joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Indra

Indra ir ciems Krāslavas novada Indras pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Šņokovas ezera krastā pie Daugavpils—Indras dzelzceļa. Indra atrodas Latvijas galējos dienvidaustrumos, tikai nepilnu 6 km attālumā no Baltkrievijas robežas. Attālums līdz novada centram Krāslavai 32 km, līdz Rīgai — 299 km.

Apdzīvotā vieta izveidojusies uz Baļbinovas muižas zemes pēc dzelzceļa līnijas izbūves, kas veicināja Baļbinovas (vēlāk Indras) veidošanos par tirdzniecības un satiksmes centru. 1925. gadā apdzīvotajai vietai piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss.

Indrā ir pagasta administrācija, pamatskola, mūzikas un mākslas skola, tautas nams, bibliotēka, pasts, ātrās neatliekamās palīdzības punkts, dzelzceļa robežkontroles punkts, Baļbinovas katoļu baznīca un Indras luterāņu baznīca.

Atsauces 

Indras pagasts
Krāslavas novada ciemi
Latvijas pagastu centri
Latvijas ciemi
Indra
Liepna

Liepna ir apdzīvota vieta Alūksnes novada Liepnas pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Liepnas upes krastos autoceļu P41 un P42 krustojumā 34 km no novada centra Alūksnes un 233 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pēc 1840. gada pie Lipnas muižas centra. 1926. gadā Liepnai piešķīra biezi apdzīvotas vietas statusu. Liepnā atrodas pagasta pārvalde, 2 veikali, pamatskola, tautas nams, bibliotēka, ambulance, trīs baznīcas (katoļu, luterāņu, pareizticīgo). Līdz 2018./2019. gada mācību gadam atradās arī internātpamatskola.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Liepna
Latvijas lielciemi
Ramadāns

Ramadāns (, ramaḍān, ) ir devītais un svētais gavēņa mēnesis islāma kalendārā. Tas vienmēr sākas ar jauna mēneša iestāšanos, tādēļ katru gadu tas sākās citā dienā. Parasti ramadāna ilgums ir trīsdesmit dienas, tas ir, līdz nākamā jauna mēneša iestāšanās dienai. Ramadāna laikā musulmaņi ievēro gavēni (saum), tas ir, dienas gaišajā laikā nedrīkst ne ēst, ne dzert, kā arī smēķēt, savukārt pārējā laikā nedrīkst nodarboties arī ar seksuālām aktivitātēm. Parasti nav pieņemts, ka ramadānu ievērotu bērni, kas nav sasnieguši pubertātes vecumu, grūtnieces un vecie, slimie ļaudis. Dažreiz arī musulmaņu sportisti to neievēro, piemēram, 2012. gada vasaras olimpiskās spēles sakrita ar ramadānu, kas varēja sagādāt problēmas musulmaņu sportistiem. Ramadāna laikā bez piecām parastajām ikdienas lūgšanām ir vēl papildus lūgšanas — taravihs. Ramadāna pēdējās desmit dienas no pārējām dienām atšķiras ar vēl lielāku dievbijību.

Saskaņā ar islāma tradīcijām, ramadāna mēnesī eņģelis Džibrils (erceņģelis Gabriels) nodeva Muhamedam pirmo dievišķo atklāsmi. Tas esot noticis 610. gadā, kad Muhameds atradās Hīras alā, Mekā. Šīs atklāsmes vēlāk tika sarakstītas islāma svētajos tekstos — Korānā.

Ramadāna sākuma un beigu datumi

Atsauces

Ārējās saites 

Islāma kalendārs
Mēneši
Islāma pieci pīlāri
Francijas kauss futbolā

Francijas kauss (, ), pazīstams arī kā Šarla Simona kauss (), ir galvenais kausa (izslēgšanas spēļu) turnīrs Francijas futbola klubiem, ko organizē Francijas Futbola federācija. Kauss nosaukts par godu franču sportistam Šarlam Simonam, kurš mira, dienot armijā Pirmā pasaules kara laikā. Dalība kausā ir pieejama visām Francijas profesionālajām un amatieru komandām, ieskaitot aizjūras departamentos un teritorijās bāzētos klubus. Finālspēle notiek Stade de France laukumā un turnīra uzvarētājs kvalificējas UEFA Eiropas līgas grupu turnīram. Visvairāk reizes (14) kausu ir izcīnījuši Parīzes "Saint-Germain" futbolisti. Pašreizējie kausa ieguvēji ir FC Nantes, kas 2021.—2022. gada turnīra finālā pārspēja OGC Nice.

Vēsture 

Pirmais kausa turnīrs tika aizvadīts 1917.—1918. gada sezonā. Kausa rezultāti bieži vien ir neprognozējami un spēcīgas komandas ātri no tā izstājas, jo izloze ir pilnībā nejauša un netiek aizvadītas pārspēles. Bieži vien turnīrs ir parocīgs amatieru komandām, jo nolikums paredz, ka rangā augstāk esošie klubi, parasti profesionāli klubi, savas spēles aizvada viesos, spēlējot pret zemāko līgu pretiniekiem. Tomēr, par spīti šīm priekšrocībām, tikai viens amatieru klubs ir iekļuvis finālā, kopš 1932. gadā Francijas futbolā tika ieviests profesionālo klubu statuss. To 2000. gadā paveica Calais RUFC komanda. Divreiz kausā ir uzvarējusi profesionāla komanda, kura nespēlēja Ligue 1 (augstākajā līgas līmenī). Le Havre to paveica 1959. gadā un Guingamp 2009. gadā. Francijas kausu organizē un pārvalda Francijas kausa komisija, kuras vadītājs ir bijušais Francijas futbola izlases spēlētājs Žans Džorkajevs.

2010./11. gada sezonā turnīrā piedalījās 7449 klubi.

1951. gadā Latvijas futbolists Aleksandrs Vanags kopā ar RC Strasbourg uzvarēja šajā turnīrā, bet 1947. gadā spēlēja kausa finālā.

Titulētākās komandas

Atsauces

Ārējās saites 

  

Kauss
Vita Semerenko

Vita (Viktorija) Semerenko (; dzimusi  Sumu apgabalā, Ukrainā) ir profesionāla ukraiņu biatloniste.

Pasaules kausa posmos startē kopš 2006. gada. Izcīnījusi vairākas medaļas Eiropas čempionātā, 4 reizes kļuvusi par čempioni (trīs reizes stafetē un vienreiz iedzīšanā). Četras medaļas izcīnījusi Pasaules čempionātos: 2008. gadā Estešundā izcīnīja sudrabu stafetē, 2011. gadā Hantimansijskā ieņēma 3. vietu 15 km individuālajā distancē un 2012. gadā Rūpoldingā un 2013. gadā Nove Mesto ieņēma 3. vietu sprintā un 2. vietu stafetē Ukrainas komandas sastāvā. Piedalījusies 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Vankūverā, kur augstako vietu izcīnījusi stafetē — 6. vietu.  izcīnīja bronzu sprintā.

Viņas dvīņumāsa Valentīna Semerenko arī ir profesionāla biatloniste, arī viņa startēja vairākās olimpiskajās spēlēs un Pasaules čempionātos.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Statistika Pasaules kausā

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Ukrainas biatlonisti
Biatlonisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Biatlonisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Ukrainas Nopelniem bagātie sporta meistari
Olimpiskie zelta medaļnieki biatlonā
Olimpiskie bronzas medaļnieki biatlonā
Lizums

Lizums () ir apdzīvota vieta Gulbenes novada Lizuma pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pie autoceļa P38 28 km no novada centra Gulbenes un 167 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap Lizuma (Lisohn) muižas centru pēc tagad slēgtās Ieriķu—Gulbenes dzelzceļa līnijas atklāšanas 1916. gadā. 1933. gadā Lizumam piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. Lizumā ir pagasta pārvalde, vidusskola, kultūras nams, bibliotēka, novadpētniecības muzejs, pasts, aptieka. Apskates objekti ir Jāņa Brektes dzimtas māja „Saulieši“, Lizuma muižas pils, Leas Davidovas-Medenes skulptūra „Tautumeita“.

Atsauces 

Lizuma pagasts
Gulbenes novada ciemi
Latvijas pagastu centri
Latvijas ciemi
Baznīcas iela

Baznīcas iela var būt:

 iela republikas pilsētās:
 Baznīcas iela — iela Daugavpilī.
 Baznīcas iela — iela Jūrmalā.
 Baznīcas iela — iela Liepājā.
 Baznīcas iela — iela Rēzeknē.
 Baznīcas iela — iela Rīgā.
 Baznīcas iela — iela Ventspilī.

 iela novadu pilsētās:
 Baznīcas iela — iela Alojas novada Alojā.
 Baznīcas iela — iela Auces novada Aucē.
 Baznīcas iela — iela Balvu novada Balvos.
 Baznīcas iela — iela Bauskas novada Bauskā.
 Baznīcas iela — iela Cēsu novada Cēsīs.
 Baznīcas iela — iela Cesvaines novada Cesvainē.
 Baznīcas iela — iela Dobeles novada Dobelē.
 Baznīcas iela — iela Ilūkstes novada Subatē.
 Baznīcas iela — iela Kandavas novada Kandavā.
 Baznīcas iela — iela Kārsavas novada Kārsavā.
 Baznīcas iela — iela Krāslavas novada Krāslavā.
 Baznīcas iela — iela Kuldīgas novada Kuldīgā.
 Baznīcas iela — iela Līvānu novada Līvānos.
 Baznīcas iela — iela Lubānas novada Lubānā.
 Baznīcas iela — iela Ludzas novada Ludzā.
 Baznīcas iela — iela Mazsalacas novada Mazsalacā.
 Baznīcas iela — iela Priekules novada Priekulē.
 Baznīcas iela — iela Salacgrīvas novada Ainažos.
 Baznīcas iela — iela Salacgrīvas novada Salacgrīvā.
 Baznīcas iela — iela Siguldas novada Siguldā.
 Baznīcas iela — iela Strenču novada Strenčos.
 Baznīcas iela — iela Talsu novada Valdemārpilī.
 Baznīcas iela — iela Tukuma novada Tukumā.
 Baznīcas iela — iela Viļakas novada Viļakā.
 Baznīcas iela — iela Zilupes novada Zilupē.

 iela novadu apdzīvotās vietās:
 Baznīcas iela — iela Ādažu novada Baltezerā.
 Baznīcas iela — iela Aizkraukles novada Aizkraukles pagasta Aizkraukles stacijā.
 Baznīcas iela — iela Burtnieku novada Matīšu pagasta Matīšos.
 Baznīcas iela — iela Jelgavas novada Kalnciema pagasta Kalnciemā.
 Baznīcas iela — iela Krāslavas novada Robežnieku pagasta Robežniekos.
 Baznīcas iela — iela Olaines novada Olaines pagasta Jaunolainē.
 Baznīcas iela — iela Rēzeknes novada Lūznavas pagasta Zosnā.
 Baznīcas iela — iela Rēzeknes novada Mākoņkalna pagasta Lipuškos.
 Baznīcas iela — iela Rēzeknes novada Sakstagala pagasta Ciskādos.
 Baznīcas iela — iela Rēzeknes novada Silmalas pagasta Prezmā.
 Baznīcas iela — iela Rēzeknes novada Stoļerovas pagasta Stoļerovā.
 Baznīcas iela — iela Ropažu novada Ropažos.
 Baznīcas iela — iela Salaspils novada Salaspils pagasta Tilderos.
 Baznīcas iela — iela Vaiņodes novada Vaiņodes pagasta Vaiņodē.
 Baznīcas iela — iela Ventspils novada Jūrkalnes pagasta Jūrkalnē.

 kā arī Baltāsbaznīcas ielas sākotnējais nosaukums.

Skatīt arī 
 Baznīca
Kandži

Kandži (; kan - (Haņu dinastija/haņi), dži - zīmes; burtiski «Haņu burti») ir ķīniešu  rakstzīmes, kuras tiek izmantotas mūsdienu japāņu rakstībā līdz ar hiragana un katakana zilbju rakstiem, arābu cipariem un romadzi (latīņu alfabēts). Tā ir rakstīta ar tām pašām zīmēm, kuras izmanto ķīniešu tradicionālajā rakstībā ().

Vēsture 
Sākumā ķīniešu rakstība ienāca Japānā uz tirdzniecības precēm, t.i. spoguļiem, zobeniem, zīmogiem, monētām u.t.t. Agrākā zināmā instance ir Na karaļa zelta zīmogs, kuru Japānas, tolaik va (倭) vēstniekam iedeva Imperators Guanvu-di (漢光武帝) 57. mūsu ēras gadā.

Atsauces un piezīmes 

Japāņu valoda
Ķīniešu rakstzīmes
Francijas regbija izlase

Francijas regbija izlase () ir komanda, kas pārstāv Franciju starptautiskās regbija spēlēs. Francijas izlase ir piedalījusies deviņos Pasaules kausa finālturnīros, izlase kvalificējās finālam 1987. un 1999; 2011. gada Pasaules kausā. Vēl izlase piedalās ikgadējā Sešu Nāciju turnīrā ar Anglijas, Īrijas, Skotijas, Itālijas un Velsas izlasēm. Pašlaik (2022) izlase ieņem otro vietu IRB Pasaules rangā. Pirmo starptautisko spēli Francijas izlase aizvadīja  pret Jaunzēlandes izlasi, šajā spēlē francūži zaudēja ar 8–38. Mājas spēles izlase aizvada Stade de France stadionā.

Pasaules kauss 
 1987 — Fināls
 1991 — Ceturtdaļfināls
 1995 — 3. vieta
 1999 — Fināls
 2003 — 4. vieta
 2007 — 4. vieta
 2011 — Fināls
 2015 — Ceturtdaļfināls
 2019 — Ceturtdaļfināls

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

Regbija izlases
Sports Francijā
Bleika Laivlija

Bleika Laivlija (; dzimusi  Losandželosā, Kalifornijas štatā, ASV) ir amerikāņu aktrise un modele. Viņa vislabāk pazīstama kā galvenās lomas izpildītāja seriālā "Intrigante". Seriālā filmējas kopš 2007. gada. Tāpat filmējusies dažādās filmās, tai skaitā "Pieņemti" (2006), "Ceļojošo bikšu māsība" (2005), "Pipas Lī privātā dzīve" (2009),  "Zaļais lukturis" (2011), "Adelainas gadi" (2015). Attēlojusi lomas Bena Afleka filmā "Pilsēta" (2010) un Vudija Allena filmā "Smalkās aprindas" (2016).

Par filmēšanos dažādās filmās un seriālos bijusi nominēta dažādām balvām, kā arī vairākas no tām ir saņēmusi.

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Kalifornijā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Sjēna

Sjēna (, izrunā: ) ir pilsēta Toskānā, Itālijā. Tā atrodas aptuveni 48 km uz dienvidiem no Florences. Savulaik pilsēta bija nozīmīga tirdzniecības un banku darbības pilsēta līdz 13.-14. gadsimtā šīs funkcijas pārņēma Florence. Vēsturiskais Sjēnas centrs ir iekļauts Pasaules mantojuma sarakstā.

Pirms mūsu ēras vietā, kur atrodas Sjēna, atradās etrusku apmetne, kas vēlāk kļuva par romiešu pilsētu Sena Julia. Šī pilsēta iznīka, bet jauno Sjēnu, kas vēlāk uzplauka, dibināja Lombardijas karaļi. 12. gadsimtā tā kļuva par pašpārvaldes komūnu. Šajā laikā sākās saimnieciskā konkurence un teritoriālie konflikti ar kaimiņpilsētu Florenci, kas bija pret Vācijas ķeizariem, bet atbalstīja Romas pāvestu (gvelfi). Savukārt Sjēna kļuva par gibelīnu, gvelfu pretinieku, atbalsta punktu Toskānā. Sjēnieši sasniedza augstākos politiskos panākumus , kad viņu armija Montaperti kaujā (Battaglia di Montaperti) sakāva florenciešus.

13. gadsimtā Sjēna kļuva par nozīmīgu banku pakalpojumu pilsētu, bet tomēr nespēja šajā jomā ilgstoši konkurēt ar Florenci. Vācijas ķeizaru ietekme uz Sjēnu samazinājās, kas deva iespēju Romas pāvestam noteikt ekonomiskas sankcijas pret Sjēnas gibelīnu tirgotājiem. Drīz pēc tam Sjēna nonāca gvelfu kontrolē un gibelīnu aristokrāti zaudēja varu pilsētā. 14. gadsimta sākumā, tāpat kā citas Itālijas pilsētas, Sjēna pārdzīvoja vairākus karus un badu, norisinājās strauja saimnieciskā lejupslīde. 1348. gadā pilsētā uzliesmoja Melnā nāve. Cīņa par varu starp dižciltīgajiem un tirgotājiem nespēja sniegt pilsētai iekšējo stabilitāti.

Sports 
Kopš 2007. gada Sjēnā notiek riteņbraukšanas sacensību Strade Bianche finišs.

Atsauces 

Toskānas pilsētas
Matīši

Matīši ir apdzīvota vieta Valmieras novada Matīšu pagastā, pagasta centrs. Izvietojušies 4 km uz dienvidrietumiem no Burtnieka ezera autoceļu P15 un P16 krustojumā 25 km no novada centra Valmieras un 138 km no Rīgas, Dronas upes krastos.

Matīši vēstures avotos pirmo reizi minēti 1678. gadā pēc Matīšu draudzes nodibināšanas. Apdzīvotā vieta (St. Matthiae) pie baznīcas sāka veidoties jau 1890. gadā, kad uz Mīlītes muižas zemes tiek uzceltas pirmās sarkanā ķieģeļa mājas. 1925. gadā Matīšiem piešķir biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu. 1937. gadā miestā jau ir 66 mājas, vairākas sabiedriskās celtnes, darbojas amatnieki — maiznieki, miesnieki, dārznieki, fotogrāfi un frizieri, strādā ārsti, uz Valmieru kursē privātais autobuss. 

Padomju laikā izveidotais Staļina vārdā nosauktais kolhozs sekmē tālāku Matīšu ciema apbūves un infrastruktūras attīstību atbilstoši tā laika iespējām un uzskatiem; sākas perspektīvā ciemata veidošana.

Matīšos atrodas pamatskola, bibliotēka, kultūras nams.

Skatīt arī 
 Matīšu evaņģēliski luteriskā baznīca

Atsauces

Ārējās saites 
 Matīšu vēsturiskās fotogrāfijas 

Matīšu pagasts
Latvijas pagastu centri
Latvijas ciemi
Valmieras novada ciemi
Čārlijs Šīns

Karloss Ērvins Estevess (; dzimis ), plašāk zināms ar savu skatuves vārdu Čārlijs Šīns (Charlie Sheen), ir amerikāņu kinoaktieris. Viņš ir kinoaktiera Martina Šīna jaunākais dēls.

Viņš ir spēlējis galvenās lomas vairākās drāmās un komēdijās, tai skaitā 1986. gada filmā "Armijas vads" (Platoon), 1987. gada filmā "Volstrīta" (Wall Street), vairākās parodijās 1990. un 2000. gados: "Karstgalvji" (Hot Shots!), "Šausmenīte 3" (Scary Movie 3), "Šausmenīte 4" (Scary Movie 4), "Šausmenīte 5" (Scary Movie 5).

Trīs reizes Šīns nominēts Zelta globusa balvai, no kurām vienu reizi balvu saņēma 2002. gadā par lomu TV seriālā Spin City (1996—2002) kā labākais aktieris komēdijas vai muzikālā žanra TV seriālā. Pārējās divas reizes (2005. un 2006. gadā) Šīns tika nominēts par vienu no galvenajām lomām komēdijseriālā "Divarpus vīri". Par šo lomu viņš nominēts arī Emmy balvai četras reizes. Šīns saņēma 1,8 miljonu ASV dolāru lielu atlīdzību par piedalīšanos katrā sērijā, tādējādi kļūstot par visvairāk apmaksāto televīzijas aktieri.

Šīns ir saņēmis plašu mediju uzmanību saistībā ar saviem privātās dzīves skandāliem, kas ir saistīti ar alkoholisko dzērienu un narkotiku lietošanu, tāpat arī ar vardarbību ģimenē. Skandāli bija viens no iemesliem, kāpēc CBS Šīnu 2011. gada 7. martā atlaida no lomas tēlošanas komēdijseriālā "Divarpus vīri", pārtraucot arī paša seriāla uzņemšanu, vēlāk gan tika atjaunota seriāla filmēšana bez Šīna.

2012. gada jūnijā Šīns oficiāli paziņoja par savas aktiera karjeras beigām, tomēr, neskatoties uz to, karjeru turpināja seriālā Anger Management (2012—2014), kurā Šīns spēlē galveno lomu.

Atsauces

Ārējās saites 

  

1965. gadā dzimušie
Ņujorkā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Ņujorkas cilvēki
Zelta globusa balvas ieguvēji
Maikls Gārnets

Maikls Gārnets (; dzimis 1982. gada 25. novembrī) ir bijušais kanādiešu hokejists, vārtsargs. Karjeras laikā aizvadījis 24 spēles Nacionālās hokeja līgas kluba Atlantas "Trashers" sastāvā. Karjeras lielāko daļu, deviņas sezonas, spēlējis Kontinentālajā hokeja līgā.

Spēlētāja karjera 
No 1999. līdz 2002. gadam Gārnets spēlēja Rietumu hokeja līgā, taču tad pievienojās Austrumkrasta hokeja līgas klubam Grīnvilas "Grrrowl". 2001. gada NHL draftā Gārnetu ar kopējo 80. numuru izvēlējās Atlantas "Thrashers" vienība. Ar katru sezonu arvien lielāku spēles laiku Maikls aizvadīja "Thrashers" Amerikas hokeja līgas fārmklubā Čikāgas "Wolves". 2005.—06. sezonā, pēc tam, kad Kari Lehtonens bija guvis traumu, Gārnets tika izsaukts uz Atlantu. Sezonas gaitā Nacionālās hokeja līgas kluba rindās Maikls aizvadīja 24 spēles. 2006.—07. sezonu Gārnets aizvadīja "Wolves" rindās, un pēc sezonas beigām izlēma savu karjeru turpināt Eiropā.

2007. gada vasarā Gārnets pievienojās Krievijas Superlīgas klubam Ņižņekamskas "Ņeftehimik". Gārnets aizvadīja relatīvi veiksmīgu sezonu un nākamajā vasarā parakstīja divu gadu līgumu ar Balašihas "HK MVD" vienību. 2009.—10. sezonā Gārnets bija viens no komandas līderiem, kas panāca kluba nonākšanu Gagarina kausa finālā, kurā gan piekāpās Kazaņas "Ak Bars" vienībai. Gārnets tika arī iekļauts sezonas visu zvaigžņu maiņā.

2012.—13. gada sezonā Gārnets Gagarina kausa finālā spēlēja vēlreiz, šoreiz gan Čeļabinskas "Traktor" sastāvā. "Traktor" rindās Gārnets spēlēja līdz pat 2014.—15. gada sezonas noslēgumam. 2015.—16. gada sezonu aizvadīja Bratislavas "Slovan" rindās, kur bija komandas otrais vārtsargs aiz Berija Brasta. 2016. gada oktobra nogalē pievienojās Zagrebas "Medveščak". Vēlāk divas sezonas aizvadīja Lielbritānijas hokeja līgā, līdz 2019. gadā noslēdza karjeru.

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Atlantas "Thrashers" spēlētāji
Ņižņekamskas "Ņeftehimik" spēlētāji
Balašihas HK MVD spēlētāji
Maskavas "Dinamo" spēlētāji
Čeļabinskas "Traktor" spēlētāji
Bratislavas "Slovan" spēlētāji
Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēles dalībnieki
Zagrebas "Medveščak" spēlētāji
Orianti

Orianti Panagarisa (; dzimusi  Adelaidā, Austrālijā) ir austrāliešu mūziķe, dziesmu autore un ģitāriste. Viņa iespējams vislabāk pazīstama kā nenotikušās Maikla Džeksona koncerttūres This Is It vadošā ģitāriste. Viņas debijas singls According to You sasniedza Austrālijas topa 8. vietu, kā arī 17. vietu ASV topā. O. Panagarisa ir izdevusi trīs studijas albumus: Violet Journey (2007), Believe (2009) un Heaven in This Hell (2013). Believe Japānā tika sertificēts ar zelta disku. 2010. gada sākumā viņa piedalījās dziesmas We Are the World 25 for Haiti ierakstā, kas bija veltīta 2010. gada Haiti zemestrīces upuru piemiņai un ziedojumu vākšanai zemestrīces nodarīto postījumu novēršanai.

Diskogrāfija

Studijas albumi

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

1985. gadā dzimušie
Austrāliešu dziedātāji
Adelaidā dzimušie
Džordans Eberle

Džordans Leslijs Eberle (; dzimis  Redžeinā, Kanādā) ir profesionāls kanādiešu hokejists, spēlē labās malas uzbrucēja pozīcijā, Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) pārstāv NHL klubu Sietlas "Kraken".

Spēlētāja karjera 
2008. gada NHL draftā viņu ar kopējo 22. kārtas numuru izvēlējās NHL klubs Edmontonas "Oilers". Pirms karjeras NHL viņš pārstāvēja WHL līgas klubu Reidžinas "Pats". "Pats" sastāvā aizvadīja šetras sezonas, 2010. gadā ieguva Kanādas hokeja līgas gada spēlētāja titulu.

"Oilers" sastāvā Eberle debitēja 2010.—11. gada sezonā, to noslēdzot kā komandas rezultatīvākais spēlētājs. 2011.—12. gada sezonu noslēdza ar 76 punktiem, kas joprojām ir Eberles rezultatīvākā sezona viņa NHL karjerā. Arī turpmākajās sezonās bija viens no "Oilers" uzbrukuma līderiem.

2017. gada jūnijā Eberle tika aizmainīts uz Ņujorkas "Islanders".

2021. gada NHL paplašināšanās draftā Eberle kļuva par Sietlas "Kraken" spēlētāju.

Kanādas hokeja izlases rindās kļuvis par 2015. gada Pasaules čempionu. Kopumā piedalījies piecos pasaules čempionātos. Kanādas jaunatnes izlašu sastāvā piedalījies divos Pasaules čempionātos junioriem, abos turnīros izcīnot medaļas: 2009. gadā zeltu un 2010. gadā sudrabu. 2010. gada turnīrā viņš tika atzīts par vērtīgāko spēlētāju un kļuva par Kanādas visu laiku rezultatīvāko spēlētāju U-20 čempionātos.

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Edmontonas "Oilers" spēlētāji
Ņujorkas "Islanders" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Sietlas "Kraken" spēlētāji
Lukāšs Kašpars

Lukāšs Kašpars (; dzimis 1985. gada 23. septembrī) ir čehu hokejists, malējais uzbrucējs. Pašlaik (2020) Kašpars spēlē Čehijas Ekstralīgas vienībā BK Mlada Boleslav.

Spēlētāja karjera 
Kašpars savu profesionālā spēlētāja karjeru uzsāka 2002.—03. sezonā, kad debitēja Čehijas Ekstralīgas kluba HC Litvīnova rindās. Klubā viņš turpināja spēlēt arī nākamajā sezonā, taču tad, 2004. gada vasarā, NHL draftā viņu ar kopējo 22. numuru izvēlējas Sanhosē "Sharks" vienība, un Kašpars izvēlējās karjeru turpināt Ziemeļamerikā. 2004.—05. sezonu Kašpars vēl aizvadīja Ontario hokeja līgā, taču sākot ar 2005.—06. spēlēja Amerikas hokeja līgā. Laikposmā starp 2007. un 2009. gadu "Sharks" rindās Kašpars aizvadīja arī 16 Nacionālās hokeja līgas spēles. Lai gan 2009.—10. sezonu Kašpars vēl iesāka AHL, jau drīz vien viņš pievienojās SM līgas klubam Oulu "Karpat", kur arī aizvadīja atlikušo sezonu. 2010.—11. sezonu aizvadīja Kontinentālās hokeja līgas klubā Astanas "Baris", piedaloties arī 2011. gada Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēlē.

2012. gada vasarā hokejists pievienojās Doneckas "Donbass" rindām. Pēc "Donbass" paziņojuma par dalības atsaukšanu no līgas, 2014. gada jūlijā Kašpars pievienojās Hantimansijskas "Jugra". Sezonas vidū hokejists pārcēlās uz SM līgas vienību Oulu "Karpat", tās sastāvā kļūstot par Somijas čempionu. 2015. gada augustā pievienojās Bratislavas "Slovan".

Čehijas izlases rindās Kašpars kļuvis par 2010. gada Pasaules čempionu.

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Čehijas hokejisti
Sanhosē "Sharks" spēlētāji
Astanas "Baris" spēlētāji
Doneckas "Donbass" spēlētāji
Hantimansijskas "Jugra" spēlētāji
Bratislavas "Slovan" spēlētāji
Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēles dalībnieki
SM līgas čempioni
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Oulu "Karpat" spēlētāji
Maskavas "Dinamo" spēlētāji
Ūstu apgabalā dzimušie
"Tobago" maina kursu

""Tobago" maina kursu" ir 1965. gada latviešu padomju spēlfilma. Filmas režisors ir Aleksandrs Leimanis. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Gunāra Cīruļa un Anatola Imermaņa tāda paša nosaukuma stāsta motīviem.

Sižets 
Filmas darbība norisinās 1940. gadā padomju okupācijas laikā. Uz kuģa klāja, kas ir jūrā, atrodas kuģa saimnieks, viņš nolemj pārcelt sev piederošo īpašumu uz drošu vietu. Vērīgie matroži neļauj viņam realizēt iedomāto plānu un kuģi nogādā PSRS ostā.

Sižeta pamatā ir reāli notikumi uz kuģa "Hercogs Jēkabs", kura kapteinis izlēma mainīt kursu un no Peru pāri Klusajam okeānam doties uz Vladivostoku.

Lomās 
 Gunārs Cilinskis — Drēziņš
 Inese Skurbe — Valija
 Kārlis Sebris — Kviesis
 Eva Kivi — Alise
 Jānis Grantiņš — Vilsons
 Valdemārs Zandbergs — Svadrups
 Luijs Šmits — Cepurītis
 Uldis Pūcītis — Galenieks
 Leons Krivāns — Artūrs
 Egons Beseris — bocmanis
 Aleksandrs Lembergs — Landmanis
 Mihails Kublinskis — Augusts
 Uldis Dumpis — stūrmanis Nordeķis

Filmēšanas grupa 
 Režisors: Aleksandrs Leimanis
 Scenārija autori: Mihails Bleimans, Anatols Imermanis, Gunārs Cīrulis
 Operators: Māris Rudzītis
 Mākslinieks: Viktors Šildknehts
 Komponists: Ģederts Ramans

Atsauces

Ārējās saites 

 Filmas.lv profils

1965. gada Latvijas PSR filmas
Filmas latviešu valodā
Rīgas Kinostudijas filmas
Sāra Peilina

Sāra Peilina (; dzimusi  Sendpointā, Aidaho štatā, ASV) ir amerikāņu politiķe un politikas komentētāja. Laika posmā no 2006. gada decembra līdz 2009. gada jūlijam viņa bija Aļaskas štata gubernatore. S.Peilina bija jaunākais amatu ieņēmušais cilvēks, kā arī pirmā sieviete, kas ieņem šo amatu. 2008. gada ASV prezidenta vēlēšanās viņa bija Republikāniskās partijas kandidāte ASV viceprezidenta amatam. S.Peilina kļuva par pirmo sievieti no Republikāņu partijas, kas kandidē viceprezidenta amatam. Viņa ir viena no iespējamajām prezidentes kandidātēm 2012. gada ASV prezidenta vēlēšanās. Par atkāpšanos no štata gubernatores amata politiķe paziņoja  un  viņa beidza pildīt amata pienākumus. Jaunībā viņa bija Vasillas pilsētas skaistuma karaliene, tāpat bijusi sporta apskatniece. Viņas grāmata Going Rogue ir tikusi pārdota vairāk nekā divos miljonos kopiju. 2008. gada ASV prezidenta vēlēšanu kampaņas laikā tika uzlauzts S.Peilinas e-pasts un iegūtā informācija tika izplatīta internetā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Mājaslapa 

1964. gadā dzimušie
Aidaho dzimušie
ASV politiķi
ASV gubernatori
Palsmane

Palsmane ir apdzīvota vieta Smiltenes novada Palsmanes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Palsas un tās pietekas Kļavaisas krastos 22 km no novada centra Smiltenes un 142 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap Palsmanes (Palzmar) muižas centru. 1932. gadā Palsmanei piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu.

Palsmanē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bērnudārzs, speciālā internātpamatskola, kultūras nams, bibliotēka, pasts, pareizticīgo un luterāņu baznīcas. Vēstures piemineklis ir Palsmanes muižas pils ar parku.
Kādā pakalnā pie Palsmanes atradās viens no Strūves ģeodēziskā loka punktiem.

Atsauces 

Palsmanes pagasts
Smiltenes novada ciemi
Latvijas pagastu centri
Latvijas ciemi
Stade de France

Stade de France ir futbola stadions Sendenī, Francijā. Stadions tika atklāts . Te savas mājas spēles aizvada Francijas futbola izlase un Francijas regbija izlase. Stadionā ir 81 338 skatītāju vietas, kas to padara par piekto lielāko futbola stadionu Eiropā. Stade de France ir notikuši vairāki starptautiska mēroga turnīri, tai skaitā 1998. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrs, turnīra finālā Francijas izlase guva uzvaru pār Brazīliju ar 3–0, vēl ir notikuši 2003. gada Pasaules čempionāts vieglatlētikā, 2007. gada Pasaules kauss regbijā un divi UEFA Čempionu līgas fināli. Stade de France ir pirmais stadions pasaulē, kurā noticis gan FIFA Pasaules kausa fināls, gan Pasaules kausa regbijā fināls. Laika posmā no 2003. līdz 2006. gam stadionā tika rīkotas Čempionu sacīkstes, pēc tam par sacensību norises vietu tika izraudzīts Vemblija stadions. UEFA šim stadionam ir piešķīrusi četru zvaigžņu reitingu. Stade de France stadiona laukums ir 105 x 70 m liels.

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

Futbola stadioni Francijā
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā stadioni
1998. gada FIFA Pasaules kausa stadioni
Dmitrijs Kočņevs

Dmitrijs Kočņevs (, ; dzimis 1981. gada 15. jūlijā) ir bijušais Vācijas hokejists, vārtsargs, Vācijas izlases dalībnieks. Karjeras lielāko daļu aizvadījis Vācijas hokeja līgas klubos Izerlūnas "Roosters", Nirnbergas "Ice Tigers" un Hamburgas "Freezers". Četras sezonas aizvadījis arī Kontinentālajā hokeja līgā.

Spēlētāja karjera 
Lai gan dzimis Kazahstānā, Kočņevs savu spēlētāja karjeru uzsāka jau Vācijā. 1999. gadā Dmitrijs Vācijas izlases rindās spēlēja Pasaules U18 čempionātā. Savu profesionālo karjeru Kočņevs uzsāka 2001. gadā, pievienojoties Vācijas hokeja līgas klubam Izerlūnas "Roosters". Tā rindās viņš spēlēja līdz pat 2006.—07. sezonas noslēgumam. 2007. gada vasarā Kočņevs pievienojās Nirnbergas "Ice Tigers" sastāvam. 

Pēc sezonas noslēguma Dmitrijs pārcēlās uz Krieviju, pievienojoties Kontinentālās hokeja līgas klubam Maskavas "Spartak", kura sastāvā aizvadīja nākamās divas sezonas. 2010.—11. gada sezonā spēlēja Jaroslavļas "Lokomotiv", bet 2011.—12. gada sezonā — Mitišču "Atlant" rindās. No 2012. līdz 2016. gadam spēlēja Vācijas hokeja līgas vienībā Hamburgas "Freezers", taču tad noslēdza spēlētāja karjeru.

Vācijas izlases rindās piedalījies piecos Pasaules čempionātos, laukumā izlases vārtos stājoties kopumā sešās spēlēs.

Ārējās saites 

1981. gadā dzimušie
Vācijas hokejisti
Nirnbergas "Ice Tigers" spēlētāji
Maskavas "Spartak" spēlētāji
Jaroslavļas "Lokomotiv" spēlētāji
Mitišču "Atlant" spēlētāji
Hamburgas "Freezers" spēlētāji
Krievijas hokejisti
Vinona Raidere

Vinona Lora Horovica (Winona Laura Horowitz; dzimusi  Olmstedas apgabalā, Minesotas štatā, ASV), labāk pazīstama kā Vinona Raidere (Winona Ryder), ir amerikāņu aktrise.

Kā filmu aktrise Raidere debitēja 1986. gada filmā Lucas, taču viņas pirmā nozīmīgā loma bija Tima Bērtona 1988. gada filmā "Bītldžūss". Tajā Raidere attēloja gotu pusaudzi, gūstot kritiķu un skatītāju atzinību. Pēc filmēšanās vairākās filmās un seriālos viņa turpināja karjeru ar filmēšanos kulta filmā Heathers (1989), kas ir pretrunīga satīra par pusaudža pašnāvību un vidusskolas dzīvi.

Aktrise ir saņēmusi Zelta globusa balvu nominācijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā", kā arī tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai tajā pašā kategorijā par lomu 1993. gada filmā "Nevainības laikmets". Tāpat nākamajā gadā viņa tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākā aktrise galvenajā lomā" par lomu filmā "Mazās sievietes". 2000. gadā Holivudā viņai tika piešķirta zvaigzne slavas alejā.

Attēlojusi lomas tādās filmās kā "Edvards Šķērrocis" (Edward Scissorhands, 1990), "Drakula" (1992), "Dzīve, pārtraukta" (1999), "Rudens Ņujorkā" (Autumn in New York, 2000), "Darvina balva", (The Darwin Awards, 2006), "Miglas atspulgā" (A Scanner Darkly, 2006), "Zvaigžņu ceļš" (2009), "Melnais gulbis" (2010), "Pēdējā robeža" (Homefront, 2013), Vinona Raidere spēlē Džoisas Baieras lomu Netflix seriālā Stranger Things (2016—2021).

Ārējās saites 

 Persona: Vinona Raidere.

1971. gadā dzimušie
Minesotā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Zelta globusa balvas ieguvēji
Andrupene

Andrupene, arī Ondrupine, agrāk — Andrepna (), ir apdzīvota vieta Krāslavas novada Andrupenes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies ziemeļos no Bižas ezera pie autoceļa P57 46 km no novada centra Krāslavas, 15 km no Dagdas un 288 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pēc 1910. gada uz bijušās Andrupenes muižas zemes. 1933. gadā Andrupenei piešķīra biezi apdzīvotas vietas statusu; 1935. gadā ciemā bija 164 iedzīvotāji. Andrupenē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bērnudārzs, tautas nams, feldšeru un vecmāšu punkts, aptieka, pasts, muzejs, katoļu baznīca.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Hipokrāta zvērests (filma)

"Hipokrāta zvērests" ir 1965. gada latviešu padomju spēlfilma. Filmas režisore ir Ada Neretniece. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā.

Sižets 
Jaunais ķirurgs Imants Veide pēc institūta beigšanas tiek nosūtīts strādāt uz pasažieru kuģa. Jau pirmajā reisā viņš uzstāda slimniekam nepareizu diagnozi, kurš mirst pēc operācijas. Tiesa, ņemot vērā ārsta mazo pieredzi, viņu soda ar nosacītu sodu. Imants vaino sevi un, nevēlēdamies turpmāk strādāt apgūtajā specialitātē, dodas uz polāro loku. 
Meteorologu priekšniekam nepieciešams pavārs attālajā stacijas Medvežija ciemā un Imants uzsāk jaunu dzīvi. Vienam no darbiniekiem, pieredzējušajam speciālistam Mihailam Mihailovičam, sākas asas sāpes. Tikai laicīga palīdzība un kvalificēta Veides pēcoperācijas aprūpe izglāba slimnieku no neizbēgamās nāves. Šis atgadījums ļauj Imantam atjaunot ticību savām spējām.

Lomās 
 Pauls Butkēvičs — Imants Veide
 Aleksandra Zavjalova — Valentīna Tomilova
 Aleksejs Mironovs — Andrejs Ivanovičs
Epizodēs:
 Vsevolods Gavrilovs — Vasja Ļisicins
 Sergejs Gurzo — Marats Sergejevs
 Aleksejs Temerbeks — Mihails Mihailovičs
 Elza Radziņa — Imanta māte
 Ēvalds Valters — feldšeris Lanka
 Juris Kaminskis — students
 Ada Neretniece — ārste
 Olga Krūmiņa — Beļskaja
 Harijs Avens — slimnieks
 Alfrēds Videnieks — tiesnesis
 Olga Dreģe

Masu skatos piedalījās Tiksi pilsētas iedzīvotāji.

Filmēšanas grupa 
 Režisors: Ada Neretniece
 Scenārija autors: Jevsejs Barenboims
 Operators: Zigurds Vītols
 Komponists: Ringolds Ore

Ārējās saites 

 Kino Muzejs

Video 

1965. gada Latvijas PSR filmas
Rīgas Kinostudijas filmas
Bērzpils

Bērzpils () ir apdzīvota vieta Balvu novada Bērzpils pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pie autoceļa P36  no novada centra Balviem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies uz bijušās Domopoles muižas zemes. 1932. gadā Bērzpilij piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. Straujākais attīstības posms bija 1980. gadi. Bērzpilī atrodas pagasta pārvalde, bibliotēka, pasta nodaļa, Bērzpils pamatskola, sporta nams un doktorāts.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Zaļmuiža (nozīmju atdalīšana)

Zaļmuiža var būt:
 Zaļmuiža — apdzīvota vieta Rēzeknes novada Nautrēnu pagastā.
 Zaļmuiža — bijusī apdzīvota vieta Dagdas novada Andrupenes pagastā.
 Zaļmuiža — savrupvieta Ilūkstes novada Prodes pagastā.

Skatīt arī 
 Zaļā muiža
 Zaļmuižas pagasts
Abragciems

Abragciems (arī Ābragciems) ir ciems Tukuma novada Engures pagastā. Atrodas 5 km no pagasta centra Engures 29 km no novada centra Tukuma un 73,5 km no Rīgas.

Atsauces 

Latvijas mazciemi
Apšuciems

Apšuciems ir apdzīvota vieta Tukuma novada Engures pagastā Rīgas līča piekrastē gar kuru blakus ved autoceļš P128. Tas atrodas aptuveni 17 km attālumā no Tukuma starp Plieņciemu ziemeļrietumos un Klapkalnciemu dienvidaustrumos.

Apšuciemā atrodas feldšeru punkts, bibliotēka, kultūras centrs, vairākas viesnīcas un atpūtas nami kā, piemēram, viesnīca Hotel SPA Arkadia un naktsmītne Villa Anna. Tāpat ciema apkārtnē atrodas Apšuciema zāļu purvs, kas kā dabas liegums ir iekļauts Eiropas nozīmes aizsargājamo dabas teritoriju tīklā.

Pēc Latvijas ciemu iedalījuma tas tiek uzskatīts par vidējciemu, kurā dzīvo nedaudz mazāk kā 200 iedzīvotāju.

Vēsture 

2022. gada februāra beigās Apšuciemā ieradās vairākas ukraiņu ģimenes, kas Ukrainas kara rezultātā bija spiestas doties bēgļu gaitās. No Ukrainas galvenokārt ieradās sievietes un bērni, kuru vīri strādāja netālu esošajā Ķesterciema būvlaukumā.

Skatīt arī 
Apšuciema zāļu purvs

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Blāzma (Puzes pagasts)

Blāzma (kļūdaini Puze) ir ciems Ventspils novadā, Puzes pagasta centrs. Izvietojies Stendes upes krastos no novada centra Ventspils un  no Rīgas.

1891. gadā tika apvienoti Puzes un Puzenieku muižu pagasti un uz bijušās pagastu robežas uzcēla pagastmāju. Pēckara gados pie pagastmājas (ciema padomes) izauga kolhoza «Blāzma» ciemats. Blāzmā atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, kultūras nams, bibliotēka, bērnu un jauniešu centrs, pasts, feldšeru punkts.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Suharto

Suharto ( — ) bija otrais Indonēzijas prezidents. Šajā amatā viņš pavadīja 31 gadu no iepriekšējā valsts vadītāja Sukarno gāšanas 1967. gadā līdz atkāpšanās brīdim 1998. gadā. Indonēziešu literatūrā viņš dažreiz tiek minēts kā Pak Harto.

Biogrāfija 
Suharto piedzima mazā ciemā netālu no Jogjakartas Javas salā holandiešu koloniālās ēras laikā. Viņa vecāki bija zemnieki, viņi izšķīrās neilgi pēc Suharto dzimšanas. Japānas okupācijas laikā viņš bija Japānas organizētās indonēziešu aizsardzības dienesta darbinieks. Pēc Indonēzijas nacionālās revolūcijas viņš pievienojās tikko izveidotajai Indonēzijas armijai. Laika gaitā viņš kļuva par armijas ģenerāli. 1968. gadā viņš kļuva par otro Indonēzijas prezidentu, lai arī jau gadu iepriekš kļuva par pagaidu prezidentu. Viņš guva valsts atbalstu laika posmā no 1970. gadiem līdz 1990. gadu vidum, taču pēc tam valstī izcēlās masu nemieri pēc 1997.—1998. gada Āzijas finanšu krīzes un 1998. gada maijā Suharto atkāpās no amata. 2008. gadā viņš nomira. Suharto vadīšanas laiks ir ticis asi kritizēts par cilvēktiesību pārkāpumiem, piemēram, masu slaktiņiem, represijām pret politiskajiem pretiniekiem. Tajā pat laikā viņš modernizēja valsts ekonomiku ar reformu palīdzību. Tāpat viņa vadīšanas laikā Indonēzija piedzīvoja industralizāciju, uzlabojās veselības aprūpe, izglītības un dzīves standarti.

Ārējās saites 

 The Guardian obituary 

1921. gadā dzimušie
2008. gadā mirušie
Indonēzijā dzimušie
Indonēzijas politiķi
Ar Krizantēmas ordeni apbalvotie
Tērvete (Tērvetes pagasts)

Tērvete (agrāk Kalnamuiža) ir ciems Dobeles novada Tērvetes pagastā. 

Tērvetē atrodas seno zemgaļu Tērvetes pilskalns un Tērvetes dabas parka tūrisma informācijas centrs. Uzsākta Tērvetes koka pils rekonstrukcija. Annas Brigaderes māja muzejs „Sprīdīši” un vecā muižas krogus ēka („Pagasta ēka”) ir vietējas nozīmes arhitektūras pieminekļi.

Vēsture 
 
Senākā Tērvetes nocietinātā apmetne no 1. gadu tūkstoša p.m.ē. konstatēta Klosterkalnā. Tērvetes pilskalns ar Svētkalnu un senpilsētu bija viens no senās Zemgales valsts pārvaldes centriem, kas pirmo reizi pieminēts Livonijas Indriķa hronikas 1219. gada notikumu aprakstā. Tērvetē notika vairākas lielas kaujas starp zemgaļu un krustnešu karaspēkiem līdz 1286. gadam, kad zemgaļi savu pili nodedzināja un pārcēlās uz tagadējo Lietuvu. Lai aizsargātos pret lietuviešu uzbrukumiem, 1339. gadā zemgaļu priekšpils vietā Livonijas ordenis uzcēla Hofcumberges pili () jeb "(pils)kalna pagalmu", ko vēlāk latviski sāka dēvēt par "Kalnamuižu". 1596. gadā Kalnamuižas pilī parakstīja līgums par Kurzemes un Zemgales herocgvalsts sadalīšanu starp Gotharda Ketlera dēliem Frīdrihu (ieguva Zemgales un Sēlijas daļas) un Vilhelmu (ieguva Kurzemes daļu). Draudzē ietilpa Kroņauces, Penkules, Cimeres, Kalnamuižas, Abgunstes un Zaļās muižas novadi.

No 1795. gada, kad hercogvalsti anektēja Krievijas impērija, līdz 1920. gada agrārajai reformai Tērvetes Kalnamuiža atradās grāfu Pālenu dzimtas īpašumā. Viņi uzcēla Kalnamuižas koka kungu māju ar saimniecības ēkām un Pālenu kapliču (1906) Tērvetes kapos. Kalnamuižas vārdu saglabājusi arī baznīca un draudze. Kalnamuižas baznīca ir celta 1614. gadā un 1815. gadā atjaunota pēc Napoleona armijas iebrukumā nodarītajiem postījumiem.  1840. gadā uzcēla Tērvetes ūdensdzirnavas, kura vēlāk bija iekārtota skola. 1922. gadā ēku kā Latvijas valsts balvu par literāro darbību saņēma Anna Brigadere. 1964. gadā Tērvetes luterāņu baznīcu slēdza
1932. gadā atvērta funkcionālisma stila celtā Tērvetes tuberkulozes sanatorija (arhitekts A. Klinklāvs, K. Zemdegas ciļņi), kur tagad atrodas Kurzemes novada rehabilitācijas centrs.

Mežā uz rietumiem no Tērvetes līdz Padomju armijas izvešanai atradās PSRS raķešu bāze (29. raķešu divīzijas 867. raķešu pulka diviziona pozīcijas).

Cilvēki 
Tērvetē dzīvojis mācītājs un Apgaismības kustības darbinieks Kristofs Frīdrihs Neanders, rakstniece Anna Brigadere, mikrobiologs Kristaps Helmanis, grāmatu izdevējs Jānis Rapa, dabas parka idejas autors un dibinātājs Miķelis Kļaviņš, biologs botāniķis un mikologs, Tērvetes dabas parka pētnieks Edgars Vimba.

Tērvetes koka pils rekonstrukcija 
Vēsturnieka un biedrības Latviešu karavīrs vadītāja Normunda Jēruma projekts paredz ilgākā laika posmā pabeigt pilnīgu Tērvetes koka pils rekonstrukciju Tērvetes "Lielķēniņos", izveidojot plašu ekspozīciju par Tērvetes senvēsturi. Šobrīd ir uzcelta pils Austrumu daļa, kur iekārtota ekspozīcija par Tērvetes pili un zemgaļu materiālo kultūru, turpmāk tiks veikti celtniecības darbi pie pārējās Ziemeļu un Dienvidu nocietinājumu sistēmas un pagalma apbūve ar dzīvojamām un saimniecības ēkām.

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 

Dobeles novada ciemi
Klapkalnciems

Klapkalnciems ir ciems Tukuma novada Engures pagastā Rīgas līča piekrastē. Tas atrodas starp Apšuciemu ziemeļrietumos un Ragaciemu dienvidaustrumos 19 km no pagasta centra Engures, 16,5 km no novada centra Tukuma un 51,5 km no Rīgas. 

Klapkalnciemā atrodas Rīgas Tehniskās universitātes sporta un atpūtas bāze "Ronīši".

Vēsture 

Pirmā (1916) un Otrā pasaules kara (1944) laikā pie Klapkalnciema notika lielas kaujas.
 
1957. gadā te uzņemtas filmas "Zvejnieka dēls" epizodes.

Somu jēgeru pieminekļi 
1929. gadā vietā, kur apglabāti pieci Pirmajā pasaules karā kritušie somu jēgeri, uzstādīja kapa pieminekli. Padomju okupācijas laikā pieminekli iznīcināja, bet atjaunoja 2004. gada maijā. Savukārt 1997. gadā jūras krasta kapās vietā, kur Pirmā pasaules karā laikā 1916. gadā cīnījās somu jēgeri, uzstādīja piemiņas zīmi. Granīta piemiņas akmens simboliski izveidots no Ziemas kara Mannerheima aizsarglīnijas prettanku nocietinājumos bijuša akmens.

Lapmežciema muzejā apskatāmas fotogrāfijas un iegūstama plašāka informācija par somu jēgeru gaitām.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Dikļi

Dikļi ir apdzīvota vieta Valmieras novada Dikļu pagastā, pagasta centrs. Izvietojušies pagasta centrā pie Zundas ietekas Mazbriedē 23 km no novada centra Valmieras un 122 km no Rīgas.

Dikļi vēstures avotos pirmoreiz minēti 1436. gadā. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Dikļu muižas (Dickeln) centru. 1864. gadā te notika latviešu dziesmu diena. 1932. gadā Dikļiem piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. Dikļos atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bērnudārzs, pasts, kultūras nams, bibliotēka, doktorāts.

Cilvēki 
Juris Neikens (1826-1868), Dikļu ev.-lut. draudzes mācītājs no 1857. līdz 1867.gadam, rakstnieks, Dikļu dziesmu dienas organizētājs.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Valmieras novada ciemi
Maltas Trūpi

Maltas Trūpi ir apdzīvota vieta Riebiņu novada Galēnu pagastā.

Ievērojamas personības 
 Stanislavs Belkovskis, literatūrkritiķis.
 Jezups Broks, skolotājs.

Atsauces
Drusti

Drusti ir apdzīvota vieta Smiltenes novada Drustu pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pie autoceļa P29 Brengūža un Krogus ezera krastā 26 km no novada centra Smiltenes un 120 km no Rīgas.

Drustu nosaukums rakstītos avotos pirmoreiz minēts 1262. gadā, kad tagadējā pagasta teritorija iekļauta Rīgas arhibīskapijas Raunas novadā. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap Vecdrustu muižas (Alt-Drostenhof) centru. 1932. gadā Drustiem piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. Drustos atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bibliotēka, novadpētniecības muzejs, pasts, luterāņu baznīca.

Apskates vietas 
 1837. gada Drustu luterāņu baznīca

Iedzīvotāji

Ievērojamas personības 
 Heinrihs Hāgemeisters (1784-1845), vācbaltiešu jurists un politiķis. Iestājās par latviešu tautskolu un Vidzemes skolotāju semināra dibināšanu.
 Ludvigs fon Hāgemeisters (1780-1833), vācbaltiešu jūrnieks, Aļaskas gubernators

Atsauces 

Drustu pagasts
Smiltenes novada ciemi
Latvijas ciemi
Latvijas pagastu centri
Eleagnu dzimta

Eleagnu dzimta (Elaeagnaceae) ir vasarzaļu koku un krūmu dzimta.

Vienmājnieki vai divmājnieki, retāk ziedi divdzimumu. Parasti zari un stumbrs klāti ar plēkšņmatiņiem. Lapas veselas, pamīšus vai pretējas. Pielapju nav. Apziedni veido saaugušas, krāsainas kauslapas. Vainaglapu nav. Apziednis no divdaļīga līdz sešdaļīgam. Putekšņlapas pārskaita (4, 6 vai 8), atrodas pamīšus apziedņa lapām. Auglis - riekstiņš ar miltainu vai sulīgu augļsedzi. Galvenokārt ziemeļu puslodes mērenā un subtropu klimata joslā sastopamu sugu dzimta. 

Savvaļā sastopamas mērenā josla, galvenokārt, Rietumeiropā, Anatolijā, Centrālāzijā, Dienviaustruāzijā, Tālos Austrumos, ļoti reti tos var sastapt subtropu un tropu joslās. Dažas sugas sastopamas Austrālijas austrumdaļā un Zonda salās.

Latvijā savvaļā nav sastopamas. Audzē apstādījumos. Vienīgā vietumis savvaļā pārgājusī suga ir pabērzu smiltsērkšķis (Hippophae rhamnoides).

Ir zināmas 52-55 sugas, apvienotas trijās ģintīs:
 Shepherdia Nutt. — šeferdijas;
 Hippophaë L. — smiltsērkšķi;
 Elaeagnus L. (typus) — eleagni.

Atsauces 

Eleagnu dzimta
Kaprifoliju dzimta

Kaprifoliju dzimta (Caprifoliaceae) ir krūmu, koku, liānu vai, retāk, lakstaugu dzimta. Ir zināmas 450 sugas no 40 ģintīm. Latvijā 8 sugas, diezgan parastas vietējās mežu un krūmāju sugas vai savvaļā pārgājuši kultūrbēgļi. Sastopamas Ziemeļu puslodes mērenā joslā, dienvidos ir reti, tropu rajonos sastopamas tikai kalnos.

Atsauces 

Kaprifoliju dzimta
Plieņciems

Plieņciems ir ciems Tukuma novada Engures pagastā, pie Plieņupes ietekas Rīgas līča piekrastē. Tas atrodas starp Ķesterciemu ziemeļrietumos un Apšuciemu dienvidaustrumos 11,5 km no pagasta centra Engures, 18 km no novada centra Tukuma un 59 km no Rīgas. No citiem ciemiem Plieņciemu atšķir tas, ka no jūras vējiem to pasargā augstās kāpas.

Vēsture 

Plieņciems izveidojās uz Plieņu () muižas zemes. Jau 1738. gadā tas pieminēts kā Kurzemes muižnieku peldvieta. Rīgas tirgotājs Kleins 1808. gadā peldu viesiem ierīkoja viesnīcu ar 10 istabām un lielu zāli.
1810. gadā Plieņciemā vasaru pavadīja Krievijas impērijas ķeizara Aleksandra I sieva Elizabete (1779—1826), kas pēc bērna nāves un domstarpībām ar vīru cieta no dziļas depresijas. Napoleona karu dēļ nokļūšana lielajos Eiropas kūrortos nebija iespējama, tādēļ ķeizarienei vajadzēja samierināties ar šo Kurzemes muižnieku peldvietu. 
Lai ķeizariene varētu liedagu sasniegt braukšus, Plieņciema jūrmalā pārraka lielo kāpu. Ķeizarienes un viņas pavadoņu apgādei tika izveidots plats lielceļš no Tukuma līdz Plieņu muižai, norakti divi augstākie pakalni, lejas norobežotas ar margām, no jauna uzcelti visi tilti. Krievijas ķeizarienes Elizabetes peldu māja Plieņciemā ir kultūrvēsturisks piemineklis.

1980. gadu beigās vienu no ciema mājām vairākus gadus pēc kārtas īrēja padomju rokgrupas "Kino" dziedātājs Viktors Cojs, kurš gāja bojā autokatastrofā netālu no ciema, uz Slokas—Talsu šosejas 1990. gada 15. augustā.

Dabas liegums 
Valsts nozīmes dabas liegums "Plieņciema kāpa" ir dibināts 1987. gadā. Liegums izveidots izteikta, vienlaidus piekrastes kāpu vaļņa aizsardzībai. Kāpu valnis klāts ar vecu priežu mežu, raksturīgas sausieņu un smiltāju augu sabiedrības, teritorijai ir arī kultūrvēsturiska nozīme. Liegumā vērojamas izteiktas dinamiskam jūras krastam raksturīgās reljefa formas, savdabīga augu un dzīvnieku valsts un ekosistēmas.
2005. gadā tas ir iekļauts Eiropas īpaši aizsargājamo dabas teritoriju tīklā NATURA 2000.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Pope

Pope ir ciems Ventspils novada Popes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies uz Popes pacēluma pie autoceļa A10 22 km no novada centra Ventspils un 167 km no Rīgas.
Popē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bērnudārzs, kultūras nams, bibliotēka, muzejs, pasta nodaļa, feldšeru punkts, viesu nams, luterāņu baznīca, kapsētas, bijušā šaursliežu dzelzceļa Popes stacija. 

Popes muižas komplekss ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis, kas iekļauts Eiropas kultūras mantojumā.

Vēsture 

Pope vēstures avotos pirmoreiz minēta 1231. gadā Alnas Balduīna līgumā ar kuršiem kā kiligunda. 
16. gadsimtā Popes muiža (Popen) nonāca Bēru dzimtas īpašumā, kungu māja celta 17. gadsimta sākumā, vēlāk pamatīgi pārbūvēta.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Popes muižas centra, kurā 19. gadsimta pirmajā pusē darbojās papīrfabrika.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Noktirne (filma)

"Noktirne" ir 1966. gada latviešu padomju aktierfilma. Filmas režisors ir Rostislavs Gorjajevs. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā, pēc tāda paša nosaukuma Žaņa Grīvas noveles motīviem.

Sižets 
Spānijas pilsoņu kara beigas. Republikāņi atkāpjas pāri Pirenejiem uz Franciju. Nejauši sastopas kādas rotas kareivis, latvietis Žoržs un francūziete, medmāsa Iveta. Viņi iemīl viens otru, bet kara radītajā jūklī viņu ceļi šķiras. Žoržs nokļūst koncentrācijas nometnē.

Pēc vairākiem gadiem Višī Francijā, nelielā Marseļas restorānā no nometnes izbēgušais Žoržs satiek savu mīļoto. Abi piebiedrojas partizāniem vienā no slepenajām kalnu bāzēm. Kad lielākā daļa partizānu dodas uzdevumā, bāzei uzbrūk ienaidnieks. Nežēlīgā cīņā, gandrīz sagaidot biedru atgriešanos, iet bojā Iveta.

Lomās 
 Pola Raksa — Iveta
 Gunārs Cilinskis — Žoržs
 Juris Pļaviņš — Leingrēns
 Kārlis Teihmanis
 Jānis Zenne
 Aleksandrs Lembergs

Filmēšanas grupa 
 Režisors: Rostislavs Gorjajevs
 Režisora asistents: Varis Brasla
 Scenārija autors: Antons Stankēvičs
 Operators: Gvido Skulte
 Komponists: Romualds Grīnblats
 Montāža: Ērika Meškovska

Interesanti fakti 
 Pola Raksa ir viena no pirmajām ārzemju aktrisēm, kas filmējusies Latvijā.
 Filmēšana norisinājās Rīgas ielās, Rīgas Kinostudijas paviljonos un Armēnijā (kur filmēja "Spānijas" skatus). Kalnaino Franciju atveidoja Tjanšans.

Atsauces

Ārējās saites 

 Kino Muzejs

Video 
 

1966. gada Latvijas PSR filmas
Rīgas Kinostudijas filmas
Dunava

Dunava ir apdzīvota vieta Jēkabpils novada Dunavas pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Daugavas kreisajā krastā pie Eglonas ietekas 43 km no novada centra Jēkabpils un 187 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Podunajas muižas (Podunai) centra. 1. pasaules kara laikā nopostīta, vēlāk atjaunota. 1933. gadā Dunavai tika piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. 1935. gadā Dunavā bija 105 iedzīvotāji. Kopš 1949. gada Dunavas ciema (vēlāk pagasta) centrs. Dunavā atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, kultūras nams, bibliotēka, pasts, katoļu baznīca.

Atsauces 

Dunavas pagasts
Jēkabpils novada ciemi
Latvijas ciemi
Latvijas pagastu centri