Komunarka (poligons)

Nošaušanas poligons "Komunarka" () ir masu slepkavību vieta mežā netālu no Komunarkas ciemata Kalugas šosejas 24. kilometrā Maskavā, kas ierīkota Lielā terora laikā un izmantota PSRS politisko ieslodzīto nogalināšanai līdz 1950. gadiem. Līdz pat 1990. gadu beigām ar dzeloņstiepļu žogu apjoztais nāves lauks kā VDK "specobjekts" tika apsargāts.

Vēsture 
Kamēr represiju vilnis nebija sasniedzis masveidīgu mērogu, upurus apraka dažādās Maskavas kapsētās. Maskavas Lubjankas laukumā esošās NKVD galvenās ēkas pagrabā nošautos kremēja un viņu mirstīgās atliekas sabēra kopējā kapā Jaunās Donas kapsētas teritorijā. Daudzkārt palielinoties politiskā terora upuru skaitam, kopš 1936. gada NKVD sāka izmantot divus jaunus objektus — Piemaskavas NKVD poligonu Butovā un bijušā NKVD priekšnieka Jagodas vasarnīcas teritoriju NKVD palīgsaimniecībā "Komunarka". 
Netālajā Sv. Jekaterinas klosterī 30.—40. gados ievācās īpašs slepens politiskais cietums «Suhanovka». 
Pirmie apbedījumi NKVD apsargātajā Komunarkas "specobjektā" veikti 1937. gada 2. septembrī. Sākumā kapus ar lāpstu racis kāds vietējais iedzīvotājs, bet drīz vien tranšeju rakšanai izmantoja kāpurķēžu ekskavatoru «Комсомолец». 
Pēc nakts eksekūcijām tranšejas ar nogalinātajiem aizbēra ar buldozera palīdzību.

Pēc oficiālā Krievijas Federālā drošības dienesta (ФСБ) ekspertu komisijas 1993. gada vērtējuma Komunarkas masu kapos apglabāti no 10 līdz 14 tūkstošiem cilvēku, no kuriem zināmi apmēram 5000 no 1937. gada 2. septembra līdz 1941. gada 16. oktobrim nogalināto vārdi, ieskaitot latviešu izcelsmes padomju virsniekus Jēkabu Alksni, Robertu Apini, Juri Aploku, Ernestu Apogu, Augustu Bergholcu,, Jāni Bērziņu (Pēteri Ķuzi), Reinholdu Bērziņu, Feliksu Ingauni, Frīdrihu Kalniņu, Jēkabu Petersu, Jukumu Vācieti. Te apglabāti arī F. Bernovskis, J. Beika, Eduards Bērziņš, Jānis Bērziņš (Ziemelis), Jūlijs Daniševskis, Maksis Dumpis, Aleksandrs Eiduks, Rūdolfs Endrups, Kārlis Kurševics, R. Kirhenšteins, Vilhelms Knoriņš, J. Laroze, J. Lasis, K. Mežulis, K. Podnieks, A. Ratnieks, Jānis Rudzutaks, R. Salna, K. Saulitis, E. Stūrits, E. Šillers, V. Štrauss un citi, pavisam vairāk nekā 300 latviešu.
   
Pēc citiem datiem šeit apraktas līdz 30 tūkstošu cilvēku mirstīgās atliekas.
Daudzās neskaidrības un nepilnības sarakstos un dokumentācijā FDD darbinieki skaidroja ar to, ka "specobjekti" bija NKVD pakļautībā un nošauto aprakšana daudzos gadījumos varēja notikt bez īpašu pavadzīmju noformēšanas.

Ārzemnieku nogalināšana 
Nemarķētajās tranšejās apglabāti vismaz 11 dažādu valstu pilsoņi — Kominternes darbinieki, politiskie emigranti no Vācijas, Latvijas, Lietuvas, Igaunijas, Rumānijas, Francijas, Turcijas, Bulgārijas, Somijas, Ungārijas. 

1941. gada 10. jūlijā šeit tika nogalināti visi Mongolijas valdības locekļi, kas bija apcietināti un aizvesti uz PSRS 1939. gadā.

Latvijas politiķu un virsnieku nogalināšana 
Komunarkas poligonā nošauti daudzi ievērojami okupētās Latvijas pilsoņi: 

 bijušais Latvijas Ministru prezidents, Rīgas mērs un diplomāts Hugo Celmiņš,
 Latvijas vēstnieks PSRS Fricis Kociņš,
 Latvijas militārais atašejs Maskavā Jānis Zālītis,
 karikatūrists Sergejs Civinskis (Civis),
 pulkvedis un rakstnieks Oto Zeltiņš,
 ģenerālis Andrejs Krustiņš, 3. Latgales kājnieku divīzijas komandieris, vēlāk 24. teritoriālā korpusa 183. divīzijas komandieris,
 ģenerālis Žanis Bahs, 4. Zemgales kājnieku divīzijas komandieris, 
 ģenerālis Rūdolfs Klinsons, 3. Latgales kājnieku divīzijas komandiera palīgs, 
 ģenerālis Jānis Indāns, Latvijas Aviācijas pulka komandieris,
 ģenerālis Artūrs Dannebergs, 24. teritoriālā korpusa artilērijas priekšnieks,
 ģenerālis Artūrs Dālbergs, 24. teritoriālā korpusa aizmugures priekšnieks,
 ģenerālis Roberts Kļaviņš, 24. teritoriālā korpusa komandieris,
 ģenerālis Vilis Spandegs, Kurzemes divīzijas komandieris,
 pulkvedis Jūlijs Rozentāls, 24. teritoriālā korpusa 181. divīzijas štāba priekšnieks,
 pulkvedis Kārlis Lejiņš, 24. teritoriālā korpusa 183. divīzijas štāba priekšnieks,
 pulkvedis Rūdolfs Ceplītis, Rēzeknes kājnieku pulka komandieris,
 pulkvedis Jānis Puksis, 24. teritoriālā korpusa 20. kavalērijas pulka komandieris,
 pulkvedis leitnants Aleksandrs Kristovskis, Latvijas Bruņoto spēku Galvenā štāba administratīvās pārvaldes nodaļas priekšnieks.

Piemiņas vieta 

Lielā terora upuru apbedījumu vietu meklējumus Perestroikas laikā veica politisko represēto nevalstiskās organizācijas, tai skaitā biedrība "Memoriāls", Maskavas žurnālisti un citi entuziasti. Tikai pēc VDK arhīvu atvēršanas kļuva iespējams šo apbedījumu vietu dokumentēt. 
Mūsdienās pie poligona uzcelta pareizticīgo Krievijas Svēto Jaunmocekļu baznīca (храм Святых новомучеников и исповедников российских в Коммунарке).
2002. gadā tika atklāts piemineklis nogalinātajiem Mongolijas valdības locekļiem, bet vēl arvien nav piemiņas zīmes noslepkavotajiem Latvijas pilsoņiem, kaut arī to savā vēstulē lūgusi Latvijas politiski represēto biedrība.

Atsauces 

Padomju represijās nogalinātie
Masu slepkavības
Masu kapi