joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Turcijas ģenerālštābs

Turcijas ģenerālštābs ir Turcijas bruņoto spēku apvienotais štābs, kam pakļauti sauszemes, gaisa un jūras spēki. Žandarmērijas un Krasta apsardzes vadība miera laikā pakļauti iekšlietu ministrijai, bet kara laikā pakļauti attiecīgi sauszemes spēku un jūras spēku komandieriem.

Turcijas ģenerālštāba komandieris ir visu Turcijas bruņoto spēku komandieris. Kara laikā viņš pārņem bruņoto spēku virspavēlnieka amatu no valsts prezidenta. Ģenerālštāba uzdevumi ir:
 bruņoto spēku vispārējā vadība, reglamenta un programmu izstrāde un uzraudzība kareivju kaujas spēju nodrošināšanai;
 izlūkošana un informācijas apkopošana;
 militārās operācijas;
 pārvaldes, mācību un loģistikas pakalpojumi.

Ģenerālštābs arī nodrošina valsts militāro sadarbību NATO ietvaros un ar citām sabiedrotajām valstīm.

Saskaņā ar valsts protokolu, ģenerālštāba komandieris ir piektā augstākā Turcijas valsts amatpersona un virs tā ir valsts prezidents, konstitucionālās tiesas priekšsēdētājs, Lielās nacionālās asamblejas priekšsēdētājs un premjers.

Aizsardzības iekārta 
Turcijas bruņoto spēku iekārtu, pārstāvību un darbību nosaka Turcijas konstitūcija. Saskaņā ar konstitūciju, bruņoto spēku virspavēlnieks pārstāv Lielās nacionālās asamblejas morāles principus. Par bruņoto spēku komandieri valsts prezidents ieceļ ģenerālštāba komandieri un tas savā darbībā ir pakļauts premjeram. Ministru kabinets ir atbildīgs Lielajai nacionālajai asamblejai par valsts drošību un valsts bruņoto spēku gatavību aizstāvēt valsti. Tiesības pasludināt karu un nosūtīt karaspēku militāros uzdevumos ārpus valsts robežām ir tikai Lielajai nacionālajai asamblejai.

Turcijas valsts aizsardzības iekārta

Ģenerālštāba komandieris ir pakļauts premjeram un ir atbildīgs par visu bruņoto spēku vadību un kontroli. Viņš ir atbildīgs arī par militāro operāciju veiksmīgu izpildi, kā arī par bruņoto spēku sagatavotību.

Trīs galveno nozaru (sauszemes, jūras un gaisa spēki) komandieri ir pakļauti ģenerālštāba komandierim. Ģenerālštāba komandieris kopā ar Aizsardzības ministriju kopā koordinē un izpilda valsts aizsardzības uzdevumus. Žandarmērijas un Krasta apsardzes štābi ir pakļauti Iekšlietu ministrijai miera laikā, bet kara laikā tie attiecīgi ir pakļauti sauszemes spēku un jūras spēku komandieriem.

Atsauces un saites 
 Turcijas ģenerālštāba oficiālā interneta vietne

Skatīt arī 
 Turcijas bruņoto spēku komandieru saraksts

Gz
Turcijas militārpersonas
101. gads

101. () gads bija pirmais 2. gadsimta gads.

Notikumi

Pēc vietas

Romas impērija 

 Konsuli ir imperators Trajāns un Kvints Artikulejs Pets.
 Kvestors ir Adrians
 Martā sākās Trajāna vadītais pirmais Dākijas karš (101-105 g.).
 Filozofs Epiktets uzraksta un izdod "Pārrunas".

Pēc tēmas

Reliģija 

 Ķīnieši ieved budisma mācību Indonēzijā.

Dzimuši 
 Ptolemejs, grieķu matemātiķis, astronoms un ģeogrāfs.

Miruši 
 ap 101. gadu apustulis Jānis, viens no Jaunās Derības rakstu autoriem (Efēsā).
 svētais Klements, Romas bīskaps, kurš (minēts Pāvila vēstulē filipiešiem).
 ap 101. gadu Sīlijs Itāliks, kurš sarakstīja annāles par 2.Pūniešu karu.
 Gan Jin, Haņu dinastijas sūtnis, kurš ieguva pirmās ziņas par Romas impēriju.

101. gads
Bēgļi

Bēglis vispārīgā nozīmē ir jebkura persona, kas pamet savu mītnes zemi, bēgot no vajāšanas, kara u.c. ārkārtēju iemeslu dēļ. Savukārt juridiski bēglis ir persona, kurai ir piešķirts bēgļa statuss atbilstoši Ženēvas 1951. gada 28. jūlija Konvencijai par bēgļa statusu. Primāri tās ir personas, kurām ir pamatotas bailes no vajāšanas viņu rases, reliģijas, tautības, piederības pie konkrētas sociālās grupas vai politisko uzskatu paušanas dēļ.

Cilvēki pamet savu dzimteni ekonomisko apstākļu spiesti, kā arī bēgot no kara vai pilsoņu kara. Vides un dabas katastrofas arī var būt bēgšanas iemesls. Šādas pārceļošanas nav nekas jauns. No vēstures zināma lielā tautu staigāšana ap 350. mūsu ēras gadu, ebreju un mauru padzīšana no Spānijas 1492. gadā vai arī eiropiešu izceļošana uz ASV 19. gadsimtā. Bet tikai 20. gadsimtā bēgļu skaits pieauga līdz vairākiem miljoniem. Viņu skaita pieaugumu veicināja ne tikai kara bēgļi abos pasaules karos. Pēc Otrā pasaules kara beigām starp valstīm atkal izcēlās jauni vardarbīgi konflikti. Visvairāk tajos cieta Tuvo Austrumu un Āfrikas reģiona iedzīvotāji, kas kļuva par pilsoņu kara bēgļiem. Iebraucēji bieži vien ir ekonomiskie bēgļi, jo posta dēļ neatraduši darbu savā zemē, spiesti to meklēt citā valstī. Apzīmējums nabadzības bēgļi šiem cilvēkiem atbilstu labāk. Lielākais ir ekoloģisko bēgļu skaits - 10 miljoni cilvēku gadā. Migrāciju rada dabas izraisītās katastrofas, piemēram, tie var būt plūdi Dienvidāzijā, tuksnešu izplešanās Āfrikā vai nepiemērotu saimniekošanas metožu izraisītas katastrofas. ANO bēgļu komisariāts rūpējas arī par cilvēkiem, kas savā valstī bēg no konfliktiem un pilsoņu kara. Šiem migrantiem tiek sarūpēta pārtika, dzeramais ūdens, medikamenti un pajumte.

Bēgļu skaits 
Pasaulē iekšzemes bēgļu skaits sasniedz 5,3 miljonus, no tiem 1,2 miljoni ir Afganistānā, 720 000 - Kolumbijā, 563 000 - Šrilankā un 573 000 - Azerbaidžānā. 2002. gadā 1 miljons cilvēku gaidīja, līdz tiks izskatīts viņu iesniegums par patvēruma meklētāja statusa piešķiršanu. Vairums patvēruma meklētāju ir dzīvojuši attīstības valstīs. Viņi uzskata, ka dzimtenē tiek politiski vajāti.

Patvēruma meklētāji 
Patvēruma meklētājs ir cilvēks, kas savā dzimtenē tiek vajāts politisku, reliģisku vai etnisku iemeslu dēļ un meklē patvērumu citā zemē. Vairums pieteikumu par patvēruma piešķiršanu tiek noraidīti, piemēram, Vācijā apmēram 95%. Bet ne visi pieteikumu iesniedzēji tiek nosūtīti atpakaļ uz dzimteni. Vienā daļā no pieteikumiem izteikta vēlme iegūt tā saukto "neilgo patvērumu" atbilstoši Ženēvas konvencijai. ES ir vienojusies par to, ka patvēruma meklētājs, visvēlākais, gadu pēc pieteikuma iesniegšanas var saņemt pastāvīgu darbu.

Ārējās saites 

Starptautiskie dokumenti un organizācijas:
1951. gada 28. jūlija konvencija par bēgļa statusu 
 ANO Augstais komisariāts bēgļu jautājumos (UNHCR)
Latvija:
Patvēruma likums
Integration of refugees in Latvia Participation and Empowerment UNHCR
Statistika: Patvēruma meklētāji PMLP

Sabiedrība
Cirvis

Cirvis ir darbarīks, kuru izmanto galvenokārt koksnes apstrādei, bet ticis izmantots arī kā ierocis (āva) un ceremoniāls vai heraldisks simbols. Ir pazīstami arī metamie cirvji. Tas ticis lietots jau pirms vairākiem tūkstošiem gadu.

Uzbūve 
Cirvji ir dažādi formas un pielietojuma ziņā. Tas sastāv no kāta un cirvja uzgaļa. Cirvja uzgalim ir ķīļa veida forma, kuram viena galā ir asmens, bet otrā — piets.

Senākie cirvji bija ar akmens uzgali koka kātā. Tehnoloģijām attīstoties, cirvjus sāka izgatavot no vara, bronzas, dzelzs un tērauda.

Cirvju veidi:
 Meža cirtēju cirvis — paredzēts koku ciršanai. Smags, garā kātā.
 Namdaru cirvis — paredzēts tēšanai un mizošanai. Plāns, taisns asmens, var būt nesimetrisks attiecībā pret kāta asi.
 Skaldāmais cirvis — malkas skaldīšanai. Izteikta ķīļa forma ar platāku pietu.
 Tomahauks - indiāņu kaujas cirvis.

Skatīt arī 
 Āmurs
 Cērte
 Nazis

Darbarīki
Aukstie ieroči
Kokapstrāde
Centimetrs

Centimetrs (cm) ir SI garuma mērvienība — viena simtdaļa no metra. SI sistēmā garuma pamatmērvienība ir metrs. Vārds centimetrs ir saliktenis no vārdiem centi un metrs. Metriskajā sistēmā vārds centi tiek izmantots kā priedēklis, kas apzīmē vienu simtdaļu. Šī vārda izcelsme nāk no latīņu vārda centum, kas nozīmē simts/simtā.

1 cm = 10 mm = 0,01 m = 0,00001 km

Imperiālajā sistēmā 
 1 cm ~ 0,394 collas
 1 cm ~ 0,033 pēdas
 1 cm ~ 0,011 jardi

Centimetra izmantošana 
To izmanto:
 Lai mērītu formas vai objekta izmērus (garums, platums, augstums).
 CGS sistēmā centimetru izmanto, lai izmērītu kapacitāti, pieņemot, ka 1 cm kapacitātes = 1,113×10−12 faradu.
 Kartēs centimetru izmanto, lai veiktu konvertēšanu no kartes mēroga uz reālās pasaules mērogu (kilometros).
 Lai reprezentētu inerces momenta platību (cm4).

Ārējās saites 

Garuma mērvienības
Baku

Baku (, ) ir Azerbaidžānas galvaspilsēta, kā arī Kaspijas jūras piekrastes un Kaukāza lielākā pilsēta un osta. Tā atrodas 28 metrus zem jūras līmeņa. Baku ir lielākā pilsēta, kas atrodas zem jūras līmeņa, pasaulē. 2012. gadā pilsētā dzīvoja 2,12 miljoni iedzīvotāju, kas ir aptuveni ceturtā daļa no visiem Azerbaidžānas iedzīvotājiem.

2012. gadā Baku notika Eirovīzijas dziesmu konkurss, 2015. gadā — pirmās Eiropas spēles.

Vēsture 
Baku vēsturiskajos avotos pirmo reizi pieminēta 885. gadā, lai gan arheoloģiskajos izrakumos ir atrastas liecības, ka tur ir bijusi apmetne arī pirms mūsu ēras. 1578. gadā pilsētu iekaroja Osmaņu impērija, un noturēja to savā kontrolē līdz 1603. gadam, kad to iekaroja Safavīdu dinastija. 1723. gadā Pēteris I iekaroja Baku, bet 1735. gadā tā atkārtoti bija daļa no Persijas. 1806. gadā atkal to iekaroja Krievijas Impērija, bet 1920. gadā kļuva par Azerbaidžānas Republikas galvaspilsētu.

Ģeogrāfija 
Baku atrodas Kaspijas jūras rietumu krastā, Abšeronas pussalas dienvidos. Pēc Kopena klasifikācijas Baku valda subtropu pustuksneša klimats (BSk).

Baku dalās 12 administratīvajos rajonos:
 Binagadi rajons (Binəqədi rayonu),
 Hatai rajons (Xətai rayonu),
 Hazaru rajons (Xəzər rayonu),
 Jasamalas rajons (Yasamal rayonu),
 Karadagas rajons (Qaradağ rayonu),
 Narimanovas rajons (Nərimanov rayonu),
 Nasimi rajons (Nəsimi rayonu),
 Nizami rajons (Nizami rayonu'),
 Pirallahi rajons (Pirallahı rayonu),
 Sabailas rajons (Səbail rayonu),
 Sabunču rajons (Sabunçu rayonu),
 Surahani rajons (Suraxanı rayonu).

Pilsētai pakļauti vēl 48 ciemati.

Sports 
Pilsētā atrodas Baku Olimpiskais stadions.

2016. gadā pilsētā tika atklāta Baku pilsētas trase, kurā tika aizvadīta Pirmās formulas Eiropas Grand Prix izcīņa, bet 2017. gadā tās ieguva Azerbaidžānas Grand Prix nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

 
 
  
  
 Fotogrāfijas Baku

 
Azerbaidžānas pilsētas
Eiropas galvaspilsētas
Āzijas galvaspilsētas
Sinope (pavadonis)

Sinope, arī Jupiters IX ir neliels Jupitera pavadonis. To  atklāja amerikāņu astronoms Sets Barns Nikolsons (Seth Barnes Nicholson) Lika observatorijā. 1975. gadā pavadonis tika nosaukts par Sinopi. 
Sinope ir tēls grieķu mitoloģijā. Līdz tam, pavadoni sauca par Jupiteru IX. No 1955. — 1975. gadam dažreiz tika lietots nosaukums Aīds.

Sinope pieder Pāsifajas grupai. Atšķirībā no pārējiem grupas pavadoņiem, kuri ir pelēki, Sinope ir sarkans. Pavadonis ir līdzīgs D tipa asteroīdam. Tāpat kā pārējiem grupas pavadoņiem, Sinopes orbīta ir pakļauta spēcīgām perturbācijām.

Atsauces 

Jupitera pavadoņi
Chinvala

Chinvala, saukta arī Chinvali (, ) (laikā no 1936. līdz 1961. gadam Staļiniri) ir daļēji atzītās Dienvidosetijas republikas galvaspilsēta un lielākā pilsēta. Atrodas Lielā Kaukāza kalnu grēdas centrālās daļās dienvidos.

Ārējās saites 

Dienvidosetijas pilsētas
Eiropas galvaspilsētas
Klods Monē

Klods Monē, pilnā vārdā Oskars Klods Monē (; dzimis , miris ), bija franču gleznotājs, viens no impresionisma virziena dibinātājiem, brīvdabas ainavu gleznotājs.

Biogrāfija 
Klods Monē ir dzimis Parīzē. Kad viņam bija pieci gadi, ģimene pārcēlās uz dzīvi Havrā, Normandijā. Monē tēvs vēlējās viņu iesaistīt darbā ģimenes pārtikas preču veikalā, tomēr tas viņam neizdevās. Monē pievērsās glezniecībai. 16 gadu vecumā iepazinās ar gleznotāju Eiženu Budēnu (Eugène Boudin), kuram patika gleznot brīvā dabā, Normandijas jūrmalā. Viņš Klodam Monē iemācīja brīvdabas glezniecības tehniku.

Kad Monē tika iesaukts armijā, viņš dienēja Alžīrijā. Ar tantes gadību Klods Monē varēja iet prom no armijas, ja vien studētu mākslu kāda universitātē. To arī Klods Monē darīja, bet viņam nepatika tradicionālās mākslas studijas universitātē. Viņš studēja Parīzē.

1860. gadu vidū gleznoja reālisma gleznas, kuras izstādīja Parīzes gleznu galerijās. 1860. gadu beigās pievērsies ainavu glezniecībai brīvā dabā, kas kļuva par pamatu impresionismam. Termins ‘impresionisms’ ir radies no 1872. gadā gleznotās gleznas “Impresija. Saullēkts” nosaukuma. Citi pazīstamākie darbi ir “Ruānas katedrāles” sērija, britu parlamenta mājvietas Vestminsteras pils sērija, “Ūdensrožu” sērija, "Siena kaudzes" sērija.

No 1860. līdz 1870. gadam regulāri bija finansiālas grūtības. Viņš nereti iznīcināja savas gleznas, lai nebūtu tās jāatdod kreditoriem.

Miris  no plaušu vēža.

Galerija

Atsauces

Ārējās saites 

 
 
  

1840. gadā dzimušie
1926. gadā mirušie
Parīzē dzimušie
Francijas gleznotāji
Impresionisma mākslinieki
Grand Theft Auto: Chinatown Wars

Grand Theft Auto: Chinatown Wars ir datorspēle, paredzēta Nintendo DS, PlayStation Portable un iPhone OS , to izstrādājis Rockstar Leeds kopā ar Rockstar North. Tā ir trīspadsmitā spēle Grand Theft Auto series, ceturtā spēle Nintendo konsolēm, un arī pirmā, kas domāta iPhone un iPod. Spēles darbība norisinās izdomātā pilsētā - Liberty city, tās galvenais varonis ir ķīnietis Huangs Lī, kurš ierodas šeit, lai atriebtu sava tēva nāvi un aizvestu no viņa mantoto zobenu uz Brīvības pilsētu. Spēlē iekļauti jauni tēli un iespēja spēlēt ar Nintendo Wi-Fi savienojumu.

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 
 GTA CW iekš Gamespot.com 

Nintendo DS spēles
PlayStation Portable spēles
GTA
Montekarlo

Montekarlo (, monegasku: Monte-Carlu, ) ir lielākais Monako administratīvais apgabals, dažkārt kļūdaini uzskatīts par valsts galvaspilsētu, kaut arī formāli tādas Monako nav. Dibināta 1866. gadā.

Nosaukums Monte-Carlo ("Kārļa kalns") ir itāļu cilmes, un tā nosaukta par godu toreiz valdošajam princim Šarlam III.

Montekarlo atrodas lielākā daļa no Monako trases, kur regulāri notiek prestižā Formula 1 Monako Lielās balvas izcīņa. Pilsētā startē arī Montekarlo rallijs, kas tradicionāli atklāj pasaules WRC rallija sezonu. Montekarlo arī regulāri notiek tradicionālas augsta līmeņa sacīkstes boksā, pokerā un bekhemonā, kā arī modes skates un citi sarīkojumi.

Montekarlo ir viens no Eiropas vadošajiem kūrortiem, kaut arī tūristu apmeklējumu mērķi lielākoties atrodas citās Monako daļās. Slavena ar saviem kazino.

Ārējās saites 
 Monako portāls 5 valodās
 Monako un Montekarlo tūrisms
 Montekarlo termu mājaslapa
 
 Montekarlo Quicktime VR panorāma
 Monako Portal
 Monte Carlo Review

Monako
Ramans

Ramans var būt:

 Ģederts Ramans;
 Jānis Ramans;
 Kamils Ramans.

Uzvārdi
Riepa

Riepas ir gredzena formas detaļas, kas tiek apliktas ap dažādiem riteņiem. Tās lieto uz automašīnu, motociklu, divriteņu, kravas auto, lidmašīnu un citu spēkratu riteņiem. Riepas aizsargā riteņus, uzlabo saķeri ar braukšanas segumu, samazina bremzēšanas ceļa garumu un uzlabo vadāmību. Uz jebkuras riepas apmales ir uzrakstīta visa informācija — marķējums, kas attiecas uz konkrēto riepu: izmērs; tips un citi.

Ziemas riepas 

Kad ceļa segums ir slidens, ieteicams lietot ziemas riepas. Ziemas riepas rieto, lai palielinātu tās saķeri ar ceļa segumu. Tās tiek ražotas laikapstākļiem, kad gaisa temperatūra ir zemāka par 7 °C.

Riepu bojājumi 

Riepā var būt sadūrušies svešķermeņi: skrūves, naglas un citi priekšmeti. Riepas pietiekami jāpiepumpē, riteņiem jābūt ir kārtīgi pieskrūvētiem.

Riepai var būt puns — kritiska situācija, kas traucēs mašīnas vienmērīgu gaitu, radīs pastiprinātu gumijas nodilumu puna lokalizācijas vietā un beigās puns var novest pie riepas pārsprāgšanas. Puns rodas, kad tiek pārrautas kordas (kārtainība) — kaprona auklas vai tērauda stieples. Korda ir gumijā ievērta bandāža, kas strādā, kā armatūra spiediena noturēšanai neizejot ārpus riepas tilpuma.

Atsauces

Ārējās saites 

 
Autotransports
Torress

Torress ( vai Torrez — 'torņi'; sieviešu dzimtē Torresa) ir spāņu cilmes uzvārds, kam portugāļu valodā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Torrešs (). Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Fernando Torress (Fernando Torres; 1984) — spāņu futbolists;
 Ferrans Torress (Ferran Torres; 2000) — spāņu futbolists;
 Kamilo Torress Restrepo (Camilo Torres Restrepo; 1929—1966) — Kolumbijas katoļu mācītājs un marksistiskais kaujinieks;
 Karlušs Albertu Torress (Carlos Alberto Torres; 1944—2016) — Brazīlijas futbolists;
 Kristians Damians Torress (1985) — argentīniešu izcelsmes Latvijas futbolists;
 Pau Torress (Pau Torres; 1997) — Spānijas futbolists.

Skatīt arī 
 Torres
 Torrešs
 Torresa šaurums

Atsauces 

Spāņu uzvārdi
1792. gads



1792. (MDCCXCII) bija garais gads, kurš pēc Gregora kalendāra sākās svētdienā.

Notikumi

Janvāris 
 9. janvāris — tiek noslēgts Jasu miera līgums starp Krievijas un Osmāņu impērijām, kas izbeidza krievu-turku karu (1787-1792).

Aprīlis 
 20. aprīlis — Francija piesaka karu Austrijai.
 25. aprīlis — pirmo reizi tiek lietota giljotīna.

Maijs 
 21. maijs — Japānā notika vulkāna Unzens izvirdums. Dzīvību zaudēja aptuveni 15 000 cilvēku.

Septembris 
 21. septembris — Parīzē atklāj Nacionālo konventa sēdi. Konvents izdod dekrētu par karaļa varas atcelšanu un republikas dibināšanu.

Novembris 
 6. novembris — Francijas revolucionārā armija pie Žemappe uzvar Austrijas un Prūsijas karaspēku.

Notikumi Latvijā 

 5. jūlijs - tiek iesvētīta jaunā Gārsenes luterāņu baznīca.
 18. oktobris - tiek dibināta Vidzemes Ķeizariskā Vispārderīgā un ekonomiskā biedrība (Kaiserliche Livländische Gemeinnützige und Öconomische Societät).
 decembris - Jelgavā notiek dzirnavnieku dumpis.
 1792. - tiek uzcelta Valtaiķu baznīca.
 1792. - Liepājā tiek veikts pēdējais publiskais nāvessods (salaušana uz rata, kad tiek sodīti četri slepkavas).

Dzimuši 
 28. februāris (j.s., pēc v.s. ) — Kārlis Ernsts fon Bērs (Karl Ernst von Baer), vācbaltiešu biologs (miris 1876.)
 29. februāris — Džoakīno Rosīni (Gioachino Rossini), itāliešu komponists (miris 1868.)
 7. marts — Džons Heršels (John Herschel), angļu matemātiķis, astronoms un ķīmiķis (miris 1871.)
 13. maijs — Pijs IX (Pius IX), Romas pāvests (miris 1878.)
 8. jūlijs — Saksijas-Hildburghauzenes Terēze (Therese von Sachsen-Hildburghausen), Bavārijas karaliene (mirusi 1854.)
 4. augusts — Persijs Šellijs (Percy Shelley), angļu dzejnieks (miris 1822.)
 18. augusts — Džons Rasels (John Russell), britu politiķis (miris 1878.)
 28. augusts — Kārlis Kraukliņš, žurnālists, bibliotekārs, Gētes draugs
 1. decembris — Nikolajs Lobačevskis (Николай Лобачевский), krievu matemātiķis, domātājs (miris 1856.)
 6. decembris — Villems II (Willem II), Nīderlandes karalis (miris 1849.)
 12. decembris — Aleksandrs Ipsilants (Αλέξανδρος Υψηλάντης), grieķu karavīrs (miris 1828.)

Miruši 
 1. marts — Leopolds II (Leopold II.), Svētās Romas imperators (dzimis 1747)
 3. marts — Roberts Adams (Robert Adam), skotu arhitekts (dzimis 1728.) 
 29. marts — Gustavs III, Zviedrijas karalis
 18. maijs — Šarls Simons Favards, franču dramaturgs
 4. jūnijs (j.s., pēc v.s. ) — Jakobs Mihaels Reinholds Lencs (Jakob Michael Reinhold Lenz), vācbaltiesu dzejnieks (dzimis 1751.)
 19. novembris — Johans Kristofs Bērenss (Johann Christoph Berens), Rīgas rātskungs (dzimis 1729.)
1821. gads



Notikumi

Marts 
 5. marts - Džeimss Monro tika inaugurēts uz otro termiņu par Amerikas Savienoto Valstu prezidentu. 
 25. marts :
 Grieķijas pareizticīgo bīskaps Patras Germanoss izsludina nacionālo sacelšanos. Visā Grieķijā sākās vienlaicīgi plānotas sacelšanās.
 Grieķija pasludināja neatkarību no Osmaņu impērijas, tādējādi uzsākot Grieķu neatkarības karu.

Maijs 
 8. maijs - Grieķu neatkarības karš: grieķi sakāva turkus Gravijā.

Jūlijs 
 28. jūlijs - Peru deklarēja neatkarību no Spānijas.

Augusts 
 10. augusts - Misūri kļuva par 24. ASV štatu.

Septembris 
 15. septembris - Gvatemala, Hondurasa, Kostarika, Nikaragva, Salvadora deklarēja neatkarību no Spānijas.

Dzimuši 
 16. februāris — Heinrihs Barts (Heinrich Barth), vācu Āfrikas apceļotājs (miris 1865.)
 17. februāris — Lola Montesa (Lola Montez), īru izcelsmes dejotāja (mirusi 1861.)
 12. marts — Luitpolds (Luitpold), Bavārijas reģents (miris 1912.)
 9. aprīlis — Šarls Bodlērs (Charles Pierre Baudelaire), franču dzejnieks (miris 1867.) 
 18. jūlijs — Polina Viardo (Pauline Viardot), franču dziedātāja (mirusi 1910.) 
 21. jūlijs — Vasile Aleksandri (Vasile Alecsandri), rumāņu rakstnieks (miris 1890.) 
 31. augusts — Hermanis fon Helmholcs (Hermann von Helmholtz), vācu zinātnieks (miris 1894.)
 13. oktobris — Rūdolfs Virhovs (Rudolf Virchow), vācu zinātnieks (miris 1902.)
 11. novembris (j.s., pēc v.s. ) — Fjodors Dostojevskis (Фёдор Михайлович Достоевский), krievu rakstnieks (miris 1881.)
 10. decembris (j.s., pēc v.s. ) — Nikolajs Ņekrasovs (Николай Алексеевич Некрасов), krievu dzejnieks un publicists (miris 1877.)
 12. decembris — Gistavs Flobērs (Gustave Flaubert), franču rakstnieks (miris 1880.)

Miruši 
 23. februāris — Džons Kītss (John Keats), angļu dzejnieks (dzimis 1795.)
 5. maijs — Napoleons Bonaparts (Napoléon Bonaparte), franču karavadonis un politiķis (dzimis 1823.)
 20. augusts — Šarlote Bīrona (Dorothea von Medem), Kurzemes hercogiene (dzimusi 1761.)
Grand Theft Auto: Vice City Stories

Grand Theft Auto: Vice City Stories ir daļa no Grand Theft Auto spēļu sērijas. To izstrādāja Rockstar Leeds sadarbībā ar Rockstar North. To publicēja Rockstar Games, un tā tika izdota priekš PlayStation Portable un pēc tam vēlāk uz PlayStation 2. Spēle notiek 1984. gada "Vice City". Divus gadus pirms notikumiem spēlē Grand Theft Auto: Vice City. Spēle ir pēctecis spēlei Grand Theft Auto: Liberty City Stories. Spēlei ir arī daudzspēlētāju režīms kas ir tikai pieejams PSP versijai, bet PS2 versijā nav. Lai gan PS2 versija tiek uzskatīt par labāku nekā PSP jo tai ir uzlabota grafika un efekti, GameSpot tai iedeva sliktāku vērtējumu nekā PSP versijai (7.2 no 10). Līdz 2008. gada martam ir pārdotas 4.5 miljonu spēles kopijas.

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā GTA VCS mājaslapa (Flash) 
 Oficiālā GTA VCS mājaslapa (HTML) 

GTA
PlayStation Portable spēles
PlayStation 2 spēles
Tundžajs Šanli

Tundžajs Šanli (, dzimis , Sakarjā, Turcijā) ir Turcijas bijušais futbola spēlētājs. Šanli ir gan uzbrucējs, gan pussargs un ir slavens ar savu enerģiskumu un labajām apspēlēšanas iemaņām.

Sasniegumi 
Fenerbahçe

 Turcijas Superlīga: 2003–04, 2004–05, 2006–07

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Turcijas futbolisti
Turcijas izlases futbolisti
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Bursaspor spēlētāji
VfL Wolfsburg spēlētāji
Stoke City F.C. spēlētāji
Middlesbrough FC spēlētāji
Stambulas "Fenerbahçe" spēlētāji
Sakarjas ilā dzimušie
Emre Belezoglu

Emre Belezoglu (, dzimis , Stambulā, Turcijā) ir Turcijas futbola treneris un bijušais futbolists. Kopš 2021. gada Belezoglu ir Turcijas Superlīgas kluba Stambulas "Fenerbahçe" galvenais treneris.

Emre ir viens no sekmīgākajiem turku futbolistiem un, pateicoties arī viņam, Galatasarajas sporta klubs guva panākumus 2000. gada UEFA kausa izcīņā. Viņš ir bijis arī Turcijas futbola izlases komandas kapteinis.

2004. gadā Pele viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Galatasaray

 Turcijas Superlīga: 1997–98, 1998–99, 1999–2000
 Turcijas kauss: 1998–99, 1999–2000
 Turcijas Superkauss: 1997
 UEFA kauss: 1999–2000
 UEFA Superkauss: 2000

Inter Milan

 Coppa Italia: 2004–05

Newcastle United

 UEFA Intertoto kauss: 2006

Fenerbahçe

 Turcijas Superlīga: 2010–11, 2013–14
 Turcijas kauss: 2011–12, 2012–13
 Turcijas Superkauss: 2009, 2014

Atlético Madrid

 UEFA Superkauss: 2012

Individuālie sasniegumi

 FIFA 100

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Turcijas futbolisti
Turcijas izlases futbolisti
FIFA 100
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Madrides "Atletico" spēlētāji
Newcastle United F.C. spēlētāji
Stambulas "Fenerbahçe" spēlētāji
Stambulas "Başakşehir" spēlētāji
Milānas "Internazionale" spēlētāji
Stambulas "Galatasaray" spēlētāji
Turcijas futbola treneri
Stambulas ilā dzimušie
Arābijas pussala

Arābijas pussala (,  vai , ) ir pussala Tuvajos Austrumos. Tās platība ir apmēram 3,25 miljoni kvadrātkilometru un tā ir pasaulē lielākā pussala. Sakarā ar lielajiem naftas un dabasgāzes krājumiem šim reģionam ir ļoti nozīmīga ģeopolitiska loma pasaulē.

Pussalas teritoriju aizņem galvenokārt tuksneši, lielākie no kuriem ir Rubelhālī un Nefūds. Rietumos pussalu apskalo Sarkanā jūra un Akabas līcis, dienvidos Adenas līcis un Arābijas jūra, austrumos Persijas līcis, Ormūza šaurums un Omānas līcis. Ziemeļos pussalas ģeoloģiskās robežas nosacīti ir noteiktas pa Zāgrosa kalnu grēdu, kur saduras Arābijas plātne ar Āziju, un Sīrijas tuksnesi. Ģeogrāfiski par ziemeļu robežu parasti pieņem Eifratu.

Ģeogrāfiski Arābijas pussalā iekļauj Irākas rietumdaļu un daļu Sīrijas. Ģeopolitiski Arābijas pussalas valstis ir:
 Bahreina
 Kuveita
 Omāna
 Katara
 Saūda Arābija
 Jordānija
 Apvienotie Arābu Emirāti
 Jemena

Izņemot Jemenu un Jordāniju, šī reģiona valstis pieder pie pasaules bagātākajām valstīm. 2008. gadā kopējais pussalas iedzīvotāju skaits pārsniedza 70 miljonus.

Ārējās saites 

Tuvie Austrumi
Āzijas pussalas
SOK valstu un teritoriju kodi

Starptautiskā Olimpiskā komiteja (SOK) lieto trīsburtu valstu kodus olimpiskajās spēlēs dalību ņemošo atlētu grupu apzīmēšanai. Katrs kods parasti apzīmē Nacionālo olimpisko komiteju, bet ir bijuši vairāki gadījumi iepriekšējās spēlēs, kad ar speciāliem kodiem ir apzīmētas atlētu grupas, kuru valstis formāli nepiedalās spēlēs.

Vairāki no šiem kodiem ir atšķirīgi no ISO 3166-1 standarta kodiem. Citas starptautiskas sporta organizācijas, kā FIFA un Sadraudzības spēļu federācija, lieto līdzīgus kodus, lai apzīmētu dalībnieku komandas.

Vēsture 
1956. gada ziemas olimpiskās spēles un 1960. gada vasaras olimpiskās spēles bija pirmās spēles, kurās ieviesa "Valstu iniciāļus", lai ar to palīdzību apzīmētu katru NOK oficiālajos ziņojumos. Tomēr vairākās nākamajās spēlēs lietotie kodi parasti bija veidoti uz rīkotājvalsts valodas nosaukumu pamata (kā GIA Japānai no itāļu valodas Giappone 1956. gada ziemas olimpiādē un 1960. gada vasaras olimpiādē) vai veidoti uz franču valodas nosaukumu pamata (kā COR Korejas Republikai no Corée). Kopš 1972. gada Ziemas olimpiādes lielākā daļa kodu bija standartizēti, bet daži tika mainīti vēlākajos gados.

Aktuālie Nacionālo Olimpisko komiteju kodi 
Olimpiskajā kustībā šobrīd ir 205 Nacionālās Olimpiskās komitejas. Sekojošajā tabulā ir apkopoti šobrīd lietotie kodi, kā arī atšķirīgie iepriekšējās spēlēs lietotie kodi. Daži no vēsturiskajiem kodiem ir izskaidroti sekojošajās sadaļās. Tikai vasaras vai ziemas spēlēm lietotie kodi apzīmēti ar "V" un "Z". ISO 3166-1 ailē uzrādīti tikai atšķirīgie kodi; treknrakstā izcelti tie ISO kodi, kuri sakrīt ar citas valsts SOK kodu.

A

B

C

D

E

F

G

H

I

J

K

L

M

N

O

P

Q

R

S

T

U

V

Y

Z

Vēsturiskās NOK un komandas

Joprojām lietotie kodi 
Divpadsmit bijušajām NOK vai komandām ir kodi, kas tiek lietoti SOK rezultātu datu bāzēs, lai atsauktos uz iepriekšējo gadu medaļniekiem un to komandām.

Atceltie kodi

Speciālie kodi 
 IOP tika lietots 1992. gada vasaras olimpiādē Dienvidslāvijas atlētu apzīmēšanai, kuri ANO sankciju dēļ nevarēja startēt kā atsevišķa komanda.
 IOA tika lietots 2000. gada vasaras olimpiādē Austrumtimoras atlētu apzīmēšanai pirms valsts NOK nodibināšanas.

Atsauces

Skatīt arī 
 ISO 3166-1 valstu un teritoriju kodi
 FIFA valstu kodi

Valstu kodi
Olimpiskās spēles
Starptautiskā Olimpiskā komiteja
Krusa

Krusa ir cietu nokrišņu veids, kas parasti ir novērojami vasarā un izkrīt no gubu lietusmākoņiem kopā ar lietu. Krusas graudiņi ir ledus lodveida bumbiņas, kas veidojas 4 km augstumā mākoņu iekšpusē, kurā ir daudz ūdens pilienu. Tie sasalst zemā gaisa temperatūrā (no −40 līdz −20 °C), veidojot ledus kristālus. Bieži krusa ir novērojama kopā ar spēcīgu negaisu un lietusgāzēm.

Krusas lielums parasti ir no viena līdz vairākiem milimetriem, taču ir redzēti arī krusas graudi, kuru izmērs ir bijis pat vairāki centimetri, bet masa pat 1 kg un vairāk. 1981. gadā Ķīnā reģistrēti pat 7 kilogramus smagi krusas graudi. Krusas graudi sastāv no vairākiem ledus slāņiem un jo spēcīgāka ir augšupejošā gaisa masu konvekcija, jo lielāku smagumu tā spēj celt un lielāki būs krusas graudi. Tas tādēļ, ka tie gaisā pavada daudz ilgāku laiku veidojoties.

Nokritušās krusas slāņa biezums dažreiz var sasniegt pāris centimetrus. Krusa var ilgt no minūtes līdz pusstundai, parasti 5—10 minūtes, ļoti retos gadījumos pat līdz stundai.

1888. gadā Indijas ziemeļos spēcīgs krusas lietus nogalināja vairāk nekā 250 cilvēkus un vairāk nekā 1600 govis un aitas. Spēcīgi krusa var sabojāt ēkas, transportlīdzekļus, labību. Cilvēki ir mēģinājuši rast veidus, kā to novērst. 18. gadsimtā tika izgatavoti īpaši krusas lielgabali, baznīcās tika zvanīti zvani. Mūsdienās ar lidaparātiem ir mēģināts mākoņos kaisīt ķīmiskas vielas. Nav tiešu pierādījumu, ka kāda no šīm metodēm būtu efektīva.

Veidošanās 
Nereti mākoņu iekšpusē temperatūra nokrītas no -20 °C līdz -40 °C, un ūdens pilieni tajā sasalst kopā. Krītot lejā, tie apaug ar vēl vienu ledus kārtiņu. Augšupejošās gaisa masas ledus gabaliņus uznes augšā, un tie atkal sāk krist lejup. Šādi augšup lejup ledus gabaliņi var kustēties vairākas reizes, līdz tie kļūst pietiekami smagi. Ja tie krīt lejup ar ātrumu, kas lielāks par 40 km/h, tad nepaspēj izkust un ir izveidojusies krusa.

Ja pārgriež krusas graudu, var redzēt ledus slāņus, kas veidojušies, krusas graudam “augot”. Tas ir kā sīpols. Kārtējais slānis krusas graudā izveidojas katrā tās pacelšanās laikā, kad to uznes augšupejošās gaisa masas.

Rakstā tiek atspēkota Dekarta teorija par krusas veidošanos, kuru tagad ir akceptējuši meteorologi, un tiek izvirzīta jauna teorija. Zibens spēlē galveno lomu krusas veidošanā. Zibens ir adiabātisks process, un tā izlāde izraisa strauju ūdens iekšējās enerģijas samazināšanos, kas izraisa sasalšanu un krusas veidošanos. Pateicoties pēkšņai zibens izlādei, ūdens nekristalizējas, bet pārvēršas necaurspīdīgā amorfā formā.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Nokrišņi
Migla

Migla ir sīku ūdens pilienu vai ledus kristālu uzkrāšanās atmosfēras zemākajos slāņos, padarot gaisu mazāk caurspīdīgu un apgrūtinot redzamību. Migla veidojas stabilās gaisa masās, kad nav novērojams vējš vai cita veida gaisa konvekcija un gaiss kļūst piesātināts vai tuvojas šim stāvoklim. Praktiski migla ir aerosols, bet meteoroloģijā to pieskaita hidrometeoriem. Pēc būtības migla ir ļoti zemi slāņmākoņi, kas saskārušies ar zemi.

Ja redzamība ir mazāka par 1 kilometru, tad uzskata, ka ir migla. Ja redzamība ir no viena līdz četriem kilometriem, tad ir dūmaka. Nevajadzētu jaukt šīs dabas parādības ar smogu. Ja dienas laikā ir vismaz vienu reizi konstatēta migla, tad meteoroloģijā to sauc par miglas dienu. Miglas laikā ir apgrūtināta visu veidu transporta kustība.

Miglas veidošanās 
Migla rodas stabilās gaisa masās, ūdens tvaikiem pārejot no gāzveida stāvokļa mazos ūdens pilienos jeb kondensējoties. Citiem vārdiem sakot, gaisa temperatūra sasniedz rasas punktu. Migla veidojas, ja starpība starp gaisa temperatūru un rasas punktu nav lielāka par 3 °C. Gadījumi, kad šie lielumi (gaisa temperatūra un rasas punkts) kļūst līdzīgi, ir dažādi, piemēram, aukstās gaisa masas ieplūst noteiktā teritorijā vai strauji pieaug gaisa mitrums.

Migla biežāk rodas virs pilsētām nekā laukos. Tas ir tāpēc, ka pilsētas gaisā ir vairāk higroskopisku produktu, kas veicina ūdens kondensēšanos, piemēram, automobiļu izplūdes gāzes. Migla bieži novērojama arī mežu ielokos vai reljefa pazeminājumos, kur augsne ir mitrāka vai purvaināka.

Miglas veidi

Miglas veidi pēc veidošanās 
Izšķir radiācijas miglu un advektīvo miglu.

Radiācijas migla parasti veidojas skaidrās bezvēja naktīs, atdziestot zemes virsai. Gaisā esošie ūdens tvaiki sāk kondensēties un veidot ūdens pilienus. Šo miglu visbiežāk novēro pavasara un rudens periodos zemās vietās, purvos un pļavās.

Advektīvā migla veidojas, siltām un mitrām gaisa masām uzplūstot un atdziestot virs vēsākas zemes virsas vai gaisa. Migla var rasties, arī ūdenim iztvaikojot. Šo miglu parasti novēro rudenī un ziemā, kad aukstais gaiss uzplūst siltākai ūdens virsmai. Migla reizēm veidojas arī siltā gadalaika vakaros pēc stipra lietus.

Temperatūrā zem −20 °C var veidoties ledus migla, kas izskatās līdzīga izkliedētiem dūmiem vai dūmakai.

Miglas veidi pēc redzamības 
Atkarībā no redzamības miglu iedala trīs kategorijās:
 plāna migla - redzamība no 500 metriem līdz 1 kilometram;
 vidēja migla - redzamība 50-500 metri;
 bieza migla - redzamība līdz 50 metriem.

Ja redzamība ir no viena līdz četriem kilometriem, to sauc par dūmaku, kuru rada ne tikai ūdens tvaiki, bet arī putekļi, dūmi un tamlīdzīgi piejaukumi. No putekļiem, izplūdes gāzēm vai dūmiem veidojas arī smogs, kas ir miglai līdzīga rakstura parādība.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Nokrišņi
Mākoņi
Jevgēņija Ļisicina

Jevgēnija Ļisicina (, dzimusi  Stupino, Krievijā) ir krievu izcelsmes Latvijas ērģelniece.

Dzīvsgājums 
Dzimusi  Stupino pilsētā Maskavas apgabalā. 1949. gadā viņas ģimene pārcēlās uz Urāliem, kur Jevgēnija pabeidza Sverdlovskas desmitgadīgo mūzikas skolu. Pēc mūzikas skolas pabeigšanas Jevgēnija iestājas Ļeņingradas konservatorijā profesora V. Nilsena klavierklasē.
1965. gadā Ļisicina pārcēlās uz Rīgu, lai mācītos ērģeļspēli pie profesora N.Vanadziņa Latvijas konservatorijā, kur arī pabeidza ērģeļspēles kursu, iegūstot par izcilām mācību sekmēm vienīgo konservatorijā Čaikovska vārdā nosaukto stipendiju.

Jau mācoties konservatorijā, Jevgēnija nospēlēja vairāk nekā 40 solokoncertu, gan uz Doma baznīcas ērģelēm, gan citās PSRS pilsētās. Doma baznīcā tika ierakstīta arī viņas pirmais mūzikas disks. Pēc 1968. gada Ļisicina kļuva par Latvijas Valsts filharmonijas solisti un darba gados nospēlēja vairāk kā 1000 solokoncertu, ierakstīja vairāk kā 20 ilgspēlējošo plašu ar klasisko mūziku un koncertēja Eiropas valstīs, ceļot Latvijas prestižu ārzemēs.

1968. gadā Jevgēnija Ļisicina piedalījās starptautiskajā Čurļoņa konkursā, kurā ieguva otro prēmiju un laureāta goda nosaukumu. 1989. gadā divas viņas plates ar J. S. Baha un A. Vivaldi ierakstiem Jevgēnijas Ļisicinas izpildījumā Padomju Savienības klasiskās mūzikas hitparādē ieguva 5. un 7. vietu starp 10 vispopulārākajiem hitiem.

1995. gadā Latvijas Republikas Saeima piešķīra Jevgēnijai Ļisicinai Latvijas pilsonību par sevišķiem nopelniem tās labā. No 1999. līdz 2002. gadam Jevgēnija nospēlēja divus ļoti plašus ciklus. Viens no tiem bija veltīts Rīgas 800. gadadienai un ietvēra pilnus 17 koncertus, otrs bija veltīts viņas pasniedzējam profesoram N.Vanadziņam (viņa 110. gadadienā) un ietvēra 9 lielos monogrāfiskos koncertus.

2019. gadā Ļisicina pārcēlās uz dzīvi Dolgoprudnijas pilsētā Maskavas apgabalā.

Darbi 
J. Ļisicina ieskaņojusi 25 skaņuplates un divus CD (franču ērģeļmūzikas programma, M. Rēgera darbu programma, visi divpadsmit G.F. Hendeļa ērģeļkoncerti, J.S. Baha Korāļprelūdiju albums trijās skaņuplatēs u.c.) 
Mākslinieces radošo interešu lokā ir arī dažādas neparastākas idejas un oriģināli veikumi: A. Vivaldi orķestra koncertu cikla "Gadalaiki" transkripcija ērģelēm, M. Musorgska klavierdarbu cikla "Izstādes gleznas" pārlikums ērģelēm un sitaminstrumentiem, dažādu autoru skaņdarbu pārlikumi klavierēm un ērģelēm.

Atsauces 

1942. gadā dzimušie
Latvijas ērģelnieki
Sesks Fabregass

Francesks Fabregass Solers (; dzimis ), plašāk zināms kā Sesks Fabregass (Cesc Fàbregas), ir profesionāls spāņu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada pārstāv Itālijas B sērijas komandu Como.

2003. gadā pārgāja uz Londonas "Arsenal" klubu, līdz tam spēlēja otrajā un trešajā FC Barcelona klubā. Pēc Londonas "Arsenal" kapteiņa francūža Patrika Vierā aiziešanas uz Turīnas "Juventus" kļuva par pamata centrālo pussargu. 2011. gada augustā viņš atgriezās FC Barcelona sastāvā.

No 2006. gada spēlē Spānijas futbola izlasē, tās sastāvā piedalījies 2006., 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā. 19 gadu un 41 dienas vecumā Fabregass kļuva par visu jaunāko futbolistu, kas ir spēlējis Spānijas izlasē Pasaules kausā —  spēlē ar Ukrainu.

Sasniegumi 
Arsenal

 FA kauss: 2004–05
 FA Community Shield: 2004

Barcelona

 Spānijas La Liga: 2012–13
 Copa del Rey: 2011–12
 Supercopa de España: 2011, 2013
 UEFA Superkauss: 2011
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2011

Chelsea

 Anglijas Premjerlīga: 2014–15, 2016–17
 FA kauss: 2017–18
 Anglijas Līgas kauss: 2014–15
 UEFA Eiropas līga: 2018–19

Spānija

 FIFA Pasaules kauss: 2010
 Eiropas čempionāts futbolā: 2008, 2012

Atsauces

Ārējās saites 

 

 FC Barcelona profils
 
 

1987. gadā dzimušie
Katalonijā dzimušie
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
AS Monaco FC spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
Arsenal FC spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
Jūras putns

Jūras putni ir putni, kuri ir pielāgojušies dzīvei jūras vidē. Jūras putni ir lielisks paraugs konverģentajai evolūcijai, jo tie ievērojami variē gan pēc dzīvesveida, gan uzvedības, gan arī pēc fizioloģiskās uzbūves, lai gan ir pielāgojušies vienām un tām pašām vides problēmām un atrodas vienā barošanās nišā. Pirmie jūras putni attīstījās krīta periodā, bet mūsdienās dzīvojošās jūras putnu dzimtas radās paleogēna periodā.

Migrācija 
Bieži vien jūras putni, tāpat kā putni kopumā, veic ikgadējas sezonālās migrācijas. Absolūtais rekordists lidojuma attāluma ziņā ir arktiskais zīriņš (Sterna paradisaea), kas vasarā ligzdo ziemeļu puslodes arktiskajā un subarktiskajā zonā, pēc tam šķērso ekvatoru un pārziemo dienvidu puslodē netālu no Antarktīdas. līnijas gan no ziemeļiem uz dienvidiem, gan no dienvidiem uz ziemeļiem. Elegantā zīriņa (Thalasseus elegans) populācija Baja California reģionā Meksikā vairošanās sezonas beigās sadalās: daļa putnu lido uz ziemeļiem uz Kalifornijas centrālās daļas piekrasti ASV, bet otra daļa uz dienvidiem uz Peru un Čīles krasti, kur tie barojas pie Peru okeāna straumes.

Tumšais vētrasputns (Puffinus griseus) nolido aptuveni 64 000 km gadā, ligzdo Jaunzēlandes un Čīles apgabalā, bet gada auksto daļu pavada dienvidu puslodē Klusā okeāna ziemeļu daļā Aļaskas apgabalā. , Japānā un Kalifornijas ziemeļos, kur šajā laikā ir vasara.

Ārējās saites 
Seabirds.net: A data portal for global seabird databases and information outlet for the World Seabird Union
BirdLife International; Save the Albatross Campaign
Marine Ornithology, the Journal of Seabird Science and Conservation

Atsauces 

Putni
Kārlis Muižnieks

Kārlis Muižnieks (dzimis  Rīgā) ir bijušais latviešu basketbolists, spēlējis uzbrūkošā aizsarga un vieglā uzbrucēja pozīcijās, pašlaik — basketbola treneris.

K. Muižnieka māsa ir bijusī basketboliste Anete Muižniece-Brice, savukārt viņu abu tēva brālis ir bijušais basketbolists Valdis Muižnieks.

Spēlētāja karjera 
Kārlis Muižnieks spēlētāja karjeru uzsāka 1980. gadu sākumā, kad spēlēja Rīgas VEF sastāvā. Dekādes beigās spēlējis arī Maskavas CSKA. 1990. gados K. Muižnieks aizvadīja vairākas sezonas Latvijas Basketbola līgā. Šajā laikā viņš spēlēja VEF, "Brocēnos", Liepājas "Baltikā".

1990. gados Muižnieks bija viens no Latvijas basketbola izlases līderiem. Izlases sastāvā viņš ir piedalījies divos Eiropas čempionāta finālturnīros — Eurobasket 1993 un Eurobasket 1997.

Par pēdējo Kārļa Muižnieka komandu basketbolista karjeras laikā kļuva BK "Ventspils", kurā viņš spēlēja no 1997. līdz 1999. gadam.

Trenera karjera 
Pēc divām aizvadītām sezonām BK "Ventspils" sastāvā kā spēlētājam, 1999. gadā Kārlis Muižnieks kļuva par "Ventspils" galvenā trenera Armanda Krauliņa palīgu. Laika posmā no 2001. līdz 2007. gadam K. Muižnieks strādāja par BK "Ventspils" galveno treneri, šajā laikā piecas reizes kļūstot par Latvijas čempionu. Kārlis Muižnieks ir bijis Latvijas vīriešu izlases galvenais treneris divos Eiropas čempionāta finālturnīros (2005. un 2007. gadā), abas reizes izlase neizkļuva no savas apakšgrupas. 2007.—2008. gada sezonā K. Muižnieks bija Rīgas "Barons/LMT" galvenais treneris. Jau pirmajā sezonā "Barona" galvenā trenera amatā viņš aizveda komandu līdz Eirokausa un Latvijas čempionu tituliem. 2008.—2009. gada sezonas vidū K. Muižniekam palūdza aiziet no komandas.

No 2009. līdz 2012. gadam bija Polijas kluba Sopotas "Trefl" galvenais treneris, 2011.—2012. gada sezonā tika izcīnītas sudraba medaļas nacionālajā čempionātā. No 2012. gada līdz 2013. gadam bija Ukrainas kluba Krivojrogas "Kryvbas Basket" galvenais treneris, bet 2013. gada vasarā sāka darbu par spēcīgāka Ukrainas kluba Južnijas "Himik" galveno treneri.

Pēc darba Ukrainā divas sezonas strādāja BK "Ventspils", bet tad pārtrauca trenera darbu. 2019. gadā K. Muižnieks atgriezās Ukrainas līgā, vadot Prometey Kamianske komandu.

Privātā dzīve 
Precējies, ir dēls un meita.

Atsauces

Ārējās saites 

 Eurobasket profils
 Profils BK Ventspils mājaslapā

1964. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas basketbolisti
Uzbrūkošie aizsargi
Vieglie uzbrucēji
Latvijas basketbola treneri
Latvijas basketbola izlases galvenie treneri
Kaspars Bērziņš

Kaspars Bērziņš (dzimis  Ogrē) ir latviešu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja un centra pozīcijās, Latvijas basketbola izlases dalībnieks. 2022. gadā pārstāv Francijas klubu Strasbourg.

Klubu karjera 
Profesionālā basketbolista karjeru Bērziņš uzsāka 2003. gadā BK "Skonto" sastāvā. "Skonto" sastāvā viņš kļuva par Latvijas vicečempionu. 2004.—2005. gada sezonā K. Bērziņš pārstāvēja Spānijas augstākās līgas komandu Malagas "Unicaja". Tās sastāvā K. Bērziņš nespēja nostiprināties, tādēļ nākamajā sezonā atgriezās Latvijā. 2005.—2006. gada sezonu K. Bērziņš pavadīja BK "Rīga" (sezonas laikā komanda pārtapa par "ASK Rīgu") rindās, šajā sezonā viņš kopā ar komandu LBL ieguva 3. vietu. Sākot ar 2006. gadu, K. Bērziņš spēlēja Rīgas "Barons/LMT" komandā. Kopā ar "Baronu" 2007.—2008. gada sezonā K. Bērziņš kļuva par Latvijas un FIBA Eiropas kausa čempionu. 2009. gadā viņš parakstīja līgumu ar Spānijas klubu Madrides "Fuenlabrada" uz trīs gadiem. 2009. gada vasarā piedalījās NBA Vasaras līgas turnīrā, kur spēlēja Fīniksas "Suns" sastāvā. Pēc vienas sezonas "Fuenlabrada" rindās 2010. gada jūlijā Bērziņš atgriezās Latvijā un noslēdza līgumu ar Rīgas VEF komandu.

Pēc tam spēlējis vairākos Krievijas klubos, vienu sezonu atgriezies arī VEF sastāvā, kā arī dzimtās Ogres klubā. 2019. gada rudenī pēc produktīva sezonas sākuma (divām spēlēm) BK Ogre sastāvā K. Bērziņš 34 gadu vecumā saņēma uzaicinājumu pievienoties Krievijas VTB līgas klubam Saratovas "Avtodor". Pēc dažām spēlēm Saratovas komandā K. Bērziņš atgriezās BK Ogre. Pēc tam spēlējis vairākos Lietuvas klubos, bet 2022. gada rudenī pievienojās Francijas klubam Strasbourg. Drīz pēc K. Bērziņa nonākšanas Francijas klubā par tā galveno treneri tika apstiprināts Latvijas izlases vadītājs Luka Banki.

Latvijas izlase 
K. Bērziņš ir spēlējis visu vecumu Latvijas jaunatnes izlasēs. K. Bērziņš 2001. gadā pārstāvēja Latvijas izlasi Eiropas U-16 čempionātā, kurā vidēji spēlē guva 9,3 punktus un izcīnīja 4,8 atlēkušās bumbas, palīdzot komandai iegūt 8. vietu. 2002. gadā K. Bērziņš spēlēja Latvijas U-18 izlases sastāvā Eiropas čempionātā, kurā Latvija ieguva 11. vietu (6,2 punkti, 2,7 atlēkušās bumbas). 2004. un 2005. gadā K. Bērziņš Eiropas čempionātos pārstāvēja U-20 izlasi, abas reizes palīdzot komandai izcīnīt 7. vietu. 2005. gada čempionātā K. Bērziņš kļuva par izlases līderi gan gūto punktu (16,0), gan izcīnīto atlēkušo bumbu (10,1) skaita ziņā. Viņš arī kļuva par visa turnīra otro labāko atlēkušo bumbu savācēju.

Latvijas pieaugušo izlasē debitējis , tomēr regulāri tajā sāka spēlēt 2007. gada vasarā. Pirms 2007. gada Eiropas čempionāta viņš līdz pēdējām pārbaudes spēlēm bija starp izlases kandidātiem, taču palika pirmais aiz svītras no tiem, kas netika uz čempionātu. Pirms 2009. gada Eiropas čempionāta finālturnīra K. Bērziņš tika atstādināts no izlases treniņnometnes laikā disciplīnas neievērošanas dēļ. Izlasē atgriezās 2012. gadā, kad palīdzēja tai 2013. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijā.

Atsauces

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Ogrē dzimušie
Latvijas basketbolisti
Spēka uzbrucēji
Basketbola centri
19. jūnijs

19. jūnijs ir gada 170. diena pēc Gregora kalendāra (171. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 195 dienas.

Vārda dienas 
Nils, Viktors

Notikumi 
 1269. gads — karalis Luijs IX izdeva rīkojumu visus ebrejus, kuri pieķerti sabiedrībā bez identificējošās dzeltenās piespraudes, sodīt ar desmit sudraba livrām.
 1846. gads — Hobokenā tika izspēlēta pirmā oficiāli reģistrētā un organizētā beisbola spēle pēc Aleksandra Kārtraita noteikumiem. Ņujorkas beisbola klubs uzvarēja Knickerbockers ar 23-1. Kārtraits tiesāja spēli.
 1862. gads — ASV aizliegta verdzība.
 1925. gads — pieņemts pašreizējais Igaunijas ģerbonis.
 1961. gads — Kuveita deklarēja neatkarību no Apvienotās Karalistes.
 1978. gads — tika publicēts pirmais komikss "Gārfīlds", kuram pieder Ginesa rekords kā pasaulē plašāk publicētajai komiksu slejai.
 1987. gads — basku separātistu grupa ETA veica vienu no saviem vardarbīgākajiem uzbrukumiem, uzspridzinot bumbu Barselonas lielveikalā Hipercor, nogalinot 21 un savainojot 45 cilvēkus.

Dzimuši 

 1566. gads — Džeimss I (James VI and I), Anglijas, Īrijas un Skotijas karalis (miris 1625. gadā)
 1623. gads — Blēzs Paskāls (Blaise Pascal), franču rakstnieks, filozofs, matemātiķis un fiziķis (miris 1662. gadā)
 1858. gads — Gustavs V (Gustaf V), Zviedrijas karalis (miris 1950. gadā)
 1869. gads — Viljams Goslings (William Gosling), angļu futbolists (miris 1952. gadā)
 1871. gads — Fricis Hofmanis (Fritz Hofmann), vācu vieglatlēts un sporta vingrotājs (miris 1927. gadā)
 1891. gads — Džons Hārtfīlds (John Heartfield), vācu mākslinieks (miris 1968. gadā)
 1924. gads — Vasiļs Bikavs (Васіль Быкаў), baltkrievu rakstnieks (miris 2003. gadā)
 1930. gads — Džīna Roulendsa (Gena Rowlands), ASV aktrise
 1938. gads — Andris Plotnieks, latviešu jurists un politiķis
 1941. gads — Vāclavs Klauss (Václav Klaus), čehu politiķis
 1947. gads — Salmans Rušdi (Salman Rushdie), Indijā dzimis britu rakstnieks
 1948. gads — Niks Dreiks (Nick Drake), angļu dziedātājs un komponists (miris 1974. gadā)
 1951. gads — Aimans az Zavāhirī (أيمن محمد ربيع الظواهري), Ēģiptes teologs, Al-Qaeda līderis (miris 2022. gadā)
 1954. gads — Ketlīna Tērnere (Kathleen Turner), amerikāņu aktrise
 1961. gads — Bidhja Devi Bhandari (विद्या देवी भण्डारी), Nepālas prezidente
 1964. gads — Boriss Džonsons (Boris Johnson), britu politiķis
 1978. gads:
 Dirks Novickis (Dirk Nowitzki), vācu basketbolists
 Arstarulsmirus, latviešu mūziķis
1984. gads — Pols Deino (Paul Dano), amerikāņu aktieris

Miruši 
 1867. gads — Maksimiliāns I (Maximiliano I), Meksikas imperators (dzimis 1832. gadā)
 1962. gads — Frenks Borzeigi (Frank Borzage), ASV kinorežisors un aktieris (dzimis 1894. gadā)
 2013. gads — Ģula Horns (Horn Gyula), ungāru politiķis (dzimis 1932. gadā)
 2021. gads — Viktors Kalnbērzs, latviešu ķirurgs un politiķis (dzimis 1928. gadā)

Svētku un piemiņas dienas 
 Neatkarības diena (Kuveita)

Jūnijs