joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ērika Zēla

Ērika Zēla, vēlāk Zēla-Kuzmina (, 1902–1989) bija vācbaltiešu filozofe un dzejniece.

Dzīvesgājums 
Dzimusi 1902. gada 8. janvārī Rīgā fabrikanta Voldemāra Zēļa ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā bija spiesta 
pārcelties uz dzīvi Pēterpilī, kur 1918. gada aprīlī kā eksterns nokārtoja ģimnāzijas beigšanas eksāmenus un atgriezās Rīgā, kur 1921. gadā absolvēja arī Klasisko ģimnāziju.      
Studēja filozofiju Rīgas Herdera institūtā (1920-1921), Freiburgas Universitātē (1922-1928), Minhenes Universitātē (1923-1924), Kēnigsbergas Universitātē (1930) un Vīnes Universitātē (1931-1932). Kēnigsbergas Alberta Universitātē viņa aizstāvēja savu Dr. Phil. grādu par Džona Loka izziņas teoriju.  

Pēc atgriešanās Rīgā Zēla Vācu Pedagoģijas Institūtā ieguva skolotājas kvalifikāciju, bet 1933. gada rudenī arī teoloģijas kandidāta nosaukumu un no 1934. gada darbojās kā Rīgas Herdera institūta profesora Kurta Štafenhāgena asistente, vēlāk privātdocente. Aizstāvēja habilitācijas darbu par uztveres problēmu antīkajā filozofijā, kura recenzenti bija Martins Heidegers un Aleksandrs Pfenders (Pfänder).
1939. gadā izceļoja uz Vāciju, pēc Otrā pasaules kara strādāja akadēmisku darbu Rietumberlīnē un nodarbojās ar rakstniecību.

Mirusi 1989. gadā Berlīnē.

Zinātniskie darbi 

 Kritische Studien zu Locke’s Erkenntnistheorie (1931)
 Historisch-kritische Studien zur Entstehung des Empfindungsproblems (1934)
 Erkenntnisontik in der griechischen Philosophie: kritische Studien zur Geschichte der Lehre von einer Subjektivität der Sinnesqualitäten (1936)

Literārie darbi 
 Verträumte Heimat Baltenland. Berlin-Tempelhof, 1964
 Inkrustriert. Baltische Briefe 8/9 (190/191), 1964 - S. 15

Dzejas krājumi 
 Vor Jahren (1975)
 Im Wandel der Jahreszeiten (1975)
 Einst und jetzt (1978)
 Spätlese (1978)
 Diversa (1979)
 Abschied (1982)

Atsauces 

Latvijas filozofi
DHCP noklausīšanās

Dinamiskais saimniekdatora konfigurācijas protokola noklausīšanās ir 2.slāņa drošības elements, kura darbības princips ir pielīdzināms uggunmūrim, kas atpazīst drošus un nedrošus DHCP servera pieprasījumus datortīklā. DHCP noklausīšanās ir datortīkla drošības tehnoloģija, kas ir iebūvēta komutatoru operētājsistēmās. Šī drošības funkcija spēj atpazīt nedrošus DHCP ziņojumus un apturēt tos. 

DHCP noklausīšanās nosaka vai datu plūsmas avoti ir uzticami vai nē.  Neuzticams resursdators var uzsākt datu pārraides uzbrukums vai citas nelabvēlīgus uzbrukums, kas var ietekmēt datortīkla darbību. 

Galvenās DHCP noklausīšanās funkcijas spēj: 

 Pārbaudīt DHCP ziņojumus, kas saņemti no neuzticamiem avotiem un spēj tos apturēt
 Izveido un uztur DHCP noklausīšanās datubāzi, kurā ir informācija par neuzticamiem resursdatoriem ar aizdomīgām IP adresēm
 Izmanto izveidoto datubāzi, lai pārbaudītu turpmākos neuzticamo resursdatoru pieprasījumus

Parasti šī drošības funkcija ir izslēgta uz komutatoriem.
Ostrovvrangeļa

Jūras hidrometeoroloģiskā krasta stacija «Ostrovvrangeļa» () ir Krievijas polārā hidrometeoroloģiskā stacija Arktikā. Izvietota Vrangeļa salas dienvidos pamestā Ušakovskas ciema austrumu daļā. Stacija administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidus Iuļtinas rajonā.

Vēsture 
Meteostacija Vrangeļa salā izveidota Georgija Ušakova vadībā 1926. gada rudenī vienlaicīgi ar pirmo salas kolonistu apmetni. Stacija nebija aprīkota ar radiosakariem un noveŗojumus tajā veica kolonijas ārsts Nokolajs Savenkovs; novērojumi tajā sākti 1926. gada 1. oktobrī. Pirmie profesionālie meteorologi un radists stacijā ieradās 1929. gadā, kad koloniju vadīja Arefs Miņejevs. Vēlākos gados meteostacija un tajā veicamo pētījumu programma ievērojami paplašinājās; 1980. gados tajā vienlaicīgi strādāja ap 50 cilvēku. Stacija bija izveitota uz zemas grants strēles Rodžersa līcī dienvidos no Ušakovskas ciema. Ar laiku strēles krasti tika noskaloti un vairākas no stacijas ēkām sāka applūdināt jūras ūdens.

2010. gadā meteostacija atjaunota, izbūvējot jaunu korpusu Ušakovskas ciema ziemeļaustrumu nomalē 6 cilvēku personāla pastāvīgai izmitināšanai. Stacijā tiek veikti meteoroloģiskie, aktinometriskie, jūras hidroloģiskie, aeroloģiskie, radioloģiskie un vides novērojumi.

Atsauces

Ārējās saites 
 РОССИЙСКИЕ ПОЛЯРНЫЕ ИССЛЕДОВАНИЯ. № 2 (20) 2015 г. 

PSRS polārstacijas
Krievijas polārstacijas
Arktiskās polārstacijas
Vissezonas polārstacijas
Čukotkas autonomais apvidus
Vrangeļa sala
Madara Golsta

Madara Golsta (dzimusi ) ir Latvijas šahiste.

Biogrāfija 
Kopā ar dvīņu māsu Ramonu bijusi trenera Aivara Stašāna (1954-2021) audzēkne. Daudzkārtējā Latvijas jauniešu šaha čempionātu laureāte dažādās meiteņu vecuma grupās, kurās izcīnījusi 2 pirmās vietas (2019. gadā M16 vecuma grupā, 2020. gadā M18 vecuma grupā), 4 otrās vietas (2013. gadā M10 vecuma grupā, 2015. gadā M12 vecuma grupā, 2016. gadā M14 vecuma grupā, 2018. gadā M18 vecuma grupā) un trešo vietu (2017. gadā M14 vecuma grupā). Pārstāvējusi Latviju Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos, kuros labāko rezultātu sasniegusi 2013. gadā, kas Pasaules jauniešu čempionātā M10 vecuma grupā ierindojusies 23. vietā.

Kopš 2017. gada piedalījusies Latvijas sieviešu šaha čempionātos, kuros izcīnījusi sudraba (2021) un bronzas (2020) medaļas.

2017. gadā aprīlī Rīgā piedalījusies Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm, kurā ierindojusies 127. vietā. 

2019. gadā Batumi Latvijas komandas sastāvā piedalījusies Eiropas komandu šaha čempionātā pie rezerves galdiņa (+2, =1, -2).

2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 48. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

Vietas Latvijas sieviešu šaha čempionātā 
 2017. gads — 8. vieta.
 2018. gads — 14. vieta.
 2019. gads — 6. vieta.
 2020. gads — 3. vieta.
 2021. gads — 2. vieta.
 2022. gads — 5. vieta.

Ārējās saites

Atsauces 

2003. gadā dzimušie
Latvijas šahisti
Pīterss

Pīterss var būt:

 Andersons Pīterss (Anderson Peters; 1997) — grenādiešu vieglatlēts, šķēpa metējs.
 Bils Pīterss (Bill Peters; 1965) — kanādiešu hokeja treneris un bijušais hokejists;
 Džastins Pīterss (Justin Peters; 1986) — kanādiešu hokejists;
 Evans Pīterss (Evan Peters; 1987) — amerikāņu aktieris
 Mārtins Pīterss (Martin Peters; 1943―2019) ― angļu futbolists un futbola treneris. 

Angļu uzvārdi
Kateržina Sinjakova

Kateržina Sinjakova (; dzimusi ) ir čehu tenisiste, četru Grand Slam turnīru uzvarētāja dubultspēlēs (2022. gada Austrālijas atklātais čempionāts, 2018. un 2021. gada Francijas atklātais čempionāts, 2018. gada Vimbldonas čempionāts); vicečempione divos Grand Slam dubultspēļu turnīros (2017 US Open, 2021 Australian Open); 2020. gada olimpiskā čempione dubultspēlēs; viena WTA fināla uzvarētāja (2021) un viena WTA fināla fināliste (2018); 16 WTA turnīru uzvarētāja (divos no tiem vienspēlēs); pasaules pirmā rakete dubultspēlēs; Federācijas kausa ieguvēja (2018) Čehijas izlases sastāvā.

Statistika

Grand Slam fināli

Sieviešu dubultspēles: 8 (6—2)

Olimpisko spēļu fināli

Dubultspēles: 1 (zelta medaļa)

WTA finals

Dubultspēles: 2 (1 title, 1 runner-up)

Vietas Grand Slam turnīros

Dubultspēlēs 

|}

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Hradeckrāloves apgabalā dzimušie
Čehijas tenisisti
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki tenisā
Zirnekļcilvēks: Mājupceļa nav

"Zirnekļcilvēks: Mājupceļa nav" () ir 2021. gada ASV supervaroņu filma par Marvel Comics tēlu Zirnekļcilvēku, ko veidojušas studijas Columbia Pictures un Marvel Studios, bet izplata Sony Pictures Releasing.
Šī ir filmu "Zirnekļcilvēks: Atgriešanās mājās" un "Zirnekļcilvēks: Tālu no mājām" tiešs turpinājums un 27 filma Marvel Cinematic Universe (MCU) filmu sērijā. Filmas režisors ir Džo Votss, scenārija autori Kriss Makena un Ēriks Somerss. Galveno lomu, Zirnekļcilvēku, atveido Toms Holands, bet pārējās lomas atveido Zendaja, Benedikts Kamberbačs, Džeikobs Batalons, Džons Favro, Marisa Tomeja, J. B. Smūvs, Benedikts Vongs, Džeimijs Fokss, Alfreds Molina, Vilems Defo, Tomass Heidens Čērčs, Tobijs Magvairs un Endrū Gārfīlds. Filmā Pārkers lūdz Doktoram Stīvenam Strendžam (Kamberbačs) izmantot maģiju, lai Zirnekļcilvēka identitāti atkal padarītu slepenu pēc tās publiskās atklāšanas filmas "Tālu no mājām" beigās. Kad buršanās nojūk, tad no atvērtā multivisuma Pārkera visumā nokļūst superļaundari un varoņi no paralēlajiem realitātēm.

Trešā MCU Zirnekļcilvēka filma jau plānota "Atgriešanās mājās" izstrādes laikā 2017. gadā. Nesaskaņas starp Sony un Marvel Studios par savstarpējo līgumu pārveidi, lai turpmāk kopā veidotu šīs sērijas filmas, beidzās ar to, ka Marvel Studios 2019. gada augustā pameta projektu, bet pēc fanu negatīvās reakcijas viņi mēnesi vēlāk noslēdza jaunu vienošanos. Votss, Makena, Somerss un Holands atgriezās pie turpinājuma izstrādes, filmēšana ilga no 2020. oktobra līdz 2021. gada martam Ņujorkā un Atlantā. Filmā "Mājupceļa nav" savas lomas atkārtoti atveido vairāki aktieri no iepriekšējām Zirnekļcilvēka filmu sērijas filmām, kas nav MCU sērijā, kuras režisējuši Sems Reimi un Marks Vebs. Iepriekšējo Zirnekļcilvēka lomu atveidotāju Magvaira un Gārfīlda atgriešanās izraisīja plašas spekulācijas un daudzas informācijas noplūdes, neskatoties uz Sony, Marvel un aktieru centieniem slēpt savu līdzdalību projektā.

Filmas "Zirnekļcilvēks: Mājupceļa nav" pirmizrāde notika  Fox Village Theatre Losandželosā, bet ASV kinoteātros to sāka demonstrēt no 17. decembra, kā daļu no MCU Ceturtās fāzes. Latvijā filmas pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, kas izcēla stāstu un aktierspēli. Filmas starptautiskie ienākumi ir vairāk nekā  ASV dolāru, kļūstot par ienesīgāko Sony Pictures filmu. Tā ir ienesīgāka 2021. gada filma, un sestā visu laiku ienesīgākā filma, kā arī pārspējusi vairākus kases ieņēmumu rekordus, tostarp COVID-19 pandēmijas laikā izdoto filmu ieņēmumu rekordus. Filma saņēmusi vairākas balvas un nominācijas, tostarp tā ir nominēta 94. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākie vizuālie efekti". Filmas turpinājums atrodas izstrādē.

Atsauces

Ārējās saites 

2021. gada filmas
ASV filmas
Columbia Pictures filmas
Marvel Cinematic Universe
Zirnekļcilvēka filmu sērija
Mūžīgie

"Mūžīgie" () ir 2021. gada ASV supervaroņu filma, kas balstīta uz Marvel Comics tāda paša nosaukuma komiksu motīviem. Filmu veidojusi Marvel Studios un to izplata Walt Disney Studios Motion Pictures, šī ir 26. Marvel Cinematic Universe (MCU) filma. Filmas režisore ir Hloja Žao, kas sarakstījusi scenāriju kopā ar Patriku Bērliju, Raienu Firpo un Kazu Firpo. Galvenās lomas atveidojuši Džemma Čana, Ričards Medens, Kumeils Nandžiani, Lia Makhjū, Braiens Tairī Henrijs, Lorena Ridlofa, Barijs Kjougens, Dons Lī, Harišs Patels, Kīts Haringtons, Salma Hajeka un Andželīna Džolija. Filmā Mūžīgie, nemirstīga citplanētiešu rase, pēc tūkstošiem gadu ilgas dzīvošanas uz Zemes apvienojas, lai aizstāvētu planētu no senajiem paziņām — Deviantiem.

2018. gada aprīlī Marvel Studios prezidents Kevins Faigi paziņoja, ka sākusies filmas, kas balstīta uz komiksiem "Mūžīgie", izstrāde. Maijā Raiens un Kazs Firpo tika nolīgti scenārija izveidei. Žao pievienojās projektam septembra beigās, saņemot pilnīgu radošo brīvību filmas uzņemšanai, kā rezultātā šī filma, salīdzinot ar iepriekšējām MCU filmām, visvairāk ir filmēta reālās lokācijās. Žao, piedaloties Bērlijam, pārrakstīja scenāriju. Filmēšana norisinājās no 2019. gada jūlija līdz 2020. gada februārim studijā Pinewood Studios, kā arī Londonā un Oksfordā, Anglijā, un Kanāriju Salās.

Filmas pirmizrāde notika  Losandželosā, ASV kinoteātros to sāka demonstrēt , bet Latvijas kinoteātros — . Filma visā pasaulē nopelnījusi vairāk nekā  ASV dolāru. Tā saņēmusi dažādas kritiķu atsauksmes, kas slavē sižeta vēstījumu un vizuālo tēlu, bet kritizē ekspozīciju, scenāriju, tempu, ilgumu un tēlu attīstības trūkumu.

Atsauces

Ārējās saites 

2021. gada filmas
ASV filmas
Marvel Cinematic Universe
The King's Man: Pirmā misija

"The King's Man: Pirmā misija" () ir 2021. gada ASV un Apvienotās Karalistes kopražojuma asa sižeta spiegu filma, kuras režisors ir Metjū Vons. Filma ir balstīta uz Marvel Comics komiksiem Kingsman. Tā ir prikvels filmām "Kingsman: Slepenais dienests" un "Kingsman: Zelta aplis".

Galvenās lomas filmā atveido Ralfs Fainss, Džemma Artertone, Rīss Ivanss Metjū Gūds, Toms Holanders, Hariss Dikinsons, Dānjēls Brūls, Džaimens Ūnsū un Čārlzs Dens. Filmas pirmizrāde notiks  Londonā.

Filmas "The King's Man: Pirmā misija" pirmizrāde ASV un Latvijā notika , bet Apvienotajā Karalistē — . Sakarā ar COVID-19 pandēmijas ierobežojumiem filmas pirmizrāde pārcelta vairākas reizes kopš sākotnēji ieplānotās pirmizrādes 2019. gada novembrī. Filma saņēmusi dažādas kritiķu atsauksmes un tās pasaules kases ieņēmumi ir vairāk nekā  ASV dolāru.

Atsauces

Ārējās saites 

2021. gada filmas
ASV filmas
Apvienotās Karalistes filmas
ASV zinātniskās fantastikas filmas
Apvienotās Karalistes zinātniskās fantastikas filmas
20th Century Fox filmas
Adamsu ģimene 2

"Adamsu ģimene 2" () ir 2021. gada ASV datoranimācijas melnā komēdija. Filmas režisori ir Konrads Vernons un Gregs Tīrnens, Galvenās lomas ieskaņoja Oskars Aizeks, Šarlīze Terona, Hloja Greisa Moreca, Dževons Voltons, Niks Krols, Volss Šons, Snoop Dogg, Bette Midlere un Bils Haders. Filmas pirmizrāde ASV norisinājās , savukārt Latvijā — . "Adamsu ģimene 2" ir turpinājums 2019. gada filmai "Adamsu ģimene".

Atsauces

Ārējās saites 

2021. gada animācijas filmas
2021. gada filmas
ASV animācijas filmas
ASV filmas
Universal Pictures animācijas filmas
Universal Pictures filmas
Ķepu patruļa: Filma

"Ķepu patruļa: Filma" () ir 2021. gada ASV un Kanādas kopražojuma datoranimācijas piedzīvojumu kinokomēdija, kuras pamatā ir Kīta Čepmena veidotais animācijas seriāls "Ķepu patruļa". Filmu producēja rotaļlietu uzņēmums Spin Master Entertainment, veidoja animācijas studija Mikros Image un izdeva Paramount Pictures un Nickelodeon Movies. Filmas režisors un scenārija līdzautors ir Kals Brunkers, scenārija autori ir Billijs Froliks un Bobs Bārlens. Filma veidota kā pirmā no plānotās filmu sērijas. Vairāki seriāla balss aktieri atkārtoti ierunājuši savas lomas filmā, tostarp Kingslijs Māršals (Māršals), Kīgans Hedlijs (Rabls), Šaila Simonsa (Zuma), Lilija Bārtlama (Skaja) un Rons Pardo (kapteinis Turbo un mērs Hamdingers). Pārējās lomas ierunājuši Īens Armitidžs, Mārseja Mārtina, Jara Šahidi, Kima Kardašjana, Rendāls Pārks, Dekss Šepards, Tailers Perijs, Džimijs Kimels un Vills Brisbins (Raiders). Filmā Raiders un kucēni tiek izsaukti uz Piedzīvojumu pilsētu, lai neļautu korumpētajam mēra sāncensim Hamdingeram pārvērst rosīgo metropoli haosā un stātos pretī izaicinājumam, glābt pilsētas iedzīvotājus.

Filmas veidošana sākās 2020. gada februārī, Brunkeram kļūstot par režisoru. Filma gandrīz pilnībā tika veidota Kanādā; pēc Brunkera teiktā, "95 procenti no visa" notika Kanādā, izņemot dažus audio ierakstus.

"Ķepu patruļa: Filma" pirmizrāde notika  Vue Leicester Square Londonā. Apvienotās Karalistes un Īrijas kinoteātros filmu sāka demonstrēt vienu dienu vēlāk, bet no 20. augusta to demonstrēja Kanādas, ASV un Latvijas kinoteātros. Tajā pašā dienā filma bija pieejama arī Paramount+. Tā kopumā saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un filmas starptautiskie kases ienākumi ir vairāk nekā  ASV dolāru pie  liela budžeta.  plānota turpinājuma PAW Patrol: The Mighty Movie pirmizrāde.

Atsauces

Ārējās saites 

2021. gada animācijas filmas
2021. gada filmas
ASV animācijas filmas
ASV filmas
Kanādas filmas
Paramount Animation filmas
Paramount Pictures animācijas filmas
Paramount Pictures filmas
Supersavienotie

"Supersavienotie" () ir 2021. gada ASV-Kanādas datoranimācijas Zinātniskā fantastika komēdija. Filmas režisori ir Maiks Rianda, Galvenās lomas atveido Abijs Jēkabsons, Denijs Makbraids, Maija Rūdolfa, Maiks Rianda, Ēriks Andrē, Olīvija Kolmane, Freds Armisens, Beka Beneta, Krisija Teigena, Džons Leģenda, Čārlins Ji, Bleiks Grifins, Konans O'Braiens un Mopsis Dougs. Filmas pirmizrāde ASV notika .

Ārējās saites 

2021. gada animācijas filmas
ASV animācijas filmas
Sony Pictures Animation filmas
Columbia Pictures animācijas filmas
Viesnīca "Transilvānija": Transformānija

"Viesnīca "Transilvānija": Transformānija" () ir 2022. gada ASV datoranimācijas piedzīvojumu kinokomēdija, ko veidojušas studijas Columbia Pictures un Sony Pictures Animation un izplata Amazon Studios. Šī ir ceturtā un noslēdzošā daļa "Viesnīca "Transilvānija"" filmu sērijā un turpinājums filmai "Viesnīca "Transilvānija" 3: Mošķu brīvdienas" (2018). Filmas režisori ir Dženifera Kluska un Dereks Draimons (abiem debija pilnmetrāžas filmas režijā), scenāristi Amoss Vernons, Nuncio Randaco un Gendijs Tartakovskis (iepriekšējo trīs filmu režisors). Galvenos tēlus ieskaņojuši Endijs Sembergs, Selīna Gomesa (kas ir arī līdzproducente), Ketrīna Hāna, Džims Gafigans, Stīvs Bušemi, Molija Šenona, Deivids Speids, Kīgans-Maikls Kejs, Braiens Halls, Frena Drešere, Breds Eibrels, Ašers Blinkovs. Filmā Drakulam un Džonijam, kas pārvēršas par cilvēku un mošķi, Dienvidamerikā ir jārod veids pārvērsties atpakaļ, kamēr pārmaiņas vēl ir labojamas.

Sākotnēji filmas pirmizrāde ASV bija plānota , bet turpinoties COVID-19 pandēmijai Sony Pictures Releasing atcēla filmas izrādīšanas plānus un par  ASV dolāru pārdeva tās izplatīšanas tiesības Amazon Studios. Filmas pirmizrāde notika  straumēšanas kanālā Amazon Prime Video un tā saņēmusi dažādus kritiķu novērtējumus.

Atsauces

Ārējās saites 

 Filmas treileris latviešu valodā

2022. gada animācijas filmas
ASV animācijas filmas
ASV filmas
Sony Pictures Animation filmas
Columbia Pictures animācijas filmas
Columbia Pictures filmas
Viesnīca "Transilvānija"
Nelabojamais Rons

"Nelabojamais Rons" () ir 2021. gada ASV-AK datoranimācijas melnā komēdija. Filmas režisori ir Sāra Smita un Žans Filips Vīns, Galvenās lomas atveido Zaks Galifjanakis, Džeks Dilans Grīzers, Eds Helms, Tiesis Smits, Robs Delinijs, Kailija Kantrala, Rikardo Hurtado un Olīvija Kolmane. Filmas pirmizrāde ASV notika .

Anotācija 
Katram bērnam ir jābūt savam draugam. Par tādu var kļūt lielisks robots, kurš prot kustēties, runāt un, kuram ir pieslēgums internetam, lai palīdzētu savam saimniekam ar publikācijām soctīklos un būt lietas kursā par visu pasaulē. Šādi roboti ir visiem skolniekiem, bet tikai ne kautrīgajam Bārnijam. Visu izmaina dzimšanas diena, kad viņš saņem ilgi gaidīto dāvanu, taču robots Rons izrādās brāķēts un viņa jaunais īpašnieks nolemj pašrocīgi iemācīt robotam visu, ko zina un prot pats.

Atsauces

Ārējās saites 

2021. gada animācijas filmas
2021. gada filmas
ASV animācijas filmas
Apvienotās Karalistes animācijas filmas
ASV filmas
Apvienotās Karalistes filmas
20th Century Fox animācijas filmas
20th Century Fox filmas
Enkanto

"Enkanto" () ir 2021. gada ASV datoranimācijas muzikālā fantāzijas komēdija, ko veidojusi studija Walt Disney Animation Studios un izplata Walt Disney Studios Motion Pictures. Šī ir 60. studijas veidojās filma, un tās režisori ir Džareds Bušs un Bairons Hauards, bet dziesmu autors ir Lins Manuels Miranda.

Galvenās lomas ieskaņojuši Stefānija Beatrise, Marija Sesīlija Botero, Džons Legisamo, Mauro Kastiljo, Džesika Darova, Endžija Sepeda, Karolīna Gaitana, Daiana Gerero, Vilmers Valderams. Filmā, Mirabella (Beatrise) ir vienīgā ģimenes locekle, kurai nav maģiskas spējas. Kad viņa uzzina, ka maģijai draud izzušana, viņa sāk skaidrot, kas jādara, lai izglābtu gan ģimeni, gan mājas.

Filmas pirmizrāde notika  Losandželosas El Capitan Theatre, bet ASV un Kanādas kinoteātros to sāka demonstrēt , kur sakarā ar COVID-19 pandēmijas ierobežojumiem to demonstrēja tikai 30 dienas. Kritiķi filmu novērtējuši pozitīvi, izceļot emocionalitāti, animāciju un mūziku. Komerciālie ienākumi, dēļ saīsinātās kino izrādīšanas iespējām, tai bija sliktāki, tomēr visā pasaulē tā nopelnījusi vairāk nekā  ASV dolāru un ir ienesīgākā 2021. gada animācijas filma. Filmas skaņu celiņš bija finansiāli veiksmīgs, tas ierindojās ASV Billboard 200 topā un sešas kompozīcijas no tā  iekļuva Billboard Hot 100. Filma "Enkanto" saņēma trīs 79. Zelta globusa balvas nominācijas, iegūstot balvu kategorijā "Labākā animācijas filma". Filma bija nominēta 94. Kinoakadēmijas balvai kategorijās "Labākā animācijas filma", "Labākā oriģinālmūzika" un "Labākā dziesma" — saņēma balvu "Labākā animācijas filma".

Atsauces

Ārējās saites 

2021. gada animācijas filmas
2021. gada filmas
ASV animācijas filmas
ASV filmas
Walt Disney Animation Studios filmas
Walt Disney Pictures filmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas animācijas filmas
Energolukss

Sabiedrība ar ierobežotu atbildību "Energolukss" (reģistrācijas Nr. 40003341342) dibināta 1997. gada 12. maijā, Rīgā, Latvijā Energolukss sauklis ir "Droša enerģija", kas iezīmē uzņēmuma pamatnodarbošanos - piegādāt klientiem drošus garantētās un rezerves elektroapgādes risinājumus.

Energolukss piegādā, uzstāda un apkalpo strāvas ģeneratorus, nepatrauktas barošanas iekārtas (UPS), plaša pielietojuma akumulatoru baterijas, reaktīvās jaudas kompensācijas iekārtas, frekvences pārveidotājus, ūdens sūkņus, elektroinstalācijas komponentes u.c. Energolukss piedāvā pilnu strāvas ģeneratoru nomas pakalpojumu. Energolukss nodarbojas ar dažāda veida elektrosadalņu ražošanu. 2018. gadā Energolukss ir paplašinājis savu darbības sfēru un tajā šobrīd ietilpst arī elektromobilitātes un saules enerģijas risinājumi.

Mājas lapa: https://www.energolukss.lv/

Vēsture 

 1997. dibināts SIA “Energolukss”.
 1998. AEG SVS apstiprina SIA “Energolukss” kā savu rezerves elektrobarošanas iekārtu oficiālo izplatītāju Latvijā.
 1998. saņemta SDMO (tagad KOHLER-SDMO) oficiālā pārstāvja Latvijā licence.
 2000. tiek izveidots Baltijā lielākais nomas ģeneratoru parks.
 2004. uzņēmums kļūst par Latvijas Elektroenerģētiķu un Energobūvnieku Asociācijas biedru.
 2005 – 2006. garantētās barošanas tīkla rekonstrukcija Ķeguma HES, Pļaviņu HES, Rīgas HES.
 2007. AS “Rīgas ūdens” tiek piegādāti un uzstādīti 3 ģeneratori ar kopējo jaudu 4 620 kVA.
 2007. saņemta Socomec oficiālā pārstāvja Latvijā licence.
 2008. gadā piegādāti un uzstādīti 3 x 1 000 kVA ģeneratori datu centram DEAC.
 2008. uzsākta reaktīvās jaudas kompensācijas (RJK) iekārtu izstrāde un ražošana.
 2011. tiek uzsākta Socomec energoefektivitātes un kontroles iekārtu izplatīšana.
 2012. gadā piegādāti un uzstādīti 3 x 880 kVA ģeneratori Lattelecom (tet).
 2014. uzsākta ELX iekārtu tirdzniecība un izveidota lielākā UPS iekārtu noliktava Latvijā.
 2014. gadā piegādāti un uzstādīti 3 x 1 250 kVA ģeneratori RBSSKALS.
 2015. oficiālais Italfarad reaktīvās jaudas kompensācijas iekārtu izplatītājs Latvijā.
 2016. uzsākta portatīvo ģeneratoru ar zīmolu “Energolukss” tirdzniecība.
 2018. gadā piegādāts un uzstādīts līdz tam lielākais ģenerators T1900 ar V16 Mitsubishi motoru 1 900 kVA priekš Z-Towers.
 2018. gadā uzsākta elektroauto uzlādes iekārtu tirdzniecība.
 2019. gadā pie Energolukss ēkas uzstādīta jaudīgākā elektroauto uzlādes stacija Latvijā – 100 kW.
 2019. gadā uzsākta saules enerģijas risinājumu piegāde klientiem.
 2019-2020. gadam LTVRTC piegādāti un uzstādīti 10 ģeneratori ar kopējo jaudu 2 250 kVA.
 2020. gadā uz Energolukss biroja jumta uzstādīti saules paneļi ar jaudu 6,6 kW.
 2020. gadā uz Energolukss biroja jumta uzstādīti saules paneļi ar jaudu 6,6 kW.
 2020. gadā izveidots EV Maestro portāls – Elektroauto uzlādes staciju pārvaldības sistēma.
 2021. gadā pie biroja uzstādītās modulārās elektroauto uzlādes stacijas jauda palielināta līdz 150 kW, tai kļūstot par jaudīgāko publisko uzlādes staciju Latvijā.

Atsauces 

Latvijas uzņēmumi
Zemgales vidusskola

Zemgales vidusskola var būt:

 Zemgales vidusskola (Augšdaugavas novadā)
 Zemgales vidusskola (Tukuma novadā)
Volodimirs Bezsonovs

Volodimirs Bezsonovs (, dzimis ) ir Ukrainas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja labās malas aizsarga pozīcijā, bijis PSRS futbola izlases dalībnieks.

Gandrīz visu savu spēlētāja karjeru, no 1976. gada līdz 1990. gadam, pārstāvējis Ukrainas komandu Dynamo Kyiv. Sešas reizes kļuvis par PSRS Augstākā līgas čempionu, piecas reizes ieguvis PSRS kausu un 1986. gadā uzvarējis UEFA Kausu ieguvēju kausā.

Ar PSRS futbola izlasi piedalījies 1982., 1986. un 1990. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1988. gada Eiropas čempionātā. Izcīnījis zelta medaļu 1988. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Kā treneris, vadījis vairākas Ukrainas komandas un Turkmenistānas futbola izlasi.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Dynamo Kyiv

 PSRS Augstākā līga: 1977, 1980, 1981, 1985, 1986, 1990
 PSRS kauss: 1978, 1982, 1985, 1987, 1990
 PSRS Superkauss: 1980, 1985, 1986
 UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1986

PSRS

 Vasaras olimpiskās spēles zelta medaļa: 1988

Ārējās saites 

1958. gadā dzimušie
PSRS futbolisti
Ukrainas futbolisti
PSRS izlases futbolisti
Ukrainas futbola treneri
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1980. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1988. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Turkmenistānas futbola izlases treneri
Harkivā dzimušie
Bērensi fon Rautenfeldi

Bērensi fon Rautenfeldi (), līdz 1752. gadam Bērensi () bija Rīgas patriciešu, vēlāk muižnieku dzimta.

Vēsture 
Dzimtas ciltstēvs bija Rīgas tirgotājs Heinrihs Bērenss (1699—1778), kurš pēc Lielā Ziemeļu kara ieradās Rīgā un 1735. gadā ieguva Rīgas pilsoņa tiesības. Iespējams, ka viņa tēvs bija Kēnigsbergas aldaris Johans Bērenss (Berends, Behrentz).
1737. gadā Heinrihs apprecēja Rīgas rātskunga meitu Katrīnu Hedvigu Krīgeri (Krüger), viņiem piedzima pieci dēli — Eberhards (1738—1810), Heinrihs (1740—1815), Johans Georgs (1741—1805), Kārlis (1747—1809) un Ludvigs Vilhelms (1748—1797).

1749. gadā Heinrihs Bērenss kļuva par Lielās ģildes vecāko. 1752. gadā viņu iecēla par Krievijas impērijas galma komercpadomnieku un tajā pašā gadā uzņēma Svētās Romas impērijas dižciltīgo kārtā ar uzvārdu Bērenss no Rautenfeldas.
Viņš iegādājās Kastrānes muižu, Jaunraunas muižu (Ronneburg-Neuhof) un Raunas pilsmuižu (Schloss Ronneburg), kuras pēc viņa nāves 1778. gadā mantoja viņa dēli.

Ludvigu Vilhelmu Bērensu no Rautenfeldas 1797. gadā uzņēma Vidzemes bruņniecības matrikulā, bet Georgu Bērensu no Rautenfeldas 1800. gadā gan Igaunijas bruņniecības, gan Vidzemes bruņniecības matrikulā.

No dzimtas uzvārda cēlies Bieriņu muižas latviskais nosaukums, to pārvaldīja secīgi Heinrihs Eberhards Bērenss fon Rautenfelds (1822—1895), Heinrihs Augusts Bērenss fon Rautenfelds (1850—1896) un viņa atraitne Teofila Anna Margarēte Bērensa fon Rautenfelde. Pēdējā Bieriņmuižas īpašniece pēc Heinriha Augusta Berensa fon Rautenfelda nāves 1923. gadā bija viņa sieva Elizabete Emīlija, dzimusi Kuģenieks.

Bērensu fon Rautenfeldu muižas Latvijā 
 Biržu muiža (Groß-Buschhof), mantoja ģenerālleitnants Johans Georgs Bērenss no Rautenfeldas (1741—1805)
 Bīriņu muiža (Kolzen)
 Budas muiža, mantoja rātskungs Eberhards Bērenss no Rautenfeldas (1738—1810)
 Gaujienas muiža, nopirkta 1784. gadā, mantoja Heinrihs Bērenss no Rautenfeldas (1740—1815), pārdota 1818. gadā
 Jaunraunas muiža (Ronneburg-Neuhof), mantoja rātskungs Eberhards Bērenss no Rautenfeldas (1738—1810)
 Karvas muiža
 Kastrānes muiža (Kastran mit Smerle), mantoja pulkvedis Ludvigs Vilhelms Bērenss no Rautenfeldas (1748—1797)
 Ķeguma muiža (Keggum)
 Rembates muiža (Ringmundshof), mantoja rātskungs Eberhards Bērenss no Rautenfeldas (1738—1810)

Galerija

Atsauces 

Vācbaltiešu dižciltīgo dzimtas
Vācbaltieši
Vidzemes bruņniecības dzimtas
Rembates muiža

Rembates muižas pils bija Rembates () muižas kungu māja, kas celta 19. gadsimtā vēlīnā klasicisma stilā tagadējā Lielvārdes pilsētā. Līdz mūsdienām ir saglabājies Rembates muižas parks, kas ir valsts nozīmes aizsargājams dabas objekts.

Vēsture 
„Bruņinieku ordeņa laikos Rembate piederējusi pie Lielvārdes,” rakstīja Andrejs Pumpurs. Polijas — Zviedrijas kara laikā muižu lauki paplašinājās un veidojās jaunas muižas, un gandrīz iznīkušā Mēmesciema vietā izveidojās Ringes muiža kā viena no Lielvārdes muižas palīgmuižām.

1725. gadā tā tika atdalīta no Lielvārdes muižas, kļūdama par patstāvīgu saimniecisku vienību.

1770. gadā Lielvārdes muižas īpašnieks Heinrihs Ērihs fon Volfenšilds Rembates muižu piešķīra savam krustdēlam baronam fon Īgelštrēmam.

1811. gadā Elizabete Anna fon Štricha pārdeva muižu Frīdriham Vilhelmam fon Štrengeram par 1 550 000 sudraba rubļiem. Vēlākos gados muiža kļūst par Rīgas rātskunga Eberharda Bērensa no Rautenfeldas (1738—1810) īpašumu.

Viens no vēlākajiem muižas īpašniekiem Heinrihs fon Rautenfelds (dzimis 1822. gadā) bija studējis Tērbatā un bija ļoti inteliģents cilvēks, labs diplomāts, tiesas lietu zinātājs, ekonoms, matemātiķis un būvmākslas pratējs, pašrocīgi veica nivelēšanas darbus kanāla rakšanai un apūdeņošanai ainavas parka veidošanai apkārt muižas ēkām.

1858. gada pavasarī dienestā pie barona Heinriha fon Rautenfelda iestājās Andrejs Pumpurs kā „pirmais mērnieka puisis” pie mērnieka palīga.

1858. gadā pie Rembates muižas pils sāka veidot ainavu parku, izveidojot ūdenskrituma kaskādi un dīķi ar saliņu.

Pili nodedzināja 1905. gada revolūcijas laikā, tad to atjaunoja pēc Vilhelma Romāna Reslera (Roessler, 1878—1949) projekta. Pirmā pasaules kara laikā Rembates pils atradās piefrontes zonā un to sagrāva vācu artilērijas apšaudē pāri Daugavai.

Rembates muižas vietā šobrīd atrodas Lielvārdes kultūras nams.

Parks 
Parks 13 hektāru platībā stiepjas no Lielvārdes dzelzceļa stacijas pāri Rīgas — Daugavpils šosejai līdz Daugavas krastam. 1968. gadā saliņu dīķī nosauca Spīdalas vārdā; tur notiek koncerti, teātra izrādes un dejas. Kopš 1997. gada parkā atrodas Uldevena koka pils.

Atsauces 

Lielvārde
Pilis
Muižas Latvijā
Uldis Roga

Uldis Roga (dzimis 1941. gada 28. septembrī Dobeles rajona Bukaišu pagastā) ir latviešu gleznotājs-akvarelists un pedagogs.

Biogrāfija 
Uldis Roga dzimis 28. septembrī Dobeles rajona Bukaišu pagastā Arnolda un Vilmas Rogas (dzimušas Skābardes) ģimenē. Pēc Ulda Vilmai un Arnoldam piedzima divas meitas — Dzintra un Aija.

Uldis Roga pabeidza Bēnes pamatskolu, un pēc tam strādāja par krāsotāju Dobeles remontu un celtniecības pārvaldē. 1962. gadā uzsāka mācības Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolas Dekoratīvās noformēšanas nodaļā, ko pabeidza 1966. gadā. No 1966. līdz 1977. gadam strādāja Jelgavas pilsētas kultūras namā par dekoratoru noformētāju. 1964. gadā 31. decembrī appriecējas ar Intu, ar kuru laulībā piedzima trīs bērni — Inga Raudinga , Indra Roga un Kaspars Roga. Kopš 1977. gada vada zīmēšanas kursus, Ulda Rogas zīmēšanas studijas vadītājs.

Kopš 1986. gada Roga ir Latvijas Mākslinieku savienības biedrs un kopš 2009. gada — arī Jelgavas Mākslinieku biedrības biedrs.

2011. gadā izdevniecība "Mansards" izdeva Māra Branča grāmatu "Jelgavas gleznotājs Uldis Roga".

Māksla 
Glezno Zemgales ainavas, piepilsētas, senās Jelgavas motīvus, ievērojamu kultūras darbinieku dzimtās vietas ("Sprīdīši", "Zilēni", "Auči"). 1970. gadu sākuma darbos bieži izmantojis formu stilizāciju, tā veidojot gleznas ar dekoratīvu raksturu. 1980. gados atgriezies pie reālistiska tēlojuma, uzsverot noskaņas dabā, diennakts un gadalaiku raksturīgo apgaismojumu. Ulda Rogas akvareļos un pasteļos, vēlākos gados arī eļļas gleznās ir atrodama visa Jelgava četros gadalaikos.

Izstādes 
Uldis Roga profesionālo mākslinieku izstādēs piedalās kopš 1973. gada. Viņam ir bijušas vairākas personālizstādes Ģederta Eliasa Jelgavas Vēstures un mākslas muzejā (1991, 2005, 2013, 2020), Daugavpils Pedagoģiskajā institūtā (1995), Latvijas Republikas vēstniecībā Tallinā, Igaunijā (1995), Talsu novada muzejā (1997), Noršēpingā, Zviedrijā (1998), Rīgas Svētā Pētera baznīcā (2007, kopā ar Ivaru Klaperu), Jelgavas pilsētas kultūras namā (2011), Jelgavas Svētās Trīsvienības baznīcas galerijā (2012), Dobeles novadpētniecības muzejā, Jelgavas pilsētas bibliotēkas izstāžu zālē (2015), Saldus Kapellera namā (2017), viesnīcā "Jelgava" un citur.

Apbalvojumi 

 2008. gadā saņēmis Jelgavas pilsētas augstāko apbalvojumu "Goda zīme"
 2015. gadā apbalvots ar Jelgavas pilsētas atzinības zīmi "Jelgava 750 — Vēstures griežos"
 2017. gadā saņēmis Jelgavas novada simpātiju balvu Ģederta Eliasa balvas izstādē par lauku tēmas atspoguļojumu Latvijas glezniecībā

Atsauces 

1941. gadā dzimušie
Latviešu mākslinieki
Jelgava
Džims Leitons

Džims Leitons (, dzimis ) ir bijušais Skotijas futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis Skotijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis Aberdeen komandā, kur pie trenera Aleksa Fergusona izcīnīja vairākas vietējās trofejas un UEFA Kausu ieguvēju kausu 1983. gadā. 1988. gadā pievienojies Fergusona vadītai Manchester United. Manchester United komandā aizvadījis 73 augstākās līgas spēles. Vēlāk neilgu laiku bijis Arsenal, Reading, Dundee un Sheffield United komandu pārstāvis. 1993. gadā pievienojies Hibernian komandai, bet savu karjeru noslēdzis Aberdeen.

Ar Skotijas futbola izlasi piedalījies 1982., 1986., 1990. un 1998. gada FIFA Pasaules kausā. Kopumā izlases kreklā aizvadījis 91 maču.

Sasniegumi 
Aberdeen

 Skotijas Premjerlīga: 1983–84, 1984–85
 Skotijas kauss: 1981–82, 1982–83, 1983–84, 1985–86
 Skotijas Līgas kauss: 1985–86
 UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1982–83
 UEFA Superkauss: 1983

Manchester United

 FA kauss: 1989–90
 FA Charity Shield: 1990 (dalīts)

Dundee

 Skotijas futbola līgas Pirmā divīzija: 1991–92

Ārējās saites 

1958. gadā dzimušie
Skotijas futbolisti
Skotijas izlases futbolisti
Futbola vārtsargi
Manchester United F.C. spēlētāji
Arsenal FC spēlētāji
Reading FC spēlētāji
Sheffield United F.C. spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1998. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Alekss Maklīšs

Aleksandrs Maklīšs (, dzimis ) ir Skotijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Skotijas futbola izlases dalībnieks.

Gandrīz visu savu spēlētāja karjeru pavadījis Aberdeen komandā. Tur viņš aizvadīja gandrīz 500 līgas spēles, trīs reizes uzvarēja Skotijas Premjerlīgā, piecas reizes ieguva Skotijas kausu, kā arī 1983. gadā uzvarēja UEFA Kausu ieguvēju kausā un UEFA Superkausā.

Ar Skotijas futbola izlasi piedalījies 1982., 1986. un 1990. gada FIFA Pasaules kausā. Kopumā izlases kreklā aizvadījis 77 mačus.

Savu trenera karjeru Maklīšs sāka Motherwell un Hibernian komandās. 2001. gadā viņš kļuva par Rangers treneri, kur piecu gadu laikā izcīnījis divus Premjerlīgas titulus. 2007. gadā vadījis Skotijas futbola izlasi, tomēr izlasi viņš vadīja tikai 10 mēnešus. Vēlāk vadījis Anglijas klubu Birmingham City. Lai gan komanda izkrita no Premjerlīgas, Maklīšs komandu 2010–11. gada sezonā ieveda atpakaļ Anglijas augstākajā līgā. Vēlāk vadījis Birmingham City niknākos konkurentus Aston Villa, kā arī Nottingham Forest. Pēcāk vadījis Beļģijas klubu Genk un Ēģiptes klubu Zamalek. 2018. gadā noslēdzis divu gadu līgumu par Skotijas izlases vadīšanu, tomēr pēc 3–0 zaudējuma Kazahstānai,  viņš tika atbrīvots no amata.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Aberdeen

 Skotijas Premjerlīga: 1979–80, 1983–84, 1984–85
 Skotijas kauss: 1981–82, 1982–83, 1983–84, 1985–86, 1989–90
 Skotijas Līgas kauss: 1985–86, 1989–90
 UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1982–83
 UEFA Superkauss: 1983

Trenera karjera 
Hibernian

 Skotijas Pirmā divīzija: 1998–99

Rangers

 Skotijas Premjerlīga: 2002–03, 2004–05
 Skotijas kauss: 2001–02, 2002–03
 Skotijas Līgas kauss: 2001–02, 2002–03, 2004–05

Birmingham City

 Anglijas Līgas kauss: 2010–11

Atsauces

Ārējās saites 

1959. gadā dzimušie
Skotijas futbolisti
Skotijas izlases futbolisti
Skotijas futbola treneri
Skotijas futbola izlases treneri
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Lielbātas muiža

Lielbātas muižas () kungu māja atrodas Dienvidkurzemes novada Vaiņodes pagasta Lielbātā. Līdz 1920. gada zemes reformai piederēja Ostenzakenu dzimtai. 
Arhitektūras, kultūras un vēstures piemineklis.

Vēsture 
16. gadsimtā Bātas muiža (Bahten) atradās Embūtes draudzes novadā un piederēja Embūtes fogtam Heinriham no Sakas (Heinrich von Sacken), bet senāko Bātas medību muižas ēku 17. gadsimtā cēlis Ernests Sakens. 1905. gada revolūcijas laikā ēka nodedzināta, bet 1912. gadā muižas īpašnieks Konstantīns fon der Ostenzakens to atjaunoja, pilsoniskā jūgendstila ēkas projekta autors bija Vilhelms Reslers. 

Pēc zemes reformas 1923. gadā (Liel)Bātas muiža ar Vecbātas pusmuižu (Alt-Bahten), Bātes Jauno pusmuižu (Neuhof) un 
Augustes pusmuižu (Augustenhof) pārgāja valsts īpašumā, bijušajā Lielbātas muižas kungu mājā atklāja sanatoriju plaušu tuberkulozes slimnieku ārstēšanai, kuru 1929. gadā nodēvēja par Saulkalnes sanatoriju un taisnā leņķī piebūvēja analogās formās ieturētu korpusu pēc arhitekta Jāņa Gaiļa (1882-1957) projekta.

Latvijas PSR laikā šeit darbojās tuberkulozes sanatorija "Vaiņode", bet kopš 1986. gada - Republikāniskā psihoneiroloģiskā rehabilitācijas slimnīca. 1994. gadā slimnīcu slēdza ēkas privatizēja. 
2000. gadā bijušās muižas ēkas uz zemi ap tām nopirka uzņēmējs Andris Griģis, kurš aizliedzis pieeju ēkām un sanatorijas dīķim.

Atsauces 

Muižas Latvijā
Vaiņodes pagasts
Arhitektūras pieminekļi Latvijā
Vaiņode (stacija)

Vaiņodes stacija bija līnijas Liepāja—Vaiņode dzelzceļa stacija Vaiņodē, kas slēgta 1998. gadā. 2021. gada pirmajā pusē pēc gadu ilgiem būvdarbiem rekonstruētajā stacijas ēkā atklāja Vaiņodes novada Uzņēmējdarbības centru.

Vēsture 
Vaiņodes stacija atklāta 1871. gadā pēc dzelzceļa līnijas Liepāja—Romni izbūves.
Stacija ieguva militāru nozīmi pēc Vaiņodes dirižabļu lidostas uzbūvēšanas 1916. gadā un Vaiņodes lidlauka iekārtošanas 1939. gadā. Pirmā pasaules kara gados no stacijas uz lidostu izbūvēja dzelzceļa atzaru.

Līdz 1989. gadam maršrutā Liepāja—Vaiņode kursēja 4 pasažieru vilcienu pāri dienā, bet posmā Vaiņode—Priekule arī vilciens Rīga—Klaipēda.

Līdz 1995. gadam kursēja vilciens Rīga—Mažeiķi—Vaiņode—Liepāja. 1995. gadā maršrutā Liepāja—Vaiņode  vilcienu skaitu samazināja līdz 2 pāriem dienā, bet no 1996. gada līdz kustības pārtraukšanai — 3 pāriem. Pasažieru vilciena kustību pārtrauca .

Atsauces 

Dzelzceļa līnijas Vaiņode—Priekule stacijas un pieturas punkti
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Vaiņode
Nogalināt Bilu 1. daļa

"Nogalināt Bilu 1. daļa" () ir 2003. gada ASV asa sižeta filma, kuras režisors un scenārija autors ir Kventins Tarantīno. Filmā galvenās lomas atveido Uma Tūrmane, Lūsija Liu, Maikls Madsens, Derila Hanna, Vivika Foksa un Deivids Karedīns.

Filma ir par algotu slepkavu "Melno mambu" (Tūrmane), kura atriebjas slepkavu komandai un tās līderim, par mēģinājumu nogalināt viņu un viņas vēl nedzimušo bērnu.

Filma bija gan kritiski, gan finansiāli veiksmīga, nopelnot 180 miljonus ASV dolārus pie 30 miljonu budžeta. Filmas otrā daļa iznāca 2004. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

2003. gada filmas
ASV filmas
Kventina Tarantīno filmas
Matrikss atjaunots

"Matrikss atjaunots" () ir 2003. gada ASV zinātniskās fantastikas asa sižeta filma, kuras režisori ir Māsas Vačovskas. Filmā galvenās lomas atveido Kiānu Rīvss, Lorenss Fišbērns, Kerija Anna Mosa, Hugo Vīvings, Džada Pinketa Smita un Glorija Fostere. Tā ir flimas "Matrikss" turpinājums un filmu sērijas "Matrikss" otrā filma.

"Matrikss atjaunots" pirmizrāde notika . Filma tika izrādīta 2003. gada Kannu kinofestivālā. Filma saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes. Filmas kopējie ienākumi sasniedza 739,4 miljonus ASV dolārus. Filmas turpinājums "Matrikss — Revolūcija" iznāca sešus mēnešus vēlāk.

Atsauces

Ārējās saites 

2003. gada filmas
ASV filmas
Alternatīvā realitāte
Kiberpanks
ASV zinātniskās fantastikas filmas
Matrikss
Kerija Anna Mosa

Kerija Anna Mosa (, dzimusi ) ir Kanādas aktrise. Vispasaules atpazīstamību ieguvusi, attēlojot Trinitiju filmās "Matrikss" (1999), "Matrikss atjaunots" (2003), "Matrikss — Revolūcija" (2003) un "Matrikss: Atdzimšana" (2021). Piedalījusies arī Kristofera Nolana filmā "Memento" (2000), par ko saņēma Neatkarīgā gara balvu balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā.

Mosa ir piedalījusies tādās filmās kā Red Planet (2000), "Šokolāde" (2000), "Fido" (Fido, 2006), Snow Cake (2006), "Paranoja" (Disturbia, 2007), Unthinkable (2010), Silent Hill: Revelation (2012) un "Pompeji" (Pompeii, 2014). Atveidojusi Džerijas Hogartas lomu Netflix seriālā "Džesika Džonsa" (2015–2019).

Ārējās saites 

1967. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Britu Kolumbijā dzimušie
Lorenss Fišbērns

Lorenss Džons Fišbērns III (, dzimis ) ir ASV aktieris, kinoproducents, scenārists un režisors. Vislabāk pazīstams, attēlojot Morfeju filmās "Matrikss" (1999), "Matrikss atjaunots" (2003) un "Matrikss — Revolūcija" (2003). Pazīstams arī par lomu filmā Boyz n the Hood (1991), Frānsisa Forda Kopolas kara filmā "Mūsdienu apokalipse" (1979), kā arī filmās "Džons Viks" (2014), "Džons Viks 2" (2017), un "Džons Viks 3: Parabellum" (2019).

Par lomu filmā "Kāds mīlai ar to sakars?" (What's Love Got to Do With It, 1993) Fišbērns tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris galvenajā lomā. Ieguvis Tony balvu par lugu Two Trains Running (1992) un Emmy balvu par seriālu "TriBeCa" (1993).

Piedalījies arī tādās filmās kā "Purpura krāsa" (The Color Purple, 1985), School Daze (1988), "Ņujorkas karalis" (King of New York, 1990), Deep Cover (1992), Searching for Bobby Fischer (1993), "Cauri horizontam" (Event Horizon, 1997), "Noslēpumu upe" (2003), Akeelah and the Bee (2006), "Infekcija" (2011), "Tērauda vīrs" (2013), "Betmens pret Supermenu: Taisnības rītausma" (2016), "Skudrcilvēks un Lapsene" (2018).

Piedalījies seriālos "CSI Lasvegasa" (2008—2011), "Hanibāls" (2013—2015) un Black-ish (2014—pašlaik).

Ārējās saites 

1961. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Džordžijā dzimušie
Amerikāņu kinorežisori
ASV kinoproducenti
Kilovatstunda

Kilovatstunda (kW⋅h, arī kWh vai kW h) ir enerģijas ārpussistēmas mērvienība, kuru galvenokārt izmanto elektroenerģētikā.

Definīcija 
Elektroenerģētikā viena kilovatstunda ir enerģija, kuru vienas stundas laikā patērē elektriska ierīce, kuras jauda ir viens kilovats. Kilovatstundās izsaka ne tikai elektroierīču patērēto enerģiju, bet arī elektroģeneratoru saražoto. Kilovatstundas izteiksme starptautiskajā mērvienību sistēmā:

1 kW⋅h = 103 W ⋅ 3600 s = 3 600 000 J

Daudzkārtņi un daļvienības, pārēja uz citām mērvienībām 

Enerģijas mērvienības
Enerģētika
Elektrotehnika
Zenta Upīte

Zenta Upīte ir Latvijas Televīzijas seriāla "Neprāta cena", kā arī TV3 Latvija seriālu "Zentas brīvdienas" "UgunsGrēks" galvenais tēls. Viņu tēlo latviešu aktrise Regīna Devīte.

Biogrāfija 
Istabene, atraitne, Mildas nelaiķa dēla sieva. Citiem stāsta un uztraucas par saviem bērniem, kurus sauc par bārenīšiem. Kādreiz bija iemīlējusies Aivarā un joprojām viņš patīk. Bieži vien ir bezkaunīga, patīk baumot, melot un kādreiz ar to arī nopelnīt. Piemīt vēlme piesavināties kaut ko svešu un noklausīties citu sarunas. Šo izdarību dēļ reiz arī tika atlaista un tad neilgu laiku strādāja "Mare SPA" par istabeni, bet arī tur savu izdarību dēļ tika atlaista. Viņai izdevās Aivaram izlūgties tikt atpakaļ uz Pētersonu viesnīcu. Apprecējās ar Induli. Bijusi iemīlējusies Zigmārā, Rūdolfā, Krisā. 4. sezona tika atlaista, jo Solveiga sameloja, ka Zenta viņai iedūra. Vēlāk viņu pieņēma atpakaļ darbā. Meloja Zigmāram, ka ir viesnīcas menedžere, taču vēlāk Ieva pateica taisnību.

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa

Izdomāti latviešu tēli
"UgunsGrēks" un "Neprāta cena"
Kuldīgas 2. vidusskola

Kuldīgas 2. vidusskola ir vispārizglītojoša mācību iestāde Kuldīgā.

Izglītības programmas 
 Pirmsskolas izglītības programma (21011111),
 Speciālās pirmsskolas izglītības programmas (101015511, 10015611),
 Pamatizglītības programma (21011111),
 Speciālās pamatizglītības programmas (21015511, 21015611),
 Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31011011),
 Neklātienes un tālmācības programmas (230411112, 31011011, 31014013).

Vēsture 

1877. gadā nodibināja Griķu pagasta pamatskolu, kuru 1928. gadā pārdēvēja par Kuldīgas pagasta pamatskolu, 1945. gadā par Kuldīgas pagasta 7. klašu pamatskolu, 1951. gadā par Kuldīgas ciema septiņgadīgo skolu, 1961. gadā par Kuldīgas 2. septiņgadīgo skolu.

1967. gadā nodibināja Kuldīgas 2. vidusskolu, kurai 2002. gadā pievienoja vakara vidusskolu un sāka neklātienes un tālmācības programmas, bet 2007. gadā uzsāka piecgadīgo un sešgadīgo bērnu sagatavošanu skolai. 2009. gadā Kuldīgas 2. vidusskolai pievienoja Rendas filiāli, kurā mācās 1. - 6. klases skolēni.

Atsauces 

Skolas Kuldīgā
Vidusskolas Latvijā
Ādažu vidusskola

Ādažu vidusskola ir Ādažu novada Domes dibināta izglītības iestāde, kura īsteno pamatizglītības un vidējās izglītības programmas. Tā atrodas Gaujas ielā 30 Ādažos.

Vēsture 
Pirmās ziņas par skolu Ādažos ir kopš 1710. gada. 1755. gadā uzcelta skolas ēka blakus Baltezera baznīcai, bet 1927. gadā pēc arhitekta P. Kundziņa projekta uzcēla jaunu skolas ēku. 1956. gadā skolā ieviesa krievu valodas plūsmu. 
1986. gadā pabeidza jaunas skolas ēkas būvi.

Izglītības programmas 
 Pamatizglītības programma (kods 21011111)
 pamatizglītības mazākumtautību programma (kods 21011121)
 vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (kods 31011011)

Atsauces 

Vidusskolas Latvijā
Tilžas vidusskola

Tilžas vidusskola ir Balvu novada izglītības iestāde, kas īsteno pirmsskolas, pamatizglītības un vidējās izglītības programmas. Tā atrodas Raiņa ielā 15 Tilžā, Tilžas pagastā.
Tilžas vidusskolas internāts atrodas Pārupes ielā 4, bet pirmsskolas izglītības grupas darbojas Dārza ielā 1 un Vectilžā. Tilžas vidusskolas speciālā klase darbojas ēkā Vidzemes ielā 2b Balvos.

Vēsture 
Līdz 1940. gadam Tilžā bija divas pamatskolas, kas bija nosauktas pulkveža Kalpaka vārdā (10 skolotāji) un brāļu Skrindu vārdā (8 skolotāji). 
Tilžas vidusskolu nodibināja 1950. gadā. Kopš 1991. gada skola atrodas Raiņa ielā 15.
2014. gadā pabeidza ēku rekonstrukciju.
2019. gadā Tilžas vidusskola pārņēma arī likvidēto internātpamatskolas un pirmsskolas izglītības programmu.

Izglītības programmas 
 pirmsskolas izglītības programma (kods 01011111)
 pamatizglītības programma (kods 21011111)
 vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (kods 31011011) 
 Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem
 Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem
 Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem

Atsauces 

Vidusskolas Latvijā
Askolds Uldriķis

Askolds Uldriķis (dzimis  Ogrē) ir latviešu publicists un sporta darbinieks, bijušais sporta žurnālists.

Askolds Uldriķis ilgstoši ir strādājis par sporta žurnālistu laikrakstos Sports un Neatkarīgā, kā arī žurnālā Sporta avīze. Septiņas reizes atzīts par Latvijas gada labāko futbola žurnālistu (2000, 2003 – 2006, 2008, 2009).
Sarakstījis Latvijas futbolista Mariana Pahara autobiogrāfiju “Super Marians” (2018), kas vēlāk izdota arī krievu valodā, kā arī Andreja Rubina "Es sēdēju tikai vienreiz" (2022).

Uldriķis ir strādājis par JDFS Alberts un Skonto FC direktoru, kā arī par Skonto stadiona direktoru. Kopš 2020. gada augusta pilda LFF Prezidenta biroja vadītāja pienākumus.
A. Uldriķa dēli ir profesionāli futbolisti: Roberts Uldriķis pārstāv Nīderlandes SC Cambuur, Normunds Uldriķis – Latvijas FK Metta.

1995. gadā kļuvis par Latvijas čempionu dambretē, iegūstot tiesības piedalīties 1996. gada pasaules čempionātā Beluorizonti (Brazīlija), kur ierindojās devītajā vietā 16 dalībnieku konkurencē.

Atsauces 

1971. gadā dzimušie
Ogrē dzimušie
Latvijas sporta žurnālisti
Latviešu valodā rakstošie
Arkādes spēle

Arkādes spēle () ir spēle, ko spēlē spēļu mašīnās (automātos), kas parasti atrodami sabiedriskās vietās, piemēram, tirdzniecības centros, restorānos un izklaides zālēs. Parasti spēlēšana ir jāapmaksā ar monētām. Arkādes spēles galvenokārt ir veidotas kā veiklības spēles un ietver arkādes videospēles, pinbola automātus, elektromehāniskās spēles.

70. gadu beigas līdz 80. gadiem bija arkādes spēļu zelta laikmets. Relatīvā popularitāte bija līdz 90. gadu sākumam. Mūsdienās šīs platformas popularitāte pakāpeniski samazinās, jo ir izplatījušās konsoļu un personālo datoru spēles.

Spēles