joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Daina Avotiņa

Daina Avotiņa (dzimusi 1926. gada 4. novembrī Valmierā) ir latviešu rakstniece un tulkotāja.

Biogrāfija
Beigusi Rīgas 3. vidusskolu (1947). Studējusi Latvijas Valsts Universitātes Vēstures un filoloģijas fakultātes Latviešu valodas un literatūras nodaļā (1947-1951). No 1951. līdz 1964. gadam Latvijas Valsts izdevniecības redaktore, no 1964. līdz 1967. gadam Oriģināldaiļliteratūras redakcijas vadītāja. 1967–1968 laikraksta "Literatūra un Māksla" galvenā redaktora vietniece. 1965. gadā uzņemta Latvijas Rakstnieku savienībā, 1968–1972 tās Literatūras propagandas biroja vadītāja un Dzejas dienu organizētāja, no 1976. līdz 1980. gadam valdes sekretāre. Bijusi Komunistiskās partijas biedre (1955–1990). 

Izdoti dzejoļu krājumi "Magoņu vasara" (1965), "Vērmeļu vīns" (1967), "Akmens ziedēšana" (1969), "Delnā kā bezdelīdzēns" (1971), "Mazās ostas" (1974), "Caunas pēdu raksts" (1979), "Dadžu vijoles" (1981, izlase), "Ērģeles naktī" (1986, izlase), "Zem cīruļspārna..." (1992) un "Tikšanās" (2012, izlase ar jauniem dzejoļiem). Sarakstījusi prozas grāmatas "Nenogaliniet stirnu..." (1970), "Zuze" (1973), "Saksiņu vējos. Akmens enkurs" (kopā ar Alfrēdu Šliseru, 1976), romānu triloģiju ("Celmi pie upes", 1978; "Pāri akacim", 1983; "Nāk diena pēc dienas", 1990), "Nesalauztā" (1999), "Vīramāte" (2011), "Ceļā" (2020) un citus. Sarakstījusi Lietuvas ceļojumu aprakstu grāmatu "Vakaru valodas" (1968). Kopā ar Jāni Peteru sarakstījusi aprakstu grāmatu "Baltijas toverī sālīti..." (1973). Izdoti arī literāru portretu, atmiņu un vēstuļu krājumi. Krievu valodā iznākušas dzejas izlases (Maskava, 1973, 1982), kā arī romāns "Akmens enkurs" (Maskava, 1979), garstāsti "Bārenis" un "Taka" (Rīga, 1988). Lietuviešu valodā tulkots stāsts "Zuze" (Viļņa, 1978) un romāns "Vīramāte" (Viļņa, 2018). Tulkojusi lietuviešu autoru dzeju un prozu (Alfons Maldonis, Justīns Marcinkevičs, Vītauts Bubnis, Salomeja Nēris, Aļģimants Baltaķis, Alvids Šlepiks u.c.).

D. Avotiņa apbalvota ar Lietuvas Virsnieka krustu "Par nopelniem Lietuvas labā", kā arī saņēmusi Triju Zvaigžņu ordeni (2015). 2022. gadā D. Avotiņai piešķirta Latvijas Literatūras gada balva par mūža ieguldījumu literatūrā.

Atsauces 

1926. gadā dzimušie
Latviešu rakstnieki
Latviešu tulkotāji
Valmierā dzimušie
Latvijas Universitātes absolventi
Bojarka

Bojarka () ir pilsēta Ukrainas ziemeļos Kijivas apgabala Fastivas rajonā. Izvietojusies apgabala vidusdaļā Pritvarkas upes krastā  no galvaspilsētas un apgabala centra Kijivas, ietilpst tās aglomerācijā.

Vēsture 
Sena apdzīvota vieta — arheoloģiskos izrakumos uzietu skitu laika, kā arī Kijevas Krievzemes apmetņu un nocietinājumu atradumi. Vēstures avotos pirmoreiz minēta 16. gadsimta sākumā kā Budajivkas (Будаївка) ciems. Ciema uzplaukums sākās 19. gadsimta 60. gados līdz ar Kijivas—Fastivas dzelzceļa izbūvi, uz kura 1870. gadā ierīkoja Bojarku staciju. Stacija savu nosaukumu ieguva no līdzās esošā Bojarku ciema, kuru 1924. gadā pārdēvēja par Tarasivku. Bojarku nosaukums cēlies no vārda байрак — ‘sausa grava’; 1695. gada kartē ciems apzīmēts kā Bajaraki (Баяраки). Pie stacijas izauga vasarnīcu ciemats un no 1980. gadiem apvidus bija pazīstams kā klimatiskais kūrorts plaušu slimniekiem.

No 1912. līdz 1923. gadam Budajevka ir pagasta centrs, bet no 1923. līdz 1930. gadam — Budajevkas rajona centrs. Vēlāk pakļauta Kijivas pilsētai. 1938. gadā Budajivkai piešķirts pilsētciemata statuss. 1956. gadā vienā apdzīvotā vietā apvienoja Bojarku, Budajivku, Nova Tarasivku un Gazoviku ciematus un piešķīra tagadējo nosaukumu un pilsētas statusu.

Atsauces

Ārējās saites 

Ukrainas pilsētas
Kijivas apgabals
Oleksandrs Sirskis

Oleksandrs Sirskis (; dzimis 1965. gada 26. jūlijā) ir ukraiņu karavīrs, ģenerālpulkvedis, Ukrainas Sauszemes spēku komandieris (kopš 2019. gada 5. augusta). Apvienoto spēku operācijas komandieris (2019. gada maijs—augusts).

Biogrāfija 
Pirms kara Donbasā 2000. gados viņš komandēja 72. mehanizēto brigādi un ieguva ģenerālmajora pakāpi.

No 2013. gada viņš bija Ukrainas Bruņoto spēku Galvenās vadības centra priekšnieka pirmais vietnieks un bija iesaistīts toreizējos sadarbības procesos ar NATO. 2013. gada novembrī Sirskis Aizsardzības ministrijas uzdevumā NATO galvenajā mītnē apsprieda izmaiņas Ukrainas armijā atbilstoši NATO standartiem.

Karš Donbasā 
Sākoties karam Ukrainas austrumos, viņš bija pretterorisma operācijas štāba priekšnieks.

Jo īpaši viņš bija viens no galvenajiem pretterorisma operācijas spēku komandieriem Debaļceves kaujas laikā 2015. gada ziemā, kopā ar Ukrainas Bruņoto spēku Ģenerālštāba priekšnieku Viktoru Muženko. Viņš vadīja kaujas Vuhlehirskā, Ridkodubas ciemā un neveiksmīgo mēģinājumu atgūt Logvinovu. Viņš arī koordinēja Ukrainas militārpersonu izvešanu no Debaļceves. Viņa vadībā tika uzspridzināti iespējamie Karapulkas upes šķērsošanas ceļi.

Par sasniegumiem Debaļceves kaujā O. Sirskis tika apbalvots ar Bohdana Hmeļņicka III pakāpes ordeni un vēlāk saņēma ģenerālleitnanta pakāpi.

2016. gadā viņš vadīja Ukrainas Bruņoto spēku Apvienoto operatīvo štābu, kas koordinē dažādu Ukrainas drošības spēku operatīvās darbības Donbasā. Un 2017. gadā viņš bija visas pretterorisma operācijas komandieris Ukrainas austrumos, kuru vēlāk nomainīja Apvienoto spēku operācija.

No 2019. gada 6. maija līdz 5. augustam — Ukrainas Bruņoto spēku Apvienotā operatīvā štāba komandieris.

Kopš 2019. gada 5. augusta Sirskis ir Ukrainas Bruņoto spēku Sauszemes spēku komandieris.

Apbalvojumi 
Bohdana Hmeļņicka III pakāpes ordenis (2015. gada 14. martā)

Atsauces 

1965. gadā dzimušie
Krievijas 2022. gada iebrukums Ukrainā
Krievijas—Ukrainas karš
Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā personas
Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā militārpersonas
Oleksijs Nejižpapa

Oleksijs Nejižpapa (, dzimis 1975. gada 9. oktobrī Sevastopolē) ir ukraiņu kara flotes virsnieks, kontradmirālis, Ukrainas Bruņoto spēku Jūras spēku komandieris .

Biogrāfija 
Dzimis 1975. gada 9. oktobrī Sevastopolē. 1997. gadā absolvējis Sevastopoles Jūras spēku institūtu. No 1997. līdz 2000. gadam — fregates "Sevastopole" raķešu un artilērijas kaujas vienības pretgaisa raķešu baterijas komandieris. No 2000. līdz 2006. gadam viņš dienēja korvetē Luck par komandiera vecāko palīgu, pēc tam par Čerkasi mīnu meklētāja komandieri.

Viņš bija maršējošā štāba priekšnieks uz komandkuģa Slavutich, kurš veiksmīgi izpildīja uzdevumus Melnās jūras kara flotes sadarbības grupas BLACKSEAFOR aktivizēšanas ietvaros. No 2006. līdz 2007. gadam Dienvidu jūras spēku bāzes komandiera vietnieks. 2007.—2008. gadā bija štāba priekšnieks Ukrainas Bruņoto spēku Jūras spēku Jūras spēku operāciju centra Virszemes kuģu 1.brigādes komandiera pirmais vietnieks un no 2008. līdz 2012. gadam vadīja šo vienību.

2008. gadā ieguvis operatīvo un taktisko izglītību. No 2012. gada jūlija līdz 2015. gadam viņš bija Ukrainas Bruņoto spēku Jūras spēku pavēlniecības štāba priekšnieka pirmais vietnieks. Laika posmā no 2013. līdz 2014. gadam viņš uz laiku pildīja arī Jūras spēku akadēmijas priekšnieka amatu.

2015. gadā — iegūts operatīvais un stratēģiskais izglītības līmenis (Ukrainas Nacionālā aizsardzības universitāte). Kopš 2015. gada janvāra Ukrainas Bruņoto spēku Jūras spēku komandiera vietnieks kaujas apmācībā — Ukrainas Bruņoto spēku Jūras spēku pavēlniecības Kaujas apmācības nodaļas vadītājs . Pretterorisma operācijas Doneckas un Luhanskas apgabalos dalībnieks.

2020. gada 11. jūnijā ar Ukrainas prezidenta Volodimira Zeļenska dekrētu viņš tika iecelts par Ukrainas Bruņoto spēku Jūras spēku komandieri .

Militārās pakāpes 

 Kontradmirālis (2017. gada 23. augusts)

Balvas un apbalvojumi 

 Medaļa "Par Ukrainas militāro dienestu" (2012. gada 24. augusts)

Atsauces

Ārējās saites 
 Izglītības portāls "Academy" Архівовано
 Sabiedriskā organizācija "Ukrainas Jūras spēku Admirāļu un ģenerāļu klubs" [saite nav pieejama no 2019. gada jūlija ]
 Kuģis "Kirovograd" atgriezās Odesā no krievu gūsta
 Kapteinis I ranga Ņižpapa Aleksejs Leonidovičs [saite nav pieejama no 2019. gada jūlija ]

1975. gadā dzimušie
Krievijas 2022. gada iebrukums Ukrainā
Krievijas—Ukrainas karš
Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā personas
Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā militārpersonas
Sevastopolē dzimušie
Kanabidiols

Kanabidiols (saīsināti CBD) pieder vielu grupai, ko sauc par kanabinoīdiem, kas dabiski sastopami kaņepju augos. Atšķirībā no tetrahidrokanabinola (THK), kas ir viens no pazīstamākajiem kanabinoīdiem, CBD nepiemīt tāda pati psihoaktīva iedarbība, jo tas tieši nestimulē kanabinoīdu receptorus CB1 un CB2. CBD ir atrodams gandrīz visās kaņepju šķirnēs. Vielas saturs augā svārstās no niecīgiem daudzumiem līdz aptuveni 95% no tajā esošajiem kanabinoīdiem.

Vēsture  
Pirmie mēģinājumi iegūt aktīvo vielu no kaņepēm attiecas uz 19. gadsimtu. Pirmais detalizētais pētījums par kanabidiolu tika veikts 1940. gadā Minesotā. CBD ķīmiskā formula tika iegūta, atdalot to no savvaļas kaņepēm. Tā struktūra un stereoķīmiskā uzbūve tika oficiāli noteiktas 1963. gadā.

Efekti  
2017. gadā Pasaules Veselības organizācija pasludināja CBD par atkarību neizraisošu vielu ar labu drošības profilu un terapeitiskām priekšrocībām. 

Kopš 2019. gada ir parādījušies pierādījumi, ka kanabidiolam ir būtiska neiroloģiska ietekme uz cilvēkiem. ASV un Eiropas Savienībā to izmanto noteiktu epilepsijas veidu (Dravē sindroma, Lenoksa-Gasto sindroma, tuberozās sklerozes) ārstēšanai. Ir plaši izplatīti apgalvojumi, ka CBD palīdz arī diabēta vai Pārkinsona slimības ārstēšanā, taču zinātnisku pierādījumu šādiem kanabidiola efektiem nav.

Atsauces 

Kaņepes
Tomass Strakoša

Tomass Strakoša (, dzimis ) ir Albānijas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Albānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Strakoša pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Brentford.

Dzimis Atēnās, Grieķijā. Viņa tēvs Foto tolaik pārstāvēja Grieķijas komandu Olympiacos un Albānijas izlasi. 2014. gadā sācis savu kerjeru Itālijas Serie A komandas Lazio sastāvā. Vēlāk ticis izīrēts citai Itālijas komandai Salernitana. 2016. gadā debitējis Serie A. 2017–18. gada sezonā Strakoša tika atzīts par līgas labāko jauno vārtsargu. Ar Lazio divas reizes ieguvis Itālijas kausu. 2022. gada jūlijā pārcēlies uz Anglijas Premjerlīgas komandu Brentford.

Albānijas futbola izlases sastāvā debitējis 2017. gadā.

Sasniegumi 
Lazio

 Coppa Italia: 2012–13, 2018–19
 Supercoppa Italiana: 2017, 2019

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Albānijas futbolisti
Albānijas izlases futbolisti
Futbola vārtsargi
S.S. Lazio spēlētāji
Atēnās dzimušie
Fabriss Ondoa

Žozefs Fabriss Ondoa Ebogo (, dzimis ) ir Kamerūnas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Kamerūnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Ondoa pārstāv Latvijas Virslīgas komandu FK Auda.

2009. gadā pievienojies FC Barcelona akadēmijai. Vēlāk pārstāvējis Spānijas klubus Pobla Mafumet un Sevilla FC rezerves komandu. 2018. gadā pievienojies Beļģijas komandai Oostende. Vēlāk pārstāvējis Spānijas klubu Deportivo Alavés un Horvātijas klubu Istra 1961, tomēr abos klubos Ondoa neaizvadīja nevienu līgas spēli. 2022. gadā Ondoa pievienojās Latvijas Virslīgas jaunpienācējai FK Auda. Tās sastāvā kļuva par 2022. gada Latvijas kausa ieguvēju.

Kamerūnas futbola izlases sastāvā debitējis 2014. gadā. Piedalījies divos Āfrikas Nāciju kausos, uzvarot 2017. gada turnīrā, kur viņš tika atzīts par labāko vārtsargu. Piedalījies arī 2017. gada FIFA Konfederāciju kausā.

Sasniegumi 
Barcelona

 UEFA Jaunatnes līga: 2013–14

Auda

 Latvijas kauss: 2022

Kamerūna

 Āfrikas Nāciju kauss: 2017

Atsauces

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Kamerūnas futbolisti
Kamerūnas izlases futbolisti
Deportivo Alavés spēlētāji
FK Auda spēlētāji
Futbola vārtsargi
Eldors Šomurodovs

Eldors Šomurodovs (, dzimis ) ir Uzbekistānas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcija, Uzbekistānas futbola izlases kapteinis. Kopš 2021. gada Šomurodovs pārstāv Itālijas A sērijas komandu Roma.

Iepriekš pārstāvējis Uzbekistānas komandas FK Mash'al Mubarek un FC Bunyodkor, Krievijas Premjerlīgas komandu FK Rostov un Itālijas A sērijas komandu Genoa.

Uzbekistānas futbola izlases sastāvā debitējis 2015. gadā. Piedalījies 2019. gada Āzijas kausā.

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Uzbekistānas futbolisti
Uzbekistānas izlases futbolisti
FK Rostov spēlētāji
Genoa C.F.C. spēlētāji
AS Roma spēlētāji
Eiropas septiņstarīte

Eiropas septiņstarīte () ir mainīga izskata suga prīmulu dzimtā. Šīs sugas ietvaros nodala vairākas pasugas. Visā Latvijas teritorijā bieži sastopamo sugu attiecina pie pasugas Trientalis europaea ssp. europaea, kas sastopama Eirāzijas ziemeļdaļā un Ziemeļamerikas ziemeļrietumu daļā.

Apraksts 
Eiropas septiņstarīte ir daudzgadīgs, 5-20 cm garš lakstaugs ar stāvu, brūnu un kailu stublāju. Auga lapas ir veselas, tās ir izvietotas mieturī vai gandrīz mieturī stublāja augšdaļā. Pēc formas lapas ir iegareni olveidīgas vai eliptiskas, aptuveni 2-7 cm garas un 1-3 cm platas; lapas mala ir gluda un gals smails. Nereti uz stublāja zemāk ir dažas sīkas, olveidīgas lapiņas. Vienam augam ir 1-4 ziedi, kas ir pa vienam izvietoti garā ziedkātā stublāja galotnē tūlīt virs mieturveidīgā lapu sakopojuma. Vainaglapas un kauslapas ir pa 7 (dažreiz to skaits variē: 5-9). Kauslapas ir zaļas un smailas. Vainaglapas ir baltas, tās ir aptuveni  0,7-0,9 cm garas, pie pamata saaugušas, garākas un platākas nekā kauslapas. Auglis ir ieapaļa piecvāršņu pogaļa, kura kļūst blāvi zila, kad ir nogatavojusies. Zied no maija beigām līdz jūlijam.

Atsauces 

Septiņstarītes
Prīmulu dzimta
Viršu rinda
Latvijas flora
Bezdelīgactiņa

Bezdelīgactiņa () ir prīmulu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropā, tostarp visā Latvijas teritorijā, un centrālajā un austrumu Sibīrijā. Daudzviet Eiropā (arī Latvijā) šī suga ir izzūdoša augteņu pārvietošanas dēļ. Suga ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.

Atsevišķi eksemplāri un dažāda lieluma grupas aug kaļķainos zāļu purvos un kūdrainās pļavās, vietās ar skraju veģetāciju un zemu lakstaugu stāvu.

Raksturojums 
Bezdelīgactiņa ir daudzgadīgs, 5-25 cm garš lakstaugs ar sīku sakneni. Lapas ir izvietotas rozetē, tās ir lancetiskas, 2-6 cm garas un 0,5-1,5 cm platas, pakāpeniski sašaurinātas kātā. Jaunām lapām mala ir ieritināta, taču vēlāk pēc nobriešanas kļūst sīkzobaina. Ziednesis ir bez lapām, tā galā ir sārti violetu ziedu blīvs čemurs. Ziedkāts ir īss, un, tāpat kā stobrveida kauss, tas klāts ar dziedzermatiņiem. Vainaga diametrs ir ap 1 cm, vainaglapas ir ar jomu. Vainaga stobriņam centrā putekšņlapas piešķir dzeltenu nokrāsu. Arī stobriņa apmale pati ir mazliet gaišāka. Pieziedlapas (vīkals) ir sīkas, īlenveidīgas. Auglis ir cilindriska, 0,5-1 cm gara pogaļa apmēram kausa garumā. Zied maijā un jūnija sākumā.

Atsauces

Ārējās saites 

Prīmulas
Prīmulu dzimta
Viršu rinda
Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
SKS 67. ekspedīcija

SKS 67. ekspedīcija (Expedition 67, ISS-67, Экспедиция МКС-67) bija ASV Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrācijas (NASA), Krievijas Roskosmos un Eiropas EKA kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2022. gada 30. marta līdz 29. septembrim.

Ekspedīcijas gaita 
67. ekspedīcija sākās 2022. gada 30. martā ar kosmosa kuģa Sojuz MS-19 atvienošanos un turpinājās līdz kosmosa kuģa Sojuz MS-21 atvienošanai 2022. gada 29. septembrī.

Apkalpe

Iziešanas atklātā kosmosā

Ārējās saites 

 67. ekspedīcija NASA mājas lapā 

67
2022. gads kosmonautikā
Imantas 15. līnija

Imantas 15. līnija ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Zolitūdē. Iela sākas krustojumā ar Ruses ielu un beidzas krustojumā ar Gramzdas ielu. Kopējais ielas garums ir 260 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Imantas 15. līnijā ir dažāda veida dzīvojamās ēkas (pārsvarā pāra numuru pusē un lielākoties padomju laiku daudzstāvu nami), kā arī divi tirdzniecības centri un to stāvlaukumi.

Vēsturiski ielas sākums bija mūsdienās neesoša Rikšotāju ielas daļa (tās vietā uzcelts Zolitūdes daudzstāvu namu masīvs).

Ielu savienojumi 
Imantas 15. līnija ir savienota ar:
 Ruses iela
 Gramzdas iela (T veida krustojums)

Skatīt arī 
 Zolitūde

Atsauces 

 15
Zemgales priekšpilsēta
Salmu suņi

"Salmu suņi" () ir 1971. gada Apvienotās Karalistes un ASV psiholoģiska trillera filma, kuras režisors un vienas no scenārija autoriem ir Sems Pekinpā. Filmā galvenās lomas atveido Dastins Hofmans un Sjūzena Džordža. Filma ir balstīta uz Gordona Viljamsa 1969. gada romāna The Siege of Trencher's Farm motīviem.

Jauns amerikānis un viņa angļu sieva ierodas apmesties Anglijas laukos, kur saskaras ar arvien lielāku vietējo vajāšanu.

Filma ir pazīstama ar tās vardarbīgajām un seksuālajām ainām, kuras cenzēja daudzas filmu vērtēšanas padomes. "Salmu suņi", tāpat kā tajā pašā gadā izlaistās filmas "Mehāniskais apelsīns", "Franču sakarnieks" un "Netīrais Harijs" izraisīja plašas diskusijas par pieaugušo vardarbību filmās.

Filmas pirmizrāde notika 1971. gada novembrī Apvienotajā Karalistē. Lai gan filmas izdošanas brīdī filma tika pretrunīgi vērtēta, daži kritiķi uzskata, ka "Salmu suņi" ir viena no Pekinpā labākajām filmām. Tā tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā labākā oriģinālmūzika.

Atsauces

Ārējās saites 

1971. gada filmas
Apvienotās Karalistes filmas
ASV filmas
20th Century Fox filmas
Sema Pekinpā filmas
Filips Džuričičs

Filips Džuričičs (, dzimis ) ir Serbijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada Džuričičs pārstāv Itālijas A sērijas komandu Sassuolo.

Savu karjeru sācis Serbijas klubā Radnički Obrenovac. Vēlāk pārcēlies uz Nīderlandes komandu Heerenveen, kur nospēlēja trīs gadus. 2013. gadā Džuričičs noslēdza piecu gadu līgumu ar Portugāles Premjerlīgas komandu Benfica, kur gan spēlējis maz, lielu daļu pavadot īrē Mainz 05, Southampton un Anderlecht komandās. 2016. gadā pievienojies Itālijas A sērijas komandai Sampdoria, bet 2018. gadā Sassuolo.

Serbijas futbola izlases sastāvā debitējis 2012. gadā.

Sasniegumi 
Benfica

 Portugāles Premjerlīga: 2013–14
 Taça de Portugal: 2013–14
 Taça da Liga: 2013–14

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Serbijas futbolisti
Serbijas izlases futbolisti
Lisabonas "Benfica" spēlētāji
1. FSV Mainz 05 spēlētāji
Southampton FC spēlētāji
Briseles "Anderlecht" spēlētāji
Dženovas "Sampdoria" spēlētāji
Benevento Calcio spēlētāji
U.S. Sassuolo Calcio spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Ola Aina

Ola Aina (, dzimis ) ir Nigērijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Nigērijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Aina pārstāv Itālijas A sērijas komandu Torino.

Dzimis Londonā, Anglijā, kur Chelsea komandas rindās iesācis savu futbolista karjeru. Ticis izīrēts citam Anglijas klubam Hull City un Itālijas klubam Torino, ar ko viņš 2019. gadā noslēdza arī pilnvērtīgu līgumu. 2020–21. gada sezonu pavadījis īrē Anglijas Premjerlīgas komandā Fulham.

Pārstāvējis dažādu vecumu Anglijas jauniešu izlases. 2017. gadā debitējis Nigērijas futbola izlases sastāvā. Piedalījies divos Āfrikas Nāciju kausos.

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Nigērijas futbolisti
Nigērijas izlases futbolisti
Chelsea F.C. spēlētāji
Hull City A.F.C. spēlētāji
Torino F.C. spēlētāji
Fulham FC spēlētāji
Londonā dzimušie
Anhels Korrea

Anhels Martins Korrea Martiness (, dzimis ) ir Argentīnas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2015. gada Korrea pārstāv La Liga komandu Atlético Madrid.

Savu karjeru sācis Argentīnas komandā San Lorenzo. 2015. gadā pievienojies La Liga komandai Atlético Madrid. Kopā ar Atlético Madrid komandu vienreiz kļuvis par Spānijas čempionu un vienreiz ieguvis UEFA Eiropas līgas čempionu trofeju.

Argentīnas futbola izlases sastāvā debitējis 2015. gadā. Kopā ar izlasi uzvarējis 2021. gada Copa América. Piedalījies arī 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Sasniegumi 
San Lorenzo

 Argentīnas futbola pirmā divīzija: 2013
 Copa Libertadores: 2014

Atlético Madrid

 La Liga: 2020–21
 UEFA Eiropas līga: 2017–18
 UEFA Superkauss: 2018

Argentīna

 Copa América: 2021

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Argentīnas futbolisti
Argentīnas izlases futbolisti
Madrides "Atletico" spēlētāji
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Renans Lodi

Renans Augustu Lodi dos Santuss (, dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, spēlē kreisās malas aizsarga pozīcijā, Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Lodi pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Nottingham Forest, kas viņu īrē no Atlético Madrid.

Savu profesionālo karjeru uzsācis Kuritibas "Atletico Paranaense", kur spēlējis no 2016. līdz 2019. gadam. 2019. gadā noslēdzis sešu gadu līgumu ar Spānijas La Liga komandu Atlético Madrid. 2021. gadā kļuvis par Spānijas čempionu, uzvarot La Liga turnīrā.

Brazīlijas futbola izlases sastāvā debitējis 2019. gadā. Piedalījies 2021. gada Copa América.

Sasniegumi 
Athletico Paranaense

 Copa Sudamericana: 2018
 Campeonato Paranaense: 2018

Atletico Madrid

 La Liga: 2020–21

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Brazīlijas futbolisti
Brazīlijas izlases futbolisti
Madrides "Atletico" spēlētāji
Nottingham Forest F.C. spēlētāji
Ronalds Arauho

Ronalds Federiko Arauho da Silva (, dzimis ) ir Urugvajas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Urugvajas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Arauho pārstāv La Liga komandu Barcelona.

Iepriekš spēlējis Urugvajas komandās Rentistas un Boston River.

Urugvajas futbola izlases sastāvā debitējis 2020. gadā. Piedalījies 2021. gada Copa América.

Sasniegumi 
Barcelona

 Copa del Rey: 2020–21

Ārējās saites 

1999. gadā dzimušie
Urugvajas futbolisti
Urugvajas izlases futbolisti
FC Barcelona spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Atgriezenisks process

Atgriezenisks process termodinamikā ir process, kurš var norisināties abos virzienos ar pilnībā vienādiem termodinamiskās sistēmas starpstāvokļiem, neradot apkārtējā vidē nekādas izmaiņas. Atgriezenisks process ir līdzsvarots. Noslēdzoties atgriezeniska procesa ciklam (sistēmai atgriežoties sākumstāvoklī), nerodas entropijas izmaiņa. Īstenībā visi procesi ir neatgriezeniski, par atgriezeniskiem pieņem kvazistatiskus procesus, kuru novirzes no atgriezeniska procesa ir mazas.

Tādas siltuma mašīnas, kurā norisinās tikai atgriezeniski procesi, darbu apraksta Karno cikls.
Termodinamika
Fizikas modeļi
Dižā prīmula

Dižā prīmula () ir prīmulu dzimtas suga. Tās dabiskais izplatības areāls Eiropā ziemeļos pienāk diezgan tuvu Baltijas valstīm, taču dižā prīmula Latvijas teritorijā  konstatēta tikai kā dārzbēglis. Salīdzinājumā ar gaiļbiksīti, kopumā tā ir nedaudz masīvāka, gaišziedaināka, bez izteiktiem (dzeltenoranžiem) plankumiem vainaga rīklītes pamatdaļā un ar mazliet lielākiem ziediem. Kauss salīdzinoši blīvāk piegulst pie vainaga stobriņa (nevis atstāj tikko jaušami uzpūstu un atstāvošu iespaidu kā gaiļbiksītei).

Atsauces 

Prīmulas
Prīmulu dzimta
Viršu rinda
Nepabeigti raksti par botāniku
Neatgriezenisks process

Neatgriezenisks process termodinamikā ir process, kurš nevar norisināties abos virzienos ar pilnībā vienādiem termodinamiskās sistēmas starpstāvokļiem, neradot apkārtējā vidē nekādas izmaiņas. Neatgriezenisks process ir nelīdzsvarots. Slēgtā sistēmā šāds process izraisa entropijas pieaugumu, bet atvērtās — samazināšanos vai arī entropija nemainās. Visi reālie procesi ir neatgriezeniski.

Šāda veida procesus pēta nelīdzsvarotā termodinamika.

Termodinamika
Termodinamiskais cikls

Cikls jeb cikliskais process termodinamikā ir process, kurā termodinamiskā sistēma, secīgi nonākdama noteiktos starpstāvokļos, periodiski atgriežas savā sākumstāvoklī. Termodinamiskajā diagrammā cikls tiek attēlots ar noslēgtu līniju.

Ja cikls sastāv tikai no atgriezeniskiem procesiem, tas ir atgriezenisks.

Termodinamika
Termodinamiskais process

Process termodinamikā ir termodinamiskās sistēmas makroskopisko parametru izmaiņu virkne.

Pamatā termodinamiskos procesus iedala līdzsvarotos un nelīdzsvarotos. Vēl izšķir atgriezeniskus (vienmēr līdzsvaroti) un neatgriezeniskus procesus (vienmēr nelīdzsvaroti). Izšķir dažādus izoparametriskos procesus: adiabātisks, izobārisks, izohorisks, izotermisks, izoentropisks, izoentalpisks, politropisks process. Nemainīgi var būt vairāki procesa parametri, tāpēc tas var tikt nosaukts, piemēram, par izobāriski izotermisku procesu.

Atsevišķi izdala cikliskus procesus.
Termodinamika
Sējas kultūras nams

Sējas kultūras nams ir Saulkrastu novada kultūras centra viens no trijiem kultūras namiem.

Tā uzdevums ir nodrošināt kultūras vērtību radīšanu un izplatīšanu, sekmējot radošo iniciatīvu, nodrošinot kultūras mantojuma saglabāšanu un papildināšanu.

Sējas kultūras nama galvenās funkcijas ir:

-        sniegt publiskus pakalpojumus iedzīvotājiem kultūras, mākslas,

             tautas jaunrades un novadpētniecības jomās, nodrošināt kvalitatīvu un daudzveidīgu

-        kultūras pasākumu kopumu un šo pasākumu pieejamību;

-        atbalstīt jaunrades procesus un mākslinieku radošo darbību, veicināt šo vērtību apzināšanu, saglabāšanu un popularizēšanu;

-        sekmēt un atbalstīt sabiedrības iesaisti nacionālās kultūras vērtības - Dziesmu un deju svētku tradīcijas saglabāšanā un attīstībā;

-        veicināt sabiedrības aktīvu līdzdarbību kultūras pasākumu rīkošanā un norisē.

2022. gadā Sējas kultūras nama telpās savas mājas ir atradusi arī Sējas Mūzikas un mākslas skola.
Serhio Kanaless

Serhio Kanaless Madraso (, dzimis ) ir Spānijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada Kanaless pārstāv La Liga komandu Real Betis.

Iepriekš spēlējis Spānijas komandās Racing Santander, Real Madrid, Valencia un Real Sociedad.

Spānijas futbola izlases sastāvā debitējis 2019. gadā.

Sasniegumi 
Real Madrid

 Copa del Rey: 2010–11

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
Madrides "Real" spēlētāji
Valencia CF spēlētāji
Sansevastjanas "Real Sociedad" spēlētāji
Real Betis spēlētāji
Džeisons Muriljo

Džeisons Fabians Muriljo Serons (, dzimis ) ir Kolumbijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Kolumbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Muriljo pārstāv La Liga komandu Celta Vigo, kas viņu īrē no Sampdoria.

Iepriekš spēlējis Itālijas komandās Udinese un Inter Milan, kā arī Spānijas komandās Granada, Cádiz, Las Palmas, Valencia un Barcelona.

Kolumbijas futbola izlases sastāvā debitējis 2014. gadā. Piedalījies 2015. gada Copa América.

Sasniegumi 
Barcelona

 La Liga: 2018–19

Valencia

 Copa del Rey: 2018–19

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Kolumbijas futbolisti
Kolumbijas izlases futbolisti
Udinese Calcio spēlētāji
Granada CF spēlētāji
UD Las Palmas spēlētāji
Milānas "Internazionale" spēlētāji
Valencia CF spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
Dženovas "Sampdoria" spēlētāji
Bigo "Celta" spēlētāji
Djego Lopess

Djego Lopess Rodrigess (, dzimis ) ir Spānijas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, bijušais Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Lopess pārstāv La Liga komandu Rayo Vallecano.

Savas karjeras sākumā pavadījis septiņus gadus Real Madrid klubā, pārstāvot vairākas komandas. La Liga turnīrā debitējis 2005–06. gada sezonā. 2007. gadā pievienojies Villarreal komandai, kur kļuvis par komandas pamatvārtsargu. 2012. gada maijā pievienojies Sevilla, kur viņš nospēlēja tikai astoņus mačus, līdz 2013. gada janvārī atgriezies Real Madrid. Tur viņš kļuva par komandas pamatvārtsargu, izkonkurējot Ikeru Kasiljasu. 2014. gadā Lopess pārcēlās uz Itālijas Serie A komandu AC Milan, bet 2016. gadā atgriezies Spānijā un pievienojies Espanyol. 2022. gada vasarā, kā brīvais aģents, pārgājis uz Rayo Vallecano.

Spānijas futbola izlases sastāvā aizvadījis vienu spēli – 2009. gadā pret Maķedoniju.

Sasniegumi 
Real Madrid

 Copa del Rey: 2013–14
 UEFA Čempionu līga: 2013–14

Espanyol

 Segunda Division: 2020–21

Ārējās saites 

1981. gadā dzimušie
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
Madrides "Real" spēlētāji
Villarreal CF spēlētāji
Sevilla FC spēlētāji
AC Milan spēlētāji
RCD Espanyol spēlētāji
Rayo Vallecano spēlētāji
Futbola vārtsargi
Eders Militau

Eders Gabriels Militau (, dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Militau pārstāv La Liga komandu Real Madrid.

Savu karjeru sācis Brazīlijas komandā São Paulo. 2018–19. gada sezonu pavadījis Portugāles komandā Porto, bet 2019. gada jūlijā par 50 miljoniem eiro pievienojies La Liga komandai Real Madrid.

Brazīlijas futbola izlases sastāvā debitējis 2018. gadā. Ar izlasi uzvarējis 2019. gada Copa América turnīrā.

Sasniegumi 
Real Madrid

 La Liga: 2019–20
 Supercopa de España: 2019–20, 2021–22

Brazīlija

 Copa América: 2019

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Brazīlijas futbolisti
Brazīlijas izlases futbolisti
FC Porto spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Termodinamiskā sistēma

Sistēma termodinamikā ir no matērijas sastāvošs ķermenis vai šādu ķermeņu kopa. 

Sistēma ir fiziski vai iedomāti atdalīta no apkārtējās vides ar noteiktu iespēju mijiedarboties ar vidi, sistēma var būt

 izolēta — starp sistēmu un vidi nav ne matērijas, ne enerģijas (caur siltumu vai darbu) apmaiņas,
 slēgta — starp sistēmu un vidi nav matērijas apmaiņas, ir iespējama enerģijas apmaiņa,
 atvērta — starp sistēmu un vidi pastāv gan enerģijas, gan matērijas apmaiņa.

Termodinamika
Fiziskas sistēmas
Līdzsvarots process

Līdzsvarots process termodinamikā ir tāds process, kurā termodinamiskā sistēma secīgi nokļūst bezgalīgi tuvos līdzsvara stāvokļos. Līdzsvarots process notiek bez entropijas izmaiņas.

Ja līdzsvarots process var norisināties abos virzienos bez izmaiņām apkārtējā vidē, to sauc par atgriezenisku procesu.

Visi reālie procesi nav līdzsvaroti, tie ir jo tuvāki līdzsvarotam procesam, jo lēnāk tie norisinās. Pietiekami lēnus, lai tos varētu pielīdzināt līdzsvarotam procesam, reālus procesus sauc par kvazistatiskiem. Par līdzsvarotiem procesiem pieņem izoparametriskos procesus: adiabātisku, izobārisku, izohorisku, izotermisku procesu.
Termodinamika
Fizikas modeļi
FK Jerv

FK Jerv  ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Grimstas. Klubs ir dibināts 1921. gadā kā Vestergatens FK. Dažus gadus vēlāk kluba nosaukums tika nomainīts uz Djerv, bet pašreizējo nosaukumu ieguva 1934. gadā. Pašlaik spēlē Eliteserien, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada Levermyr stadionā, kura ietilpība ir 3300 vietu. 2021. gadā, pārspēlēs uzvarot SK Brann, pirmo reizi kluba vēsturē iekļuva Eliteserien.

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā kluba vietne 
 Kluba profils transfermarkt.com 
 Kluba profils soccerway.com 

Norvēģijas futbola klubi
Deniss Monastirskis

Deniss Monastirskis () ir ukraiņu jurists un politiķis, kurš ir Ukrainas iekšlietu ministrs kopš 2021. gada 16. jūlija.

Dzīvesgājums 
Dzimis Hmeļņickā 1980. gada 12. jūnijā. Viņš ir absolvējis Hmeļnickas Vadības un tiesību universitātes Juridisko fakultāti. Monastirskis ir arī bijušais Ukrainas Nacionālās Zinātņu akadēmijas Korecka Valsts un tiesību institūta students. Viņam ir tiesību zinātņu doktora grāds.

2007. gadā D. Monastirskis sāka savu jurista karjeru. Viņš arī vadīja Hmeļņickas Vadības un tiesību universitātes pētniecības daļas Likumdošanas un zinātniskās ekspertīzes nodaļu, kur strādāja par asociēto profesoru. D. Monastirskis ir Podolijas jauniešu kultūras biedrības "Nākotnē caur kultūru" līdzdibinātājs un valdes loceklis.

No 2014. līdz 2019. gadam D. Monastirskis bija tautas deputāta Antona Heraščenko palīgs-konsultants.

Gatavojoties 2019. gada Ukrainas prezidenta vēlēšanām, D. Monastirskis piedalījās prezidenta amata kandidāta Volodimira Zeļenska vēlēšanu kampaņā kā eksperts tiesībaizsardzības reformas jautājumos.

D. Monastirskis bija partijas "Tautas kalps" kandidāts 2019. gada Ukrainas parlamenta vēlēšanās. Valsts vēlēšanu sarakstā viņu iecēla ar 19. numuru un ievēlēja Ukrainas parlamentā. Parlamentā viņš kļuva par parlamenta Tiesībaizsardzības lietu komitejas vadītāju. Saskaņā ar Pilsoniskās kustības "Česno" analīzi viņš bija viens no tautas deputātiem, kurš iesniedza visvairāk likumdošanas iniciatīvu.

Pēc tam, kad 2021. gada 12. jūlijā iekšlietu ministrs Arsens Avakovs bija iesniedzis atlūgumu (vēstule) no iekšlietu ministra amata, 2021. gada 16. jūlijā D. Monastirski par iekšlietu ministru iecēla 271 parlamenta deputāts. A. Heraščenko kļuva par vienu no viņa oficiālajiem padomniekiem ministrijā.

Atsauces 

1980. gadā dzimušie
Ukrainas politiķi
Hmeļnickā dzimušie
Kvazistatisks process

Kvazistatisks jeb kvazilīdzsvarots (no latīņu quasi — 'it kā') process termodinamikā ir process, kurš norisinās pietiekami lēni, lai to varētu tuvināti uzskatīt par līdzsvarotu. Šādā procesā termodinamiskā sistēma secīgi nokļūst kvazilīdzsvara stāvokļos, kas ir bezgalīgi tuvi cits citam. Kvazistatiski ir izoparametriskie procesi: adiabātiski, izobāriski, izohoriski, izotermiski.

Termodinamika
Viņa Imperatoriskās Augstības Personīgā kanceleja

Viņa Imperatoriskās Augstības Personīgā kanceleja (krievu: Собственная Его Императорского Величества канцелярия) bija Krievijas imperatoru personīgā kanceleja, kas vēlāk pārveidota par vienu no galvenajiem varas orgāniem. 

Kanceleja tika izveidota Pētera I valdīšanas laikā un tā sākotnēji tika saukta par kabinetu. Aleksandra I laikā tās darbība uz laiku tika pārtraukta, tiekot izveidotām ministrijām (1802), bet atjaunota 1812. gada kara laikā.

Nikolaja I laikā kanceleja tika sadalīta sešās nodaļās:

 nodaļa tika izveidota 1826. gadā, tā sagatavoja imperatora rīkojumus (ukazus), pavēles (prikazus), reskriptus un kontrolēja to izpildi;
 nodaļa izveidota 1826. gadā, aizstājot Likumu sastādīšanas komisiju, nodaļas uzdevums bija sakārtot jau pieņemtos likumus;
 nodaļa izveidota 1826. gadā, tajā tika izmeklētas politiskās lietas un līdz 1865. gadam īstenota cenzūra, tāpat šī nodaļa apkaroja vecticību un sektantismu, uzraudzīja politiskos cietumus, izmeklēja lietas par muižnieku nežēlīgu apiešanos ar zemniekiem, uzraudzīja revolucionārus un pret valdību noskaņotus cilvēkus, 1880. gadā nodaļa pārveidota par Policijas departamentu;
 nodaļa jeb Imperatores Marijas iestāžu pārvalde izveidota 1828. gadā, šī nodaļa tāpat kā savulaik Marijas Fjodorovnas kanceleja nodarbojās ar labdarību;
 nodaļa pastāvēja no 1836. līdz 1856. gadam, tās funkcijas bija Kiseļova reformas sagatavošana un Pēterburgas guberņas valsts zemnieku pārvaldīšana;
 nodaļa izveidota 1842. gadā, lai rīkotu mierīgo dzīvi Kaukāza novadā, izformēta 1845. gadā.

Kanceleja likvidēta ar Pagaidu valdības lēmumu 1917. gadā.
Krievijas Impērija
Manhatanas slepkavības noslēpums

"Manhatanas slepkavības noslēpums" () ir 1993. gada ASV melnās komēdijas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Vudijs Allens. Filmā galvenās lomas atveido Allens, Daiena Kītone, Alans Alda un Andželika Hjūstone.

Filma ir par precētu pāri, kuri izmeklē sava kaimiņa sievas nāvi.

"Manhatanas slepkavības noslēpums" pirmizrāde notika  un tā saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Kītone tika nominēta Zelta globusa balvai kategorijā labākā aktrise mūziklā vai kinokomēdijā. Šī bija astotā Allena filma, kurā piedalījās Kītone.

Atsauces

Ārējās saites 

1993. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
Vudija Allena filmas
Federiko Valverde

Federiko Santjago Valverde Dipeta (, dzimis ) ir Urugvajas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Urugvajas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2017. gada Valverde pārstāv La Liga komandu Real Madrid.

Savu karjeru sācis Urugvajas klubā Peñarol. 2016. gadā pievienojies Real Madrid, kur tika nosūtīts uz B komandu. Nākamo sezonu pavadījis īrē Deportivo La Coruña komandā. Real Madrid komandas sastāvā debitējis 2018. gada oktobrī.

Urugvajas futbola izlases sastāvā debitējis 2017. gadā. Piedalījies divos Copa América.

Sasniegumi 
Peñarol

 Urugvajas pirmā divīzija: 2015–16

Real Madrid

 La Liga: 2019–20
 Supercopa de España: 2019–20, 2021–22
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2018

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Urugvajas futbolisti
Urugvajas izlases futbolisti
Madrides "Real" spēlētāji
Akoruņas "Deportivo" spēlētāji
Montevideo dzimušie
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Ūdens grīslis

Ūdens grīslis () ir grīšļu dzimtass suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama pola tuvumā Eirāzijā un Ziemeļamerikā, ūdenstilpju palienēs un grāvjos. Latvijā ir sastopams ļoti reti, valsts vidus un ziemeļaustrumu daļā. 

Augs ir ierakstīts Latvijas Sarkanajā grāmatā 1. kategorijā.

Apraksts 
Ūdens grīslis ir daudzgadīgs, 30-100 cm garš lakstaugs, kurš pieder dažādvārpu grīšļu grupai, kurai ir  sievišķie ziedi ar 2 drīksnām.

Augs veido irdenu ceru. Tā stublājs ir pelēkzaļš tāpat kā lapas. Lapas ir aptuveni 0,3-0,6 cm platas, aptuveni stublāja garumā vai īsākas. Plātnes virspuse ir matēta, bet apakšpuse spīdīga, un lapām ir dzeltenīgi brūnas makstis. Stublāja galotnē ir 1-3 vīrišķo ziedu vārpiņas, zem tām ir 3-5 stāvas un 3-5 cm platas sievišķo ziedu vārpiņas. Augšējo sievišķo vārpiņu galā ir vīrišķie ziedi. Apakšējās sievišķās vārpiņas (vai divu apakšējo) seglapa garāka nekā vārpiņa. Zied jūnijā, jūlijā.

Atsauces

Ārējās saites 

Grīšļi
Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
Kurtoša pilskalns

Kurtoša jeb Rušonas pilskalns atrodas Latgalē, Preiļu novada Rušonas pagastā Lielā Kurtoša ezera dienvidu krastā.

Tas ir apmēram ~10 metrus augsts paugurs (100 x 150 metrus liels), ko no trīs pusēm apņem zemas, purvainas salas.

Foto galerija

Ārējās saites 
 Kurtoša pilskalns portālā Latvijas pilskalni
 

Pilskalni Latgalē
Rušonas pagasts
Arheoloģiskie pieminekļi Latvijā
Rodrigu

Rodrigu Silva de Goiss (, dzimis ), pazīstams kā Rodrigu (Rodrygo), ir Brazīlijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Rodrigu pārstāv La Liga komandu Real Madrid.

Savu karjeru sācis Brazīlijas klubā Santos. 2019. gadā par 45 miljoniem eiro pārgājis uz Spānijas komandu Real Madrid.

Brazīlijas futbola izlases sastāvā debitējis 2019. gadā.

Sasniegumi 
Real Madrid

 La Liga: 2019–20
 Supercopa de España: 2019–20, 2021–22

Ārējās saites 

2001. gadā dzimušie
Brazīlijas futbolisti
Brazīlijas izlases futbolisti
Madrides "Real" spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Smiltāja grīslis

Smiltāja grīslis () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tai ir  šaurs izplatības areāls okeāna un jūru krastos rietumu un ziemeļu Eiropā.
Latvijā smiltāja grīslis ir sastopams diezgan bieži, bet tikai jūras piekrastē vai tās tiešā tuvumā.

Apraksts 
Smiltāja grīslis ir daudzgadīgs, 10-30 cm garš lakstaugs, kurš pieder vienādvārpu grīšļu grupai. Augam ir gari, ložņājoši sakneņi, uz kuriem ik pēc posma veidojas patstāvīgs, iesakņojies augs. Stublājs ir stāvs, drukns un augšdaļā raupjš. Augam ir maz lapu - tās ir smailas un aptuveni 0,3-0,4 cm platas, pelēkzaļas, stīvas, vienāda garuma ar stublāju vai īsākas. Stublāja galotnē ir 3-8 cm gara ziedkopa, kura sastāv no 6-16 vārpiņām. Augšējās vārpiņas ir ar vīrišķajiem, apakšējās - ar sievišķajiem ziediem. Parasti ir 1 vai 2 ļoti īsas seglapas. Auglim ir raksturīgs olveidīgs, 0,4-0,6 cm garš, zaļš, plati spārnains pūslītis, kurš virzienā uz galu pakāpeniski sašaurinās divzobainā knābītī. Pūslīša segplēksne ir rūsganbrūna, vienāda garuma ar pūslīti. Segplēksnes gals pēkšņi nosmailots. Zied maijā un jūnijā.

Atsauces 

Grīšļi
Latvijas flora
Aleksanders Sērlots

Aleksanders Sērlots (, dzimis ) ir Norvēģijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Norvēģijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Sērlots pārstāv La Liga komandu Real Sociedad, kas viņu īrē no RB Leipzig.

Iepriekš spēlējis Norvēģijas komandās Rosenborg un Bodø/Glimt, Nīderlandes komandā Groningen, Dānijas komandā Midtjylland, Anglijas komandā Crystal Palace, Beļģijas komandā Gent un Turcijas komandā Trabzonspor.

Norvēģijas futbola izlases sastāvā debitējis 2016. gadā.

Sasniegumi 
Midtjylland

 Dānijas Superlīga: 2017–18

Trabzonspor

 Turcijas kauss: 2019–20

Individuālie sasniegumi

 Turcijas Superlīgas labākais vārtu guvējs: 2019–20
 Turcijas kausa labākais vārtu guvējs: 2019–20

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Norvēģijas futbolisti
Norvēģijas izlases futbolisti
Crystal Palace F.C. spēlētāji
KAA Gent spēlētāji
Trabzonspor spēlētāji
RB Leipzig spēlētāji
Sansevastjanas "Real Sociedad" spēlētāji
Suso

Hesuss Hoakins Fernandess Saenss de la Torre (, dzimis ), zināms arī kā Suso (Suso), ir Spānijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Suso pārstāv La Liga komandu Sevilla.

Iepriekš spēlējis Anglijas komandā Liverpool, Spānijas komandā Almería un Itālijas komandās Milan un Genoa.

Spānijas futbola izlases sastāvā debitējis 2017. gadā.

Sasniegumi 
Milan

 Supercoppa Italiana: 2016

Sevilla

 UEFA Eiropas līga: 2019–20

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
Liverpool FC spēlētāji
AC Milan spēlētāji
Genoa C.F.C. spēlētāji
Sevilla FC spēlētāji
Vizuļu grīslis

Smiltāja grīslis () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama galvenokārt Viduseiropas priežu mežos un krūmājos, retāk jauktos mežos vai purvu apmalēs.

Latvijā šī suga ir sastopama ļoti reti; tā ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanās grāmatas 2. kategorijā.

Apraksts 
Smiltāja grīslis ir daudzgadīgs, 30-60 cm garš lakstaugs, kurš pieder vienādvārpu grīšļu grupai.

Augam ir raksturīgi tievi, gari sakneņi un tas veido skraju, irdenu ceru. Lapas ir aptuveni 0,2-0,3 cm platas un pēc formas - šauri lineāras; tās ir izvietotas pie auga pamata un sasniedz apmēram stublāja garumu. Visām vārpiņām augšdaļā ir sievišķie ziedi, apakšdaļā - vīrišķie ziedi. Ziedkopa ir 2-3 cm gara un paskraja, ar 5-8 vārpiņām. Sievišķo ziedu plēksnes ir olveidīgas, bāli dzeltenīgas, vidus šķautne zaļa, plēksnes gals smails. Augļa pūslītis ir iegareni olveida, atstāvošs, spārnains, gatavs dzeltenīgi brūns. Sašaurinājums divzobainā knābītī pakāpenisks. Zied maija beigās, jūnijā.

Atsauces

Ārējās saites 

Grīšļi
Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
Hesuss Korona

Hesuss Manuels Korona Ruiss (, dzimis ) ir Meksikas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Meksikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Korona pārstāv La Liga komandu Sevilla.

Savu karjeru 2010. gadā sācis Monterrey komandā. 2013. gadā pievienojies Nīderlandes komandai Twente, bet 2015. gadā Portugāles komandai Porto. Kopumā Porto komandas rindās septiņās sezonās nospēlējis 287 mačus un izcīnījis divus Premjerlīgas titulus. 2022. gadā pievienojies La Liga komandai Sevilla.

Meksikas futbola izlases sastāvā debitējis 2014. gadā. Piedalījies divos CONCACAF Zelta kausa turnīros, 2015. gada Copa América un 2018. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
Monterrey

 Meksikas pirmā divīzija: 2010
 CONCACAF Čempionu līga: 2010–11, 2011–12, 2012–13

Porto

 Portugāles Premjerlīga: 2017–18, 2019–20
 Taça de Portugal: 2019–20
 Supertaça Cândido de Oliveira: 2018, 2020

Meksika

 CONCACAF Zelta kauss: 2015

Individuālie sasniegumi

 Portugāles Premjerlīgas sezonas labākais spēlētājs: 2019–20

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
Meksikas futbolisti
Meksikas izlases futbolisti
FC Porto spēlētāji
Sevilla FC spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Jasīns Bunū

Jasīns Bunū (, dzimis ) ir Marokas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Marokas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Bunū pārstāv La Liga komandu Sevilla.

Dzimis Monreālā, Kanādā, bet jau agrā vecumā pārcēlies uz Maroku. Savu karjeru sācis Marokas komandā Wydad, bet turpinājis Spānijas komandās Atletico Madrid, Real Zaragoza un Girona. 2019. gadā uz īres tiesībām pievienojies Sevilla, ar kuru viņš kā pamatvārtsargs uzvarēja UEFA Eiropas līgas turnīrā.

Marokas futbola izlases sastāvā debitējis 2013. gadā. Piedalījies trijos Āfrikas Nāciju kausos, 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs un 2018. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
Wydad Casablanca

 Botola: 2009–10

Atlético Madrid

 Supercopa de España: 2014

Sevilla

 UEFA Eiropas līga: 2019–20

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Marokas futbolisti
Marokas izlases futbolisti
Madrides "Atletico" spēlētāji
Girona FC spēlētāji
Sevilla FC spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Monreālā dzimušie
Futbola vārtsargi
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Karloss Solers

Karloss Solers Barrahans (, dzimis ) ir Spānijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Solers spēlē Francijas 1. līgas komandā Paris Saint-Germain.

La Liga debitējis 2016. gada decembrī. 2019. gadā ar Valencia komandu izcīnījis Copa del Rey. 2022. gada augustā pievienojies Paris Saint-Germain.

Spānijas futbola izlases sastāvā debitējis 2021. gadā. Piedalījies 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Sasniegumi 
Valencia

 Copa del Rey: 2018–19

Spānija

 Vasaras olimpiskās spēles sudraba medaļa: 2020

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
Valencia CF spēlētāji
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Valensijas apgabalā dzimušie
Parīzes "Saint-Germain" spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Līva Kreituse

Līva Kreituse (dzimusi ) ir Latvijas juriste, uzņēmēja un politiķe, 13. Saeimas deputāte, ievēlēta no partijas Konservatīvie saraksta. Strādājusi Satiksmes ministrijā, pildot vecākās referentes un juriskonsultes pienākumus. Kandidējusi 13.Saeimas vēlēšanās, bet netika ievēlēta. Pēc Par cilvēcīgu Latviju izslēgšanas no koalīcijas par labklājības ministru kļuva Gatis Eglītis, viņam noliekot Saeimas deputāta mandātu uz laiku, sākusi strādāt parlamentā.

1987. gadā dzimušie
Latvijas politiķi
13. Saeimas deputāti
Varšavas Robinsoni Krūzo

Varšavas Robinsoni Krūzo bija poļi, kuri pēc 1944. gada Varšavas sacelšanās beigām un tai sekojošās plānotās Varšavas iznīcināšanas, ko veica nacistiskā Vācija, nolēma palikt un slēpties vācu okupētās pilsētas drupās. Tas norisinājās trīsarpus mēnešus, no  līdz Sarkanās armijas ienākšanai .

Slēpšanās iemesli 
Kapitulācijas līgums starp poļu un vācu spēkiem noteica, ka nemiernieki ir jāuzskata par karagūstekņiem. Pilsētas civiliedzīvotāji bija jāpārvieto uz nometnēm un pēc tam jāatbrīvo. Lai gan līgums neparedzēja atšķirīgu attieksmi pret iedzīvotājiem, kuri bija etniskie ebreji, daudzi baidījās, ka līgums viņu gadījumā netiks ievērots. Faktiski nacisti veica "medicīnisko pārbaudi" Pruškovas internēto nometnē, lai atrastu ebrejus Varšavas bēgļu vidū. Tā rezultātā liela daļa ebreju, kas vēl bija Varšavā sacelšanās laikā, nolēma slēpties Varšavas drupās, nevis pievienoties civiliedzīvotājiem, kuri atstāja pilsētu. Izvēle pievienoties bēgļiem vai slēpties bieži vien bija atkarīga no tā, vai konkrēta persona izskatījās līdzīga āriešiem, un varētu tikt pieņemta par ne-ebreju tautības. Arī ievērojams skaits ne-ebreju poļu neuzticējās vāciešiem un nolēma pilsētu nepamest. Daudzi ievainotie poļu karavīri sacelšanās laikā nespēja laikus evakuēties. Citiem izvēli palikt noteica izmisuma un bezcerības sajūta, ko radīja sacelšanās krišana; vismaz sākotnēji viņiem vienkārši nebija motivācijas doties prom.

Slēpšanās periods ilga trīsarpus mēnešus no sacelšanās kapitulācijas dienas, 1944. gada 2. oktobra, līdz Sarkanās armijas ienākšanai 1945. gada 17. janvārī. Cilvēki dzīvoja māju drupās, pagrabos un bunkuros, kas bija savlaicīgi sagatavoti. Viņi dzīvoja ārkārtīgi grūtos apstākļos, kamēr pilsēta ap viņiem tika iznīcināta. Dažiem izdevās izbēgt no Varšavas, daudzus sagūstīja un nogalināja vācieši, bet citi izdzīvoja līdz vācu karaspēka izvešanai.

Aplēses par paslēpušos cilvēku skaitu svārstās no vairākiem simtiem līdz aptuveni diviem tūkstošiem. Lielākā daļa Robinsonu gāja bojā kara laikā, informācija par viņu apstākļiem nāk no tiem, kas izdzīvoja. Lielākā grupa sastāvēja no aptuveni 36 cilvēkiem. Šo grupu vadīja divi ārsti. Robinsonu vidū bija arī ebreju kaujas organizācijas Żydowska Organizacja Bojowa Varšavas geto kaujinieku grupa, kurai novembra vidū izdevās pamest izpostīto pilsētu.

Nosaukuma rašanās 
Nosaukums "Robinsoni Krūzo" vai "Robinsoni", kas apzīmēja Varšavas drupās paslēpušos cilvēkus, parādījās gandrīz nekavējoties. Nosaukums radās, atsaucoties uz tēlu Daniela Defo romānā "Robinsons Krūzo". Šo nosaukumu lietoja daudzos tā laika un vēlākajos literāros darbos, memuāros, laikrakstos un filmās. To lietoja gan rakstnieki, gan paši "Robinsoni". Slavenākais no "Robinsoniem" bija poļu-ebreju pianists un komponists Vladislavs Špīlmans, pēc kura autobiogrāfiskās grāmatas tika uzņemtas filmas Miasto nieujarzmione (1950) un "Pianists" (2002).

Atsauces

Ārējās saites 
 

Otrais pasaules karš
Varšava
Polijas vēsture