joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pogožela

Pogožela () - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz austrumiem no Gostiņas.

Rakstos pirmoreiz minēta XV gadsimtā. No 1793. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1807. līdz 1815. gadam, kad tā atradās Varšavas hercogistes sastāvā) ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Poņeca

Poņeca () ir pilsēta uz dienvidaustrumiem no Lešno Lielpolijas vojevodistē Polijā.

Lielā Ziemeļu kara laikā 1704. gada 28. oktobrī pie pilsētas notika Punicas kauja starp sakšiem un zviedriem.

Rakstos pirmoreiz minēta 1108. gadā. No 1793. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1807. līdz 1815. gadam, kad tā atradās Varšavas hercogistes sastāvā) ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Hodzeža

Hodzeža () ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz dienvidiem no Pilas.

Rakstos pirmoreiz minēta 1403. gadā. No 1772. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1807. līdz 1815. gadam, kad tā atradās Varšavas hercogistes sastāvā) ietilpa Prūsijā. XIX gadsimta vidū Hodzeža kļuva par fajansa un porcelāna rūpniecības centru. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Veikbordings

Veikbordings ir ūdens sporta veids, kas izpaužas kā braukšana ar speciālu veikbordingam paredzētu dēli, kam ir pieskrūvēti speciāli veikborda stiprinājumi, kuros iestiprina kājas, lai varētu noturēties stabili uz dēļa. Veikbordists turas pie roktura, kas piesiets laivai piemontētam "tornim", kas ir vienkārša konstrukcija, kas ir domāta, lai roktura striķis atrastos pietiekami augstu. Braukšana notiek pa ūdens virsmu ar 20-35 km/h lielu ātrumu. Ātrums atkarīgs no tā, cik braucējs ērti jūtas uz ūdens, ūdens virsmas (līdzena vai viļņaina) un dēļa izmēra. Šis sporta veids radās Kalifornijā no ūdensslēpošanas, sērfošanas un snovborda tehnikas. Ar veikbordingu var nodarboties arī kabeļu trasēs (Latvijā tādas ir Ozolniekos, Daugavpilī un Pāvilostā). Par vilcēju var izmantot arī dažādas vinčas, ūdensmotociklus, kvadriciklus vai pat automašīnas.

Veikbordi 
Veikbordi jeb veikborda dēļi tiek izgatavoti no porainām putām un sveķiem, virspuse tiek apklāta ar stiklšķiedru. Dēļos tiek iestrādāti caurumi caur kuriem tiek izbāztas skrūves, lai pieskrūvētu spuras un tiek iestrādātas vītnes stiprinājumu pieskrūvēšanai. Veikborda dēļus ražo tādi uzņēmumi kā Ronix, Liquid Force, Hyperlite, CWB, Slingshot, Gator un O'Brien.

Spuru un stiprinājumu novietojums ir atkarīgs no paša braucēja vajadzībām un stila. Ir arī dēļi, kam šīs spuras ir iebūvētas un to novietojumu nevar mainīt. Stiprinājumi parasti tiek izvietoti simetriski, lai būtu vienlīdzīgi braukt gan ar labo kāju pa priekšu, gan ar kreiso, bet iesācēji mēdz stiprinājumus novietot tā, lai tiem vieglāk būtu braukt pa priekšu ar "savu" kāju. Tāpat kā snovbordā, skeitbordingā un citos dēļu sportos braucējs brauc ar sānu pa priekšu.

Ārējās saites 
 Kas tad īsti ir veikbords?

Ūdens sporta veidi
Baložkalns

Baložkalns var būt:
 Baložkalns — kalns Amatas novada Amatas pagastā.
 Baložkalns — kalns Jaunjelgavas novada Daudzeses pagastā.
 Berģu cits nosaukums.

Skatīt arī 
 Baloži
Katvaru pagasts

Katvaru pagasts ir viena no Limbažu novada administratīvajām teritorijām . Robežojas ar sava novada Limbažu pilsētu un Umurgas, Limbažu, Viļķenes, Pāles un Brīvzemnieku pagastiem un Valmieras novada Dikļu pagastu.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Dzirnupīte, Lūdiņupe, Plānupe, Raudupīte, Spričupīte.

Ezeri: Brenkūžu ezers, Katvaru ezers (Pepītis), Linezers, Melnezers.

Vēsture 
Tagadējā Katvaru pagasta teritorija veidojusies no Katvaru un Pociema pagastiem. Katvaru pagasts (; ) izveidojās 19. gadsimta beigās, apvienojot Katvaru muižas (Kadfer) un Tiegažu muižas (Tegasch) pagastus. 

1920. gada zemes reformas laikā Katvaru muižu sadalīja 54 vienībās 1018 ha kopplatībā (kungu mājā iekārtoja pagasta skolu), Tiegažu muižu 51 vienībā 1041 ha kopplatībā, Umurgas mācītājmuižu 13 vienībās 231 ha kopplatībā.
Pagasta teritorija 1935. gadā bija 59,25 km² ar 976 iedzīvotājiem. Pagasta valde (vēlāk ciema padome) līdz 1962. gadam atradās "Vecstirnās". 

1945. gadā Katvaru pagastā izveidoja Katvaru un Tiegažu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Katvaru ciemam pievienoja Tiegažu ciemu, 1962. gadā - Pociema ciemu. 1971. gadā daļu Katvaru ciema iekļāva jaunizveidotajā Limbažu ciemā. 1977. gadā Katvaru ciemam pievienoja daļu Limbažu, Brīvzemnieku, Viļķenes un Dikļu ciemu teritorijas, bet dalu Katvaru ciema teritorijas pievienoja Ārciema, Umurgas, Viļķenes, Dikļu un Limbažu ciemiem. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Limbažu novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Pociems (pagasta centrs), Tiegaži, Priedes, Katvari, Viekaži, Stirnas, Līcīši, Upēni, Baloži.

Ievērojamas personības 
 Alfrēds Vītols (inženieris) (1878—1945), inženieris un hidrotehniķis
 Fricis Bārda (1880—1919), dzejnieks
 Voldemārs Bastjānis (1884—1975), politiķis

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Limbažu novada pagasti
Pilsoņu karš

Pilsoņu karš  ir karš starp organizētām grupām valsts iekšienē vai starp divām tautām, kas ietilpst senāk apvienotā valstī.

Vienas puses mērķis var būt atsevišķa reģiona iegūšana savā kontrolē, lai iegūtu neatkarību no valsts, panāktu valsts politiskās iekārtas nomaiņu. Pilsoņu karā ir vērojama augsta karadarbības intensitāte, kurā nereti ir iesaistīti arī valsts bruņotie spēki. Pilsoņu karš nes lielu civiliedzīvotāju upuru skaitu un ekonomisko resursu zaudējumus.

Pēc Otrā pasaules kara beigām pilsoņu karš izceļas pasaulē vidēji ik pēc četriem gadiem. Laika posmā no 1900. līdz 1944. gadam pilsoņu kari izcēlās vidēji ik pēc viena pusotra gada. Kopš 1945. gada pilsoņu karos ir gājuši bojā vairāk kā 25 000 000 cilvēku, bet bez pajumtes palikušo skaits ir krietni lielāks par šo skaitli. Daudzas valstis pilsoņu kara rezultātā ir ekonomiski panīkušas, piemēram, Birma, Uganda un Angola, kuras pirms pilsoņu kara bija uz veiksmīgas attīstības ceļa. Pilsoņu kari parasti izceļas etnisko, reliģisko vai sociālo konfliktu dēļ. Tāpat bieži vien tā ir cīņa par politisko varu starp vairākiem ekonomiskiem grupējumiem valstī.

Skatīt arī 
 Revolūcija

Atsauces

Ārējās saites 

Karš
Klāvs Sedlenieks

Klāvs Sedlenieks ir latviešu sociālantropologs,  Rīgas Stradiņa universitātes Komunikācijas studiju nodaļas docents, RSU maģistrantūras programmas "Sociālā antropoloģija" vadītājs, viens no Latvijas Antropologu biedrības dibinātājiem, Eiropas sociālantropologu biedrības biedrs.

Dzīvesgājums 

Dzimis 1969. gada 24. septembrī Rīgā ārstu Andreja un Ilzes Sedlenieku ģimenē. Mācījās 
Rīgas 49. vidusskolā, tad Rīgas 2. vidusskolā. Studēja Latvijas Medicīnas akadēmijā, tad Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātē (1989-1991) un Vītauta Dižā universitātē (1991-1993). Papildinājās Londonas Universitātes Slāvu un Austrumeiropas studiju skolā (1995) un Kembridžas Universitātes Sociālās Antropoloģijas nodaļā, kur 1999. gadā aizstāvēja maģistra grādu sociālajā antropoloģijā.

1999. gadā bija viens no Latvijas Antropologu biedrības (LAB) dibinātājiem. 
2001. gadā kļuva par lektoru Rīgas Stradiņa universitātes Komunikācijas studiju katedrā.
2005. gadā ieguva Fulbraita stipendiju, lai stažētos Ņujorkas pilsētas universitātes (City University of New York) Pēcdiploma centrā (CUNY, Graduate Centre).
2007. Rīgas Stradiņa universitātē dibināja pirmo sociālās antropoloģijas mācību programmu (maģistrantūras līmenī). Regulāri devās uz Balkāniem, pētīt melnkalniešu kultūru un sabiedrību, publicējies par sociāli akūtām tēmām Latvijas presē, piedalījies sociālos pētījumos.
2009. gadā viņu ievēlēja par Latvijas Antropologu biedrības valdes priekšsēdētāju.

Zinātniskā darbība 
Pētnieciskās intereses: politikas, ekonomikas antropoloģija, dzimtes (gender) studijas, miermīlīgo sabiedrību antropoloģija, bijusī Dienvidslāvija. Pēta kultūras iezīmes, kuras veicina miermīlīgu sadzīvi un nevardarbīgu konfliktu risināšanu 1994. gadā kā pirmais Latvijas augstskolu vēsturē sāka lasīt lekcijas sociālajā antropoloģijā toreizējā Medicīnas akadēmijā.

Publikācijas:
 Korupcija tuvplānā (2001.)
 Rotten talk: corruption as a part of discourse in contemporary Latvia. (2001.)
 Latvian-Azande Parallel: corruption as witchcraft for Latvia during the transition. (2002.)
 Cash in an Envelope: Corruption and Tax Avoidence as an Economic Strategy in Contemporary Riga. // Everyday Economy in Russia, Poland and Latvia. / Karl-Olov Arnstberg &Thomas Borea eds. - Sodertorns hogskola: Stockholm, 2003, pp. 40–41.
 Korupcija būvatļauju izsniegšanas procesā. Rīga : Nordik (2003), 
 XX gadsimts post scriptum (citi līdzautori: Uģis Kocers, Andris Petrovs, Ēriks Niedra) [Rīga] : Virus Art, c2003, 
 Dzimtes problēma nebeidzas ar anatomisko formu. // Jurista vārds. Nr.23. (926.), 2016., 52.-54. lpp.

Ārējās saites 
 Curriculum vitae
 K.Sedlenieka blogs portālā satori.lv

1969. gadā dzimušie
Latviešu sociālantropologi
Rīgā dzimušie
Margoņina

Margoņina () - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ausrumiem no Hodzežas.

Rakstos pirmoreiz minēta 1364. gadā. 1655. gadā zviedri pilsētu nopostīja un tā zaudēja pilsētas tiesības, kuras atguva 1696. gadā. No 1772. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1807. līdz 1815. gadam, kad tā atradās Varšavas hercogistes sastāvā) ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Šamocina

Šamocina () - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz austrumiem no Hodzežas.

Rakstos pirmoreiz minēta 1364. gadā. No 1772. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1807. līdz 1815. gadam, kad tā atradās Varšavas hercogistes sastāvā) ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī, kaut arī Lielpolijas sacelšanās laikā vācieši pilsētu noturēja.

Vācu dramaturga Ernsta Tollera (Ernst Toller, 1893 - 1939) dzimtā pilsēta.

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Šamotuli

Šamotuli () ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Poznaņas. Pilsētā atrodas Poznaņas ekonomikas universitātes filiāle.

Rakstos pirmoreiz minēta 1231. gadā. No 1793. līdz 1919. gadam ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Pilsētā atrodas no 1423. līdz 1430. gadam celtā baznīca ķieģeļu gotikas stilā. Vietējā pilī pēc leģendas tika turēta "tumšā princese", kuru vīrs turējis ar dzelzs masku. Iespējams leģenda saistīta ar faktu, ka 1582. gadā Šamotulu pilī mira leģendārā augsmane Elizabete Ostrožska (Elżbieta Ostrogska) jeb Halška (Halszka).

Cilvēki 

Šamotulos dzimuši:

 Jans Jonstons (John Jonston, 1603—1675) — ārsts un dabaszinātnieks;
 Ksavers Šarvenka (Xaver Scharwenka, 1850—1924) — pianists un komponists;
 Vaclavs no Šamotuliem (Wacław z Szamotuł, ap 1520— ap 1560) — komponists.

Atsauces 

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Ostroroga

Ostroroga () - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Poznaņas.

Rakstos pirmoreiz minēta 1383. gadā. XVI un XVII gadsimtā - protestantu - Čehu brāļu centrs. No 1793. līdz 1919. gadam ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Sedlenieks

Sedlenieks (sieviešu dzimtē Sedleniece) ir latviešu cilmes uzvārds, kas cēlies no apvidvārda „sedlenieks” ar nozīmi 'seglinieks'. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Didzis Sedlenieks (1963) — Latvijas žurnālists un rakstnieks;
 Klāvs Sedlenieks (1969) — latviešu sociālantropologs.

Atsauces 

Latviešu uzvārdi
7. trolejbusu maršruts (Rīga)

7. trolejbusu maršruts bija Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kas kursēja no Ķeguma ielas Teikas apkaimē līdz Āgenskalna priedēm. Trolejbusu maršruts atklāts 1961. gadā.  apvienots ar 4. maršrutu un pārdēvēts par 12. maršrutu.

7. trolejbusu maršruta kopējais garums sasniedza 20,339 km. Virziena Ķeguma iela — Āgenskalna priedes kopējais garums sasniedza 10,092 km, bet virziena Āgenskalna priedes — Ķeguma iela — 10,247 km.

Darbdienās 7. trolejbusu maršrutā kursēja 7 trolejbusi, savukārt brīvdienās — 4 trolejbusi. Maršrutu apkalpoja RP SIA "Rīgas Satiksme" 2. trolejbusu parks.

Maršruts 

 Virzienā Ķeguma iela — Āgenskalna priedes trolejbusi kursēja šādās ielās: Biķernieku iela, Struktoru iela, Brīvības gatve, Gaisa tilts, Brīvības iela, Bruņinieku iela, Krišjāņa Valdemāra iela, Vanšu tilts, Krišjāņa Valdemāra iela, Kalnciema iela, Baložu iela, Kristapa iela, Melnsila iela un Āgenskalna iela.

 Virzienā Āgenskalna priedes — Ķeguma iela trolejbusi kursēja šādās ielās: Āgenskalna iela, Melnsila iela, Kapseļu iela, Baložu iela, Kalnciema iela, Krišjāņa Valdemāra iela, Vanšu tilts, Krišjāņa Valdemāra iela, Raiņa bulvāris, Brīvības bulvāris, Brīvības iela, Gaisa tilts, Brīvības gatve, Biķernieku iela un Ķeguma iela.

Pieturvietas 
7. trolejbusu maršrutā bija 38 pieturas, virzienā Ķeguma iela — Āgenskalna priedes bija 18 pieturas, savukārt virzienā Āgenskalna priedes — Ķeguma iela — 20 pieturas.

Maršruts ar mainītu virzienu 
 Virzienā 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) — Āgenskalna priedes trolejbusi kursēja šādās ielās: Vienības gatve, Jelgavas iela, Akmeņu iela, Valguma iela, Uzvaras bulvāris, Raņķa dambis, Daugavgrīvas iela, Krišjāņa Valdemāra iela, Kalnciema iela, Baložu iela, Kristapa iela, Melnsila iela un Āgenskalna iela.

 Virzienā Āgenskalna priedes  — 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) trolejbusi kursēja šādās ielās: Āgenskalna iela, Melnsila iela, Kapseļu iela, Baložu iela, Kalnciema iela, Daugavgrīvas iela, Raņķa dambis, Uzvaras bulvāris, Valguma iela, Akmeņu iela, Jelgavas iela un Vienības gatve.

 Virzienā 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) — Ķeguma iela trolejbusi kursēja šādās ielās: Vienības gatve, Jelgavas iela, Akmeņu iela, Valguma iela, Uzvaras bulvāris, Raņķa dambis, Daugavgrīvas iela, Krišjāņa Valdemāra iela, Vanšu tilts, Krišjāņa Valdemāra iela, Raiņa bulvāris, Brīvības bulvāris, Brīvības iela, Gaisa tilts, Brīvības gatve, Biķernieku iela un Ķeguma iela.

Maršruta ar mainītu virzienu pieturvietas 

Virzienā 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) — Āgenskalna priedes bija 5 pieturas, savukārt virzienā Āgenskalna priedes  — 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) — 7 pieturas. Bet virzienā 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) — Ķeguma iela bija 17 pieturas.

Attēlu galerija

Skatīt arī 
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 
 www.rigassatiksme.lv
 

07
Knosas pils

Knosas pils ir lielākais bronzas laikmeta arheoloģiskais piemineklis Krētā. Tā iespējams ir bijusi Mīnojas civilizācijas politiskais centrs.

Knosas pilsdrupas 1878. gadā atklāja Minoss Kalokairinoss, tirgotājs un antikvārs no Krētas. Pils bija angļu arheologa Artura Evansa mūža darbs. Pēc 5 gadu ilga cīniņa ar zemes īpašnieku, Evansam izdevās nopirkt lielāko daļu teritorijas un 1900. gadā viņš uzsāka izrakumus. Jau pirmajās izrakumu nedēļās arheologi atklāja milzīgu ēku, kas vēlāk izrādijās lielas pils drupas. Pils tikusi celta no 2000. līdz 1400. g.p.m.ē. un tā aizņēmusi 2 hektārus lielu platību. Evanss bija pārliecinats, ka pils piederējusi valdniekam Mīnojam, jo celtne ļoti atgādinājusi labirintu un kā leģenda vēsta – valdnieka Mīnoja sieva Pāsifaja iemīlējusi skaistu vērsi un dzemdējusi briesmoni Mīnotauru, kas bijis pa pusei cilvēks un pa pusei vērsis. Mīnojs pavēlējis uzcelt labirintu, kurā ieslodzījis briesmoni.

Vēlāk izrakumos, ko 1967. gadā Santorines salā (senajā Tērā) uzsāka grieķu arheologs Spiross Marinatoss atklāja līdzīgas celtnes un sienu gleznojumus. Abas šīs celtnes krietni pārspēja jebkuras tā laika būves, jo tās bija daudzstāvu ēkas ar ūdens apgādi, tualetēm iekštelpās un neparastām apgaismošanas tehnoloģijām. Tādēļ zinatnieki izvirza teoriju, ka abas šīs salas kādreiz varēja būt bijušas daļas no Atlantīdas. Stāsts par atlantīdu esot nācis no Senās Ēģiptes un ēģiptieši Atlantīdas iedzīvotājus esot saukuši par Kefšu, kas tulkojumā nozīmē Krētas cilvēki.

Pilis Grieķijā
Grieķija
Skultes pagasts

Skultes pagasts ir viena no Limbažu novada administratīvajām teritorijām tā dienvidrietumos Rīgas līča krastā. Robežojas ar sava novada Vidrižu, Limbažu un Liepupes pagastiem, kā arī Saulkrastu novada Saulkrastu un Sējas pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Josturga, Laučurga, Laudurga, Mazupīte, Rūpes urga, Tora, Vēverurga.

Vēsture 
1920. gada zemes reformas gaitā Skultes muižu ar Memkuļu, Lokas, Revju un Zasu pusmuižām sadalīja 420 vienībās 3025 ha kopplatībā.
Stienes pagastā Stienes muižu sadalīja 56 vienībās 1150 ha kopplatībā.

1935. gadā Skultes pagasta platība bija 84 km², iedzīvotāju skaits - 2411. 1945. gadā pagastā izveidoja Skultes un Straumes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Skultes ciemam pievienoja Straumes ciemu. 1967. gadā Skultes ciema zvejnieku kolhozu "Zvejnieks" pievienoja Saulkrastu pilsētciematam. 1971. gadā Skultes ciemam pievienoja Stienes ciemu un Vidrižu ciema padomju saimniecības "Skulte" teritoriju, 1977. gadā - nelielas teritorijas no Liepupes un Limbažu ciemiem. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Limbažu novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Mandegas (pagasta centrs), Skulte, Saulīte, Stiene, Skultesmuiža, Vārzas, Ziemeļblāzma.

Ievērojamas personības 
 Oskars Grosbergs (1862—1941), vācbaltiešu žurnālists un politiķis.
Velta Skurstene (1930), latviešu aktrise.
Edgars Liepiņš (1928-1995), latviešu aktieris un dziedātājs.
Gunārs Placēns (1927), latviešu aktieris.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Limbažu novada pagasti
Vronki

Vronki () ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Poznaņas pie Vartas upes.

Rakstos pirmoreiz minēta 1231. gadā. No 1793. gada ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Pilsētā ir liela sadzīves tehnikas (veļasmašīnu, leduskapju utt.) rūpnīca.

Vronkos atrodas lielākais cietums Polijā, kas dibināts 1889. gadā. Dažādos laikos šajā cietumā bijuši ieslodzīti Roza Luksemburga, Stepans Bandera, Staņislavs Skalskis (Stanisław Skalski), Jaceks Kuroņs (Jacek Kuroń).

Vācu ginekologa Bernharda Condeka (Bernhard Zondek, 1891 — 1966) - pirmā grūtniecības testa radītāja, dzimtā pilsēta.

Ārējās saites 

 Rūpnīcas Amica mājaslapa , 

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Egles

Egles (Picea) ir priežu dzimtas ģints, kurā apvienotas 35 skuju koku sugas. Tās aug ziemeļu puslodes mērenajā un subarktiskajā joslā. Pēc formas tās ir koniskas vai piramīdveidīgas. Egļu augstums sasniedz 20—60 metrus. Latvijā savvaļā aug tikai parastā egle (Picea abies). Apstādījumos audzē arī introducētas sugas, no tām visbiežāk sastopama ir asā egle (Picea pungens), bieži sastopama arī Engelmaņa egle (Picea engelmannii)

Egļu sugas 
Egļu ģintī ir 35 sugas:
 Alpu egle (Picea alpestris);
 asā egle jeb zilā egle (Picea pungens);
 austrumu egle jeb Kaukāza egle (Picea orientalis);
 Birmas egle (Picea farreri);
 Brūvera egle (Picea breweriana);
 Čivavas egle (Picea chihuahuana);
 divkrāsu egle (Picea alcoquiana);
 Engelmaņa egle (Picea engelmannii);
 Kanādas egle jeb baltā egle (Picea glauca);
 Korejas egle (Picea koraiensis);
 Ķīnas skarbā egle (Picea asperata);
 Maksimoviča egle (Picea maximowiczii);
 Martinesa egle (Picea martinezii);
 melnā egle (Picea mariana);
 parastā egle (Picea abies);
 purpura egle (Picea purpurea);
 sarkanā egle (Picea rubens);
 Serbijas egle (Picea omorika);
 Sibīrijas egle (Picea obovata);
 Sikimas egle (Picea spinulosa);
 Sitka egle (Picea sitchensis);
 Šrenka egle (Picea schrenkiana);
 Taivānas egle (Picea morrisonicola);
 Veiča egle (Picea neoveitchii);
 Vilsona egle (Picea wilsonii);
 Picea brachytyla;
 Picea crassifolia;
 Picea glehnii;
 Picea jezoensis;
 Picea koyamae;
 Picea likiangensis;
 Picea meyeri;
 Picea retroflexa;
 Picea smithiana;
 Picea torano.

Atsauces

Ārējās saites 

Priežu dzimta
Koki
Armins Cegelers

Armins Cegelers (; dzimis  Meranā, Itālijā) ir bijušais Itālijas kamaniņu braucējs, divkārtējs Olimpisko spēļu zelta medaļas ieguvējs (2002, 2006), kā arī sudraba un trīs bronzas medaļu laureāts. Viņš ir vienīgais sportists, kurš ir izcīnījis medaļas sešās Olimpiskajās spēlēs pēc kārtas vienā un tajā pašā individuālajā disciplīnā. Ieguvis arī sešpadsmit dažāda kaluma medaļas kamaniņu sporta Pasaules čempionātos (tostarp 6 zelta medaļas) un 18 medaļas Eiropas čempionātos.

A. Cegelers ir viens no panākumiem bagātākajiem kamaniņu braucējiem. Desmit reizes ir uzvarējis sezonas kopvērtējumā Pasaules kausa izcīņā kamaniņu braukšanā (dala šo rekordu ar Markusu Proku). Atsevišķos Pasaules kausa posmos guvis 57 individuālas uzvaras, kas ir nepārspēts rekords.

Agri sācis trenēties kamaniņu sportā, arī starptautisko karjeru A. Cegelers sācis agri, jau 14 gadu vecumā izcīnīdams jauniešu Pasaules kausu. 19 gadu vecumā tika iekļauts Itālijas izlasē.

2014. gada ziemas olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā Sočos A. Cegelers bija Itālijas delegācijas karognesējs. Līdzīgs pienākums viņam tika uzticēts 2006. gada Turīnas olimpiādes noslēgumā.

Pēc profesijas A. Cegelers ir policijas virsnieks. Precējies, audzina divus bērnus.

Sasniegumi

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 
 FIL-Luge profils 
 Sports Reference profils 

1974. gadā dzimušie
Itālijas kamaniņu braucēji
Kamaniņu braucēji 1994. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kamaniņu braucēji 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kamaniņu braucēji 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kamaniņu braucēji 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kamaniņu braucēji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kamaniņu braucēji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki kamaniņu braukšanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki kamaniņu braukšanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki kamaniņu braukšanā
16. trolejbusu maršruts (Rīga)

16. trolejbusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kas kursē no Šmerļa līdz Pļavniekiem.

16. trolejbusu maršruts ir vienīgais Rīgas trolejbusu maršruts, kurš nebrauc uz Rīgas centru.

16. trolejbusu maršruta kopējais garums ir 21,140 km. Virziena Šmerlis — Pļavnieki kopējais garums ir 10,808 km, bet virziena Pļavnieki — Šmerlis kopējais garums ir 10,332 km.

Darbdienās pa 16. trolejbusu maršrutu kursē 9 trolejbusi, bet brīvdienās — tikai 3 trolejbusi.

16. trolejbusu maršrutu apkalpo RP SIA "Rīgas Satiksme" 1. trolejbusu parks.

No 2021. gada 22. maija uz nenoteiktu laiku sakarā ar Austrumu maģistrāles būvniecību (slēgta transportlīdzekļu kustība G. Zemgala gatvē) maršruts virzienā uz Pļavniekiem tika novirzīts no G. Zemgala gatves uz Vaidavas ielu (sabiedriskajam transportam izveidota braukšanas josla pretējā virzienā).

Maršruts 
Virzienā Šmerlis — Pļavnieki trolejbusi brauc pa šādām ielām: Šmerļa iela, Brīvības gatve, Lielvārdes iela, Aizkraukles iela, apgriešanās pirms Aizkraukles ielas un Dzērbenes ielas krustojuma, Aizkraukles iela, Tālivalža iela, Kastrānes iela, Ieriķu iela, Gustava Zemgala gatve, Dzelzavas iela, Nīcgales iela, A. Deglava iela, A. Saharova iela un Katlakalna iela.

Virzienā Pļavnieki — Šmerlis trolejbusi brauc pa šādām ielām: Katlakalna iela, A. Saharova iela, A. Deglava iela, Nīcgales iela, Dzelzavas iela, Vaidavas iela, Kastrānes iela, Tālivalža iela, Aizkraukles iela, apgriešanās pirms Aizkraukles ielas un Dzērbenes ielas krustojuma, Aizkraukles iela, Lielvārdes iela un Brīvības gatve.

Pieturvietas 
.

16. trolejbusu maršrutā pavisam kopā ir 46 pieturas. Virzienā Šmerlis — Pļavnieki ir 23 pieturas, bet virzienā Pļavnieki — Šmerlis ir 24 pieturas.

Maršruts ar mainītu virzienu 
Virzienā 1. trolejbusu parks (Ganību dambī) — Pļavnieki trolejbusi brauc pa šādām ielām: Ganību dambis, Pulkv. Brieža iela, Kalpaka bulvāris, K. Valdemāra iela, Raiņa bulvāris, Marijas iela, A. Čaka iela, Stabu iela, Avotu iela, A. Deglava iela, A. Saharova iela un Katlakalna iela.

Virzienā Pļavnieki — 1. trolejbusu parks (Ganību dambī) trolejbusi brauc pa šādām ielām: Katlakalna iela, A. Saharova iela, A. Deglava iela, Avotu iela, Stabu iela, A. Čaka iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Kalpaka bulvāris, Pulkv. Brieža iela, Ganību dambis un Dambja iela.

Maršruta ar mainītu virzienu pieturvietas 
Virzienā 1. trolejbusu parks (Ganību dambī) — Pļavnieki ir 25 pieturas.

Bet virzienā Pļavnieki — 1. trolejbusu parks (Ganību dambī) ir 26 pieturas.

Skatīt arī 
 Rīga
 Autobusu satiksme Rīgā
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme
 Rīgas metropolitēns

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 
 www.rigassatiksme.lv
 
 
 
 
 

16
17. trolejbusu maršruts (Rīga)

17. trolejbusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kas kursē no Purvciema līdz Centrālajai stacijai.

17. trolejbusu maršruta kopējais garums ir 18,367 km. Virziena Purvciems — Centrālā stacija kopējais garums ir 8,900 km, bet virziena Centrālā stacija — Purvciems kopējais garums ir 9,467 km.

Darbdienās pa 17. trolejbusu maršrutu kursē 11 trolejbusi, bet brīvdienās — 4 trolejbusi.

17. trolejbusu maršrutu apkalpo RP SIA "Rīgas Satiksme" 2. trolejbusu parks.

No 2021. gada 22. maija uz nenoteiktu laiku sakarā ar Austrumu maģistrāles būvniecību (slēgta transportlīdzekļu kustība G. Zemgala gatvē) maršruts virzienā uz Purvciemu tika novirzīts no G. Zemgala gatves uz Vaidavas ielu (sabiedriskajam transportam izveidota braukšanas josla pretējā virzienā).

No 2022. gada 23. augusta tika veiktas izmaiņas maršrutā virzienā uz Centrālo staciju. Lai mazinātu sastrēgumu Struktoru ielas un Brīvības gatves krustojumā ietekmi uz transporta kustību, maršruts virzienā uz Centrālo staciju tika novirzīts pa Biķernieku un Viļa Ģelbes ielu, uzstādot tur jaunu trolejbusa kontakttīklu un ierīkojot sabiedriskā transporta joslu.

Maršruts 
Virzienā Purvciems — Centrālā stacija trolejbusi brauc pa šādām ielām: Dzelzavas iela, Vaidavas iela, Kastrānes iela, Biķernieku iela, Viļa Ģelbes iela, Brīvības gatve, Brīvības iela, Brīvības bulvāris un Raiņa bulvāris.

Virzienā Centrālā stacija — Purvciems trolejbusi brauc pa šādām ielām: Raiņa bulvāris, Marijas iela, Merķeļa iela, Brīvības bulvāris, Brīvības iela, Brīvības gatve, Viļa Ģelbes iela, Biķernieku iela, Vaidavas iela un Dzelzavas iela.

Pieturvietas 

17. trolejbusu maršrutā pavisam kopā ir 36 pieturas. Virzienā Purvciems — Centrālā stacija ir 18 pieturas, bet virzienā Centrālā stacija — Purvciems ir 18 pieturas.

Maršruts ar mainītu virzienu 
Virzienā 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) — Brīvības iela — Purvciems trolejbusi brauc pa šādām ielām: Buru iela, Laivu iela, Mūkusalas iela, Salu tilts, Lāčplēša iela, Gogoļa iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Brīvības bulvāris, Brīvības iela, Brīvības gatve, Viļa Ģelbes iela, Biķernieku iela, Kastrānes iela, Vaidavas iela un Dzelzavas iela.

Virzienā 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) — A. Čaka iela — Purvciems trolejbusi brauc pa šādām ielām: Buru iela, Laivu iela, Mūkusalas iela, Salu tilts, Lāčplēša iela, Gogoļa iela, Marijas iela, A. Čaka iela, Ieriķu iela un Dzelzavas iela.

Virzienā Centrālā stacija — 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) trolejbusi brauc pa šādām ielām: Raiņa bulvāris, Gogoļa iela, Lāčplēša iela, Salu tilts, Mūkusalas iela, Laivu iela un Buru iela.

Maršruta ar mainītu virzienu pieturvietas 
Virzienā 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) — Brīvības iela — Purvciems ir 22 pieturas.

Virzienā 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) — A. Čaka iela — Purvciems ir 17 pieturas.

Bet virzienā Centrālā stacija — 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) ir 8 pieturas.

Skatīt arī 
 Rīga
 Autobusu satiksme Rīgā
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme
 Rīgas metropolitēns

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 
 www.rigassatiksme.lv
 
 
 
 
 

17
Oborņiki

Oborņiki () - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļiem no Poznaņas pie Vartas upes.

No XVIII gadsimta līdz 1919. gadam ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Rogozno

Rogozno () - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļaustrumiem no Oborņikiem.

Pirmoreiz rakstos minēta 1192. gados. 1296. gadā Rogozno vai tās pievārtē (tadicionāli pēc leģendas - Serņikos (Sierniki) 6 kilometrus uz austrumiem no pilsētas) tika nogalināts Polijas karalis Pšemisls II. No XVIII gadsimta līdz 1919. gadam ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
18. trolejbusu maršruts (Rīga)

18. trolejbusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kas kursē no Mežciema līdz Rīgas Centrālajai dzelzceļa stacijai.

18. trolejbusu maršruta kopējais garums ir 21,356 km. Virziena Mežciems — Centrālā stacija kopējais garums ir 10,904 km, bet virziena Centrālā stacija — Mežciems kopējais garums ir 10,452 km.

Darbdienās 18. trolejbusu maršrutā kursē 6 trolejbusi, bet brīvdienās — 3 trolejbusi.

18. trolejbusu maršrutu apkalpo RP SIA "Rīgas Satiksme" 2. trolejbusu parks.

Maršruts 
Virzienā Mežciems — Centrālā stacija trolejbusi kursē pa šādām ielām: Hipokrāta iela, Biķernieku iela, Ieriķu iela, Stirnu iela, Dzelzavas iela, Vaidavas iela, Ieriķu iela, Aleksandra Čaka iela, Marijas iela, Elizabetes iela un Satekles iela.

Virzienā Centrālā stacija — Mežciems trolejbusi kursē pa šādām ielām: Satekles iela, Marijas iela, Aleksandra Čaka iela, Ieriķu iela, Dzelzavas iela, Stirnu iela, Ieriķu iela, Biķernieku iela un Hipokrāta iela.

Pieturvietas 
18. trolejbusu maršrutā pavisam kopā ir 38 pieturas.
 Virzienā Mežciems — Centrālā stacija ir 20 pieturas.
 Virzienā Centrālā stacija — Mežciems ir 18 pieturas.

Maršruts ar mainītu virzienu 
 Virzienā 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) — Mežciems trolejbusi kursē pa šādām ielām: Buru iela, Laivu iela, Mūkusalas iela, Mūkusalas rotācijas aplis, Salu tilts, Lāčplēša iela, Gogoļa iela, Marijas iela, A. Čaka iela, Ieriķu iela, Dzelzavas iela, Stirnu iela, Ieriķu iela, Biķernieku iela un Hipokrāta iela.
 Virzienā Mežciems — 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) trolejbusi kursē pa šādām ielām: Hipokrāta iela, Biķernieku iela, Ieriķu iela, Stirnu iela, Dzelzavas iela, Vaidavas iela, Ieriķu iela, A. Čaka iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Inženieru iela, Raiņa bulvāris, Gogoļa iela, Lāčplēša iela, Salu tilts, Mūkusalas rotācijas aplis, Mūkusalas iela, Laivu iela un Buru iela.

Maršruta ar mainītu virzienu pieturvietas 
 Virzienā 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) — Mežciems ir 22 pieturas.
 Virzienā Mežciems — 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) ir 29 pieturas.

Vēsture 
Maršruts tika atklāts . Līdz 1985. gadam tas kursēja pa A. Deglava ielu, pēc tam sāka kursēt pa Zemitānu tiltu. Kopš 2011. gada 1. marta 18. trolejbusu maršrutā virzienā uz pilsētas centru tika ieviesta jauna pieturvieta "Dzelzceļa slimnīca". Tā atrodas Ieriķu ielā netālu no krustojuma ar Biķernieku ielu, starp pieturvietām "Sergeja Eizenšteina iela" un "Ieriķu iela".

Skatīt arī 
 Rīga
 Autobusu satiksme Rīgā
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme
 Rīgas metropolitēns

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 
 www.rigassatiksme.lv
 
  
 
  
 

18
Hawthorne Heights

Hawthorne Heights ir amerikāņu rokgrupa no Deitonas, Ohaio štata, kas izveidota 2001. gadā. Šobrīd grupa sastāv no galvenā vokālista un ģitārista JT Vudrafa (JT Woodruff), galvenā ģitārista Maika Karli (Micah Carli), basģitārista Meta Ridenūra (Matt Ridenour) un bundzinieka Erona Bučarelli (Eron Bucciarelli). 2007. gada 24. novembrī mira vokālists un ģitārists Keisijs Kalverts (Casey Calvert). Grupa, no sākuma pazīstama ar vārdu "A Day in Life", ir laidusi klajā četrus studijas albumus.

Grupas veiksmes laiki sākās līdz ar pirmajiem diviem albumiem - The Silence in Black and White (2004), kurš ieguva Platīna statusu, un If Only You Were Lonely (2006), kas ieguva zelta statusu. Grupa labi atpazīstama pēc 2006. gada singla "Saying Sorry".

Grupas trešais albums - "Fragile Future" - tika izdots 2008. gada 5. augustā, atkal caur Victory Records. Taču ceturtais albums - "Skeletons" - 2010. gada 1. jūnijā tika izlaists jau caur Wind-up Records.

Iesākumi un pirmie divi albumi (2001. - 2006.) 

No sākuma pazīti ar vārdu A Day in the Life, grupa savu pirmo singlu izlaida kā demo "Four Bullets for One Girl". Pēc pirmā albuma (Nine Reasons to Say Goodbye) izdošanas, grupa nosaukumu mainīja uz tagadējo Hawthorne Heights. Bundzinieks Erons Bukarelli apgalvojis, ka grupa nosaukumu pieņemusi no autora Natanjela Hotorna (Nathaniel Hawthorne).

Albumi

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

2000. gadu mūzikas grupas
2010. gadu mūzikas grupas
ASV rokgrupas
ASV alternatīvā roka grupas
ASV poppanka grupas
ASV post-hardcore grupas
Pleševa (Polija)

Pleševa () - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Kališas.

Rakstos pirmoreiz minēta 1283. gadā. No 1793. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1807. līdz 1815. gadam, kad tā atradās Varšavas hercogistes sastāvā) ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Politiķes Hannas Suhockas (Hanna Suchocka, 1946 - ) dzimtā pilsēta.

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Čarnkova

Čarnkova () ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļiem no Poznaņas pie Notecas upes. Apkārtējo pauguru dēļ apvidus tiek saukts par "Čarnkovas Šveici" (Szwajcaria Czarnkowska).

Rakstos pirmoreiz minēta XII gadsimtā Galla Anonīma hronikā. No 1772. līdz 1919. gadam ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Kalnciema pagasts

Kalnciema pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām, kas atrodas novada ziemeļos. Tas tika izveidots no Kalnciema pilsētas ar tās lauku teritoriju 2010. gada sākumā, šo pārmaiņu rezultātā pagasta centrs Kalnciems zaudēja pilsētas statusu.

Vēsture 

Pagasts ar šādu nosaukumu pastāvēja arī agrāk, tomēr tā aptvertā teritorija bija visai atšķirīga no pašreizējās. Pēc 1920. gada Latvijas agrārās reformas Kalnciema muižu (Kalnzeem) sadalīja 35 vienībās 321 ha kopplatībā, Klīves muižu (Klievenhof) sadalīja 20 vienībās 181 ha kopplatībā, bet Klīves meža muižu sadalīja 204 vienībās 1896 ha kopplatībā.

1935. gadā Kalnciema pagasta platība bija aptuveni 18 200 ha. Pēc Otrā pasaules kara pagastā izveidoja Kalnciema un Kaiģu ciemus, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Kalnciems 1949. gada 16. jūnijā ieguva strādnieku ciemata (pilsētciemata) tiesības un tam pievienoja likvidētos Kaiģu, Kalnciema un Rūduļu un Valgundes ciemus izveidojot Kalnciema lauku teritoriju. 1949. gada 31. decembrī Kalnciema un Valgundes ciemus atjaunoja. 1977. gadā daļa pilsētciemata lauku teritorijas tika atdota Kalnciema ciemam, kuru 1979. gadā pievienoja Valgundes ciemam.  Kalnciems ieguva pilsētas tiesības. 2009. gadā administratīvi teritoriālās reformas rezultātā Kalnciems ar lauku teritoriju tika iekļauts Jelgavas novadā, savukārt 2010. gada janvārī, pilsētu ar lauku teritoriju reorganizējot par Kalnciema pagastu, Kalnciems zaudēja pilsētas tiesības.

Ievērojamas personības 
 Voldemārs Skaistlauks (1892—1972), Latvijas Bruņoto spēku Vidzemes artilērijas pulka komandieris un Latviešu leģiona virsnieks.

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Jelgavas novada pagasti
Abavas rumba

Abavas rumba ir vairākpakāpju ūdenskritums Abavas upes vidustecē 4 km lejpus Sabiles Abavas senlejas dabas parka teritorijā. Ūdens plūst pa dolomīta kāplēm, veidojot 35 metrus platu un ap 1 metru augstu kritumu. Lejpus rumbas upes labajā krastā neliela atteka, kas veido Čigānu salu jeb Sniķera kalvu.

Abavas rumbas apkārtne ir apmeklēta atpūtas vieta. Kopš 2008.gada uzturēšanas un labiekārtošanas darbus ūdenskritumā un tā apkārtnē veic SIA «Abavas rumba», kas par teritorijas apmeklēšanu iekasē nelielu samaksu.

Atsauces

Ārējās saites 
 Abavas rumba
 Valsts ģeoloģijas dienests par Latvijas ūdenskritumiem 

Latvijas ūdenskritumi
Abavas pagasts
Abava
23. trolejbusu maršruts (Rīga)

23. trolejbusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kas kursē no Purvciema līdz Centrālajai stacijai.

23. trolejbusu maršruta kopējais garums ir 13,416 km. Virziena Purvciems—Centrālā stacija kopējais garums ir 6,906 km, bet virziena Centrālā stacija—Purvciems kopējais garums ir 6,510 km.

Darbdienās pa 23. trolejbusu maršrutu kursē 17 trolejbusi, bet brīvdienās — 5 trolejbusi.

23. trolejbusu maršrutu apkalpo RP SIA "Rīgas Satiksme" 2. trolejbusu parks.

Maršrutu 2026. gadā, kad tiks izbūvēta metrobusa līnija Dzelzavas ielas posmā no Jorģa Zemitāna tilta līdz Juglas ielai, plānots pagarināt līdz jaunam galapunktam Biķeros (Dreiliņos), pie tirdzniecības centriem - IKEA un SĀGA -, trolejbusus novirzot uz atsevišķas, no autosatiksmes norobežotas brauktuves. Projekts ir daļa no Eiropas Aveseļošanas un noturības mehānisma plānā iekļautās Rīgas metropoles transporta sistēmas zaļināšanas reformas.

Maršruts 
Virzienā Purvciems—Centrālā stacija trolejbusi brauc pa šādām ielām: Dzelzavas iela, Vaidavas iela, Ieriķu iela, A. Čaka iela, Marijas iela, Elizabetes iela un Satekles iela.

Virzienā Centrālā stacija—Purvciems trolejbusi brauc pa šādām ielām: Satekles iela, Marijas iela, A. Čaka iela, Ieriķu iela un Dzelzavas iela.

Pieturvietas 

23. trolejbusu maršrutā pavisam kopā ir 27 pieturas. Virzienā Purvciems—Centrālā stacija ir 14 pieturas, bet virzienā Centrālā stacija—Purvciems ir 13 pieturas.

Maršruts ar mainītu virzienu 
Virzienā 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā)—Purvciems trolejbusi brauc pa šādām ielām: Buru iela, Laivu iela, Mūkusalas iela, Salu tilts, Lāčplēša iela, Gogoļa iela, Marijas iela, A. Čaka iela, Ieriķu iela un Dzelzavas iela.

Virzienā Purvciems—2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) trolejbusi brauc pa šādām ielām: Dzelzavas iela, Vaidavas iela, Ieriķu iela, A. Čaka iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Inženieru iela, Raiņa bulvāris, Gogoļa iela, Lāčplēša iela, Salu tilts, Mūkusalas iela, Laivu iela un Buru iela.

Maršruta ar mainītu virzienu pieturvietas 
Virzienā 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā)—Purvciems ir 17 pieturas.

Bet virzienā Purvciems—2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) ir 23 pieturas.

Skatīt arī 
 Rīga
 Autobusu satiksme Rīgā
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme
 Rīgas metropolitēns

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 
 www.rigassatiksme.lv
 
 
 
 
 

23
Puriņš

Puriņš (sieviešu dzimtē Puriņa) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Andris Puriņš (1950—2022) ― latviešu rakstnieks un kinoscenārists;
 Jānis Puriņš:
Jānis Puriņš (1889—1944) — latviešu strēlnieks;
Jānis Puriņš (1893—1982) — Latvijas armijas virsnieks un ārsts;
 Frīdrihs Puriņš (1893—1941) — latviešu strēlnieks;
 Kārlis Puriņš (1883—1947) — latviešu politiķis;
 Raitis Puriņš (1988) — latviešu handbolists;
 Vladislavs Puriņš (1892–1951) — latviešu ārsts.

Latviešu uzvārdi
Avatars

"Avatars" () ir 2009. gada amerikāņu episka zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Džeimss Kemerons.

Filmas darbība notiek 2154. gadā uz dabiska planētas pavadoņa Pandoras Centaura Alfas zvaigžņu sistēmā. Galvenās lomas filmā atveido Sems Vortingtons, Zoja Saldana, Sigurnija Vīvere, Mišela Rodrigesa un Stīvens Langs.

Ideja par filmu radās 1994. gadā, kad Dž. Kemerons uzrakstīja 80 lappušu garu manuskriptu. Filmu vajadzēja sākt filmēt pēc viņa līdz tam ienesīgākās filmas "Titāniks" uzņemšanas, taču tā laika tehnoloģiskās iespējas nebija tādas, lai apmierinātu režisora vēlmes un filmu sāka filmēt tikai 2006. gada vasarā. "Avatara" oficiālais budžets ir 237 miljoni ASV dolāru, taču vairākos avotos tiek minēti dažādi skaitļi — par filmas producēšanu izmaksas mērojot no 280 līdz 310 miljoniem dolāru un 150 miljonus par filmas reklamēšanu.

Filma ir iznākusi tradicionālajā 2-D formātā, kā arī 3D skatā (izmantojot RealD 3D, Dolby 3D, XpanD 3D un IMAX 3D formātus) un "4-D" skatā.

Filmas pirmizrāde notika  Londonā, Apvienotajā Karalistē. ASV filma tiek izrādīta kopš , Latvijā filmas pirmizrāde notika . "Avatars" ir saņēmis pozitīvas kritiķu atsauksmes, kā arī guvis labus komerciālos panākumus. Tā ir visu laiku ienesīgākā filma pasaulē, pārspējot paša Dž. Kemerona uzņemto "Titāniku", kas bija ienesīgākā filma iepriekšējos 12 gadus. Tāpat tā kļuva par pirmo filmu, kuras ieņēmumi pārsnieguši  ASV dolāru.

"Avatars" tika nominēts deviņām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā par labāko filmu un labāko režisoru. Taču tā ieguva vienīgi trīs balvas — par labāko operatora darbu, labākajiem vizuālajiem efektiem un labāko mākslinieka darbu. Prestižākajās nominācijās tā piekāpās Ketrinas Bigelovas filmai "Sapieris".

Atsauces

Ārējās saites 

 

2009. gada filmas
ASV zinātniskās fantastikas filmas
Filmas par ārpuszemes dzīvību
Džeimsa Kemerona filmas
20th Century Fox filmas
ASV piedzīvojumu filmas
Kuveita (pilsēta)

Kuveita () ir Kuveitas galvaspilsēta un lielākā pilsēta. Pilsēta atrodas valsts austrumu daļā, Persijas līča krastā. Kuveitas pilsēta ir valsts ekonomiskas, politikas un kultūras centrs.

Sadraudzības pilsētas

Ārējās saites 

Kuveita
Āzijas galvaspilsētas
Opaleņica

Opaleņica () - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz rietumiem no Poznaņas. Vēsturiski ietekmīgās Opaliņsku dzimtas izcelsmes vieta.

Rakstos pirmoreiz minēta 1393. gadā. No 1793. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1806. līdz 1815. gadam, kad tā atradās Varšavas hercogistes sastāvā) ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Zbonšiņa

Zbonšiņa () - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz rietumiem no Poznaņas.

Rakstos pirmoreiz minēta 1231. gadā. No 1793. līdz 1920. gadam ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Pirms Otra pasaules kara Zboņšiņa bija pierobežas pilsēta. 1938. gada oktobrī Vācija pieņēma lēmumu deportēt no valsts visus Polijas ebrejus bez Vācijas pilsonības. Savukārt neilgi pirms tam Polija bija atņēmusi pilsonību visiem ebrejiem, kuri neatradās Polijas valsts teritorijā. Rezultātā pilsēta pie robežas iestrēga tūkstošiem ebreju, jo viņus nepieņēma neviena no pusēm. Fotogrāfijas no ebreju internēto nometnes slepeni uzņēma slavenais fotogrāfs Romans Višņaks (Roman Vishniac, 1897 - 1990). Bēgļu vidū bija vācu diplomāta Ernsta fom Rata (Ernst vom Rath, 1909 - 1938) slepkava Heršels Grinšpans (Herschel Grynszpan, 1921 - 1943/45). Grinšpana 1938. gada novembrī Parīzē veiktā slepkavība bija iemesls t. s. Kristāla naktij.

Pilsētā un tās apkārtnē sastopams īpašs dūdu veids - kozioł.

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Kempno

Kempno () - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz dienvidiem no Kališas.

Rakstos pirmoreiz minēta 1282. gadā. No 1793. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1807. līdz 1815. gadam, kad tā ietilpa Varšavas hercogistē) ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Pazīstamā rabīna Samuela Holdheima (Samuel Holdheim, 1806 - 1860) un vācu/amerikāņu šahista Edvarda Laskera (Edward Lasker, 1885 - 1981) dzimtā pilsēta.

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Ostšešova

Ostšešova () ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz dienvidiem no Kališas.

Rakstos pirmoreiz minēta 1283. gadā. No 1793. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1807. līdz 1815. gadam, kad tā ietilpa Varšavas hercogistē) ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Otrā pasaules kara laikā pilsētā atradās norvēģu karagūstekņu nometne (Stalag XXI-A), tagad - muzejs.

Pilsētas pievārtē dzimis alpinists Kšištofs Velickis (Krzysztof Wielicki, 1950 - ) - pirmais alpinists, kurš uzkāpis Everestā ziemā.

Ārējās saites 

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Grabova pie Prosnas

Grabova pie Prosnas () ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz dienvidiem no Kališas pie Prosnas upes.

Rakstos pirmoreiz minēta 1254. gadā. No 1793. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1807. līdz 1815. gadam, kad tā ietilpa Varšavas hercogistē) ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Slupcas apriņķis

Slupcas apriņķis () ir apriņķis Polijā, Lielpolijas vojevodistes austrumos. Robežojas ar Lielpolijas vojevodistes Koņinas, Pleševas, Vžesņas un Gņezno apriņķiem, kā arī Kujāvijas-Pomožes vojevodistes Mogilno apriņķi.

Apskates objekti
Londas klosteris (Opactwo Cystersów w Lądzie)

Galerija

Ārējās saites
Londas klosteris

Lielpolijas vojevodistes apriņķi
Slupca

Slupca () - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz austrumiem no Poznaņas. Pie pilsētas atrodas 1955. gadā kūdras ieguves vietā mākslīgi izveidots ezers.

Rakstos pirmoreiz minēta 1283. gadā. Viduslaikos svarīga pilsēta ar aizsardzības mūri. 1793. gadā Polijas dalīšanas rezultātā Slupca tika iekļauta Prūsijā, bet pēc Napoleona sakāves 1815. gadā - Krievijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Patriks Bergers

Patriks Bergers (; dzimis  Prāgā) ir bijušais Čehijas futbolists. Savu karjeru viņš aizvadīja Čehijas, Vācijas un Anglijas klubos. Savu spožāko karjeras daļu viņš aizvadīja Liverpool sastāvā. Viņš spēlēja kreisā pussarga pozīcijā.

Čehijas futbola izlases panākumi 1996. gada Eiropas čempionātā, kad tā finālā piekāpās Vācijai, ļāva vairākiem spēlētājiem, ieskaitot Bergeru, Pavelu Nedvedu un Karelu Poborski, noslēgt līgumus ar visaugstākā līmeņa Eiropas klubiem. Spējīgs spēlēt pussarga un uzbrucēja pozīcijās, Bergers kļuva pazīstams ar savu spēcīgo sitienu, straujajiem izrāvieniem un spēcīgo kreiso kāju.<ref
name="LFCH">Patrik Berger, lfchistory.net. Retrieved 10 February
2008.</ref> Bergeru visas karjeras laikā mocīja savainojumi un viņam nācās meklēt īpašu speciālistu palīdzību. Karjeru viņš beidza 2010. gada 6. janvārī ceļgala savainojumu dēļ.

Sasniegumi 
Borussia Dortmund

 Vācijas Bundeslīga: 1995–96
 Vācijas Superkauss: 1995

Liverpool

 FA kauss: 2000–01
 FA Charity Shield: 2001
 UEFA kauss: 2000–01

Atsauces

Ārējās saites 

1973. gadā dzimušie
Čehijas futbolisti
Čehijas izlases futbolisti
Čehoslovākijas izlases futbolisti
1996. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2000. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Dortmundes "Borussia" spēlētāji
Liverpool FC spēlētāji
Aston Villa F.C. spēlētāji
Stoke City F.C. spēlētāji
Prāgā dzimušie
Lembeta

Lembeta () ir viens no 33 Londonas administratīvajiem rajoniem Dienvidlondonā. Lembeta ir 4,8 kilometrus plata un 11 kilometrus gara. Lambetā ir pieci tilti un četrpadsmit dzelzceļa stacijas. Angļu mūziķis Deivids Bovijs ir dzimis Brikstonā (Lembetas rajons).

Cilvēki, saistīti ar Lambetu 
 Deivids Bovijs (angļu mūziķis)
 Čārlijs Čaplins (angļu komēdiju aktieris)
 Arturs Salivens (angļu komponists)

Ārējās saites 
 Lembetas mērs

Londonas administratīvie rajoni
Berģi (Garkalnes pagasts)

Berģi ir apdzīvota vieta Garkalnes pagasta Ropažu novadā, Rīgas tiešā tuvumā, 3 km no pagasta centra Berģos (Rīgā), 12 km no novada centra Ulbrokas un 14 km no Rīgas centra. Izvietojies pie Rīgas robežas un pa Upesciema ielu robežojas ar Rīgas pilsētas daļu Berģuciemu un Brīvdabas muzeju.

Atsauces

Ārējās saites 
 www.berginieki.lv
 Biedrība "Berģinieki" 
 Garkalnes novada mājaslapa

Latvijas lielciemi
Grodziska Velkopolska

Grodziska Velkopolska () ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz rietumiem no Poznaņas.

Rakstos pirmoreiz minēta 1257. gadā. No 1793. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1807. līdz 1815. gadam, kad tā atradās Varšavas hercogistes sastāvā) ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Kopš XVII gadsimta pilsēta bija pazīstama kā alus ražošanas centrs, diemžēl kopš 1993. gada pilsētā alu vairs neražo. Pilsētas pievārtē atrodas vilcienu sēdekļu rūpnīca Grodziska Fabryka Wyposażenia Wagonów "Growag", kuras sadarbības partneru vidū ir arī Rīgas Vagonbūves rūpnīca.

Ārējās saites 
 Rūpnīca "Grovag"   , , 

Lielpolijas vojevodistes pilsētas
Volština

Volština () - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz dienvidrietumiem no Poznaņas. Pazīstama kā pēdējā vieta Eiropā, kurā saglabājušies regulāra pasažieru dzelzceļa kustība ar tvaika lokomotīvi.

No 1793. līdz 1920. gadam ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā Pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

1872. gadā Volštinā par ārstu tika iecelts Roberts Kohs, kurš šeit strādāja līdz 1880. gadam un veica pirmos atklājumus.

Poļu filozofa Juzefa Marijas Hēnes-Vroņska (Józef Maria Hoene-Wroński, 1778 - 1853) dzimtā pilsēta.

Ārējās saites 
 Volštinas tvaika vilcienu saglabāšanas paju sabiedrība 

Lielpolijas vojevodistes pilsētas