joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
52. autobusu maršruts (Rīga)

52. autobusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Abrenes ielas līdz Pļavnieku kapiem.

52. autobusu maršruta kopējais garums ir 22,600 km. Maršruta Abrenes iela — Pļavnieku kapi kopējais garums ir 11,076 km, bet maršruta Pļavnieku kapi — Abrenes iela kopējais garums ir 11,524 km.

Darbdienās pa 52. autobusu maršrutu kursē 6 autobusi, bet brīvdienās — tikai 4 autobusi.

52. autobusu maršrutu apkalpo 7. autobusu parks.

Maršruts 

Abrenes iela — Pļavnieku kapi kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Turgeņeva iela, Gogoļa iela, Marijas iela, Satekles iela, Valmieras iela, A. Deglava iela, Ē. Valtera iela un Lubānas iela.

Pļavnieku kapi — Abrenes iela kursē pa šādām ielām: Lubānas iela, Ē. Valtera iela, A. Deglava iela, Valmieras iela, Satekles iela, Marijas iela, Gogoļa iela, Turgeņeva iela, Abrenes iela un Skrindu iela.

Saistībā ar Iekšlietu ministra Sanda Ģirģena rīkojumu slēgt Deglava tiltu satiksmei, pamatojoties uz Būvniecības valsts kontroles biroja ekspertu atzinumu par tā drošumu no 2019. gada 25. aprīļa līdz 4. maijam maršruts tika novirzīts pa Zemitāna tiltu.

No 2019. gada 1. augusta 52.autobusa maršruta 1 reiss (plkst. 17:12 no Pļavnieku kapiem) darba dienās tika pagarināts, iekļaujot iebraucienu Noliktavu ielā (Stopiņu novadā) pēc tur esošā loģistikas centra darbinieku lūguma

Pieturvietas 
52. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 35 pieturas. Maršrutā Abrenes iela — Pļavnieku kapi ir 17 pieturas, bet maršrutā Pļavnieku kapi — Abrenes iela ir 18 pieturas.

Skatīt arī 
 Rīga
 Autobusu satiksme Rīgā
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme
 Rīgas metropolitēns

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 
 www.rigassatiksme.lv
 
 

52
53. autobusu maršruts (Rīga)

53. autobusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Esplanādes Rīgas centrā līdz Zolitūdei.

53. autobusu maršruta kopējais garums ir 22,178 km. Maršruta Esplanāde — Zolitūde kopējais garums ir 11,280 km, bet maršruta Zolitūde — Esplanāde kopējais garums ir 10,898 km.

Darbdienās pa 53. autobusu maršrutu kursē 8 autobusi, bet brīvdienās — tikai 4 autobusi.

53. autobusu maršrutu apkalpo 6. autobusu parks.

Maršruts 

Esplanāde — Zolitūde kursē pa šādām ielām: Brīvības bulvāris, Kalpaka bulvāris, K. Valdemāra iela, Vanšu tilts, K. Valdemāra iela, Kalnciema iela, Lielirbes iela, Ventspils iela, Kalnciema iela, Apuzes iela, Anniņmuižas iela, Gramzdas iela, Zolitūdes iela un Rostokas iela.

Zolitūde — Esplanāde kursē pa šādām ielām: Rostokas iela, Zolitūdes iela, Gramzdas iela, Anniņmuižas iela, Apuzes iela, Kalnciema iela, Ventspils iela, Lielirbes iela, Kalnciema iela, K. Valdemāra iela, Vanšu tilts, K. Valdemāra iela, Elizabetes iela un Brīvības bulvāris.

Pieturvietas 
53. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 39 pieturas. Maršrutā Esplanāde — Zolitūde ir 19 pieturas, bet maršrutā Zolitūde — Esplanāde ir 20 pieturas.

Skatīt arī 
 Rīga
 Autobusu satiksme Rīgā
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme
 Rīgas metropolitēns

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 
 www.rigassatiksme.lv
 

53
54. autobusu maršruts (Rīga)

54. autobusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Abrenes ielas līdz Voleriem.

Darbdienās pa 54. autobusu maršrutu kursē tikai 2 autobusi brīvdienās — 1 autobuss.

54. autobusu maršrutu apkalpo 6. autobusu parks.

Agrāk 54. autobusu maršruts bija 3a. autobusu maršruts, bet kopš 2009. gada 1. janvāra to pārdēvēja par 54. autobusu maršrutu. 2010. gada 1. aprīlī maršruts tika pagarināts līdz Abrenes ielai. No 2020. gada 1. februāra iekāpšana 54. maršruta autobusos notiek tikai pa priekšējām durvīm, bet pašreiz tā ir atcelta.

No 2022. gada 6. jūnija līdz 20. jūnijam sakarā ar Dzirnavu ielas pārvada slēgšanu Rail Baltic būvdarbu dēļ maršruts virzienā uz Voleriem tika novirzīts pa Gogoļa ielu. Savukārt virzienā uz Abrenes ielu maršruta posms pa Satekles ielu tika pagarināts līdz Lāčplēša ielai. Autobuss Abrenes ielas galapunktā nonāca pa Lāčplēša un Rūsiņa ielu.

Maršruts 

Abrenes iela — Voleri kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Dzirnavu iela, Satekles iela, Marijas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Slokas iela, Jūrmalas gatve, Dzirciema iela, Lidoņu iela, Daugavgrīvas iela, Daugavgrīvas šoseja un Voleru iela.

Voleri — Abrenes iela kursē pa šādām ielām: Voleru iela, Daugavgrīvas šoseja, Daugavgrīvas iela, Lidoņu iela, Dzirciema iela, Jūrmalas gatve, Slokas iela, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Marijas iela, Satekles iela, Lāčplēša iela un Rūsiņa iela.

Pieturvietas 
54. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 47 pieturas. Maršrutā Abrenes iela — Voleri ir 22 pieturas, bet maršrutā Voleri — Abrenes iela ir 25 pieturas.

Skatīt arī 
 Rīga
 Autobusu satiksme Rīgā
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme
 Rīgas metropolitēns

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 
 www.rigassatiksme.lv
 

54
55. autobusu maršruts (Rīga)

55. autobusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Abrenes ielas līdz Jaunmārupei, kas atrodas Mārupes novadā.

55. autobusu maršruta kopējais garums ir 38,792 km. Maršruta Abrenes iela — Jaunmārupe kopējais garums ir 18,723 km, bet maršruta Jaunmārupe — Abrenes iela kopējais garums ir 19,069 km.

Darbdienās pa 55. autobusu maršrutu kursē tikai 2 autobusi, tāpat arī brīvdienās — tikai 2 autobusi.

Sākot ar 2020. gada 1. februāri, 55. autobusu maršrutu apkalpo 7. autobusu parks. Līdz šim to darīja 6. autobusu parka kolektīvs.

Nākotnē maršrutu paredzēts apvienot ar Mārupes novada Rožu ielā kursējošo mikroautobusu maršrutu.

No 2022. gada 6. jūnija līdz 20. jūnijam sakarā ar Dzirnavu ielas pārvada slēgšanu Rail Baltic būvdarbu dēļ maršruts virzienā uz Jaunmārupi tika novirzīts pa Gogoļa ielu.

Maršruts 
Abrenes iela — Jaunmārupe kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Dzirnavu iela, Satekles iela, Marijas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Bāriņu iela, Mārupes iela, O. Vācieša iela, Ārlavas iela, Tēriņu iela, Ģimnastikas iela, O. Vācieša iela, Kantora iela, Kantora iela, Stīpnieku ceļš, P132 un Mazcenu aleja (Jaunmārupe).

Jaunmārupe — Abrenes iela kursē pa šādām ielām: Mazcenu aleja (Jaunmārupe), P132, Stīpnieku ceļš, Kantora iela, Kantora iela, O. Vācieša iela, Ģimnastikas iela, Tēriņu iela, Ārlavas iela, O. Vācieša iela, Mārupes iela, Bāriņu iela, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Gogoļa iela, Turgeņeva iela, Abrenes iela un Skrindu iela.

Pieturvietas 
55. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 57 pieturas. Maršrutā Abrenes iela — Jaunmārupe ir 28 pieturas, bet maršrutā Jaunmārupe — Abrenes iela ir 29 pieturas.

Skatīt arī 
 Rīga
 Autobusu satiksme Rīgā
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme
 Rīgas metropolitēns

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 
 www.rigassatiksme.lv
 

55
Fēbe (pavadonis)

Fēbe, arī Saturns IX ir Saturna pavadonis, kuru 1898. gada 17. martā atklāja amerikāņu astronoms Viljams Pikerings, pārlūkojot pusgadu agrāk Arekipā uzņemtos attēlus. Fēbe bija pirmais pavadonis, kuru atklāja, izmantojot fotogrāfijas.

Nosaukums 
Pavadonim piešķirts sengrieķu mitoloģijas tēla Fēbes vārds. Fēbe ir viena no titāniem, Urāna un Gajas meita. Saskaņā ar Starptautiskās Astronomijas savienības noteikumiem, uz Fēbes esošajiem objektiem ir piešķirami nosaukumi, kuri ņemti no mītiem par Jāsonu un argonautiem.

Raksturojums 
Fēbe ir relatīvi apaļš debess ķermenis, aptuveni 220 km diametrā. Tas apgriežas ap savu asi apmēram reizi stundā. Saturnu tas apriņķo apmēram 18 mēnešos. Virsmas temperatūra ir 75 K (-198°C).

Atšķirībā no citiem Saturna pavadoņiem, kuru virsma ir samērā gaiša, Fēbes albedo ir tikai 0,04 (kā kvēpiem). Pavadoņa virsmu ir stipri izrobojuši krāteri. Viens no tiem ir pat 80 km diametrā. 

Kosmiskā aparāta Cassini-Huygens uzņemtajos attēlos bija redzams, ka krāteru spilgtums ir atšķirīgs. Tas liecina par milzīga daudzuma ledus esamību zem relatīvi plānas (300 — 500 m) tumšu iežu segas. Uz pavadoņa virsmas tika konstatēts arī oglekļa dioksīds. Tiek lēsts, ka 50 % no Fēbes veido ieži. Pārējo Saturna pavadoņu sastāvā ieži ir tikai 35 %. Šie fakti liecina, ka pavadonis iespējams ir cēlies no centauriem. Centauri ir ledu saturošu asteroīdu grupa Koipera joslā.

Saturna pavadoņa Hiperiona virsmu klāj tumša materiāla kārtiņa. Šis materiāls, visticamāk, nācis no Fēbes, no kuras to apkārtējā telpā izsituši sīku meteorītu triecieni. Lielākie meteorīti varētu būt radījuši pārējos Fēbes grupai piederīgos pavadoņus, kuri visi nav lielāki par 10 km diametrā.

Izpēte ar kosmiskajiem aparātiem 

2004. gadā kosmiskajam aparātam Cassini-Huygens ierodoties pie Saturna sistēmas, Fēbe bija pirmais debess ķermenis, kuru aparāts sāka pētīt. 2004. gada 11. jūnijā tas pārlidoja pavadoni 2068 km attālumā, nofotogrāfējot faktiski visu Fēbes virsmu. Līdz tam Fēbi vēl bija pētījis Voyager 2, kurš 1981. gada septembrī palidoja garām 2,2 miljonu km attālumā. Tomēr, tolaik iegūtie attēli bija ar ļoti zemu izšķirtspēju.

Fēbes gredzens 
 tika paziņots par jauna Saturna gredzena atklāšanu aptuveni Fēbes orbītas rajonā. Lai gan gredzena diametrs ir ļoti liels, tas ir praktiski neredzams. To atklāja ar Spicera kosmisko teleskopu. Fēbes gredzens ir novirzīts no pārējiem Saturna gredzeniem par 27°. Tas sākas apmēram 6 miljonus km no Saturna un ir apmēram 12 miljonus km plats. Gredzens izveidojies, meteorītiem triecoties Fēbes virsmā, tā izsitot vielas daļiņas apkārtējā telpā. Jaunatklātais gredzens iespējams ir radījis Japeta īpatnējo divtoņu krāsojumu. Japeta „priekšējā” puslode ir izteikti tumšāka nekā otra puslode. Fēbes un arī jaunatklātā gredzena kustības virziens ir pretējs Japeta kustības virzienam, tāpēc gredzena materiāls triecas Japetā, uzkrājoties tā „priekšējā” puslodē.

Atsauces

Ārējās saites 

 Fēbes apraksts
 Fēbes attēli 

Saturna pavadoņi
Vlade Divacs

Vlade Divacs (; dzimis  Prijepoļjē, Serbijā, Dienvidslāvijā) ir bijušais serbu basketbolists, spēlējis centra pozīcijā. Lielāko savas karjeras daļu pavadījis NBA līgā, kur spēlēja Losandželosas "Lakers", Šarlotes "Hornets" un Sakramento "Kings" sastāvā. Vlade Divacs ticis iekļauts 50 izcilāko Eirolīgas spēlētāju un darbinieku vidū. Divacs ir viens no sešiem NBA spēlētājiem, kam karjerā ir izdevies gūt vismaz 13 000 punktu, 9 000 atlēkušās bumbas, 3000 rezultatīvas piespēles un 1500 blokus.  kļuva par Serbijas Olimpiskās komitejas prezidentu.

Kopā ar Dienvidslāvijas basketbola izlasi izcīnījis 2 Olimpiskās sudraba medaļas 1988. un 1996. gadā, divreiz uzvarējis Pasaules čempionātā un trīsreiz — Eiropas čempionātā.

Atsauces

Ārējās saites 
 NBA profils 
 Eirolīgas 50 labākie spēlētāji un darbinieki 
 basketball-Reference profils  

1968. gadā dzimušie
Zlatiboras apgabalā dzimušie
Serbijas basketbolisti
NBA basketbolisti
1988. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1996. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Pasaules čempioni basketbolā
Ar Olimpisko ordeni apbalvotie
Basketbola slavas zālē uzņemtie
FIBA slavas zālē uzņemtie
Eiropas čempioni basketbolā
Pumpuru vidusskola

Pumpuru vidusskola atrodas Kronvalda ielā 8, Pumpuros. Esošajā vietā skola atrodas kopš 1933./1934. mācību gada. Skolas ēkas celtniecība pabeigta 1934. gadā.

Vēsture 
Vēl Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 26. septembrī atvēra Mellužu pamatskolu Peldu ielā 4/6. 1932. gada 29. oktobrī svinīgi tika ielikts pamatakmens Rīgas 3. pamatskolas jaunajai ēkai Pumpuros un 1934. gada 30. oktobrī notika skolas jaunās ēkas atklāšana.

Ēka veidota trīs stāvos ar greznu aktu zāli un galveno ieeju. 1974. gadā vēsturiskajai ēkai tiek piebūvēti jauni korpusi mācībām un sportam.
  
Skolas nosaukumi vairākkārt mainīti - Rīgas Jūrmalas pilsētas 3. pamatskola (1933-1942), Rīgas Jūrmalas 3. pamatskola (1942-1944), Rīgas Jūrmalas 3. nepilnā vidusskola (1944-1946), Rīgas pilsētas 74. pamatskola (1946-1950), Rīgas pilsētas 21. vidusskola (1950-1960), Jūrmalas 4. vidusskola (1960-1991) un Pumpuru vidusskola (no 1991).

2009. gada 2. novembrī atklāja rekonstruēto skolas vēsturisko ēku.

2008./09. mācību gadā Pumpuru vidusskola ieņēma 26. vietu Latvijas vidusskolu reitingā.

Skolā mācījušies 
 Andris Kronbergs (1951), arhitekts
 Adrians Kukuvass (1951), dziedātājs
Guntis Ulmanis (1939), Latvijas valsts prezidents
 Artūrs Žagars (2000), basketbolists

Atsauces

Ārējās saites 
 

Skolas Jūrmalā
Džons Glenns

Džons Heršels Glenns jaunākais (John Herschel Glenn, Jr.; dzimis , miris ) bija ASV astronauts, Jūras kājnieku lidotājs, ASV senators. Viņš bija pirmais amerikānis un trešā persona, kas kosmosa kuģī 1962. gada 20. februārī vairākas reizes apriņķoja zemeslodi.

Dzīvesgājums 
Džons Glenns piedalījās Otrajā pasaules karā kā ASV Jūras kājnieku lidotājs. Sākumā vadīja transporta lidmašīnas, tad iznīcinātājus Klusā okeāna karadarbības zonā. Pēc kara beigām viņš veica patrulēšanas lidojumus Ziemeļķīnā. Vēlāk Glenns bija pilotu instruktors Teksasā.
Glenns piedalījās arī Korejas karā, veicot kaujas misijas ar iznīcinātāju F9F Panther, vēlāk ar F86 Sabre. Pēc kara viņš izgāja izmēģinātājpilotu skolu un veica lielgabalu un ložmetēju izmēģinājumus augstos lidojumos.  Dž. Glenns veica pirmo virsskaņas transkontinentālo lidojumu ar Vought F8U-1 Crusader.

1959. gadā Glenns pieteicās pirmajai pilotējamo kosmisko lidojumu programmai. Lai gan viņam nebija nepieciešamās koledžas izglītības, viņš iekļuva septiņu Mercury astronautu grupā.

 Džons Glenns ar kosmosa kuģi Liberty Bell 7 misijā Mercury-Atlas 6 veica gandrīz piecu stundu lidojumu, kura laikā trīs reizes apriņķoja zemeslodi. Pēc nolaišanās viņš tika slavināts kā nacionālais varonis.

Glenns NASA atstāja 1964. gadā un atgriezās Ohaio. No Jūras kājniekiem viņš atvaļinājās 1965. gadā pulkveža pakāpē. Viņš kļuva par dzērienu ražošanas kompānijas Royal Crown Cola administratoru.

Pēc aiziešanas no NASA Glenns iesaistījās politikā. 1974. gadā kā Demokrātiskās partijas pārstāvis tika ievēlēts ASV senātā, kur darbojās līdz 1999. gadam.

1998. gadā Džons Glenns veica otro kosmisko lidojumu Space Shuttle STS-95, lai pētītu kosmiskā lidojuma ietekmi uz veca cilvēka organismu. Ar 77 gadiem viņš kļuva par vecāko cilvēku, kas lidojis kosmosā.
Miris 2016. gadā 95 gadu vecumā.

Ārējās saites 

 NASA — John Glenn: A Journey 
 John Glenn Honored as an Ambassador of Exploration 
 John & Annie Glenn Historic Site and Home 
 John Glenn School of Public Affairs, The Ohio State University  
 John Glenn's Official NASA Biography 
 John Glenn's Flight on Friendship 7, MA-6 – as heard on KCBS Radio 
 John Glenn's Flight on the Space Shuttle, STS-95  
 Spacefacts biography of John Glenn 
 John Glenn Archive 

ASV izmēģinātājpiloti
ASV astronauti
NASA astronauti
ASV senatori
Ohaio dzimušie
Sociālā atstumtība

Sociālā atstumtība ir plašāks jēdziens nekā nabadzība. Tā ir indivīdu vai cilvēku grupu nespēja iekļauties sabiedrībā nabadzības, nepietiekamas izglītības, bezdarba, diskriminācijas vai citu apstākļu dēļ. Tātad sociāli atstumts cilvēks nespēj piekļūt pakalpojumiem un precēm, nespēj īstenot savas tiesības un izmantot iespējas, jo pastāv šķēršļi, kas to liedz, piemēram, vides nepieejamība, sabiedrības aizspriedumi, emocionālā un fiziskā vardarbība u. c.

Sociālās atstumtības riskam pakļautās iedzīvotāju grupas ir iedzīvotāju grupas, kurām ir liegtas vai apgrūtinātas iespējas iegūt pietiekamus ienākumus, saņemt dažādus pakalpojumus un preces, kuras ir būtiski nepieciešamas pilnvērtīgai funkcionēšanai sabiedrībā.

Latvijas likumdošanā nav definēta nabadzība, tāpēc tiek pielietotas Eiropas Komisijas definīcijas, runājot par nabadzību, sociālo atstumtību un sociālo iekļaušanu. LR Centrālā statistikas pārvalde rēķina nabadzības un sociālās atstumtības monetāros indikatorus (Lākenas indikatorus).

Atsauces 

Ekonomiskas problēmas
Socioloģija
Halīfa tornis

Halīfa tornis jeb Burdžhalīfa (, , sākotnēji Dubaijas tornis jeb Burdždubaija (برج دبي)) ir 828 metrus augsts debesskrāpis Dubaijā, augstākā celtne pasaulē. Torņa celtniecība ilga sešus gadus, patērējot ap 330 000 kubikmetru betona, 39 000 tonnu tērauda stiprinājumu un 142 000 kvadrātmetru stikla, un to atklāja , torni pārsaucot Apvienoto Arābu Emirātu prezidenta šeiha Halīfa bin Zājida al Nahjāna vārdā. Tornim ir 163 stāvi, un tā iekštelpu kopējā platība ir 1 miljons kvadrātmetru, tajā ierīkoti biroji, dzīvokļi un viesnīca.

Atsauces 

Debesskrāpji
Celtnes un būves AAE
Islāma arhitektūra
Taraza

Taraza (), līdz 1997. gadam zināma kā Žambila (), līdz 1993. gadam kā Džambula (), līdz 1938. gadam kā Mirzojana (), līdz 1936. gadam kā Aulie-Ata (, , čagatai: اولياه اتا, ) un līdz 1856. gadam kā Talasa (), ir pilsēta un Žambilas apgabala administratīvais centrs, Kazahstānas dienvidos pie Kirgizstānas robežas, Talasas upes krastos. Pilsēta ir viena no straujāk augošajām pilsētām Kazahstānā pēc Astanas un Tirkistanas.

Dzimusi 
 Larisa Mondrusa - estrādes dziedātāja.

Atsauces

Ārējās saites 

 gorodtaraz.kz

Kazahstānas pilsētas
Pasaules kauss biatlonā

Pasaules kauss biatlonā ir ikgadējas biatlona sacensības, kas tiek rīkotas kopš 1977.—1978. gada sezonas vīriešiem un 1982.—1983. gada sezonas sievietēm. Līdz 1986.—1987. gada sezonai sacensības sievietēm tika sauktas par Eiropas kausu. Pirmās sezonas kopvērtējumā uzvarēja Austrumvāciju pārstāvošais Franks Ulrihs. Pasaules kausa sacensības organizē Starptautiskā Biatlona savienība.

Sportisti Pasaules kausā sacenšas vairākās disciplīnās: individuālajā distancē, sprintā, iedzīšanā, masu startā, stafetē un jauktajā stafetē. Sākotnēji sacensību apritē bija vienīgi individuālā distance, sprints un stafete, 1996.—1997. gada sezonā tika iekļauta iedzīšana, 1998.—1999. gada sezonā — masu starts, savukārt 2004.—2005. gada sezonā — jauktā stafete. Pašreizējā punktu sistēma tika ieviesta 2008.—2009. gada sezonā. Katrā sacīkstē punkti tiek piešķirti pirmajiem 40 sportistiem — 60 punkti uzvarētājam, 54 punkti 2. vietas ieguvējam, 48 punkti 3. vietas ieguvējam, tā līdz 1 punktam par 40. vietu. Sportists ar lielāko sakrāto punktu skaitu sezonas beigās iegūst Lielo kristāla globusu, katras atsevišķās disciplīnas kopvērtējuma uzvarētājs saņem Mazo kristāla globusu.

Pasaules kausa tituliem bagātākais sportists ir Francijas biatlonists Martēns Furkads ar 7 Lielajiem kristāla globusiem. 6 titulus ir ieguvis norvēģis Ūle Einars Bjērndalens, bet sievietēm tikpat reizes pasaules kausu ir izcīnījusi zviedriete Magdalēna Fošberga. 4 titulus ir izcīnījuši Ulrihs un francūzis Rafaels Puarē, 3 titulus izcīnījušas vāciete Magdalēna Neinere un somiete Kaisa Mekereinena. Pašreizējie čempioni ir norvēģu biatlonisti Juhanness Tīngnēss Bē un Tīrila Ekhofa.

Pasaules kauss ir vienas no svarīgākajām sacensībām biatlonā kopā ar Olimpiskajām spēlēm un Pasaules čempionātu.

Kopvērtējuma uzvarētāji

Vīrieši 

 Piezīmes
1 Vladimirs Dračovs līdz 2002. gadam parstāvēja Krieviju, pēc tam — Baltkrieviju.

Sievietes 
Līdz 1986.—1987. gada sezonai sacensības sievietēm tika sauktas par Eiropas kausu, lai gan atļauts piedalīties bija visu kontinentu pārstāvēm.

Piezīmes
1 Petra Šāfa pēc laulībām nomainīja uzvārdu uz  Bēle.
2 Helēna Junsone pēc laulībām 2010. gadā nomainīja uzvārdu uz Ēkholma.
3 2013.—2014. gada sezonas beigās par uzvarētāju kļuva Kaisa Mekereinena, bet Tūra Bergere bija otrā. Vēlāk krievu biatlonistes Olgas Zaicevas rezultāti tika anulēti dopinga pārkāpumu dēļ, pēc atkārtotiem aprēķiniem vairāk punktu dodot Tūrai Bergerei. 2021. gada decembrī Starptautiskā Biatlona savienība nolēma titulu piešķirt abām sportistēm, jo tīri sportisti nevar ciest par citu dopinga pārkāpumiem.
4 Gabriela Soukalova pēc laulībām 2016. gadā nomainīja uzvārdu uz Koukalova.

Punktu piešķiršanas maiņa

Atsauces

Ārējās saites 
 IBU mājaslapa
Latvijas Dabas fonds

Latvijas Dabas fonds ir nevalstiska dabas aizsardzības organizācija, kas 1990. gadā tika dibināta ar mērķi saglabāt Latvijas dabas daudzveidību. Lai to īstenotu, Latvijas Dabas fonds darbojas dabas aizsardzības praktiskajā nodrošināšanā, izstrādājot retu, apdraudētu sugu un īpaši aizsargājamo dabas teritoriju aizsardzības projektus, piesaistot finansējumu un nodrošinot to realizāciju. Fonds arī piedalās vides politikas veidošanā, tieši lobējot likumdošanas procesu un izglītojot sabiedrību par vides aizsardzības jautājumiem. Organizācijas birojs atrodas Rīgā, Blaumaņa ielā 32-8.

Misijas īstenošanai ilgtermiņā Latvijas Dabas fonds darbojas 5 programmās. Pirmā programma ir dabas aizsardzības politika, kuras galvenais mērķis ir vides un dabas aizsardzības interešu integrācijas veicināšana likumdošanā Latvijā, atbalsts vietējo un nacionālo NVO izveidei un NVO sadarbības veicināšana. Otrā programma ir sabiedrība un dabas izglītība, kuras galvenais mērķis ir sabiedrības informēšana par vides, dabas aizsardzības un ilgtspējīgas attīstības aspektiem. Trešā programma ir bioloģiskā daudzveidība un ekosistēmas, kuras galvenais mērķis ir veikt darbības bioloģiskās daudzveidības saglabāšanai mežos, agroainavā, piekrastē, purvos un saldūdeņos un iesaistīt šajās darbībās sabiedrību, kā arī formulēt sabiedrības viedokli par dažādu tautsaimniecības sektoru darbības ietekmi uz vidi. Ceturtā programma ir aizsargājamas sugas un biotopi, kuras galvenais mērķis ir veikt darbības, lai nodrošinātu labvēlīga aizsardzības statusu apdraudētiem biotopiem un sugām un iesaistīt šajās darbībās sabiedrību. Piektā programma ir īpaši aizsargājamas dabas teritorijas, kuras galvenais mērķis ir veikt īpaši aizsargājamo dabas teritoriju plānošanu un apsaimniekošanu un iesaistīt šajās darbībās sabiedrību.

Lai efektīvāk sasniegtu izvirzītos mērķus, Latvijas dabas fonds ir vairāku starptautisku vides organizāciju biedrs: Eiropas Vides Birojs (EEB), Centrālās un Austrumeiropas Darba grupa bioloģiskās daudzveidības uzlabošanai (CEE-WEB) un Planta Europa.

Atsauces

Ārējās saites 
 Latvijas Dabas fonds

Dabas aizsardzība Latvijā
Latvijas nevalstiskās organizācijas
Arcjoms Vasjkovs

Arcjoms Vasjkovs (; dzimis , Gomeļā) ir Baltkrievijas futbolists, pussargs, kurš spēlē FC Gorodeya.

2008. gadā Arcjoms Vasjkovs spēlēja SK Blāzma, bet 2009. gada sezonu viņš aizvadīja Grodņas "Neman" un Baku "Olimpik-Shuvalan" rindās, savukārt 2010. gadā atgriezās SK Blāzma.

Atsauces

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Gomeļā dzimušie
Baltkrievijas futbolisti
FK Ventspils spēlētāji
Dimondirvila

Dimondirvila () ir franču vissezonas polārstacija Antarktīdā. Izvietota Petrelsu salā Puentžeoložī arhipelāgā Adelijas Zemes piekrastē. Nosaukta par godu franču jūrasbraucējam Žilam Dimonam d'Irvilam.

1952. gada 23. janvārī ugunsgrēkā tik iznīcināta franču polārstacija Pormartēna, kas atradās 62 km uz austrumiem no tagadējās stacijas. Petrelu salās ornitoloģiskiem novērojumiem bija izbūvēta neliela stacija Marē (Base Marret), kas arī tika izvēlēta par ekspedīcijas pārziemošanas vietu 1952.-1953. gada sezonai. Jauna stacija Marē vietā tika izbūvēta 1956. gadā tajās pašās salās un tā kalpoja par franču zinātnieku atbalsta punktu Starptautiskā ģeofizikas gada programmai.

Stacijas personāls ziemas periodā ir ap 30, vasarā stacija var uzņemt līdz 120 cilvēku. Dimondirvilu, tāpat kā citas franču polārstacijas, apkalpo ledlauzis l'Astrolabe, kas piegādā nepieciešamos materiālus un aprīkojumu no Hobartas Austrālijā. Stacijas darbu organizē Francijas Pola Emīla Viktora polārais institūts (IPEV; L'Institut polaire français Paul-Emile Victor). Kontinenta piekrastē 5 km attālumā iepretī Dimondirvilai atrodas praktiski atsevišķa loģistikas bāze Kappridoma (Cap Prud'Homme) transporta karavānu organizēšanai uz iekškontinentālo staciju Konkordiju.

Atsauces

Ārējās saites 

 Dimondirvilas apraksts IPEV mājaslapā 
 Présentation et visite interactive de la base Dumont d'Urville

Francijas polārstacijas
Antarktiskās polārstacijas
Adelijas Zeme
Starptautiskā ģeofizikas gada polārstacijas
Arnis Kalniņš

Arnis Kalniņš (dzimis ) ir latviešu ekonomists, akadēmiķis un politiķis. Latvijas ekonomisko reformu ministrs (1991—1993), Latvijas Hipotēku un zemes bankas prezidents (1993—1996), 7. Saeimas deputāts. Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (1987).

Biogrāfija 
Dzimis  Naukšēnu pagastā.
1952. gadā absolvēja Rūjienas vidusskolu. 
1957. gadā pabeidza Latvijas Valsts universitāti, iegūstot grādu tautsaimniecības plānošanā.

Iesaistījās Atmodas kustībā, 1989. gadā bijis iekļauts izolējamo inteliģences pārstāvju sarakstā.
Godmaņa Ministru padomē bija padomes priekšsēdētāja Ivara Godmaņa vietnieks. No  līdz  bijis ekonomisko reformu ministrs. 
A. Kalniņš bija pirmais Latvijas Hipotēku un zemes bankas prezidents (1993—1996). Vēlāk bijis bankas padomnieks.

Kandidēja 7. Saeimas vēlēšanās, ievēlēts no saraksta "Latvijas Sociāldemokrātu apvienība". Bija LSDSP frakcijas biedrs. 1999. gada prezidenta vēlēšanās LSDSP viņu virzīja prezidenta amatam. Otrajā kārtā iegūstot mazāko balsu skaitu no visiem kandidātiem — 14 — Kalniņš neiekļuva nākamajā kārtā. Par prezidenti kļuva Vaira Vīķe-Freiberga. 7. Saeimā darbojās Saimnieciskajā komisija, Tautsaimniecības, agrārās, vides un reģionālās politikas komisijā, kā arī vairākās apakškomisijās. Kandidējis arī 8. Saeimas vēlēšanās, tomēr partija neiekļuva parlamentā.

Kopš 2005. gada Arnis Kalniņš ir emeritēts Latvijas zinātnieks.

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Latvijas Lauksaimniecības un meža zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (1995)
 Triju Zvaigžņu ordenis, III šķira (2008) par īpašiem nopelniem Latvijas neatkarības atjaunošanas periodā un valsts tālākas nostiprināšanas laikā.

Atsauces 

1935. gadā dzimušie
Valmieras novadā dzimušie
Latvijas Sociāldemokrātiskās Strādnieku partijas politiķi
Latvijas Ministru prezidenta biedri
Latvijas ekonomisko reformu ministri
7. Saeimas deputāti
Latvijas Universitātes absolventi
Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenie locekļi
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Aleksandrs Samoilovs

Aleksandrs Samoilovs (dzimis  Rīgā) ir Latvijas pludmales volejbolists.

Karjera 
2003. gadā startējis kopā ar Valteru Rammu, laika posmā no 2004. līdz 2008. gadam — Mārtiņu Pļaviņu — un 2006. gadā, kā arī no 2008. līdz 2012. gadam startēja kopā ar Ruslanu Sorokinu. Kopš 2012. gada startē kopā ar Jāni Šmēdiņu.

A. Samoilovs pārī ar M. Pļaviņu kļuva par pirmajiem Latvijas volejbolistiem, kas kvalificējušies Olimpiskajām spēlēm.  tika iegūta dalīta 9. vieta. Olimpisko spēļu atklāšanas mačā Latvijas pāris uzvarēja Pasaules ranga līderus amerikāņus Todu Rodžersu un Filu Dalhauzeru.

Pārī ar R. Sorokinu izcīnīja dalītu 9. vietu .

Kopš 2012. gada startē kopā ar Jāni Šmēdiņu. Pāris veiksmīgi aizvadīja 2013. gada Pasaules kausa tūres pirmo pusi, trīs posmus pēc kārtas sasniedzot finālu, vienā turnīrā arī gūstot uzvaru. 2013. gada jūnijā publicētajā rangā viņi ierindojās 2. vietā, kas tobrīd bija Latvijas pludmales volejbolistu augstākais sasniegums. Tā paša gada augustā viņi izcīnīja sudraba medaļu Eiropas čempionātā, pēc tam viņi arī pirmoreiz sasniedza ranga pirmo vietu. Ranga pirmo vietu saglabājuši arī sezonas noslēgumā, pēdējā posma finālā uzvarot Pļaviņa un Aleksandra Soloveja pāri, tādējādi pirmoreiz kāda posma finālā tikās divi Latvijas pāri. Samoilovs ar Šmēdiņu kļuva par pirmo Latvijas pāri, kas sezonas noslēgumā bijuši ranga līderi. 2013. gadā tāpat tika atzīts par Jūrmalas gada cilvēku.

A. Samoilovs ir divkārtējs Latvijas čempions, tāpat 2010. gada Krievijas čempions kopā ar D. Barsuku, 2010. gadā kopā ar M. Pļaviņu izcīnīja Krievijas kausu.

Sasniegumi 
 2003: 5. vieta Eiropas čempionātā U-20
 2004: 1. vieta Eiropas čempionātā U-20
 2004: 5.—8. vieta Pasaules čempionātā U-21
 2005: 1. vieta Eiropas čempionātā U-23
 2005: 1. vieta Pasaules čempionātā U-21
 2006: 3. vieta Eiropas čempionātā U-23
 2007: 37.—48. vieta Pasaules čempionātā
 2008: 9.—16. vieta Olimpiskajās spēlēs
 2009: 9.—16. vieta Pasaules čempionātā
 2010: 5. vieta Eiropas čempionātā
 2011: dalīta 17. vieta Pasaules čempionātā
 2011: 17. vieta Eiropas čempionātā
 2012: dalīta 9. vieta Olimpiskajās spēlēs
 2013: dalīta 9. vieta Pasaules čempionātā
 2013: 2. vieta Eiropas čempionātā

Atsauces

Ārējās saites 

 LOV profils

1985. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas volejbolisti
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Banku augstskolas absolventi
Karloss Marčena

Karloss Marčena Lopess (; dzimis ) ir bijušais Spānijas futbolists, centra aizsargs un pusssargs. Ir bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks. Spānijas pieaugušo izlasē debitēja , tās labā ir guvis 2 vārtus. 2008. gada Eiropas čempions un 2000. gada Sidnejas Olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvējs.

Sasniegumi 
 Eiropas čempions - 1 (2008.)

Ārējās saites 

1979. gadā dzimušie
Andalūzijā dzimušie
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Valencia CF spēlētāji
Lisabonas "Benfica" spēlētāji
Villarreal CF spēlētāji
Akoruņas "Deportivo" spēlētāji
Sevilla FC spēlētāji
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Jekaterina Ļisina

Jekaterina Ļisina (; dzimusi  Penzā) ir krievu basketboliste, spēlē centra pozīcijā. Kopā ar Krievijas sieviešu izlasi ir izcīnījusi 1. vietu 2007. gada Eiropas čempionātā, 2. vietu 2009. gada Eiropas čempionātā un 3. vietu 2008. gada Pekinas Olimpiādē.

Atsauces

Ārējās saites 

 EuroBasketWomen2007.com profils 

1987. gadā dzimušie
Krievijas basketbolisti
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Penzas apgabalā dzimušie
Eiropas čempioni basketbolā
Henriks Sēterbergs

Henriks Sēterbergs (; dzimis  Njurundā, Zviedrijā) ir bijušais zviedru hokejists, centra uzbrucējs, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā 1082 spēles aizvadījis Nacionālās hokeja līgas kluba Detroitas "Red Wings" sastāvā. Kopā ar komandu 2008. gadā izcīnījis Stenlija kausu, sešas sezonas bijis komandas kapteinis. Zviedrijas izlases sastāvā kļuvis gan par olimpisko spēļu, gan Pasaules čempionu. Sēterbergs ir neformālā Trīs zeltu kluba biedrs.

Spēlētāja karjera 
1999. gada NHL draftā viņu ar 210. kopējo numuru draftēja Detroitas "Red Wings", bijis Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. Profesionāļa karjeru Sēterbergs sāka 2000.—01. gada sezonā Zviedrijas Elitsērijas kluba Timrå IK rindās. 2002.—03. gada sezonā uzbrucējs spēlēja jau "Red Wings" sastāvā, ātri kļūstot par vienu no komandas vadošajiem spēlētājiem. 2006.—07. gada sezonā uzbrucējs sāka pildīt kapteiņa palīga funkcijas.

2008. gadā kopā ar "Red Wings" izcīnīja Stenlija kausu. Kā izslēgšanas kārtas vērtīgākais spēlētājs Sēterbergs saņēma arī Kona Smita balvu. 2012.—13. gada sezonā kļuva par "Red Wings" kapteini. 2015. gadā ieguva Kinga Klensija balvu. 2018. gada septembrī "Red Wings" ģenerālmenedžeris paziņoja, ka muguras savainojuma dēļ Sēterbergs nevarēs turpināt savu NHL karjeru.

Izlase 
Kopā ar Zviedrijas hokeja izlasi ir spēlējis šādos turnīros:
 Pasaules čempionāts hokejā: 2001, 2002, 2003, 2005, 2006, 2012
 Olimpiskās spēles: 2002, 2006, 2010, 2014

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 
 The Internet Hockey Database profils
 NHL profils 

1980. gadā dzimušie
Zviedrijas hokejisti
Detroitas "Red Wings" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Vesternorlandes lēnē dzimušie
Irina Osipova

Irina Osipova (dzimusi  Maskavā, Krievijā) ir krievu basketboliste, spēlē spēka uzbrucējas pozīcijā, pašlaik (2010) spēlē Krievijas Superlīgas klubu Vidnoje. Kopā ar Krievijas sieviešu izlasi ir izcīnījusi 1. vietu 2007. gada Eiropas čempionātā, 2. vietu 2009. gada Eiropas čempionātā un 3. vietu 2004. gada Atēnu Olimpiādē un 2008. gada Pekinas Olimpiādē.

Ārējās saites 

1981. gadā dzimušie
Krievijas basketbolisti
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Eiropas čempioni basketbolā
Keita Bekinseila

Katrīna Romanija "Keita" Bekinseila (; dzimusi  Londonā, Anglijā) ir britu aktrise.

Karjera 
Pēc dažu epizodisku lomu tēlošanas dažādos TV projektos, viņa 1993. gadā debitēja kā kinoaktrise ar lomu filmā "Liela brēka, maza vilna" (Much Ado About Nothing), tajā laikā viņa vēl studēja Oksfordas Universitātē. 1990. gadu nogalē sāka filmēties ASV. Pazīstama kļuva ar lomu 2001. gada filmā "Pērlhārbora" un romantiskajā komēdijā "Intuīcija" (Serendipity). Panākumus sāka gūt ar lomām filmās "Aviators" un "Klikt!".

K. Bekinseila kļuva pazīstama kā asa sižeta filmu zvaigzne pēc dalības 2003. gada filmā "Tumsas pasaule" (Underworld), pēc tam uzņēmusies vairākās asa sižeta filmās, tai skaitā "Van Helsings", "Tumsas pasaule 2: Evolūcija" (Underworld: Evolution), "Baltā tumsa" (Whiteout), "Kontrabanda" (Contraband), "Tumsas pasaule 4: Atmoda" (Underworld: Awakening). Tāpat piedalījusies dažādos mazākos projektos, kā "Sniega eņģeļi" (Snow Angels), "Lidojums dzīves garumā" (Winged Creatures), "Patiesības cena" (Nothing but the Truth), "Visiem labi" (Everybody's Fine). Par lomu filmā "Patiesības cena" viņa tika nominēta Critics' Choice balvai.

Viņas tēvs ir aktieris Ričards Bekinseils, māte — aktrise Džūdija Lo.

Filmogrāfija 

 1991: One Against the Wind
 1993: "Liela brēka, maza vilna" (Much Ado About Nothing)
 1994: Uncovered
 1994: "Jitlandes princis" (Prince of Jutland)
 1995: Haunted
 1996: "Emma" (Emma)
 1998: The Last Days of Disco
 1998: Shooting Fish
 1998: "Alise Aizspogulijā" (Alice Through the Looking Glass)
 1999: Brokedown Palace
 2001: "Intuīcija" (Serendipity)
 2001: "Pērlhārbora" (Pearl Harbor)
 2001: The Golden Bowl
 2002: Laurel Canyon
 2003: "Tumsas pasaule" (Underworld)
 2003: Tiptoes
 2004: "Aviators" (The Aviator)
 2004: "Van Helsings" (Van Helsing)
 2006: "Klikt!" (Click!)
 2006: "Tumsas pasaule 2: Evolūcija" (Underworld: Evolution)
 2007: "Vakance" (Vacancy)
 2007: "Sniega eņģeļi" (Snow Angels)
 2008: "Patiesības cena" (Nothing but the Truth)
 2008: "Lidojums dzīves garumā" (Winged Creatures)
 2009: "Tumsas pasaule: Vilkaču sacelšanās" (Underworld: Rise of the Lycans)
 2009: "Baltā tumsa" (Whiteout)
 2009: "Visiem labi" (Everybody's Fine)
 2012: "Kontrabanda" (Contraband)
 2012: "Tumsas pasaule 4: Atmoda" (Underworld: Awakening)
 2012: "Atcerēties visu" (Total Recall)
 2012: Republicans, Get in My Vagina
 2013: The Trials of Cate McCall
 2014: "Stounhērstas trakonams" (Stonehearst Asylum)
 2014: "Enģeļa seja" (The Face of an Angel)
 2015: Absolutely Anything
 2016: "Mīla un draudzība" (Love & Friendship)
 2016: "Vilšanās istaba" (The Disappointments Room)
 2016: "Tumsas pasaule: Asins kari" (Underworld: Blood Wars)
 2017: The Only Living Boy in New York
 2018: Farming
 2021: Jolt

Ārējās saites 

1973. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Britu kinoaktieri
Vera Zvonarjova

Vera Zvonarjova (, izrunā: ; dzimusi  Maskavā, Krievijas PFSR, PSRS) ir profesionāla krievu tenisiste. Profesionāles karjeru uzsāka 2000. gada septembrī.

V. Zvonarjovas labākais sasniegums WTA tūres rangā ir  sasniegtā 2. vieta, dubultspēlēs — 8. vieta ().

Karjerā V. Zvonarjova ir uzvarējusi 11 WTA vienspēļu turnīros. Lielāko panākumu Grand Slam sacensībās viņa guvusi 2004. gada ASV atklātā čempionāta un 2006. gada Vimbldonas čempionāta jauktajās dubultspēlēs, kā arī 2006. gada ASV atklātā čempionāta sieviešu dubultspēlēs, kurās tika gūta uzvara. Sieviešu vienspēlēs Grand Slam viņa 2010. gada pēdējos divos Grand Slam turnīros sasniedza finālu (Vimbldona un ASV). 2008. gada Olimpiskajās spēlēs viņa izcīnīja sudrabu vienspēlēs.

Karjeras statistika

Vietas Grand Slam turnīros 

|}

Ārējās saites 

  

1984. gadā dzimušie
Krievijas tenisisti
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Olimpiskie bronzas medaļnieki tenisā
Mercury-Atlas 8

Mercury-Atlas 8 bija ASV pilotējamā orbitālā misija. Kosmosa kuģis Sigma 7 ar astronautu Volteru Širru tika palaists ar nesējraķeti Atlas LV-3B . Tas veica sešus apriņķojumus ap Zemi, un pēc deviņām stundām 13 minūtēm nolaidās Klusajā okeānā, Midveja salas tuvumā.

Apkalpe 
 Volters Širra

Dubliera apkalpe 
 Gordons Kūpers

Ārējās saites 

  HTML copy 
  HTML copy 
  HTML copy 
  
  

Mercury kosmosa kuģi
Pokemoni

Pokemoni (japāņu: ポケットモンスター Pocket Monsters, ポケモン Pokémon) ir videospēļu sērija Nintendo konsolēm, kā arī kāršu spēļu un anime franšīze. Lai gan ir atšķirības atkarībā no konkrētās interpretācijas sērijas, nemainīgas paliek radības. Pokemonus var notvert, apmācīt un izmantot, lai sacenstos savā starpā kaujās vai citās darbībās. Anime Latvijā 2000. gadā tika translēta Pirmajā Baltijas kanālā krievu valodā, vēlāk arī LNT.

Uzskaitījums

Oriģinālie Pokemoni

Spēles 
Spēles zaļā krāsā ir izlaistas tikai Japānas teritorijā.

Pirmā paaudze 
Game Boy:
 Pokémon Red un Green
 Pokémon Red un Blue
 Pokémon Yellow

Nintendo 64:
 Pokémon Stadium

Otrā paaudze 
Game Boy Color:
 Pokémon Gold un Silver
 Pokémon Crystal

Nintendo 64:
 Pokémon Stadium 2

Trešā paaudze 
Game Boy Advance:
 Pokémon Ruby un Sapphire
 Pokémon FireRed un LeafGreen
 Pokémon Emerald

Nintendo GameCube:
 Pokémon Colosseum
 Pokémon Box Ruby & Sapphire
 Pokémon XD: Gale of Darkness

Tālākā paaudze 
Nintendo DS:
 Pokémon Diamond un Pearl
 Pokémon Platinum
 Pokémon HeartGold un SoulSilver

Nintendo Wii:
 Pokémon Battle Revolution
 My Pokémon Ranch

Piektā paaudze 
Nintendo DS
 Pokémon Black un White
 Pokémon Black 2 un White 2

Sestā paazudze 
Nintendo 3DS
 Pokémon X un Y
 Pokémon Omega Ruby un Alpha Sapphire

Septītā paazudze 
Nintendo 3DS
 Pokémon Sun un Moon
 Pokémon Ultra Sun un Ultra Moon

Nintendo Switch
 Pokémon Let's Go, Pikachu! un Let's Go, Eevee!

Astotā paaudze 
Nintendo Switch
 Pokémon Sword un Shield
 Pokémon Brilliant Diamond un Shining Pearl
 Pokémon Legends: Arceus

Anime sērija

Pokémon (Pocket Monsters)

Seriāli 
 Pokémon: Indigo League
 Pokémon: Adventures on the Orange Islands
 Pokémon: The Johto Journeys 
 Pokémon: Johto League Champions
 Pokémon: Master Quest 
 Pokémon: Advanced
 Pokémon: Advanced Challenge
 Pokémon: Advanced Battle
 Pokémon: Battle Frontier
 Pokémon: Diamond and Pearl
 Pokémon: Diamond and Pearl: Battle Dimension
 Pokémon: Diamond and Pearl: Galactic Battles
 Pokémon: Diamond and Pearl: Sinnoh League Victors
 Pokémon: Black & White
 Pokémon: Black & White: Rival Destinies
 Pokémon: Black & White: Adventures in Unova
 Pokémon: Black & White: Adventures in Unova and Beyond
 Pokémon: XY

Filmas 
 Pokémon: The First Movie (1998)
 Pokémon: The Movie 2000 (1999)
 Pokémon 3: The Movie (2000)
 Pokémon 4Ever (2001)
 Pokémon Heroes (2002)
 Pokémon: Jirachi Wish Maker (2003)
 Pokémon: Destiny Deoxys (2004)
 Pokémon: Lucario and the Mystery of Mew (2005)
 Pokémon Ranger and the Temple of the Sea (2006)
 Pokémon: The Rise of Darkrai (2007)
 Pokémon: Giratina and the Sky Warrior (2008)
 Pokémon: Arceus and the Jewel of Life (2009)
 Phantom Ruler: Zoroark (2010)
 Victini and the Black Hero: Zekrom (2011)
 Victini and the White Hero: Reshiram (2011)
 Kyurem vs. the Sacred Swordsman: Keldeo (2012)
 ExtremeSpeed Genesect: Mewtwo Awakens (2013)
Piezīme: Gadskaitļi atbilst filmu pirmizrādēm Japānā.

 Citas animes 
 Pokémon Chronicles Pokémon Origins''

Skatīt arī 
 "Digimoni"

Ārējās saites 

 ASV oficiālā mājaslapa 
 Jāpana oficiālā mājaslapa
Pļaviņš

Pļaviņš (sieviešu dzimtē Pļaviņa) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Imants Pļaviņš (1929) — latviešu basketbola treneris, tiesnesis un funkcionār;
 Juris Pļaviņš (1934—2008) — latviešu aktieris;
 Mārtiņš Pļaviņš (1985) — latviešu pludmales volejbolists.

Latviešu uzvārdi
Alojas pagasts

Alojas pagasts ir viena no Limbažu novada administratīvajām teritorijām tā vidienē. No visām pusēm iekļauj Alojas pilsētu un robežojas ar sava novada Staiceles, Braslavas, Brīvzemnieku, Pāles, Salacgrīvas pagastiem, kā arī Valmieras novada Skaņkalnes pagastu.

Daba

Reljefs

Reljefa formas 
Lauru pilskalns

Hidrogrāfija

Upes 
Īģe, Jogla, Korģe, Mažurka, Mellurga, Soģupe, Spaļupe, Spaļupīte, Struņķupīte, Ūpšupīte, Vačupīte

Ūdenstilpes 
Bokardu dīķis, Ungurpils dzirnavezers

Purvi 
Dzērves purvs, Garandžu purvs, Zaķu purvs

Vēsture 
Vēsturiski tagadējā Alojas pagasta teritorija veidojusies no Ungurpils pagasta, kam pievienotas Stakenbergu un daļa Puikules pagastu zemes. 1925. gadā Ungurpils pagastu pārdēvēja par Alojas pagastu. 1935. gadā tā platība bija 164,2 km² un tajā dzīvoja 2976 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Alojas, Ezeru un Īģes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1950. gadā Alojai piešķirts strādnieku ciemata (no 1961. gada - pilsētciemata) statuss. 1954. gadā Alojas ciems pievienots Ezeru ciemam. 1957. gadā Ezeru ciems pievienots Alojai, izveidojot Alojas lauku teritoriju. Aloja ar lauku teritoriju ietilpusi Alojas (1951-1956), Limbažu (1956-1962, 1967-2009) un Valmieras (1962-1967) rajonos. 1958. gadā Alojas lauku teritorijai pievienota Vīķu ciema kolhoza «Centība» teritorija. 1977. gadā pievienota daļa Braslavas un Brīvzemnieku ciemu teritorijas, bet daļa Alojas lauku teritorijas pievienota Staiceles lauku teritorijai. 1992. gadā Alojai piešķirtas pilsētas tiesības. 2009. gadā Alojas pilsēta ar lauku teritoriju iekļauta Alojas novadā. 2010. gadā Alojas lauku teritorija pārdēvēta par Alojas pagastu. 2021. gadā pagastu iekļāva Limbažu novadā.

Kultūrvēsturiskie pieminekļi 
 Jaungarandžu Baznīcas kalns - kulta vieta
 Lauru pilskalns
 Ungurpils (Perkeles) viduslaiku pils

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas 
Kopā ar Alojas pilsētu.

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Ungurpils, Nikšas, Stābeģi, Smilgas.

Ievērojamas personības 
 Miķelis Krogzemis jeb Auseklis (1850—1879) — latviešu dzejnieks, pedagogs, publicists. 
 Mārtiņš Zīle (1863—1945) - ārsts internists, Latvijas Universitātes rektors.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Limbažu novada pagasti
 
Aloja
Latvijas pilsētu lauku teritorijas
Latvijas pilsētciematu lauku teritorijas
Diāna Vinna Džonsa

Diāna Vinna Džonsa (; dzimusi , mirusi  Londonā, Lielbritānijā) bija britu rakstniece. Viņas populārākie darbi ir bērnu fantastikas stāstu sērija "Krestomansija" (Chrestomanci), stāsti "Houla ceļojošā pils" (Howl's Moving Castle) un "Darkholmas tumšais pavēlnieks" (Dark Lord of Derkholm).

Ārējās saites 
 Fanu kluba oficiālā mājas lapa 
 Latgales Bērnu centrālā bibliotēka 

1934. gadā dzimušie
2011. gadā mirušie
Londonā dzimušie
Apvienotās Karalistes rakstnieces
Angļu valodā rakstošie
Lamars Odoms

Lamars Džozefs Odoms (; dzimis  Ņujorkā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbolists, spēlēja vieglā uzbrucēja un spēka uzbrucēja pozīcijās, ASV basketbola izlases bijušais dalībnieks. Pašlaik (2013) pārstāv NBA klubu Losandželosas "Clippers".

1999. gada NBA draftā viņu izraudzījās Losandželosas "Clippers" ar kopējo 4. kārtas numuru, šī kluba rindās L. Odoms spēlēja līdz 2003. gadam. Nākamo sezonu basketbolists pavadīja Maiami "Heat" rindās. Taču kopš 2005. gada viņš spēlē Losandželosas "Lakers", ar ko tika iegūts 2008.—2009. un 2009.—2010. gada sezonas NBA čempionu tituls. 2010.—2011. gada sezonā L. Odoms tika atzīts par līgas labāko rezervistu. Viņš ir pirmais "Lakers" spēlētājs, kurš ir saņēmis šo balvu. 2011. gada decembrī viņš tika aizmainīts uz Dalasas "Mavericks", klubu viņš pārstāvēju līdz sezonas beigām, pēc tam pārgāja uz Losandželosas "Clippers".

Kopā ar ASV izlasi ir izcīnījis bronzas medaļu 2004. gada Atēnu Olimpiskajās spēlēs, kā arī zelta medaļu 2010. gada Pasaules čempionātā.

Atsauces

Ārējās saites 

1979. gadā dzimušie
ASV basketbolisti
Vieglie uzbrucēji
Spēka uzbrucēji
Losandželosas "Clippers" spēlētāji
Maiami "Heat" spēlētāji
Losandželosas "Lakers" spēlētāji
Dalasas "Mavericks" spēlētāji
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Pasaules čempioni basketbolā
NBA čempioni
Sintezators

Sintezators () ir elektronisks mūzikas instruments, ko izmanto dažādu skaņu radīšanai un pārveidei. Ar sintezatoru var iegūt ikvienu skaņu. Pirmo elektrisko sintezatoru radīja ASV izgudrotājs Eliša Grejs 1876. gadā, savukārt amerikānis Roberts Mougs radīja pirmo komerciāli pieejamo mūsdienu sintezatoru pasaulē, tas notika 1964. gadā.

Komponenti 
Sintezatoros var būt iekļauti dažādi komponenti skaņas ģenerēšanai, veidošanai un modulēšanai.

 Oscilatori parasti rada viļņu formas (piemēram, zāģa, sinusa vai impulsa viļņus) ar dažādiem tembriem.
 Zemfrekvences oscilatori (LFO) rada viļņu formas, ko izmanto, lai modulētu parametrus, piemēram, oscilatoru soli (kas rada vibrato).
 Sprieguma kontrolēts filtrs (VCF) - "formē" skaņu, ko frekvences apgabalā rada oscilatori, bieži vien to kontrolē aploksne (envelope) vai LFO. Tie ir būtiski, subtraktīvajai sintēzei.
 Envelope ģeneratori - nodrošina aploksnes modulāciju, lai "formētu" izveidoto harmonisko saturu laika apgabalā ar galvenajiem parametriem: uzbrukums, sabrukšana, noturēšana un atbrīvošana (attack, decay, sustain, release). Tos izmanto lielākajā daļā sintēzes. ADSR kontroli nodrošina aplokšņu ģeneratori.
 Sprieguma kontrolēti pastiprinātāji (VCA) kontrolē audio signāla skaļumu vai pastiprinājumu. VCA var modulēt citi komponenti, piemēram, LFO un aploksnes.
 Pēc tam, kad filtri un LFO ir modificējuši viena (vai vairāku dažādu) VCO radīto signālu un ADVI aploksnes ģenerators ir veidojis (kontūrējis) tā viļņu formu, tas tālāk pāriet uz vienu vai vairākiem ar spriegumu kontrolētiem pastiprinātājiem (VCA). VCA ir priekšspēks, kas pastiprina elektronisko signālu pirms tā nodošanas ārējam vai iebūvētam jaudas pastiprinātājam, kā arī līdzeklis tā amplitūdas (skaļuma) kontrolei, izmantojot vājinātāju. VCA pieaugumu ietekmē vadības spriegums (CV), kas nāk no aploksnes ģeneratora, LFO, tastatūras vai kāda cita avota.

Ārējās saites 

 Vintage Synth Explorer 

Taustiņu instrumenti
Marina Kuzina

Marina Kuzina (; dzimusi  Maskavā, PSRS) ir krievu basketboliste. Kopā ar Krievijas sieviešu izlasi ir izcīnījusi 2. vietu 2009. gada Eiropas čempionātā un 3. vietu 2008. gada Pekinas Olimpiādē.

Ārējās saites 
 Maskavas "Dinamo" profils 

1985. gadā dzimušie
Krievijas basketbolisti
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Eiropas čempioni basketbolā