joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kurināmais

Kurināmais jeb degviela ir jebkura viela, kuru dedzinot iegūst enerģiju. Nereti ar vārdu degviela saprot tikai kurināmo, kuru lieto iekšdedzes dzinējos, piemēram, benzīnu, dīzeļdegvielu un citus. Lielumu, kas raksturo siltuma daudzumu, kas izdalās sadegot 1 kg kurināmā, sauc par īpatnējo sadegšanas siltumu.

Dažādu kurināmo uzskaitījums 

 akmeņogles
 antracīts
 benzīns
 dabasgāze
 degakmens
 dīzeļdegviela
 kizjaks
 kodoldegviela
 koksne
 kokss
 kūdra
 lignīts
 malka
 mazuts
 nafta
 akmeņogles
 petroleja
 raķešdegviela
 žagari

Skatīt arī 
 Biodegviela
12. trolejbusu maršruts (Rīga, 1964)

12. trolejbusu maršruts bija Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kas kursēja no Brīvības pieminekļa apkārtnes līdz Līvciema ielai Ziepniekkalna apkaimē. 1980. gados maršrutu saīsināja līdz Latviešu strēlnieku laukumam (tagadējais Rātslaukums).

Vēsture 
12. trolejbusu maršruts tika atklāts 1964. gadā, nodrošinot iedzīvotājiem iespēju ar trolejbusu nokļūt Saulkalnes ielas un Graudu ielas rajonā. Sākotnēji trolejbusi kursēja no Brīvības pieminekļa apkārtnes caur Vecrīgu līdz Līvciema ielai. Liela daļa maršruta (no pilsētas centra līdz Ģimnastikas ielai) dublējās ar dažus gadus agrāk atklāto 8. trolejbusu maršrutu, kas kursēja līdz Ābolu ielai.

1978. gadā līdz Līvciema ielai tika atklāts vēl viens jauns 12M trolejbusu maršruts, kura kustība tika organizēta pa jaunatklāto Maskavas tiltu (tagadējais Salu tilts). Gadu vēlāk 12M maršruta vietā tika izveidots 19. maršruts. 

1983. gadā, pārtraucot trolejbusu kustību cauri Vecrīgai, maršruts tika saīsināts līdz Latviešu strēlnieku laukumam (tagadējais Rātslaukums). Pēc maršruta saīsināšanas trolejbusi vairs nebrauca pa Kaļķu ielu līdz Brīvības piemineklim.

Attīstoties jaunajam Ziepniekkalna dzīvojamam masīvam, tika nolemts pagarināt trolejbusu līniju līdz Ziepniekkalnam. 1994. gadā līdz Ziepniekkalnam tika pagarināts 19. trolejbusu maršruts, izmaiņas 12. trolejbusu maršruta kustībā netika ieviestas. Pēc maršruta nepagarināšanas līdz Ziepniekkalna dzīvojamam masīvam pārvadāto pasažieru skaits samazinājās. 1996. gadā nelielā pasažieru skaita dēļ 12. trolejbusu maršrutu tika nolemts slēgt. Tā pēdējā kustības diena bija 1996. gada 15. septembris.

Mūsdienās 12. numurs ir trolejbusu maršrutam Šmerlis—Āgenskalna priedes, ko izveidoja 2011. gadā, apvienojot 4. un 7. maršrutus.

Maršruts 
 Virzienā Latviešu strēlnieku laukums — Līvciema iela trolejbusi kursēja šādās ielās: Kaļķu iela, Oktobra tilts (tagad Akmens tilts), Radiotehnikas iela (tagad Mūkusalas iela), Laivu iela, Buru iela, Jelgavas iela, Vienības gatve, Ģimnastikas iela, Tadaiķu iela, Valdeķu ielas rotācijas aplis, Saulkalnes iela un Graudu iela.

 Virzienā Līvciema iela — Latviešu strēlnieku laukums trolejbusi kursēja šādās ielās: Graudu iela, Saulkalnes iela, Valdeķu ielas rotācijas aplis, Tadaiķu iela, Ģimnastikas iela, Vienības gatve, Jelgavas iela, Buru iela, Laivu iela, Radiotehnikas iela (tagad Mūkusalas iela), Oktobra tilts (tagad Akmens tilts), Imanta Sudmaļa iela (tagad Grēcinieku iela), Kungu iela un Kaļķu iela.

Pieturvietas 
12. trolejbusu maršrutā 1991. gadā bija 31 pietura, virzienā Latviešu strēlnieku laukums — Līvciema iela bija 16 pieturas, savukārt virzienā Līvciema iela — Latviešu strēlnieku laukums bija 15 pieturas.

Skatīt arī 
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme

Atsauces 

12
Dimzukalns

Dimzukalns ir apdzīvota vieta Bauskas novada Iecavas pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļdaļā Jāņupes labajā krastā pie autoceļa A7  no pagasta centra Iecavas,  no novada centra Bauskas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā kolhoza «Iecava» ciemats. Dimzukalnā atrodas 2. pasaules kara brāļu kapi. No šeit esošā torņa tiek pārraidīts Top Radio.

Atsauces
Ņikita Gusevs

Ņikita Gusevs (; dzimis 1992. gada 8. jūlijā) ir krievu hokejists, kreisais malējais uzbrucējs. Pašlaik (2022) Gusevs spēlē KHL kluba Sanktpēterburgas "SKA" sastāvā.

Spēlētāja karjera 
Savu spēlētāja karjeru uzsācis Maskavas "CSKA" kluba sistēmā, 2010.—11. sezonā debitējot arī Kontinentālajā hokeja līgā, aizvadot kluba sastāvā 18 spēles.

2012.—13. gada KHL sezonas gaitā tika aizmainīts uz Habarovskas "Amur" vienību, taču 2013.—14. gada sezonu sāka Hantimansijskas "Jugra" sastāvā. 2015. gada oktobrī tika aizmainīts uz Sanktpēterburgas SKA. 2017.—18. gada sezonā Gusevs tika iekļauts līgas simboliskajā izlase, taču gadu vēlāk bija visas līgas rezultatīvākais spēlētājs.

2019. gada aprīlī Gusevs noslēdza viena gada līgumu ar NHL klubu Vegasas "Golden Knights", taču, neaizvadot tās rindās nevienu spēli, vasarā tika aizmainīts uz Ņūdžersijas "Devils".

Krievijas izlases rindās spēlējis 2012. gada Pasaules čempionātā junioriem, tajā izcīnot sudraba medaļas un turnīru noslēdzot kā viens no tā rezultatīvākajiem spēlētājiem.

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Krievijas hokejisti
Maskavas CSKA spēlētāji
Habarovskas "Amur" spēlētāji
Hantimansijskas "Jugra" spēlētāji
Sanktpēterburgas SKA spēlētāji
Ņūdžersijas "Devils" spēlētāji
Hokejisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Hokejisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Baltas kapela

Baltas Svētā Erceņģeļa Miķeļa Romas katoļu kapela ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes kapela. Tā atrodas Krāslavas novada Ezernieku pagasta Novomisļos Dagdas—Ezernieku autoceļa malā.

Vēsture 
Akmens mūra ēka kapelas vajadzībām būvēta jau 19. gadsimtā. Padomju varas gados tā tika baznīcai atņemta. Kapela tika atjaunota dekāna Jāņa Stepiņa vadībā 1993. gadā un konsekrēta Svētā Erceņģeļa Miķeļa godam. Tā ir Dagdas filiālbaznīca.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē Dagdas dekanātā. Draudzi apkalpo prāvests Pāvils Odiņš. Svētās Mises tiek svinētas svētdienās.

Ārējās saites 
 Dagdas dekanāta mājaslapa
 Fotogrāfijas

Atsauces 

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Rēzeknes-Aglonas diecēzes baznīcas
Ezernieku pagasts
2. trolejbusu maršruts (Rīga)

2. trolejbusu maršruts bija Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kas kursēja no Sarkandaugavas (Tilta ielas, Viestura prospekta un Meža prospekta krustojums) cauri Mežaparkam līdz Saules dārza apkārtnei (Ezermalas un Annas Sakses ielas krustojums).

2. trolejbusu maršruta kopējais garums sasniedza 6,4 km. Virziena Sarkandaugava — Saules dārzs kopējais garums bija 3,2 km, bet virziena Saules dārzs — Sarkandaugava kopējais garums bija 3,2 km.

Vēsture 
Trolejbusu satiksme otrajā izveidotajā līnijā Rīgā tika atklāta 1948. gada 17. jūlijā, trolejbusi jaunizveidotajā maršrutā kursēja no Centrālās stacijas apkārtnes līdz Sarkandaugavai (galapunkts atradās pirms dzelzceļa pārbrauktuves). 1948. gadā atklātā līnija sakrīt ar mūsdienu 3. trolejbusu maršrutu.

1949. gada septembrī tika nolemts pagarināt maršrutu pāri Rīgas—Skultes dzelzceļam pa jaunizbūvēto trolejbusu līniju Mežaparkā līdz Kultūras un atpūtas parkam (galapunkts atradās netālu no Rīgas Zooloģiskā dārza). Tajā pašā gadā tika pieņemts lēmums par 2. un 3. trolejbusu maršrutu apvienošanu, izveidojot līniju no Lauvas ielas apkārtnes līdz Zooloģiskajam dārzam Mežaparkā.

1957. gadā, elektroficējot Rīgas —Skulte dzelzceļu, maršrutus atkal sadalīja un 2. maršruts sāka kursēt no Mežaparka līdz Sarkandaugavas galapunktam Tilta ielas, Viestura prospekta un Meža prospekta krustojumā. Lai tiktu uz parku trolejbusus pāri dzelzceļam vilka tehniskās palīdzības mašīna. 1960. gados maršrutu pagarināja līdz Saules dārzam.

2. trolejbusu maršruts tika slēgts 2002. gada 1. aprīlī. Tā reisus pārņēma 48. autobusu maršruts. 

2. maršruta trolejbusi kursēja no Sarkandaugavas līdz Mežaparkam 2005. gada dziesmu un deju svētku laikā.

Maršruts 
 Virzienā Sarkandaugava — Saules dārzs trolejbusi kursēja šādās ielās: Tilta iela, Meža prospekts un Ezermalas iela.

 Virzienā Saules dārzs — Sarkandaugava trolejbusi kursēja šādās ielās: Ezermalas iela, Meža prospekts un Tilta iela.

Pieturvietas 
2. trolejbusu maršrutā bija 22 pieturas, katrā virzienā pa 11 pieturām.

Skatīt arī 
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme

Atsauces 

12
SKS 30. ekspedīcija

SKS 30. ekspedīcija (Экспедиция МКС-30; Expedition 30 jeb ISS-30) bija Krievijas, ASV un Eiropas kosmonautu ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS).

Apkalpe

Iziešanas atklātā kosmosā

Ārējās saites 
 30. ekspedīcija NASA mājas lapā 
 30./31. ekspedīcija Energija mājas lapā  

30
Krakovā dzimušo uzskaitījums

Krakovā dzimuši:

 Stefans Banahs (Stefan Banach, 1892—1945) — matemātiķis;
 Boļeslavs III Greizmutis (Bolesław III Krzywousty, 1085—1138) — Polijas lielkņazs;
 Roberts Gadoha (Robert Gadocha, 1946) — futbolists;
 Pjotrs Giza (Piotr Giza, 1980) — futbolists;
 Ludvigs Gumplovičs (Ludwig Gumplowicz, 1838—1909) — sociologs;
 Ježijs Hofmanis (Jerzy Hoffman, 1932) — kinorežisors;
 Jozefs Hofmanis (Josef Hofmann, 1876—1957) — pianists;
 Staņislavs Hozjušs (Stanisław Hozjusz, 1504—1579) — kardināls;
 Romāns Ingardens (Roman Ingarden, 1893—1970) — filozofs;
 Izabella Jagellone (Izabella királyné, 1519—1559) — Austrumungārijas karaliene;
 Hedviga Jagellone (Hedwig Jagiellonica, 1457—1502) — Bavārijas hercogiene;
 Katrīna Jagellone (Katarina Jagellonica av Polen, 1526—1583) — Zviedrijas karaliene;
 Aleksandrs Jagellons (Aleksander Jagiellończyk, 1461—1506) — Polijas karalis;
 Kazimirs IV Jagellons (Kazimierz IV Jagiellończyk, 1427—1492) — Polijas karalis;
 Vladislavs II Jagellons (Vladislav Jagellonský, 1456—1516) — Polijas karalis;
 Jans I Olbrahts (Jan I Olbracht, 1459—1501) — Polijas karalis;
 Svētais Kazimirs (Święty Kazimierz/Šv. Kazimieras, 1458—1484) — katoļu svētais;
 Roberts Kubica (Robert Kubica, 1984) — autosportists;
 Janušs Kurtika (Janusz Kurtyka, 1960—2010) — vēsturnieks;
 Tadeušs Kutšeba (Tadeusz Kutrzeba, 1885—1947) — ģenerālis;
 Lāslo I (I. Szent László, 1045—1095) — Ungārijas karalis;
 Francišeks Maharskis (Franciszek Macharski, 1927) — kardināls;
 Jans Matejko (Jan Matejko, 1838—1893) — gleznotājs;
 Broņislavs Malinovskis (Bronisław Malinowski, 1884—1942) — antropologs;
 Edvards Ohabs (Edward Ochab, 1906—1989) — politiķis;
 Agņeška Radvaņska (Agnieszka Radwańska, 1985) — tenisiste;
 Mihals Rola-Žimerskis (Michał Rola-Żymierski, 1890—1989) — maršals;
 Helēna Rubinšteina (Helena Rubinstein, 1870—1965) — uzņēmēja;
 Sigismunds II Augusts (Zygmunt II August, 1520—1572) — Polijas karalis un Lietuvas dižkunigaitis;
 Malgožata Šumovska (Małgorzata Szumowska, 1973) — kinorežisore;
 Ježijs Štūrs (Jerzy Stuhr, 1947) — aktieris;
 Jans II Kazimirs Vāsa (Jan II Kazimierz Waza, 1608—1672) — Polijas karalis;
 Vladislavs IV Vāsa (Władysław IV. Wasa, 1595—1648) — Polijas karalis;
 Marcins Vasilevskis (Marcin Wasilewski, 1980) — futbolists;
 Darja Verbovi (Daria Werbowy, 1983) — modele;
 Staņislavs Vispjaņskis (Stanisław Wyspiański, 1869—1907) — dramaturgs;
 Vladislavs II Trimdinieks (Władysław II Wygnaniec, 1105—1159) — Polijas lielkņazs.

Krakova
Krakova
Tolerance

Tolerance var būt:
 iecietība,
 vielu tolerance.
Pāvila vēstule

Pāvila vēstule var būt:
 Pāvila vēstule romiešiem
 Pāvila 1. vēstule korintiešiem
 Pāvila 2. vēstule korintiešiem
 Pāvila vēstule galatiešiem
 Pāvila vēstule efeziešiem
 Pāvila vēstule filipiešiem
 Pāvila vēstule kolosiešiem
 Pāvila 1. vēstule tesaloniķiešiem
 Pāvila 2. vēstule tesaloniķiešiem
 Pāvila 1. vēstule Timotejam
 Pāvila 2. vēstule Timotejam
 Pāvila vēstule Titam
 Pāvila vēstule Filemonam
Dzelzāmurs

Dzelzāmurs ir apdzīvota vieta Bauskas novada Iecavas pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļaustrumos Misas kreisajā krastā  no pagasta centra Iecavas,  no novada centra Bauskas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Dzelzāmura mežmuižas (Eisenhammer). Dzelzāmura medību pils būvēta 1904. gadā (kultūrvēsturisks piemineklis). Pils ir kokgriezumiem rotāta guļbūve, kas piederējusi Iecavas muižas īpašniekam grāfam P. fon der Pālenam. Šobrīd viesu māja.

Atsauces

Ārējās saites 
 Zudusī Latvija. Dzelzāmura medību pils
Barkavas baznīca

Barkavas Svētā Staņislava Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Madonas novada Barkavas pagasta centrā ciemā Barkavā. Dievnams ir iekļauts valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstā.

Vēsture 
Barkavas pirmā katoļu koka baznīca tika uzcelta 1793. gadā. To uzbūvēja Mihaels fon der Borhs, veltot Svētā Miķeļa Erceņģeļa godam. Baznīcu apkalpoja Varakļānu jezuītu misija, tā pastāvēja 89 gadus

Pašreizējā mūra baznīca ir uzcelta prāvesta Jāņa Volloviča darbības laikā 1882. gadā par grāfa S. Zīberga un draudzes locekļu līdzekļiem. Baznīcas plānu izstrādāja inženieris K. Tihomirovs. 1896. gadā bīskaps Albīns Simons to konsekrēja Svētā Staņislava — mocekļa un bīskapa godam.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Viktors Petrovskis. Barkavas draudze veidojās jau 18. gadsimta sākumā. Draudzei ir piecas kapsētas — Barkavas centra kapi, Krievbirzes kapsēta, Cauņu kapsēta, Vecumnieku kapsēta un Trizelnieku kapsēta.

Draudzes lielākie svētki 
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Svētā Staņislava diena, Svētā Antona diena, Svētā Pētera un Pāvila diena, Svētās Annas diena, Svētās Terēzes no Bērna Jēzus diena.

Tehniska informācija 
Barkavas baznīca ir ķieģeļu — mūra trīsnavu celtne, ar skārda jumtu, 38 metrus gara un 28 metrus plata. Baznīcā ir cementa flīžu grīda. Dievnamam ir divi torņi, kuros ir iekārti trīs zvani, lielākie 40 pudus (liets Valdajā, 1900) un 10 pudus (1902) smagi. Ap baznīcu ir mūra žogs.

Arhitektūra 

Dievnams ir halles tipa taisnstūrveida plāna trīsjomu celtne ar diviem piramidālu smaiļu torņiem, kas atrodas galvenajā fasādē. Baznīca celta eklektisma stilā no plēstiem laukakmeņiem, veidojot dekoratīvu būvējumu. Fasāžu apdarē izmantoti kontrforsi, arkatūras joslas, ailu apmales, pilastri, dzegas un starpdzegas, kas mūrētas no sarkaniem ķieģeļiem. Dievnamam ir smailloka logailas, saglabājušies ir visi oriģinālie logi ar vienkāršu, uz stila krāsotu vitrāžu un sīkrūšu spraišļojumu. Apaļi logi ar vitrāžu atrodas austrumu un rietumu fasādēs. Visām, kopskaitā trijām rietumfasādes durvīm ir saglabājušies oriģinālie apkalumi. Jumta segumam izmantotas cinkotā skārda loksnes, no kā veidoti arī dzegu un pilastru nosegumjumtiņi.

Interjers 
Baznīcas galvenajā altārī ir Svētās ģimenes glezna, ko tāpat kā Lieldienu kapa panorāmu izveidojis mākslinieks Bitkovs.

Ārējās saites 
 Fotogrāfijas
 www.diena.lv

Atsauces 

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Rēzeknes-Aglonas diecēzes baznīcas
Barkavas pagasts
Barkava
Arhitektūras pieminekļi Latvijā
Bērzgales Dieva apredzības baznīca

Bērzgales Dieva apredzības Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Preiļu novada Aglonas pagasta Bērzgalē. Viena no vecākām Latgales koka baznīcām. Ievērojams koka arhitektūras celtniecības paraugs.

Vēsture 
Bērzgales pirmā katoļu koka baznīca tika uzcelta 17. gadsimta beigās un atradās kapsētā, par ko tagad liecina akmens obelisks, kas norāda vietu, kur atradās senās baznīcas altāris. Pašreizējā koka baznīca tika uzcelta 1751. gadā par muižnieka Sokolovska līdzekļiem un bīskaps Jāzeps Dominiks Puzina dievnamu konsekrēja Dievišķās providences, Svētā Stefana un Svētā Laura godam.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē Aglonas dekanātā. Draudzi apkalpo prāvests Daumants Abrickis. Bērzgales draudze ir sena un sāka veidoties jau viduslaikos. Draudzei ir sešas kapsētas — Bērzgales kapsēta, Dunsku kapsēta, Silišku kapsēta, Guttas kapsēta, Makužu kapsēta, Madelānu kapsēta.

Draudzes lielākie svētki 
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Svētā Jura diena, Dievmātes Karmela skapulāra svētki, Svētā Laurentija svētki, Kristus Karaļa svētki, Svētā Stefana svētki.

Tehniska informācija 
Bērzgales baznīca ir barokāla koka celtne ar šīfera jumtu un diviem torņiem, 13,25 metrus gara un 12,20 metrus plata trīs navu telpa ar flīžu — cementa grīdu. Baznīcas sienas būvētas no tēstiem koka baļķiem, kas apšūtas ar dēļiem. Baznīcas solos var izvietoties 50 cilvēki. Apkārt baznīcai ir koka žogs mūra pamatos un mūra stabos. Baznīcas dārzā atrodas zvanu tornis, kas celts 1848. gadā.

Interjers 
Galvenais centrālais altāris ir ar skaistiem baroka kokgriezumiem un divām Dievmātes gleznām. Baznīcas labās puses altārī ir Svētā Stefana glezna, bet kreisās puses altārī Svētā Laura glezna, kuru autors bija Pēterburgas Ķeizariskās mākslas akadēmijas mākslinieks Zenons Stefanskis. Saglabājies ir sākotnējais 18. gadsimtā veidotais altāris un ērģeļu prospekts. Kopumā apskatāmi 32 mākslas pieminekļi.

Ārējās saites 
 Fotogrāfijas
 www.vietas.lv
 www.latvia.travel/lv 
 www.zudusilatvija.lv

Atsauces 

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Rēzeknes-Aglonas diecēzes baznīcas
Aglonas pagasts
Arhitektūras pieminekļi Latvijā
Sallija Pīrsone

Sallija Pīrsone (; dzimusi Sallija Maklīlana (Sally McLellan) ) ir bijusī austrāliešu vieglatlēte, startēja barjersprinta distancē.

Piedalījusies divās Olimpiskajās spēlēs (, ). 2008. gadā Pekinā izcīnīja sudraba medaļu 100 m/b ar rezultātu , savukārt pēc četriem gadiem Londonā austrāliete kļuva par Olimpisko spēļu čempioni ar  ātru skrējienu (jauns olimpiskais rekords). 2011. gada Pasaules čempionātā viņa izcīnīja zeltu 100 m/b, uzstādot jaunu personisko rekordu , pēc diviem gadiem Maskavā izcīnīja sudrabu. Izcīnījusi uzvaru arī 2010. un 2014. gada Nāciju Sadraudzības spēļu 100 m/b distancē. Ar panākumiem startējusi arī jaunieša vecumā. 2003. gada Pasaules jaunatnes čempionātā izcīnīja uzvaru 100 m/b distancē, savukārt 2004. gada Pasaules junioru čempionātā ieņēma 3. vietu 100 m gludās distances finālā. 2011. gada novembrī IAAF viņu nosauca par gada labāko vieglatlēti pasaulē. Viņa ir pirmā austrāliete, kas saņem šādu apbalvojumu.

Sallijai Pīrsonei pieder arī viens Ginesa rekords: 100 m distanci ar olu karotē viņa ir spējusi veikt 16,59 sekundēs, ievērojami uzlabojot iepriekšējo sasniegumu.

Atsauces

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Austrālijas vieglatlētes
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Sidnejā dzimušie
Barjerskrējēji
Sprinteri
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Olimpiskie sudraba medaļnieki vieglatlētikā
Pase

Pase ir valsts izdots personu apliecinošs ceļošanas dokuments. Pase parasti dod tās turētājam tiesības šķērsot izdevējvalsts robežas, taču citas tiesības, piemēram uz konsulāro aizsardzību vai uzturēšanos izdevējvalstī, rodas uz likumu un starptautisko līgumu pamata.

Pasu veidi 
Pases var būt dažādu veidu. Visbiežāk izsniegtās ("parastās") pases izsniedz pilsoņiem un citiem valstspiederīgajiem kā personu apliecinošu un ceļošanas dokumentu. Valsts amatpersonām un to ģimenes locekļiem ceļošanai ar darbu saistītos jautājumos izsniedz dienesta pases, bet diplomātiem - diplomātiskās pases. Tāpat pastāv arī citi ceļošanas dokumenti ar pasei līdzīgām funkcijām, piemēram, ceļošanas atļaujas bēgļiem un bezvalstniekiem, dokumenti ceļošanai starp divām kaimiņvalstīm, iekšējās pases ceļošanai valsts robežās.

Formāts 

Pases un arī citus ceļošanas dokumentus parasti veido pēc starptautiska standarta formāta - uz pase vāka ir izdevējvalsts nosaukums, tās nacionālais simbols (ģerbonis), pases veida nosaukums un, vajadzības gadījumā, simbols, kas norāda, ka pasē iekļauta biometriska informācija. Pases iekšpusē ir titullapa, kas atkārtoti nosauc valsti, kurai seko lapa ar personas datiem un informāciju par izdevējorganizāciju. Piemēram,Eiropas Savienībā šajā lapā tiek norādīts turētāja vārds, uzvārds, pilsonība, dzimšanas datums, dzimšanas vieta, dzimums, paraksts, kā arī izdevējiestādes nosaukums un pases derīguma termiņu. Turklāt pasē ir vairākas papildu lapas citai informācijai, piemēram, vīzām. Pases parasti izdod izdevējvalsts valodā un angliski vai franciski; visvairāk valodu ir Eiropas Savienības pasēs, kuras izdod visās tās oficiālajās valodās.

Ārējās saites 

 Informācija par Latvijas pasēm

Personības identifikācija
Dukstigala baznīca

Dukstigala Jaunavas Marijas Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Rēzeknes novada Čornajas pagasta Čornajas ciemā.

Vēsture 
Dukstigalā līdz 1960. gadam bija divas draudzes — Baltais Dukstigals un Melnais Dukstigals.

Baltajā Dukstigalā koka baznīca, kas bija oktagoniskas formas 95 m² liela celtne uz akmens mūra pamatiem, bija celta 1775. gadā. No ārpuses tā bija vertikāli apšūta ar dēļiem, arī jumts bija veidots no koka dēlīšiem, bet uz tā izveidots dekoratīvs paaugstinājums ar dzelzs krustu. Zemāka piebūve bija presbitērija daļai. Baznīcai apkārt bija dārzs, ap kuru atradās akmens mūra žogs un vārti sarkanu ķieģeļu stabos. Tā kā padomju varas gados nebija pieļaujams, ka vienā vietā atrastos divas baznīcas, 1960. gadā to nojauca, neskatoties uz to, ka dievnams bija arhitektūras piemineklis un vecākā koka baznīca Latgalē, tolaik 367 gadus veca celtne.

Melnā Dukstigala pirmā katoļu koka baznīca tika uzcelta 1776. gadā un veltīta Vissvētās Trīsvienības godam. 1827. gadā dievnams tika pilnībā atjaunots un tas pastāvēja līdz 1922. gadam, kad prāvesta Gabra darbības laikā šīs baznīcas vietā sāka būvēt jaunu koka dievnamu. Baznīca tika uzcelta, taču Otrā Pasaules kara laikā, 1944. gada 26. jūlijā dievnams nodega.

Pašreizējā koka baznīca tika uzcelta 1947. gadā prāvesta Ludviga Krumpāna darbības laikā, kurš par draudzes locekļu saziedoto naudu nopirka lielu māju, kuru nojauca, bet materiālus pārveda uz Melno Dukstigalu, kur uz nodegušā dievnama pamatiem uzcēla baznīcu, veltot to Jaunavas Marijas godam.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Pāvils Zeile. Melnā Dukstigala draudze izveidojās vienā laikā ar pirmās Melnā Dukstigala baznīcas uzcelšanu. 1964. gadā Baltā Dukstigala draudzi pievienoja Melnā Dukstigala draudzei, izveidojot Dukstigala draudzi. Draudzei ir piecas kapsētas — Puncuļu kapi, Mitru kapi, Baltiņu kapi, Diužgola kapi, Bareišu kapi.

Draudzes lielākie svētki 
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Svētā Jāzepa diena, Svētā Antona no Padujas diena, Svētā Jāņa Kristītāja diena un 40 stundu atlaidas, Jēzus transfigurācijas diena, Rožukroņa svētki.

Tehniska informācija 
Dukstigala baznīca ir koka celtne ar šīfera jumtu un koka grīdu. Tā ir 15 metrus gara un 9 metrus plata un 4 metrus augsta celtne.

Interjers 
Galvenajā altārī ir aplūkojama Dievmātes glezna. Dievnamā redzama arī Dievmātes statuja.

Ārējās saites 
 www.rezeknesnovads.lv 
 Fotogrāfijas

Atsauces 

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Rēzeknes-Aglonas diecēzes baznīcas
Čornajas pagasts
Čornaja
Modris Skaistkalns

Modris Skaistkalns (dzimis  Siguldā) ir latviešu mūziķis, komponists, dziedātājs, mūzikas producents un dīdžejs.

1989. gadā uzvarēja The 1st World Tape Jockeys Championships Rīgā. 1991. gadā ar vārdu Mr.Tape kā viesis piedalījās DMC World DJ Championships Londonā.

1993. gadā kopā ar Agri Semēvicu izveidoja elektroniskās deju mūzikas grupu 100. Debija. Grupa 100. Debija vairākus gadus pēc kārtas plūca laurus kā labākā deju mūzikas grupa Latvijā. Izdeva piecus albumus, vairākas dziesmas tika iekļautas arī ārzemju izlasēs.

Komponējis, aranžējis un producējis dziesmas tādiem izpildītājiem kā Linda Leen, BTH, Ladybird, Tune-L, Igo, Amberlife, Roberts Pētersons, Mixeri, Pienvedēja Piedzīvojumi, C-Stones, Anna Polanski, Skybridge un daudziem citiem.

2011. gadā izveido poproka grupu GAISĀ! (ON THE AIR), 2014. gadā — rokgrupu Moontalk, 2019. gadā — rokgrupu Mark In Red.

Ārējās saites 
 Video no uzstāšanās DMC World DJ Championships 1991. gadā

1966. gadā dzimušie
Siguldā dzimušie
Latviešu mūziķi
Latviešu komponisti
Latviešu dziedātāji
Latviešu mūzikas producenti
Latviešu dīdžeji
Dubnas baznīca

Dubnas Vissvētās Jēzus Sirds Romas katoļu baznīca (saukta arī Varšaveņa) ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Augšdaugavas novada Dubnas pagasta centrā Dubnā. Dievnams ir arhitektūras piemineklis, vienīgā astoņstūra veida sakrālā celtne Augšdaugavas novadā.

Vēsture 
Pēc 1746. gada jezuītu annālēm zināms, ka Dubnā no 1702. līdz 1765. gadam darbojās jezuītu misija, kas bija pakļauta Daugavpils rezidencei un kurai piederēja īpašumi Dubnā un Vārkavā. Jezuītu vidū bija tādas izcilas personības kā Miķelis Lingavs, Stefans Mols, J. Lukašēvičs.

Dubnas koka kapela, saukta arī par Varšaveņu, kas bija centriska plānojuma, tika uzcelta 1800. gadā. 1804. gadā tā saņēma indultu no bīskapa S.Sesčenceviča, šajā laikā Dubnā dzīvoja patstāvīgs kapelāns Francis Maļiehs, kas mēdza aizvietot prāvestu Nīdermuižā. 1882. gadā kapelā tika veikti restaurācijas darbi, kurā izgatavoti ozolkoka altāri un iegūta Jēzus Sirds glezna. 1882. gada 9. oktobrī kapelas un Dubnas muižas īpašnieks Broņislavs Benislavskis lūdza bīskapu Fialkovski mainīt kapelas titulu, nosaucot to Jēzus Sirds vārdā. Bīskaps lūgumu atbalstīja un noteica kapelas svētkus svinēt jūnija pēdējā svētdienā Jēzus Sirds godam, lai nebūtu traucējuma Nīdermuižas draudzes baznīcai. 1884. gada 21. augustā kapelu pēc remonta, kura laikā kapelu pārveidoja, iesvētīja kanoniķis Jaloveckis. Kapelu cēla vietējie meistari. Parasti Dubnas kapelu apkalpoja Nīdermuižas prāvesti. Kapelai 1933. gadā tika iegādāts jauns zvans, bet 1934. tajā notika remonts. Vēlreiz kapelā remonts bija veikts 1938. gadā, kad kapelai tika uzlikts jauns jumts un salabots tornītis uz tā. 

Latvijas PSR laikā 1950. gados kapelu nacionalizēja, vēlāk tajā ierīkoja noliktavu kolhoza vajadzībām. Ozolkoka altāri nomontēja un aizveda uz Rīgu, kur tas pašlaik atrodas Rīgas katoļu semināra kapelā. Atgūstot neatkarību, 1990. gados katoļi atguva kapelu, veica remontu un konsekrēja kā baznīcu Vissvētās Jēzus Sirds godam.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Antons Aglonietis.. Svētās Mises tiek svinētas sestdienās.

Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Jēzus Sirds svētki.

Tehniska informācija 
Dubnas baznīca ir koka astoņstūra formas ar dēļiem apšūta guļbūve ar pagarinājumu altāra daļā. Tā ir vienīgā tāda veida sakrālā celtne bijušajā Daugavpils rajonā. Baznīcai tika izgatavots jauns altāris.

Ārējās saites 
 www.zudusilatvija.lv
 Fotogrāfijas
 Vēsture
 www.paxvobis.lv

Atsauces 

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Rēzeknes-Aglonas diecēzes baznīcas
Dubnas pagasts
Dubna
Ilzeskalna kapela

Ilzeskalna kapela ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes kapela. Tā atrodas Rēzeknes novada Ilzeskalna pagasta centrā Ilzeskalnā.

Vēsture 
Ilzeskalna kapelu izveidoja 1995. gadā dzīvojamā ēkā  un iesvētīja tajā pašā gadā. Sakarā ar to, ka kapela bija izveidota vecā ēkā, tai bija nepieciešams remonts - jānomaina grīda un jumta segums. Tāpēc 2008. gadā draudze uzsāka ziedojumu vākšanu ēkas remontam. 2009. gada martā kapelā sākās remontdarbi, kurus veica Ēriks Dančs un Jānis Skudriņš Pētera Zvidra vadībā. Tika izjaukta vecā grīda, tās vietā tika izlieta cementa grīda un izklāts linolejs, kā arī nokrāsoti griesti un sienas nošūtas ar dēlīšiem.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Juris Kravalis.. Draudze izveidojās, nodaloties no Nautrēnu draudzes, kurai sākotnēji piederēja arī Ilzeskalna kapela.

Ārējās saites 
 www.rezeknesnovads.lv

Atsauces 

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Rēzeknes-Aglonas diecēzes baznīcas
Ilzeskalna pagasts
Ilzeskalns
Znotiņu baznīca

Znotiņu Dievmātes Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Līvānu novada Sutru pagasta Znotiņos.

Vēsture 
Znotiņu baznīca ir pārbūvēta no bijušās Znotiņu muižas labības kaltes. Sākotnēji, pēc Pirmā Pasaules kara, notiekot agrārreformai un sadalot Znotiņu muižu, tika nolemts muižā un tās saimniecības ēkās izveidot vidusskolu, bet tā kā tai bija neizdevīgi ģeogrāfiskie apstākļi, bet toreizējais Vārkavas pagasts, kura teritorijā atradās muiža, viens nespēja uzturēt skolu, minētās ēkas palika novārtā. Daudzi iedzīvotāji izteica vēlēšanos labības klētī un smēdē iekārtot baznīcu, tāpēc ka tuvākie dievnami atradās tālu. 1925. gadā Vārkavas draudzes vikārs griezās ar lūgumu Vārkavas pagasta valdē ar lūgumu par ēku piešķiršanu baznīcas iekārtošanai un tā piekrita Znotiņu katoļu draudzei piešķirt muižas labības kalti un smēdi. Vārkavas draudzes vikāra Antona Rukmaņa vadībā 1926. gada septembrī sākās pārbūves darbi — izņēma kaltētavas sienas un plaukti, ielika jaunus griestus un izlauza pusotru metru biezu ķieģeļu sienu, no kuras iegūtajiem ķieģeļiem izklāja grīdu, kas vēlāk kalpoja līdz 1950. gadu vidum, kā arī uzcēla sakristeju un aizbēra pagrabu. Meistars Aloizs Vaivods no Bernānu sādžas izgatavoja altāri, bet vietējais kalējs izkala lielu dzelzs krustu, ko nostiprināja uz baznīcas jumta altāra galā.

1926. gada septembra pēdējā svētdienā priesteris Rukmanis baznīcu iesvētīja un nākamajā svētdienā dievnamā notika pirmais dievkalpojums. Vēlākos gados baznīca tika pārbūvēta un apšūta ar sarkanajiem ķieģeļiem. Padomju varas gados baznīca palika novārtā, taču, atgūstot neatkarību, draudzes darbība ir aktivizējusies, dievnams sakopts un atjaunots. 2008. gadā draudze ar projekta līdzekļu palīdzību iekārtoja baznīcas pagalmu.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Aigars Bernāns. Znotiņu draudze nodibināta 1926. gadā, atdalot sādžas no Vārkavas draudzes. No šīs draudzes ir nācis vēlākais kardināls Julijans Vaivods. Draudzei ir četras kapsētas — Seiļu kapsēta, Kauparnīku kapsēta, Sutru kapsēta, Borbaļu kapsēta.

Draudzes lielākie svētki 
Draudzes lielākie svētki ir Svētā Izidora — arāja diena, Svētās Lūcijas diena, Vissvētākās Jaunavas Marijas pastāvīgā palīga svētki.

Tehniska informācija 
Znotiņu baznīca ir ķieģeļu mūra viennavas celtne ar skārda jumtu un koka grīdu. Tā ir 9 metrus gara un 6 metrus plata.

Interjers 
Baznīcā ir divi altāri — galvenais altāris Jēzus Sirds godam un Jaunavas Marijas altāris, kurā ir Jaunavas Marijas pastāvīgā palīga glezna. Dievnamā redzamas arī mākslinieces Drancānes radītā Svētās Lūcijas glezna un 1961. gadā Jadvigas Žilvinskas gleznotā Svētā Izidora glezna. Aplūkojamas ir arī krustaceļa gleznas. Baznīcā atrodas valsts nozīmes mākslas priekšmeti — 19. gadsimta sākumā darināts sudraba Ciborija kauss, 19. gadsimtā veidots koka krucifikss.

Attēlu galerija

Ārējās saites 
 Fotogrāfijas
 www.livanub.lv

Atsauces 

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Rēzeknes-Aglonas diecēzes baznīcas
Sutru pagasts
Zālīte (ciems)

Zālīte (agrāk Brante) ir apdzīvota vieta Bauskas novada Iecavas pagastā. Izvietojusies pagasta rietumos pie Īkstruma ietekas Iecavā  no pagasta centra Iecavas,  no novada centra Bauskas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Ikstrumu (Brantu; Ixtrumünde) muižas centra. Izaugusi pēckara gados kā padomju saimniecības «Zālīte» ciemats. Zālītē atrodas Zālītes speciālās internātpamatskolas filiāle (pati skola atrodas «Brīviņos» 4,4 km no Zālītes), bibliotēka, vairāki veikali un uzņēmumi. 3,8 km uz ziemeļiem atrodas Zālītes dzelzceļa stacija.

2,5 km uz dienvidiem no Zālītes aiz autoceļa P93 līdz Padomju armijas izvešanai mežā atradās PSRS raķešu bāze (29. raķešu divīzijas 307. raķešu pulka 1. diviziona pozīcijas).

Iedzīvotāji

Ievērojamas personības 
 Dace Akmentiņa (1858—1936), latviešu aktrise, viena no pirmajām latviešu teātra zvaigznēm.

Atsauces
Orlando

Orlando () ir pilsēta ASV, Floridas štatā, Orindžas apgabala administratīvais centrs.

Tā atrodas štata centrālajā daļā. Saskaņā ar 2010. gada ASV tautas skaitīšanas datiem, pilsētā dzīvo aptuveni 238 tūkstoši iedzīvotāju, tādējādi tā ir 79. lielākā pilsēta ASV, piektā lielākā pilsēta Floridas štatā, kā arī štata lielākā iekšzemes pilsēta. Pilsētas simbols ir Lake Eola esošā strūklaka. Pilsētā atrodas Walt Disney World Resort, ko 1971. gadā dibināja The Walt Disney Company.

Orlando ir bāzēta Centrālfloridas universitāte un NBA basketbola klubs Orlando "Magic". Pilsētu ik gadu apmeklē aptuveni 51 miljons tūristu, no kuriem 6,6 miljoni ir no citām valstīm.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Floridas pilsētas
Indricas baznīca

Indricas Svētā Jāņa Kristītāja Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Krāslavas novada Kalniešu pagasta Lielindricā. Dievnams ir unikāls koka arhitektūras piemineklis, vecākais koka dievnams Latvijā, bet tās draudze ir vissenākā Latgalē.

Vēsture 
Indricas katoļu baznīcu par grāfu Plāteru līdzekļiem vietējie amatnieki uzcēla 17. gadsimtā. Izplatoties Indricā luterānismam, baznīcu pārņēma protestanti. Muižkungs Jans Andžejs Plāters 1695. gadā pieņēma katoļticību, tāpēc 1698. gadā viņa dēls Jānis Ludviks Plāters baznīcu pārbūvēja un nodeva katoļu rīcībā. No 1756. līdz 1780. gadam draudzi apkalpoja jezuīti. 1989. gadā baznīcā no zibens spēriena bija izcēlies ugunsgrēks, ko izdevās nodzēst. Ugunsgrēka radīto seku likvidēšanai tika veikti remontdarbi. Baznīcas dārzā, kurā aug vecas egles, apbedīti prāvesti Jānis Kulikovskis, Jānis Kopalinskis, Jānis Lebedis un Dominieks Gulmins.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas katoļu Rīgas Metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Genādijs Alferovs. Indricas draudze pastāvēja jau pirmsreformācijas laikā. Draudzei ir deviņas kapsētas — Indricas kapi, Vikaiņu kapi, Silavu kapi, Mincu kapi, Kurpnīku kapi, Kokinu kapi, Juhniku kapi, Varnas kapi un Rukmaņu kapi.

Draudzes lielākie svētki 
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Vissvētākās Jaunavas Marijas - Dieva Mātes - svētki (1. janvārī), Svētā Jāņa Kristītāja dzimšanas svētki kopā ar Četrdesmit Stundu dievkalpojumu (24. jūnijā), Vissvētākās Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas svētki (15. augustā), Jaunavas Marijas - Rožukroņa Karalienes svētki (7. oktobrī).

Tehniska informācija 
Indricas baznīca ir vientorņa kvazibazilikas viennavas koka celtne ar nelielu tornīti virs ieejas, cinkotā skārda jumtu un koka grīdu. Tā ir 12 metrus gara un 8,70 metrus plata. Baznīcai apkārt ir dārzs, kuru ieslēdz mūra žogs ar dakstiņu jumtu. Dārzā blakus dievnamam atrodas koka zvanu tornis uz mūra pamatiem.

Interjers 
Baznīcā ir četri altāri, kas bagātīgi rotāti ar seniem kokgriezumiem un gleznām. Kora telpās atrodas senas ērģeles ar kokgriezumiem.

Galvenajā altārī ir sens kokgriezums — Jēzus olīvu dārzā — Stelmužes koktēlnieku skolas meistaru darbs, zem kura atrodas krucifikss, kas ievietots kokgriezuma vainagā. Sānu altāri ir mākslinieciski līdzvērtīgi, ar kokgriezumiem, tikai mazāki. Kreisajā altārī ir Jaunavas Marijas glezna, virs kuras atrodas Tērbatas Dievmātes gleznas kopija, labajā altārī ir Jāņa kristītāja glezna, virs kuras aplūkojama 18. gadsimta trešā ceturkšņa Svētās Marijas Magdalēnas glezna, kas ir rokoko glezniecības meistardarbs.

Atsauces

Ārējās saites 
 www.latvia.travel/lv
 www.tournet.lv
 Fotogrāfijas
 www.zudusilatvija.lv

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Rēzeknes-Aglonas diecēzes baznīcas
Kalniešu pagasts
Zorģi

Zorģi (; agrāk — Sudmalis) ir apdzīvota vieta Bauskas novada Iecavas pagastā. Izvietojusies pagasta dienviddaļā pie autoceļa A7  no pagasta centra Iecavas,  no novada centra Bauskas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušajām Zorģu (Klein-Sorgen; ciema ziemeļdaļā) un Jurģu (Georgenhof; dienvidrietumu daļā) muižām. Izaugusi padomju gados kā Imanta Sudmaļa kolhoza ciemats. No 1949. līdz 1954. gadam Zaļumu ciema padomes centrs. Zorģos ir bibliotēka.

Atsauces
Istalsnas baznīca

Istalsnas Svētā Staņislava Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Ludzas novada Isnaudas pagasta Istalsnā. Dievnams ir valsts nozīmes kultūras piemineklis.

Vēsture 
Istalsnas pirmo katoļu koka kapelu uzcēla muižkungs Jāzeps Sokolovskis 1800. gadā. Tā līdz 1927. gadam bija Eversmuižas katoļu draudzes filiālbaznīca. Kapela bija 6 asis gara, 3 asis plata un 2,5 asis augsta. Puse no dievnama augstuma bija mūra pamati, bet pārējā daļa bija celta no koka. Kapelai virs ieejas durvīm bija mazs tornītis ar zvanu.

Pašreizējo mūra baznīcu sāka celt ap veco kapelu, to nenojaucot, 1935. gadā. Tā paša gada 28. jūlijā toreizējais Ludzas dekāns, vēlākais bīskaps Antonijs Urbšs iesvētīja dievnama pamatus. Vecajā kapelā tika noturēti dievkalpojumi vēl laikā, kad jau varēja svinēt jaunās baznīcas spāru svētkus. Tā tika nojaukta, kad jaunā baznīca bija jau bija gandrīz lietošanas kārtībā. Nojaukšanas darbi ilga trīs nedēļas, pēc kurām dievkalpojumi sāka notikt jaunajā baznīcā. Blakus dievnamam atrodas veca kapsēta, kuros atdusas muižkungu Sokolovsku dzimta, prāvesti un draudzes locekļi.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Ringolds Klimons. Istalsnas draudze kā patstāvīga draudze nodibinājās 1927. gada, pirms tam tā bija Eversmuižas draudzes filiāle. Draudzei ir četras kapsētas — Zambaru kapsēta, Ivdru kapsēta, Vabaļu kapi, Speneru kapi.

Draudzes lielākie svētki 
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Svētā Staņislava diena (40 stundas), Svētā apustuļa Jēkaba svētki, Svētās Terezijas svētki.

Tehniska informācija 
Istalsnas baznīca ir pelēku betona ķieģeļu viennavas celtne ar diviem torņiem, skārda jumtu un cementa grīdu, Tā ir 15 metrus gara un 10 metrus plata. Lietošanas kārtībā ir fisharmonijs.

Interjers 
Dievnamā ir aplūkojami muižas īpašnieces H. Dinovskas dāvātais Krustā sistā tēls un Svētās Trīsvienības glezna. Baznīcai ir trīs altāri, no kuriem viens ir valsts nozīmes mākslas piemineklis, vērtīgas gleznas.

Ārējās saites 
 Fotogrāfijas
 www.ludzasbiblio.lv

Atsauces 

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Rēzeknes-Aglonas diecēzes baznīcas
Isnaudas pagasts
Istalsna
Izvaltas baznīca

Izvaltas Svētās Annas Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Krāslavas novada Izvaltas pagasta centrā Izvaltā.

Vēsture 
Izvaltas pirmā katoļu koka baznīca par muižkunga Alfona Lacka līdzekļiem tika uzcelta 1625. gadā. Tā tika nodota Daugavpils jezuītu apkalpošanā uz mūžīgiem laikiem. 18. gadsimtā dievnamu pārbūvēja un Livonijas bīskaps sufragans Antons Ostrovskis to konsekrēja Svētā Erceņģeļa Miķeļa godam.

Pašreizējā mūra baznīca vecās, pussabrukušās baznīcas vietā ir uzcelta 1896. gadā prāvesta Ādama Baltejus darbības laikā par draudzes līdzekļiem. Uz šo dievnamu tika pārnestas gleznas un citi vērtīgi liturģiskie priekšmeti, kuru vidū minama Tērbatas brīnumdarītājas Jaunavas Marijas glezna. 1941. gadā baznīca nodega, aizgāja bojā arī Dievmātes glezna. Dievnama atjaunošanas darbi norisa prāvesta Ostrovska vadībā — tika uzlikts jumts, atjaunoti torņi un ierīkoti altāri. Baznīcas atjaunošanas laikā dievkalpojumi notika blakus mājā, kas nodega 1944. gadā. Prāvesta J. Pudža darbības laikā baznīcai tika ielikti griesti, uzmests apmetums, iegādātas krustaceļa gleznas. Prāvesta P. Koroševska kalpošanas laikā dievnamam uzlika cinkotā skārda jumtu un ieklāja cementa flīžu grīdu. Pie baznīcas atrodas krusts ar piemiņas plāksni, kas tāpat kā baznīca ir nozīmīgs kultūras piemineklis.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Ernests Jansons. Izvaltas draudze veidojās jau 1635. gadā, kad jezuīti Izvaltā nodibināja misiju punktu. Kad 1820. gadā jezuītus no Krievijas impērijas, kuras sastāvā bija Izvolta, draudzi sāka apkalpot laicīgie priesteri. Draudzē ir aptuveni 1000 ticīgo. Draudzei ir trīs kapsētas — Izvaltas kapsēta, Suveizdišku kapsēta, Rimšānu kapsēta.

Draudzes lielākie svētki 
Draudzes lielākie svētki ir Jaunavas Marijas pasludināšanas svētki, Vissvētākās Jēzus Sirds svētki, Svētās Annas svētki, Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas svētki, Jaunavas Marijas dzimšanas dienas svētki, Svētā Erceņģeļa Miķeļa svētki, Jaunavas Marijas bezvainīgās ieņemšanas svētki.

Tehniska informācija 
Izvaltas baznīca ir sarkanu ķieģeļu-mūra krustveida trīsnavu celtne ar diviem torņiem, cinkotā skārda jumtu un cementa flīžu grīdu. Tā ir 20 metrus gara un 18 metrus plata. Ap baznīcu ir mūra žogs ar ķieģeļu stabiem.

Interjers 
Galvenajā altārī ir Svētās Annas ar Jaunavu Mariju glezna.

Ārējās saites 
 Fotogrāfijas
 www.viss.lv
 www.visitlatgale.com
 vecās baznīcas attēls

Atsauces 

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Rēzeknes-Aglonas diecēzes baznīcas
Izvaltas pagasts
Izvalta
Ari Ahonens

Ari Ahonens (; dzimis 1981. gada 6. februārī) ir bijušais somu hokejists, vārtsargs. Karjeras lielāko daļu pavadījis Eiropas vadošajās līgās. No 2002. līdz 2006. gadam trīs sezonas pieteikts spēlēm NHL kluba Ņūdžersijas "Devils" sastāvā, taču nevienā spēlē laukumā tā arī nav devies.

Spēlētāja karjera 
Savu spēlētāja karjera Ahonens uzsāka dzimtās Jiveskiles JYP jauniešu sistēmā, 1998.—99. sezonā debitējot arī JYP SM līgas klubā. Jau nākamajā sezonā Ari kļuva par vienu no Helsinku HIFK vārtsargiem. 2001. gada vasarā Ahonens pārcēlās uz Ziemeļameriku, nākamās piecas sezonas aizvadot Ņūdžersijas "Devils" Amerikas hokeja līgas fārmklubā Albani "River Rats", taču tad atgriezās Somijā. No 2009. līdz 2011. gadam Ahonens spēlēja SM līgas klubā KalPa.

KalPa rindās Ahonens uzsāka arī 2011.—12. gada sezonu, taču sezonas vidū vārtsargs pārcēlās uz KHL klubu Magņitogorskas "Metallurg", tā rindās aizvadot arī 2012.—13. gada sezonu. 2013. gada jūnijā Ahonens noslēdza līgumu ar citu KHL klubu Astanas "Baris", taču jau gadu vēlāk pievienojās Vladivostokas "Admiral". No 2015. līdz 2017. gadam Ahonens spēlēja Pori "Assat" rindās, taču tad vienu sezonu aizvadīja Dānijas līgā.

Ārējās saites 

1981. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Magņitogorskas "Metallurg" spēlētāji
Astanas "Baris" spēlētāji
Vladivostokas "Admiral" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Helsinku "Jokerit" spēlētāji
Zilupes katoļu baznīca

Zilupes Jēzus Sirds Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Ludzas novada Zilupē, Baznīcas ielā 19.

Vēsture 
Uzceļot Raipolē jaunu mūra baznīcu, veco koka baznīcu pārveda uz Zilupi un uzcēla no jauna 1932. gadā Briģu prāvesta Voicika Cērciņa vadībā. Būvējot dievnamu, ēku pārveidoja un paplašināja, uzceļot divus torņus, uzbūvējot divas sakristejas, jo vecajā baznīcā to nebija. 1934. gada 1. jūlijā bīskaps Jāzeps Rancāns baznīcu konsekrēja Jēzus Sirds godam. 1937. gadā tika uzcelta arī plebānija. Baznīca demontēta 2014. gada 23. maijā. Jaunuzceltā baznīca konsekrēta 2019. gada 21. jūlijā.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Jānis Kupčs. Zilupes draudze nodibināta 1929. gadā. Draudzei ir trīs kapsētas — Zilupes Sila kapi, Savelinku kapi, Ziļu kapi.

Draudzes lielākie svētki 
Draudzes lielākie svētki ir Vissvētākās Jaunavas Marijas parādīšanās Lurdā, Vissvētākās Jēzus Sirds svētki, Kristus Karaļa svētki.

Tehniska informācija 
Zilupes vecā baznīca bija koka trīsnavu celtne ar diviem torņiem, skārda jumtu un koka grīdu. Tā bija 21 metrus gara un 10,5 metrus plata. Torņu augstums bija 18 metri. Baznīcā bija kora telpas ar harmoniju.

Interjers 
Vecajā baznīcā bija trīs altāri. Galvenajā altārī bija ievietota Jēzus Sirds glezna, bet sānu altāros Svētā Antona un Jaunavas Marijas svētgleznas (mākslinieks Georgs Šēnbergs).

Ārējās saites 
 www.ludzasbiblio.lv
 www.zilupe.junik.lv
 www.vietas.lv

Atsauces 

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Rēzeknes-Aglonas diecēzes baznīcas
Zilupe
Zosnas baznīca

Zosnas Svētā Erceņģeļa Miķeļa Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Rēzeknes novada Lūznavas pagasta Zosnā. Dievnams ir viena no mazākajām koka baznīcām Latgalē un vecākā Rāznas nacionālā parka baznīca. Tā ir valsts arhitektūras piemineklis.

Vēsture 
Zosnas katoļu koka baznīcu uzcēla 1800. gadā Zosnas muižas teritorijā par tautas ziedojumiem. 1882. gadā tika veikta baznīcas pārbūve, pēc kura baznīca kļuva 5 metrus garāka un tika piebūvēts tornītis un kora telpa.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Haralds Broks. Zosnas draudze nodibināta 1921. gadā, tā radusies, atdalot sādžas no Pušas un Dukstigala draudzēm. Draudzei ir septiņas kapsētas — Rēznas kapsēta, Miera kapsēta, Gineviču kapsēta, Biržgaļu kapsēta, Stašuļu kapi, Lipušku kapi, Lucišku kapsēta.

Draudzes lielākie svētki 
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Svētā Padujas Antona diena, Vissvētākās Jaunavas Marijas skapulāra svētki, Svētā Erceņģeļa Miķeļa svētki (40 stundas), Svētā Stefana diena.

Tehniska informācija 
Zosnas baznīca ir koka guļbūves viennavas celtne uz akmens mūra pamata, apšūta ar dēļiem, ar skārda jumtu un koka grīdu. Ēka darināta tikai ar cirvi, izmatojot pašu kaltās naglas. Tā ir 10 metrus gara un 7 metrus plata. Virs dievnama ieejas ir neliels četrstūrveida zvanu tornis, ko rotā kalts krusts. Baznīcu slēdz ar vairāk nekā 100 gadus vecu atslēgu. Pa kreisi no baznīcas atrodas neliels tornītis ar senu vara zvanu. Ap baznīcu ir mūra žogs ar ķieģeļu mūra vārtiem, kas ir arkveidīgi ar trim tornīšiem..

Interjers 
Baznīcā ir trīs altāri. Galvenajā altārī ir ievietota Svētā Miķeļa glezna, sānu altāros redzamas Svētā Antona un Jaunavas Marijas glezna "Madonna ar bērnu". Daži rituālu priekšmeti kā krucifikss un gleznas ir 50 gadus vecākas par pašu dievnamu, jo tie tika atvesti no nojauktās Regžu baznīcas.

Ārējās saites 
 www.iinuu.lv
 www.luznava.lv
 www.foto.eks.lv

Atsauces 

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Rēzeknes-Aglonas diecēzes baznīcas
Lūznavas pagasts
Zosna
Nagļu baznīca

Nagļu Svētā Jāņa Kristītāja Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Rēzeknes novada Nagļu pagasta centrā Nagļos. Dievnams ir vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis.

Vēsture 
Nagļu pirmā katoļu koka baznīca bijusi jau 18. gadsimtā, ko apkalpojuši bernardieši no Viļāniem. Pēc klosteru slēgšanas draudzi apkalpoja laicīgie priesteri.

Pašreizējo mūra baznīcu 1862. gadā uzcēlis muižkungs Nābels. Sākotnēji tā ir bijusi Viļānu filialbaznīca. Pašlaik draudzi apkalpo mariāņi no Viļānu baznīcas. 2011. gadā baznīcā tika veikts remonts.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Rinalds Stankevičs. Nagļu draudze izveidojās pirmās baznīcas uzcelšanas laikā. Draudzei ir divas kapsētas — Vecā Nagļu kapsēta, Nagļu Jaunā kapsēta.

Draudzes lielākie svētki 
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Zvaigznes diena, Svētā Jura diena, Svētā Jāņa Kristītāja diena (40 stundas), Dievmātes septiņu sāpju svētki.

Tehniska informācija 
Nagļu baznīca ir laukakmeņu mūra viennavas celtne ar skārda jumtu, tipiskiem Latgalei diviem torņiem un flīžu grīdu. Tā ir 12,30 metrus gara un 9,70 metrus plata. Dievnama kora telpas balstās uz diviem pīlāriem. Baznīcai ir 1873. gadā izgatavotas ērģeles un harmonijs. Ap baznīcu ir koka žogs mūra stabos. Pie baznīcas atrodas plebānija.

Interjers 
Baznīcā ir trīs altāri. Galvenajā altārī ir ievietota Sāpju Dievmātes glezna, kreisais ir Kristus ciešanu altāris ar krustu, bet labajā altārī ir aplūkojama Dievmātes glezna. Dievnamā ir arī krustaceļa svētbildes, Svētā Lūkasa statuja.

Ārējās saites 
 www.nagli.lv
 Fotogrāfijas
 www.celotajs.lv

Atsauces 

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Rēzeknes-Aglonas diecēzes baznīcas
Nagļu pagasts
Nagļi