Saknes vārdu serveris

Saknes vārdu serveris ir nosaukumu serveris interneta domēna vārdu sistēmas (angļu: Domain Name System) saknes zona. Tas tieši atbild uz pieprasījumiem par ierakstiem root zonā un atbild uz citiem pieprasījumiem, atgriežot autoritatīvo vārdu serveru sarakstu attiecīgajam augstākā līmeņa domēnam (TLD). Saknes nosaukumu serveri ir kritiska interneta infrastruktūras sastāvdaļa, jo tie ir pirmais solis cilvēku lasāmo resursdatoru vārdu tulkošanā (atrisināšanā) IP adresēs, kuras tiek izmantotas saziņā starp interneta resursdatoriem.

DNS un noteiktu protokolu ierobežojumu kombinācija, proti, nesadrumstaloto lietotāja datogrammu protokola pakešu praktiskais lielums, izraisīja lēmumu ierobežot sakņu serveru skaitu līdz trīspadsmit serveru adresēm. Anycast adresācijas izmantošana ļauj sakņu servera gadījumu faktiskajam skaitam būt daudz lielākam un ir 1086 kopš 2020. gada 2 jūlija.

Root domēns 
DNS ir hierarhiska nosaukumu sistēma datoriem, pakalpojumiem vai jebkuram resursam, kas piedalās internetā . Šīs hierarhijas augšdaļa ir Root domēns. Root domēnam nav oficiāla nosaukuma, un tā iezīme DNS hierarhijā ir tukša virkne. Var uzskatīt, ka visi pilnībā kvalificētie domēna vārdi (FQDNs) internetā beidzas ar šo tukšo virkni root domēnam un tādējādi beidzas ar pilnas pieturas rakstzīmi (etiķetes atdalītāju), piemēram, "www.example.com.". Tas parasti ir netieši, nevis skaidri izteikts, jo mūsdienu DNS programmatūra faktiski neprasa, lai, mēģinot tulkot domēna vārdu uz IP adresi, būtu jāiekļauj beigu punkts.

Saknes domēnā ir visi interneta augstākā līmeņa domēni. Kopš 2015. gada jūlija, tajā ir 1058 augšējā līmeņa domēnu, ieskaitot 730 vispārīgus augstākā līmeņa domēnus (gTLD) un 301 valsts koda augstākā līmeņa domēnus (ccTLD) root domēnā. Turklāt ARPA domēns tiek izmantots tehnisko nosaukumu atstarpēm interneta adresēšanas un citu resursu pārvaldībā. TEST domēns tiek izmantots internacionalizētu domēnu vārdu pārbaudei.

Atrisinātāja darbība 
Ja datoram internetā ir jāatrisina domēna nosaukums, tas izmanto atrisinātāj programmatūru. Atrisinātājs sadala nosaukumu savās etiķetēs no labās uz kreiso. Pirmais komponents (TLD) tiek pieprasīts, izmantojot root serveri, lai iegūtu atbildīgo autoritatīvo serveri. Katras etiķetes pieprasījums atgriež precīzākus vārdu serverus, līdz vārdu serveris atgriež sākotnējā vaicājuma atbildi.

Praksē lielākā daļa šīs informācijas nemainās ļoti bieži un tāpēc to kešo kešatmiņā serveros vai lietojumprogrammā iebūvētā kešatmiņā. Tāpēc DNS pieprasījumi root serveros var būt samērā reti. Aptauja 2003. gadā ziņo, ka tikai 2% no visiem pieprasījumiem root serveriem bija pareizi. Nepareiza vai neesoša kešatmiņa bija atbildīga par 75% pieprasījumu, 12,5% bija ar nezināmiem TLD pieprasījumiem, 7% — meklēja IP adreses, it kā tie būtu domēna vārdi utt. Daži nepareizi konfigurēti galddatori pat mēģināja atjaunināt TLD saknes servera ierakstus. Līdzīgs novēroto problēmu un ieteicamo labojumu saraksts ir publicēts RFC 4697.

Kaut arī jebkura vietēja DNS ieviešana var ieviest savus privātus root nosaukumu serverus, terminu "root nosaukumu serveris" parasti lieto, lai aprakstītu trīspadsmit labi zināmus sakņu nosaukumu serverus, kas ievieš saknes nosaukuma vietas domēnu interneta oficiālajai globālās ieviešanas vietnei. Domēna vārdu sistēma. Atrisātāji izmanto mazu 3 KB lielu root.hints failu kuru publicēja Internatic lai sākumpalaist sākotnējo saknes serveru adrešu sarakstu.

Saknes servera adreses 
Ir norādīti 13 loģiski saknes nosaukumu serveri, kuru formā ir loģiski nosaukumi , kur svārstās no a līdz m. Trīspadsmit vārdu serveru izvēle tika veikta sākotnējās DNS specifikācijas ierobežojumu dēļ, kas, lietojot Lietotāja datogrammu protokolu (UDP), nosaka maksimālo paketes lielumu 512 baiti. Tehniski tomēr četrpadsmit vārdu serveri ietilpst IPv4 paketē. IPv6 adrešu pievienošanai root nosaukumu serveriem nepieciešami vairāk nekā 512 baiti, ko veicina EDNS0 paplašinājums līdz DNS standartam.

Tas nenozīmē, ka ir tikai 13 fiziski serveri; katrs operators izmanto vairāk nekā vaig datortehnikas, lai nodrošinātu uzticamu servisu pat tad, ja notiek aparatūras vai programmatūras kļūme. Turklāt visi darbojas vairākās ģeogrāfiskās vietās, izmantojot maršrutēšanas paņēmienu, ko sauc par anycast adresēšanu, nodrošinot lielāku veiktspēju un vēl lielāku kļūdu toleranci. Informatīvā mājas lapa pastāv katram loģiskajam serverim (izņemot G-Root) root domēna servera tehnisko operāciju asociācijā ar tīmekļa adresi formā , kur  svārstās no a līdz m.

Desmit serveri sākotnēji atradās ASV; tagad visi tiek operēti, izmantojot anycast adresēšanu. Trīs serveri sākotnēji atradās attiecīgi Stokholmā (I-Root), Amsterdamā (K-Root) un Tokijā (M-Root). Vecākiem serveriem bija savs vārds, pirms tika izveidota līdzīgu nosaukumu izmantošanas politika. Izmantojot Anycast, lielākā daļa fizisko sakņu serveru tagad atrodas ārpus Amerikas Savienotajām Valstīm, tādējādi nodrošinot augstu veiktspēju visā pasaulē.

Ir arī vairākas alternatīvas nosaukumvietas sistēmas ar alternatīvu DNS root, izmantojot savu root nosaukumu serveru kopu, kas pastāv paralēli galvenajiem vārdu serveriem. Pirmais, AlterNIC, radīja ievērojamu preses daudzumu.

Root nosaukuma serveri var ieviest arī lokāli vai pakalpojumu sniedzēja tīklā. Šādi serveri tiek sinhronizēti ar oficiālo root zonas failu , ko publicējis ICANN.

Tā kā root nosaukumu serveri ir nozīmīga interneta sastāvdaļa, tie ir vairākkārt pakļauti uzbrukumam, lai gan neviens no uzbrukumiem nekad nav bijis tik nopietns, lai nopietni ietekmētu interneta veiktspēju.

Saknes servera uzraudzība 
DNS sakņu serveru sistēmas padomdevēja komiteja ir ICANN komiteja. ICANN statūti piešķir DNS sakņu serveru sistēmas konsultatīvajai komitejai pilnvaras pārvaldīt domēna vārdu sistēmas saknes nosaukumu serverus.

Saknes zonas fails 
Saknes zonas fails ir neliela (apmēram 2 MB) datu kopa kuras publikācija ir root nosaukumu serveru galvenais mērķis. To nedrīkst sajaukt ar failu root.hints, ko izmanto, lai sākumpalaistu atrisinātāju.

Saknes zonas fails atrodas hierarhiskas sadalītas datu bāzes virsotnē, ko sauc par domēna vārdu sistēmu (DNS). Šo datu bāzi izmanto gandrīz visas interneta lietojumprogrammas, lai pasaules mēroga unikālos nosaukumus, piemēram, www.wikipedia.org, tulkot citos identifikatoros, piemēram, IP adresēs.

Saknes zonas faila saturs ir autoritatīvo DNS serveru nosaukumu un ciparu IP adrešu saraksts visiem augstākā līmeņa domēniem (TLD), piemēram, com, org, edu un valsts koda augstākā līmeņa domēniem . 2004. gada 12. decembrī TLD tika uzskaitīti 773 dažādi autoritatīvi serveri. Vēlāk TLD skaits ievērojami pieauga. Kopš 2020. gada jūlija, saknes zonu veidoja 1511 TLD (kas neietver 55 domēnus, kas nav piešķirti, 8 ir izņemti un 11 testa domēnus). Citi vārdu serveri pārsūta pieprasījumus, par kuriem viņiem nav informācijas par autoritatīvajiem serveriem, root vārdu serverim. Root nosaukuma serveris, izmantojot tā root zonas failu, atbild ar novirzīšanu uz autoritatīvajiem serveriem par atbilstošu TLD vai ar norādi, ka šāda TLD nav.

Atsauces

Turpmāka lasīšana 

 Sakņu servera tehnisko operāciju asociācija
 Sakņu serveru saraksts, IANA
 Sakņu serveru ģeogrāfiskās atrašanās vietas pakalpojumā Google Maps
 DNS sakņu serveru sistēmas padomdevēja komiteja
 DNS sakņu serveru paskaidrojums neekspertiem
 DNS saknes vārdu serveri — bieži uzdotie jautājumi
 Sakņu serveru atrašanās vieta Āzijas un Klusā okeāna reģionā
 Nepatiesi vaicājumi, kas saņemti sakņu serveros 
 RFC 2826 — IAB tehniskais komentārs par unikālo DNS sakni
 RFC 2870 — saknes nosaukumu servera darbības prasības
 RFC 4697 — novērotā DNS izšķirtspējas nepareiza darbība (no novērojumiem par sakņu serveriem)
 ORSN, Open Root Server Network — nesaistīta, konkurējoša uz DNS balstīta vārdu infrastruktūra

arejas saites 

 Sakņu servera tehnisko operāciju asociācija
 Saknes faili, IANA
 orsn.org Atveriet sakņu serveru tīklu
 root-servers.net.zone
 Saknes servera atbildes laiks
 DNS sakņu vārdu serveri izskaidroti ekspertiem

Domēnu nosaukumu sistēma