joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Minecraft: Story Mode

Minecraft: Story Mode — epizodiskā datorspēle izstrādātā Telltale Games kopā ar Mojang. Balstoties uz Minecraft pasauli, spēlē ir oriģināls stāsts un nelineārs sižets. Spēle sastāv pirmie no piecām epizodēm, no kurām pirmais iznāca 2015. gada 13. oktobrī. 

2016. gada 7. jūnijā parādījās Adventure Pass, kura sastāvā bija 6, 7 un 8 epizodes. Visas epizodes nāca ar nelielu starplaiku. 2017. gada 11. jūlijā iznāca otrā spēles sezona ar nosaukumu Minecraft: Story Mode — Season Two. Tika gaidīts Minecraft: Story Mode — Season Three, bet 2018. gada 21. septembrī kompānija Telltale Games paziņoja par bankrotu un atlaida 225 cilvēkus, kas ir 90% darbinieku. Studijas sastāvā ir tikai 25 cilvēki, lai piestrādātu Netflix pirmās sezonas vienkāršoto versiju, kas ir izgājuši no 2018. gada 25. novembra un 5. decembra.

Nesen kļuvis zināms, ka daudzas Telltale Games spēles par studijas slēgšanu vairs nevarēs iegādāties digitālajos veikalos. Minecraft veidotāji no Mojang AB blogā paziņoja, ka 25. jūnijā abi Minecraft: Story Mode tiek izņemti no digitālajiem veikaliem.

Spēles process 
Minecraft: Story Mode ir epizodiska interaktīva komēdija, drāma “point-and-click” grafiskā piedzīvojumu videospēle. Tas tika izdots kā virkne citu Telltale Games spēli. Spēlētāji var savākt priekšmetus, atrisināt mīklas un runāt ar personāžiem, lai uzzinātu par vēsturi un noteiktu, ko darīt tālāk. Lēmumi, kurus pieņem spēlētājs, ietekmē notikumus gan pašreizējā epizodē, gan turpmākajās epizodēs. Tomēr Minecraft: Story Mode ir domāts kā ģimenei draudzīgs tituls, atšķirībā no Telltale Games iepriekšējām spēlēm, kurās, parasti, ir vairāk nobriedis vai emocionālais zemteksts (ieskaitot nāvi galveno varoņu). Tādējādi lēmumi ir paredzēti kā galvenie un emocionālie, bet ne lai iesaistītu nobriedušus tēlus vai motīvus. Kraftas un celtniecības elementi tika iekļauti spēlē, kas ir galvenais Minecraft. Spēle ietver kaujas un citas rīcības secības, kas veicamas gan pēc ātriem laika notikumiem, gan arī caur Arkādijas vadības elementiem.

Epizožu saraksts

1 sezona (2015 - 2016) 
1. sezona ir sadalīta 5 pamatos un 3 papildu DLC epizodes.

2 sezona (2017)

3 sezona 
Gaidīts turpinājums no spēles (3 Sezona), sakarā ar bankrota Telltale Games, 3 sezonas spēles tiek atbrīvota. Uz Mojang AB paziņoja, ka uz maiņu Minecraft: Story Mode nāks jauna spēle izstrādāta Mojang AB — Minecraft Dungeons.

Atsauces 

Android spēles
PC spēles
Microsoft Windows spēles
Minecraft
Xbox 360 spēles
Xbox One spēles
PlayStation 3 spēles
PlayStation 4 spēles
IOS spēles
Macintosh spēles
Mac OS X spēles
8. tramvaju maršruts (Ščecina)

8. tramvaju maršruts ir Ščecinas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Gumieņce () līdz Turkusova ielai (). Šis maršruts izveidots 1912. gadā.

8. tramvaju maršruta kopējais garums ir 26,04 km. Virziena Gumieņce — Turkusova kopējais garums ir 13,18 km, bet virziena Turkusova — Gumieņce kopējais garums ir 12,86 km.

8. tramvaju maršrutu apkalpo "Tramwaje Szczecińskie" Pogodno tramvaju depo.

Maršruts 
Virzienā Gumieņce — Turkusova tramvaji brauc pa šādām ielām:

Ziedu iela, Leopolda Okulicka iela, Ku Sloņcu iela, Vladislava Sikorska iela, Tadeuša Koscjuška laukums, Boļeslava Greizmutia iela, Stefana Višinska iela, Enerģētikas iela, Gdaņskas iela, Angāru iela, Zemnieku bataljonu iela un Tirkīza iela.

Virzienā Turkusova — Gumieņce tramvaji brauc pa šādām ielām:
Tirkīza iela, Zemnieku bataljonu iela, Angāru iela, Gdaņskas iela, Enerģētikas iela, Stefana Višinska iela, Boļeslava Greizmutia iela, Tadeuša Koscjuška laukums, Vladislava Sikorska iela, Ku Sloņcu iela un Ziedu iela.

Pieturvietas 
8. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 38 pieturas. Virzienā Gumieņce — Turkusova ir 19 pieturas, bet virzienā Turkusova — Gumieņce ir 19 pieturas.

Skatīt arī 

 Ščecina
 Autobusu satiksme Ščecinā
 Tramvaju satiksme Ščecinā
 Sabiedriskais transports Ščecinā
 Ščecinas lielpilsētas dzelzceļš

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 

 zditm.szczecin.pl
 

8
pl:Linie tramwajowe w Szczecinie#Linia_nr_8
Izraēlas karognesēji olimpiskajās spēlēs

Šajā uzskaitījumā apkopoti Izraēlas pārstāvji un sportisti, kas olimpisko spēļu oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.

Izraēla vasaras olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1952. gada un ziemas olimpiskajās spēlēs kopš 1994. gada.

Vasaras olimpiskās spēles

Ziemas olimpiskās spēles

Skatīt arī 
 Izraēla olimpiskajās spēlēs
 Izraēlas olimpisko medaļnieku uzskaitījums

Atsauces

Ārējās saites 
 
  

Karognesēji
Ar sportu saistīti uzskaitījumi
Bahamu futbola izlase

Bahamu futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Bahamu Salas starptautiskajās sacensībās. Bahamu futbola izlasi pārvalda Bahamu Futbola asociācija. Komanda pārstāv CONCACAF.

Pasaules čempionātos 

 1998 - Izstājās
 2002-2010 - Nekvalificējās
 2014 - Izstājās
 2018 - Nekvalificējās

CONCACAF Zelta kausā 

 2000 - Nekvalificējās
 2002 - Izstājās
 2003 - Nepiedalījās
 2005 - Izstājās
 2007 - Nekvalificējās
 2009-2017 - Nepiedalījās
 2019 - Nekvalificējās

Ziemeļamerikas futbola izlases
9. tramvaju maršruts (Ščecina)

9. tramvaju maršruts ir Ščecinas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Glemboke () līdz Potulicka ielai. Šis maršruts izveidots 1953. gadā.

9. tramvaju maršruta kopējais garums ir 17,76 km. Virziena Glemboke — Potulicka kopējais garums ir 8,82 km, bet virziena Potulicka — Glemboke kopējais garums ir 8,94 km.

9. tramvaju maršrutu apkalpo "Tramwaje Szczecińskie" Pogodno tramvaju depo.

Maršruts 
Virzienā Glemboke — Potulicka iela tramvaji brauc pa šādām ielām:
Polijas armijas avēnija, Pjotra Vavžiņiaka iela, Varšavas varoņu avēnija, Koscjuška laukums, Boļeslava Greizmutia iela, Neatkarības avēnija, 3. maija avēnija, Gabriela Narutoviča iela un Potulicka iela.

Virzienā Potulicka — Glemboke iela tramvaji brauc pa šādām ielām:
Potulicka iela, Gabriela Narutoviča iela, 3. maija avēnija, Neatkarības avēnija, Boļeslava Greizmutia iela, Koscjuška laukums, Varšavas varoņu avēnija, Pjotra Vavžiņiaka iela un Polijas armijas avēnija.

Pieturvietas 
9. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 36 pieturas. Virzienā Glemboke — Potulicka ir 18 pieturas, bet virzienā Potulicka — Glemboke ir 18 pieturas.

Skatīt arī 

 Ščecina
 Autobusu satiksme Ščecinā
 Tramvaju satiksme Ščecinā
 Sabiedriskais transports Ščecinā
 Ščecinas lielpilsētas dzelzceļš

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 

 zditm.szczecin.pl
 

Tramvaju satiksme Ščecinā
pl:Linie tramwajowe w Szczecinie#Linia_nr_9
Belizas futbola izlase

Belizas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Belizu starptautiskajās futbola sacensībās. Belizas futbola izlasi pārvalda Belizas Futbola federācija. Komanda pārstāv CONCACAF. Belizas futbola izlases labākais sasniegums ir iekļūšana CONCACAF Zelta kausa finālturnīrā 2013. gadā.

FIFA Pasaules kausā 

 1998-2018 - Nekvalificējās

CONCACAF Zelta kausā 

 1996-2002 - Nekvalificējās
 2003 - Nepiedalījās
 2005-2011 - Nekvalificējās
 2013 - Grupu turnīrs
 2015-2019 - Nekvalificējās

Ārējās saites 

https://www.footballfederationbelize.com/

Atsauces 

Ziemeļamerikas futbola izlases
Aleksandrs Nīlanders

Aleksandrs Nīlanders (, dzimis ) ir Kanādā dzimis Zviedrijas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2019) Nīlanders spēlē NHL komandā Čikāgas "Blackhawks".

Viņa tēvs Mīkaels arī bija profesionāls hokejists, kas NHL aizvadījis 920 spēles. NHL hokejists ir arī Aleksandra brālis Viljams.

Karjera 
Pēc 2016. gada NHL drafta lielāko daļu nākamās sezonas aizvadījis spēlējot AHL vienības Ročesteras "Americans" sastāvā, kurā 65 spēlēs atzīmējies ar 10 vārtiem un 18 piespēlēm, kā arī aizvadījis četras spēles NHL komandas Bufalo "Sabres" sastāvā, nopelnot vienu rezultatīvu piespēli. Nākamās sezonas turpinājis spēlēt gan Ročesteras "Americans", gan Bufalo "Sabres" komandu sastāvos. 2019. gadā maiņas rezultātā nonāca Čikāgas "Blackhawks" īpašumā, Bufalo "Sabres" saņemot somu aizsargu Henri Jokiharju.

Spēlējis U16, U18, U20 jauniešu pasaules čempionātos, pārstāvot Zviedrijas jauniešu komandas.

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Zviedrijas hokejisti
Bufalo "Sabres" spēlētāji
Čikāgas "Blackhawks" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Īrs (filma)

Īrs (, ASV kinoteātros izrādīta ar nosaukumu I Heard You Paint Houses) ir 2019. gada ASV kriminālfilma. Filmas režisors un producents ir Mārtins Skorsēze, scenārija autors Stīvens Zailans. Filmas sižets balstīts uz Čārlza Branta 2004. gada grāmatas I Heard You Paint Houses motīviem. Galvenās lomas atveido Roberts De Niro, Als Pačīno un Džo Peši, pārējās lomās filmējušies Rejs Romāno, Bobijs Kanavāli, Anna Pakvina, Stīvens Greiems, Stefānija Kurtcuba, Džese Plemonss un Hārvijs Keitels.

Sižets 
Filmas stāsts ir par Frenku Šīranu (De Niro), kravas automašīnas vadītāju, kurš kļūst par algotni, kas saistīts ar noziedznieku Raselu Bufalino (Peši) un viņa kriminālo ģimeni, un laiku, kad viņš strādāja pie Džimija Hofas (Pačīno).

Filmas tapšana 
, pēc vairāku gadu izstrādes, "Īrs" tika paziņots kā Skorsēzes nākamā filma pēc filmas "Klusēšana" (2016). De Niro, kurš darbojās arī kā producents un Pačīno tika apstiprināti tajā pašā mēnesī, tāpat kā Peši, kurš pēc neoficiālās aiziešanas pensijā atgriezās kino, kad viņam vairākas reizes tika lūgts uzņemties šo lomu. Filmēšana norisinājās no 2017. gada septembra līdz 2018. gada martam Ņujorkā, Mineolā un Vilistona parka daļās Longailendā. Ar ražošanas budžetu 159 miljonu ASV dolāru un 209 minūšu darbības laiku tā ir viena no dārgākajām un garākajām filmām Skorsēzes karjerā. Lielu daļu no ražošanas izmaksām veidoja vizuālie efekti, ar kuriem De Niro, Pačīno un Peši vairākās filmas vietās tika padarīti jaunāki.

Filmas "Īrs" pirmizrāde norisinājās  57. Ņujorkas kinofestivālā, bet no tā paša gada 1. novembra filmu demonstrēja atsevišķos ASV kinoteātros. No  filma ir pieejama straumēšanas servisā Netflix.

Nominācijas balvām 
"Īrs" saņēmis pozitīvas atsauksmes, gan par Skorsēzes režiju, gan par De Niro, Pačīno un Peši aktierspēli. Filma tika izvirzīta vairākām kino nozares balvām, tostarp 77. Zelta globusa balvai piecās kategorijās, savukārt 73. BAFTA kino balvai filma tika izvirzīta desmit kategorijās. 92. Kinoakadēmijas balvai filma tika nominēta desmit kategorijās, tostarp "Labākā filma", "Labākais režisors", "Labākais aktieris otrā plāna lomā" (Pačīno un Peši) un "Labākais adaptētais scenārijs".

Atsauces

Ārējās saites 

2019. gada filmas
ASV filmas
Mārtina Skorsēzes filmas
Latvijas Finieris

"Latvijas Finieris" ir Latvijas uzņēmums, vadošais finiera un tā produktu ražotājs Baltijas valstīs. Citi nozīmīgākie koncerna darbības veidi ir plātņu materiālu tirdzniecība, mežsaimniecība un mežizstrāde, kā arī sintētisko sveķu un fenola filmu ražošana.

Vēsture 
"Latvijas Finieris" pirmsākumi meklējami 1873. gadā dibinātajā rūpnīcā "Latvijas Bērzs", kur līdz ar hidrauliskās preses uzstādīšanu 1909. gadā pirmo reizi Latvijā sākta saplākšņa ražošana.

Rūpniecībai strauji attīstoties, vēlākos gados izveidotie uzņēmumi "Furniers" un "Lignums" kļuva par sava laika modernākajiem un daudzās pasaules valstīs atpazītiem bērza finiera un saplākšņa produktu ražotājiem.

Padomju okupācijas laikā visas trīs rūpnīcas 1975. gadā tika apvienotas, nodibinot valsts uzņēmumu "Latvijas finieru ražošanas apvienība". Tuvojoties PSRS sabrukumam, ražošanas apjomi strauji samazinās, un jaunu attīstību saplākšņa rūpniecība Latvijā piedzīvoja tikai pēc 1992. gada, kad daudziem rūpnīcu darbiniekiem apvienojoties, tika nodibināta slēgtā akciju sabiedrība "Latvijas Finieris".

2021. gada 9. novembrī uzņēmums ieviesa produkcijai jaunu eksporta zīmolu Riga Wood.

Rūpnīcas

Ziedojumi 
Latvijas Finieris ir Latvijas Universitātes fonda bronzas mecenāts.

2001. gadā ziedoja LU dižmecenāta Kristapa Morberga piemiņas akmeņa uzstādīšanai Bukaišos, dzimtajās mājās „Lielstrikaiši”.

Atsauces

Ārējās saites 
 

Latvijas uzņēmumi
Salamina (Kipra)

Salamina () bija sengrieķu pilsētvalsts Kipras austrumu krastā Pedieosas upes grīvā 6 kilometrus uz ziemeļiem no mūsdienu Famagustas pilsētas. 

Homērs raksta, ka Salaminu pēc Trojas kara esot dibinājis Teikrs no Salaminas salas. Pilsēta attīstījās savas lieliskās ostas dēļ. Tā kļuva par galveno ostu Kipras tirdzniecībai ar Feniķiju, Ēģipti un Kilikiju. 525. gadā p.m.ē. Salaminu iekaroja persieši. 306. gadā p.m.ē. pie Salaminas notika jūras kauja starp Demetriju I un Ptolemaju I Soteru. Demetrijs I uzvarēja un ieņēma Kipru. 115. - 117. gadā Salamina tika nopostīta Otrajā Jūdejas karā, bet vēlāk - vairākās zemestrīcēs. 4. gadsimtā imperators Konstantijs II pilsētu pilnībā pārbūvēja, nosaucot to savā vārdā par Konstantiju. Konstantija bija arhibīskapijas centrs. Ap 648. gadu pilsētu nopostīja arābi Muavijas I vadībā, tā tika pamesta, iedzīvotājiem pārceļoties uz Famagustu.

Arheoloģiskie izrakumi veikti 19. gadsimta beigās un no 1952. līdz 1974. gadam.

Attēlu galerija

Ārējās saites 

Kipras vēsture
Senās Grieķijas pilsētas
Pilsēttīkls

Pilsēttīkls (MAN) ir datoru tīkls, kas parasti aptver kādas pilsētas vai tās lielākās daļas teritoriju un apvieno tajā izvietotos lokālos tīklus. Šis ir ātrdarbīgs tīkls, kas var pārvadīt balsi, datus un attēlus ar ātrumu līdz 200 Mb/s vai ātrāk, veicot attālumus līdz 75 km. Pamatojoties uz tīkla arhitektūru, pārraides ātrums var būt lielāks īsākiem attālumiem. Pilsēttīkls, kas var ietvert vienu vai vairākus lokālos datoru tīklus (LAN), kā arī telekomunikāciju iekārtas, piemēram, mikroviļņu un satelītu releju stacijas, ir mazāks nekā teritoriālais datoru tīkls (WAN), bet parasti darbojas ar lielāku ātrumu.Pilsēttīklā uzbūves principus nosaka IEEE 802.6 standarts.

Pilsēttīklu attīstību parasti veic vietējās telefona kompānijas. Pilsēttīkli ir publiskie tīkli, tāpēc to pakalpojumi ir lētāki, nekā privāttīkla uzbūve pilsētas mērogā.

Atsauces 

Datortīkli
Ak, eglīte

Ak, eglīte () ir vāciešu Ziemassvētku dziesma.

Vēsture 
Dziesmas pamatā ir sena Silēzijas 16. gadsimta tautasdziesma. 1820. gadā sludinātājs, pedagogs un tautasdziesmu kolekcionārs Augusts Carnaks uzrakstīja dziesmas pirmo pantu. Četrus gadus vēlāk Leipcigas skolotājs Ernsts Anšics pievienoja vēl divus pantus.
Dziesma bieži tika dziedāta Ziemassvētkos un mūsdienās ir kļuvusi par vienu no populārākām to dziesmām. Dziesmas vārdi pastāv daudzās citās valodās. Šo dziesmu latviešu valodā atdzejojis skolotājs, dzejnieks un publicists Ernests Dinsbergs.

Dziesmas teksts

Atsauces

Ārējās saites 

 "Ak, eglīte" Andra Daņiļenko izpildījumā

Ziemassvētku dziesmas
Heisa sala

Heisa sala () ir Krievijas Federācijai piederoša sala Franča Jozefa Zemē Ziemeļu Ledus okeānā. Ietilpst Arhangeļskas apgabala administratīvajā teritorijā «Franča Jozefa Zemes un Viktorijas salas salu teritorija», bet vietējās pašvaldības nozīmē pieder Primorskas rajonam. Nosaukta par godu amerikāņu mediķim un Arktikas pētniekam Aizekam Heisam. Salā kopš 1957. gada darbojas vissezonas polārstacija Krenkeļa observatorija.

Ģeogrāfija 
Sala izvietojusies arhipelāga vidusdaļā, centrālajā salu grupā. Mārkema šaurums dienvidos to atdala no Hola salas, Jermaka šaurums ziemeļos — no Ziči Zemes salām, bet Austriešu šaurums austrumos — no Vilčeka Zemes. Lielākā daļa salas ir brīva no ledus, tikai salas ziemeļu daļā ir nelielais Hidrogrāfu kupols ar salas augstāko punktu ( vjl). Krasta līnija maz izrobota.

Sala atrodas arktiskā tuksneša joslā. Augu valsts pārstāvēta galvenokārt ar sūnām, ķērpjiem un arktisko magoni. Sastopami leduslāči, valzirgi.

Vēsture 
1874. gadā Jūliusa fon Pajera vadītās kamanu ekspedīcijas laikā Austriešu šaurumā atklāja salu un nodēvēja to par godu amerikāņu mediķim un Arktikas pētniekam Aizekam Heisam. Kartē sala tika atzīmēta tagadējo Komsomoļskije salu vietā. 1898. gadā amerikāņu Valtera Velmana ekspedīcija atklaja tagadējo Heisa salu un, pieņemot, ka Pajers kļūdījies ar salas atzīmēšanu kartē, jaunatklātajai salai piešķīra Heisa vārdu, bet īsto Heisa salu nepamanīja. Komsomoļskije salas no jauna tika atklātas tikai 1932. gadā.

1957. gadā sakarā ar 3. Starptautiskā ģeofizikas gada programmu no Hukera salas uz Heisa salu tika pāreltas Buhta Tihaja polārstacijas aktivitātes, jauno staciju nodēvējot par Družnaju. 1972. gadā to pārdēvēja polārpētnieka Ernsta Krenkeļa vārdā.

Atsauces 

Franča Jozefa Zeme
Krievijas salas
Karapakss

Karapakss (lat. carapax) ir bruņas daļa, kas klāj posmkāju ķermeņa priekšējās daļas (krūšu daļas, galvkrūšu) vai arī bruņurupuču ķermeņa virspusi. Tas pilda skeleta balsta un aizsardzības funkciju. Karapakss ir daudziem vēžveidīgajiem un zirnekļveidīgajiem.

Vēžveidīgo karapakss 
Vēžveidīgajiem karapakss pēc būtības ir galvas aizmugurējā segmenta ekzoskeleta krokas pagarinājums. Šī kroka veido stipri izvirzītus plakanus muguras un sānu izaugumus, veidojot galvas vairogu. Vēžveidīgo karapakss ir hitinizēts un lielākā vai mazākā mērā kalcitizēts. Parasti tas apklāj no augšas un sāniem ķermeņa galvas daļu, bet daudzos gadījumos (daļēji vai pilnībā) arī krūšu daļu. Vēžveidīgo karapakss var veidot puscilindrisku vai vairoga formu, apklājot ķermeņa segmentus. Dažiem vēžveidīgajiem (gliemeņvēžiem) tas sastāv no divām uz muguras savienotām čaulām, atgādinot divvāku gliemjus. Šādā gadījumā karapakss apsedz visu dzīvnieka ķermeni. Eikarīdiem karapakss saaug ar ar krūšu segmentiem, izveidojot galvkrūtis. Karapaksam nav sakara ar primāro segmentāciju, jo tas tikai apsedz segmentēto ķermeni.

Zirnekļveidīgo karapakss 
Zirnekļveidīgajiem karapakss sedz galvkrūtis un ir ekzoskeleta dorsālā daļa. Tas veidojas no saaugušiem galvkrūšu tergītiem. Uz karapaksa izvietojas acis un daži citi orgāni.

Arī aizmugurējo sklerotizēto vairogu dažām ērcēm mēdz saukt par karapaksu.

Bruņurupuču karapakss 

Bruņurupuču karapaksu veido bruņas muguras vairogs. Karapaksam ir izliekta forma, un tas sastāv no kaula pamatnes ar ragvielas segumu. Atkarībā no dzīvesveida dažādām bruņurupuču grupām mainās arī karapaksa uzbūve un forma. 
 Sauszemes bruņurupučiem karapakss parasti ir augsts, izliekts un biezs. Tā augstums ir atkarīgs no zarnu tilpuma. Augsta, kupolveidīga forma nodrošina lielu iekšējo tilpumu garas zarnas ietilpšanai. Racējformām karapakss ir lēzenāks un izstieptāks, ļaujot labāk pārvietoties alās.

 Dažādiem ūdens bruņurupučiem sakarā ar dzīvošanu ūdenī karapakss parasti ir saplacināts, gluds un tā forma ir pielāgota ūdens pretestības samazināšanai. Kaula pamatne lielākā vai mazākā mēra ir reducēta. Mīkstbruņrupučiem karapakss ir ļoti plakans, bet kaula pamatne ir stipri reducēta. Ragvielas plāksnīšu nav, bet karapaksu klāj āda. Savukārt, ādaino bruņurupuču karapakss vispār nesaaug ar ass skeletu.

Atsauces 

Posmkāju anatomija
Bruņurupuči
Robežnieki (stacija)

Izmaiņas punkts Robežnieki ierīkots 1952. gadā. Līdz Latvijas valsts robežas atjaunošanai un vīzu režīma ieviešanai šeit pieturēja Rīgas-Bigosovas maršruta pasažieru vilcieni.

Atsauces 

Indras pagasts
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Daugavpils—Indra stacijas un pieturas punkti
Endrū Mandžapane

Endrū Mangjapans (), dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2022) Mandžapane pārstāv NHL komandu Kalgari "Flames".

Karjera 
Junioru vecumā trīs sezonas spēlējis Ontārio hokeja līgas komandas Berijas "Colts" sastāvā, gūstot 118 vārtus un atdodot 143 piespēles 195 spēlēs regulārajā turnīrā, kā arī 35 izslēgšanas spēlēs gūstot 18 vārtus un 20 piespēles. 2016.—17. gada sezonā pārcēlies uz AHL komandu Stoktonas "Heat". Turpmākās divas sezonas spēlējis gan AHL, gan arī NHL komandas Kalgari "Flames" sastāvā, ar laiku nostiprinoties "Flames" rindās.

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Kalgari "Flames" spēlētāji
Ontārio dzimušie
Ilzēni (stacija)

Ilzēni ir neliela dzelzceļa stacija līnijā Kārsava—Rēzekne I.  Stacijā pastāv tikai kravas satiksme. Stacija atrodas ap 1,5 km uz dienvidaustrumiem no pagasta centra Ilzeskalna. Ilzēnu pieturas punkts atrodas Bērzgales pagastā pie Ilzeskalna pagasta robežas. Pasažieru satiksme stacijā nepastāv kopš 1999. gada.

Vēsture 
Pieturas punkts atvērts 1928. gadā.

Atsauces 

Ilzeskalna pagasts
Bērzgales pagasts
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Kārsava—Rēzekne I stacijas un pieturas punkti
Drusti (stacija)

Drusti ir bijusī pasažieru stacija līnijā Ieriķi—Abrene. Stacija atrodas 5,6 km attālumā no pagasta centra — Drustiem; stacijai tuvākā apdzīvotā vieta ir Magonas. Saglabājusies koka stacijas ēka, kas mūsdienās ir dzīvojamā māja "Drustu stacija". Saglabājušās arī perona nomales un pārmijnieka būdiņas atliekas, kā arī saimniecības ēka. Pie stacijas atrodas "Zaļo dzelzceļu" informācijas stends.

Vēsture 
Pirmā pasaules kara gados ierīkoto staciju kopš 1918. gada dēvē par Drustiem. 1924. gadā no stacijas izbūvēja 15 km garu privātu 600 mm šaursliežu atzarojumu kokmateriālu transportēšanai uz Kaldavas kokzāģētavu, ko 1938. gadā likvidēja. 1933. gadā te uzbūvēja jaunu stacijas ēku, ko Otrā pasaules kara laikā iznīcināja. Pēc kara stacijas darbinieku un uzgaidāmās telpas iekārtotas sākotnējā stacijas ēkā. Stacija slēgta 1999. gadā, sliedes demontētas 2009. gadā.

Atsauces 

Dzelzceļa līnijas Ieriķi—Abrene stacijas un pieturas punkti
Drustu pagasts
Tamperes Universitāte

Tamperes Universitāte () ir 2019. gada 1. janvārī izveidota valsts universitāte Somijas pilsētā Tamperē. Izveidota, apvienojot 1925. gadā dibināto Tamperes Universitāti (Tampereen yliopisto) un  1965. gadā dibināto Tamperes Tehnisko universitāti (Tampereen teknillinen yliopisto). 

Universitātē ir septiņas fakultātes. Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami Etiopijas politiķis Hailemariams Desalengs (Hailemariam Desalegn), politiķis Jirki Katainens (Jyrki Katainen), politiķe Sanna Marina (Sanna Marin), informācijas teorētiķis Jorma Rīsanens (Jorma J. Rissanen), politiķis V. J. Sukselainens (V. J. Sukselainen).

Ārējās saites 

 

Universitātes Somijā
Pirkanmā
Makgillikadisrīksi

Makgillikadisrīksi (, ) ir 16 kilometrus gara kalnu grēda Īrijas dienvidrietumos. Tā ir augstākā kalnu grēda valstī un vienīgā, kuras virsotnes pārsniedz 1000 metrus virs jūras līmeņa. Nogāzes izrobotas erozijas procesos, novērojami nobrukumi.

Galerija

Ārējās saites 
 
 

Kalnu grēdas
Īrijas ģeogrāfija
Doma laukums (Milāna)

Doma laukums () ir laukums Itālijas pilsētas Milānas centrā. Laukums nosaukts Milānas Doma vārdā, kas dominē laukuma apbūvē. Laukums ir pilsētas centrs gan ģeogrāfiskā, gan sociālā nozīmē. Tā platība ir 17 000 m2. Laukuma apbūvē ietilpst dažas no Milānas svarīgākajām celtnēm un prestižākajiem biznesiem, un tas ir viens no galvenajiem tūrisma objektiem pilsētā.

Kaut arī laukums radīts 14. gadsimtā un pamazām apbūvēts (piemēram, Milānas Doms celts sešus gadsimtus), mūsdienu izskatu tas ieguvis 19. gadsimta otrajā pusē, pateicoties arhitekta Džuzepes Mangoni plānojumam. Izņemot Milānas Domu un Milānas Karaļa pili, citas laukuma ēkas projektējis Džuzepe Mangoni, kurš 1877. gadā gāja bojā laukuma ievērojamākās 19. gadsimta celtnes Viktora Emanuela II galerijas celtniecības laikā.

Attēlu galerija

Ārējās saites 

 

Milāna
Laukumi
Lidmašīnas, vilcieni un automobiļi

"Lidmašīnas, vilcieni un automobiļi" () ir 1987. gada filma, kuras režisors, producents un scenārija autors ir Džons Hjūdžs. Filma stāsta par mārketinga speciālistu Nīlu Peidžu, kurš vēlas atgriezties mājup, lai nosvinētu Pateicības dienu. Sliktu laikapstākļu dēļ lidmašīnas reiss tiek atcelts un Nīlam jābrauc kopā ar komivojažieri Delu Grifitu, kurš Nīlu sāk kaitināt.

Filmas galvenās lomas atveido Stīvs Mārtins un Džons Kendijs, tās pirmizrāde notika 1987. gada 25. novembrī.

Atsauces

Ārējās saites 

1987. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
Paramount Pictures filmas
Karkonošes nacionālais parks

Karkonošes nacionālais parks () ir 1959. gadā izveidots nacionālais parks Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē, Sudetu kalnu sistēmas Krkonošes kalnos. Parka teritorija stiepjas gar valsts robežu ar Čehiju, kur izveidots Krkonošes nacionālais parks. Uz abu valstu robežas atrodas 1 603 metrus augstais Šņežkas kalns, kas ir augstākā virsotne Čehijā un Sudetos. Kalnos dzīvo mufloni.

Galerija

Ārējās saites 

Polijas nacionālie parki
Lejassilēzijas vojevodiste
Zvaigžņu kari: Skaivokera atdzimšana

"Zvaigžņu kari: Skaivokera atdzimšana" () ir 2019. gada ASV kosmiskā opera. Filmas producents, scenārija līdzautors un režisors ir Dž. Dž. Eibramss. Šī ir "Zvaigžņu karu" triloģijas turpinājuma trešā daļa, kas seko tās iepriekšējām daļām "Spēks mostas" (2015) un "Pēdējie džedi" (2017), kā arī ir noslēdzošā filma deviņu daļu "Skaivokera sāgai". Filmu producēta Lucasfilm un Eibramsa producentu kompānijā Bad Robot Productions pēc kinokompānijas Walt Disney Studios Motion Pictures pasūtījuma. Galvenās lomas filmā atveido Kerija Fišere, Marks Hemils, Ādams Draivers, Deizija Ridlija, Džons Bojega, Oskars Aizeks, Entonijs Denjelss, Naomi Ekija, Donals Glīsons, Ričards Grants, Lupita Ņono, Kerija Rasela, Jonas Suotamo, Kelija Mērija Trena, Jans Makdermids un Billijs Dī Viljamss. Šī ir otrā filma ar Kerijas Fišeres līdzdalību, kas izdota pēc aktrises nāves 2016. gadā.

"Skaivokera atdzimšana" seko Rejas, Fina un Po Demerona kā Pretošanās kustības līderu noslēdzošajai cīņai pret Kailo Renu un Pirmo ordeni, kuriem palīdz galaktiskais imperators Palpatīns. Pēc tā kad 2012. gadā Disney iegādājās Lucasfilm uzreiz tika paziņots par nākamās triloģijas izveidi, sākotnēji tika plānots, ka triloģijas daļas "Pēdējie džedi" režisors Raians Džonsons rakstīs scenāriju devītajai epizodei. 2015. gada augusta Kolins Trevorovs tika nolīgts filmas režijai un scenārija izveidei kopā ar Dereku Konoliju, beigās scenārija pamatam izvēlējās viņu, Eibramsa un Krisa Terio sižeta kopdarbu. 2017. gada septembrī Trevorovs pameta projektu radošo nesaskaņu dēļ ar producenti Ketlīnu Kenediju, un Eibramss kļuva par šīs daļas režisoru. Filmēšanas process sākās 2018. gada augustā studijā Pinewood Studios Anglijā un noslēdzās 2019. gada februārī; filmas pēcapstrāde noslēdzās tā paša gada 24. novembrī.

Filmas "Zvaigžņu kari: Skaivokera atdzimšana" pasaules pirmizrāde norisinājās  Losandželosā, bet ASV kinoteātros to sāka demonstrēt . Latvijā filmas pirmizrāde norisinājās . Filma saņēmusi dažādas kritiķu atsauksmes, kurās kritiķi slavē aktierspēli, mūziku un vizuālos efektus, bet kritizē scenāriju, filmas tempu un atkāpes no iepriekšējās daļas sižeta līnijas. Filmas "Zvaigžņu kari: Skaivokera atdzimšana" pasaules ienākumi ir vairāk kā viens miljards ASV dolāru un tā ir septītā ienesīgākā 2019. gada filma, kā arī 33. visu laiku ienesīgākā filma, tomēr vismazāk nopelnījusī filma no pēdējās triloģijas. Filma saņēma trīs nominācijas 92. Kinoakadēmijas balvai kategorijās "Labākā oriģinālmūzika", "Labākie vizuālie efekti" un "Labākā skaņa". Tāpat filma tika nominēta trīs kategorijās 73. BAFTA kino balvai.

Atsauces

Ārējās saites 

2019. gada filmas
ASV filmas
Zvaigžņu kari
Dod pieci

«Dod pieci» ir labdarības akcija, kuru kopš 2014. gada katru decembri rīko Latvijas Radio 5. Tās laikā vairāki radiostacijas dīdžeji uz sešām diennaktīm tiek ieslēgti caurspīdīgā studijā un atskaņo klausītāju pasūtītās dziesmas. Lai pasūtītu dziesmu, klausītājam ir jāziedo vismaz 5 eiro. Labdarības akcija tiek veikta starptautiskā labdarības projekta Serious Request ietvaros.

Tās idejas autors ir Toms Grēviņš.

No 2014. līdz 2016. gadam studija atradās Stacijas laukumā, bet kopš 2017. gada atrodas Doma laukumā.

Vēsture

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa

Labdarība
Latvijas Radio
Ventspils jūrskola

Ventspils jūrskola bija 1871. gadā Ventspilī dibināta jūrskola.

Vēsture 
Jūrskola dibināta balstoties uz 1867. gada jūrskolu likuma kā I (zemākās) kategorijas jūrskola, kurā sagatavoja tuvbraucēju stūrmaņus. Jūrskolas priekšnieks bija F. Mīlenbergs. 
1880. gadā to pārveidoja par III (augstākās) kategorijas jūrskolu, bet pēc 1902. gada likumdošanas izmaiņām pārveidoja par tālbraucēju jūrskolu.

Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1914. gadā Ventspils trīsklašu jūrskolu apvienoja ar Ainažu jūrskolu un pārcēla uz Taurijas guberņu Krievijas dienvidos, kur tā 1918. gadā pārtrauca darbību.

Izmantotā literatūra 
 Latvijas Jūrniecības Vēsture, Rīga, 1998.

Atsauces 

Jūrskolas Latvijā
Ventspils
Eivona (Lamanša pieteka)

Eivona () ir 96 kilometrus gara Lamanšā ietekoša upe Anglijas dienvidos. Lai atšķirtu no vairākām citām Eivonas upēm Anglijā, tiek saukta arī par Solsberijas Eivonu jeb Hempšīras Eivonu. Izteka Viltšīras centrālajā daļā. Tek dienvidu virzienā. Ietek Lamanšā pie Kraistčērčas caur dabīgo Kraistčērčas Ostu. Upes krastos atrodas Eimsberija, Solsberija, Fordingbridža, Ringvuda un Kraistčērča.

Ārējās saites 

 

Apvienotās Karalistes upes
Lamanšs
Šhara

Šhara (, , ) ir trešā augstākā virsotne Kaukāzā un augstākā Gruzijas virsotne. Atrodas uz Gruzijas (Svanetijas) — Krievijas (Kabardas-Balkārijas) robežas, apmēram 90 kilometrus uz ziemeļiem no Kutaisi. Šhara ir daļa no 12 kilometrus garās Bezengijas sienas kalnu masīva. Pirmā dokumentētā uzkāpšana Šharā notika 1888. gadā un to paveica britu-šveiciešu ekspedīcija.

Ārējās saites 

 Šhara summitpost.org

Kaukāzs
Krievijas kalni
Gruzijas kalni
Kabarda-Balkārija
Rūdolfs Svensons

Juhans Rūdolfs Svensons (; dzimis , miris ) bija zviedru cīkstonis, divkārtējs olimpisko spēļu (1928, 1932) čempions grieķu-romiešu cīņā.

Biogrāfija 
Dzimis netālu no Fālšēpingas. 1918. gadā viņš iestājās armijā, kļūstot par dragūnu Stokholmā. Tur 1920. gadā viņš sāka nodarboties ar cīņas sportu un 1921. gadā, bez pieredzes starptautiskās sacensībās, viņš ieguva sudraba medaļu pasaules čempionātā Helsinkos. Tajā pašā gadā viņš pabeidza dienestu armijā, kļuva par ugunsdzēsēju un iestājās ugunsdzēsēju sporta klubā Brandkårens IK, kuru pēc tam pārstāvēja savas turpmākās karjeras laikā.

1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Rūdolfs Svensons piedalījās abās cīņas sporta disciplīnās. Grieķu-romiešu cīņā viņš cīnījās svara kategorijā līdz 82,5 kilogramiem (pussmagais svars). Kategorijā cīnījās 22 sportisti. Finālā viņš zaudēja savas tautietim Karlam Vestergrēnam un ieguva sudraba medaļu. Arī brīvajā cīņā viņš iekļuva finālā, kur zaudēja amerikāņu cīkstonim Džonam Spellmanam. Līdz ar to šajā olimpiādē viņš ieguva otru olimpisko sudraba medaļu.

Atsauces

Ārējās saites 

1899. gadā dzimušie
1978. gadā mirušie
Zviedrijas cīkstoņi
1924. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1928. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1932. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki cīņas sportā
Olimpisko spēļu norises vietu uzskaitījums tenisā

Šajā uzskaitījumā apkopotas olimpisko spēļu norises vietas, kurās ir aizvadīti olimpiskie tenisa turnīri. 

Līdz pēdējām olimpiskajām spēlēm, 2016. gadā Riodežaneiro, teniss 15 reizes ir bijis oficiāls olimpiskais sporta veids, bet divas reizes kā demonstrāciju vai izstādes sporta veids. Visanglijas lauka tenisa un kroketa klubs ir vienīgā vieta, kur divas reizes ir organizētas tenisa sacensības olimpiskajās spēlēs.

Norises vietas

Skatīt arī 
 Teniss olimpiskajās spēlēs
 Olimpisko sporta veidu norises vietas olimpiskajās spēlēs

Atsauces 

Norises vietas
Eiropas Savienības Kohēzijas fonds

Eiropas Savienības Kohēzijas fonds (KF) ir viens no Eiropas Savienības struktūrfondiem, kas izveidots vides un transporta attīstības projektu atbalstam tajās Eiropas Savienības (ES) valstīs, kuru IKP ir zemāks par 90% no ES vidējā. 
2007.–2013. gada periodā KF budžets bija 70 miljardi eiro, bet 2014.–2020. gada periodā 63,4 miljardi eiro.

KF piešķīrums Latvijai 

KF piešķīrums Latvijai 2007.–2013. gada plānošanas periodā bija 1,5 miljardi eiro jeb 33,99% no kopējā ES fondu finansējuma, kas tika vadīts ar darbības programmas "Infrastruktūra un pakalpojumi" palīdzību..

Saskaņā ar ES Padomes lēmumu par ES daudzgadu finanšu ietvaru 2014.–2020. gadam, Latvija saņēma 4,4 miljardus eiro kohēzijas politikas mērķu īstenošanai ar ES fondu (ERAF, ESF un KF) starpniecību. Šajā periodā Latvija ir ceturtā lielākā neto saņēmēja starp visām ES dalībvalstīm, un uz katru iedzīvotāju Latvija 2014.–2020. gadā no ES budžeta saņem aptuveni 3000 eiro.

KF prioritātes vides sektorā Latvijā ir ūdenssaimniecības infrastruktūra un pakalpojumi, atkritumu apsaimniekošana, vides infrastruktūras un videi draudzīgas enerģētikas veicināšana.
KF prioritātes transporta jomā Latvijā Eiropas nozīmes transporta tīkla attīstība, ilgtspējīga transporta attīstība, autoceļu, pilsētas transporta, dzelzceļa, ostu un lidostu infrastruktūras attīstība.

Saskaņā ar Eiropas Komisijas publicēto priekšlikumu ES budžetam, pēc 2020. gada kohēzijas finansējums kopumā tiks samazināts par 10%, un tas paredz, ka Latvija turpinās saņemt ES Kohēzijas politikas finansējumu, bet ievērojami mazākā apjomā.

Skatīt arī 

 Kohēzijas politika

Atsauces 

Eiropas Savienības fondi
Fondi
Ziedonis Purvs

Ziedonis Purvs (1923—1989) bija latviešu skolotājs, kordiriģents un dzejnieks. Ap 700 dziesmu tekstu autors. Ar viņa tekstiem komponētas daudzas solo, estrādes, kora dziesmas, daudzas no tām kļuva tautā populāras ("Baltā saule", "Pilsētai vētru un dzintaru krastā...Liepājai" u.c.).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1923. gada 13. oktobrī Īslīces pagastā jaunsaimnieka Rūdolfa Purva un viņa sievas Katrīnas, dzimušas Vanagas, ģimenē. Mācījās Īslīces pamatskolā, pirmo dzejoli „Rīts” publicēja 1938. gadā. Mācījās Jelgavas Skolotāju institūtā (1938-1944). Strādāja par latviešu valodas un dziedāšanas skolotāju Bauskas 1. septiņgadīgajā skolā (1947-1960), darbojās Bauskas pašdarbības teātrī. Līdztekus darbam skolā 1951. gadā neklātienē beidza mācības Jelgavas pedagoģiskajā skolā un studēja Latvijas konservatorijas kordiriģentu nodaļā, kuru absolvēja 1962. gadā. Šajā laikā izdeva savu pirmo dzejas krājumu "Meža roze" (1961).

No 1960. gada strādāja Latvijas Valsts izdevniecības Mūzikas un mākslas literatūras redakcijā (1960-1962), bija kora "Dzintarkrasts" diriģents (1962-1971). 1964. gadā viņu uzņēma Latvijas Rakstnieku savienībā, viņš bija Rakstnieku savienības kluba direktors (1970-1971) un žurnāla "Karogs" prozas redaktors (1977-1988).

Miris 1989. gada 13. jūlijā Rīgā, apbedīts Raiņa kapos.

Darbi 

 "Meža roze" (dzejas krājums, 1961),
 "Gaišais ugunskurs" (dzejoļu krājums skolu skatuvēm, 1968),
 "Kastaņu nakts" (dzejas krājums, 1969),
 "Ja tu uzticētos" (dzejas krājums, 1972),
 dzejoļu izlase "Atsaukšanās" (1974),
 "Cilvēks cilvēkam" (dzejas krājums, 1978),
 "Neatgriešanās atgādinājums" (dzejas krājums, 1983),
 "Attieksme" (dzejas krājums, 1988).

Izdeva arī dzejoļu krājumus bērniem: „Juris un Muris” (1958), „Gudrinieki” (1958), „Uz priekšu”, (1962), „Tu, vasara, nedusmo” (1969), „Ejam, zēni!” (1971).
Atdzejojis vairāk nekā 600 dziesmu tekstu.
Sastādījis sešus dzejoļu un dziesmu krājumus sadzīves tradīcijām.

Literatūra 
 L. Sirsone S. "... katram ir viņa gājums". Karogs, 1983
 Ādmīdiņš R. Pazīstami svešinieki. Ziedonis Purvs. Brīvā Latvija, 2000

Atsauces

Ārējās saites 
 Ziedonis Purvs discogs.com

Latvijas dzejnieki
Latviešu valodā rakstošie
Rīgas Raiņa kapos apbedītie
Bauskas novadā dzimušie
Vientuļi

Vientuļi (latgaliešu: Vīntuļi) bija ciems Viļakas novada Vecumu pagastā pie Līčupes, izvietojies pagasta dienviddaļā Krievijas pierobežā. Austrumos no tā pie autoceļa P35 atrodas Vainagu ciems un robežkontroles punkts «Vientuļi».

Atsauces
Miķeļa iela (Rīga)

Miķeļa iela ir iela Centra apkaimē Rīgā ar 19. un 20. gadsimta apbūvi. Iela atrodas vēsturiskajā Rīgas citadelē. Tā sākas krustojumā ar Kronvalda bulvāri un, krustojusi Citadeles ielu beidzas pirms Eksporta ielas (savienojums caur Circle K degvielas uzpildes staciju). Ielas garums ir 250 m, tā ir klāta ar asfaltbetona segumu. Miķeļa ielā ir dzīvojamā apbūve.

Vēsture 
Rīgas ielu sarakstos Miķeļa iela ir sastopama no 1876. gada ar savu tagadējo nosaukumu (, ), kas laika gaitā nav mainījies, izņemot laikaposmu no 1942. līdz 1944. gadam, kad tās nosaukums bija Majora Bišofa iela (; nosaukta Jozefa Bišofa vārdā).

Ielu savienojumi 
Makša iela ir savienota ar šādām ielām:
 Kronvalda bulvāris (T veida krustojums)
 Citadeles iela
 Eksporta iela (savienojums caur degvielas uzpildes staciju)

Atsauces 

Ielas Rīgas centrā
Centra rajons
Fikusi

Fikusi (Ficus) ir ģints zīdkoku dzimtā, kurā ietilpst aptuveni 850 koku, krūmu u.c. augu sugu. Dabā fikusi ir sastopami tropu joslā ar dažiem izņēmumiem, kas aug arī mērenajā joslā. Lielākā daļa fikusu sugu ražo ēdamas vīģes, kas ir ļoti svarīgs ēdiena avots lokālai faunai. Lietošanai uzturā cilvēkiem visbiežāk un jau kopš antīkās vēstures tiek audzēts vīģeskoks. Tropos fikusiem arī ir liela kulturāla nozīme — gan kā reliģiskam simbolam, gan praktisku iemeslu dēļ.

Fikusu ģints ir morfoloģiski un funkcionāli daudzveidīga ģints, kuras sugas nosedz plašu ekoloģisko nišu klāstu; lielākā daļa augu ir mūžzaļi, bet dažas lapkoku sugas ir endēmiskas un sastopamas tikai ārpus tropu joslas un augstienēs. Fikusu sugām ir raksturīga unikāla ziedkopu uzbūve un ļoti konkrēta apputeksnēšanās metode, izmantojot Agaonidae dzimtas lapsenes.

Fikusu sugas var būt grūti atšķirt, bet fikusu ģints kā tāda ir viegli atpazīstama — daudzām sugām ir gaisa saknes un augļi ir vīģes.

Atsauces 

Zīdkoku dzimta
Fikusi
2021. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss

2021. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss (; ) bija 19. ikgadējais Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss. Tas notika  Parīzē, Francijā, kas ieguva tiesības rīkot konkursu pēc Valentēnas uzvaras 2020. gada konkursā Varšavā, Polijā, ar dziesmu J'imagine. Šī būs pirmā reize konkursa vēsturē, kad to rīko Francija.

Par uzvarētāju kļuva Armēnijas parstāve Malena ar dziesmu "Qami Qami"

Dalībvalstis 
Dalību konkursam bija apstiprinājušas 19 valstis.

Skatīt arī 
 Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss
 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss

Atsauces

Ārējās saites 

 

Bernu Eirovizijas dziesmu konkurss
Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss
Džeilens Bransons

Džeilens Markīss Bransons (; dzimis  Ņūbraunsvikā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. 2022. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Dalasas "Mavericks", kurā pavadījis visu savu profesionāļa karjeru.

Dž. Bransona tēvs Riks Bransons arī bijis basketbolists, spēlējis NBA, aizvadot līgā deviņas sezonas.

Karjera 
Pēc izcilas vidusskolu basketbola karjeras Dž. Bransons nokļuva Villanova Universitātē. NCAA basketbola karjera bija vēl iespaidīgāka, divas reizes uzvarot NCAA čempionātā. 2018. gadā Dž. Bransons tika atzīts par koledžu basketbola Gada spēlētāju.

Pēc trijām sezonām augstskolu basketbolā Dž. Bransons pieteicās NBA draftam, un 2018. gada NBA draftā Dalasas "Mavericks" izvēlējās viņu otrajā kārtā ar kopējo 33. numuru (kā tikai ceturto starp draftētajiem NCAA čempionvienības Villanova Universitātes basketbolistiem). Pēc spēlēm 2018. gada NBA Vasaras līgā komanda noslēdza līgumu ar spēlētāju. Savā pirmajā NBA sezonā viņš devās starta pieciniekā nedaudz vairāk kā pusē komandas spēļu. 2019. gada 12. martā, zaudētā spēlē pret Sanantonio "Spurs" Dž. Bransons uzrādīja karjeras rezultativitātes rekordu — 34 punkti.

2021.—2022. gada NBA sezonā "Mavericks" kvalificējās izslēgšanas spēlēm kā ceturtā labākā komanda Rietumu konferencē, tomēr bija spiesta sēriju pret Jūtas "Jazz" sākt bez savainotā līdera Lukas Dončiča. Šajās spēlēs Dž. Bransons parādīja savas līdera īpašības, pirmajā zaudētajā spēlē gūstot 24 punktus, bet otrajā spēlē sasniedzot karjeras rekordu 41 punktu, kas palīdzēja izcīnīt uzvaru (110—104).

ASV basketbola izlases sastāvā kļuvis par Pasaules čempionu U19 vecuma grupā 2015. gadā, kad čempionāts notika Grieķijā, un Amerikas čempionu U18 vecuma grupā 2014. gadā.

Statistika

NBA

Regulārā sezona 

|-
| style="text-align:left;"| 
| style="text-align:left;"| "Mavericks"
| 73 || 38 || 21,8 || 46,7 || 34,8 || 72,5 || 2,3 || 3,2 || 0,5 || 0,1 || 9,3
|-
| style="text-align:left;"| 
| style="text-align:left;"| "Mavericks"
| 57 || 16 || 17,9 || 46,6 || 35,8 || 81,3 || 2,4 || 3,3 || 0,4 || 0,1 || 8,2
|- class="sortbottom"
| style="text-align:center;" colspan="2"| Karjera
| 130 || 54 || 20,1 || 46,7 || 35,2 || 75,9 || 2,3 || 3,2 || 0,5 || 0,1 || 8,8
|}

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Ņūdžersijā dzimušie
ASV basketbolisti
Saspēles vadītāji
Dalasas "Mavericks" spēlētāji
Portal (spēle)

Portal ir puzļu platformas videospēle, kuru izstrādājušas un publicējušas kompānijas Valve Corporation un Source Games. Tā tika izlaista 2007. gadā kā daļa no spēļu pakas ar nosaukumu The Orange Box operētājsistēmai Windows, Xbox 360 un PlayStation 3. Kopš tā laika spēle tika pārnesta arī uz citām sistēmām, ieskaitot Mac OS X un Linux.

Apraksts 
Portal sastāv galvenokārt no mīklu sērijām, kuras jāatrisina, teleportējot spēlētāju un vienkāršus objektus, izmantojot "Aperture Science portatīvo portālu ierīci" - ierīci, kas var radīt portālus starp divām plaknēm. Spēlētāja varoni Šella izaicina un pievilina mākslīgais intelekts ar nosaukumu GLadOS (Ģenētiskā dzīvības forma un diska operētājsistēma), GLadOS solīja Šellai balvu, kad visas mīklas būs atminētas. Spēles unikālā fizika ļauj saglabāt kinētisko enerģiju caur portāliem, liekot radoši izmantot portālus, lai manevrētu caur testa kamerām. Šis spēles elements ir balstīts uz līdzīgu koncepciju no spēles Narbacular Drop; vispār daudzus no DigiPen Tehnoloģiju institūta komandas locekļiem, kuri strādāja pie Narbacular Drop, Valve nolēma piesaistīt pie Portal izveides komandas.

Portal ir viena no Valve Corporation oriģinālajām spēlēm.

PC spēles
YBN Cordae

Kordejs Amarijs Danstons (; dzimis ), plašāk zināms ar pseidonīmu YBN Cordae, ir amerikāņu reperis, dziedātājs un dziesmu autors.

Repot sācis aptuveni 15 gadu vecumā, tomēr sākumā to uztvēris par hobiju. Viņš zem pseidonība Entendre izlaida trīs miksteipus — "Anxiety" (2014), "I'm So Anxious" (2016), "I'm So Anonymous" (2017). 2015. gadā viņš pabeidza vidusskolu un iestājās Tounsonas universitātē, kuru gan pameta 2018. gadā.
Repu viņš sāka uztvert nopietni 2018. gada sākumā. Izmantojot sociālos tīklus viņš iepazinās ar reperiem YBN Nahmir un YBN Almighty Jay, kā arī kļuva par daļu no YBN repa grupas, nomainot savu pseidonīmu no Entendre uz YBN Cordae. Atpazīstamību ieguva ar dažādu populāru dziesmu, piemēram Eminema "My Name Is", remiksiem, kā arī ar dziesmu "Old Niggas", kas bija kā atbilde uz repera J. Cole dziesmu "1985".  YBN Cordae izlaida savu pirmo studijas albumu "The Lost Boy". Šis albums tika nominēts 2020. gada Grammy balvai kategorijā "labākais repa albums", kā arī šī albuma dziesma "Bad Idea", kurā piedalās arī Chance the Rapper, tika nominēta Grammy kategorijā "labākā repa dziesma".

YBN Cordae mūzika ietver gan mūsdienu, gan senāka repa elementus. Viņš vairākkārt ir izteicies, ka viņš mēģina samazināt paaudžu plaisu hiphopā.

Viņš satiekas ar Japānas tenisisti Naomi Osaku.

Atsauces 

1997. gadā dzimušie
Amerikāņu reperi
Ziemeļkarolīnā dzimušie
Stefans Rāzna

Stefans Rāzna (dzimis  Bebrenes pagastā) ir latviešu uzņēmējs, politiķis un pašvaldību darbinieks, bijušais Latvijas Augstākās Padomes deputāts. Ilggadējs Ilūkstes novada domes priekšsēdētājs, pārstāv Latvijas Zemnieku savienību.

Dzīvesgājums 
Dzimis  Bebrenes pagastā zemnieka ģimenē. Studēja Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Mehanizācijas fakultātē. Kopš 1974. gada strādāja par Bebrenes sovhoztehnikuma galveno inženieri.

Atmodas kustības laikā 1988. gadā Rāzna kļuva par zemnieku saimniecības “Teikas” īpašnieku. Iesaistījies Latvijas Tautas frontē (LTF), viņu ievēlēja par Tautas frontes pirmās un otrās domes locekli un LTF valdes locekli. 1990. gadā S. Rāznu ievēlēja par Latvijas Augstākās Padomes deputātu no 120. Ilūkstes vēlēšanu apgabala, 1990. gada 4. maijā balsojis par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu.

1993. gadā S. Rāzna kļuva par kooperatīvās sabiedrības “Tehniskais centrs” valdes priekšsēdētāju un SIA “TC konstrukcijas” direktoru.

2005. gada pašvaldību vēlēšanās S. Rāznu ievēlēja Ilūkstes novada domē no Latvijas Zemnieku savienības saraksta un ievēlēja arī par domes priekšsēdētāju. Līdzīgi vēlētāju atbalstu guvis arī trīs sekojošajās pašvaldību vēlēšanās, vienmēr tiekot ievēlēts arī par domes priekšsēdētāju.

Apbalvojumi 
2000. gadā S. Rāznu apbalvoja ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

Atsauces 

1951. gadā dzimušie
Augšdaugavas novadā dzimušie
LR Augstākās Padomes deputāti
Latvijas Lauksaimniecības universitātes absolventi
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Kalanhojas

Kalanhoja (Kalanchoe) ir biezlapju dzimtas ģints, kurā ietilpst aptuveni 125—200 augu sugu. Dabā tās ir galvenokārt sastopamas Madagaskarā un Āfrikas tropiskajos reģionos, taču arī bieži tiek audzētas kā telpaugi, kā arī izmantošanai tradicionālajā vai tautas medicīnā. Kalanhoja bija viens no pirmajiem augiem, kas tika nosūtīts kosmosā — uz padomju kosmosa staciju Salyut 1 (1971. gadā).

Morfoloģija 
Lielākā daļa kalanhoju ir krūmi vai daudzgadīgi zālaugi, kaut gan dažas sugas ir viengadīgas vai divgadīgas. Parasti šīs ģints pārstāvji var maksimāli sasniegt 1 metra augstumu; vislielākos izmērus var sasniegt suga Behāras kalanhoja, kas var sasniegt pat 6 metru augstumu. Kalanhojām parasti ir taisns, bet dažām arī nedaudz klājenisks, sulīgs stublājs. Kalanhoju lapas pārsvarā ir biezas un sulīgas, lai uzkrātu ūdens rezerves, un saknes ir īsas, zarotas, tādēļ lielāko daļu kalanhoju sugu uzskata par sukulentiem. Dažām kalanhoju sugām (piemēram, tūbainajai kalanhojai) lapas ir klātas ar maziem matiņiem.

Pavairošana 
Kalanhojas var pavairot ar vairākiem paņēmieniem:

 veģetatīvi, izmantojot lapas un augu zariņus — kalanhojas lapas vai zari tiek novietoti uz augsnes un pēc laika nogrieztajam auga fragmentam sāks augt saknes;
 ar sēklām, kas veidojas no augu ziediem, ja tie tika apputeksnēti;
 vai ar sīkiem augiem "bērniņiem", kas dažām kalanhoju šķirnēm (piemēram, degremona kalanhoja) izaug uz lapu malām, nokrīt un iesakņojas augsnē.

Atsauces 

Biezlapju dzimta
Kalanhojas
Juris Aizezers

Juris Aizezers (dzimis  Rēzeknē) ir latviešu inženieris, uzņēmējs, politiķis un pašvaldību darbinieks, bijušais Latvijas Augstākās Padomes deputāts.

Dzīvesgājums 
Dzimis  Rēzeknē Pētera Aizezera ģimenē. Mācījās Rēzeknes astoņgadīgajā skolā (1961—1969) un Maltas sovhoztehnikumā (1969—1972), iegūstot tehniķa mehāniķa specialitāti.

1982. gadā absolvēja Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Mehanizācijas fakultāti, strādāja par inženieri. J. Aizezers ir bijis kolhoza priekšsēdētājs un Liepājas lauktehnikas vadītājs. Bijis PSKP biedrs.

Atmodas kustības laikā iesaistījies Latvijas Tautas frontē. 1989. gadā J. Aizezeru ievēlēja par Liepājas rajona izpildkomitejas priekšsēdētāju (amatā līdz 1992. gadam). 1990. gadā viņu ievēlēja par Latvijas Augstākās Padomes deputātu no 143. Grobiņas vēlēšanu apgabala, 1990. gada 4. maijā Aizezers balsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu.

1992. gadā kļuva par Liepājas rajona padomes priekšsēdētāju. 1993. gadā J. Aizezers tika apstiprināts par Unibankas valdes locekli, vēlāk par bankas viceprezidentu. 1994. gada pašvaldību vēlēšanās J. Aizezers tika ievēlēts Liepājas domē no “Vienotā saraksta” un atkal kļuva par Liepājas rajona padomes priekšsēdētāju. 1996. gadā viņš ieņēma Ministru prezidenta Andra Šķēles padomnieka amatu, bet līdztekus bija Liepājas rajona padomes priekšsēdētāja vietnieks.

2002. gadā J. Aizezers bija partijas "Jaunais laiks" dibinātāju skaitā, eet divus gadus vēlāk iesaistījās citas partijas — "Latvijas Kalve" veidošanā. No tās saraksta kandidēja 2005. gada Rīgas domes vēlēšanās (saraksts neguva pietiekošu vēlētāju atbalstu).

Pēc 2009. gada administratīvi teritoriālās reformas J. Aizezers nodibināja biedrību “Liepājas Novadu padome”, kurā darbojās bijušā Liepājas rajona teritorijā izveidoto astoņu novadu vadītāji. Tajā pašā gadā nesekmīgi kandidēja pašvaldību vēlēšanās uz vietu Grobiņas novada domē no partijas "Jaunais laiks" saraksta.

Līdz 2019. gadam J. Aizezers bija pārtikas tirgotāja (veikalu tīkls top!) un konditorejas izstrādājumu ražotāja AS LPB ("Liepājas patērētāju biedrība") padomes priekšsēdētājs, vēlāk padomes loceklis.

Apbalvojumi 
2000. gadā J. Aizezeru apbalvoja ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

Literatūra 
 Tālavs Jundzis. 4. maijs: Rakstu, atmin̦u un dokumentu krājums par Neatkarības deklarāciju. Fonds "Latvijas Vēsture", 2000.

Atsauces 

1954. gadā dzimušie
Latvijas Lauksaimniecības universitātes absolventi
LR Augstākās Padomes deputāti
PSKP biedri
Rēzeknē dzimušie
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri