joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hisora Alajs

Hisora Alajs (, ) ir kalnzeme Centrālāzijā, daļa no Pamira-Alaja sistēmas. Izvietojusies Kirgizstānas, Uzbekistānas, Tadžikistānas un Turkmenistānas teritorijā starp Fergānas ieleju ziemeļos un Tadžikistānas depresiju dienvidos. Ziemeļaustrumos piekļaujas Tjanšanam, Alaja ieleja to atdala no Pamira, Pandžas un Amudarjas upju ielejas — no Hindukuša un Baktrijas līdzenuma, bet rietumos piekļaujas Karši stepe. Galvenās kalnzemi veidojošās grēdas ir Alaja grēda, Hisors, Turkestānas grēda, Zarāfšonas grēda un Kehitangs, kā arī šo grēdu atzari un mazākas starpgrēdas. Augstākā virsotne ir Čimtarga (5489 m vjl) Fanas kalnos.

Atsauces 

Kalnu sistēmas
Tadžikistānas kalnu grēdas
Kirgizstānas ģeogrāfija
Uzbekistānas ģeogrāfija
Turkmenistānas ģeogrāfija
Sugda
Vilmingtona

Vilmingtona () ir pilsēta Delavērā, ASV. Ņūkāslas apgabala administratīvais centrs un štata lielākā pilsēta, rūpniecības, finanšu un komerciālais centrs, galvenā osta.

Senāko pastāvīgo eiropiešu apdzīvoto vietu pašreizējā Vilmingtonas atrašanās vietā Delavēras upes ielejā dibināja zviedri 1638. gadā. 1802. gadā netālu no pilsētas tika uzsākta šaujampulvera ražošana, mūsdienās DuPont ir viens no lielākajiem ķīmiskās rūpniecības uzņēmumiem.

Vilmingtonā pēc Otrā pasaules kara beigām izveidojās neliela latviešu kopiena (ziedu laikos ap 200 cilvēkiem), kurā darbojās svētdienas skola, baznīcas draudze, teātra kopa u.c. organizācijas. Pilsētā dzimis un latviešu svētdienas skolā gājis politiķis, valodnieks un uzņēmējs Arturs Krišjānis Kariņš.

Iedzīvotāji

Atsauces

Ārējās saites 
 
 

Delavēras pilsētas
Santabarbara

Santabarbara () ir pilsēta Kalifornijā, ASV. Santabarbaras apgabala administratīvais centrs. Vidusjūras klimata dēļ tiek saukta par "Amerikas Rivjēru". Atrodas Klusā okeāna krastā, populārs tūrisma objekts un kūrorts.

Pilsētā atrodas piecas augstākās izglītības mācību iestādes, tai skaitā Kalifornijas universitāte. 11 km attāluma no pilsētas centra atrodas lidosta. Netālu no pilsētas atrodas Lospadres nacionālais mežs (Los Padres National Forest), Čenela salu nacionālais parks (Channel Islands National Park) un Čenela salu nacionālais jūras rezervāts (Channel Islands National Marine Sanctuary).

Iedzīvotāji

Klimats

Atsauces

Ārējās saites 
 
 

Kalifornijas pilsētas
Sūfolsa

Sūfolsa (, ) ir pilsēta Dienviddakotā, ASV. Mainehahas apgabala administratīvais centrs un lielākā pilsēta štatā. Reģionāls tirdzniecības, izplatīšanas un veselības aprūpes centrs.

Pilsētas teritoriju apdzīvojuši siu, pilsēta dibināta 1857. gadā. Dienviddakotas nestingro laulības šķiršanas likumu dēļ Sūfolsa ap 19. un 20. gadsimta miju bija populāra vieta vieglai un ātrai šķiršanās noformēšanai. Netālu no pilsētas darbojās pirmā komerciālā kodolspēkstacija (1966—1967).

Iedzīvotāji

Ārējās saites 
 
 

Dienviddakotas pilsētas
Boriss Ņemcovs

Boriss Ņemcovs (, dzimis , miris ) bija krievu valstsvīrs, politiķis un zinātnieks.

20. gadsimta 90. gados bijusi veiksmīga politiskā karjera Borisa Jeļcina prezidentūras laikā. 1991. gada novembrī kļuva par Ņižņijnovgorodas apgabala gubernatoru. No 1997. gada 17. martam līdz 1998. gada 28. aprīlim ieņēma Krievijas premjerministra pirmā vietnieka posteni Viktora Černomirdina valdībā, pēc tam līdz 1998. gada 28. augustam bija Krievijas premjerministra vietnieks. Tika uzskatīts par kandidātu Krievijas prezidenta amatam. Kopš 2000. gada bija Vladimira Putina kritiķis, pret Putinu un viņa valdību vērsto opozīcijas protestu līderis. 2009. gadā kandidējis uz savas dzimtās pilsētas Soču mēra amatu, tomēr vēlēšanās uzvarēja kremļa kandidāts.

2015. gada 27. februārī tika noslepkavots Maskavā, netālu no kremļa.

Atsauces

Ārējās saites 

 

1959. gadā dzimušie
2015. gadā mirušie
Krievijas politiķi
Nogalinātie politiķi
Krasnodaras novadā dzimušie
Garstilbji

Garstilbji, garstilbju ģints (Himantopus) ir īlenknābju dzimtas (Recurvirostridae) tārtiņveidīgo putnu ģints, kas apvieno 2 mūsdienās dzīvojošas sugas. Tās ir sastopamas gandrīz visos kontinentos, izņemot Antarktīdu un dažas attālas okeānu salas. Garstilbji mājo siltos vai karstos reģionos viegli sāļu ūdenstilpju krastos. Vienas sugas — melnā garstilbja (Himantopus novaezelandiae) — izdzīvošana Jaunzēlandē ir kritiski apdraudēta dēļ no Eiropas ievestajiem plēsējiem (kaķiem, sermuļiem, žurkām) un hibridizācijas ar parasto garstilbi.

Latvijā reizēm var novērot vienu garstilbju ģints sugu — garstilbi (Himantopus himantopus). Suga Latvijā ir reta ieceļotāja un līdz šim bijuši tikai divi novērojumi. Visticamākais, ieceļošana sagaidāma arī turpmāk, jo 2012. gadā ir bijusi pierādīta ligzdošana Klaipēdas apkaimē Lietuvā..

Sistemātikas diskusijas 

Atsevišķos informācijas avotos divu sugu vietā tiek izdalītas 4—5 sugas, lai gan Starptautiskā dabas un dabas resursu aizsardzības savienība atzīst tikai 2 sugas, pārējās grupas sistematizējot kā garstilbja (Himantopus himantopus) 5 pasugas (H.h.himantopus, H.h.leucocephalus, H.h.knudseni, H.h.mexicanus, H.h.melanurus).

Izskats un īpašības 
Garstilbju ģints sugas ir vidēji lieli bridējputni ar ļoti garām, tievām kājām, relatīvi nelielu galvu un gariem, smailiem, taisniem knābjiem. Lielākais ģintī ir melnais garstilbis, kura ķermeņa garums var sasniegt 40 cm, svars 220 g. Mazākais dzimtā ir melnkakla garstilbis (H.h. mexicanus), kura mazāko īpatņu ķermeņa garums ir 33 cm, svars 136 g. Abi dzimumi izskatās vienādi, tomēr tēviņi ir nedaudz lielāki nekā mātītes. Garās kājas ir sārtas un pēdām ir daļēji attīstījušās peldplēves. Lielākajai daļai šo putnu ir melnbalts apspalvojums, dažām pasugām uz muguras tumši brūns tonējums. Izņēmums ir melnais garstilbis, kura apspalvojums ir viscauri melns.

Ieradumi 

Garstilbji barojas ar dažādiem ūdens bezmugurkaulniekiem, piemēram, moluskiem, vēžveidīgajiem, kukaiņu kāpuriem un posmtārpiem. Tie barojas arī ar kurkuļiem un nelielām zivtiņām. Šīs grupas putni ligzdo uz zemes, seklā iedobē, ūdentilpes tuvumā, bieži retinātās kolonijās. Ligzdošanas teritorija tiek agresīvi apsargāta un ienaidnieki tiek padzīti ar lielu enerģiju un troksni.

Sistemātika 
Garstilbju ģints (Himantopus)
Garstilbis (Himantopus himantopus)
Melnais garstilbis (Himantopus novaezelandiae)

Atsauces 

 
Īlenknābju dzimta
Artemijs Panarins

Artemijs Panarins (; dzimis ) ir krievu hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Pašlaik (2021) Panarins spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Ņujorkas "Rangers" sastāvā.

Intervijā 2019. gadā A. Panarins asi kritizējis Krievijā valdošo Vladimira Putina režīmu.

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru Panarins sāka jau 2008.—09. gada KHL sezonā, kad aizvadīja piecas spēles Čehovas "Vitjaz" sastāvā. Nākamajā sezonā Panarins "Vitjaz" rindās aizvadīja 20 spēles, taču gadu vēlāk jau nostiprinājās komandas sastāvā. 2011.—12. gada sezonā Panarins kļuva par vienu no komandas vadošajiem uzbrucējiem, un sezonas otrajā pusē tika aizmainīts uz Kazaņas "Ak Bars". Arī nākamo sezonu hokejists uzsāka "Vitjaz" rindās, īsi pirms regulārās sezonas noslēguma tiekot aizmainīts uz Sanktpēterburgas SKA.

2013.—14. gada sezonā Panarins dalīja Sanktpēterburgas SKA rezultatīvākā spēlētāja godu ar Iļju Kovalčuku. 2014.—15. gada sezonā uzbrucējs atzīmējās jau ar 62 punktiem, sezonu noslēdzot kā visas KHL piektais rezultatīvākais spēlētājs. Kopā ar komandu viņš izcīnīja arī Gagarina kausu.

2015. gada vasarā Panarins noslēdza divu gadu līgumu ar NHL klubu Čikāgas "Blackhawks". Savā debijas sezonā Panarins 80 spēlēs atzīmējās ar 77 punktiem, to noslēdzot kā komandas otrs rezultatīvākais spēlētājs aiz Patrika Keina. Kā līgas labākais debitants Panarins ieguva Kaldera balvu. 2017. gada jūnijā tika aizmainīts uz Kolumbusas "Blue Jackets". 2019. gadā kā brīvais aģents pārgāja uz Ņujorkas "Rangers". 2020. gadā Panarins tika iekļauts līgas simboliskajā izlasē.

Krievijas hokeja izlases sastāvā kļuvis par 2011. gada Pasaules čempionu junioriem. Turnīra finālspēlē pret Kanādu Panarins guva divus vārtus.

Atsauces

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Krievijas hokejisti
Podoļskas "Vitjaz" spēlētāji
Kazaņas "Ak Bars" spēlētāji
Sanktpēterburgas SKA spēlētāji
Čikāgas "Blackhawks" spēlētāji
Kolumbusas "Blue Jackets" spēlētāji
Ņujorkas "Rangers" spēlētāji
Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēles dalībnieki
Gagarina kausa ieguvēji
Čeļabinskas apgabalā dzimušie
Tūska

Tūska ir ūdens, elektrolītu un olbaltumvielu maiņas traucējumi, kad šķidrums uzkrājas kādas ķermeņa daļas starpšūnu telpā vai serozos dobumos, tūska var būt vispārēja. Vietēju tūsku un pietūkumu izraisa asinsvadu inervācijas traucējumi, indīgas vielas (bišu inde, ķīmiskas vielas), asinsrites traucējumi (piemēram, sakarā ar vēnu paplašināšanos), iekaisumi un citi. Tūskas pamatā ir šķidruma pastiprināta pāriešana no kapilāriem audos.

Sirds tūska
Sirds tūska veidojas sirds mazspējas gadījumā. Pavājinoties sirdsdarbībai, asinis sakrājas venozajos asinsvados, kapilāros paaugstinās spiediens un asins šķidrā daļa pāriet audos. Līdz ar to samazinās asins daudzums artērijās, cieš orgānu asins apgāde. Nierēs samazinās urīna veidošanās, un kopējais šķidruma daudzums organismā palielinās. Pastiprinās virsnieru hormona aldesterona un hipofīzes hormona vazopresīna darbība (aldosterons palielina sāls aizturi, vazopresīns — ūdens aizturi organismā). Līdz ar to palielinās asins tilpums, asinis vēl vairāk uzkrājas vēnās, pieaug šķidruma pāreja audos. Sirds tūska vispirms parādās zemākajās ķermeņa daļās, kur venozo asiņu aizplūdes traucējumi rodas vispirms.

Nieru tūska
Nieru tūska veidojas sakarā ar olbaltumvielu daudzuma samazināšanos asinīs dažu nieru slimību gadījumā. Līdz ar to samazinās asiņu spēja aizturēt ūdeni un asiņu šķidrā daļa pastiprināti pāriet audos. Pievienojas sāls un ūdens hormonāla aizture organismā. Lai samazinātu tūsku, mēdz ierobežot sāls daudzumu uzturā.

Atsauces

Medicīna
Audzējs

Audzējs ir jaunveidojums, kas rodas vietējas, pastiprinātas audu augšanas dēļ, turklāt šūnu augšana un vielmaiņa nenoris normāli. Audzēja audi atšķiras no normālajiem audiem ar šādām galvenajām specifiskajām bioloģiskajām īpatnībām: atšķirīga šūnu un audu uzbūve, šūnu spēja strauji un nepārtraukti dalīties, autonomi augt, atbīdot veselos audus vai ieaugot tajos, spēja izveidot jaunu audzēju, ja veselam organismam parstāda gabaliņu audzēja. Audzējus nedrīkst sajaukt ar audu pietūkumu, kas rodas, piemēram, no traumas vai iekaisuma.

Audzēju iedalījums 
Atkarībā no izcelsmes audzējus iedala 2 galvenajās grupās: epitēlijaudu un saistaudu audzēji. Nereti audzējus klasificē, nosaucot pēc orgāna, kurā tie veidojušies, piemēram, hepatoma - aknu audzējs, neirinoma - nervu audu audzējs, angioma- asinsvadu audzējs. Atkarībā no augšanas īpatnībām audzējus iedala labdabīgos un ļaundabīgos.

Labdabīgie audzēji 
Labdabīgie audzēji parasti aug lēni, atbīdot apkārtējos audus, bet neieaugot tajos, šos audzējus ietver kapsula, tāpēc, operējot tie ir viegli izlobāmi, tie neveido jaunus audzēja perēkļus.

Ļaundabīgie audzēji 
Šie audzēji gandrīz vienmēr aug ātri, iespiežas veselajos audos un orgānos, rada perēkļus citās organisma vietās, kur audzēja šūnas nokļūst ar asinīm.

Atsauces 

Onkoloģija
Pergaments

Pergaments () ir no dzīvnieku ādas veidots materiāls, uz kura rakstīja pirms papīra izgudrošanas. Tas radās, kad 263.g. p.m.ē. Pergamas valdnieks Eimens meklēja materiālu, ar kuru varētu aizvietota līdz tam lietoto papirusu. Visi senie manuskripti tika rakstīti uz šī materiāla.

Tas nosaukts par godu tā rašanās vietai — Pergamai, kas atrodas Mazāzijā. Vēsturnieki uzskata, ka dzīvnieku ādas jau kopš seniem laikiem tikušas izmantotas kā materiāls, uz kura rakstīja vēstules. Saistībā ar Plīnija Vecākā liecību 2. gadsimtā p.m.ē. Ēģiptes faraons vēlējās atbalstīt Aleksandrijas bibliotēkas krājumus. Sakarā ar Pergamas konkurenci faraons aizliedza papirusa eksportu.

Apstrādāšana 
Lai gan āda jau agrāk tika lietota aprakstīšanai, pergaments pamatīgās apstrādes dēļ bija daudz gludāks, plānāks un to izmantot bija ērtāk nekā tā laika papirusu. Lai to izgatavotu, vērša, ēzeļa, aitas, kazas vai cūku ādas vairākas dienas mērcēja kaļķī, tad stingri uzstiepa uz koka rāmja un vēlreiz notīrija. Pēc tam ādu ierīvēja ar saberztu krītu un pulēja ar pumeku.

Atsauces 

Materiāli
Rakstīšana
Slepenais izlūkošanas dienests

Slepenais izlūkošanas dienests (, saīsināti SIS), zināms arī kā MI6, ir britu izlūkdienests, kas pakļaujas Apvienotās Karalistes valdībai.

Atsauces 

Lielbritānijas izlūkošanas dienesti
Sentheljēra

Sentheljēra (, ) ir Apvienotās Karalistes kroņa teritorijas Džērsijas galvaspilsēta un lielākā pilsēta. Atrodas uz Džērsijas salas, kas ir vislielākā Normandijas sala Lamanša jūras šaurumā. Atrodas salas dienvidu daļā un pilsētu dienvidos apskalo Lamanša jūras šaurums. Pilsētas kopējā platība ir 10,6 km², pēc 2011. gada datiem pilsētā dzīvo 33 622 iedzīvotāji. Pilsētas iedzīvotāji veido 34,2% no kopējā Džērsijas iedzīvotāju skaita, bet pilsētas platība veido 9% no salas kopējās platības.

Kopš 1902. gada pilsētā katru gadu pilsētā notiek Džērsijas puķu festivāls.

Ārējās saites 

Džērsija
Eiropas galvaspilsētas
Mehiko katedrāle

Mehiko katedrāle () ir Romas katoļu baznīcas katedrāle Mehiko, Meksikā. Šī ir lielākā katedrāle Amerikā. Atrodas Konstitūcijas laukumā pilsētas centrā.

Baznīca uzbūvēta laikā no 1573. līdz 1813. gadam, uzcelta oriģinālās baznīcas, kas celta drīz pēc spāņu Tenočtitlānas iekarošanas, vietā. Spāņu arhitekts Klaudio de Arčinjega, plānojot baznīcu, smēlies iedvesmu no gotiskajām katedrālēm Spānijā. Katedrālē atrodas divas Amerikā vecākās 18. gadsimta ērģeles.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 

Mehiko
Baznīcas Meksikā
Latvijas Augstākā tiesa

Latvijas Republikas Augstākā tiesa jeb Senāts ir trešā, augstākā tiesu varas instance Latvijā. Tā izskata krimiāllietas, civillietas un administratīvās lietas. Darbība tiek noteikta Satversmē, likumā "Par tiesu varu" noteikta tiesas struktūra, kompetence. Tiesa sastāv no Civillietu tiesu palātas, trim departamentiem, administrācijas un divām nodaļām. Atrodas Tiesu pilī Brīvības bulvārī 36, Rīgā.

Augstākās tiesas departamenti kā kasācijas instances tiesa izskata lietas kasācijas kārtībā, savukārt Civillietu tiesu palāta izskata lietas apelācijas kārtībā. Civillietu tiesu palāta beidza pastāvēt .

Saeima apstiprina Augstākās tiesas tiesnešus.

Augstākās tiesas priekšsēdētāji 
 Gvido Zemrībo, 1990.–1994. gadā
 Andris Guļāns, 1994.–2008. gadā
 Ivars Bičkovičs, 2008.–2020. gadā
 Aigars Strupišs, no 2020. gada.

Atsauces

Ārējās saites 
 

Tiesas
Latvijas valsts iestādes
Jukio Mišima

Jukio Mišima (, Mishima Yukio), īstajā vārdā Hiraoka Kimitake (, Hiraoka Kimitake; dzimis , miris ) bija japāņu rakstnieks, aktieris un kinorežisors.

Tiek uzskatīts par vienu no svarīgākajiem japāņu 20. gadsimta rakstniekiem. Trīs reizes tika nominēts Nobela prēmijai literatūrā. Starp viņa ievērojamākajiem romāniem ir "Maskas atzīšanās" (1949), "Mīlas alkas" (1950), "Zelta paviljoni" (1956). Papildu romāniem, īsajiem stāstiem un esejām rakstījis arī tradicionālās (teātrim no) un mūsdienīgas lugas.

Izdarījis pašnāvību (harakiri) pēc neveiksmīga valsts apvērsuma. 1988. gadā tika iedibināta Mišimas balva.

Atsauces

Ārējās saites 

1925. gadā dzimušie
1970. gadā mirušie
Japāņu rakstnieki
Japāņu valodā rakstošie
20. gadsimta rakstnieki
Pašnāvnieki
Smitsona institūts

Smitsona institūts () ir pētniecības un izglītības institūts, kas tika dibināts 1846. gadā. Institūts sastāv no vairākiem muzejiem, pētniecības centriem un viena zooloģiskā dārza, no kuriem lielākā daļa atrodas Vašingtonā, ASV. Šis ir lielākais tāda veida komplekss pasaulē.

21. gadsimta sākumā Smitsona institūta muzejos atradušies vairāk nekā 1,3 miljoni artefaktu, no kuriem daudzi uzskatāmi par "Amerikas nacionālajiem dārgumiem". Tiek izdoti žurnāli Air & Space/Smithsonian un Smithsonian.

Ārējās saites 
 
 
 

Zinātne un tehnoloģijas ASV
Nacionālais dabas vēstures muzejs

Nacionālais dabas vēstures muzejs () atrodas Nacionālajā alejā, Vašingtonā, ASV. Atrodas Smitsona institūta pārvaldībā.

Atvērts 364 dienas gadā, muzejs pieejams bez ieejas maksas. 2014. gadā Nacionālo dabas vēstures muzeju apmeklēja 7,3 miljoni cilvēku. Šis ir trešais apmeklētākais muzejs pasaulē, apmeklētākais dabas vēstures muzejs pasaulē un apmeklētākais muzejs Ziemeļamerikā. Muzejs dibināts 1910. gadā, galvenā ēka ir vairāk nekā 123 tūkstošus m liela, izstāžu kopējā platība ir 33  tūkstoši m. Nacionālā dabas vēstures muzeja kolekcijā ir 126 miljoni augu, dzīvnieku, fosiliju, minerālu, akmeņu, meteorītu un dažādu artefaktu paraugu. Muzejā darbojas 185 profesionāli dabas vēstures speciālisti, kas ir lielākā zinātnieku grupa, kas nodarbojas ar pasaules dabas un kultūras vēstures pētīšanu.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 
 

Muzeji ASV
Nacionālie muzeji
Vašingtona
Mazais Subates ezers

Mazais Subates ezers () ir ūdenstilpe Subates ezeru grupā Augšdaugavas novada Subates pilsētā un Lietuvā. Subglaciālas izcelsmes caurteces ezers, krasti slīpi, dibens smilšains, dūņains. Ietek viens grāvis un aizaudzis robežgrāvis. Notece pa caurteci uz Lielo Subates ezeru ziemeļos. Pieder pie Nemunas baseina. Mīt rauda, plaudis, līdaka, asaris, karūsa. Ir peldvietas, laivu noma. Ziemeļu krastā Subates pilsēta, dienvidaustrumu krastā lietuvā — Trumpišku ciems. Krastā Subates luterāņu baznīca un Subates Svētā Miķeļa katoļu baznīca.

Atsauces 

Augšdaugavas novada ezeri
Subate
Lietuvas ezeri
Ilūkstes novada ezeri
Gazeles

Gazeles jeb gaceles, gazeļu ģints (Gazella) ir viena no dobradžu dzimtas (Bovidae) ģintīm, kas apvieno 8 mūsdienās dzīvojošas gazeļu sugas un 3 nesenā pagatnē izmirušas sugas, kā arī vairākas aizvēsturiskās sugas. Tās sastopamas Ziemeļāfrikā, Austrumāfrikā, Arābijas pussalā, Tuvajos Austrumos, Centrālāzijā un Dienvidāzijā. Zinātniskais nosaukums Gazella atvasināts no persiešu valodas un latviski nozīmē "elegants un ātrs".

Sistemātikas izmaiņas 

Saskaņā ar jaunākajiem ģenētiskajiem un morfoloģiskajiem pētījumiem no gazeļu ģints (Gazella) izdalītas vairākas jaunas gazeļu ģintis, kuras kādreiz tika klasificētas kā gazeļu apakšģintis. Tās ir Āfrikas trīskrāsu gazeles (Eudorcas), Āfrikas tuksnešu gazeles (Nanger) un stepju gazeles (Procapra).

Izskats un īpašības 
Gazeles ir samērā nelieli, eleganti pārnadži ar graciozu ķermeņa uzbūvi, garām, tievām kājām un smalkām galvām. Tēviņi nedaudz lielāki nekā mātītes. Lielākajai daļai sugu abiem dzimumiem ir ragi, lai gan tēviņiem ragi ir lielāki. Izņēmums ir džeirāns (Gazella subgutturosa), kuram ragi ir tikai tēviņam. Gazelēm ir raksturīgs ruds matojums, vēders gaišs, gandrīz balts, dažām sugām ir melnas detaļas, piemēram, džeirāniem ir melnas astes. Lielākais ģintī ir džeirāns, kura augstums skaustā ir 80 cm, salīdzinoši citām gazeļu sugām tēviņi ir apmēram 65 cm augsti.

Gazeles ir ļoti ātri dzīvnieki un īsā distancē spēj sasniegt ātrumu ap 80 km/h, toties garā distancē spēj ilgstoši skriet ar ātrumu 48 km/h. Tās mājo dažādos sausos biotopos — tuksnešos, savannā un zāļainos līdzenumos ar īsu zāli. Gazeles dzīvo lielos baros un barojas ar maigākiem zālaugiem un koku lapām kā citi zālēdāji.

Sistemātika 

Gazeļu ģints (Gazella)
 apakšģints Gazella
 †Arābijas gazele (Gazella arabica)
 Austrumāfrikas gazele (Gazella spekei)
 Dorkas gazele (Gazella dorcas)
 Džeirāns (Gazella subgutturosa)
 Indijas gazele (Gazella benettii)
 Kalnu gazele (Gazella gazella)
 Neimaņa gazele (Gazella erlangeri)
 †Sābas ķēniņienes gazele (Gazella bilkis)
 †Saūda gazele (Gazella saudiya)
 apakšģints Trachelocele
 Smiltāju gazele (Gazella leptoceros)
 Ziemeļāfrikas gazele (Gazella cuvieri)

Aizvēsturiskās izmirušās gazeles 
ģints Gazella
 †Gazella borbonica
 †Gazella capricornis
 †Gazella harmonae
 †Gazella negevensis
 †Gazella praethomsoni
 †Gazella thomasi
 †Gazella triquetrucornis
 apakšģints Gazella
 †Gazella janenschi
 †apakšģints Deprezia
 †Gazella psolea
 apakšģints Trachelocele
 †Gazella atlantica
 †Gazella tingitana
 †apakšģints Vetagazella
 †Gazella altidens
 †Gazella blacki
 †Gazella deperdita
 †Gazella dorcadoides
 †Gazella gaudryi
 †Gazella kueitensis
 †Gazella leile
 †Gazella lydekkeri
 †Gazella mongolica
 †Gazella paotehensis
 †Gazella paragutturosa
 †Gazella parasinensis
 †Gazella pilgrimi
 †Gazella praegaudryi
 †Gazella sinensis

Atsauces

Ārējās saites 
ARKive: Slender-horned gazelle (Gazella leptoceros)
ARKive: Dorcas gazelle (Gazella dorcas)
ARKive: Goitered gazelle (Gazella subgutturosa)
ARKive: Cuvier’s gazelle (Gazella cuvieri)

 
Antilopju apakšdzimta
Alaja ieleja

Alaja ieleja () ir ap 180 km gara un 8 līdz 25 km plata starpkalnu ieplaka Kirgizstānas dienvidos, Pamira-Alaja kalnu sistēmā. Izvietojusies starp Alaja grēdu ziemeļos un Pamiram piederīgo Aizalaja grēdu dienvidos. Augstums no 2240 m vjl rietumos līdz 3536 m austrumos Taunmurunas pārkāpē. Cauri ielejai austrumu—rietumu virzienā tek Kizilsū upe uz Tadžikistānu. Neliela ielejas daļa pieder Austrumu Kizilsu baseinam, kas tek no ledāja pie Taunmurunas pārkāpes uz austrumiem, uz Ķīnu. Ielejā kontinentāls, sauss klimats, rietumu daļā — pustuksnesis, austrumu — kalnu stepes, subalpīnās un alpīnās pļavas. Lielākā apdzīvotā vieta ir Saritaša, caur kuru no Ošas uz Horugu iet Pamira trakts, kā arī autoceļš uz Ķīnu austrumos un Džirgatolu Tadžikistānā rietumos.

Atsauces

Ārējās saites 

Pamirs
Ielejas
Kirgizstānas ģeogrāfija
KRONUS

KRONUS ir kompānija Latvijā, kas nodarbojas ar koka iepakojuma ražošanu un pārdošanu, koka mājiņu izgatavošanu un dārza piederumu un kastu izstrādi. KRONUS ir arī lielākais palešu apmaļu ražotājs visā pasaulē. Uzņēmuma ražotne atrodas Ulbrokā, kur ir arī galvenais birojs.

Vēsture
Uzņēmumu dibinājis Aleksandrs Minajevs, Kronus uzsāka biznesa darbību kā pārvadājumu kompānija, kas organizēja kravu pārvadājumus un pārdeva lietotas paletes. Turpmākā attīstība norisinājās šādi:

 1998. gadā uzņēmums uzsāka jaunu palešu ražošanu.
 1999. gadā uzņēmums sāka ražot palešu apmales.
 2003. gadā Kronus pārcēla ražošanu uz jaunām telpām Ulbrokā, kur turpina iesākto darbu arī šodien.
 2006. gadā tika uzstādīta pirmā automātiskā ražošanas līnija.
 2013. gadā uzņēmums piedzīvoja 'rebrendingu' un attīstīja uzņēmuma mārketingu.
 2016. gadā tiek atvērta pārstāvniecība Ķīnā.
 2020. gadā tiek uzsākti divi jauni darbības virzieni - zāģmateriālu un dārzkopības preču ražošana un pārdošana.
 2022. gada sākumā tiek atklāts jauns moderns birojs T/C Sāga.

Darbība
Uzņēmums Kronus nodarbojas ar koka iepakojumu ražošanu un tirdzniecību. Uzsvars ražošanā tiek likts uz koka palešu, palešu apmaļu un dažādu piemērotu aksesuāru ražošanu. Šie koka iepakojumi tiek izmantoti, lai uzglabātu un transportētu dažāda veida produktus. Uzņēmuma galvenie klienti ir saistīti ar inženierijas industriju un dažāda veida metāla apstrādi. Kronus savu produkciju pārdod vairāk kā 53 valstīs visā pasaulē un saražo vairāk kā 8 miljonus produkcijas vienību gadā. Ražošanas platība ir 65 000 kvadrātmetru liela. 2014. gadā uzņēmums ir veicis investīcijas 2 miljonu apmērā, jaunu ražošanas telpu izveidē, infrastruktūrā un energoefektivitātes uzlabošanā. 

Šobrīd KRONUS ir mātesuzņēmums DIY un dāzkopības brendam "Upyard", kas ražo dārza kastes, statīvus, dobju apmales un dārza mājiņas.  

Latvijas uzņēmumi
Rīgikogu

Rīgikogu () ir Igaunijas likumdevējvara — vienpalātas parlaments. Tajā ir 101 deputāts, kas vispārējās vēlēšanās tiek ievēlēti uz 4 gadiem. Pēdējās vēlēšanas notika .

Rīgikogu ieceļ augstas amatpersonas, tai skaitā premjerministru un Augstākās tiesas priekšsēdētāju, ievēl valsts prezidentu, uzrauga izpildvaru, pieņem likumus, apstiprina valdības izstrādāto budžetu.

Pirmās Rīgikogu vēlēšanas notika . Sēdes notiek Domkalna pilī Tallinas vecpilsētā. Kopš 2019. gada parlamenta priekšsēdētājs ir Henns Pelluāss.

Ārējās saites 
  

Igaunijas politika
Eiropas parlamenti
Rīgas Svētā Jāņa Priekšteča baznīca

Rīgas Svētā Jāņa Priekšteča pareizticīgo baznīca (pilnais nosaukums: Pravieša, Priekšteča un Kristītāja Svētā Jāņa galvas nociršanas pareizticīgo baznīca) ir Latvijas Pareizticīgās Baznīcas dievnams Rīgā, Latvijā. Atrodas Kalna ielā 21. Viena no lielākajām pareizticīgo baznīcām Rīgā.

Baznīcas vēsture saistīta ar blakus esošo Rīgas Visu Svēto un Rīgas Kazaņas Dievmātes ikonas baznīcu. Pirms Pirmā pasaules kara Svētā Jāņa Priekšteča draudze atradusies koka Visu svēto pareizticīgo baznīcā. Šī bija viena no apmeklētākajām pareizticīgo baznīcām Rīgā.

Mūra baznīcas celtniecība tika uzsākta 1913. gadā pēc Rīgas eparhijas arhitekta Vladimira Lunska projekta. Pēc Pirmā pasaules kara, kas izjauca baznīcas celtniecību, baznīca cietusi apšaudē. Vecajā koka baznīcā dievkalpojumi notika arī pēc kara. 1925. gadā tika uzsākta baznīcas atjaunošana (celtniecības pabeigšana) arhitekta Vladimira Šervinska. Pabeigtā baznīca tika iesvētīta . Veco koka baznīcu, kas arī bija veltīta Svētajam Jānim Priekštecim, pārdēvēja par Kazaņas Dievmātes ikonas baznīcu.

Krusta kupola baznīca, kuras apjomos un dekoratīvajos elementos parādās jūgendstila elementi (viena no retajām tādām kulta ēkām Rīgā). Baznīcā atrodas vairākas vērtīgas 19. gadsimta nogales un 20. gadsimta sākuma ikonas. No 1995. līdz 1996. gadam tika uzcelts zvanu tornis pēc arhitekta P. Štokmaņa projekta.

Darbojusies gan Otrā pasaules kara, gan pēckara gados. Baznīca vairākkārt ir tikusi remontēta. Līdz 1999. gadam šeit kalpojis pašreizējais Rīgas un visas Latvijas metropolīts Aleksandrs (Kudrjašovs).

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Rīgas svētā pravieša un Priekšteča Jāņa baznīca
 Jāņa Priekšteča (Kristītāja) baznīca

Baznīcas Rīgā
Pareizticīgo baznīcas Latvijā
Fortveina

Fortveina () ir pilsēta Indiānā, ASV. Alena apgabala administratīvais centrs. Atrodas štata ziemeļaustrumos, 29 km uz rietumiem no štata robežas ar Ohaio un 80 km uz dienvidiem no robežas ar Mičiganu. Ar vairāk nekā 256 tūkstošiem iedzīvotāju tā ir otra lielākā pilsēta Indiānā un 76. — ASV.

Dibināta . Pilsētas rūpnieciskā izaugsme sākusies ar Vobašas un Ēri kanāla izbūvi 19. gadsimta 30. gados. Pilsēta ir augstākās izglītības centrs — šeit atrodas vairākas mācību iestādes. Fortveinā atrodas par vienu no labākajiem valstī atzītais Fortnoksas bērnu zooloģiskais parks.

Pilsētā tika aizvadīta pirmā profesionālā beisbola spēle, Fortveina tiek uzskatīta arī par NBA dzimšanas vietu.

Ārējās saites

Atsauces 

Indiānas pilsētas
CSI: kibernoziegumi

"CSI: kibernoziegumi" (, Crime Scene Investigation: Cyber) ir amerikāņu noziegumu izmeklēšanas seriāls. Šis ir tiešs seriāla "CSI Lasvegasa" atvasinājums, ceturtais seriāls CSI sērijā. Seriāls no  līdz  tika pārraidīts CBS televīzijas kanālā.

Seriāls ir FIB kibernoziegumu izmeklēšanas komandu, kuru vada speciālā aģente Everija Raiena (attēlo Patrīcija Ārkete). Tā pilotsērija bija "CSI Lasvegasa" 14. sezonas sērija Kitty.

Pēc paziņošanas par seriāla "CSI Lasvegasa" filmēšanas pārtraukšanu 2015. gadā tika paziņots arī par Teda Densona (galvenās lomas attēlotājs seriāla "CSI Lasvegasa" pēdējās sezonās) pievienošanos "CSI: kibernoziegumi" aktieru sastāvam. 2016. gada 12. martā CBS paziņoja par seriāla filmēšanas pārtraukšanu.

Atsauces

Ārējās saites 
 

ASV televīzijas seriāli
Gazele

Gazele jeb gacele var būt:

ģints Āfrikas trīskrāsu gazeles — īsto antilopju cilts suga
ģints Āfrikas tuksnešu gazeles — īsto antilopju cilts suga
ģints Dienvidāfrikas gazeles — īsto antilopju cilts suga
ģints gazeles — īsto antilopju cilts suga
ģints stepju gazeles — īsto antilopju cilts suga
ģints klinšu gazeles — pundurantilopju cilts suga
Uherski Broda

Uherski Broda () ir pilsēta Čehijā, Zlīnas apgabala Uherske Hradištes apriņķī.

Vēsture 
Pilsētas tiesības piešķīra Čehijas karalis Otokārs II 1272. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. Smagi cietusi Trīsdesmitgadu kara laikā, no šī perioda daudzi pilsētas iedzīvotāji līdz Otrajam pasaules karam bija ebreji. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā. 2015. gada 24.februārī kāds iedzīvotājs sarīkoja slaktiņu vietējā kafejnīcā, nogalinot 8 cilvēkus.

Ekonomika 
Pilsētā atrodas Česká zbrojovka Uherský Brod ieroču rūpnīca, kurā citu starpā ražo pistoles CZ un mašīnpistoles.

Cilvēki
Uherski Broda ir viena no vietām, kur varētu būt dzimis Jans Komenskis (Jan Amos Komenský, 1592-1670).

Ārējās saites
Česká zbrojovka Uherský Brod

Čehijas pilsētas
Zlīnas apgabala pilsētas
Maurīcijas dienas gekons

Maurīcijas dienas gekons, arī Vinsona gekons (Phelsuma ornata) ir gekonu dzimtas felsuma, kas sastopama Maurīcijā un dažās tai pieguļošās salās, ieskaitot Raundu.

Izskats 

Viens no mazākajiem dienas gekoniem; garums līdz 12 cm. Galva un kakla daļa pelēcīgi brūna ar divām kakla strīpām. Muguras augšpuse spilgta, ar zilganu, zaļu, sarkanu, dzeltenu un oranžu rakstainu krāsojumu visā tās garumā, aste tirkīzzaļa, sarkanīgi punktota. Sāni brūni, vēders — balts. Acis lielas. 

Šādi grāmatā "Noenkurotais šķirsts" Melnās upes mežā un Raundas salā sastaptos gekonus apraksta Džeralds Darels:: "Apmēram sešas pēdas virs zemes pie stumbra bija pieplakusi apžilbinoši skaista ķirzaka. Tā bija apmēram piecas collas gara, mirdzošā spāres zaļumam līdzīgā pamatkrāsā. Taču galva un kakls lāsmoja zilā krāsā., ar gaišsarkaniem un ķiršsarkaniem plankumiem. Ķirzakai bija lielas melnas, saprātīgas acis. Katra pirksta pamatnē tai bija mazs spilventiņš, kas palīdzēja it kā piesūkties pie koka gludās mizas."

"Bet pašās latānijās mita Vinsona gekoni, zaļi kā zāle, ar zilām un sarkanām galvām... Pārlieku skaisti izskatījās mazo ķermenīšu tumšie silueti, kas skraidelēja un lēkāja uz zaļo lapu ekrāna."

Izplatība 
Apdzīvo Maurīcijas un Reinjonas un atsevišķu nelielu saliņu tropu mežus un kokosriekstu plantācijas.

Barība un uzvedība 
Pārtiek no kukaiņiem, nektāra, sulas, putekšņiem, pārbriedušiem augļiem. Parasti mitinās uz kokiem, piemēram, latānijām un citām palmām, pandāniem.

Pasugas 
Maurīcijas dienas gekonam ir divas pasugas:
 Phelsuma ornata ornata — Maurīcijas pasuga.
 Phelsuma ornata inexpectata — Reinjonas pasuga.

Aizsardzība 
Maurīcijas dienas gekons ir plaši sastopams. Raundas populācijas saglabāšanā izšķirošu ieguldījumu sniedza Darela savvaļas dzīvnieku aizsardzības trests.

Atsauces

Ārējās saites 

 The Habitat Use of Two Species of Day Geckos (Phelsuma ornata and Phelsuma guimbeaui)

Literatūra 
 Zeltainie sikspārņi un sārtie baloži. Džeralds Darels. Rīga. Zinātne. 1981
 !t's time. 50th anniversary commemorative plate. Durrell Wildlife Conservation Trust.

Felsumas
Maurīcijas rāpuļi
Kelča

Kelča () ir pilsēta Čehijā, Zlīnas apgabala Vsetīnas apriņķī.

Vēsture 
Rakstos pirmoreiz minēta 1131. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Cilvēki
Kelča ir hokejista Vlastimila Bubnīka (Vlastimil Bubník, 1931-2015) dzimtā pilsēta.

Čehijas pilsētas
Zlīnas apgabala pilsētas
Laviņa

Laviņa var būt:

 Larisa Laviņa;
 Liene Laviņa-Kalnaella.

Skatīt arī 
 Laviņš

Latviešu uzvārdi
Felikss Deičs

Felikss Deičs (dzimis  Rostovā pie Donas, miris ) bija  ebreju izcelsmes latviešu teātra režisors, aktieris, un inženieris. Iestudējis izrādes vairākos Latvijas teātros. 2012. gadā saņēmis Spēlmaņu nakts balvu par mūža ieguldījumu teātra mākslā.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1937. gadā Rostovā pie Donas. 1962. gadā absolvēja Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Hidromeliorācijas un mehanizācijas fakultāti, bet 1964. gadā Rīgas Krievu drāmas teātra studiju. No 1964. gada līdz 1992. gadam strādāja par aktieri un režisora asistentu Jaunatnes teātra krievu trupā. 1977. gadā pievērsās patstāvīgai režijai. No 1992. gada strādāja par režisoru Valmieras Drāmas teātrī.

Miris 2019. gadā, apbedīts Rīgas Jaunajos Ebreju kapos.

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Eduarda Smiļģa balva (1996) 
 Spēlmaņu nakts balva kategorijā "Gada režisors" (1997) 
 Triju Zvaigžņu ordenis (2003)
 Spēlmaņu nakts balva par mūža ieguldījumu teātra mākslā (2012)

Iestudētās teātra izrādes

Atsauces

Ārējās saites 
 Felikss Deičs Valmieras drāmas teātra mājaslapā
 Felikss Deičs Liepājas teātra mājaslapā 

Latvijas teātra režisori
Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Šmerļa kapos apbedītie
Glikokortikoīdi

Glikokortikoīdi ir kortikosteroīdi, kas ietekmē galvenokārt ogļhidrātu un olbaltumvielu maiņu. Glikokortikoīdi stimulē glikoneoģenēzi, paaugstina cukura līmeni asinīs, kā arī veicina glikogēna sintēzi aknās. Glikokortikoīdi spēj arī samazināt iekaisumus un alerģiskās izpausmes. Tos cilvēka ķermenī sintezē virsnieru garoza. Glikokortikoīdu receptori ir gandrīz visām cilvēka šūnām, un tiem piesaistoties, notiek attiecīgie efekti. Dabiskie glikokortikoīdi ir kortizons un hidrokortizons jeb kortizols, kurus dažādu preparātu veidā lieto medicīnā.

Efekti

Pretiekaisuma darbība 
Pretiekaisuma darbības pamatā ir glikokortikoīdu spēja nomākt iekaisuma eksudatīvo fāzi, jo tie neitralizē hialuronidāzi un samazina asinsvadu caurlaidību. Tie kavē arī iekaisuma mediatoru — prostaglandīnu sintēzi.

Imūndepresīvā iedarbība 
Imūndepresīvā glikokortikoīdu iedarbība ir saistīta ar spēju nomākt limfocītu un plazmocītu attīstību, samazināt antivielu veidošanos. Pie tam tie kavē tuklo šūnu granulu satura atbrīvošanu (piemēram, histamīna) un  izdalīšanos no tām, kā arī darbojas pretēji šo mediatoru efektiem, piemēram, samazina asinsvadu caurlaidību, paaugstina asinsspiedienu utt.

Ietekme uz asinsradi. 
To ilgstošas lietošanas laikā samazinās eozinofilo leikocītu un limfocītu skaits, bet palielinās eritrocītu un neitrofilo leikocītu skaits asinīs.

Atsauces 

Steroīdi
Mājdzīvnieki

Mājdzīvnieki ir dzīvnieki, kurus ir pieradinājis cilvēks, sniedzot pajumti un pārtiku. Mājdzīvnieki sniedz cilvēkam labumu — no mājdzīvniekiem iegūst dažādus materiālus, piemēram, pienu, gaļu, ādu utt. Mājdzīvniekus bieži mēdz jaukt ar mīļdzīvniekiem (dzīvnieki, kas tiek turēti prieka pēc, no kuriem netiek iegūti nekādi materiāli labumi). Vairumu mājdzīvnieku ir viegli pavairot. Veicot atlasi, var kontrolēt mājdzīvnieku vairošanos, to pazīmes, kas tiek nodotas tālāk viņu pēcnācējiem.

Skatīt arī 
 Domestikācija
Mandolīna

Mandolīna (no  — 'mazā mandola') ir maza izmēra strinkšķināmais stīgu instruments‎. Spēlējot mandolīnu stīgām pieskaras ar pirkstiem, mediatoru, vai putna spalvu. Spēlējot mandolīnu, izmanto tremolo tehniku. Mandolīnas metāla stīgas skaņu padara īsu. Par mandolīnas ciltstēvu uzskata itāļu soprāna lautas paraugu no 17. gadsimta beigām, 18. gadsimta sākuma. Kad instruments izplatījās pārējā Eiropā, tas ieguva dažādu izskatu, nosaukumu un skaņas īpašības. Šis mūzikas instruments Itālijā guva plašu popularitāti 18. gadsimtā.

Strinkšķināmie stīgu instrumenti‎
Mīna

Mīna ir slepeni uzstādīta munīcija, kas uzsprāgst zināmos apstākļos, noteiktā laika sprīdī. Nosaukums mīna radies no franču valodas — "ierakts".

Mīnu veidi 

Virszemes mīnas
 Prettanku mīnas;
 Pretgaisa mīnas;

Zemūdens mīnas
 Pašgājēju mīna — pazīstamas, kā torpēdas;

Mīnmetēju mīnas
 Šāviņš, ko šauj mīnmetēji;

Dzīvās mīnas
 Rokas granātas;

Ieroči
Juris Taube

Juris Taube ( — ) bija Latvijas Bruņoto spēku un vēlāk Latviešu leģiona virsnieks, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

Latvijas Bruņoto spēku virsnieki
Latviešu leģiona virsnieki
Lāčplēša Kara ordeņa kavalieri
Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Viestura ordeņa komandieri
Robena

Robena (, ) ir sala Tafelbājā, 6,7 km uz rietumiem no Keiptaunas krasta Dienvidāfrikā. Aptuveni ovāla formas, ziemeļu—dienvidu virzienā 3,3 km gara, 1,9 km plata. Atrodas tikai dažus metrus virs jūras līmeņa.

16. un 17. gadsimtā sala bija biežs kuģu apstāšanās punkts. Otrā pasaules kara laikā uzcelti nocietinājumi. No 20. gadsimta 60. gadu vidus līdz 1991. gadam te atradās maksimālas drošības cietums. Aparteīda laikā 18 no 27 gadiem ieslodzījuma šeit pavadīja bijušais Dienvidāfrikas prezidents un Nobela miera prēmijas laureāts Nelsons Mandela. Ieslodzījumu šeit pavadījuši arī citi valsts prezidenti: Kgalema Motlante un Jakobs Zuma. Pēdējie ieslodzītie tika atbrīvoti 1991. gadā. Līdz 1996. gadam tas bija vidējas drošības cietums. 1997. gadā cietumu pārveidoja par muzeju. 1999. gadā iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Ārējās saites 
 Robenas muzejs

Dienvidāfrikas Republikas salas
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Dienvidāfrikā
Neļķes

Neļķes (Dianthus) ir neļķu dzimtas ģints, kurā ietilpst aptuveni 300 sugas. Tie ir daudzgadīgi ziedaugi. Daudzas neļķu šķirnes tiek audzētas speciālās siltumnīcās, vai tiek selekcionētas.

Ar jaunu neļķu šķirņu reģistrēšanu nodarbojas Karaliskā dārzniecības biedrība. Neļķu latīniskais nosaukums cēlies no grieķu valodas — "dievišķais zieds" ().

Ziedaugi
Hadra

Hadra (, ) ir sena Divupes pilsēta mūsdienu Irākas teritorijā. Atrodas 290 km uz ziemeļrietumiem no Bagdādes un 110 km uz dienvidrietumiem no Mosulas.

Iespējams, uzcelta 3. vai 2. gadsimtā p.m.ē. Seleikīdu impērijas laikā. Piedzīvoja uzplaukumu mūsu ēras 1. un 2. gadsimtā kā reliģiskais un tirdzniecības centrs. Šī ir vislabāk saglabājusies Partas pilsēta.

1985. gadā iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. 2015. gada martā drīz pēc Nimrūdas iznīcināšanas tika ziņots, ka Islāma valsts iznīcinājusi arī Hadras drupas.

Ārējās saites 
 
 

Senās pilsētas
Divupe
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Irākā
Neaizmirstules

Neaizmirstules (Myosotis) ir skarblapju dzimtas ģints. Tie ir viengadīgi, divgadīgi vai daudzgadīgi lakstaugi ar vienkāršām, veselām, pamīšus sakārtotām lapām. Ziedi ir kārtni, ar kātiņiem, sakārtoti rituļos. Vainaga apmale plakana vai piltuvveidīga. Vainaga stobriņš cilindrisks, īss, pie ieejas stobriņā ir 5 dzeltenas zvīņas, kas veido gredzenu. Putekšņlapas — 5, ar īsiem kātiņiem, vainaga stobriņā. Auglenīca ar četrcirkņu sēklotni, pavedienveidīgu irbuli un galviņveidīgu drīksnu. Auglis ir riekstveida, kas sadalās 4 daļās. Lapas ir ar veselu plātni, paralēls dzīslojums, pamīšus sakārtotas lapas.

Atsauces 

Ziedaugi
Lakstaugi
Skarblapju dzimta
KnockoutJS

Knockout.js ir JavaScript bibliotēka, kas realizē Model-View-ViewModel arhitektūru.

Knockout izstrādāja Microsoft darbinieks Stīvs Sandersons (Steve Sanderson). Tas tika izstrādāts un tiek uzturēts kā atvērtā pirmkoda projekts.

Īpatnības 
 Deklaratīvā sasaiste
 Mainoties datu modeļa stāvoklim notiek automātiska saskarnes atjaunošana
 Atkarību izsekošana
 Šablonu izmantošana (ir iespēja izmantot gan iebūvēto šablonu mehānismu, gan citus šablonu mehānismus, piemēram, tādu kā jquery.tmpl)

Vienkāršs piemērs 

Šajā piemērā divi ievades lauki ir piesaistīti datu modeļa novērojamajiem mainīgajiem (kodā katrs šāds mainīgais tiek definēts kā 'observable'). Savukārt pilnais vārds ("full name") ir piesaistīts atkarīgakam mainīgajam (angļu valodā — dependent observable, bet kodā — computed observable) un tā vērtība tiek izrēķināta. Tiklīdz ievades lauki tiek rediģēti, pilnais vārds automātiski mainās un tam nav nepieciešams pieasitīt paildus notikumu apstrādi.

Skats (HTML) 

<p>First name: <input data-bind="value: firstName" /></p>
<p>Last name: <input data-bind="value: lastName" /></p>

Skata Modelis (JavaScript) 

function ViewModel() {
    this.firstName = ko.observable("Joe");
    this.lastName = ko.observable("Bloggs");

    this.fullName = ko.computed(function() {
        return this.firstName() + " " + this.lastName();
    }, this);
}

ko.applyBindings(new ViewModel());
Lustūzis (klints)

Lustūzis ir smilšakmens klints, kas atrodas Līgatnes upes labajā krastā Līgatnes centrā, iepretīm Spriņģu ielai un Līgatnes dīķim. Ietilpst Gaujas nacionālā parka teritorijā. Valsts nozīmes aizsargājams dabas objekts. Tā platība ir 4,454 ha, garums gar straumi 250 m, garums gar meža malu katrā no klints pusēm — 50 m.

Klints pakājē upītes pretējā krastā ierīkota īpaša skatu platforma, savukārt divas skatu platformas izveidotas Lustūža virsotnē.

Nosaukums 
Nosaukumu ieguvis, pateicoties mazai nojumei — lustūzītim klints virsotnē, kur senāk pulcējās Līgatnes pūtēju orķestris.

Otrs nosaukums — "Alu iezis" — raksturo to, ka šeit ir izkalts liels skaits daudzums alu un pagrabu.

Alas 
Lustūzis ir vienīgais smilšakmens Līgatnē, kur pagrabos alas ierīkotas vairākos stāvos. Pagrabus līgatnieši šeit veidoja jau kopš 18. gadsimta. Vairākos pagrabos iedzīvotāji joprojām glabā ziemas krājumus. Dažu alu griestos vēl līdz mūsdienām saglabājušies āķi gaļas uzkāršanai.

Līgatnes vēstures pētnieks Aivars Balodis par Lustūža alām un pagrabiem raksta:
"Pirmie pagrabi šeit veidoti ap 1770. gadu celto miltu dzirnavu un tajās dzīvojošo iedzīvotāju vajadzībām. Daži no tiem veidoti samērā plaši, kas veicinājis iežu nobrukumus, līdz ar ko līdz mūdienām saglabājušies daļēji. Nokļūšanai pagrabos šeit laikam arī bijis pirmais gājēju tiltiņš pār Līgatnes upi. Kā vēsta hronika un veco ļaužu atmiņu pieraksti, tad nākamais pagrabu būves posms šajā iezī bijis pēc 1815.—16. gados uzcelto papīra dzirnavu Anfabrika (Handfabrik) un to vajadzībā celto papīra žāvēšanas un galīgas apstrādes ēku uzcelšanas, kuras, tāpat kā vecā miltu dzirnavu ēka, daļēji tika izmantotas arī kā strādājošo mājokļi. Starp tām bija arī ēka, kura vēlāk pārbūvēta un pēdējā laikā pirms nodegšanas pazinām kā vietējās varas rezidenci.
Nākošais posms pagrabu būvei Lustūža iezī bijis pēc 1884. un 1886. gados uzcelto Zaķusalas un no 1889. līdz 1891. gadam uzceltām Krogus kalna, tagad Skolas kalna mājām. Lūstūža ieža pagrabus izmantojis arī 1895. gadā celtais patērētāju biedrības "Konzums" veikals, ēka, kuru šodien pazīstam kā Līgatnes aptieku".

Galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 Latvijas daba, Līgatnes Lustūzis

Līgatne
Latvijas iežu atsegumi
Anfabrikas klintis un pagrabi

Anfabrikas klintis un pagrabi ir līdz 17 m augstas, pelēcīgi iesarkanas smilšakmens klintis, kas atrodas Līgatnes upes kreisajā krastā Līgatnē. Ietilpst Gaujas nacionālā parka teritorijā. Valsts nozīmes ģeoloģisks un ģeomorfoģisks aizsargājams dabas piemineklis.

Klintīs vairāki taisnstūraini caurumi, kuros atradās mūsdienās jau pamesti pagrabi. Uz klints augšu ved tūristiem izveidotas koka kāpnes, savukārt tālāk iekārtotā taka to savieno ar attālākajiem, smilšakmenī izcirstajiem Rīgaskalna pagrabiem.

Nosaukums 
Nosaukumu ieguvušas no Anfabrikas. Netālu no klintīm kopš 1813. gada Handfabrikā (Handfabrik) notika papīra atliešana ar rokām, bet sākot ar 1873. gadu šeit uzsāka pusvielu sagatavošanu Līgatnes papīrfabrikai. Kopš šā laika šīs ražotnes oficiālais nosaukums bija "An fabrik" (Pie fabrikas).

Alas un pagrabi 
Pašreiz Anfabrikas iezī saglabājušās 13 pagrabu vietas. Līgatnes vēstures pētnieks Aivars Balodis par Anfabrikas alām un pagrabiem raksta:
"Pirmie pagrabi šajā smilšakmens iezī izcirsti pēc 1815. gada vienlaicīgi ar papīra dzirnavu celtniecību. Izmantoti gan kā noliktavas, gan kā pagrabi. Piekļūšanai pagrabiem bijušas izbūvētas estakādes un pāri upei tiltiņš. Pagrabi šajā iezī atkarībā no situācijas dabā, tāpat kā Lustūža un Līgatnes upes lejteces pagrabi, izcirsti dažādos līmeņos. Pēdējie pagrabi šajā iezī izcirsti pēc 1871. gada... Anfabrikas ieža pagrabiem tiek pieskaitīti arī pagrabi iezī pirms Anfabrikas ieža, kā arī pēc 1873. gada cirstie pagrabi divos blakus esošajos Līgatnes upes pamatkrasta iežos".

Upe 
Pie Anfabrikas klints slūžām Līgatnes upe sadalās divās atsevišķās upēs — viena, kas plūst uz Gauju, un otra, kuras uzdevums bija apgādāt Līgatnes papīrfabriku ar papīra ražošanai nepieciešamo ūdeni. Uz Anfabrikas slūžām ir izveidots pirmais un pagaidām Latvijā vienīgais zivju ceļš strauta foreļu (Salmo trutta fario), alatu (Thymallus thymallus), taimiņu (Salmo trutta) un lašu (Salmo salar) migrācijai.

Galerija

Atsauces 

Latvijas iežu atsegumi
Līgatne
Briga

Briga ir divmastu kuģis, aprīkots ar fokmastu un grotmastu. Senākos laikos brigas kalpoja kā patruļkuģi, izlūki,  pārvadāja kravas ar dažādām precēm tirdzniecībai. Lielākā un pazīstamākā briga krievu jūras flotē bija briga "Merkūrijs", kas 1828. gadā Krievu — Turku kara laikā bija spiests cīnīties ar diviem turku līnijkuģiem, kurus arī uzvarēja, izraisot nopietnus zaudējumus pretiniekiem.
Mūsu laikos īstu brigu piemēri ir britu briga "Rojālists" darbību uzsāka 1971. gadā un vācu "Roalds Amundsens" darbību uzsāka 1952. gadā

Kuģi
Kuģniecības vēsture
Jānis Janovskis

Jānis Janovskis ( — ) bija latviešu politiķis. 

No 1987. līdz 1990. gadam bijis Latvijas PSR valdības ministrs. 1987. gadā kļuvis par autotransporta un šoseju ministru, 1988. gadā — par transporta un ceļu saimniecības ministru. Pēc tam bijis Latvijas satiksmes ministrs no Latvijas Republikas atjaunošanas 1990. gada maijā līdz savai nāvei autokatastrofā 1992. gada janvārī.

Atsauces 

1950. gadā dzimušie
1992. gadā mirušie
Jēkabpils novadā dzimušie
Latvijas satiksmes ministri
Latvijas inženieri
Latvijas Lauksaimniecības universitātes absolventi
Ceļa negadījumos bojā gājušie
ABS-2

ABS-2 ir Bermudās reģistrēta uzņēmuma Asia Broadcast Satellite sakaru pavadonis. Palaists 2014. gada februārī ģeostacionārajā orbītā.
Tas nodrošina sakaru un datu pārraides pakalpojumus Āfrikai, Āzijai, Eiropai.
Singapore Telecommunications izmantotā pavadoņa aparatūras daļa tiek saukta par ST-3/ABS-2. KT Telecom izmantotā daļa tiek saukta par Koreasat 8.

Kosmiskais aparāts izgatavots uz platformas FS-1300 bāzes. Pavadonis apgādāts ar 51 Ku, 32 C un 6 Ka joslas raidītājiem.

Līgums ar Space Systems/Loral par ABS-2 izgatavošanu noslēgts 2010. gada oktobrī.

ABS-2 palaists  21:30 UTC ar nesējraķeti Ariane 5ECA (lidojums VA217) no Gviānas kosmiskā centra. Ar to kopā startēja Francijas un Itālijas militārais sakaru pavadonis Athena-Fidus.

Ģeostacionāro orbītu ABS-2 sasniedza ar saviem dzinējiem. ABS-2 tika novietots ģeostacionārās orbītas punktā 75° austrumu garuma. 

2014. gada 5. augustā tika paziņots, ka sabojājies viens no trijiem Ku joslas kūļiem, kurš apkalpo Krievijas teritoriju. Pārējā aparatūra darbojās normāli. Par šo kļūmi oktobrī tika pieprasīta apdrošināšanas atlīdzība 214 miljonu ASV dolāru apmērā.

Atsauces

Ārējās saites 
 ABS-2  Asia Broadcast Satellite 
 ABS-2 SSL 
 Flight VA217 Arianespace 
 ABS 2 (ST 3, Koreasat 8) Gunter Dirk Krebs 

Asia Broadcast Satellite
Rožnova pie Radhoštja

Rožnova pie Radhoštja () ir pilsēta Čehijā, Zlīnas apgabala Vsetīnas apriņķī, Morāvijas Valahijas reģionā.

Vēsture 
Rakstos pirmoreiz minēta 1267. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Tūrisms
Pilsētā atrodas Morāvijas Valahijas brīvdabas muzejs (Valašské muzeum v přírodě).

Cilvēki
Brīvdabas muzejā citu starpā apglabāts vieglatlēts Emils Zātopeks (Emil Zátopek, 1922-2000). Rožnavā bērnību pavadīja šveiciešu tenisiste Martina Hingisa (Martina Hingis, 1980).

Ārējās saites
Morāvijas Valahijas brīvdabas muzejs  

Čehijas pilsētas
Zlīnas apgabala pilsētas