joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Medne

Medne ir ciems Tērvetes novada Bukaišu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 8,0 km no pagasta centra Bukaišiem, 19,3 km no novada centra Zelmeņiem un 98,1 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Skujaines upes krastā. Ciems veidojies ap vēstursiki Medes muižu (Gut Medden).

Atsauces
Sefardi

Sefardi ebreji ir ebreju tautas daļa, kas vēsturiski izveidojās musulmaņu iekarotajā Ibērijas pussalā un pašlaik veido ap 16% no visiem pasaules ebrejiem, ievērojami atpaliekot no aškenazi ebrejiem. No aptuveni 2,2 miljoniem pasaules sefardu 1,4 miljoni dzīvo Izraēlā, mazāk nekā 400 000 Francijā, mazāk nekā 300 000 ASV, ar ievērojamām kopienām Spānijā un Latīņamerikas valstīs.

Sefardu kopienai veidojoties tagadējās Spānijas un Portugāles teritorijās, tā sāka runāt ladino valodā. Pēc izraidīšanas no Ibērijas pussalas 15. gadsimta beigās sefardi izklīda pa Rietumeiropas un Vidusjūras reģiona valstīm, saglabājot savu kopienas identitāti un jūdaisma tradīcijas līdz mūsdienām. Sefardu bēgļi Tuvajos Austrumos nonāca kontaktā ar vietējiem mizrahi ebrejiem, kuru reliģiskie rituāli saplūda ar sefardu paražām. Mūsdienās gan Rietumeiropas izcelsmes sefardi, gan Centrālāzijas mizrahi atrodas sefardu virsrabīna reliģiskajā pakļautībā. 

Etnoreliģiskas grupas
Ebreju etniskās grupas
Latīņu impērija

Latīņu impērija vai precīzāk Romānijas impērija () pastāvēja no 1204. gada, kad Ceturtā Krusta kara laikā Rietumeiropas kristiešu karaspēks ar Venēcijas Republikas flotes palīdzību ieņēma Konstantinopoli un gāza Bizantijas impēriju, līdz 1261. gadam, kad Nīkajas impērija ieņēma Konstantinopoli un atjaunoja Bizantijas impēriju.

Izveidošana 
Ceturtā Krusta kara gaitā Rietumeiropas armijas iesaistījās Bizantijas troņa mantošanas konfliktā, līdz 1204. gada 13. aprīlī ieņēma Konstantinopoli, izlaupīja tajā uzkrātās bagātības un reliģiskās relikvijas (daudzas no tām pārvedod uz Rietumiem un Venēciju) un grieķu ortodoksālās Bizantijas impērijas teritorijā izveidoja vairākas jaunas katoļu valstis.

Jau 1204. gada martā krustneši un venēcieši noslēdza līgumu kas paredzēja, ka iekarotās Bizantijas vietā tiks izveidota jauna impērija, kuras vēlētais imperators saņems 1/4 daļu zemju, 3/4 atstājot citiem krustnešiem un venēciešiem. Tika nolemts, ka jaunais katoļu Konstantinopoles patriarhs tiks izvēlēts no tās grupas, kura neiegūs imperatora kroni. 1204. gada 9. maijā grāfs Balduīns tika ievēlēts par imperatoru un kronēts 16. maijā, bet par patriarhu venēcietis Foma Morozini. Tajās krustnešu pakļautajās zemēs, kas netika iedalītas imperatoram, tika izveidotas viņam pakļautas krustnešu vasaļvalstis. Krustnešu neieņemtajās teritorijās Balkānos un Mazāzijā izveidojās trīs valstis, kuras vadīja gāztās Bizantijas imperatora dinastijas pārstāvji — Trapezundas impērija, Nīkajas impērija un Epīras despotāts. Daļu teritorijas Balkānos ieņēma Otrā Bulgārijas cariste, kuras karaspēks 1205. gadā sakāva imperatora Balduīna karaspēku, saņēma viņu gūstā un turpināja apdraudēt impērijas zemes.

Jukas 
Krustnešu starpā valdīja gandrīz nepārtrauktas feodālās nesaskaņas un kari, ko veicināja imperatoru biežās nāves. Papildus konfliktus radīja katoļu baznīcas mēģinājumi sev pakļaut ortodoksālos grieķus, un likvidēt Lielo Shizmu. 1222. gadā Epīras despotāts iekaroja lielāko daļu Tesaloniku karalistes.

Sabrukums 
Nīkejas imperatori izmantoja pretinieka pieaugošo vājumu, pakāpeniski ieņemot nelielas teritorijas Mazāzijā un Eiropā. 1235. gadā nikejiešu un bulgāru alianse neveiksmīgi centās iekarot Konstantinopoli un pēc 1247. gada Latīņu impērija bija zaudējusi visas zemes ap galvaspilsētu. 1261. gada 25. jūlijā, izmantojot to, ka lielākā daļa krustnešu karaspēka bija atstājusi pilsētu, neliela grieķu vienība ieņēma Konstantinopoli. 15. augustā pilsētā ieradās Nīkajas imperators Mihails VIII Paleologs un atjaunoja jau daudz vājāku Bizantijas impēriju. Krustnešu rokās līdz pat turku iekarojumiem palika fragmentāras teritorijas Dienvidgrieķijā un dažas salas.

Imperatori 
 Flandrijas Balduīns I, 1204-1205
 Flandrijas Henrihs I, 1206-1216
 Pjērs II de Kurtenē, 1216-1217
 Jolanta de Kurtenē, reģente 1217-1219
 Roberts de Kurtenē, 1219-1228
 Žans de Briens, reģents 1228-1237
 Balduīns II de Kurtenē, 1237-1261

Atsauces 

Bijušās valstis
Neapoles karaliste

Neapoles karaliste, oficiāli Sicīlijas karaliste, bija valsts, kas pastāvēja mūsdienu Itālijas dienvidu daļā. Izveidojās pēc tam, kad 1282. gada sacelšanās rezultātā no jau pastāvošās Sicīlijas karalistes atdalījās Sicīlijas sala. Karaliste saglabāja savu oficiālo nosaukumu saglabāja līdz 1816. gadam, kad abas karalistes daļas atkal apvienojās, izveidojot mulsinoši nosaukto Abu Sicīliju karalisti.

Pēc 1282. gada sacelšanās Sicīlijas karalistes karalis Šarls I zaudēja Sicīliju, taču saglabāja savu varu Dienviditālijā un jaunās valsts galvaspilsēta izveidojās Neapolē, no kuras valsts ieguva savu plašāk lietoto nosaukumu. Anžū dinastijas nestabilitāte, vīriešu kārtas mantinieku trūkums un dažādu Eiropas valdnieku dinastiskās pretenzijas uz Neapoles troni nozīmēja regulāru karadarbību par Neapoles troni.

Anžū dinastijas vara turpinājās līdz 1442. gadam. Līdz 1501. gadam valsts atradās Aragonas kroņa pakļautībā. No 1504. līdz 1714. gadam tā atradās Spānijas kroņa pakļautībā. Pēc tam kad 1559. gadā Francijas karalis atteicās no savām pretenzijām, miers turpinājās gandrīz pusotru gadsimtu, līdz karam par Spānijas mantojumu. Starp 1714. un 1735. gadu valsti kontrolēja Austrjas Habsburgu dinastija, kas 1720. gadā iekaroja arī Sicīliju. 1735. gadā pie karalisti iekaroja Spānijas Burbonu dinastija, kas pie troņa noturējās līdz pat Itālijas apvienošanai 19. gadsimta  vidū. Lai arī Neapoles karalistē un Sicīlijas karalistē tagad valdīja viens monarhs, abas karalistes palika atdalītas.

1798. gadā Sicīlijas un Neapoles karalis Ferdinands iesaistījās karā pret revolucionāro Franciju, kas atbildēja ar pretuzbrukumu un izveidoja īslaicīgi pastāvējušu republiku. Ferdinands no troņa atkal tika gāzts 1806. gadā, kad Napoleons I par karali iecēla savu brāli Žozefu, bet divus gadus vēlāk savu māsas vīru, maršalu Miratu. Gāztais Ferdinands angļu kara flotes aizsardzībā bija patvēries Sicīlijā, kamēr Mirats kontrolēja Neapoli. Pēc Mirata sakāves 1815. gadā Ferdinands atgriezās Neapoles tronī un 1816. oficiāli apvienoja abas senās karalistes daļas Abu Sicīliju karalistē.

Itālijas vēsture
Bijušās valstis Eiropā
Abu Sicīliju karaliste

Abu Sicīliju karaliste pastāvēja no 1816. līdz 1861. gadam un bija lielākā valsts Apenīnu pussalā pirms Itālijas karalistes izveidošanas. Abu Sicīliju karaliste bija Sicīlijas karalistes mantiniece, kas 1282. gadā bija sadalījusies Sicīlijas salā un Neapoles karalistē. 

Lai arī jau kopš 1735. gada Sicīlijā un Neapolē valdīja Burbonu dinastijas karalis, abas karalistes legāli turpināja pastāvēt atsevišķi. Arī pēc apvienotās karalistes izveidošanas valstī saglabājās divas galvaspilsētas - Neapole un Palermo. 

Pēc tam, kad no Neapoles troņa 1815. gadā tika gāzts Napoleona I ieceltais karalis, Francijas maršals Mirats, iepriekšējais Burbonu karalis Ferdinands, kurš Sicīlijā valdīja kā Ferdinands III un Neapolē kā Ferdinands IV, atgriezās no Sicīlijas Neapolē, likvidēja konstitucionālo monarhiju abās karalistēs un 1816. gada 12. decembrī izveidoja apvienoto karalisti, kurā kā Ferdinands I ieviesa absolūtisma režīmu, kas pastāvēja Austrijas impērijas ietekmē un aizsardzībā. 

1820. gada jūlijā sākās militāra sacelšanās, un Ferdinandam I nācās pieņemt konstitūciju, taču Austrijas impērijas armija 1821. gadā ieņēma Neapoli, apspieda liberāļus un atjaunoja absolūtisma režīmu. Karalis Francisks I turpināja konservatīvo kursu, taču panāca, ka 1827. gadā no valsts tika izvests austriešu karaspēks. Karaļa Ferdinanda II varas gadi bija salīdzinoši progresīvi līdz 1837. gadam, kad tika apspiesti protesti, kas pieprasīja konstitūciju. 1848. gada 12. janvārī Palermo sākās revolūcija, kas drīz pārmetās uz Itāliju un 29. janvārī karalis bija spiests izsludināt konstitūciju. Jaunais parlaments tika atlaists 1849. gada 13. martā un atjaunota absolūtā monarhija. Dumpis Sicīlijā tika apspiests 1849. gada 15. maijā un jebkāds liberālisms turpmākajos gados netika pieļauts. 

Jaunais karalis Francisks II 1859. gadā neizmantoja Sardīnijas karalistes piedāvājumu kopīgi sadalīt centrālo Itāliju. 1860. gada maijā Garibaldi sāka karagājienu, lai gāztu Burbonus un apvienotu Itāliju. Sākoties armijas un valdības sabrukumam, Francisks II 1860. gada 6. septembrī pameta Neapoli un karalistē no ziemeļiem iebruka arī Sardīnijas karalistes karaspēks. Pēc pēdējās pretošanās sagrāves, 1861. gada 13. februārī Francisks II bēga uz Romu un 20. martā karaliste beidza pastāvēt.

Karaļu saraksts
Ferdinands I, 1816-25. 
Francisks I, 1825-30.
Ferdinands II, 1830-59.
Francisks II, 1859-61.

Itālijas vēsture
Sicīlijas vēsture
Bijušās valstis Eiropā
Mozi (pavadonis)

Mozi jeb Micius (), zināms arī pēc nosaukuma angļu valodā Quantum Experiments at Space Scale (QUESS), ir Ķīnas pavadonis, kas paredzēts kvantu fizikas eksperimentiem. Projektu pārvalda Ķīnas zinātņu akadēmija, un ir iesaistīta Vīnes Universitāte un Austrijas Zinātņu akadēmija. Kosmiskais aparāts palaists 2016. gada augustā.
Pavadonis nosaukts piektā gadsimta pirms mūsu ēras Ķīnas filozofa un zinātnieka Mozi vārdā.

Ar Mozi plānots veikt kvantu optikas eksperimentus lielos attālumos. Galvenie uzdevumi:
 kvantu atslēgas izplatīšana no pavadoņa uz zemi, kas ļautu izveidot drošu sakaru kanālu;
 globāla mēroga kvantu sakaru tīkla izveide, izmantojot pavadoni kā retranslatoru un divas zemes stacijas ar to lokāliem kvantu optiskās šķiedras tīkliem;
 kvantu sapinuma izplatīšana no pavadoņa uz divām zemes stacijām;
 kvantu teleportācija no zemes uz pavadoni.

Lidojuma gaita 
Mozi tika palaists  17:40 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 2D no Dzjucjuaņas pavadoņu palaišanas centra. Sekundārā krava pavadonim bija Lixing-1 un 3Cat 2. Kosmiskais aparāts ievadīts solārsinhronā orbītā.

Pavadonis pēc orbitālajām pārbaudēm 1917. gada 18. janvārī nodots ekspluatācijā.

Atsauces

Ārējās saites 
 QSS (QUESS, Mozi) Gunter Dirk Kreb

Ķīnas kosmiskie aparāti
Akcjabrsku rajons

Akcjabrsku rajons (, ) ir Baltkrievijas administratīvais rajons Gomeļas apgabala ziemeļos. Tas robežojas ar Gomeļas apgabala Svjetlahorskas rajonu austrumos, Kaļinkaviču rajonu dienvidaustrumos un Pjetrikavas rajonu dienvidos, Minskas apgabala Ļubaņas rajonu rietumos, kā arī Mogiļevas apgabala Hluskas rajonu ziemeļrietumos un Babrujskas rajonu ziemeļos.

Gomeļas apgabala rajoni
Rociņas

Rociņas ir ciems Tērvetes novada Bukaišu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 6,7 km no pagasta centra Bukaišiem, 10,2 km no novada centra Zelmeņiem un 89,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1111 (Vītiņi–Vētras–Krustiņi–Tērvete), Krievaines un Svētaines upju krastā.

Atsauces
Skujaine (upe)

Skujaine (arī Skujene) ir Tērvetes kreisā krasta pieteka Dobeles novadā.

Iztece – Bēnes pagasta dienvidaustrumos. Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Tērvetē pie Tērvetes ūdenskrātuves. Skujaine caurtek Zeltiņu dīķi, Klūnu dīķi, Skujaines ūdenskrātuvi, Indrānu ūdenskrātuvi. Lielākās pietekas - Jaunzemju strauts, Krievaine, Svētaine. Skujaini šķērso valsts autoceļi V1113 (Bēne–Ukri), V1106 (Augstkalne–Bēne), V1122 (Apguldes stacija–Bukaiši), V1112 (Tērvete–Penkule) un P103 (Dobele—Bauska), tās krastos atrodas Medne, Klūnas, Mežmalieši.

Atsauces 

Dobeles novada upes
Auces novada upes
Tērvetes novada upes
Tērvetes pietekas
Lielupes baseina upes
Skujaine
Bēnes pagasts
Bukaišu pagasts
Svēpaine

Svēpaine (arī Svēpene) ir Tērvetes kreisā krasta pieteka Dobeles novadā.

Iztece - Ukru pagasta austrumos. Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Tērvetē starp Zelmeņiem un Tērveti. Svēpaini šķērso valsts autoceļi V1113 (Bēne–Ukri), V1110 (Nesava–Sniķere–Lietuvas robeža) un V1122 (Apguldes stacija–Bukaiši), tās krastos atrodas Bukaišu skola un Zelmeņi.

Atsauces 

Dobeles novada upes
Auces novada upes
Tērvetes novada upes
Tērvetes pietekas
Lielupes baseina upes
Bukaišu pagasts
Svētaine

Svētaine (arī Sesigale) ir Skujaines labā krasta pieteka Dobeles novadā.

Izteka — pie Vecsniķeres. Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā, ietek Skujainē pie Klūnām. Svētaini šķērso valsts autoceļi V1113 (Bēne–Ukri) un V1106 (Augstkalne–Bēne), tās krastos atrodas Rociņas, Klūnas.

Atsauces 

Dobeles novada upes
Auces novada upes
Tērvetes novada upes
Lielupes baseina upes
Skujaines pietekas
Bēnes pagasts
Bukaišu pagasts
Govainis

Govainis (arī Gavaine, Gavaiņu strauts, Govaine) ir Auces labā krasta pieteka Dobeles novadā.

Iztece - uz dienvidiem no Vecmiķeļiem. Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Aucē starp Skujaini un Kroņauci. Govaini šķērso valsts autoceļi V1136 (Bēne–Ukri), V1106 (Augstkalne–Bēne), V1112 (Tērvete–Penkule) un V1122 (Apguldes stacija–Bukaiši).

Atsauces 

Dobeles novada upes
Auces novada upes
Tērvetes novada upes
Auces pietekas
Lielupes baseina upes
Bēnes pagasts
Mizrahi ebreji

Mizrahi (Mizrahim, ) jeb Austrumu ebreji ir ebreju tautas daļa, kas vēsturiski izveidojusies Tuvajos Austrumos, Kaukāzā un Centrālāzijā. Atšķirībā no Centrāleiropas aškenazi ebrejiem un Ibērijas sefardi ebrejiem, mizrahi vēsturiski apdzīvoja austrumu musulmaņu zemes un pēc Izraēlas valsts izveidošanās brīvprātīgi vai piespiedu kārtā gandrīz pilnībā pārcēlās uz Izraēlu, arābu valstīs atstājot vien nelielas mizrahi grupas ar lielākām kopienām bijušās PSRS Centrālāzijas republikās.

Tā kā no jūdaisma viedokļa mizrahi reliģiskie rituāli sakrīt ar sefardu rituāliem, tad ebreju reliģiskajā dalījumā viņi tiek uzskatīti par sefardiem un Izraēlā ir sefardu virsrabīna pakļautībā. Tomēr sefardi savu izcelšanos saista ar Spāniju un Portugāli, bet mizrahi ar senajiem Babilonijas un Jemenas ebrejiem.

Šaurā izpratnē termins mizrahi tiek attiecināts tikai uz ebrejiem, kas cēlušies no arābu zemēm, bet plašākā, arī uz Persijas, Buhāras, Indijas, Kurdistānas un Kaukāza ebrejiem. Tieši šo ļoti dažādo izcelsmes vietu dēļ mizrahi ebreji bieži vien sevi identificē pēc savas izcelsmes vietas, jo katrā no tām bija izveidojusies atsevišķa kopiena ar savu kultūru.

Etnoreliģiskas grupas
Ebreju etniskās grupas
Osetīni

Osetīni () ir ap 700 000 cilvēku liela irāņu tauta, kas galvenokārt dzīvo Kaukāza kalnos, Krievijas Federācijas autonomajā Ziemeļosetijas-Alānijas republikā un no Gruzijas neatkarību pasludinājušajā Dienvidosetijā. Osetīni runā indoeiropiešu osetīnu valodā. Lielākā daļa osetīnu ir pareizticīgie, lai arī paralēli plaši tiek piekopti senču rituāli un pagāniskās paražas. 

Tiek uzskatīts, ka osetīni ir cēlušies no alāniem, kuru priekšteči bija sarmati. Alāni esot izveidojuši valsti starp Donas un Volgas upēm, taču tā sabruka pēc 350. gada, kad tai uzbruka huņņi. 8. gadsimtā izveidojās jauna Alānijas karaliste, kas sabruka mongoļu uzbrukuma rezultātā. Alāni atkāpās no Donas upes rajona uz grūtāk iekarojamajiem Kaukāza kalniem, kur izveidojās ironi, digoroni, kudari un ceturtā grupa jasi, kas 13. gadsimtā pārcēlās uz Ungāriju. 

Osetīnu nosaukums cēlies no šīs tautas nosaukuma gruzīnu valodā "osi" ar gruzīnu oikonīmu "-eti", tā apzīmējot alānu un osetīnu apdzīvoto teritoriju. Šo nosaukumu "osetīni" (Oseti iedzīvotāji) pieņēma arī krievi un vēlāk arī citas tautas. Pašiem osetīniem vēsturiski nebija vienota savas tautas nosaukuma; tiem ir divas lielas etnogrāfiskas grupas: ironi un digoroni. Ironiem ir apakšgrupas: tuāli un kudari.

Atsauces

Ārējās saites 

Irāņu tautas
Ziemeļkaukāza tautas
ASAP Rocky

Rakins Atelstons Maierss (dzimis 1988. gada 3. oktobrī), profesionāli pazīstams kā A$AP Rocky, ir amerikāņu reperis, mūzikas producents un ierakstu vadītājs. Dzimis un audzis Hārlemā, viņš sāka savu muzikālo karjeru kā hiphopa kolektīva A$AP Mob dalībnieks, no kura viņš pārņēma savu vārdu. 2011. gada augustā Rokija singls "Peso" tika nopludināts tiešsaistē, un dažu nedēļu laikā sāka atskaņot radio ēterā. Rocky izdeva savu debijas miksteipu LIVE.LOVE.A$AP, vēlāk tajā pašā gadā, izpelnoties plašu kritiķu atzinību. Viņa izlaušanās projekta panākumi noveda pie kopuzņēmuma ierakstu līguma ar Polo Grounds Music, RCA Records un Sony Music Entertainment.

Viņa debijas studijas albums LONG.LIVE.A$AP (2013) debitēja Billboard 200 pirmajā vietā, un vēlāk Amerikas Ierakstu industrijas asociācija (RIAA) to sertificēja ar dubultplatīnu. Pirms albuma tika izdots Rocky izlaušanās singls "Fuckin' Problems" (piedalās Drake, 2 Chainz un Kendrick Lamar), kas tika nominēts kā labākā repa dziesma 2014. gada Grammy balvu pasniegšanas ceremonijā. 2015. gadā Rocky izdeva savu otro albumu ar nosaukumu AT.LONG.LAST.A$AP. Albums bija Rocky otrais albums pēc kārtas, kas debitēja Billboard 200 pirmajā vietā un saņēma pārsvarā pozitīvas mūzikas kritiķu atsauksmes. Albuma singls "L$D" 2016. gada Grammy balvu pasniegšanas ceremonijā tika nominēts kā labākais mūzikas video. 2018. gadā Rocky izdeva savu trešo albumu TESTING, kas sasniedza augstāko punktu vairāku valstu pirmajā pieciniekā, tostarp Billboard 200.

Rokijs ir ieguvis BET balvu, divas BET Hip Hop Balvas, MTV Video Music Balvas Japan un MTVU Woodie Balvas, kā arī ir nominēts divām Grammy balvām, sešām World Music Awards, trīs MTV Video Music Awards un divām MTV Europe Music balvām. Apbalvojumi. Rocky ir arī režisējis mūzikas videoklipus sev, Denijam Braunam un citiem A$AP Mob dalībniekiem. Turklāt viņš producē ierakstus ar pseidonīmu Lord Flacko.

Diskogrāfija

Studijas albumi 

 LONG.LIVE.A$AP (2013)
 ATLONGLASTA$AP (2015)
 TESTING (2018)

1988. gadā dzimušie
Amerikāņu mūziķi
Amerikāņu reperi
Mūzikas producenti
Jaunzemju strauts

Jaunzemju strauts ir Skujaines labā krasta pieteka Dobeles novadā.

Iztece - pie Tērvetes pagasta Krievaiņu mājām. Tek ziemeļu - ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Skujainē lejpus Skujaines ūdenskrātuves. Jaunzemju strautu šķērso valsts autoceļš V1111 (Vītiņi–Vētras–Krustiņi–Tērvete), tā krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

Atsauces 

Dobeles novada upes
Tērvetes novada upes
Lielupes baseina upes
Skujaines pietekas
Uztvere

Uztvere () ir procesu kopums, ar kuru palīdzību cilvēks atpazīst, organizē, kā arī piešķir jēgu reakcijām uz vides stimuliem. Signāli, kas stimulē centrālo nervu sistēmu, rodas, ķīmiski vai fiziski iedarbojoties uz sensoro sistēmu.

Uztveres klasifikācija 
Pastāv vairāki klasifikācijas veidi, pēc kuriem var iedalīt uztveri.

Maņu orgānu sistēma 
Pēc maņu orgānu sistēmas iedales veida uztveri iedala:
 redzes
 dzirdes
 taustes
 garšas
 ožas.
Šīs maņas ļauj interpretēt vizuālos, audiālos, taustes, garšas un ožas stimulus.

Matērijas eksistences forma 
Pēc matērijas eksistences formām uztveri iedala:
 telpas
 kustības
 laika

Dziļuma uztvere 
Vēl viens uztveres veids ir dziļuma uztvere. Tā ir spēja uztvert trīsdimensiju telpu un novērtēt attālumu līdz objektiem. Daļa no dziļuma uztveres ir iedzimta, bet daļa — iegūta pieredzes ceļā. Izmantojot dažādas norādes un ziņojumus no mūsu ķermeņa un ārējas vides, iegūstam informāciju par telpu un attālumu, kas dod iespēju uztvert dziļumu.

Binokulārā dziļuma uztvere 
Binokulārās dziļuma uztveres norādes rodas no attēlu atšķirības uz acu tīklenes. Starp acīm ir noteikts attālums, tapēc asai redzei ir vajadzīga abu acu koordinācija. Smadzeņu garoza automātiski savieno acīs nedaudz dažādi projecētos attēlus vienā veselumā, ļaujot uztvert dziļumu. Svarīga binokulārās redzes īpatnība ir konverģence.
Dziļuma noteikšanai tiek izmantots arī akomodulācijas process.

Monokulārā dziļuma uztvere 
Monokulārās dziļuma uztveres norādes ir iespēja uztvert dziļumu, izmantojot vienu aci. Tās ir vairākas:
 pozīcija,
 relatīvais lielums,
 lineārā perspektīva,
 savstarpējā attiecība,
 skaidrums,
 kustība.

Uztveres ilūzijas 
Uztveres ilūzijas rodas tad, kad uztveres procesi, kas parasti palīdz uztvert apkārtējo pasauli pietiekami labi un precīzi, notiek neadekvāti kadā situācijā un cilvēks uztver kaut ko sagrozītā veidā vai to, kas vispār neeksistē. Dažas no populārākajām uztveres ilūzijām ir Millera-Laiera, Vunta, Ebinghauza un citas ilūzijas.

Piezīmes un atsauces

Piezīmes

Atsauces

Literatūra
Franču buldogs

Franču buldogs ir neliela izmēra suņu šķirne. Lai arī franču buldogs ir maza auguma, viņš ir spēcīgs, muskuļots un apveltīts ar izteiktu raksturu. Franču buldoga puika ideālā variantā sver aptuveni 12,5 kg, bet meitene ap 11 kilogramiem. Tas ir kompakta izmēra, drukns, ar savdabīgām "sikspārņa" ausīm. Franču buldoga kažoks ir gluds, īss un spīdīgs. Franču buldogs var būt ruds, svītrains, plankumains (ar svītrainiem vai rudiem laukumiem) vai krēmkrāsas.

Pēc 2015. gada datiem, tā ir ceturtā visbiežāk reģistrētā suņu sķirne Lielbritānijā un pēc 2017. gada datiem ceturtā visbiežāk reģistrētā suņu šķirne ASV.

Franču buldogu izcelsme 
Franču buldoga izcelsme ir saistāma ar vācu un angļu buldogie. Deviņpadsmitā gadsimta industriālās revolūcijas laikā uz Franciju pārcēlās daudzi amatnieki, kuri paņēma līdzi savus mazos suņus. Francijā mazie angļu buldogi krustojās ar vācu buldogiem. Rezultātā radās mazi buldogi ar franču raksturu, kuri drīz vien kļuva pazīstami kā Bouledogue Français (Franču buldogs). Viņi kļuva par augstākās sabiedrības sieviešu un amatnieku galvenajiem pavadoņiem. Iespējams, franču buldogu raksturs vēlāk tika nostiprināts, krustojot šos suņus ar terjeriem un mopšiem, tomēr Francijā liecības par to ir skopas.

Franču buldogu raksturs, īpatnības 
Franču buldogam ir ļoti laba humora izjūta, tādēļ viņu dēvē par suņu pasaules klaunu, bet neskatoties uz to, viņš ir arī ļoti saprātīgs, turklāt līdz tādai pakāpei, ka viņš pat spēj apmācīt savu saimnieku. Suns ir ļoti sirsnīgs, mīlīgs, apķērīgs, jūtīgs, rotaļīgs, iecietīgs pret bērniem, mundrs, bet reizēm ļoti trakulīgs. Viņam piemīt patiesi jautra daba un parasti viņš cenšas izpatikt, šim sunim fiziski vingrinājumi nav tik svarīgi, tāpēc viņš var būt lielisks pilsētas suns. Ja franču buldoga saimnieks pievērš pārāk daudz uzmanības citiem suņiem, tad viņš paliek ļoti greizsirdīgs, viņam patīk sajusties kā ģimenes loceklim, un viņu nav ieteicams bieži atstāt vienu. Apmācīt franču buldogu nav grūti, jo viņš ir gudrs un spēj ātri mācīties. Taču saimniekam svarīgi saglabāt konsekvenci .

Franču buldoga iespējamās slimības pēc to krāsas 
 Pilnīgi balts — kurluma gēns.
 Balts ar melnu, bez svītrām — kurluma gēns, acu slimības.
 Šokolādes brūns — agrīns aklums, katarakta.
 Zils jeb peļu pelēks — aklums, folikulāra displāzija jeb pakāpeniska apmatojuma izkrišana, sākot no agrīna vecuma, sausa zvīņaina āda, kas ir ļoti uzņēmīga pret bakteriālajām infekcijām.
 Pilnīgi melns, kā arī melns ar lāsumiem (kā rotveilers) — pārāk dominējošs krāsojums, kas var iznīcināt jebkuru citu krāsu no šķirnes.

Atsauces 

Darba suņi
Suņu šķirnes no Francijas
Rocket League

Rocket League ir video spēle no spēļu veidotājiem Psyonix. Rocket League ir auto futbola žanra spēle. Spēle tika publicēta 2015. gada 7. jūlijā uz tādām platformām kā Microsoft Windows un Playstation 4. Bet vēlāk to publicēja arī Xbox One, OS X, Linux un Nintendo Switch lietotājiem.

Spēli bija iespējams iegādāties digitālās izplatīšanas platformā Steam, kopš 2020. gada tā tiek izplatīta par brīvu. Rocket League ir iespējams spēlēt vienspēlētāja vai daudzspēlētāju režīmos. Vienā spēlē var spēlēt cilvēki no visām platformām.
Rocket League ir spēles SARPBC turpinājums. IGN spēli ir novērtējis ar 8/10.

Drīz pēc spēles izlaišanas to pasludināja par oficiālu e-sporta disciplīnu. Pirmais oficiālais Rocket League turnīrs norisinājās 2015. gada septembrī. To organizēja MLG.

Spēlētāji 

Kopējais spēlētāju skaits no visām platformām 2018. gadā bija 40+ miljoni.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2015. gada datorspēles‎
Mac OS X spēles
Xbox One spēles‎
Unreal Engine spēles
Linux spēles
Nintendo Switch spēles
Playstation 4 spēles
Aizsaules iela

Aizsaules iela var būt šādās Latvijas pilsētās:

 Aizsaules iela — iela Rīgā
 Aizsaules iela — iela Ainažos
 Aizsaules iela — iela Ventspilī
Opija kari

Opija kari bija divi kari 19. gadsimta vidū starp Lielbritāniju un Ķīnu par britu tirdzniecību Ķīnā un par Ķīnas suverenitāti. Pirmais opija karš norisinājās no 1839. līdz 1842. gadam un Otrais opija karš — no 1856. līdz 1860. gadam. Šie kari un ar tiem saistītie notikumi vājināja Cjinu dinastiju un mazināja Ķīnas izolāciju no pārējās pasaules.

Pirmais opija karš 
Pirmais opija karš no 1839. līdz 1842. gadam noslēdzās ar Naņdzjinas līgumu 1842. gadā. Saskaņā ar šo līgumu Lielbritānija ieguva savā pastāvīgā īpašumā Honkongas salu un izveidoja piecas līguma ostas: Šanhajā, Kantonā, Ninbo, Fudžou un Amoi. Vēl viens līgums nākamajā gadā piešķīra Lielbritānijai priviliģētu tirdzniecības statusu un pievienoja punktus par britu ekstrateritorialitāti. Vēlāk Francija nodrošināja sev līdzīgas koncesijas kā briti 1843. un 1844. gada līgumos.

Otrais opija karš 

Laikā no 1856. līdz 1860. gadam britu spēki cīnījās par opija tirdzniecības legalizāciju, plašāku nekvalificēta darbaspēka vervēšanu, visas Ķīnas atvēršanu britu tirgotājiem un ārzemju importa atbrīvošanu no iekšējām tranzīta nodevām. Francija pievienojās britiem. Šis karš ir arī pazīstams kā "Bultas karš" ("Arrow War"), par godu kuģim vārdā "Arrow", no kura sākās konflikts. Šī kara rezultātā tikai izveidota otra līguma ostu grupa. Vēlākā laikā Ķīnā tika atvērtas vairāk nekā 80 dažādu valstu līguma ostas. Visi ārvalstu tirgoņi ieguva tiesības ceļot pa Ķīnu.

Atsauces

Ārējās saites 

Opija kari
Kari ar Lielbritānijas Karalisti
Kari ar Ķīnu
Lucjans Žeļigovskis

Lucjans Žeļigovskis (, , 1865—1947) bija Polijas armijas ģenerālis un sabiedriskais darbinieks. Lietuvas brīvības cīņu laikā cīnījās pret Lietuvas valdības armiju, organizēja Viļņas apgabala ieņemšanu. Viduslietuvas valsts galva. Polijas kara ministrs (1925—1926), Seima deputāts (1935—1939).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1865. gada 17. oktobrī Perehodu pusmuižā pie Ašmjaniem Lietuvas šļahtiča Gustava Žeļigovska un viņa sievas Vladislavas, dzimušas Tračevskas (Traczewska), ģimenē. Mācījās Rīgas karaskolā, 1885. gadā sāka dienēt Krievijas impērijas armijā. Piedalījās Krievu-japāņu karā.

Pirmā pasaules kara laikā pulkvedis Žeļigovskis komandēja Krievijas impērijas armijas 284. kājnieku pulku, pēc Februāra revolūcijas vadīja 1. Poļu korpusa brigādi. Krievijas pilsoņu kara sākumā 1918. gadā komandēja poļu vienības Kubaņā, piedalījās ģenerāļa Deņikina Dienvidkrievijas armijas organizēšanā, tomēr 1919. gada aprīlī ar 4. Poļu strēlnieku divīziju atgriezās Polijā. Poļu-padomju karā laikā bija 10. kājnieku divīzijas komandieris. 

1920. gada oktobra sākumā tika iecelts par 1. Lietuviešu-baltkrievu divīzijas komandieri un pēc Juzefa Pilsudska norādījuma 9. oktobrī ieņēma Viļņu, neraugoties uz Lietuvas-Polijas pamiera nosacījumiem. Līdz 1922. gadam bija t.s. Viduslietuvas valsts galva, vēlāk armijas inspektors Varšavā (1921—1925) un Polijas kara ministrs (1925—1926). Viens no J. Pilsudska sabiedrotajiem 1926. gada Maija apvērsuma gatavošanā, pēc tam 1927. gadā atvaļinājās no armijas dienesta.

1930. gadā publicēja atmiņu grāmatu "1920. gada karš. Atmiņas un pārdomas" (Wojna w roku 1920. Wspomnienia i rozważania). Polijas Seima deputāts (1935—1939).

1939. gada 1. septembrī, sākoties Otrā pasaules kara Polijas kampaņai, mēģināja pieteikties karadienestā. Devās bēgļu gaitās uz Franciju, pēc tās okupācijas 1940. gadā uz Apvienoto Karalisti, kur bija Polijas trimdas valdības loceklis.
Miris 1947. gada 9. jūlijā Londonā. Viņa pelni pārvesti uz Varšavu un apglabāti Povonzku kara kapsētā (Powązki Wojskowe).

Grodņas apgabalā dzimušie
Baltkrievijas poļi
Polijas politiķi
Poļu militārpersonas
Klaudio Merulo

Klaudio Merulo (); dzimis , miris ) bija vēlās renesanses laika Venēcijas skolas itāļu komponists, izdevējs un ērģelnieks, kurš pazīstams ar darbiem taustiņinstrumentiem un ansambļiem. 

1557. gadā kļuva par Venēcijas Svētā Marka katedrāles ērģelnieku. 1584. gadā neskaidru iemeslu dēļ pameta šo prestižo amatu. No 1584. gada līdz nāvei 1604. gadā darbojās Parmā, kur arī bija ērģelnieks. Merulo bija viens no sava laika mūzikas novatoriem, šajā ziņā sevišķi atzīmējamas Merulo tokātas.

Ārējās saites 

 Merulo profils AllMusic 
 Merulo notis IMSLP 

Emīlijā-Romanjā dzimušie
Itāliešu komponisti
Renesanses komponisti
Leonīds Judasins

Leonīds Judasins (; ; dzimis  Ļeņingradā) ir Krievijā dzimis Izraēlas starptautiskais lielmeistars šahā (1990).

Biogrāfija 
1984. gadā uzvarējis Ļeņingradas pilsētas šaha čempionātā. 1984. gadā PSRS komandas Trud sastāvā uzvarējis Eiropas šaha kluba kausa izcīņā. 1989. gadā uzvarējis Ļeņingradas starptautiskajā šaha turnīrā. Piecas reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos (1981, 1986, 1988, 1990, 1991). Labāko rezultātu sasniedzis 1990. gadā Ļeņingradā, kad dalījis 1.-4. vietu un pēc papildu koeficienta ieņēmis 2. vietu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1982. gadā Judasinam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1990. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Pēc PSRS sabrukuma pārcēlies uz dzīvi Izraēlā. 1994. gadā kļuvis par Izraēlas šaha čempionāta uzvarētāju. 1996. gadā atkārtojis šo panākumu. Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā Pamplonā (1990, 1991 - kopā ar Migelu Iljeskasu), Redžo nell'Emīlijā (1998, 2000), Atēnās Ano Liosia Open (2001).

Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempiona izcīņas ciklos. 1990. gadā Manilā starpzonu turnīrā izcīnījis 9. vietu un iekļuvis pretendentu skaitā. 1991. gadā Rīgā pretendentu mačā pret Vasiļu Ivančuku cietis sagrāvi ar ½:4½. 1993. gadā Bīlē starpzonu turnīrā ieņēmis 6. vietu un atkal iekļuvis pretendentu skaitā. 1994. gadā pretendentu maču 1. kārtā piekāpies Vladimiram Kramņikam ar 2½:4½.

Pārstāvējis PSRS un Izraēlas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1990, 1994-1996). PSRS izlases sastāvā komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1990) medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (1990) medaļu;
 Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 1997. gadā.

Kopš 2000. gadu sākuma pārcēlies uz dzīvi ASV. Ir pazīstams kā Bruklinas šaha akadēmijas treneris.

Atsauces

Ārējās saites 

1959. gadā dzimušie
Ļeņingradā dzimušie
Izraēlas šahisti
PSRS šahisti
Zentenes muiža

Zentenes muižas kungu māja () ir klasicisma stilā celta ēka, kas atrodas Zentenes ciemā, Tukuma novadā, Latvijā.

Vēsture 
1540. gadā Livonijas ordeņa mestrs izlēņoja muižu Lamiņu kungam Hermanim Butlaram. 
Vēlāk muiža atradusies gan Brigenu, gan Ostenzakenu īpašumā, bet kopš 1804. gada tā bija Līvenu dzimtas īpašumā. 
Tagadējā Zentenes muižas kungu māja celta ap 1850. gadu Berlīnes skolas vēlīnā klasicisma stilā ar firstu Līvenu ģerboni dārza fasādes portika frontonā. Pirmā pasaules kara laikā 1917. gada martā Zentenes muižā it kā uzturējies Vācijas ķeizariskās ģimenes loceklis princis Joahims. Kurzemes un Zemgales hercogistes atjaunošanas plānošanas laikā 1917. gada rudenī pēc firstu Līvenu ielūguma muižas pilī ciemojās Oberosta virspavēlniecības nozīmētais eksperts Marburgas Universitātes profesors Johans Breds (Johann Victor Bredt, 1879—1940), kas vēlāk rakstīja: "Vēl varēja saprast, ko agrākos laikos nozīmēja vācu dižciltīgā ģimene ar lauku īpašumu Kurzemē. Tā bija lieliskākā kungu dzīve pasaulē. Mēs braukājām pa skaistu mežu, dejojām vakaros un runājāmies par karu."
Muižu pēc 1920. gada zemes reformas atsavināja īpašniekiem un 1923. gadā tās zemi sadalīja, Līvenu īpašumā atstāja Ķeņģu mājas un dažas pils telpas. 1939. gadā, pārdevusi atlikušo īpašumu, pēdējā pils īpašniece Konstance fon Līvena ar meitu Zigrīdu izceļoja uz Vāciju.

Kopš 1938. gada ēkā atradās Zentenes pamatskola. 1988.—1991. gados pilī notika remonta un restaurēšanas darbi, kuru laikā atjaunoja centrālo zāli.
Skolēnu skaita samazināšanās dēļ 2009. gada 1. septembrī skolu slēdza. 2011. gadā Zentenes muižas pils tika izsolīta par 131 tūkstošiem latu. Par Zentenes pils jauno īpašnieku kļuva Krievijas miljonārs Sergejs Bestuževs, pirkuma līgumā bija noteikts, ka "īpašnieks trīs gadu laikā no īpašuma iegādes dienas veic ieguldījumus īpašuma tehniskā stāvokļa uzlabošanā un atjaunošanā par kopējo ieguldījumu summu, kas nav mazāka par diviem miljoniem eiro (1,4 miljoniem latu), ievērojot Valsts Kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcijas prasības", tomēr tas netika izdarīts.

Apbūve 

Kungu mājas priekšā veidots regulārs parādes pagalms un tālāk — dārzs, ko ieskāva akmens mūra žogs ar vārtiem piebraucamā ceļa sākumā. Sākotnēji uz zemākajiem, centrālo un sānu daļas savienojošiem korpusiem bijusi terase. Ēkā saglabājušies bagātīga neorenesanses stila interjeru dekoratīvā apdare — zālē plastiskā griestu apdare, kolonas, koka kāpnes uz otro stāvu, krāsnis. 
Muižas centra saimniecības pagalma apbūvi veidoja stallis, kalpu māja un klēts. Pils parkā aug 15 svešzemju sugas koki un krūmu stādījumi. Starp parka kokiem aug arī Latvijas resnākā īve, kuras stumbra apkārtmērs ir 2,35 metri.

Atsauces 

Zentenes pagasts
Pilis Latvijā
Karakums

Karakums (, tjurku valodās: kara — "melns" + kum — "smiltis") ir tuksnesis Centrālajā Āzijā. Tas aizņem apmēram 70 procentus jeb 350 000 km² no Turkmenistānas teritorijas. Tuksnesis ir reti apdzīvots — vidējais blīvums ir viens cilvēks uz 6,5 km². Neliels gada vidējais nokrišņu daudzums, robežās no 70 līdz 150 mm gadā.

Ģeogrāfija 
Tuksnesis aizņem lielāko daļu mūsdienu Turkmenistānas teritorijas no Kaspijas jūras austrumu krasta, sasniedzot Arāla jūras gultni ziemeļos, Amudarjas upi un Kizilkuma tuksnesi ziemeļaustrumos. Mūsdienās, līdz ar Arāla jūras izžūšanu, bijušajā jūras gultnē ir izveidojies tuksneša paplašinājums, ko dēvē arī par Arāla Karakumu, tā platība ir ap 40 000 km².

Karakums ir paugurains, ar kopējo slīpumu austrumu — rietumu virzienā, klāts ar kāpām, barhāniem un smilšu sanesumiem.

Hidrogrāfija 
Dienvidos no Hindukuša kalniem tekošās Murgapas un Tedženas upes tek uz rietumiem un ietek tuksnesī, piegādājot tur irigācijai nepieciešamo ūdeni. Tuksnesi šķērso otrais lielākais irigācijas kanāls pasaulē — Karakuma kanāls. To sāka būvēt 1954. gadā, tas ir 1375 km garš, un tā gada caurtece ir 13—20 km³ ūdens. No kanāla noplūdēm gar tā malām ir izveidojušies ezeri un dīķi.

Klimats 
Izteikts kontinentālais klimats ar vidējo temperatūru janvārī tuksneša ziemeļos — 5°С, dienvidos +3°С, jūlijā no 28°С līdz 34°С. Krasa gaisa temperatūras maiņa dažādos diennakts laikos. Vasarā daudzos tuksneša rajonos temperatūra pakāpjas līdz 50°С un vairāk, kas to padara par vienu no karstākajiem pasaules tuksnešiem. Ziemā iespējams stiprs sals līdz -30 °C un zemāk. Nokrišņu maz — no 60 mm gadā ziemeļos līdz 150 mm gadā dienvidos, pie kam 70% no visiem nokrišņiem nokrīt laikā no novembra līdz aprīlim.

Flora un fauna 
Pavasarī visu tuksneša teritoriju klāj efemēri un efemeroīdi, kas nokalst jau maija mēneša vidū. Augu valsti pārstāv smiltāja grīslis; smiltāja akācija, astragāls, saksauls. Karakumā mīt džeirāni, korsaki, vilki, barhānu kaķi, stepes kaķis, grauzēji, ķirzakas, čūskas, solpugas un skorpioni, stepes bruņurupuči. Attīstīta aitkopība un kamieļu audzēšana. Karakuma dienvidaustrumos atrodas Repetekas biosfēras valsts rezervāts. Centrālajā tuksneša daļā atrodas Bereketli — Karakuma rezervāts.

Ģeoloģija 

Karakuma tuksnesī ir ievērojamas naftas, gāzes un sēra atradnes.

Šeit atrodas arī Dervazas gāzes krāteris, saukts par Elles vārtiem.

Transports 
Tuksnesi šķērso Transkaspijas dzelzceļa līnija.

Atsauces

Ārējie resursi 

 TravelBlog Darvasa Craters: Entrance to Hell
 Gonur Depe site in the Karakum Desert
 photos and about the Karakum Desert

Āzijas tuksneši
Turkmenistāna
Bena 10: Citplanētiešu spēks

Bena 10: Citplanētiešu spēks (angļu: Ben 10: Alien Force) bija amerikāņu animācijas seriāls, kuru veidoja Man of Action (Dankans Rulē, Džo Keisijs, Džo Kellijs un Stīvens Sīgls) un producēja Cartoon Network Studios. Animācijas seriāla stāsts norisinājās piecus gadus pēc Bena 10.

Amerikas Savienotajās Valstīs sēriju pirmizrāde notika 2008. gada 18. aprīlī, televīzijas kanālā Cartoon Network. Kanādā sēriju pirmizrāde notika 2008. gada 6. septembrī, kanālā Teletoon un noslēdzās 2010. gada 26. martā. Sērijas sākotnēji tika veidotas zem strādājoša nosaukuma Bena 10: Varoņu paaudze. Animācijas seriālam kopā bija trīs sezonas un četrdesmit sešas sērijas, seriāla pēdējā sērija bija 2010. gada 26. martā.

Animācijas seriāls tika nominēta četrām Emmy balvām, ieguva vienu par "Izcilu skaņas sajaukumu — Dzīvai darbībai un animācijai."

Sezonas

Stāsts 
Pēc pieciem gadiem kopš sērijas beigām, Bens Tenisons atkal dodas piedzīvojumos lai aizsargātu zemi un citas visuma daļas. Rokaspulkstenis "Omnitriks" ļauj Benam pārvērsties vairākos ciplanētiešos, kuri dod īpašas spējas.

Ārējās saites 

Animācijas seriāli
Bena 10
Mežmalieši

Mežmalieši ir aprūpes ciems Tērvetes novada Tērvetes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 3,9 km no pagasta un novada centra Zelmeņiem un 81,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu V1111 (Vītiņi–Vētras–Krustiņi–Tērvete) un V1112 (Tērvete–Penkule) krustojuma, netālu no Skujaines upes. Ciemā atrodas sociālās aprūpes centrs "Tērvete".

Ārējās saites
Sociālās aprūpes ciems "Tērvete"

Atsauces
Rihards Zorge

Rihards Zorge (, ); dzimis , miris ) bija Baku dzimis vācu izcelsmes padomju izlūkdienesta darbinieks. 

Kā vācu žurnālists darbojās Vācijā un Japānā, kur vadīja padomju spiegu grupu. 1941. gada 12. maijā brīdināja PSRS varas iestādes par vācu uzbrukumu PSRS 20. jūnijā. 1941. gada augustā ziņoja, ka Japānas armija uzbruks Klusā okeāna virzienā, nevis PSRS, kas ļāva pārvietot daļu no PSRS bruņoto spēku grupējumiem cīņai pret Vāciju Maskavas kaujas laikā. 1941. gada 18. oktobrī japāņu arestēts, 1944. gada novembrī sodīts ar nāvi. 1964. gadā Zorgem piešķirts Padomju Savienības Varoņa nosaukums.

Ārējās saites 

 

Spiegi
PSRS žurnālisti
Padomju Savienības Varoņi
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Agate Muceniece

Agate Muceniece (dzimusi ) ir latviešu aktrise un modele, kas darbojas Krievijā.

Biogrāfija   
Studējusi Latvijas Universitātē ķīniešu filoloģiju. Pēc tam Maskavā, Krievijā, studējusi Krievijas valsts kinematogrāfijas institūtā. Populāra kļuvusi ar lomu televīzijas seriālā "Slēgtā skola" (Закрытая школа). Vēl tēlojusi tādos projektos kā "Slepenā pilsēta", "Kvest", "Trīs musketieri".

Seriāla "Slēgtā skola" uzņemšanas laikā iepazinusies ar nākamo vīru Pāvelu Prilučniju, arī seriālā abu atveidotie tēli ir pāris. Agates un Pāvela laulībā dzimuši divi bērni.

Tagad piedalās Krievijas TV šova "Голос Дети " 5. sezonas vadīšanā.

Atsauces

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas aktieri
Krievijas aktieri
Latvijas Universitātes absolventi
Roberts Vons

Roberts Frānsiss Vons (; dzimis , miris ) bija amerikāņu teātra, televīzijas un kinoaktieris. Piedalījies tādās filmās kā Džona Stērdžesa 1960. gada filmā "Lieliskais septiņnieks", Pītera Jeitsa 1968. gada filmā Bullitt un Ričarda Lestera 1983. gada filmā "Supermens 3".

Ārējās saites 

1932. gadā dzimušie
2016. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Alkšstrauts

Alkšstrauts ir Lašupītes labā satekupe Talsu novadā.

Iztece - uz dienvidaustrumiem no Stendes. Tek dienvidrietumu virzienā. Izveido Lašupīti, satekot ar Ošstrautu. Alksštrautu pašā augštecē šķērso valsts autoceļš V1402 (Stende–Sabile–Pūces), tā krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

Atsauces 

Talsu novada upes
Ventas baseina upes
Abavas pagasts
Kaiju strauts

Kaiju strauts ir Kāroņstrauta labā krasta pieteka Tukuma un Talsu novados.

Tek rietumu virzienā. Ietek Kāroņstrautā augšpus Baltiņu mājām. Kaiju strautu nešķērso valsts autoceļi, tā krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

Atsauces 

Tukuma novada upes
Talsu novada upes
Kandavas novada upes
Ventas baseina upes
Abavas pagasts
Ķeļķe

Ķeļķe ir Rambuļa kreisā krasta pieteka Tukuma un Talsu novadā.

Iztece no Zaļkalnu dīķa. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Rambulī pie Iesalnieku mājām. Ķeļķi nešķērso valsts autoceļi, tā krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

Atsauces 

Tukuma novada upes
Talsu novada upes
Kandavas novada upes
Ventas baseina upes
Virbupes pietekas
Abavas pagasts
Bobs Jungelss

Bobs Jungelss (; dzimis  Meršā) ir Luksemburgas šosejas riteņbraucējs, šobrīd pārstāv  komandu.

Karjera 
Jungelss pirmoreiz Tour de France startēja 2015. gadā, finišējot kopvērtējuma 27. vietā un kā piektais jauno braucēju klasifikācijā.

Nākamajā sezonā Jungelss pārgāja uz  komandu, parakstot līgumu uz divām sezonām. Viņš tika iekļauts komandas sastāvā startam 2016. gada Giro d'Italia, kur Jungelss finišēja 6. vietā kopvērtējumā un uzvarēja jauno braucēju klasifikācijā, kā arī trīs posmus valkāja līdera krekliņu. 2017. gadā viņš atkal piedalījās cīņā par kopvērtējumu, finišējot astotais Giro d'Italia. Jungelss atkārtoti uzvarēja jauno braucēju klasifikācijā, kā arī 15. posmā, kļūstot par pirmo Giro d'Italia posmā uzvarējušo Luksemburgas braucēju pēc 56 gadu pārtraukuma.

Jungelss uzvarēja 2018. gada Ljēža—Bastoņa—Ljēža sacensībās, izšķirošo atrāvienu veicot Côte de la Roche-aux-Faucons kāpumā. Sprinta finišā otro vietu izcīnīja Maikls Vudss (), bet trešais palika Romēns Bardē (). 2019. gada martā Jungelss uzvarēja Kīrne—Brisele—Kīrne sacensībās, veicot izšķirošo atrāvienu 1 kilometrus pirms finiša.

2020. gada augustā Jungelss parakstīja divu gadu līgumu ar .

Sasniegumi lielajās tūrēs 

Piezīme: IZST — izstājās

Atsauces

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Luksemburgas riteņbraucēji
Giro d'Italia posmu uzvarētāji
Broadcom

Broadcom Inc. ir ASV reģistrēts elektronisko iekārtu un komponenšu izstrādātājs un izplatītājs. Tas dibināts 2016. gadā, apvienojoties Avago Technologies un Broadcom Corporation.
Uzņēmuma galvenais birojs atrodas Sanhosē, ASV.

Broadcom grupas uzņēmumi piedāvā produkciju galvenokārt četrās grupās: fiksēto tīklu infrastruktūra, bezvadu sakari, datu uzglabāšanas risinājumi uzņēmumiem, rūpnieciskās ierīces un citi.

Broadcom Inc. akcijas tiek kotētas Nasdaq biržā (kods AVGO).

Vēsture 
Uzņēmuma pirmsākums datējams ar 1961. gadu, kad Hewlett-Packard izveidoja pusvadītāju nodaļu. Tā kopā ar medicīnas produktu un instrumentu grupu no Hewlett-Packard atdalījās 1999. gadā, izveidojot uzņēmumu Agilent Technologies. 2005. gada augustā Agilent Technologies pārdeva pusvadītāju nodaļu, no kuras izveidots uzņēmums Avago Technologies.

2015. gada 28. maijā paziņots, ka Avago Technologies pērk ASV elektronikas uzņēmumu Broadcom Corporation. 
Apvienošanās pabeigta 2016. gada 1. februārī, jaunam Singapūrā reģistrētam uzņēmumam Broadcom Limited pievienojot meitas uzņēmumus Broadcom Corporation un Avago Technologies. Jaunajā mātes uzņēmumā Broadcom Corporation akcionāri ieguva 32 % akciju, bet Avago Technologies — 68 %.

2016. gada 2. novembrī paziņots, ka Broadcom Limited par 5,5 miljardiem dolāru iegādāsies ASV uzņēmumu Brocade Communications Systems, kas nodarbojās ar tīklu iekārtu, mikroshēmu un programmatūras biznesu. Apvienošanās aizkavējās saistībā ar ASV Ārējo investīciju komitejas izmeklēšanu. Darījums pabeigts 2017. gada 17. novembrī. 4. decembrī Brocade piederošais Ruckus Wireless (piekļuves punktu un ICX maršrutētāju bizness) par 800 miljoniem USD tika pārdots ASV uzņēmumam Arris International.

2017. gada novembrī Broadcom Limited piedāvāja iegādāties ASV uzņēmumu Qualcomm, maksājot par katru akciju 70 USD, kā arī uzņēmumu pārreģistrēt no Singapūras uz ASV. Qualcomm padome pirkšanas piedāvājumu noraidīja. 2018. gada 5. februārī Broadcom atkārtoti izteica vēlmi iegādāties Qualcomm, piedāvājumu par akciju palielinot līdz 82 dolāriem. Qualcomm padome to noraidīja, pamatojot to, ka uzņēmuma vērtība ir novērtēta par zemu. 13. februārī ASV prezidents Donalds Tramps izdeva rīkojumu, aizliedzot pārņemšanas darījumu, jo šāds darījums «draud pasliktināt Savienoto Valstu nacionālo drošību». 14. martā Broadcom atcēla Qualcomm pirkšanas nodomu. 4. aprīlī uzņēmums tika reģistrēts ASV, Delavērā kā Broadcom Inc.

2018. gada 11. jūlijā tika panākta vienošanās par programmatūras uzņēmuma CA Technologies iegādi, par to samaksājot 18,9 miljardus ASV dolāru; 5. novembrī darījums tika pabeigts.
5. novembrī investīciju uzņēmumam Thoma Bravo par 950 miljoniem USD tika pārdots programmatūras drošības testēšanas nodrošinātājs Veracode.

Atsauces

Ārējās saites 

 Broadcom vietne

Singapūras uzņēmumi
Broadcom
Nasdaq kotētie uzņēmumi
Ēriks Toms Gavars

Ēriks Toms Gavars (dzimis  Dobelē) ir profesionāls Latvijas šosejas riteņbraucējs, kas pārstāv Latvijas kontinentālo komandu "Rietumu Banka-Rīga".

Treniņus sācis Dobeles sporta skolā, riteņbraukšanas klubā RSK Tandēms  pēc tam mācījies Murjāņu sporta ģimnāzijā. 2016. gadā pievienojies Rietumu-Delfin komandai.

2016. gadā ieguvis otro vietu Latvijas čempionātā šosejas riteņbraukšanā individuālajā braucienā U-23 vecuma grupā. 2015. gadā uzvarējis Latvijas čempionātā šosejas riteņbraukšanā individuālajā braucienā junioriem.

Pārstāvējis Latviju starptautiskās sacensībās, 2015. gadā ieguvis 11. vietu Pasaules čempionātā individuālajā braucienā junioriem, kā arī 10. vietu Eiropas čempionātā individuālajā braucienā junioriem. 2015. gadā saņēmis LRF apbalvojumu kā gada labākais jaunais riteņbraucējs. 

2016. gada Pasaules čempionātā 19 gadu vecumā startējis U23 grupā, kur grupas braucienā finišēja 142. vietā, bet individuālajā braucienā 52.

2018. un 2019. gadā uzvarēja Latvijas čempionātā šosejas riteņbraukšanā individuālajā braucienā U-23 vecuma grupā.

Atsauces

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Dobelē dzimušie
Latvijas riteņbraucēji
Fakts (ierakstu producents)

Fakts (īstajā vārdā Jānis Šmēdiņš) ir Latvijas hiphopa mūzikas izpildītājs (reperis) un producents no Jelgavas.   
Dzimis 1989. gada 31. decembrī.

Radošā darbība 
Savas radošās karjeras laikā sadarbojies, producējis un miksējis dziesmas tādiem mūziķiem un mūziķu projektiem kā Gacho, MESA, Reiks, Agnese Rakovska, Triana Park, Pēteris Upelnieks, Dvīnes, Singapūras Satīns u.c.

Stils un liriskā tematika

Diskogrāfija 
 „Vainīgs Tu” (2017) | "PrimeTime Records"

Miksteipi 
 „Gaiss un Zeme” (2018)
 „Vilki” (2018)
 „Kārtis Atklātas” (2015) 
 „Paslēpes” (2013) 
 „Turies” (2012)

Viesmākslinieks šādos diskos

Mūzikas video 
 Vainīgs Tu
 Naktī
 No Jauna

Citi mūzikas video

Sasniegumi

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa
 Facebook lapa
 Instagram profils
 Twitter profils

Atsauces 

1989. gadā dzimušie
Jelgavā dzimušie
Latviešu reperi
Juls Briners

Juls Briners (, īstajā vārdā Jūlijs Briners (; dzimis , miris ) bija burjatu izcelsmes Krievijā dzimis šveiciešu un amerikāņu kino un teātra aktieris. 1956. gada Oskara kā labākais aktieris galvenajā lomā ieguvējs par lomu Valtera Langa muzikālajā filmā "Karalis un es" (The King and I).

Ārējās saites 

1920. gadā dzimušie
1985. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Piejūras novadā dzimušie
Jese Puljujervi

Jese Puljujervi (; dzimis ) ir somu hokejists, labās malas uzbrucējs. Pašlaik (2022) Puljujervi spēlē NHL klubā Edmontonas "Oilers".

Jese Puljujervi ir dzimis Zviedrijā dzīvojošu somu ģimenē. Trenējies arī bendijā.

Spēlētāja karjera 
Karjeru Puljujervi sāka Somijas komandas Oulu "Kärpät" sistēmā. Profesionāļa karjeru uzbrucējs sāka 2014.—15. gada sezonā, kuras gaitā "Kärpät" rindās debitēja SM līgā. 21 spēlē Puljujervi atzīmējas ar 11 rezultativitātes punktiem un 2015.—16 gada sezonu jau pilnībā aizvadīja "Kärpät" rindās.

2016. gada NHL draftā somu uzbrucēju ar kopējo 4. numuru izvēlējās Edmontonas "Oilers", kuras sastāvā spēlēja jau nākamajā sezonā. NHL debitēja 12. oktobrī, savā pirmajā spēlē gūstot arī vārtus. Nākamajā sezonā, pēc 28 "Oilers" aizvadītām spēlēm, Puljujervi tika nosūtīts uz AHL. 2017.—18. gada sezonā uzbrucējs "Oilers" rindās aizvadīja jau 65 spēles, taču sezonas gaitā atkārtoti tika nosūtīts uz AHL.

2019. gada vasarā uzbrucējs pieprasīja "Oilers", lai tā viņu aizmaina uz citu NHL vienību. Maiņas darījumam nenotiekot, 2019. gada augustā hokejists pievienojās SM līgas vienībai Oulu "Karpat".

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Oulu "Karpat" spēlētāji
Edmontonas "Oilers" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Upsālas lēnē dzimušie