joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Benuā Asu-Ekoto

Benuā Pjērs Davids Asu-Ekoto (, dzimis ) ir bijušais Kamerūnas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Kamerūnas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis Francijas komandā Lens. 2006. gadā pievienojies Anglijas Premjerlīgas komandai Tottenham Hotspur, kuras rindās viņš pavadīja septiņas sezonas un nospēlēja kopumā 202 mačus. Vēlāk vienu sezonu spēlējis Saint-Étienne, bet karjeru noslēdza Metz.

Kamerūnas futbola izlases sastāvā debitējis 2009. gadā. Piedalījies 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
Lens

 UEFA Intertoto kauss: 2005

Ārējās saites 

1984. gadā dzimušie
Kamerūnas futbolisti
Kamerūnas izlases futbolisti
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
Queens Park Rangers F.C. spēlētāji
AS Saint-Étienne spēlētāji
FC Metz spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Padekalē dzimušie
Ziņkiva

Ziņkiva () ir pilsēta Ukrainas vidienē, Poltavas apgabala Poltavas rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļaustrumos Tašaņas upes krastā  no apgabala centra Poltavas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

Vēsture 
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1604. gadā kā Žečpospoļitas cietoksnis. 1649. gadā iekļauta kazaku Poltavas pulka sastāvā, bet no 1661. līdz 1667. gadam bija Ziņkivas pulka centrs. Kopš 1802. gada apriņķa centrs. Mūsdienās nozīmīgs pārtikas rūpniecības centrs.

Atsauces

Ārējās saites
Beatrise Šuba

Beatrise Šuba (; dzimusi ) ir bijusī austriešu daiļslidotāja, 1972. gada ziemas olimpisko spēļu čempione, divkārtīgā Pasaules un Eiropas čempione.

Bibliogrāfija 
1967. gadā Beatrise Šuba debitēja pasaules čempionātā. Ar laiku viņa sasniedza milzīgu pārsvaru obligāto figūru "zīmēšanā", kas ļāva ieņemt kopvērtējuma pirmo vietu, pat neskatoties uz zemo vietu izvēles programmā (piemēram, 9. vieta Pasaules čempionātā 1972. gadā).

Šuba ir pēdējā daiļslidotāja, kura par obligātajām figūrām saņēma atzīmi vairāk par pieciem punktiem. Pirms katras obligātās figūras viņa izdzēra uzpirksteni konjaka, kas turēja pulsu ap 60 sitieniem minūtē, izpildot visas figūras,<ref>Германов Г. Н., Корольков А. Н., Сабирова И. А., Кузьмина О. И. - Теория и история физической культуры и спорта в 3 т. Том 2. Олимпийские зимние игры.  — М: Издательство Юрайт, 2019. — С. 108.</ref> viņa tās izpildīja absolūti precīzi, kaut arī ļoti lēni. 

1972. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Beatrise Šuba atkal bija labākā obligātajās figūrās, bet Dženeta Lina no Amerikas Savienotajām Valstīm,  ierindojās pirmajā vietā brīvajā slidojumā. Tā kā tajā laikā izmantotā punktu skaitīšanas sistēma piešķīra lielāku nozīmi figūru "zīmēšanai", Šuba izcīnīja zelta medaļu, bet Lina ieguva bronzu aiz sudraba medaļas ieguvējas Kanādas daiļslidotājas Karenas Magnusenas.
Šubas uzvara olimpiskajās spēlēs ietekmēja ISU lēmumu mainīt tiesāšanas sistēmu (galvenokārt pēc amerikāņu spiediena, kuru pārstāves zaudēja obligātajās figūrās), no 1972./73. gada sezonas kā trešo vērtējumu ieviešot īso programmu un līdz ar to samazinot obligāto figūru ietekmi.

Amatieru daiļslidošanu Šuba pameta pēc 1972./1973. gada sezonas. Pēc tam viņa 6 gadus uzstājās profesionālajos šovos Ice Follies un Holiday on Ice''.

2002. gadā viņa kļuva par Austrijas Daiļslidošanas federācijas prezidenti.

Sasniegumi daiļslidošanā

Atsauces

Ārējās saites 

1951. gadā dzimušie
Vīnē dzimušie
Austrijas daiļslidotāji
1972. gada ziemas olimpisko spēļu dalībnieki
Daiļslidotāji 1972. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki daiļslidošanā
Hadjača

Hadjača () ir pilsēta Ukrainas vidienē, Poltavas apgabala Mirhorodas rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļos Pselas upes krastā  no apgabala centra Poltavas. Līdz 2020. gadam rajona centrs. Bijusi vairāku Ukrainas hetmaņu rezidence, tajā skaitā Bohdana Hmeļnicka, Ivana Vihovska un Ivana Brjuhovecka.

Vēsture 
Sena apdzīvota vieta, iespējams no skitu laikiem. Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1533. gada "Lietuvas Krievzemes robežu kartē" kā vienīgā pilsēta tagadējās Poltavas apkārtnē. Ap 1616. gadu Hadjača ir sloboda, 1634. gadā — Žečpospoļitas stārastijas centrs. Pēc 1648. gada Atbrīvošanas kara pilsēta kļūst par Hadjačas pulka centru un diek dāvāta Bohdanam Hmeļnickim, bet pēc viņa nāves kļūst par hetmaņu ranga īpašumu. No 1663. gada uz pieciem gadiem Hadjača kļūst par Zaporožjes karaspēka administratīvo centru. 18.—19. gadsimtā Hadjača ir apriņķa pilsēta. Mūsdienās pilsētā vairāki mašīnbūves, būvmateriālu un pārtikas uzņēmumi.

Atsauces

Ārējās saites
Žans Makuns

Žans Makuns (, dzimis ) ir bijušais Kamerūnas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Kamerūnas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis Francijas komandas Lille, Lyon un Stade Rennais, Anglijas komandu Aston Villa, Grieķijas komandu Olympiacos un Turcijas komandu Antalyaspor.

Kamerūnas futbola izlases sastāvā debitējis 2003. gadā. Piedalījies 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī četros Āfrikas Nāciju kausa turnīros.

Sasniegumi 
Lille

 UEFA Intertoto kauss: 2004

Olympiacos

 Grieķijas Superlīga: 2011–12
 Grieķijas kauss: 2011–12

Ārējās saites 

1983. gadā dzimušie
Kamerūnas futbolisti
Kamerūnas izlases futbolisti
LOSC Lille spēlētāji
Lionas "Olympique" spēlētāji
Aston Villa F.C. spēlētāji
Stade Rennais F.C. spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Oreljēns Šedžū

Oreljēns Šedžū (, dzimis ) ir Kamerūnas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, bijis Kamerūnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Šedžū pārstāv Turcijas Superlīgas komandu Adana Demirspor.

Iepriekš pārstāvējis vairākas komandas Francijā un Turcijā, savu karjeras lielāko daļu pavadot Lille un Galatasaray. Ar Lille komandu 2011. gadā izcīnījis Francijas 1. līgas čempionu titulu, savukārt ar Galatasaray Turcijas Superlīgas titulu ieguvis 2015. gadā.

Kamerūnas futbola izlases sastāvā debitējis 2009. gadā. Piedalījies 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Sasniegumi 
Lille

 Francijas 1. līga: 2010–11
 Francijas kauss: 2011

Galatasaray

 Turcijas Superlīga: 2014–15
 Turcijas kauss: 2013–14, 2014–15, 2015–16
 Turcijas Superkauss: 2013, 2015, 2016

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Kamerūnas futbolisti
Kamerūnas izlases futbolisti
LOSC Lille spēlētāji
Stambulas "Galatasaray" spēlētāji
Stambulas "Başakşehir" spēlētāji
Bursaspor spēlētāji
Amiens SC spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Stefāns Mbia

Stefāns Mbia Etundi (, dzimis ) ir Kamerūnas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, bijis Kamerūnas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis komandas Francijā, Anglijā, Spānijā, Turcijā un Ķīnā. Vislielākos panākumus guvis ar Marseille komandu, ar kuru viņš izcīnīja Ligue 1 titulu un trīs Coupe de la Ligue kausus, kā arī ar Sevilla komandu, ar kuru viņš ieguva divus UEFA Eiropas līgas kausus.

Kamerūnas futbola izlases sastāvā Mbia debitēja 2005. gadā. Piedalījies 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Sasniegumi 
Rennes

 UEFA Intertoto kauss: 2008

Marseille

 Francijas 1. līga: 2009–10
 Coupe de la Ligue: 2009–10, 2010–11, 2011–12
 Trophée des Champions: 2011

Sevilla

 UEFA Eiropas līga: 2013–14, 2014–15

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Kamerūnas futbolisti
Kamerūnas izlases futbolisti
Stade Rennais F.C. spēlētāji
Marseļas "Olympique" spēlētāji
Queens Park Rangers F.C. spēlētāji
Sevilla FC spēlētāji
Trabzonspor spēlētāji
Toulouse FC spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Luteīns

Luteīns (no latīņu valodas luteus, kas nozīmē "dzeltens") ir ksantofils un viens no 600 zināmajiem dabā sastopamajiem karotinoīdiem. Luteīnu sintezē tikai augi, un tāpat kā citi ksantofili lielos daudzumos ir atrodami zaļos lapu dārzeņos, piemēram, spinātos, kāpostos un dzeltenajos burkānos. Zaļajos augos ksantofili darbojas, lai modulētu gaismas enerģiju un kalpotu kā nefotoķīmiski dzesinātāji, lai fotosintēzes laikā tiktu galā ar hlorofila tripletu (uzbudināta hlorofila forma), kas tiek pārmērīgi ražots ļoti augstā gaismas līmenī. Par šo tēmu skatiet ksantofila ciklu.

Dzīvnieki luteīnu iegūst, uzņemot augu barību. Cilvēka tīklenē luteīns no asinīm uzsūcas īpaši dzeltenajā makulā, lai gan precīza tā loma organismā nav zināma. Luteīns ir atrodams arī olu dzeltenumos un dzīvnieku taukos.

Luteīns ir izomērisks ar zeaksantīnu, kas atšķiras tikai ar vienas dubultās saites izvietojumu. Luteīns un zeaksantīns organismā var tikt savstarpēji pārveidoti, izmantojot starpproduktu, ko sauc par <i id="mwJA">mezo</i>-zeaksantīnu. Galvenais luteīna dabiskais stereoizomērs ir (3R,3′R,6′R)-beta, epsilon-karotīna-3,3′-diols. Luteīns ir lipofīla molekula un parasti nešķīst ūdenī. Konjugēto dubultsaišu (poliēna ķēdes) garā hromofora klātbūtne nodrošina raksturīgās gaismas absorbcijas īpašības. Poliēna ķēde ir jutīga pret oksidatīvu noārdīšanos gaismas vai siltuma ietekmē, un tā ir ķīmiski nestabila skābēs.

Luteīns augos atrodas kā taukskābju esteri, un viena vai divas taukskābes ir saistītas ar abām hidroksilgrupām. Šī iemesla dēļ luteīna esteru pārziepjošana (deesterifikācija), lai iegūtu brīvu luteīnu, var iegūt luteīnu jebkurā molārā attiecībā no 1:1 līdz 1:2 ar pārziepjojošo taukskābi.

Atsauces 

Pārtikas krāsvielas
Pārtikas antioksidanti
Visi vīrieši ir sušķi

Visi vīrieši ir sušķi ir latviešu seriāla "Sirdsmīļā Monika" 1. sezonas 1. sērija, ko  pārraidīja kanālā LNT. Sērijas režisors ir Armands Ekštets, bet scenāriste — Ieva Jansone.

Anotācija 
Monikai ir apnikusi Roberta nekārtība dzīvoklī, tāpēc pāris izlemj sadalīt dzīvokli uz pusēm, bet, kad tajā plāno ierasties fotogrāfs no žurnāla "Privātā dzīve", Roberts sagaida, ka Monika uzkops arī viņa dzīvokļa daļu. Monika kopā ar kaimiņieni Hildu izjoko Robertu, pirms fotogrāfa ierašanās pārģērbjoties par bezpajumtnecēm.

Atsauces

Ārējās saites 

Sirdsmīļā Monika
Karloss Salsido

Karloss Arnoldo Salsido Floress (, dzimis ) ir bijušais Meksikas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Meksikas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras sākumā pārstāvējis Meksikas komandu Guadalajara. 2006. gadā pievienojies Nīderlandes komandai PSV Eindhoven, ar kuru viņš izcīnīja divus Eredivisie čempionu titulus. Salsido spēlēja arī Anglijas komandā Fulham, pirms atgriešanas Meksikā, kur spēlējis Tigres UANL, Guadalajara un Veracruz.

Meksikas futbola izlases sastāvā debitējis 2004. gadā. Piedalījies 2006., 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā. Ieguvis zelta medaļu 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Sasniegumi 
PSV

 Eredivisie: 2006–07, 2007–08
 Johan Cruijff Schaal: 2008

Tigres UANL

 Liga MX: 2011
 Copa MX: 2014

Guadalajara

 Liga MX: 2017
 Copa MX: 2015, 2017
 Supercopa MX: 2016
 CONCACAF Čempionu līga: 2018

Meksika

 Vasaras olimpiskās spēles zelta medaļa: 2012
 CONCACAF Zelta kauss: 2011

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Meksikas futbolisti
Meksikas izlases futbolisti
PSV Eindhoven spēlētāji
Fulham FC spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Djego Rejess

Djego Antonio Rejess Rosaless (, dzimis ) ir Meksikas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Meksikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Rejess spēlē Meksikas Liga MX komandā Tigres UANL.

Savas karjeras sākumā spēlējis Meksikas komandā Club América. 2013. gadā pievienojies Portugāles komandai FC Porto, tomēr lielāko daļu laika pavadījis La Liga komandās Real Sociedad un Espanyol. Vēlāk spēlējis arī Turcijas komandā Fenerbahçe un Spānijas komandā Leganes.

Meksikas futbola izlases sastāvā debitējis 2011. gadā. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā. Izcīnījis zelta medaļu 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Sasniegumi 
América

 Liga MX: 2013

Porto

 Portugāles Premjerlīga: 2017–18

Tigres UANL

 CONCACAF Čempionu līga: 2020

Meksika

 CONCACAF Zelta kauss: 2015, 2019
 Vasaras olimpiskās spēles zelta medaļa: 2012

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Meksikas futbolisti
Meksikas izlases futbolisti
FC Porto spēlētāji
Sansevastjanas "Real Sociedad" spēlētāji
RCD Espanyol spēlētāji
Stambulas "Fenerbahçe" spēlētāji
CD Leganes spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Dzeltenais grīslis

Dzeltenais grīslis () ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama pārsvarā Ziemeļeiropā, tostarp diezgan bieži visā Latvijas teritorijā, kā arī  Ziemeļamerikas austrumu un rietumu daļā. Plašā nozīmē dzeltenā grīšļa grupā apvienotas kā atsevišķas sugas Latvijā aplūkotās: Carex flava, Carex serotina, Carex scandinavica, Carex demissa, Carex bergrothii un Carex lepidocarpa.

Apraksts 
Dzeltenais grīslis ir daudzgadīgs, 20-60 cm garš lakstaugs, kurš pieder dažādvārpu grīšļu grupai, jo auga sievišķajiem ziediem ir 3 drīksnas un augļa pūslītis ir ar skaidri nodalītu, divzobainu knābīti.

Augs veido blīvu ceru, tas ir gaiši dzeltenīgi zaļš. Stublājs ir asi trīsšķautņains. Auga lapas ir 0,3-0,5 cm platas, mazliet īsākas nekā stublājs. Stublāja galā ir viena vīrišķo ziedu vārpiņa, tūlīt zem tās ir 2-3 ieapaļas, sēdošas sievišķo ziedu vārpiņas (apakšējā vārpiņa nereti ar īsu kātiņu). Sievišķo vārpiņu seglapas ir ļoti garas, tās parasti pārsniedz ziedkopu. Augļa pūslītis ir dzeltenzaļš, 0,4-0,7 cm garš, knābītis garš, divzobains, mazliet atliekts. Katra sievišķā vārpiņa augļu gatavības laikā izskatās diezgan izspūrusi. Segplēksne ir dzeltenbrūna, gals ir diezgan strups, pūslīti sedz ne vairāk kā līdz divām trešdaļām tā garuma. Zied maijā, jūnijā.

Atsauces 

Grīšļi
Latvijas flora
Drakula (filma)

"Drakula" () ir 1992. gada gotiska šausmu filma, kuras režisors ir Frānsiss Fords Kopola. Filmā galvenās lomas atveido Gērijs Oldmens, Vinona Raidere, Entonijs Hopkinss un Kiānu Rīvss. Filma ir balstīta uz Brema Stokera 1897. gada romāna "Drakula".

Jauns jurists Džonatans Hārkers (Rīvss) ierodas Transilvānijā pie Grāfa Drakulas (Oldmens), lai noslēgtu līgumu par zemes pirkumu Anglijā. Kad Grāfs redz Hārkera nākamās sievas bildi, tas viņam atsauc sāpīgas atmiņas par savu mūža mīlu.

"Drakula" pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Filma bija arī komerciāli veiksmīga, nopelnot 215,9 miljonus ASV dolārus. "Drakula" tika nominēta četrām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, no kurām ieguva trīs kategorijās "Labākie kostīmi", "Labākā skaņas montāža" un "Labākais grims".

Atsauces

Ārējās saites 

1992. gada filmas
ASV filmas
Šausmu filmas
Frānsisa Forda Kopolas filmas
Columbia Pictures filmas
Džonatans de Gusmans

Džonatans de Gusmans (, dzimis ) ir Nīderlandes futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, bijis Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada de Gusmans pārstāv Grieķijas Superlīgas komandu Krētas OFI.

Savu karjeru sācis Nīderlandes komandā Feyenoord. Vēlāk pārstāvējis Spānijas komandas Mallorca un Villarreal. No 2012. līdz 2014. gadam pavadījis īrē Anglijas Premjerlīgas komandā Swansea City. Vēlāk spēlējis Itālijas komandās Napoli, Carpi un Chievo. 2017. gadā noslēdzis trīs gadu līgumu ar Vācijas Bundeslīgas komandu Eintracht Frankfurt.

Nīderlandes futbola izlases sastāvā debitējis 2013. gadā. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
Feyenoord

 Nīderlandes kauss: 2007–08

Swansea City

 Anglijas Līgas kauss: 2012–13

Napoli

 Supercoppa Italiana: 2014

Eintracht Frankfurt

 Vācijas kauss: 2017–18

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Nīderlandes futbolisti
Nīderlandes izlases futbolisti
Roterdamas "Feyenoord" spēlētāji
Villarreal CF spēlētāji
Swansea City A.F.C. spēlētāji
SSC Napoli spēlētāji
Veronas "Chievo" spēlētāji
Frankfurtes "Eintracht" spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Horola

Horola () ir pilsēta Ukrainas vidienē, Poltavas apgabala Lubnu rajonā. Izvietojusies apgabala vidusdaļā Rudkas upītes krastos netālu no tās ietekas Horolas upē  no apgabala centra Poltavas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

Vēsture 
Sena apdzīvota vieta, vēstures avotos pirmoreiz minēta 1083. gadā Vladimira Monomaha rakstos. 1362. gadā Horola nonāca Lietuvas Lielkņazistes valdījumā, no 1569. gada — Žečpospoļitas sastāvā. 1648. gadā Horola kļuva par Mirhorodas pulka sotņas centru. 1781. gadā — par apriņķa centru. 1939. gadā pilsētā uzbūvēja metālapstrādes uzņēmumu, pēc kara — vēl vairākas ražotnes. Mūsdienās pilsētā attīstīta pārtikas un metālapstrādes ražošana. Dzelzceļa stacija.

Atsauces

Ārējās saites
Apaļvārpu grīslis

Apaļvārpu grīslis () ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eirāzijā mērenā un aukstā klimata joslā. Latvijā suga ir sastopama retumis visā teritorijā - purvainos skujkoku mežos un purvos.

Apraksts 
Apaļvārpu grīslis ir daudzgadīgs, 10-40 cm garš lakstaugs, kurš pieder dažādvārpu grīšļu grupai, jo tā sievišķajiem ziediem ir 3 drīksnas un augļa pūslītis ir ar īsu knābīti.

Augs veido skraju ceru, tam ir pazemes dzinumi. Stublājs ir stāvs, raupjš, tievs un pie pamata aplapots. Lapas ir zaļas, 0,15-0,3 cm šauras, īsākas nekā stublājs. Ziedkopā stublāja galotnē  ir 1 vīrišķo ziedu vārpiņa, zem tās ir 1-2 attālu novietotas, 0,3-0,8 cm garas, sēdošas (apakšējā retumis ar īsu kātiņu) sievišķo ziedu vārpiņas. Apakšējās sievišķās vārpiņas seglapa ir īsāka nekā ziedkopa. Ziedu skaits vārpiņā parasti ir 3-7. Pūslītis ir zaļš, olveidīgs, klāts ar īsiem, baltiem matiņiem, tāpēc izskatās blāvi zaļš. Augļa pūslīša segplēksne ir brūna, olveidīga, ar smailu galu, gaišu joslu vidū un plēvjainu apmali, īsāka nekā pūslītis. Zied jūnijā, jūlijā.

Atsauces 

Grīšļi
Latvijas flora
Pirjatina

Pirjatina () ir pilsēta Ukrainas vidienē, Poltavas apgabala Lubnu rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļrietumos Udajas upes krastos  no apgabala centra Poltavas un  no valsts galvaspilsētas Kijivas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

Vēsture 
Sena apdzīvota vieta, vēstures avotos pirmoreiz minēta 1155. gadā Laurentija hronikā kā Perejaslavļas kņazistes cietoksnis. Mongoļu iebrukuma laikā nopostīta, vēlāk atjaunota un 1362. gadā nonāca Lietuvas Lielkņazistes sastāvā, bet 1569. gadā — Žečpospoļitā. 1592. gadā Pirjatinai piešķirtas Magdeburgas tiesības un ģerbonis. 1658. gadā Pirjatina kļūst par Lubnu pulka sotņas pilsētu, 1781. gadā — par apriņķa centru, bet 1923. gadā — par rajona centru. Mūsdienās pilsētā vairāki metālapstrādes un pārtikas uzņēmumi.

Atsauces

Ārējās saites
Kūdrāja grīslis

Kūdrāja grīslis () ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropā, vietām Āzijā un Ziemeļamerikā aukstā klimata un kalnu apvidos.

Latvijā reti, galvenokārt ziemeļrietumu daļas zāļu purvos un Latvijas austrumos.

Ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.

Apraksts 
Kūdrāja grīslis ir daudzgadīgs, 15-30 cm garš lakstaugs, kurš pieder vienādvārpu grīšļu grupai, jo  vīrišķie ziedi atrodas vārpiņu apakšdaļā.

Augs veido nelielu, skraju ceru. Stublājs ir trīsšķautņains, tievs, stāvs un augšdaļā raupjš. Lapas ir tikai stublāja apakšdaļā, un tās ir īsākas nekā stublājs, pelēki zaļas un 0,1-0,2 cm šauras. Piezemes lapu makstis ir tumšbrūnas, parasti pie cera pamata saglabājas iepriekšējā gada atmirušās lapas. Ziedkopu veido nelielas, 0,5-1 cm garas, 0,4-0,6 cm platas, stublāja galā satuvinātas 3-6 vārpiņas. Seglapu nav. Vārpiņā sievišķie ziedi atrodas augšdaļā, vīrišķie - apakšdaļā. Vārpiņas ir brūnas. Augļa pūslītis ir brūns, 0,25-0,35 cm garš, olveidīgs, ar izšķiramu dzīslojumu, knābītis ir īsi divzobains. Segplēksne ir smaila, gaišbrūna, ar gaišāku joslu vidū un plēvjainu apmali, tikpat gara, cik pūslītis. Zied no maija beigām līdz jūlijam.

Atsauces

Ārējās saites 

Grīšļi
Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
Kažoks (Sirdsmīļā Monika)

Kažoks ir latviešu seriāla "Sirdsmīļā Monika" 1. sezonas 2. sērija, to  pārraidīja kanālā LNT. Sērijas režisors ir Armands Ekštets, bet scenāriste — Ieva Jansone.

Anotācija 
Roberts izīrē 3000 latu dārgu mēteli pasākumam klubā, taču Monika domā, ka tas ir paredzēts viņai. Roberts nolīgst Žani lai tas izliekas par zagli un "nozog" mēteli, bet dzīvoklī ierodas īsts zaglis.

Atsauces

Ārējās saites 

Sirdsmīļā Monika
Dvaits Pauels

Dvaits Hārlans Pauels (; dzimis  Toronto) ir Kanādas basketbolists, spēlē centra pozīcijā. 2022. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Dalasas "Mavericks", kā arī Kanādas basketbola izlasi.

Karjera 
Pēc izcilas vidusskolu basketbola karjeras D. Pauels nokļuva Stenforda Universitātē. NCAA basketbolā aizvadīja visas četras sezonas pirms pieteicās NBA draftam. 2014. gada NBA draftā Šarlotas "Hornets" izvēlējās viņu otrajā kārtā ar kopējo 45. numuru. Drīz pēc tam D. Paules tika aizmainīts, vispirms viņu nosūtīja uz Klīvlendas "Cavaliers". Viņš spēlēja NBA Vasaras līgā "Cavaliers" sastāvā, taču pēc līguma noslēgšanas viņu aizmainīja vēlreiz — šoreiz uz Bostonas "Celtics". "Celtics" sastāvā aizvadīja tikai 5 spēles, pārsvarā pārstāvot D Līgas komandu.

2014. gada decembrī D. Pauels kopā ar Ražonu Rondo tika aizmainīts uz Dalasas "Mavericks" pret Džē Krauderu, Džamīru Nelsonu un Brendanu Raitu, kā arī divām nākotnes drafta izvēlēm. Lomu "Mavericks" sastāvā iekaroja pamazām, sākotnēji daudz spēlējot fārmkubā Teksasas "Legends", katrā nākamajā sezonā gūstot lielāku spēles laiku, līdz 2019.—2020. gada NBA sezonā jau spēlēja vairāk nekā 26 minūtes vidēji spēlē.

Kanādas basketbola izlases sastāvā izcīnījis bronzas medaļu 2015. gada FIBA Amerikas čempionātā, kas notika Meksikā.

Atsauces

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Ontārio dzimušie
Kanādas basketbolisti
Basketbola centri
Bostonas "Celtics" spēlētāji
Dalasas "Mavericks" spēlētāji
Ukrainas varoņpilsēta

Ukrainas varoņpilsēta () ir goda atzinība, ko Ukrainas prezidents iedibināja 2022. gada 6. martā, lai atzīmētu pilsoņu varoņdarbus, vispārēju varonību un izturību, kas parādīta savas pilsētas aizstāvībā pret Krievijas Federācijas bruņoto agresiju pret Ukrainu.

Varoņpilsētas 

Goda atzinība piešķirta:
 2022. gada 6. martā:
 Volnovahai
 Hostomeļai
 Mariupolei
 Harkivai
 Hersonai
 Čerņihivai
 2022. gada 24. martā:
 Bučai
 Irpiņai
 Mikolajivai
 Ohtirkai

Piemiņas zīmes 
2022. gada 10. aprīlī Kijivas Šuļavkas rajonā no varoņpilsētu piemiņas zīmēm tika novākti Krievijas un Baltkrievijas pilsētu Maskavas, Ļeņingradas, Staļingradas, Tulas, Murmanskas, Smoļenskas, Novorosijskas, kā arī Minskas un Brestas nosaukumi.

Šo pilsētu vietā parādījās Ukrainas varoņpilsētas: Harkova, Hersona, Čerņihiva, Mikolajava, Volnovaha, Ohtirka, Buča, Irpiņa, Hostomeļa un Mariupole.

No iepriekšējiem nosaukumiem palika tikai ukraiņu pilsētas — Kijiva, Sevastopole, Odesa un Kerča. Varoņpilsēta ir augstākā atzinība, kas piešķirta četrām Ukrainas pilsētām, kuras kļuva slavenas ar savu varonīgo aizsardzību Otrā pasaules kara laikā.

Atsauces 

 
Krievijas 2022. gada iebrukums Ukrainā
Hosta grīslis

Hosta grīslis () ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropā. Latviju šķērso sugas izplatības areāla ziemeļaustruma robeža, tādēļ suga ir bieži sastopama gandrīz visā valstī, atskaitot valsts dienvidaustrumu daļu. Augs sastopams mitrās pļavās, krūmājos, zāļu purvos, it īpaši kaļķainās augsnēs.

Apraksts 
Hosta grīslis ir daudzgadīgs, 25-45 cm garš lakstaugs, kurš pieder dažādvārpu grīšļu grupai, jo auga sievišķajiem ziediem ir 3 drīksnas un augļa pūslītim ir skaidri nodalīts, divzobains knābītis.

Auga cers ir skrajš un augam ir saknenis ar īsiem dzinumiem. Stublājs ir stāvs un gluds. Lapas ir 0,2-0,4 cm platas, 2-3 reizes īsākas nekā stublājs. Ziedkopā ir 3-5 vārpiņas. Stublāja galotnē ir viena vīrišķā vārpiņa, zem tās ir aptuveni 1 cm garas sievišķās vārpiņas. Augšējās vārpiņas vienmērīgi satuvinātas, apakšējā nereti attālāk, ar 2-5 cm garu kātiņu, kātiņš ieslēgts seglapas makstī. Apakšējā seglapa nesasniedz vīrišķo vārpiņu. Augļa pūslītis ir plakans, trīsšķautņains, zaļš ar dzeltenīgu dzīslojumu. Segplēksne tumšbrūna, ar gaišu vidusdaļu, īsāka nekā pūslītis. Zied maijā.

Atsauces 

Grīšļi
Latvijas flora
Amerikāņu grafiti

"Amerikāņu grafiti" () ir 1973. gada komēdija, kuras režisors ir Džordžs Lūkass, bet producents Frānsiss Fords Kopola. Filmā galvenās lomas atveido Ričards Dreifūss, Rons Hauards, Pols Le Mets, Harisons Fords, Čārlzs Mārtins Smits, Kendija Klārka, Makenzija Filipsa, Sindija Viljamsa un Vulfmens Džeks.

Filmas darbība norisinās 1962. gadā Kalifornijā. Tā vēsta par vairākiem pusaudžiem un viņu piedzīvojumiem vienas nakts garumā pēdējā vasaras brīvlaika dienā. Filma ir daļēja autobiogrāfiska, un tās pamatā ir paša Džordža Lūkasa pavadītie gadi Modesto, Kalifornijā.

"Amerikāņu grafiti" pirmizrāde notika  Lokarno starptautiskajā kinofestivālā. Filma saņēma plašu kritiķu atzinību un tika nominēta piecām Amerikas Kinoakadēmijas balvām kategorijās "Labākā filma", "Labākais režisors", "Labākais oriģinālscenārijs", "Labākā aktrise otrā plāna lomā" (Klārka) un "Labākā montāža". Filmas kopējie ienākumi sasniedza 140 miljonus ASV dolārus pie tikai 777 tūkstošiem dolāru budžeta, tādējādi kļūstot par vienu no visu laiku ienesīgākajām filmām. 1995. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma". 1979. gadā filmai iznāca turpinājums More American Graffiti.

Atsauces

Ārējās saites 

1973. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
Džordža Lukasa filmas
Universal Pictures filmas
Terenss Kongolo

Terenss Kongolo (, dzimis ) ir Nīderlandes futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, bijis Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Kongolo pārstāv Anglijas čempionāta komandu Fulham.

Savu karjeru sācis Eredivisie komandā Feyenoord, kur pavadījis sešas sezonas. 2017. gadā pievienojies Ligue 1 komandai AS Monaco, kur viņš nespēja ielauzties komandas pamatsastāvā. 2018. gada janvārī viņš uz īres tiesībām pievienojās Anglijas Premjerlīgas komandai Huddersfield Town, bet vasarā komandai pievienojās pilntiesīgi. 2020. gadā pārcēlies uz Fulham.

Nīderlandes futbola izlases sastāvā debitējis 2014. gadā. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
Feyenoord

 Eredivisie: 2016–17
 Nīderlandes kauss: 2015–16

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Nīderlandes futbolisti
Nīderlandes izlases futbolisti
Roterdamas "Feyenoord" spēlētāji
AS Monaco FC spēlētāji
Huddersfield Town A.F.C. spēlētāji
Fulham FC spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Jordijs Klasijs

Jordijs Klasijs (, dzimis ) ir Nīderlandes futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Klasijs pārstāv Eredivisie komandu AZ Alkmaar.

Savu karjeru sācis Eredivisie komandā Feyenoord, kur pavadījis kopumā četras sezonas. 2015. gadā viņš noslēdza piecu gadu līgumu ar Anglijas Premjerlīgas komandu Southampton. Ticis izīrēts gan uz Beļģijas komandu Club Brugge, gan atpakaļ uz Feyenoord komandu. 2019. gadā Klasijs kā brīvais aģents pievienojās AZ Alkmaar.

Nīderlandes futbola izlases sastāvā debitējis 2012. gadā. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
Feyenoord

 Johan Cruijff Schaal: 2018

Club Brugge

 Beļģijas Pro līga: 2017–18

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Nīderlandes futbolisti
Nīderlandes izlases futbolisti
Roterdamas "Feyenoord" spēlētāji
Southampton FC spēlētāji
Club Brugge KV spēlētāji
AZ Alkmaar spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Ziemeļholandē dzimušie
Džermeins Lenss

Džermeins Marsiano Lenss (, dzimis ) ir Nīderlandes futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, bijis Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada Lenss pārstāv Turcijas Superlīgas komandu Beşiktaş.

Savas karjeras laikā pārstāvējis komandas Nīderlandē, Ukrainā, Anglijā un Turcijā. Lielākos panākumus guvis ar Nīderlandes komandu AZ Alkmaar, kur viņš 2009. gadā kļuva par Eredivisie uzvarētāju, kā arī ar Ukrainas komandu Dynamo Kyiv, kuras rindās par Ukrainas Premjerlīgas čempionu viņš kļuva 2015. gadā.

Nīderlandes futbola izlases sastāvā debitējis 2010. gada. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
AZ Alkmaar

 Eredivisie: 2008–09
 Johan Cruijff Schaal: 2009

PSV

 Nīderlandes kauss: 2011–12
 Johan Cruyff Shield: 2012

Dynamo Kyiv

 Ukrainas Premjerlīga: 2014–15
 Ukrainas kauss: 2013–14, 2014–15

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Nīderlandes futbolisti
Nīderlandes izlases futbolisti
AZ Alkmaar spēlētāji
PSV Eindhoven spēlētāji
Kijivas "Dinamo" spēlētāji
Sunderland A.F.C. spēlētāji
Stambulas "Fenerbahçe" spēlētāji
Stambulas "Beşiktaş" spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Nebaidies ne no kā

"Nebaidies ne no kā" ir straumēšanas platformas Go3 oriģinālseriāls. Seriāla pirmo sezonu sāka pārraidīt TV3 2022. gada 24. februārī. Seriāls ir balstīts uz Rolanda Priverta autobiogrāfisko grāmatu ar tādu pašu nosaukumu. Seriāla galvenais varonis, narkokurjers Riverts savu dzīvi veido pēc narkopasaules noteikumiem. Tā ir dzīve ārpus likuma – laupīšanas, spekulācijas ar valūtām, narkotikas un paralēli tam nodevība, meli, viltus solījumi, savstarpējā izrēķināšanās un izpostītas dzīves. Tomēr sižetā vijas cauri arī mūžīgais stāsts par mīlestību, kas tiek pārbaudīta galveno varoņu izvēļu veidotajās grūtībās. Seriālā Rolandu Privertu tēlo Nacionālā teātra aktieris Kaspars Dumburs. Seriāla pirmizrāde notika 2021. gada 10. martā. Pirmā sezona beidzās 2021. gada 28. aprīlī. 2022. gada 31. martā iznāca 2. sezonas treileris. 4. aprīlī paziņoja, ka jaunā sezona iznāks 11. aprīlī.

Sezonas

Ārējās saites 
https://go3.lv/series/nebaidies-ne-no-ka,serial-2441397 (skatīties seriālu šeit, ar abonomentu.)
SKAI

SKAI () ir ukraiņu poproka grupa, kas izvedojusies 2001. gadā Ternopiļā, Ukrainā. Grupas debijas albums Te, shcho treba (Те, що треба) klajā nāca 2006. gadā. Grupa piedalījās atlasē lai pārstāvētu Ukrainu 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Kijevā ar dziesmas "I love you" angļu valodas versiju, bet nacionālās atlases finālā neiekļuva.

Dalībnieki 
 Olehs Sobčuks — galvenais solists,
 Oleksandrs Hrisčuks — ģitāra, bekvokālists
 Jurijs Mozils — klavieres,
 Artjoms Talanovs — bungas
 Oleksandrs Drukers — bass
 Serhijs Kameņevs — dīdžejs, skaņu režisors

Diskogrāfija

Studijas albumi 
 2006 — Te, shcho treba (Ko Tev vajag)
 2007 — Planeta S.K.A.I. (Planēta С. К. А. Й.)
 2010 — !
 2014 — Kray neba (Debess mala)
 2016 — Нове життя (Jauna dzīve)
 2018 — Рідкісні птахи (Reti putni)

Ārējās saites 
 https://goout.net/en/skai/pzmxrrf/

Atsauces 
Ukrainas mūzikas grupas
Svētā Augustīna abatija

Svētā Augustīna abatija () ir benediktīniešu klostera drupas, kas atrodas Anglijas pilsētā Kenterberijā.

Viduslaikos klosteris kalpoja kā Kenterberijas arhibīskapu un Kentas karaļu kapenes. Klosteri 6. gadsimta beigās ar Kentas Bertas atbalstu dibināja Kenterberijas Augustīns un tas nosaukts viņa vārdā. Henrija VIII valdīšanas laikā 1538. gadā klosteris tika sekularizēts. Gadsimtu laikā, mainoties tā īpašniekiem, tas pamazām sabruka, līdz 19. gadsimtā tika sākts veikt pasākumus drupu saglabāšanai.

1988. gadā kopā ar Kenterberijas katedrāli un Svētā Martina baznīcu Svētā Augustīna abatija tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Ārējās saites 
 
 
 

Ausgustīna
Ausgustīna
Lapu kāposts

Lapu kāposts pieder pie kāpostu (Brassica oleracea) šķirņes grupas, ko audzē to ēdamo lapu dēļ, lai gan daži tiek izmantoti kā dekoratīvie augi. Kāpostu augiem ir zaļas vai purpursarkanas lapas, un centrālās lapas neveido galvu (kā galviņkāpostam). Tiek uzskatīts, ka lapu kāposti ir tuvāki savvaļas kāpostiem nekā vairums daudzo, pieradināto Brassica oleracea formu.

Atsauces

Ārējās saites 

Lapu dārzeņi
Kāpostu cilts
Beršada

Beršada () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Hajsinas rajonā. Izvietojusies apgabala dienvidaustrumos Dohnas upes krastos  no apgabala centra Vinnicas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta zināma no 1459. gada kā cietoksnis pie Lietuvas Lielkņazistes dienvidu robežas. No 1648. gada Umaņas kazaku pulka sotņas pilsēta, bet pēc 1667. gada miera līguma tika atdota Žečpospoļitai. 1793. gadā iekļauta Krievijas impērijas sastāvā, 1795. gadā kļūst par miestu, no 1797. līdz 1804. gadam — apriņķa pilsēta. 19. gadsimta beigās Beršadā darbojās spirta un cukura rūpnīcas. 1966. gadā piešķirts pilsētas statuss. Mūsdienās pilsētā vairāki pārtikas rūpniecības un metālapstrādes uzņēmumi.

Atsauces

Ārējās saites
Tuļčina

Tuļčina () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabalā, Tuļčinas rajona centrs. Izvietojusies apgabala vidusdaļā Siļnicas upes krastos  no apgabala centra Vinnicas.

Vēsture 
Rakstu avotos pirmoreiz minēta 1607. gadā. 1648. gadā Ļvivas maģistrāta dokumentā minēta kā Nestervāra — no ungāru valodas ‘Dņestras cietoksnis’. 1649. gadā kļūst kar Braclavas kazaku pulka sotņas miestu, bet jau 1654. gadā poļi to atkaro. Līdz 1672. gadam Žečpospoļitas valdījumā, bet līdz 1699. gadam Osmaņu Impērijas varā. 18. gadsimtā Tuļčina uzplaukst un 1787. gadā par godu Polijas karaļa vizītei tai piešķir Magdeburgas tiesības. 1793. gadā Tuļčina nonāca Krievijas Impērijas sastāvā un 1795. gadā kļuva par apriņķa pilsētu, bet jau 1804. gadā kļūst par miestu. 1923. gadā Tuļčina kļūst par apriņķa un vēlāk rajona centru. Mūsdienās pilsētā attīstīta pārtikas rūpniecība.

Atsauces

Ārējās saites
Kalts

Kalts ir rīks materiāla (koksnes, akmens, metāla) slāņa atdalīšanai vai padziļinājumu izveidošanai materiālā.

Metālapstrāde
Tēlniecība
Kokapstrāde
Kenterberijas Svētā Mārtiņa baznīca

Svētā Mārtiņa baznīca () ir 6. gadsimtā celta baznīca, kas atrodas Anglijas pilsētā Kenterberijā. Kalpojusi kā karalienes Kentas Bertas kapela un mūsdienās ir senākā nepārtraukti darbojusies draudzes baznīca Lielbritānijā.

1988. gadā kopā ar Kenterberijas katedrāli un Svētā Augustīna abatiju Svētā Mārtiņa baznīca tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Ārējās saites 
 
 
 

Mārtiņa
Martina
Tomass un draugi

Tomass un draugi () ir britu bērnu televīzijas seriāls, ko izveidojuši Vilberts Odrijs un Brita Allkrofta. Tas tika pārraidīts 24 sērijās no 1984. gada līdz 2021. gadam.
Jampiļa

Jampiļa () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Mohiļivas-Podiļskas rajon'a. Izvietojusies apgabala dienvidrietumos Dņestras reisajā krastā  no apgabala centra Vinnicas pie Moldovas robežas.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta zināma kopš 16. gadsimta. 1793. gadā nonāca Krievijas Impērijas sastāvā un kopš 1795. gada apriņķa centrs. 1924. gadā Jampiļai piešķirts pilsētciemata, bet 1985. gadā — pilsētas statuss. Mūsdienās pilsētā attīstīta pārtikas rūpniecība un aparātbūve. Prāmja pārceltuve uz Moldovu.

Atsauces

Ārējās saites
Marionešu valdība

Marionešu valdība ir valsts, kas ir de jure neatkarīga, bet de facto pilnībā atkarīga no ārējas varas un pakļauta tās pavēlēm. Marionešu valdībām ir nomināla suverenitāte, bet sveša vara efektīvi īsteno kontroli, izmantojot tādus līdzekļus kā finansiālās intereses, ekonomisko vai militāro atbalstu. Atstājot vietējo valdību, ārējās varas izvairās no visas atbildības, tajā pašā laikā veiksmīgi paralizējot valdību, kuru tā tolerē.

Marionešu valdības tiek atšķirtas no sabiedrotajām valstīm, kuras izvēlas savu rīcību pašas vai saskaņā ar līgumiem, kuriem tās brīvprātīgi pievienojušās. Marionešu valdības ir spiestas sniegt juridisku apstiprinājumu darbībām, ko jau veikusi sveša vara.

Raksturlielumi 
Marionešu valdība saglabā neatkarības ārējos parametrus (piemēram, vārdu, karogu, himnu, konstitūciju, likumu kodeksus, moto un valdību), bet patiesībā tā ir citas valsts institūcija, kas rada, sponsorē vai citādi to kontrolē. Starptautiskie tiesību akti neatzīst okupētās marionešu valdības par likumīgām.

Marionešu valdības var pārstāt pastāvēt šādos gadījumos:

 "galvenās" valsts militārā sakāve (kā Eiropā un Āzijā 1945. gadā),
 absorbcija galvenajā valstī (kā Padomju Savienības sākumā),
 revolūcija, kas īpaši notika pēc ārvalstu okupācijas spēku izvešanas (piemēram, Afganistāna 1992. gadā), vai
 neatkarības sasniegšana ar valsts veidošanas metodēm (īpaši ar dekolonizāciju).

Terminoloģija 
Šis termins ir metafora, kas salīdzina valsti vai valdību ar lelli, kuru "rausta kā marioneti ar stīgām". Pirmais reģistrētais termina "marionešu valdība" lietojums ir radies 1884. gadā, atsaucoties uz Khedivate of Egypt.

Viduslaikos pastāvēja vasaļvalstis, kuru pamatā bija valsts pārvaldes deleģēšana no karaļa zemāka ranga dižciltīgajiem vīriem. Kopš 1648. gada Vestfālenes miera līguma pastāvēja nācijas jēdziens, kurā suverenitāte bija vairāk saistīta ar cilvēkiem, kas apdzīvoja zemi, nevis ar muižniecību, kurai zeme piederēja.

Līdzīgs jēdziens, kas galvenokārt saistīts ar politisko vēsturi pirms 19. gadsimta, ir "sizerenitāte", vienas valsts ārējo lietu kontrole no citas valsts.

Piemēri 
  Abhāzija — tiek uzskatīta par marionešu valdību, kura atkarīga no Krievijas
  Doneckas tautas republika — tiek uzskatīta par marionešu valdību, kura atkarīga no Krievijas
  Luhanskas tautas republika — tiek uzskatīta par marionešu valdību, kura atkarīga no Krievijas
  Dienvidosetija — Krievija izvietojusi savus karavīrus tās teritorijā
  Piedņestra — dažreiz tiek uzskatīts, ka ir atkarīga no Krievijas

Atsauces 

Fiktīvas valdības
Andžejs Žulavskis

Andžejs Žulavskis (, dzimis , miris ) bija poļu kinorežisors un rakstnieks.

50. gadu beigās pārcēlies uz Franciju, kur studējis kinomākslu. Viņa otrā filma "Velns" (1972) tika aizliegta komunistiskajā Polijā, tāpēc devies filmas veidot Francijā. Pēc veiksmīgās filmas "Galvenais – mīlēt" (L'important c'est d'aimer, 1975), Žulavskis atgriezās Polijā, kur divus gadus strādājis pie filmas "Uz sudraba globusa" (Na srebrnym globie, izlaista tikai 1988. gadā). Pēcāk Žulavskis atkal atgriezās Francijā, kur radīja vienu no savām pazīstamākajām filmām, pretrunīgi vērtēto un vardarbīgo mākslas filmu "Apsēstība" (Possession, 1981). Tā ir Žulavska vienīgā filma angļu valodā.

Veidojis arī filmas "Manas naktis ir skaistākas par jūsu dienām" (Mes nuits sont plus belles que vos jours, 1989), "Šamanka" (Szamanka, 1996) un "Kosmoss" (Cosmos, 2015).

Strādājis ar tādām aktrisēm kā Romiju Šneideri, Izabellu Adžanī un Sofiju Marso.

Ārējās saites 

1940. gadā dzimušie
2016. gadā mirušie
Poļu kinorežisori

Poļu rakstnieki
Ļvivā dzimušie
Apsēstība (1981. gada filma)

"Apsēstība" () ir 1981. gada Francijas un Rietumvācijas psiholoģiska šausmu filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Andžejs Žulavskis. Filmā galvenās lomas atveido Izabella Adžanī un Sems Nīls.

Filma vēsta par attiecībām starp spiegu Marku (Nīls) un viņa sievu Annu (Adžanī), kura pēc šķiršanās lūguma sāk izrādīt arvien satraucošāku uzvedību. Aizdomas par neuzticību drīz vien pārvēršas par kaut ko daudz draudīgāku.

"Apsēstība" ir starptautisks kopražojums starp Franciju un Rietumvāciju un tā tika filmēta Rietumberlīnē 1980. gadā. Tā ir Žulavska vienīgā filma angļu valodā. Filmas pirmizrāde notika 1981. gada Kannu kinofestivālā, kur Adžanī ieguva labākās aktrises balvu. Lai gan filma nebija komerciāli veiksmīga ne Eiropā, ne arī ASV, tā laika gaitā ir ieguvusi kulta filmas statusu un tika daudz pozitīvāk novērtēta.

Atsauces

Ārējās saites 

1981. gada filmas
Francijas filmas
Vācijas filmas
Šausmu filmas
Nemiriva

Nemiriva () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Vinnicas rajonā. Izvietojusies apgabala vidienē Ustjas upes krastos  no apgabala centra Vinnicas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

Vēsture 
Senos laikos Nemirivas apvidū pastāvējusi senkrievu pilsēta Mirova, kas mongoļu uzbukuma laikā pilnībā nopostīta. Nemiriva dibināta 14. gadsimta beigās, bet pirmās rakstiskās liecības par to ir no 1506. gada. No 1569. gada Žečpospoļitas sastāvā, bet no 1672. līdz 1699. gadam Osmaņu Impērijas sastāvā. No 1677. līdz 1679. gadam Nemiriva bija hetmaņa Jurija Hmeļnicka galvaspilsēta Osmaņu impērijas protektorātā. 1737. gadā Nemirivā notika Nemirivas kongress — Krievijas, Austrijas un Osmaņu impērijas diplomātu tikšanās par krievu-turku kara izbeigšanu. No 1793. gada miests Krievijas sastāvā. No 1923. gada rajona centrs, bet no 1924. gada — pilsētciemats. 1085. gadā Nemirivai piešķirts pilsētas statuss. Mūsdienās pilsētā vairāki būvmateriālu un pārtikas ražošanas uzņēmumi, tajā skaitā 1752. gadā celtā spirta rūpnīca. No Nemirivas cēlies stipro alkoholisko dzērienu brends Nemiroff.

Atsauces

Ārējās saites
Indijas—Pakistānas kari

Indijas—Pakistānas kari bija vairāki kari starp Indijas un Pakistānas bruņotajiem spēkiem, kas sākās pēc Britu Indijas sadalīšanas un noveda pie Kašmīras sadalīšanas starp karojošajām pusēm (1948), bet vēlāk pie Bangladešas valsts izveides. Karu gaitā radās Indijas-PSRS un Pakistānas-ĶTR militārās alianses.

 Indijas-Pakistānas karš (1947–1948) jeb Pirmais Kašmīras karš;
 1965. gada Indijas un Pakistānas karš jeb Otrais Kašmīras karš;
 1971. gada Indijas un Pakistānas karš jeb Bangladešas neatkarības karš;
 Kargilas karš (1999).

Indijas vēsture
Pakistānas vēsture
Pohrebišče

Pohrebišče () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Vinnicas rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļaustrumos Rosas upes krastā  no apgabala centra Vinnicas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

Vēsture 
Tagadējās pilsētas vietā bijusi Rokitņas (Рокитня) pilsēta, kas vēstures avotos minēta kopš 1148. gada. 13. gadsimta sākumā mongoļu iebrukuma laikā pilsēta nopostīta. Leģenda vēsta, ka no pilsētas pāri palikuši tikai pagrabi (погреби), no kā arī cēlies tās mūsdienu nosaukums. 1569. gadā Pohrebišče (Pohrebyszcze) nonāca Žečpospoļitas sastāvā; tai piešķīra Magdeburgas tiesības. 19. gadsimta beigās uzbūvēts dzelzceļš. 1898. gadā Pohrebišče bija miests ar 5925 iedzīvotājiem. No 1923. gada rajona centrs, 1938. gadā piešķirts pilsētciemata statuss, bet kopš 1987. gada Pohrebišče ir pilsēta. Mūsdienās pilsētā attīstīta pārtikas rūpniecība, ir medicīnas koledža.

Atsauces

Ārējās saites
Valsts zemnieks

Valsts zemnieks (krievu: казённый крестьянин) bija īpašas zemniecības kārtas pārstāvis Krievijas Impērijā 18.—19. gadsimtā. Faktiski valsts zemnieki bija dzimtcilvēki, jo tāpat kā muižas zemnieki bija piesaistīti noteiktam zemes gabalam.

Valsts zemniecība tika izveidota 18. gs. ar Pētera I pavēlēm no tobrīd vēl brīvajiem zemniekiem, tostarp Sibīrijas zemniekiem, nekrievu tautībām ap Volgu un Urāliem un tā sauktajiem dienesta tatāriem. No 1837. līdz 1841. gadam tika īstenota Kiseļova reforma, kas ļāva valsts zemniekiem rīkot pašvaldības, taču viņi palika piesaistīti zemei.
Krievijas Impērijas tautsaimniecība
Krievijas Impērijas zemniecība
Daremas katedrāle

Daremas katedrāle () jeb Kristus, Vissvētākās Jaunavas Marijas un Deremas Svētā Kutberta Katerāles baznīca () ir Anglijas Baznīcas katedrāle Daremā, Anglijas ziemeļos. 

Katedrāle ir Daremas bīskapa rezidence. Tā sākta celt 1093. gadā un tajā atrodas Svētā Kutberta relikvijas, kas 9. gadsimtā pāceltas no Lindisfārnas, Svētā Osvalda relikvijas, kā arī Bedas Cienījamā pīšļi. Katedrāles bibliotēkā atrodas vērtīgi manuskripti, to skaitā trīs Lielās brīvības hartas.

1986. gadā katedrāle tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Ārējās saites 

 

Anglikāņu baznīcas Apvienotajā Karalistē
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Lielbritānijā
Hjū Grifits

Hjū Emriss Grifits (, dzimis , miris ) bija Velsas aktieris.

Vislabāk pazīstams ar savu lomu Viljama Vailera reliģiskajā vēsturiskajā drāmā "Ben-Hurs" (1959), par ko viņš saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā".

Piedalījies arī filmās Exodus (1960), "Dumpis uz "Bounty"" (Mutiny on the Bounty, 1962), "Toms Džonss" (Tom Jones, 1963), "Kā nozagt miljonu" (1966) un "Oliver!" (Oliver!, 1968).

Ārējās saites 

1912. gadā dzimušie
1980. gadā mirušie
Velsā dzimušie
Velsiešu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Missing (filma)

Missing ir 1982. gada ASV biogrāfiska drāmas filma, kuras režisors un viens no scenāriju autoriem ir Kosts Gavrs. Filmā galvenās lomas atveido Džeks Lemons, Sisija Speiseka, Melānija Meirona, Džons Šejs un Tina Romero. Filma ir balstīta uz Tomasa Hausera 1978. gada grāmatas The Execution of Charles Horman: An American Sacrifice.

Filma vēsta par amerikāņu žurnālista Čārlza Hormana pazušanu pēc ASV atbalstīta 1973. gada Čīles apvērsuma, kurā gāza demokrātiski ievēlēto prezidentu Salvadoru Aljendi. Filma galvenokārt norisinās nedēļas pēc Hormana pazušanas, kad viņu cenšas atrast Hormana sieva un tēvs.

Filmas pirmizrāde notika . Missing kopā ar Turcijas filmu "Ceļš" saņēma Zelta palmas zaru 1982. gada Kannu kinofestivālā. Lemons saņēma arī festivāla labākā aktiera balvu. Filma saņēma četras Amerikas Kinoakadēmijas balvas nominācijas kategorijās "Labākā filma", "Labākais aktieris" (Lemons), "Labākā aktrise" (Speiseka) un uzvarēja kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs".

Atsauces

Ārējās saites 

1982. gada filmas
ASV filmas
Biogrāfiskas filmas
Drāmas
Universal Pictures filmas
Farids Mondragons

Farids Kamilo Mondragons Alī (, dzimis ) ir bijušais Kolumbijas futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis Kolumbijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis komandas Kolumbijā, Paragvajā, Argentīnā, Spānijā, Francijā, Turcijā, Vācijā un ASV. Guvis vislielākos panākumus, kā arī visvairāk spēles aizvadījis Turcijas komandā Galatasaray, kur viņš divas reizes kļuva par Turcijas Superlīgas uzvarētāju.

Kolumbijas futbola izlases sastāvā debitējis 1993. gadā. Pārstāvējis izlasi 1994., 1998. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā, 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, divos Copa América un divos CONCACAF Zelta kausa turnīros. , 43 gadu un 3 dienu vecumā, Mondragons uzstādīja rekordu, kļūstot par visu laiku vecāko spēlētāju, kurš ir spēlējis FIFA Pasaules kausā. 2018. gadā šo rekordu pārspēja Ēģiptes vārtsargs Esams El Hadari.

Sasniegumi 
Independiente

 Recopa Sudamericana: 1995
 Supercopa Libertadores: 1995

Galatasaray

 Turcijas Superlīga: 2001–02, 2005–06
 Turcijas kauss futbolā: 2004–05

Deportivo Cali

 Superliga Colombiana: 2014

Ārējās saites 

1971. gadā dzimušie
Kolumbijas futbolisti
Kolumbijas izlases futbolisti
FC Metz spēlētāji
Stambulas "Galatasaray" spēlētāji
1. FC Köln spēlētāji
1994. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1998. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1992. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Futbola vārtsargi
Kosts Mitroglu

Konstantins "Kosts" Mitroglu (, dzimis ) ir Grieķijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, bijis Grieķijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Mitroglu pārstāv Grieķijas Superlīgas komandu Aris.

Savu karjeru sācis Vācijas kluba Borussia Monchengladbach rindās. 2007. gadā viņš pievienojās Grieķijas komandai Olympiacos, kur viņš sešas reizes kļuva par Superlīgas uzvarētāju. 2013. gadā Mitroglu par 12 miljoniem sterliņu mārciņām pievienojās Anglijas Premjerlīgas komandai Fulham. Fulham komandā viņš traumu dēļ nespēja nostiprināties komandas sākumsastāvā un jau 2015. gadā pievienojās Portugāles komandai Benfica. Tur viņš Portugāles Premjerlīgas titulu izcīnīja divas reizes. Vēlāk spēlējis arī Marseille, Galatasaray un PSV Eindhoven. 2021. gadā atgriezies Grieķijā un pievienojies Superlīgas komandai Aris.

Grieķijas futbola izlases sastāvā debitējis 2009. gadā. Piedalījies 2012. gada Eiropas čempionātā un 2014. gada FIFA Pasaules kausā. Kopumā izlases rindās nospēlējis 65 mačus un guvis 17 vārtus.

Sasniegumi 
Olympiacos

 Grieķijas Superlīga: 2007–08, 2008–09, 2010–11, 2012–13, 2013–14, 2014–15
 Grieķijas kauss: 2007–08, 2008–09, 2012–13, 2014–15
 Grieķijas Superkauss: 2007

Benfica

 Portugāles futbola Premjerlīga: 2015–16, 2016–17
 Portugāles kauss: 2016–17
 Portugāles Līgas kauss: 2015–16
 Supertaça Cândido de Oliveira: 2016

Galatasaray

 Turcijas Superlīga: 2018–19
 Turcijas kauss: 2018–19
 Turcijas Superkauss: 2019

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Grieķijas futbolisti
Grieķijas izlases futbolisti
Fulham FC spēlētāji
Lisabonas "Benfica" spēlētāji
Marseļas "Olympique" spēlētāji
Stambulas "Galatasaray" spēlētāji
PSV Eindhoven spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Romiešu pierobežas nocietinājumi (UNESCO)

Romiešu pierobežas nocietinājumi ir UNESCO pasaules mantojuma sarakstā iekļauts objekts, kas sastāv no 3 romiešu pierobežas nocietinājumu jeb limes atliekām, kas bija paredzēti Romas impērijas ārējo robežu aizsardzībai. 2. gadsimtā aizsardzības būves stiepās 5000 kilometru garumā no mūsdienu Lielbritānijas ziemeļiem līdz Melnajai jūrai, no Melnās jūras līdz Sarkanajai jūrai un pāri Ziemeļāfrikai līdz Atlantijas okeānam.

Pasaules mantojuma sarakstā iekļautajā objektā ietilpst Adriāna valnis un Antonīna valnis Lielbritānijā un Augšģermānijas - Rētijas valnis Vācijā.

Ārējās saites

Romiešu pierobežas nocietinājumi UNESCO lapā

UNESCO Pasaules mantojuma vietas Lielbritānijā
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Vācijā