joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Itālijas Konstitucionālais referendums (1946)

Itālijas Konstitucionālais referendums (1946) notika 1946. gada 2. jūnijā. Tā rezultātā tika izbeigta Itālijas Karalistes pastāvēšana un Itālija kļuva par republiku. Referendumā piedalījās 24,9 miljoni reģistrēto balsstiesīgo (89%), no kuriem 12,7 miljoni (54,2%) nobalsoja par republiku bet 10,7 miljoni (45,7%) par monarhiju. Vienlaikus ar referendumu notika Itālijas Konstitucionālās sapulces vēlēšanas. Referenduma rezultāti iezīmēja skaidu Itālijas dalīšanos Ziemeļos un Dienvidos, Ziemeļiem balsojot par republiku, bet Dienvidiem aizstāvot monarhiju.

Līdz 1946. gadam Itālija bija konstitucionālā monarhija, kurā ceremoniālo valsts galvas lomu ieņēma Savojas dinastijas karaļi, bet izpildvara piederēja vēlētam premjerministram. Karaļnams sevi diskreditēja pēc tam, kad 1922. gadā karalis Viktors Emanuels III pretēji parlamenta vairākumam par premjerministru iecēla nelielās fašistu partijas vadoni Benito Musolīni, kurš kļuva par absolūtu Itālijas diktatoru. Lai arī 1943. gadā, kad Itālijas teritorijā jau bija iebrucis Sabiedroto valstu karaspēks, karalis sadūšojās un atlaida Musolīni, pēckara Itālijā karaļnama sadarbošanās ar fašistiem padarīja monarhijas tālāku pastāvēšanu problemātisku. Politiskās partijas, kas bija guvušas iedzīvotāju atbalstu haotiskajā laikā starp 1943. un 1945. gadu, jo bija bruņoti cīnījušās pret fašistiem un nacistiskās Vācijas okupāciju, bija republikāniskas. Daudzi itāļi vainoja karaļnamu par to, ka tas pieļāva fašistu nākšanu pie varas. 

1944. gada aprīlī karalis Viktors Emanuels III, kurš bija sevi kompromitējis fašistu diktatūras laikā, lielu daļu savu pilnvaru uzticēja troņmantiniekam, kroņprincim Umberto. Pēc Romas atbrīvošanas 1944. gada jūnijā karalis iecēla Umberto par troņa ģenerālleitnantu, un tikai juridiski saglabāja karaļa amatu. 1944. gada 25. jūnija Itālijas valdības un karaļa apstiprināts dekrēts apsolīja, ka pēc kara beigām tiks sasaukta Konstitucionālā sapulce, kas radīs jaunu konstitūciju un izlems valsts pārvaldes formu. 1946. gada 1. martā Alčide de Gasperi valdība apstiprināja konstitucionālā referenduma būtību – republika vai monarhija. 1946. gada 9. maijā Viktors Emanuels III atteicās no troņa, devās trimdā uz Aleksandriju Ēģiptē un Umberto kļuva par karali Umberto II. Tas bija dinastijas pēdējais mēģinājums sevi glābt, par karali ieceļot jauno un pievilcīgo Umberto. Karalis viņš bija tikai 40 dienas, iegūstot iesauku “Maija karalis”. 

Referenduma rezultāti tika paziņoti 10. jūnijā. Negaidot galīgo referenduma rezultātu paziņošanu, valdība pasludināja republikāniskās iekārtas izveidošanu un iecēla de Gasperi par pagaidu Valsts Galvu 1946. gada 13. jūnijā. Jaunā republika noteica, ka visiem Savojas diniastijas vīriešu dzimtas pārstāvjiem uz visiem laikiem jāatstāj Itālija. Šis aizliegums tika atcelts tikai 2002. gada oktobrī, pēc kura dinastijas pārstāvji ieradās Romā uz 20 minūšu ilgu audienci pie Romas pāvesta.

Atsauces

Itālijas vēsture
Neon Genesis Evangelion

Neon Genesis Evangelion (, Shin Seiki Evangerion, burtiski: "Jauna gadsimta evaņģēlijs") ir 1995. gada japāņu zinātniskās fantastikas meha anime seriāls, kuru veidojušas kompānijas Tatsunoko Production un Gainax. Seriālu ir režisējis Hideaki Anno. Seriāls tiek uzskatīts par vienu no populārākajiem, ietekmīgākajiem un diskusijas izraisošiem seriāliem japāņu animācijas vēsturē.

Sižets 
Seriāla darbība norisinās 2015. gadā nocietinātā pilsētā Tokija-3, 15 gadus pēc globālas katastrofas. Cilvēki robotos karo pret milzīgiem briesmoņiem, kurus sauc par "eņģeļiem". Seriāla galvenais varonis ir pusaudzis Šindži Ikari, kura tēvs viņu pieņem darbā kompānijā Nerv kā robota pilotu cīņā pret "enģeļiem". Seriāla tēli atspoguļo seriāla veidotāja Hideaki Anno personības iezīmes. Tēliem sagādā grūtības to personīgās problēmas, attiecības ar citiem cilvēkiem un psiholoģiskās traumas.

Filmas 
1997. gadā iznāca divas anime filmas Neon Genesis Evangelion: Death & Rebirth un The End of Evangelion, kurās tika pabeigts seriāla stāsts. Filmas veidoja tā pati radošā komanda, kas veidoja seriālu. Savukārt 2007. gadā Studio Khara sāka izlaist 4 sēriju anime filmu sēriju Rebuild of Evangelion, seriāla rīmeiku.

Atsauces

Ārējās saites 

 
 

Anime seriāli
Murmastiene

Murmastiene () ir ciems Varakļānu novadā, Murmastienes pagasta centrs. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā, 17,4 km no novada centra Varakļāniem un 193,9 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P84 (Madona—Varakļāni).

Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Madonas rajonā.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Antūži

Antūži (arī Antuži) ir ciems Jēkabpils novada Variešu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļrietumos 7,1 km no pagasta centra Variešiem, 20,4 km no novada centra Jēkabpils un 137,3 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V782 (Jēkabpils—Antūži—Medņi) un V789 (Krievciems–Varieši–Kūkas–Andrāni) krustojumā.

Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Jēkabpils rajonā.

Atsauces 

Jēkabpils novada ciemi
Dvēseļu revīzijas

Dvēseļu revīzijas (, ) bija tautskaišu nosaukums Krievijas caristes (1719), vēlāk Krievijas Impērijas teritorijā. Tās ieviesa Pēteris Lielais 1718. gadā, un līdz 1858. gadam pavisam tika veiktas 10 dvēseļu revīzijas 1719., 1745., 1763., 1782., 1795., 1811., 1816., 1834., 1850., 1857. gadā, kā arī vēl dažas papildu revīzijas. Revīziju galvenais mērķis bija ar "galvas nodokli" apliekamo iedzīvotāju un potenciālo rekrūšu uzskaite.

Dvēseļu revīzijas Latvijā 
 Tā kā Vidzemē sākumā nemaksāja nodokļus, balstoties uz iedzīvotāju skaitu, tad Rīgas guberņā kā pirmo veica tikai 4. Krievijas Impērijas dvēseļu revīziju 1782. gadā. 5. revīzija notika 1795., 6. revīzija – 1811., 7. revīzija – 1816., 8. revīzija – 1834., 9. revīzija – 1850., bet pēdējā, 10. revīzija – 1858. gadā. 1816. gada revīziju atkārtoja 1826. gadā, kad pirmoreiz reģistrēti Vidzemes zemnieku uzvārdi, līdz tam zemnieku ģimenes uzskaitītas ar kārtas numuriem, katrai ģimenei piešķirts savs kārtas numurs, kas saglabāts arī pēc uzvārdu piešķiršanas. Pieejami arī Rīgas, Slokas, Valkas, Cēsu, Valmieras un Limbažu pilsētu revīziju saraksti
 Kurzemes guberņā pirmo dvēseļu revīziju veica 5. Krievijas Impērijas dvēseļu revīziju 1797.—1798. gadā, pāris gadu pēc Kurzemes un Zemgales hercogistes pievienošanas Krievijas Impērijai, nepilnību dēļ revīziju atkārtoja 1798. un 1803. gadā. 6. revīzija notika 1811., 7. revīzija – 1815./1816., 8. revīzija – 1834./1835., 9. revīzija – 1850., bet pēdējā, 10. revīzija – 1857./1858. gadā. Kurzemes guberņas zemnieki ar uzvārdiem reģistrēti 1834. gada revīzijā, bet dažās muižās tikai 1850. gadā. Pieejami arī Bauskas, Grobiņas, Jaunjelgavas, Jelgavas, Jēkabpils, Kuldīgas, Liepājas, Piltenes, Tukuma un Ventspils pilsētu iedzīvotāju revīziju saraksti.
 Par Latgali Latvijas arhīvos vispār trūkst attiecīgo sarakstu, jo lielākā daļa Vitebskas guberņas revīziju sarakstu atrodas Krievijas un Baltkrievijas arhīvos. Saglabājušies tikai Rēzeknes apriņķa 1772. gada revīzijas saraksti, Ludzas apriņķa Ozupinas sādžas 1816. un 1834. gada, un Ozupinas privātmuižas 1850. un 1858. gada revīzijas saraksti, Ludzas un Daugavpils apriņķa 1858. gada revīzijas saraksti.

Ārējās saites 
Vidzemes, Kurzemes un Zemgales dvēseļu revīzijas . Latvijas Valsts vēstures arhīvs.

Atsauces 

Demogrāfija
Loperamīds

Loperamīds ir pretcaurejas medikaments. Tas bieži tiek pielietots gastroenterīta, kairinātās zarnas sindroma, saīsinātas zarnas sindroma gadījumā. Tas netiek rekomendēts asiņainas caurejas gadījumā. Loperamīdu uzņem perorāli. Biežākās blaknes ir vēdersāpes, aizcietējumi, miegainība, vemšana un sausa mute. Tas var palielināt risku rasties toksiskai resnās zarnas dilatācijai. Nav skaidra tā drošība grūtniecības laikā. Tā opioīdais darbības princips balstās uz zarnas peristaltisko kontrakciju mazināšanu. Loperamīdu pirmo reizi sintezēja 1969 un pielietoja medicīnā 1976.gadā. Tas ir bezrecepšu medikaments. Uzņemot ļoti augstas dozas tas var iziet cauri asins-smadzeņu barjerai un darboties līdzīgi, kā morfijs — izraisot eiforiju, analgēziju (sāpju mazināšanu).

Atsauces 

Farmakoloģija
Opioīdi
Nobela prēmijas laureāti ķīmijā

Nobela prēmijas laureāti ķīmijā ir zinātnieki, kas saņēmuši Nobela prēmiju ķīmijā (). Nobela prēmiju ķīmijā pasniedz katru gadu Zviedrijas Karaliskā Zinātņu akadēmija. Prēmija tiek pasniegta kopš 1901. gada, un tā ir viena no piecām prēmijām, kuras izveidoja saskaņā ar Alfrēda Nobela 1895. gada 27. novembrī parakstīto testamentu. Pirmo Nobela prēmiju ķīmijā 1901. gadā saņēma Jakobs van't Hofs no Nīderlandes. Katrs laureāts saņem medaļu, diplomu un naudas prēmiju, kas mainās pa gadiem, atkarībā no ieguldījumu peļņas. 1901. gadā Jakobs van't Hofs saņēma 150 782 Zviedrijas kronas (SEK), bet 2007. gada laureāts — Gerhards Ertls — saņēma 7 731 004 Zviedrijas kronas (SEK). Prēmija tiek pasniegta ikgadējā ceremonijā Stokholmā 10.decembrī, Nobela nāves gadadienā,. Balvas piešķiršanu organizē Nobela fonds un Komiteja, kas sastāv no pieciem Zviedrijas Karaliskās Zinātņu Akadēmijas ievēlētiem locekļiem. Apbalvošana notiek Stokholmas koncertzālē.

Daži fakti 
 Līdz 2022. gadam Nobela prēmija ķīmijā pasniegtas 114 reizes (kopumā 191 laureātiem, no kuriem divi apbalvoti divas reizes), bet ir bijuši 8 gadi, kad Nobela prēmija ķīmijā nav pasniegta nevienam.
 Nobela prēmiju ķīmijā divas reizes saņēmuši: Frederiks Sengers — 1958. un 1980. gadā; Karls Berijs Šārpless — 2001. un 2022. gadā.
 Vismaz 25 reizes Nobela prēmija ķīmijā piešķirta par ieguldījumu organiskās ķīmijas jomā.
 Diviem laureātiem, vāciešiem Rihardam Kūnam (1938) un Ādolfam Butenandam (1939), Vācijas toreizējā valdība liedza saņemt prēmiju. Viņi gan vēlāk saņēma diplomu un medaļu, bet ne naudas prēmiju.
 Divi citi laureāti ir ieguvuši Nobela prēmiju ķīmijā un vēl kādā citā zinātņu jomā: Marija Sklodovska-Kirī (1903.gadā — fizikā, 1911. gadā — ķīmijā) un Lainuss Polings (1954. gadā — ķīmijā, 1962. gadā — Miera veicināšanā).
 Nobela prēmiju ķīmijā ieguvušas astoņas sievietes — Marija Sklodovska-Kirī (1911), Irēna Žolio-Kirī (1935), Dorotija Kraufuta Hodžkina (1964), Ada Jonata (2009), Frānsisa Arnolda (2018), Emanuela Šarpentjē un Dženifera Dudna (2020), Karolīna Bertoci (2022).
 Jaunākais Nobela prēmijas ķīmijā laureāts bija Frederiks Žolio-Kirī (1935), kas saņēma balvu 35 gadu vecumā. Savukārt vecākais laureāts — Džons Gudinafs (2019), kas balvu saņēma 97 gadu vecumā.

Laureāti

1901—1910

1911—1920

1921—1930

1931—1940

1941—1950

1951—1960

1961—1970

1971—1980

1981—1990

1991—2000

2001—2010

2011—2020

2021—pašlaik

Atsauces

Ārējās saites 
 Nobela prēmija ķīmijā
Toho

Toho (, Tōhō Kabushiki-Kaisha) ir viena no lielākajām japāņu mākslas filmu un anime studijām. Studija atrodas Tokijā. Uzņēmums tika dibināts 1932. gadā. Veiksmīgākās Toho filmas ir "Godzilla", "Septiņi samuraji" un "Gariem līdzi".

Filmogrāfija

Filmas

Televīzija

Tokusatsu

Atsauces

Ārējās saites 

  
  
 Youtube konts 
 

Japānas kinostudijas
Anime
Andrejs Kurbskis

Kņazs Andrejs Kurbskis (,  dzimis 1518. gadā, miris 1583. gada maijā) bija viens no tuvākajiem cara Ivana IV līdzgaitniekiem.

Bija viens no redzamākajiem krievu karavadoņiem Livonijas kara laikā, tai skaitā uzvarot kaujā pie Valmieras. 1564. gadā, iespējams uzzinot par cara ieplānotajām represijām pret viņu, pārgāja Žečpospoļitas karaļa Sigismunda II Augusta dienestā un piedalījās kaujās pret Krievijas caristi. Par pāriešanu poļu pusē Kurbskim tika piešķirti dažādi īpašumi, to skaitā Koveļas pilsēta.

Jau pēc pāriešanas Polijas karaļa dienestā sarakstījās ar caru Ivanu IV par valsts pārvaldes jautājumiem. Šī sarakste, iespējams pārveidotā veidā, ir saglabājusies līdz mūsdienām.

Ārējās saites 

1518. gadā dzimušie
1583. gadā mirušie
Livonijas karš
Semenova

Semenova (arī Semanova, Medņeva) ir vidējciems Balvu novada Medņevas pagasta centrs. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 33,5 km no novada centra Balviem un 253,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P45 (Viļaka—Kārsava), Kouras upes krastā.

Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Balvu rajonā.

Atsauces 

Balvu novada ciemi
Latvijas pagastu centri
Borisova (Vecumu pagasts)

Borisova (arī Barisova) ir ciems Balvu novada Vecumu pagasta centrs. Izvietojies pagasta rietumu daļā 33,5 km no novada centra Balviem un 252,9 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V457 (Viļaka—Borisova—Bubņi) un V475 (Vecumi—Borisova), Kiras upes krastos.

Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Balvu rajonā.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Benislava

Benislava (arī Benislova, Beņislava) ir ciems Balvu novada Lazdukalna pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 30 km no novada centra Balviem un 223 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P36 (Rēzekne—Gulbene), Saipītes upes krastos.

Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Balvu rajonā.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Dzintari (Daugmales pagasts)

Dzintari, agrāk — Bramberģe, ir ciems Ķekavas novada Daugmales pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļrietumu daļā Rīgas HES ūdenskrātuves dienvidu krastā pie autoceļa P85  no pagasta centra Daugmales,  no novada centra Ķekavas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Bramberģes (Brambergshof) muižas centra un Bramberģes skolas. Ciemā ir veikals.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Jaunsils

Jaunsils ir ciems Ķekavas novada Ķekavas pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā pie Daugavas—Misas kanāla uz dienvidiem no Rīgas apvedceļa A5 8 km no novada un pagasta centra Ķekavas un 27 km no Rīgas centra.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā vasarnīcu kooperatīvs «Jaunsili»; izaudzis 2000. gados kā savrupmāju ciemats.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Pits Andersons

Pits Andersons (dzimis , miris ), īstajā vārdā Alfrēds Pēteris Andersons, bija latviešu dziedātājs un ģitārists. Dēvēts par „Latvijas rokenrola karali”. Latvijā popularizējis klasisko rokenrolu. Pasaules rokenrola asociācijas goda biedrs.

Dzīves gājums 

No sešu gadu vecuma Pits astoņus gadus mācījās mūzikas skolā, apgūstot klavieru spēli un mūzikas teoriju. Vēlāk mācījies Rīgas Elektromehāniskajā tehnikumā, kur 15 gadu vecumā sāka dziedāt tehnikuma grupā. Pēc tam kopā ar Valēriju Saifudinovu (Seiski) 1962. gadā organizējis pirmo rokgrupu PSRS — „The Revengers”. 1964. gadā kopā ar Zigismundu Lorencu izveidoja grupu „Melody Makers”. Šīs grupas popularitāte bija tik liela, ka 1965. gadā aizliegta koncerta dēļ notika daudzskaitlīga  jauniešu protesta akcija, kurā tika izmantoti plakāti — „Brīvību ģitārai!” un „Nost BEO!” (Estrādes orķestru birojs Kultūras ministrijas pārraudzībā).1966. gadā Andersons pārcēlās uz Tallinu, kur ātri iemācījās igauņu valodu un spēlēja rokenrolu pirmajā igauņu grupā „Optimistid”. 1967. gadā Pits atgriezās Latvijā un kopā ar Seiski atkal dibināja grupu — „Natural Product”. 1972. gadā viņš saņēma uzaicinājumu uzstāties milzīgajā "Rock’n’Roll Revival Show" Londonā, taču padomju varasiestādes nedeva izbraukšanas atļauju. 

Jauns posms sākās 1980. gadā, kad Pits dziedāja  igauņu grupā „Rock Hotel”. Vēlāk tika izveidota grupa „Arhīvs”, „Pete Anderson & The Rhythm Kings”, „Pete Anderson Band” un „Pete Anderson & The American Dream”. Lielāko popularitāti guvis ar „The Swamp Shakers”. 1989. gadā pavasarī Pits Andersons tika uzņemts par Zviedrijas Rokenrola Kluba goda biedru.

Pitam Andersonam kopā izdoti 9 albumi. „Arhīva” debijas skaņuplate "Pete Anderson & The Archives Live!” ir pirmais albums PSRS rokmūzikas vēsturē, kuru angļu valodā ieskaņojis vietējais mūziķis. 2009. gadā albums «Brass-A-Billy» uzvarēja "Just Plain Folks Music Awards" balvu pasniegšanā ASV, nominācijā Rockabilly Album. Andersons ir pirmais latvietis, kas saņēmis šo balvu. Artēmijs Troickis savā grāmatā „Back In The USSR, The True Story Of Rock In Russia” atzinis Andersonu par pirmo nopietni vērtējamo rokeri bijušajā PSRS.

2015. gadā viņam tika atklāta liposarkoma (rets vēža paveids). Miris 2016. gada janvārī. 2016. gada janvārī tika paziņots, ka viņš saņems Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvu par mūža ieguldījumu Latvijas mūzikā.

Diskogrāfija 
 Pete Anderson & The Archives — «Live!»
 Pete Anderson & The Archives — «Rock Around The Clock»
 Pete Anderson — «Swingin' As Always»
 Pete Anderson & The Rhythm Kings — «Rockin' Christmas Time»
 Pete Anderson — «Texeclectic»
 Pete Anderson — «Sentimental»
 Pete Anderson & The Swamp Shakers — «The Wildest Sound in Town»
 Pete Anderson — «Brass-A-Billy»
 Pete Anderson & The Swamp Shakers — «Enjoy The Ride!»

Atsauces

Ārējās saites 
 
 

1945. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
2016. gadā mirušie
Latviešu dziedātāji
Horācijs Boltons

Horācijs Boltons (; , Safolka — , Norfolka) bija Lielbritānijas šahists.

Biogrāfija 
Bijis admirāļa Horācija Nelsona attāls radinieks, tāpēc nosaukts viņam par godu. 1821. gadā beidzis Kembridžas Universitāti. Kalpojis par vikāru dažādās Norfolkas Anglikāņu baznīcas draudzēs.

Atstājis paliekošu mantojumu šaha kompozīcijā. Viens no pirmajiem radījis šaha uzdevumus - daudzvilčus un pašmatus. Boltona etīdes ar diviem zirdziņiem un bandinieku ir ietekmējušas Alekseju Troicki. Saglabājušās arī liecības, ka Boltons ir nodarbojies ar korespondencšahu un 1840.—1841. gados nospēlējis maču ar spēcīgāko tā laika Anglijas šahistu Hovardu Stauntonu.

Arhimēda "kāpnes" 
Boltona radīto šaha uzdevumu skaitā ir arī savdabīgs daudzvilcis par tā sauktās Arhimēda "kāpnes" tēmu.

1. Df3+ Кa7 2. Zc6+ Кa8 3. Zd8+ Ка7 4. cxb6+ Кxb6 5. Dc6+ Кa7 
6. Dc5+ (sākot kustību pa "kāpnēm" lejup) 6… Кa8 7. Dd5+ Кa7 
8. Dd4+ Кa8 9. De4+ Кa7 10. De3+ Кa8 11. Df3+ Кa7 12. Df2+ Кa8 
13. Dxg2+ Кa7 14. Df2+ (bet tagad augšup…) 14… Кa8 15. Df3+ Кa7 
16. De3+ Кa8 17. De4+ Кa7 18. Dd4+ Кa8 19. Dd5+ Кa7 
20. Dc5+ Кa8 (kustība beigusies) 21. Dxc8 f6 22. Dxa6+ La7 (Ta7) 
23. Dc6+ Кb8 (Tb7) 24. Dc8# (Dxb7#)

Atsauces

Ārējās saites 
  šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"

1793. gadā dzimušie
1873. gadā mirušie
Safolkā dzimušie
Anglijas anglikāņu mācītāji       
Lielbritānijas šahisti
Šaha problēmisti
Katrīnmuiža

Katrīnmuiža ir ciems Ķekavas novada Ķekavas pagastā. Izvietojies pagasta dienviddaļā Dobupītes krastā 8 km no pagasta un novada centra Ķekavas un 19 km no Rīgas centra.

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušas Katriņas (Katerinenhof) pusmuižas centru.

Atsauces 

Latvijas mazciemi
Godzilla

"Godzilla" jeb "Gojira" () ir 1954. gada Japānas zinātniskās fantastikas kaiju filma. Tās režisors Iširo Honda. Tā ir pirmā filma, kurā darbojas briesmonis Godzilla. Kopā ir uzņemtas 29 japāņu un 6 amerikāņu filmas par Godzillu. Filmā Godzilla tiek attēlots kā simbols atomkaram, un kopš filmas izlaišanas Godzilla ir kulturāli identificēts kā metafora kodolieroču spēkam. Godzillas uzbrukumi līdzinās Hirosimas un Nagasaki bombardēšanai un tās sekām.

Atsauces

Ārējās saites 

Godzilla
1954. gada filmas
Japānas zinātniskās fantastikas filmas
Lapenieki (Ķekavas pagasts)

Lapenieki ir ciems Ķekavas novada Ķekavas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā Baložu pilsētas dienvidaustrumu pierobežā pie autoceļa A7  no pagasta un novada centra Ķekavas un 13 km no Rīgas centra.

Apdzīvotā vieta izveidojusies 2000. gados kā savrupmāju ciems.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Mellupi

Mellupi ir ciems Ķekavas novada Ķekavas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidrietumos Mellupes krastā pie autoceļa V7  no pagasta un novada centra Ķekavas un  no Rīgas. Pie Mellupu ciema pieder Dārznieku un Dzintaru vasarnīcu kolonijas.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Ramona Umblija

Ramona Umblija (dzimusi ) ir latviešu mākslas zinātniece, valsts un sabiedriska darbiniece, politiķe.
Latvijas Kultūras fonda priekšsēdētāja (1993), Latvijas kultūras ministre (1997—1998).

Ventspils Augstskolas, Latvijas Mākslas akadēmijas un Starptautiskās praktiskās psiholoģijas institūta docētāja.

Dzīves gājums 
1975. gadā absolvēja Latvijas Valsts mākslas akadēmijas Mākslas vēstures un teorijas nodaļu.
Strādāja žurnālā "Māksla" par redaktori no 1973. līdz 1986. gadam, bija Latvijas Televīzijas ārštata korespondente no 1979. līdz 1987. gadam. Kopš 1981. gada Latvijas Mākslinieku savienības biedre.

Iesaistījās Atmodas kustībā, 1989. gadā bija iekļauta izolējamo inteliģences pārstāvju sarakstā. 1993. gadā kļuva par Latvijas Kultūras fonda priekšsēdētāju.

Politiskā darbība 
Bija Latvijas kultūras ministre Guntara Krasta valdībā no 1997. gada augusta līdz 1998. gada novembrim.

Kandidēja 7. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Zemnieku savienības, taču netika ievēlēta. Kopš 1998. gada ir Valsts heraldikas komisijas locekle. No 1999. līdz 2000. gadam R. Umblija ieņēma Ventspils domes izpilddirektores amatu. 2001. gadā iestājās partijā "Latvijai un Ventspilij". 2005. gadā nesekmīgi kandidēja Rīgas domes vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības.

Apbalvojumi 
2001. gadā apbalvota ar ceturtās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

Atsauces 

1950. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas kultūras ministri
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Latvijas Mākslas akadēmijas absolventi
Ventspils Augstskolas darbinieki
Pulkarne (Ķekavas pagasts)

Pulkarne ir ciems Ķekavas novada Ķekavas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos Pūķupes krastā pie autoceļa P89 7 km no pagasta un novada centra Ķekavas un  no Rīgas centra iepretī Baldones pagasta Pulkarnes ciemam. Ciemā atrodas veikals.

Atsauces 

Latvijas mazciemi
Bērzmente

Bērzmente ir ciems Ķekavas novada Ķekavas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos Rīgas HES ūdenskrātuves krastā pie autoceļa P85  no pagasta un novada centra Ķekavas un  no Rīgas centra.

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Bērzmentes (Bersenmünde) muižas centru. Pie Bērzmentes pieskaita arī Bērzumnieku ciematu.

Atsauces 

Latvijas mazciemi
Jugliņa

Jugliņa (arī Zīlniekurga, Ucenurga, retumis — Pukstiņurga) ir neliela Mazās Juglas kreisā krasta pieteka Suntažu pagastā. Upīte sākas Suntažu pagastā, autoceļa P8 (Suntaži — Ķegums) tuvumā, savienojoties meliorācijas novadgrāvjiem un noteksistēmām. Netālu no šīs vietas, pie Smiltnieku mājām uz Jugliņas izveidots aizsprosts un līdz Irbītēm ir uzpludināts dīķis. Ieteka Mazajā Juglā atrodas Juglas ciemā apmēram  augšup pa upi no Rīga — Ērgļu autoceļa tilta, iepretim Bebru saliņai. Padomju varas gados upīte vairākas reizes ir meliorēta, taisnota un daudzviet atgādina novadgrāvi un tomēr, ceļa posmā Suntaži — Jugla, sīkā Jugliņas upīte trīs reizes pie Jučiem, Veczīlniekiem un Pukstiņiem pa cauruļvadiem gandrīz nemanāmi šķērso P4 jeb Rīgas — Ērgļu autoceļu.

Galerija

Atsauces

Ārējās saites
 Suntažu pagasta teritoriālais plānojums 1.d.

Ogres novada upes
Jānis Porziņģis

Jānis Porziņģis (dzimis  Liepājā) ir bijušais latviešu basketbolists, spēlējis vieglā uzbrucēja pozīcijā, pārstāvējis Latvijas basketbola izlasi. Spēlējis 15 dažādās komandās vairākās Eiropas līgās savā 14 gadu karjerā. 

Beidza karjeru 2015. gadā un kļuva par aģentu savam jaunākajam brālim Kristapam Porziņģim.  Tāpat basketbolu spēlējis brāļu tēvs Tālis Porziņģis, kurš divās sezonās (1992-1993) pārstāvēja LBL komandu "Liepājas Metalurgs".

Atsauces

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Liepājā dzimušie
Latvijas basketbolisti
Vieglie uzbrucēji
Līpori

Līpori (arī Liepari) ir ciems Rugāju novada Lazdukalna pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 6 km no pagasta centra Benislavas, 16,3 km no novada centra Rugājiem un 227,3 km no Rīgas.

Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Balvu rajonā.

Atsauces
Tikaiņi

Tikaiņi () ir ciems Rugāju novada Rugāju pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 13,1 km no pagasta un novada centra Rugājiem un 230,9 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V464 (Pokrata—Lazdukalns). Tikaiņos atrodas bibliotēka.

Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Balvu rajonā.

Atsauces
Giljermo del Toro

Giljermo del Toro Gomess (; dzimis ) ir meksikāņu kinorežisors, scenārists, kinoproducents un rakstnieks. Savā kino karjerā del Toro ir filmējis gan tumšā fentezī filmas spāņu valodā, tādas kā gotiskās šausmu filmas The Devil's Backbone (2001) un "Pāna labirints" (Pan's Labyrinth, 2006), gan vairākas vidusmēra amerikāņu kino asa sižeta filmas, piemēram, vampīru supervaroņu asa sižeta filmu "Asmens II" (2002), pārdabisko supervaroņu filmu "Ellespuika" (Hellboy, 2004) un tās turpinājumu "Ellespuika II: Zelta armija" (Hellboy II: The Golden Army, 2008) un zinātniskās fantastikas filmu "Pacific Rim: Uzbrukums Zemei" (Pacific Rim, 2013). Lielākos panākumus guvis ar filmu "Ūdens forma" (2017), kurā varonis bija amfībijas veida radījums. Filma saņēma četras Amerikas Kinoakadēmijas balvas. Giljermo del Toro no tām saņēma divas balvas — kā producents par labāko filmu (kopā ar J. Mailsu Deilu) un kā labākais režisors. Viņa nākamā filma "Murgu aleja" (2021) ir veidota psiholoģiskā trillera žanrā.

Papildus filmu režisēšanai del Toro aktīvi iesaistās arī filmu producēšanā, viņa producēto filmu skaitā ir daudzas atzinību ieguvušas un populāras filmas: The Orphanage (2007), Julia's Eyes (2010), "Biutiful" (2010), Kung Fu Panda 2 (2011), "Runcis zābakos" (2011) un "Mamma" (Mama, 2013). Pīters Džeksons viņu sākotnēji izvēlējās par režisoru "Hobita" triloģijai, bet del Toro projektu pameta producēšanas nesaskaņu dēļ, tomēr viņa vārdu iekļāva titros kā scenārija līdzautoru par vairākām nozīmīgām izmaiņām sākotnējā scenārijā.

Giljermo del Toro darbos ir apvienoti pasaku un šausmu literatūras motīvi. Viņa mūža aizraušanās ir briesmoņi, kuriem del Toro savos darbos piešķir milzīgu nozīmi un spēku. Tāpat del Toro bieži savās filmās izmanto kukaiņu un reliģiskos veidolus, katoļticības tēmas, pazemes valstību un pulksteņu darbības elementus. Pēc iespējas mazāk izmanto ar datoru veidotus specefektus un filmas veido dzeltenīgos toņos.

Atsauces

Ārējās saites 

 

1964. gadā dzimušie
Meksikāņu kinorežisori
Meksikāņu kinoproducenti
Meksikāņu scenāristi
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji režisori
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji producenti
Zelta lauvas ieguvēji
Dāvi

Dāvi, agrāk — Dāvukalns, ir ciems Olaines novada Olaines pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumu daļā Ežupes krastā pie autoceļa V7  no pagasta centra Jaunolaines,  no novada centra Olaines un  no Rīgas centra. Ciemā ietilpst vasarnīcu biedrības Ābele, Sputņiks un Stars.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Rājumi

Rājumi, agrāk — Rājumu pļavas, ir ciems Olaines novada Olaines pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumu daļā pie autoceļa V12  no pagasta centra Jaunolaines,  no novada centra Olaines un  no Rīgas centra Ežupes krastos. Ciemā ietilpst vasarnīcu kooperatīvi Bērziņi, Ielieči un Tulpe.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Beļauski

Beļauski ir ciems Balvu novada Bērzpils pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā uz austrumiem no pagasta centra Bērzpils, 38,2 km no novada centra Balviem un 231,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V489 (Tilža - Bērzpils) Paukles upes krastos.

Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Balvu rajonā.

Atsauces
Sliežu ceļš

Sliežu ceļš ir inženierbūvju komplekss vilcienu kustības nodrošināšanai ar noteiktu ātrumu. No tā stāvokļa atkarīga vilcienu kustības nepārtrauktība. Sliežu ceļu veido virsbūve un apakšbūve.

Pie virsbūves attiecina sliedes, dažādus sliežu stiprinājumus (sliežu paliktņus, starplikas, kabas, kokskrūves, spiedskavas, bultskrūves, ieliktņus, uzliktņus, pretaizdzīšanas enkurus, pretaizdzīšanas ierīces (speciāli uzliktņi ar atbalstķepām pret sliežu paliktni vai ierīces, sastāvošas no dakšas un ligzdas pārmijas asmeņu aizdzīšanas nosargāšanai)), gulšņus, brusas, dzelzsbetona plātnes un rāmjus vai citu zemsliežu pamatni, balasta kārtu, smilts spilvenu un pārmiju pārvedu un sliežu ceļu krustojumu komplektus, izlīdzinošās iekārtas jeb sliežu garuma kompensatorus (tiltu temperatūras laidumu garumizmaiņu kompensācijai), pārbrauktuvju, gājēju pāreju un lopu pārdzīšanas vietu klāja konstrukciju, šķirošanas uzkalnu lēninātāju ierīces, bremžu kurpju nosviedējus, lokomotīvju griezuļus u.c.

Pie apakšbūves attiecina zemes klātni ar visām tās ierīcībām (ūdens novades teknes, drenas, ģeotekstila izstrādājumus u.c.) un tādas mākslīgās inženierbūves, kā: tilti, regulējošās būves, tuneļi, estakādes, ceļu pārvadi, viadukti, caurtekas, atbalstsienas, zemtekas, galerijas, grumšļu pārvadi u.c.

Sliežu ceļš uzņem vilcienu slodzes. Tāpat to ietekmē tādas dabas parādības, kā vētras, ūdens, mitrums, sniegs un gaisa temperatūras svārstības. Sliežu ceļā notiek tādas dabiskas parādības, kā koka gulšņu un brusu pūšana; dzelzsbetona gulšņu un citu izstrādājumu plaisāšana sasalšanas un atkušanas daudzkārtēju ciklu rezultātā, ūdenim iekļūstot virsmas porās un spraudziņās un periodiski sasalstot un izplešoties; dzelzs izstrādājumu rūsēšana; garsliežu temperatūras spriegumu izraisīts sliežu metāla nogurums daudzkārtējas uzkaršanas un atdzišanas ciklu rezultātā.

Sliežu ceļa remontam un uzturēšanai publiskās infrastruktūras pārvaldītājs nodrošina darbu kompleksu, kurā ietilpst iekšējo struktūrvienību un apakšstruktūrvienību ražošanas komplekss, kā arī salīgtu ārpakalpojumu uzņēmumu komplekss ar nepieciešamajām mašīnām, mehānismiem, instrumentiem un ierīcēm šo darbu nodrošināšanai. Privātas infrastruktūras īpašnieki ar nelielu ceļu izvērsi sliežu ceļa remontu parasti uztic ārpakalpojumā, jo šo darbu veikšanai personālam ir nepieciešama speciāla izglītība vai arī viņus ir speciāli jāapmāca darbam attiecīgā profesijā tiesību aktos noteiktā kārtībā, izsniedzot viņiem kvalifikāciju apliecinošus dokumentus — dzelzceļa speciālista apliecības.

Dzelzceļa infrastruktūra
Dzelzceļa transports
Satiksme
Dzelzceļš
Kārlis Bērenss

Kārlis Bērenss (, 1725—1789) bija Rīgas tirgotājs un filantrops, Melngalvju brālības loceklis (1751), Lielās ģildes vecākais (1767). Kopā ar saviem vispusīgi izglītotajiem un daudz ceļojušajiem brāļiem Johanu Kristofu un Reinholdu veidoja Rīgas brīmūrnieku "Zobena ložas" ("Zum Schwerdt") kodolu, kas vēsturē pazīstams kā "Bērensu aprindas".

Dzīvesgājums 
Kārlis Bērenss dzimis 1725. gadā bagāta Rīgas tirgotāja Arenda Bērensa (1687—1747) un Johannas Sofijas, dzimušas Būmgardas (Boomgard), ģimenē.
Pēc Rīgas Domskolas beigšanas viņš pavadīja tēvu tirgošanās braucienos uz Krievijas impēriju un Poliju—Lietuvu. Pēc tēva nāves kopā ar vecāko brāli Arendu mantoja tēva tirdzniecības uzņēmumu.
1751. gadā uzņemts Melngalvju brālībā, kopš 1767. gada Lielās ģildes vecākais.
Viņa ārpilsētas muižiņā Schoongezicht ("Skaistais skats") tagadējā Daugavgrīvas ielā 25 (vēlāk dēvētā par Heija muižiņu) mitinājās filozofi J. G. Hāmanis (1753—1759) un J. G. Herders (1764—1769).

Miris 1789. gada 15. martā Rīgā.

Raksti par K. Bērensu 

 Reinhold Berens. Geschichte der seit hundert und funzig Jahren in Riga einheimischen Familie Berens aus Rostock. Riga 1812.

Ārējās saites 
 Grāmata par Bērensu dzimtu 

Vācbaltieši
Brīvmūrnieki
Rīgā dzimušie
Pāvils Laizāns

Pāvils Laizāns (;  — ) bija latviešu jurists un politiķis. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts, Latgales Kristīgo zemnieku savienības pārstāvis. Politiķa Antona Laizāna brālis.

Biogrāfija 
Pāvils Laizāns piedzima  Sakstagala pagastā. Divu gadu vecumā kļuva par bāreni. Mācības uzsāka 11 gadu vecumā skolā Pēterburgā. Vēlāk iestājās Pēterburgas Universitātē, kur sākotnēji studēja dabaszinības. Vēlāk pārgāja jurisprudences programmā un augstskolu pabeidza. Piedalījās Pirmajā pasaules karā.

Laizāns bija 1917. gada Latgales kongresa prezidija loceklis, Rēzeknes zemstes valdes loceklis. No 1918. līdz 1920. gadam bija Latvijas Republikas pagaidu parlamenta — Tautas padomes — loceklis, pārstāvēja latgaliešu frakciju. 1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē no Latgales Kristīgo zemnieku savienības saraksta. 1921. gadā kopā ar Pēteri Zadvinski izstājās no frakcijas un izveidoja Latgaliešu bezpartijisko grupu. Amatā bija līdz 1922. gadam. 
 
No 1923. līdz 1925. gadam Laizāns bija Latgales apgabaltiesas loceklis. No 1925. līdz 1933. gadam strādāja par notāru Daugavpilī.

Nodarbojās ar publicistiku, tulkoja darbus ar pseidonīmiem Lopsu Jākubs un P. Smylgs. Bija laikraksta «Jaunas Zinias» redaktors, Daugavpils Latviešu biedrības valdes loceklis, Franča Trasuna piemiņas fonda priekšsēdētājs un Daugavpils dramatiskā teātra valdes priekšsēdētājs.

Miris pēc kuņģa slimības Rīgas 1. slimnīcā . Apbedīts Daugavpils kapos.

Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis — 4. šķira Nr. 239 (1927)
 Lietuvas Dižkunigaiša Ģedimina ordenis — 4. šķira.

Atsauces 

1888. gadā dzimušie
1933. gadā mirušie
Rēzeknes novadā dzimušie
Kristīgo zemnieku un katoļu partijas politiķi
Tautas padomes locekļi
Satversmes sapulces deputāti
Latvijas juristi
Latvijas žurnālisti
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Kubuli

Kubuli (vēsturiski Balvu stacija) ir ciems Balvu novada Kubulu pagastā, tā centrs. Tā oficiālajās robežās iekļauta arī Kurna, Fabrika un Druvenieki. Atrodas pagasta centrālajā daļā 5,5 km no novada centra Balviem un 215,5 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļu P35 (Gulbene—Balvi—Viļaka—Krievijas robeža (Vientuļi)) un V456 (Vīksna—Gobusala) krustojuma, Kurnas upes krastos.

Ciems veidojies ap pašlaik slēgtās dzelzceļa līnijas Ieriķi—Abrene Balvu staciju. Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Balvu rajonā.

Atsauces
Celmene (Kubulu pagasts)

Celmene ir ciems Balvu novada Kubulu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumu daļā 3,2 km no pagasta centra Kurnas, 4,4 km no novada centra Balviem un 218,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies Balvu ezera ziemeļrietumu krastā.

Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Balvu rajonā.

Atsauces
Druvenieki (Kubulu pagasts)

Druvenieki (arī Druvenīki) ir ciems Balvu novada Kubulu pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 2,1 km no pagasta centra Kurnas, 4,4 km no novada centra Balviem un 216,3 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P35 (Gulbene—Balvi—Viļaka—Krievijas robeža (Vientuļi)).

Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Balvu rajonā.

Atsauces
Trakais Makss: Skarbais ceļš

"Trakais Makss: Skarbais ceļš" () ir 2015. gada asa sižeta filma, kuras režisors un viens no producentiem ir Džordžs Millers. Ceturtā daļa "Trakā Maksa" filmu sērijā.

Filmas darbība notiek nākotnē tuksnesī, Trakais Makss kopā ar braucējiem cīnās pret kulta līderi un viņa armiju. Galvenās lomas tajā attēlo Toms Hārdijs, Šarlīze Terona, Hjū Keiss-Bairns, Nikolass Holts, Rozija Hantingtona-Vitlija, Railija Kio, Zoja Kravica, Ebija Lī un Kortnija Ītone. Hārdijs nomainīja Melu Gibsonu galvenajā lomā.

Filmas pirmizrāde notika . Ar vairāk nekā 375 miljonus ASV dolāru lieliem ieņēmumiem tā kļuva par sērijas ienesīgāko filmu. Vairāki kritiķi to nosauca par 2015. gada labāko filmu, kā arī par vienu no visu laiku labākajām asa sižeta filmām. Saņēmusi vairākus apbalvojumus. Tā tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai desmit nominācijās, balva tika saņemta sešās nominācijās (lielākais uzvaru skaits ceremonijā).

Filmai paredzēti vairāki turpinājumi.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2015. gada filmas
ASV filmas
Austrālijas filmas
Džordža Millera filmas
Sērša Runena

Sērša Ūna Runena (Saoirse Úna Ronan, ; dzimusi ) ir īru izcelsmes amerikāņu aktrise.

Ievērību guvusi ar lomu 2007. gada filmā "Piedošana". Par lomu tajā tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai, BAFTA kino balvai un Zelta globusa balvai. Vairākus apbalvojumus saņēmusi par lomu Pītera Džeksona drāmā "Dārgie pīšļi" (2009). Runena kopumā četras reizes tikusi nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai. Par galveno lomu 2015. gada filmā "Bruklina", kā arī par lomām filmās "Lady Bird: Laiks lidot" (2017) un "Mazās sievietes" (2019) tikusi nominēta vairākām balvām, tai skaitā Amerikas Kinoakadēmijas balvai. Par filmu "Lady Bird: Laiks lidot" saņēmusi Zelta globusa balvu.

Aktrise ir pazīstama arī ar lomām tādās filmās kā "Es nebūšu tava mīļotā" (2007), Death Defying Acts (2008), "Gaismas pilsēta" (2008), "Atpakaļceļš" (2010), "Hanna" (2011), "Klejotāja" (2013), How I Live Now (2013), "Viesnīca "Diženā Budapešta"" (2014) un "Skat, kā viņi bēg" (2022). 2016. gadā debitējusi Brodvejā ar lomu Artura Millera lugas The Crucible (par Salemas prāvu) iestudējumā.

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Ņujorkā dzimušie
Īru kinoaktieri
Amerikāņu kinoaktrises
Zelta globusa balvas ieguvēji
Braians Krenstons

Braians Lī Krenstons (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, scenārists, režisors un producents.

Pazīstams ar Voltera Vaita lomu (galvenā loma) seriālā "Pārkāpt robežu", Hola lomu seriālā Malcolm in the Middle un Tima Vetlija lomu seriālā Seinfeld.

Par Voltera Vaita attēlošanu četras reizes saņēmis Primetime Emmy balvu kā labākais aktieris drāmas seriālā. Iegūstot balvu trīs reizes pēc kārtas, atkārtojis Billa Kosbija panākumu. Pēc kļūšanas par vienu no seriāla producentiem divas reizes saņēmis balvu par pašu seriālu. Vēl ir saņēmis Zelta globusa balvu par Vaita attēlošanu. Par lomu seriālā Malcolm in the Middle tika trīs reizes nominēts Primetime Emmy balvai. 2014. gadā saņēmis Tony balvu par ASV prezidenta Lindona Džonsona tēlojumu All the Way lugā. Par Daltona Trambo lomu 2015. gada filmā "Trambo" ticis nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris.

Krenstons ir tēlojis arī tādās filmās kā "Glābjot ierindnieku Raienu" (1998), "Mis Saulstariņš" (2006), "Draivs" (2011), "Argo" (2012) un "Godzilla" (2014). Režisējis vairāku seriālu sērijas.

Ārējās saites 

 

1956. gadā dzimušie
Kalifornijā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Emmy balvas ieguvēji
Tony balvas ieguvēji
Zelta globusa balvas ieguvēji
Reinholds Bērenss

Reinholds Bērenss (, 1745-1823) bija Rīgas ārsts, botāniķis un uzņēmējs. Kopā ar saviem vispusīgi izglītotajiem un daudz ceļojušajiem brāļiem Johanu Kristofu un Kārli veidoja Rīgas brīmūrnieku "Zobena ložas" ("Zum Schwerdt") kodolu, kas vēsturē pazīstams kā "Berensu aprindas".

Dzīvesgājums 
Reinholds Bērenss dzimis kā jaunākais bērns 1745. gadā bagāta Rīgas tirgotāja Arenda Bērensa (1687-1747) un Johannas Sofijas, dzimušas Būmgardas (Boomgard), ģimenē. 
Mācījās Rīgas licejā (1756-1761) un Domskolā (1761-1764), pēc tam studēja medicīnu Berlīnes Collegium medico-chirurgicum (1766-1768) un Getingenes universitātē (1768-1770), kur aizstāvēja Dr. med. grādu.   
1771. gadā saņēma praktizēšanas atļauju Krievijas impērijā, strādāja sava brāļa Ādama Heinriha Bērensa fabrikā Maskavā, tad par ārstu Omskas Sibīrijas pulkā (1773-1780), iecelts par galma padomnieku. 1774. gadā viņu ievēlēja par Berlīnes Dabas draugu biedrības goda locekli. Pirmās Maskavas cukurfabrikas dibinātājs (1780-1784).

Pēc atgriešanās Rīgā kopš 1784. gada līdztekus ārsta darbam savāca ievērojamu botānisko un mineraloģisko kolekciju. Nodarbojās arī ar rakstniecību, sarakstīja savas dzimtas vēsturi (1812).     
 
Miris 1823. gada 8. oktobrī Rīgā.

Darbi 

 Reinhold Berens. Geschichte der seit hundert und funzig Jahren in Riga einheimischen Familie Berens aus Rostock. Riga 1812.

Atsauces

Ārējās saites 
 Grāmata par Bērensu dzimtu 

Vācbaltieši
Brīvmūrnieki
Rīgā dzimušie
Latvijas ārsti
Pēteris Zadvinskis

Pēteris Zadvinskis ( — ) bija latviešu politiķis un sabiedriskais darbinieks. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts, Latgales Kristīgo zemnieku savienības pārstāvis.

Biogrāfija 
Pēteris Zadvinskis piedzima  Ružinas pagastā.

Zadvinskis bija Rēzeknes apriņķa valdes priekšsēdētājs, kā arī Latgales obligātās ēku apdrošināšanas savienības priekšsēdētājs. Tautas padomes loceklis. 1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē no Latgales Kristīgo zemnieku savienības saraksta. 1921. gadā kopā ar Pāvilu Laizānu izstājās no frakcijas un izveidoja Latgaliešu bezpartijisko grupu. Amatā bija līdz 1922. gadam. Bija Rēzeknes Tautas pils biedrības valdes loceklis.
 
1949. gada martā izsūtīts uz Krieviju. Pēc vairākiem gadiem atgriezās Latvijā, dzīvoja Mērsragā.

Miris Rīgā . Apbedīts Ulbrokas kapos.

Ģimene
Bijis precēts ar Sholastiku Zadvinsku (1895—1977), laulībā dzimuši četri bērni: Amerikas Latviešu katoļu apvienības (ALKA) prezidents Pēteris Zadvinskis (vēlāk Daugavietis), Romāns Zadvinskis, kulināre un pavārgrāmātu autore Antoņina jeb Ņina Masiļūne un ārsts Zigfrīds Zadvinskis.

Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis — 4. šķira Nr.436 (1928. g.)

Atsauces 

1891. gadā dzimušie
1965. gadā mirušie
Rēzeknes novadā dzimušie
Kristīgo zemnieku un katoļu partijas politiķi
Tautas padomes locekļi
Satversmes sapulces deputāti
Latvijas pašvaldību vadītāji
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Padomju represiju upuri
Pļavnieku kapos apbedītie
Herbords Kārlis Frīdrihs Bīnemans fon Bīnenštamms

Herbords Kārlis Frīdrihs Bīnemans fon Bīnenštamms (, 1778—1840) bija vācbaltu muižnieks, žurnālists un ģeogrāfs.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1778. gada 26. augustā Liepājā muižnieka un justīcijas padomnieka Pētera Bīnemaņa un viņa sievas Sofijas Margaretas, dzimušas Jakobsas, ģimenē. 1794. gadā viņa tēvs ieguva mantojamu titulu Bīnemans fon Bīnenštamms (Bienemann von Bienenstamm).
 
Mācījās Berlīnes Pelēkā klostera ģimnāzijā (Gymnasium zum Grauen Kloster, 1793—1797). Uzsāka studijas Getingenes Universitātē (1797—1798), bet tad atgriezās tēva mājās un 1802.—1816. gadā saimniekoja Plepju muižā pie Priekules (Pleppen), 1819.—1826. gadā Dzimtmisas (Mißhof) un Ibenetes (Hübbenetshof) muižās Zemgalē. 

Kopš 1824. gada H. K. F. Bīnemans fon Bīnenštamms dzīvoja Rīgā, kur izdeva laikrakstu Die Nicht-politische Zeitung für Deutsch-Russland (1826—1827, 1830—1832) un Rigasche Stadtblätter (1828—1830). Vienlaikus viņš sacerēja Baltijas provinču ģeogrāfijas aprakstu, ko izdeva Rīgā 1826. gadā.
Kurzemes guberņas ģeogrāfijas un statistikas aprakstu izdeva pēc viņa nāves Jelgavā un Leipcigā.

Miris 1840. gada 26. aprīlī Rīgā.

Darbi 
 Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826 
 Kleine Schul-Geographie von Ehst-, Liv- und Kurland, 1826
 Neue geographisch-statistische Beschreibung des kaiserlich-russischen Gouvernements Kurland, oder der ehemaligen Herzogthümer Kurland und Semgallen mit dem Stifte Pilten. Durchgesehen von E. A. Pfingsten. Nebst den colorirten Plännen der Städte Mitau, Libau und Windau und einer colorirten Karte von Kurland. Mitau und Leipzig: G. A. Reyher, 1841

Atsauces 

1778. gadā dzimušie
1840. gadā mirušie
Latvijas ģeogrāfi
Latvijas izdevēji
Vācbaltieši
Liepājā dzimušie
Gadsimta likme

"Gadsimta likme" () ir 2015. gada ASV biogrāfiskā komēdijdrāma. Filmas režisors un scenārija līdzautors ir Ādams Makejs. Filma balstīta uz 2010. gadā izdoto Maikla Luisa tāda paša nosaukuma grāmatu par 2007.—2010. gada globālo finanšu krīzi. Galvenās lomas atveido Kristians Beils, Stīvs Karels, Raiens Goslings un Breds Pits. Filmas pirmizrāde notika .

Filma tika izvirzīta 88. Kinoakadēmijas balvai piecās nominācijās un vienā no tām (Labākais adaptētais scenārijs) arī tika atzīta par labāko filmu.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2015. gada filmas
ASV filmas
Ādama Makeja filmas
Jānis Skrastiņš

Jānis Skrastiņš var būt:

 Jānis Skrastiņš (1949) — Latvijas ģenerālprokurors (1990—2000);
 Jānis Skrastiņš (1955) — latviešu bobslejists.
Felicianova (Ciblas pagasts)

Felicianova ir ciems Ciblas novada Ciblas pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā 14,8 km no novada centra Blontiem, 2,5 km no pagasta centra Ciblas un 280,5 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V511 (Mežavepri–Tridņa), Ludzas upes krastos.

Ciems veidojies ap Felicianovas muižu. Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Ludzas rajonā.

Atsauces
Spiegu tilts

"Spiegu tilts" () ir 2015. gada amerikāņu vēsturiskā drāma, kuras režisors ir Stīvens Spīlbergs.

Filma uzņemta, balstoties uz patiesiem notikumiem saistībā ar U-2 incidentu 1960. gadā Aukstā kara laikā, kad PSRS notrieca ASV U-2 spiegu lidmašīnu. PSRS gūstā nokļuva ASV lidmašīnas pilots. Tai pašā laikā ASV cietumā atradās PSRS spiegs Rūdolfs Ābels. Amerikāņu advokātam Džeimsam Donovanam nācās uzņemties vadīt neoficiālas pārrunas par spiegu apmaiņu starp abām valstīm. Pārrunas notika Berlīnē laikā, kad tika uzbūvēts Berlīnes mūris.

Filmas scenārija autori ir Mets Čarmens un brāļi Koeni. Galvenās lomas tajā attēlo Toms Henkss, Marks Railenss, Eimija Raiena un Elans Alda.

Filmas pirmizrāde notika  Ņujorkas kinofestivālā. Filmu atzinīgi novērtēja kritiķi. Amerikas Kinoinstitūts to nosauca par vienu no desmit gada labākajām filmām. Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai sešās kategorijās, arī kā labākā filma. Vienā no kategorijām balva tika piešķirta — par labāko aktieri otrā plāna lomā tika atzīts Marks Railenss, kurš filmā tēloja Rūdolfa Ābela lomu. Filmu nominēja arī BAFTA kino balvai astoņās kategorijās, no kurās balvu par otrā plāna lomu saņēma Marks Railenss.

Atsauces

Ārējās saites 

 

2015. gada filmas
ASV filmas
Stīvena Spīlberga filmas
Istaba (filma)

"Istaba" () ir 2015. gada Apvienotās Karalistes, ASV, Īrijas un Kanādas kopražojuma drāma, kuras režisors ir Lenijs Ābrahamsons. Filmas sižets veidots pēc Emmas Donohju (Emma Donoghue) tāda paša nosaukuma romāna.

Filma ir par māti un viņas piecus gadus veco dēlu, kas tiek brīvībā pēc nebrīvē pavadītiem ilgiem gadiem. Tajā galvenās lomas attēlo Bri Lārsone, Džeikobs Tremblejs, Džoana Allena, Sons Bridžers un Viljams Meisijs.

Filmas pirmizrāde notika . "Istaba" tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai četrās nominācijās, arī kā gada labākā filma. Īpašu ievērību ir izpelnījusies Bri Lārsone ar savu galvenās lomas tēlojumu, par lomu šajā filmā viņa ir arī saņēma Zelta globusa balvu un Amerikas Kinoakadēmijas balvu.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2015. gada filmas
Kanādas filmas
Īrijas filmas
ASV filmas
Apvienotās Karalistes filmas
Uzmanības centrā

"Uzmanības centrā" () ir 2015. gada amerikāņu biogrāfiskā drāma, kuras režisors ir Toms Makārtijs. Filmas sižets veidots pēc patiesiem notikumiem.

Filma ir par The Boston Globe izmeklējošās žurnālistikas komandu, kas izmeklē bērnu pedofilijas skandālu katoļu baznīcā. Tajā galvenās lomas attēlo Marks Rafalo, Maikls Kītons, Reičela Makadamsa, Līvs Šreibers, Džons Sleterijs un Stenlijs Tuči.

Īstā laikraksta izmeklējošās žurnālistikas komanda par šīs lietas rakstiem saņēma 2003. gada Pulicera balvu. Filmas pirmizrāde notika Venēcijas starptautiskajā kinofestivālā. Vairāki kritiķi šo ir ierindojuši starp 2015. gada labākajām filmām. Spotlight ir saņēmusi vairākus apbalvojumus, tai skaitā Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā filma un par labāko oriģinālscenāriju.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2015. gada filmas
ASV filmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas filmas
Džoja

"Džoja" () ir 2015. gada amerikāņu daļēji biogrāfiska kinokomēdija, kuras režisors ir Deivids Rasels.
Filmas pirmizrāde notika .

Filma ir par Džoju Mangano, kas izveidoja savu biznesa impēriju un kļuva par miljonāri, 20. gadsimta 90. gados viņa izgudroja Miracle Mop slotu. Galvenās lomas tajā attēlo Dženifere Lorensa, Roberts De Niro, Edgars Ramiress, Daiena Leda, Virdžīnija Mādsena, Izabella Roselīni un Bredlijs Kūpers. Dž. Lorensa par Mangano lomu saņēma Zelta globusa balvu, kā arī tika nominēta 88. Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākā aktrise galvenajā lomā".

Atsauces

Ārējās saites 
 

2015. gada filmas
ASV filmas
Kerola

"Kerola" () ir 2015. gada Lielbritānijas un ASV romantiskā drāma, kuras režisors ir Tods Heinss. Filmas sižets veidots pēc Patrīcijas Haismitas romāna The Price of Salt.

Filma ir par jaunu fotogrāfi un viņas attiecībām ar gados vecāku sievieti, kas piedzīvo šķiršanos. Tajā galvenās lomas attēlo Keita Blanšeta, Rūnija Mara, Sāra Polsone un Kails Čāndlers.

Filmas pirmizrāde notika Kannu kinofestivālā, kur Mara dalīja labākās aktrises balvu, pati filma tika nominēta Zelta palmas zaram. Daudzi kritiķi šo ierindoja starp 2015. gada labākajām filmām, Amerikas Kinoinstitūts to nosauca par vienu no desmit gada labākajām filmām. "Kerola" tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai sešās nominācijās, nevienu no tām gan neiegūstot.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 

2015. gada filmas
ASV romantikas filmas
Apvienotās Karalistes romantikas filmas