joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Memories Of The Future

Memories Of The Future ir Londonas dubstep producenta Kode9 un mc Spaceape kopīgi veidotais albums, ko 2006. gadā ir izdevusi ierakstu kompānija Hyperdub. Tas tiek atzīts par vienu no ievērojamākajiem ierakstiem dabstepa vēsturē. Albums izdots 2006. gada 16. oktobrī, kas izdots Hyperdub ierakstu kompānijā.

Skaņdarbi 
 Glass (4:30)
 Victims (3:52)
 Backward (4:44)
 Nine (1:55)
 Curious (4:58), piedaloties Ms Haptic
 Portal (4:26)
 Addiction (3:41)
 Sine (5:22)
 Correction (3:16)
 Kingstown (4:41)
 9 Samurai (3:40)
 Bodies (2:27)
 Lime (1:56)
 Quantum (3:18)

Ārējās saites 
 Albumā iekļautā skaņdarba 9 Samurai video portālā Youtube.com
 Informācija dīdžeju katalogā Rolldabeats.com
 Informācija Hyperdub tīmekļa vietnē

2006. gada albumi
Dubstep ieraksti
Kosa

Kosa var būt:
 Kosa - apdzīvota vieta Skujenes pagastā,
 Kosa - Grieķijai piederoša sala Egejas jūrā,
 kosas - augi

Skatīt arī 
 Kosi - tauta Dienvidāfrikā.
Distance (mūziķis)

dj Distance (īstajā vārdā Gregs Sanderss) ir Londonas dubstep dīdžejs un producents, kura ierakstus ir izdevušas vairākas ierakstu kompānijas, tostarp Planet Mu, Boka Records, Hotflush u.c.

dj Distance pazīstamakais skaņdarbs ir Fallen, ko 2006. gadā izdeva leibls Boka un ko pēc tam remiksēja cits dubstep mākslinieks - Vex’d. 2007. gada februārī tika izdots viņa debijas albums My Demons.

Diskogrāfija 
 My Demons (2007)
 Repercussions (2008)

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 
 Myspace.com publiskais profils 
 Diskogrāfija dīdžeju katalogā Rolldabeats.com 

Dubstep producenti
Elektroniskās mūzikas producenti
Londonā dzimušie
My Demons LP

My Demons ir ierakstu kompānijas Planet Mu izdots Londonas dabstepa producenta un dīdžeja Distance debijas albums.

Vispārīga informācija 

Izdošanas laiks: 2007. gada 12. februāris (vinils) / 2007. gada 5. marts (CD)

Ierakstu kompānija: Planet Mu

Formāts: 2x12" / CD

Kataloga numurs: ZIQ170 (vinils) / ZIQ170CD (CD)

Iekļauto skaņdarbu saraksts (vinils) 

A1. 	DJ Distance 	 - 	Night Vision

A2. 	DJ Distance 	 - 	My Demons

B1. 	DJ Distance 	 - 	Weigh Down

B2. 	DJ Distance 	 - 	Tuning

C1. 	DJ Distance 	 - 	Ska

C2. 	DJ Distance 	 - 	Fractured

D1. 	DJ Distance 	 - 	Confined

D2. 	DJ Distance 	 - 	Mistral

Iekļauto skaņdarbu saraksts (CD) 

01. 	DJ Distance 	 - 	Night Vision

02. 	DJ Distance 	 - 	My Demons

03. 	DJ Distance 	 - 	Weigh Down

04. 	DJ Distance 	 - 	Traffic

05. 	DJ Distance 	 - 	Mistral

06. 	DJ Distance 	 - 	Cyclops

07. 	DJ Distance 	 - 	Cella

08. 	DJ Distance 	 - 	Ska

09. 	DJ Distance 	 - 	Fractured

10. 	DJ Distance 	 - 	Tuning

11. 	DJ Distance 	 - 	Confined

12. 	DJ Distance 	 - 	Delight

Ārējās saites 

 Informācija dīdžeju katalogā Rolldabeats.com (vinils)
 Informācija dīdžeju katalogā Rolldabeats.com (CD)
 Informācija Planet-Mu tīmekļa vietnē + audio

Dubstep ieraksti
Dabsteps
Dekšāres pagasts

Dekšāres pagasts (agrāk — Dekšāru pagasts) ir Rēzeknes novada administratīvi teritoriāla vienība. Robežojas ziemeļos ar sava novada Nagļu pagastu, austrumos ar Rikavas un Viļānu pagastiem, dienvidos ar Preiļu novada Sīļukalna pagastu, rietumos ar Varakļānu novada Varakļānu pagastu un Varakļānu pilsētu. Pagasta centrs atrodas Dekšārēs.

Daba 
Aptuveni 43% pagasta teritorijas aizņem meži.

Hidrogrāfija 
Pagastā nav neviena ezera.

Upes 
Cauri pagastam tek Malmuta, Kaževa, Mežulne un pa pagasta ziemeļaustrumu robežu arī Malta.

Purvi 
Pagastā atrodas Garanču un Bobas purvs.

Vēsture 
1945. gadā Rēzeknes apriņķa Varakļānu pagastā izveidoja Dekšāres ciema padomi. Dekšāres ciems ietilpis Viļānu apriņķī (1947—1949) un Varakļānu (1949—1956), Viļānu (1956—1962) un Rēzeknes (pēc 1962. gada) rajonos. Dekšāres ciemam 1975. gadā pievienoja likvidēto Atspuku ciemu, 1979. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Murmastienes ciemam, 1981. gadā daļu teritorijas pievienoja Nagļu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Dekšāres pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Viļānu novadā. 2021. gadā Viļānu novadu iekļāva Rēzeknes novadā.

Dekšāru pagastā ir dzimis un uzaudzis rakstnieks Alberts Sprūdžs, dzejnieks Aleksandrs Garančs, dzejnieks un mākslinieks Konstantīns Broks, rakstnieks un publicists Leonards Latkovskis, sabiedriskais darbinieks Francis Zeps, prāvesti Jānis Svilāns un Vaclavs Erels.

Iedzīvotāji 
Pēc PMLP datiem 2016. gadā pagastā dzīvoja 788 iedzīvotāji. Pēc 2011. gada tautas skaitīšanas datiem Dekšāres pagastā 89,90% no iedzīvotājiem bija latvieši, bet 8,71% — krievi.

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas — Dekšāres, Jaunsaimnieki 2, Aļņi, Stiukas, Obeliškas, Jaunsaimnieki, Trokšas, Puduļi, Mālnieki, Bokāni, Armuškas, Brangova, Storas, Priedaine, Soltā, Čeveri, Cakuli, Garanči, Garvacainieki, Ikaunieki.

Saimniecība 

Galvenās ražošanas nozares pagastā ir kokmateriālu pārstrāde un lauksaimniecība. Pagastā reģistrētas un darbojas četras kokzāģētavas. Lielākās zemnieku saimniecības ir "Druva", "Tiltiņi", "Lazdu mājas", "Santa". Plašāku attīstību pagastā varētu gūt linkopība, piena un gaļas ražošana.

Transports 
Pagastu šķērso valsts nozīmes šoseja Jēkabpils-Rēzekne-Ludza-Terehova (A12) un dzelzceļa līnija Krustpils—Rēzekne II. Turklāt dzelzceļa stacija "Varakļāni" atrodas tieši Dekšāres pagastā.

Izglītība un kultūra 

Dekšāru pagasta bērni apmeklē Dekšāru pamatskolu, kas 1999. gadā nosvinēja 90 gadu pastāvēšanas jubileju. Dekšāres pamatskolas sporta halle tiek izmantota ne vien mācību stundu nodrošināšanai, bet arī kultūras pasākumu organizēšanai.

Dekšārēs ir vasaras estrāde ar 600 skatītāju vietām, kurā var rīkot koncertus, teātra uzvedumus, zaļumballes.

Tūrisma objekti 
Vairākus gadus pagastā darbojas vēstures muzejs, kurā skatāmi materiāli par pagasta, skolas un kolhozu dibināšanas vēsturi. Atsevišķas ekspozīcijas veltītas novadniekiem. Muzeja krājumos ir bagāta latgaliešu literatūras kolekcija.

Dekšāres pagastā atrodas “Latgaļu sāta” un kaņepju audzētava/muzejs “Obelisk farm”.

Atsauces 

Latgale
Rēzeknes novada pagasti
 
Varakļānu pagasts
Gaigalavas pagasts

Gaigalavas pagasts ir Rēzeknes novada teritoriāla vienība tā ziemeļos. Robežojas ziemeļos ar Balvu novada Bērzpils un Krišjāņu pagastiem, austrumos ar Nautrēnu, Strūžānu un Dricānu pagastiem, dienvidos ar Rikavas pagastu, rietumos ar Nagļu un Madonas novada Ošupes pagastiem. Pagasta centrs atrodas Gaigalavā.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Gaigalavas pagastā tek astoņas upes - Rēzekne, Iča, Aiviekste, Moziča, Krēsle, Sūļupe, Tarasīne un Vecā Iča.

Ezeri 
Gaigalavas pagastā ir septiņi ezeri - daļa Lubāna ezera, Lielais Kūriņš, Mazais Kūriņš, Lielais Svietiņu ezers, Mazais Svietiņu ezers, Guļbeits, Akleits. Pagastā atrodas bijušās Nagļu zivsaimniecības Kvāpānu dīķi.

Vēsture 
1925. gadā Bikavas pagastu pārdēvēja par Gaigalavas pagastu. 1935. gadā Rēzeknes apriņķa Gaigalavas pagasta platība bija 126,35 km² un tajā dzīvoja 3683 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Gaigalavas, Garanču, Nagļu un Stružānu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Gaigalavas ciems ietilpis Viļānu apriņķī (1947-1949) un Viļānu (1949-1962) un Rēzeknes (pēc 1962. gada) rajonos. Gaigalavas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Stružānu ciemu, 1962. gadā — Garanču ciema kolhoza «Gaigalava» teritoriju, 1973. gadā daļu teritorijas pievienoja Nagļu ciemam, 1981. gadā daļu teritorijas pievienoja Stružānu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Gaigalavas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Rēzeknes novadā

Ievērojamas personības 

 Joņs Seiļs (1832. gada marts, Gaigalavas pagasta Dērvanienes-Seiļu sādža - 1928. gada 18. aprīlis,  Gaigalavas pagasta Dērvanienes-Seiļu sādža, apbedīts Bikovas kapos), arī Dzīsmu Joņs latgaliešu dziesminieks, rokraksta literatūras pārstāvis;
Eduards Krustāns (1871_1953), literāts, ērģelnieks, sabiedrisks darbinieks;

 Antons Juhņevičs (1905. gada 8. oktobris Gaigalavas pagasts - 1947. gada 14. februāris, Rīga, nošauts), katoļu priesteris, nacionālo partizānu vadītājs, PSRS okupācijas represiju upuris;
 Vladislavs Litaunieks (1909. gada 28. augusts - 1941. gada 24. jūnijs, Daugavpils, nošauts), katoļu priesteris, PSRS okupācijas represiju upuris;
Jānis Pujāts (1925_1988), mākslas zinātnieks;
 Eva Mārtuža (dzimusi Eva Juhņeviča,  Gaigalavas pagastā) ir latviešu rakstniece, 13. Saeimas deputāte no Jaunās konservatīvās partijas.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Gaigalavas pagasta centrs atrodas Gaigalavā. Gaigalavas pagastā atrodas 41 ciems, no tiem 2 vidējciemi, 7 mazciemi un 32 skrajciemi. Lielākie no tiem ir Gaigalava - 210 iedzīvotāji,   Strūžāni - 86, Bikava - 77, Dziļāri - 55, Kraukļi - 33, Strūžānu Jaunsaimnieki -31.

Atsauces 

Latgale
Rēzeknes novada pagasti
Salas ezers (Madona)

Salas ezers (arī Salu ezers, Baznīcezers, Deķēnu ezers) atrodas Vidzemē, Madonas pilsētas austrumos. Ezera nosaukums nav saistīts ar salām vispārējā nozīmē, jo ezerā nav nevienas salas, bet gan tas saistāms ar ziemeļos esošajām "Salu" mājām. Otrs ezera nosaukums (Baznīcezers) saistāms ar divām ezera tuvumā esošajām baznīcām.

Ezermītne 
Salas ezerā arheoloģiskajos pētījumos atklāta aptuveni 9. gadsimta ezermītne, kuras paliekas šobrīd atrodas zem ūdens. Tā arheoloģisko izpēti 1959. gadā veica Jānis Apals.

Augi 
Ezerā aug kalmes, niedres, kosas, grīšļi, ežgalvītes, pameldri, puplakši, platlapu vilkvālītes, bultenes, velnarutki, peldošās glīvenes, ūdensgundegas, mazlēpes, ūdensziedi, lēpes (maz), daudzlapes, glīvenes (spožās, skaujošās, krokainās), elodejas, raglapes, elši (reti).

Ūdensdzīvnieki 
Ezerā sastopami asari, ruduļi, līņi, ķīši, raudas un līdakas. Ezerā ir konstatēti arī vēži.

Objekti ezera tuvumā 
 Lazdonas luterāņu baznīca
 Lazdonas pareizticīgo baznīca
 Lisaskalna kapi
 Lisas kalns
 Biku kalns
 Māla kalns

Ārējās saites 
www.ezeri.lv
Madonas novada ezeri
Madona
Praulienas pagasts
Militārā diktatūra

Militārā diktatūra ir valdības forma, kurā politiskā vara pieder bruņotajiem spēkiem. 

Diktatūra var būt atklāta vai arī neoficiāla, kurā pastāv demokrātiskas sistēmas fasāde, taču īstā vara pieder bruņoto spēku vadībai. 

Lielākā daļa militāro diktatūru izveidojas pēc valsts apvērsuma. Parasti apvērsums tiek attaisnots kā vienīgais līdzeklis, lai glābtu valsti no politiskās nestabilitātes vai arī pasargātu to no "bīstamām ideoloģijām". Aukstā kara gados Latīņamerikā bieži par apvērsuma pamatojumu kalpoja komunisma briesmas. Tuvajos Austrumos par iemeslu apvērsumiem bieži bijusi konfrontācija ar Izraēlu vai arī nepieciešamība pretoties islāmistiem. Āfrikā apvērsumi bieži notiek valsts ekonomisko problēmu dēļ. 

Militārie režīmi parasti sevi pozicionē kā neitrālus, ar politiku nesaistītus spēkus, kas nākuši pie varas, lai stabilizētu valsti politiski vai ekonomiski grūtā periodā. Parasti šādi režīmi nerespektē cilvēktiesības un stingri apspiež politiskos oponentus. 

Viens no militāro apvērsumu iemesliem ir tas, ka valstīs ar vājām vai nestabilām pilsoniskām un valsts institūcijām bruņotie spēki bieži vien ir visorganizētākā un spējīgākā institūcija. 

Līdz ar Aukstā kara beigām militārie apvērsumi notiek retāk. Iemesli tam ir vairāki, pirmkārt, pazudis komunisma drauds, otrkārt, militārās diktatūras bieži vien izrādījušās nespējīgas atrisināt valsts problēmas, tāpēc bruņotie spēki vairs necenšas uzņemties politisko varu.

Reģionālās iezīmes 
Tipisku militāro diktatūru Latīņamerikā vada hunta (no spāņu vārda junta "sanāksme/komiteja"), kura parasti sastāv no bruņoto spēku vadītājiem. Taču gadījumos, ja augstākā militārā vadība palikusi uzticīga valdībai (vai arī, ja tiek gāzta jau pastāvoša militārā hunta), pie varas nāk un huntu veido jaunāki virsnieki. Uz tādām diktatūrām attiecina terminu "pulkvežu režīms". Bieži par vienpersonisku militāro diktatoru kļūst pēc ranga vecākais vai apvērsumu vadījušais virsnieks. Parasti huntas vadītājs arī uzņemas valsts vadītāja pienākumus. 

Tuvajos Austrumos un Āfrikā militāros apvērsumus parasti vada un par diktatoru kļūst viens cilvēks. Šādās diktatūrās militārā diktatūra iegūst autokrātijas iezīmes.

Valsts pārvaldes formas
Politika
Līgo (Līgo pagasts)

Līgo ir ciems Gulbenes novadā, Līgo pagasta administratīvais centrs. 2000. gadā Līgo bija 236 iedzīvotāji. Cauri ciematam tek Asarupe, uz kuras uzstādīta ūdenskrātuve.

Attālumi līdz lielākām apdzīvotām vietām 
 Gulbene - 24 km;
 Lubāna - 18 km;
 Madona - 30 km
 Cesvaine - 15 km.

Līgo pagasts
Gulbenes novada ciemi
Latvijas pagastu centri
Latvijas ciemi
Autoceļš P4

|}
|}
P4 autoceļš Rīga—Ērgļi ir reģionālais Latvijas autoceļš, kas savieno Rīgu ar Ērgļiem. Ceļa garums ir 99 km, no tiem 90 km ir ar asfaltbetona segumu, bet grants segums ir 9 km no šosejas kopgaruma. Autoceļš P4 šķērso Rīgas pilsētu un Ropažu, Ogres un Madonas novadus. Tas ir īsākais, taisnākais ceļš, lai no Rīgas nokļūtu Juglā (Suntažu pagasts), Suntažos, Ķeipenē. Taurupē, Līčupē, Ērgļos un pēc tam tālāk arī Vestienā, Bērzaunē, Sauleskalnā un Madonā.

Lielie Kangari 

Sevišķs un ainavām bagātīgs posms Rīgas—Ērgļu autoceļā iet caur Lielajiem Kangariem, kas ir lielākā osu grēda Latvijā. Autoceļš P4 šeit ved arī caur Lielo Kangaru dabas liegumam. Ceļš šeit ir bagāts ar daudziem līkumiem un Latvijas apstākļiem ļoti stāvām nogāzēm, jo tas izvietots tieši šo iegareno pauguru vidū. Lejpus nogāzēm zeme ir mitra un purvaina, tādējādi rodas iespaids, ka ceļš iet pa dabisku uzbērumu. Gandrīz visu šo posmu ceļu ieskauj meži. Ceļa malās līdz mūsdienām ir saglabājušies betona ceļa stabiņi no 20. gadsimta 30. gadiem.

Vēsture 
Laika posmā no 2007. gada līdz 2014. gadam autoceļš, izņemot posmu Jugla - Kangaru kalni- Vāverkrogs, ir gandrīz pilnībā noklāts ar asfalta segumu.

Krustojošie ceļi 
 P5 (Ulbroka),
 A4 (Līči),
 P10 (Lielkangari),
 P8 (Suntaži),
 P32 (Ķeipene),
 P31 (Ērgļi).

Apdzīvotās vietas pie autoceļa 
 Rīga,
 Ulbroka,
 Dzidriņas,
 Līči,
 Jugla, 
 Suntaži,
 Vatrāne,
 Ķeipene,
 Taurupe,
 Līčupe,
 Ērgļi.

Atsauces 

P004
Autoceļš P5

|}
|}
P5 autoceļš Ulbroka—Ogre ir reģionālais Latvijas autoceļš, kas savieno Ulbroku un Ogri. Autoceļa garums ir 26,2 km un tam visā garumā ir asfaltbetona segums.
P5 posms no A4 līdz Tīnūžiem ir daļa no jaunbūvējamās tranzīta maģistrāles E22 posma no Rīgas līdz Latvijas austrumu robežai.

Vēsture 
2013. gadā P5 posmam no A4 līdz Tīnūžiem piešķirts E22 statuss.

2015. gada 30. janvārī tika izsludināts konkursi par P5 krustojuma ar P4 pārbūvi par apļveida krustojumu un posma Ķīļi-Tīnūži (11,9-20,5km) seguma atjaunošanu.

2016. gada novembrī tika izsludināts konkurss par P5 posma Ulbrokā seguma pārbūvi (0,4-1,9km),  kurā 2017. gada martā uzvarēja SIA Lemminkainen Latvija par līgumcenu 1 794 409 EUR.

Atsauces 

P005
Autoceļš P37

|}
|}
P37 autoceļš Pļaviņas (Gostiņi)—Madona—Gulbene ir reģionālais Latvijas autoceļš, kas savieno autoceļu 6 pie Pļaviņām caur Madonu ar Gulbeni. Ceļa garums ir , tas visā garumā klāts ar asfaltbetona segumu un šķērso Aizkraukles, Madonas un Gulbenes novadus.

Vēsture 
Autoceļš izbūvēts 1977. gadā. 

2016. gada augustā izsludināts konkurss par posma Gulbītis-Ievugrava segas pārbūvi.  Konkursa laikā veikti trīs nolikuma grozījumi,  un par uzvarētāju 2017. gada janvārī kļuva SIA "8 CBR" ar līgumcenu 7 888 889 EUR. 

2020. gadā no rotācijas apļa krustojumā ar A6 pie Pļaviņām līdz apdzīvotai vietai Aiviekste sākta segas pārbūves darbi. Ceļa remonta posmā no trim tiltiem pār Vesetu pārbūvēti tiks divi tilti un viens tiks atjaunots. Pārbūves darbus veiks SIA "8 CBR" par līgumcenu 6,7 miljoni eiro.

Apdzīvotās vietas pie autoceļa 
 Pļaviņas
 Jaunkalsnava
 Sauleskalns
 Madona
 Biksēre
 Cesvaine
 Dzelzava
 Jaungulbene
 Gulbene

Atsauces 

P037
Bērzciems

Bērzciems ir ciema Tukuma novada Engures pagastā, kas atrodas Rīgas līča piekrastē, uz zemes strēles starp jūru un Engures ezeru, 10 km no pagasta centra Engures 34 km no novada centra Tukuma un 78,5 km no Rīgas. Pēc Latvijas ciemu iedalījuma tas tiek uzskatīts par vidējciemu, kur 2018. gadā tajā bija nedaudz mazāk kā 200 iedzīvotāji.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Autokrātija

Autokrātija () ir pārvaldes vai valdīšanas forma, kura vienam cilvēkam valstī ir neierobežota augstākā vara — patvaldība. Ar šādu vārdu apzīmē arī valsti ar tādu pārvaldes formu.

Skatīt arī 
 Totalitārisms

Valsts pārvaldes formas
Dzelzceļa līnija Gulbene—Alūksne

Dzelzceļa līnija Gulbene—Alūksne ir šaursliežu 750 mm platuma dzelzceļš, kas savieno Gulbenes un Alūksnes pilsētas. Šī ir vienīgā šaursliežu dzelzceļa līnija Baltijas valstīs, kurā notiek regulāri pasažieru pārvadājumi. Mūsdienās līniju apsaimnieko SIA "Gulbenes-Alūksnes bānītis". Līdz 2010. gadam līnijā kursēja 3 vilcienu pāri dienā, bet no  rīta reiss atcelts, vienlaicīgi par stundu vēlāk pārceļot dienas reisu brīvdienās.

Vēsture 
Līnijas pirmsākumi meklējami 1903. gadā, kad tika uzsākta dzelzceļa līnijas Pļaviņas—Valka būvniecība. 1905. gada revolūcijas laikā 1905. gada decembrī šo dzelzceļa līniju uz laiku savā kontrolē pārņēma revolucionārie kaujinieki.

Posms no Pļaviņām līdz Gulbenei 1915.-1916. gadā tika pārveidots par platsliežu dzelzceļa līniju. Tā kā kara laikā šajā reģionā notika aktīva karadarbība, dzelzceļš nopietni cieta. Vilcienu kustību 1920. gada 15. martā atjaunoja posmā Gulbene—Alūksne, 1921. gada 6. septembrī tika atjaunota satiksme arī posmā līdz Valkai. Arī 2. pasaules karš nesa zaudējumus un postījumus Latvijas dzelzceļam. Pēc kara tika atjaunota satiksme no Gulbenes līdz Apei, vēlāk arī līdz Valgai, jo Valkā dzelzceļa mezglu neatjaunoja. 1970. gadā slēdza posmu no Apes līdz Valgai, bet 1973. gadā arī no Apes līdz Alūksnei. 1984. gadā atlikušajam dzelzceļa posmam tika piešķirts tehnikas pieminekļa statuss.

Stacijas 
 Gulbene
 Birze
 Pūriņi
 Stāmeriene
 Kalniena
 Dunduri
 Paparde
 Umernieki
 Vējiņi
 Alūksne

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 Līnijas mājaslapa Banitis.lv
 www.vietas.lv
 Vilciens ar tvaika lokomotīvi Kc-4-332 (video)
 Brauciens līdz Alūksnei un atpakaļ no lokomotīves kabīnes (video)
 Līnijas fotogrāfijas 2008. gadā 
 "Gulbenes — Alūksnes bānītis" (19.08.2007) (video)
 Ceļojums Rīga—Gulbene—Alūksne—Gulbene—Rīga 25.06.2011 (video)

Latvijas dzelzceļa līnijas
Gulbene
Alūksne
Annas pagasts
Diktatūra

Diktatūra () ir valsts pārvaldes iekārta, kurā vara pieder šauram cilvēku lokam. Neierobežotā vara valstī balstās uz militāru un politisku spēku, un aizstāv valdošās partijas, grupējuma u.t.t. intereses.

 
Valsts pārvaldes formas
Tīnūži

Tīnūži ir ciems Ogres novada Tīnūžu pagastā, pagasta centrs. Ciems izvietojies Mazās Juglas krastos autoceļu P5, P10 un P80 krustojumā 6,5 km no Ogres un 39 km no Rīgas.
Tīnūžos atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, tautas nams, bibliotēka, pasta nodaļa.

Vēsture 
Vēstures avotos ar nosaukumu Lindenberga (Lindenberg) minēti 1576. gadā. Zviedru Vidzemes laikā 1638. gadā tika izveidota muiža, kas 1648. gadā kļuva par Tīzenhauzenu īpašumu. No Tīzenhauzeniem arī, domājams, cēlies vietas latviskais nosaukums.

20. gadsimta sākumā Tīnūžos bija kaļķu ceplis un ķieģeļnīca, ūdensdzirnavas, Līču krogs un alus darītava. 1920. un 1930. gados Tīnūžos darbojās lauksaimniecības biedrība "Jugla", "Tīnūžu piensaimnieku sabiedrība" un tvaika dziņas pienotava. Par lielāku apdzīvoto vietu Tīnūži izauga pēc Otrā pasaules kara. Pēc 2000. gada sākās intensīva privātmāju celtniecība un pieauga iedzīvotāju skaits. 1989. gadā Tīnūžos bija 285 iedzīvotāji, 2000. gadā — 332, 2009. gadā — 850.

Ievērojamas vietas 
 1. pasaules kara karavīru apbedījumi.
 Piemineklis latviešu strēlniekiem.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Latvijas lielciemi
Izabella Adžanī

Izabella Jasmīne Adžanī (; dzimusi  Parīzē) ir vācu/alžīriešu izcelsmes franču aktrise. Divreiz nominēta Oskara balvai un piecas reizes ieguvusi Cēzara balvu.

No divpadsmit gadiem piedalījās amatieru teātru uzvedumos. Pasaules slavu ieguva ar galveno lomu Fransuā Trifo 1975. gada filmā "Stāsts par Adeli H." (L'Histoire d'Adèle H.).

Pazīstamas filmas ar aktrises piedalīšanos:

 1975 — "Stāsts par Adeli H." (L'Histoire d'Adèle H., rež. Fransuā Trifo) — Adèle Hugo
 1976 — "Īrnieks" (Le Locataire, rež. Romans Polaņskis) — Stella
 1979 — "Nosferatu" (Nosferatu: Phantom der Nacht, rež. Verners Hercogs) — Lucy Harker
 1988 — "Kamilla Klodela" (Camille Claudel, rež. Bruno Nuitēns (Bruno Nuytten) — Camille Claudel
 1990 — "Karaliene Margo" (La Reine Margot, rež. Patriss Šero) — Margot
 2003 — Bon voyage, rež. Žans Pols Rapeno (Jean-Paul Rappeneau) — Viviane Denvers

Ārējās saites 

 
 Izabellas Adžanī blogs

1955. gadā dzimušie
Parīzē dzimušie
Franču kinoaktieri
Cēzara balvas ieguvēji
Džeroms Iginla

Džeroms Artūrs Lī Adekunle Tigs Juniors Elviss Iginla (Jarome Arthur-Leigh Adekunle Tig Junior Elvis Iginla; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, uzbrucējs, Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 1554 spēles Nacionālajā hokeja līgā, guvis 1300 punktus. Karjeras lielāko daļu aizvadījis Kalgari "Flames" sastāvā, ilgstoši esot arī tās kapteinis. 2002. gadā Iginla bija rezultatīvākais NHL spēlētājs, trīs reizes iekļauts līgas simboliskajā izlasē. Kanādas izlases sastāvā kļuvis par divkārtēju olimpisko čempionu. 2020. gadā uzņemts Hokeja slavas zālē.

Spēlētāja karjera 
NHL karjeru sāka 1995. gadā, kad pievienojās Kalgari "Flames" komandai. Vistuvāk Stenlija kausa izcīnīšanai viņš bija 2003.—04. sezonā, kad tikai pēdējā, septītāja, finālsērijas mačā "Flames" piekāpās Tampabejas "Lightning" vienībai.

Spēlējis septiņās (2002, 2003, 2004, 2008, 2009, 2011, 2012) NHL visu zvaigžņu spēlēs, 2002. gadā ieguvis Arta Rosa, Lestera Pīrsona un Morisa Rišāra balvu. Morisa Rišāra balvu viņš ieguva arī 2004. gadā, kad tai pievienoja arī Kinga Klensija balvu, kuru piešķir labākajiem komandas līderiem. Kopš 2003. gada viņš ir "Flames" komandas kapteinis.

2013. gada martā, pēc 15 "Flames" sastāvā aizvadītām sezonām, Iginla tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins" vienību, taču vasarā noslēdza viena gada līgumu ar Bostonas "Bruins" vienību. 2014. gada jūlijā panāca trīs gadu vienošanos ar Kolorādo "Avalanche". Ar 59 rezultativitātes punktiem 2014.—15. gada sezonā Iginla dalīja "Avalanche" rezultatīvākā spēlētāja godu ar Gabrielu Landeskogu. 2017. gada 1. martā tika aizmainīts uz Losandželosas "Kings". 2018. gada vasarā Iginla paziņoja par karjeras beigšanu.

Kanādas hokeja izlases sastāvā piedalījies 1996. gada Pasaules čempionātā junioriem, 1997. gada Pasaules čempionātā, 2002., 2006. un 2010. gada Olimpiskajās spēlēs, kā arī 2004. gada Pasaules kausa izcīņā. Visos turnīros, izņemot 2006. gada Olimpiskās spēles, Iginla kopā ar pārējo izlasi izcīnījis zelta medaļas.

Karjeras statistika

Klubu statistika

Izlases statistika

Ārējās saites 

1977. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Kalgari "Flames" spēlētāji
Pitsburgas "Penguins" spēlētāji
Bostonas "Bruins" spēlētāji
Kolorādo "Avalanche" spēlētāji
Losandželosas "Kings" spēlētāji
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Hokeja slavas zālē uzņemtie
Edmontonā dzimušie
Kuprava

Kuprava () ir ciems Balvu novadā, ir Latvijas mazākā pagasta - Kupravas pagasta administratīvais centrs. 2007. gadā Kupravā bija 550 iedzīvotāji.

Cauri Kupravai tek Bolupe un netālu no ciemata atrodas arī Osīšu ezers. 

Cauri Kupravai iet reģionālais autoceļš P42 (Viļaka-Zaiceva-Pededze). Attālums līdz novada centram Balviem - 20 km, līdz Viļakai - 15 km, līdz Rīgai - 237 km. Ciems atrodas pie šobrīd slēgtās dzelzceļa līnijas Gulbene—Abrene, agrāk šeit bija arī vilciena pieturas punkts.

Vēsture 
Kuprava sāka attīstīties 20. gadsimta 20. gados, pie Kupravas dzelzceļa stacijas, kad te bijušajā Viļakas muižas zemē tika izdalīti apbūves gabali. 1927. gadā Kupravai piešķirts ciema nosaukums. 1935. gadā tajā bija 73 iedzīvotāji.

1971. gadā Kupravā uzcēla drenu cauruļu rūpnīcu, kuras strādniekiem (pārsvarā iebraucējiem no Krievijas PFSR) uzbūvēja sešas piecstāvu dzīvojamās blokmājas. 1974. gadā Kupravai tika piešķirts pilsētciemata statuss. 1989. gadā Kupravā bija 1,5 tūkstoši iedzīvotāju. 1992. gadā rūpnīca darbību pārtrauca, bet Kupravai atņēma pilsētciemata statusu un teritoriju reorganizēja par pagastu. Mūsdienās rūpnīcas ēkas pārvērtušās bīstamos graustos, bet no daudzdzīvokļu ēkām daļēji apdzīvotas ir divas. Iedzīvotāju skaits, salīdzinoši ar situāciju pirms Latvijas neatkarības atgūšanas, ir samazinājies trīskārtīgi.

Attēlu galerija

Atsauces 

 
Kupravas pagasts
Balvu novada ciemi
Latvijas pagastu centri
Latvijas ciemi
Latvijas pilsētciemati
Ance Priede

Ance Priede (dzimusi  Rīgā) ir latviešu aktrise. Absolvējusi Kuldīgas 2.vidusskolu, Latvijas Kultūras akadēmiju.

Izrādes 

 Artis klusē. Alise klusē
 Trīs vārdi
 Kaukāza krīta aplis
 Tobago

Balvas un nominācijas 

2006. gadā Neatkarīgo teātru apbalvojums par labāko aktierdarbu. Nominēta "Spēlmaņu naktī" balvai par "gada debiju teātrī".

Saites 
 Ances Priedes blogs
 profils portālā draugiem.lv

1983. gadā dzimušie
Latviešu teātra aktieri
Hotspringsa

Hotspringsa () ir pilsēta Ārkanzasas štata centrālajā daļā, ASV. Pazīstama kūrortpilsēta, jo apkārtnē atrodas termālo avotu atradnes (to ūdens temperatūra ir +64 °C). Ap pilsētu atrodas Hotspringsas nacionālais parks.

Apkārtni pirmoreiz atklāja spānis Ernando de Soto 1541. gadā. Savulaik pilsētu par atpūtas vietu bija iecienījis Als Kapone. ASV prezidents Bills Klintons Hotspringsā pavadīja bērnības gadus.

Cilvēki 
Hotspringsā dzimuši:

 Alans Leds (Alan Ladd, 1913—1964) — aktieris
 Billijs Bobs Torntons (Billy Bob Thornton, 1955) — aktieris

Ārējās saites 

 

Ārkanzasas pilsētas‎
Filadelfija

Filadelfija (Philadelphia) ir pilsēta ASV, Pensilvānijas štata dienvidaustrumos. Jūras osta Delavēras krastos. Štata lielākā pilsēta.

18. gadsimtā Filadelfija kādu laiku bija ASV lielākā pilsēta. Pirms ASV neatkarības iegūšanas pilsēta bija topošās valsts galvenais intelektuālais centrs, kas sagatavoja augsni ASV neatkarībai. 1776. gada 4. jūlijā Filadelfijā tika pieņemta ASV Neatkarības deklarācija.

Pirms eiropiešu ieršanās teritoriju apdzīvoja delavēru indiāņi. Pirmie eiropiešu ieceļotāji bija zviedri un vācieši. ASV neatkarības kara laikā pilsētas iedzīvotāji sadalījās angļu lojālistos un neatkarības piekritējos. Pirmie jūsmīgi apsveica angļus, kad tie 1777. gadā ieņēma pilsētu, bet otrie — ASV karavīrus 1778. gadā. No 1790. līdz 1800. gadam Filadelfija bija ASV galvaspilsēta, līdz to nomainīja Vašingtona.

Pilsēta ir ievērojams ekonomikas centrs. Pazīstamākās kompānijas, kuru galvenās mītnes atrodas Filadelfijā, ir: interneta un kabeļtelevīzijas kompānija Comcast, apdrošināšanas kompānija Lincoln National Corporation, enerģētikas kompānija Sunoco.

Sportā pazīstama kā NFL komandas Filadelfijas "Eagles", NHL komandas Filadelfijas "Flyers", MLB komandas Filadelfijas "Phillies" un NBA komandas Filadelfijas "76ers" mītnes vieta.

Filadelfijā dzimuši cilvēki 

 Luiza Meja Alkota (Louisa May Alcott, 1832 — 1888) — rakstniece
 Mariana Andersone (Marian Anderson, 1897 — 1993) — dziedātāja
 Vilts Čemberlens (Wilt Chamberlain, 1936 — 1999) — basketbolists
 Noams Čomskis (Noam Chomsky, 1928) — valodnieks
 Džordžs Dallass (George M. Dallas, 1792 — 1864) — politiķis
 Ričards Gīrs (Richard Gere, 1949) — aktieris
 Solomons Gugenheims (Solomon R. Guggenheim, 1861 — 1949) — filantrops
 Aleksandrs Heigs (Alexander Haig, 1924) — politiķis
 Greisa Kellija (Grace Kelly, 1929 — 1982) — aktrise
 Margareta Mīda (Margaret Mead, 1901 — 1978) — antropoloģe
 Frederiks Teilors (Frederick Winslow Taylor, 1856 — 1915) — vadībzinātnieks

Ārējās saites 

 
Bijušās galvaspilsētas
Zviedrijas komūnas

Zviedrija iedalās 290 komūnās (kommun).

 Ale
 Alingsås
 Älmhult
 Älvdalen
 Alvesta
 Älvkarleby
 Älvsbyn
 Åmål
 Aneby
 Ånge
 Ängelholm
 Arboga
 Åre
 Årjäng
 Arjeplog
 Arvidsjaur
 Arvika
 Åsele
 Askersund
 Åstorp
 Åtvidaberg
 Avesta
 Båstad
 Bengtsfors
 Berg
 Bjurholm
 Bjuv
 Boden
 Bollebygd
 Bollnäs
 Borås
 Borgholm
 Borlänge
 Botkyrka
 Boxholm
 Bräcke
 Bromölla
 Burlöv
 Dals-Ed
 Danderyd
 Degerfors
 Dorotea
 Eda
 Ekerö
 Eksjö
 Emmaboda
 Enköping
 Eskilstuna
 Eslöv
 Essunga
 Fagersta
 Falkenberg
 Falköping
 Falun
 Färgelanda
 Filipstad
 Finspång
 Flen
 Forshaga
 Gagnef
 Gällivare
 Gävle
 Gislaved
 Gnesta
 Gnosjö
 Göteborg
 Götene
 Gotland
 Grästorp
 Grums
 Gullspång
 Habo
 Håbo
 Hagfors
 Hällefors
 Hallsberg
 Hallstahammar
 Halmstad
 Hammarö
 Haninge
 Haparanda
 Härjedalen
 Härnösand
 Härryda
 Hässleholm
 Heby
 Hedemora
 Helsingborg
 Herrljunga
 Hjo
 Hofors
 Höganäs
 Högsby
 Höör
 Hörby
 Huddinge
 Hudiksvall
 Hultsfred
 Hylte
 Järfälla
 Jokkmokk
 Jönköping
 Kalix
 Kalmar
 Karlsborg
 Karlshamn
 Karlskoga
 Karlskrona
 Karlstad
 Katrineholm
 Kävlinge
 Kil
 Kinda
 Kiruna
 Klippan
 Knivsta
 Köping
 Kramfors
 Kristianstad
 Kristinehamn
 Krokom
 Kumla
 Kungälv
 Kungsbacka
 Kungsör
 Laholm
 Landskrona
 Laxå
 Lekeberg
 Leksand
 Lerum
 Lessebo
 Lidingö
 Lidköping
 Lilla Edet
 Lindesberg
 Linköping
 Ljungby
 Ljusdal
 Ljusnarsberg
 Lomma
 Ludvika
 Luleå
 Lund
 Lycksele
 Lysekil
 Malå
 Malmö
 Malung
 Mariestad
 Mark
 Markaryd
 Mellerud
 Mjölby
 Mölndal
 Mönsterås
 Mora
 Mörbylånga
 Motala
 Mullsjö
 Munkedal
 Munkfors
 Nacka
 Nässjö
 Nora
 Norberg
 Nordanstig
 Nordmaling
 Norrköping
 Norrtälje
 Norsjö
 Nybro
 Nyköping
 Nykvarn
 Nynäshamn
 Ockelbo
 Öckerö
 Ödeshög
 Olofström
 Örebro
 Örkelljunga
 Örnsköldsvik
 Orsa
 Orust
 Osby
 Oskarshamn
 Österåker
 Östersund
 Östhammar
 Östra Göinge
 Ovanåker
 Överkalix
 Övertorneå
 Oxelösund
 Pajala
 Partille
 Perstorp
 Piteå
 Ragunda
 Rättvik
 Robertsfors
 Ronneby
 Säffle
 Sala
 Salem
 Sandviken
 Säter
 Sävsjö
 Sigtuna
 Simrishamn
 Sjöbo
 Skara
 Skellefteå
 Skinnskatteberg
 Skövde
 Skurup
 Smedjebacken
 Söderhamn
 Söderköping
 Södertälje
 Sollefteå
 Sollentuna
 Solna
 Sölvesborg
 Sorsele
 Sotenäs
 Staffanstorp
 Stenungsund
 Stockholm
 Storfors
 Storuman
 Strängnäs
 Strömstad
 Strömsund
 Sundbyberg
 Sundsvall
 Sunne
 Surahammar
 Svalöv
 Svedala
 Svenljunga
 Täby
 Tanum
 Tibro
 Tidaholm
 Tierp
 Timrå
 Tingsryd
 Tjörn
 Tomelilla
 Töreboda
 Torsås
 Torsby
 Tranås
 Tranemo
 Trelleborg
 Trollhättan
 Trosa
 Tyresö
 Uddevalla
 Ulricehamn
 Umeå
 Upplands-Bro
 Upplands Väsby
 Uppsala
 Uppvidinge
 Vadstena
 Vaggeryd
 Valdemarsvik
 Vallentuna
 Vänersborg
 Vännäs
 Vansbro
 Vara
 Varberg
 Vårgårda
 Värmdö
 Värnamo
 Västerås
 Västervik
 Vaxholm
 Växjö
 Vellinge
 Vetlanda
 Vilhelmina
 Vimmerby
 Vindeln
 Vingåker
 Ydre
 Ystad
Rugāji

Rugāji ir apdzīvota vieta Latgalē, Balvu novadā. Rugāju pagasta administratīvais centrs. Cauri Rugājiem tek Vārnienes upe, kuru vairākkārt šķērso cauri Rugājiem ejošais autoceļš Balvi - Kapūne (P47).
Rugājos atrodas pašvaldība, pasta nodaļa, skola, bibliotēka, ambulance, kultūras nams, veikali, kafejnīca, autoserviss, pieminekļi un katoļu un pareizticīgo baznīcas.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta ap Rugāju pagastnamu sāka veidoties pēc Balvu muižas sadalīšanas un pagasta nodibināšanas 1922. gadā. Nosaukums cēlies no muižas dzirnavnieka uzvārda. 

1927. gada 20. decembrī atklāja dzelzceļa līniju Rugāji—Sita, stacijas un priekšstrādnieku dzīvojamo ēku. 1930. gada 4. novembrī atklāja dzelzceļa līniju Rugāji–Bērzpils, ko 1934. gada 5. martā pagarināja līdz Rēzeknei.
1931. gadā Rugājiem piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu.

Attālumi līdz citām vietām 
 Rīga - (c. Rēzekni) 310 km, (c. Gulbeni) 215 km;
 Balvi - 18 km;
 Gulbene - 34 km;
 Lubāna - 35 km;
 Rēzekne - 60 km.

Atsauces 

 
Rugāju pagasts
Balvu novada ciemi
Latvijas pagastu centri
Latvijas ciemi
Vārniene

Vārniene (arī Vornīne, latgaliešu: Vuornīne)  ir upe Latgalē, Balvu novadā. Upe savu tecējumu sāk Susāju pagastā, Stompaku purvā un pēc 50 km tecējuma ietek Balupē uz Rugāju un Lazdukalna pagastu robežas.

Pietekas 
 Rūbežupe
 Kārnīte
 Sudarbe
 Pokrateņa

Apdzīvotās vietas upes krastos 
 Bērzkalne
 Medņi
 Rugāji

Atsauces 

Balvu novada upes
Vārniene
Balvu pagasts
Bērzkalnes pagasts
Rugāju novada upes
Viļakas novada upes
Oto fon Bismarks

Oto Eduards Leopolds fon Bismarks (, dzimis , miris ), Bismarkas-Šēnhauzenas grāfs, bija konservatīvs vācu valstsvīrs, kuram bija nozīmīga loma Eiropas 19. gadsimta politikā.

Bismarka mērķi bija vienotas vācu valsts, kurā dominētu Prūsija, izveidošana un šīs valsts dominējošā stāvokļa panākšana Centrāleiropā. Abi šie mērķi tika sasniegti pēc Francijas—Prūsijas kara 1870. gadā, kad tika sagrauta Francijas varenība Eiropā un izveidota Vācijas impērija.

Darbība 
Kā Prūsijas karalistes ministru prezidents (1862–1890) Bismarks īstenoja Vācijas apvienošanu, kuras rezultātā izveidojās Vācijas impērija. Oto fon Bismarks bija pirmais apvienotās Vācijas kanclers. No 1867. gada viņš bija Ziemeļvācijas konfederācijas kanclers un, kad 1871. gadā tika proklamēta Vācijas impērija, viņš kalpoja kā tās pirmais kanclers līdz 1890. gadam. 

1883. gada 15. jūnijā, izdodot likumu par apdrošināšanu pret slimībām, Bismarks izveidoja pasaulē pirmās slimo kases. Pēc imperatora Vilhelma II kronēšanas 1888. gadā jaunais imperators Bismarku aizvadīja pensijā.

Ārējās saites 

1815. gadā dzimušie
1898. gadā mirušie
Vācijas kancleri
Saksijā-Anhaltē dzimušie
Ar Krizantēmas ordeni apbalvotie
Jezupovas baznīca

Jezupovas Svētā Pētera un Pāvila Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Augšdaugavas novada Naujenes pagasta Juzefovā.

Baznīca jeb kapela Jezupovā (Naujenē) bijusi jau pirms 1685. gada, vēstures avotos minēts, ka tolaik notikusi viena tās sānu altāra iesvētīšana. Kapela te atradusies 1710. gadā. Jezupova ilgāku laiku bijis nepastāvīgs Daugavpils jezuītu misijas punkts, kuri apmetušies šeit 1804. gadā, veicot katehēzes darbu tuvākajā apkaimē. Jaunu koka baznīcu Jezupovā uzcēla 1782. gadā pēc Bukmuižas īpašnieka Staņislava Šadurska ierosmes. Šis dievnams nodega 1944. gadā. Tornis, kaut arī sliktā tehniskā stāvoklī, bija saglabājies vēl 1949. gadā.

Jaunu baznīcu sāka būvēt 1934. gadā un pabeidza 1961. gadā. Pēc uzcelšanas dievnamu atņēma un nodeva kluba ierīkošanai. 1989. gadā baznīcu atgrieza draudzei.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Naujenes pagasts
Rēzeknes-Aglonas diecēzes baznīcas
Juzefova
Lockheed Martin

Lockheed Martin ir viens no vadošajiem aerokosmisko sistēmu ražotājiem. Kompānija dibināta 1995. gadā, apvienojoties Lockheed Corporation ar Martin Marietta. Centrālais birojs atrodas Betesdā, Mērilendas štatā, ASV. Latvijā kompānija uzbūvējusi Kūciņu radaru TPS-117 Rēzeknes novadā Kūciņos pie Rēzeknes lidlauka.

Nodaļas

Aviācija 
 Lockheed Martin Aeronautics
 Lockheed Martin Aircraft & Logistics Centers

Elektroniskās sistēmas 
 Lockheed Martin Canada
 Lockheed Martin Maritime Systems & Sensors
 Lockheed Martin Missiles & Fire Control
 Lockheed Martin Simulation, Training & Support
 Lockheed Martin Systems Integration - Owego
 Lockheed Martin Advanced Technology Labs
 Sandia Corporation

Informācijas sistēmas un globālie pakalpojumi 
 Knolls Atomic Power Laboratory
 Lockheed Martin Information Technology
 Lockheed Martin Integrated Systems & Solutions
 Lockheed Martin Orincon
 Lockheed Martin STASYS
 Lockheed Martin Technology Ventures
 Lockheed Martin Transportation & Security Solutions

Kosmiskās sistēmas 
 Lockheed Martin Space Systems

Citas 
 LMC Properties
 Lockheed Martin Aircraft Argentina SA (bijusī Fabrica Militar de Aviones)
 Lockheed Martin Advanced Technologies Laboratory (ATL)
 Lockheed Martin Enterprise Information Systems Lockheed Martin Finance Corporation Lockheed Martin U.K. Kopuzņēmumi 
 International Launch Services (ar Hruņičeva uzņēmumu, Eņergija)
 Lockheed Martin Alenia Tactical Transport Systems (ar Finmeccanica-Alenia)
 MEADS International (ar EADS un MBDA)
 Space Imaging (46%, pārējais publisks)
 United Launch Alliance (ar Boeing)
 United Space Alliance (ar Boeing)
 Kelly Aviation Center (ar GE un Rolls-Royce'')

Lockheed Martin
Salaspils (stacija)

Salaspils ir dzelzceļa stacija, kura atrodas Salaspils novada Salaspils pilsētā. Stacija atrodas dzelzceļa līnijā Rīga—Daugavpils (elektrificēta posmā Rīga—Aizkraukle). Attālums no Rīgas — 18 km, līdz Daugavpilij — 199 km. Caur Salaspils staciju kursē un pietur vilcieni uz Ogri, Lielvārdi, Aizkraukli, Krustpili, Daugavpili, Rēzekni, Zilupi , Gulbeni un Madonu. Stacijā ir 2 peroni, 6 sliežu ceļi ar kopējo garumu 6197 m, kā arī 23 pārmijas. Stacijā ir nodrošināta kravu iekraušana un izkraušana. Stacijā darbojas biļešu kase.

Vēsture 
Dzelzceļa līnija Rīga—Daugavpils sāka darboties 1861. gadā. Tolaik nākamā pietura aiz Rīgas bija "Kurtenhofa" (), kura no 1919. pārsaukta par Stopiņiem, bet no 1925. gada tika pārdēvēta par Salaspili.

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējas saites 
 

Salaspils
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Rīga—Krustpils stacijas un pieturas punkti
Kārdifa

Kārdifa (), arī Kairdīza (), ir pilsēta Apvienotajā Karalistē, Velsas dienvidrietumos pie Tafas upes ieteces Bristoles līcī. Velsas galvaspilsēta, lielākā pilsēta un tās galvenais ekonomikas un kultūras centrs.

Līdz 19. gadsimta sākumam tā bija neliela pilsētiņa, bet rūpnieciskās revolūcijas laikā kļuva par galveno apkaimē iegūstamo akmeņogļu ostu un piedzīvoja strauju uzplaukumu.

1905. gadā pilsētai tika piešķirts pilsētas (city) statuss, bet 1955. gadā tā kļuva par Velsas galvaspilsētu.

Pilsētā ir trīs universitātes, no kurām populārākā ir Kārdifas Universitāte. Populārās mūzikas pasaulē pazīstama kā grupu The Automatic, Catatonia, Super Furry Animals un Budgie rašanās vieta.

Cilvēki 
Kārdifā dzimuši:

 Kregs Bellamijs (Craig Bellamy, 1979) — futbolists;
 Širlija Besija (Shirley Bassey, 1937) — dziedātāja;
 Šarlote Čērča (Charlotte Church, 1986) — dziedātāja;
 Kolins Džeksons (Colin Jackson, 1967) — vieglatlēts;
 Džema (Jem, 1975) — mūziķe;
 Deivs Edmundss (Dave Edmunds, 1944) — dziedātājs;
 Kens Follets (Ken Follett, 1949) — rakstnieks;
 Raiens Gigss (Ryan Giggs, 1973) — futbolists;
 Joens Grafads (Ioan Gruffudd, 1973) — aktieris;
 Ričards Markands (Richard Marquand, 1938—1987) — kinorežisors;
 Rodri Morgans (Rhodri Morgan, 1939) — politiķis;
 Kerisa Metjūza (Cerys Matthews, 1969) mūziķe, grupas Catatonia vokāliste;
 Aivors Novello (Ivor Novello, 1893—1951) — komponists;
 Džons Tošaks (John Toshack, 1949) — futbola treneris.

Ārējās saites 

Velsas pilsētas
2007. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas

2007. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas notika 2007. gada 31. maijā, un tajās tika ievēlēts 7. Latvijas Valsts prezidents Valdis Zatlers. Kā paredz Satversme, prezidentu ievēlēja 9. Saeima. Iesākumā bija paredzēts, ka vēlēšanas notiks 6. jūnijā, taču 21. maijā Saeima pārcēla šo datumu.

Vēlēšanu noteikumi 
Prezidenta vēlēšanu pirmajā kārtā Saeimā pārstāvētās partijas izvirza savus prezidenta amata kandidātus. Lai kandidāts tiktu ievēlēts, par viņu jānobalso vismaz 51 no 100 Saeimas deputātiem. Ja pirmajā kārtā neviens no kandidātiem nav saņēmis vajadzīgo balsu skaitu, tad notiek atkārtota balsošana. Ja arī pēc otrās reizes netiek noskaidrots uzvarētājs, ar katru nākamo kārtu no vēlēšanām tiek izslēgts kandidāts, kurš iepriekšējā kārtā ieguvis vismazāk balsu. Ja arī pēdējā kārtā, kurā palikuši 2 kandidāti, neviens no viņiem nesaņem vismaz 51 balsi, notiek jaunas vēlēšanas, kurās tiek izvirzīti jauni vai arī jau bijušie kandidāti.

Kandidāti 

Kā pirmie savu prezidenta amata kandidātu jau pirms 9. Saeimas vēlēšanām izvirzīja Jaunais laiks, izvēloties Sandru Kalnieti. 2007. gada aprīlī Tautas partija šajā amatā izvirzīja Māri Riekstiņu, savukārt 12. maijā Latvijas Pirmās partijas/Latvijas ceļa apvienība izvēlējās Kārinu Pētersoni.

Tā kā Saeimas valdošā koalīcija (Tautas partija, ZZS, LPP/LC un TB/LNNK) nespēja vienoties par kopēju kāda vienas partijas izvirzīta kandidāta atbalstīšanu, 22. maijā tika atsauktas Riekstiņa un Pētersones kandidatūras, bet prezidenta amatam koalīcija izvirzīja Valdi Zatleru. 24. maijā Saskaņas centrs izvirzīja prezidenta amatam bijušo Satversmes tiesas priekšsēdētāju Aivaru Endziņu, un JL kandidāte S. Kalniete atsauca savu kandidatūru viņam par labu. Tādējādi oficiāli tika izvirzīti divi prezidenta amata kandidāti: Valdis Zatlers un Aivars Endziņš.

Vēlēšanu norise 
Valsts prezidenta vēlēšanas norisinājās 31. maijā. Jau pirms vēlēšanām pie Saeimas ēkas pulcējās gan Endziņa, gan Zatlera atbalstītāji. Plkst. 9 sākās Saeimas debates, kas bija pirmās debates Latvijas vēsturē pirms prezidenta vēlēšanām. Pēc plkst. 10 sākās balsošana. Pirms plkst. 11 tika apkopoti rezultāti.

Par Valdi Zatleru bija balsojuši 58 deputāti, savukārt par Aivaru Endziņu - 39. Balsošana bija aizklāta; atbalstu Zatleram publiski pauda visas valdošās koalīcijas partijas (kopā 58 deputāti), savukārt Endziņam - visas opozīcijas partijas (kopā 41 deputāts). 

Par 7. Latvijas Valsts prezidentu tika ievēlēts Valdis Zatlers.

Atsauces

Ārējās saites 
 Valsts prezidenta ievēlēšanas likums

Prezidenta veleszanas
Latvijas prezidenta vēlēšanas
Viljams Volastons

Viljams Haids Volestons (William Hyde Wollaston, dzimis , Īstderemā, miris , Londonā) bija angļu ķīmiķis. 1801. gadā atklājis ultravioleto starojumu. Atklājis arī ķīmiskos elementus — pallādiju un rodiju. 1802. gadā konstruējis refraktometru.

1766. gadā dzimušie
1828. gadā mirušie
Norfolkā dzimušie
Angļu ķīmiķi
Angļu fiziķi
Alumīnija oksīds

Alumīnija oksīds (Al2O3) ir alumīnija un skābekļa binārais savienojums. Tā ir cieta, ķīmiski visai inerta, samērā grūti kūstoša, bezkrāsaina kristāliska viela.

Īpašības 
Alumīnija oksīds ir amfotērais oksīds. Alumīnija oksīdam ir iespējamas vairākas kristāliskās modifikācijas. Izplatītākā (vienīgā dabā pastāvošā) ir alfa alumīnija oksīds jeb korunds. Lielu kristālu vai monolīta stikla veidā alumīnija oksīds ir caurspīdīgs. Sīku kristālu veidā alumīnija oksīds ir balts.

Nereaģē ar ūdeni. Kristāliskais alumīnija oksīds nereaģē pat ar koncentrētām skābēm, bet pamazām reaģē ar karstiem sārmu šķīdumiem vai izkausētiem sārmiem.

Dielektriskā caurlaidība ir 9,5—10. Dielektriskā izturība ir 10 kV/mm.

Iegūšana 
Tīru alumīnija oksīdu iegūst no boksītiem, nefelīniem, kaolīna, alunītiem. Boksīti ir alumīnija un dzelzs oksīdu un hidroksīdu maisījums (satur arī SiO2 piemaisījumus). Alumīnija oksīdu no boksīta atdala, iedarbojoties uz  boksītu zem spiediena ar nātrija sārma šķīdumu (veidojas nātrija alumināts). Šī iemesla dēļ alumīnija oksīds bieži satur nātrija piemaisījumus.

Izmantošana 
Alumīnija oksīds veidojas uz alumīnija un tā sakausējumu virsmām, uzlabojot to korozijas izturību. 

Lielāko daļu saražotā alumīnija oksīda lieto alumīnija ražošanai. Pārējie pielietojumi ir šķīstošie reaģenti (alumīnija sulfāts) ūdens attīrīšanai, ceolīti, alumīnija oksīda keramika un abrazīvi.

Atsauces 

Alumīnijs
Oksīdi
Solpugas

Solpugas (Solifugae) ir zirnekļveidīgo helicerātu kārta. Solpugas, tāpat kā Skorpioni, ir plēsīgi nakts dzīvnieki, kas mīl sausumu, dzīvo tro­pos un mērenās joslas vissiltākajā daļā. Ķermenis 8 mm - 5 cm, garš, dažreiz pat garāks. Barojas ar posmkājiem. Uzbrukumam iz­manto spēcīgās heliceras, kas iz­veido spīļu pāri un atrodas uz ne­pilnīgi attīstītajām galvkrūtīm. Tās pakaļējie trīs segmenti ir pat­stāvīgi. Pedipalpas pēc izskata atgādina kājas, to galos ir izvirzāms mai­siņš. Tās izmanto gan kā lokomotorus orgānus, gan kā sīkā laupījuma tvērējorgānus. Elpo ar trahejām. Vēders cilindrisks vai iegareni ovāls, ar desmit posmiem.

Sistemātika 
Pasaulē ir zināmas ap 900 solpugu sugu.

Kārta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 

Zirnekļveidīgie
Havra

Havra () ir ostas pilsēta Francijas ziemeļrietumos, Normandijas reģionā, Piejūras Sēnas departamentā. Tā atrodas Sēnas upes grīvā, Lamanša krastā. Havra ir visapdzīvotākā Augšnormandijas pilsēta, lai gan lielākās Havras konurbācijas kopējais iedzīvotāju skaits ir mazāks nekā Ruānas. Pēc Reimsas tas ir arī otra lielākā subprefektūra Francijā. Pilsētas nosaukums Le Havre nozīmē osta. 

Pilsētu 1517. gadā dibināja Francijas karalis Fransuā I. Ekonomisko attīstību pilsētai agrīnajā mūsdienu periodā apgrūtināja reliģiskie kari, konflikti ar Angliju, epidēmijas un vētras. Sākot ar 18. gadsimta beigām Havra sāka attīstīties, un osta vispirms sāka nodarboties ar vergu tirdzniecību, bet pēc tam ar citu starptautisko tirdzniecību. Pēc 1944. gada sprādzieniem Ogista Perrē firma sāka pārbūvēt pilsētu. Naftas, ķīmiskās rūpniecības un automobiļu rūpniecība bija dinamiska Trente Glorieuses laikā (pēckara uzplaukums; 1945 — 1975), bet 1970. gadi iezīmēja okeāna laineru zelta laikmeta beigas un ekonomiskās krīzes sākumu: iedzīvotāju skaits samazinājās un pieauga bezdarba līmenis.

1900. gada vasaras un 1924. gada vasaras olimpisko spēļu laikā, kad tās rīkoja Francijas galvaspilsēta Parīze. Havrā tika aizvadītas burāšanas sacensības.

No 1990. līdz 2000. gadam pilsēta piedzīvoja vairākais izmaiņas. Pašvaldību vēlēšanās uzvarēja labējie spēki, kuri centās attīstīt pakalpojumu nozari un iedibināt jaunas nozares. Port 2000 projekts palielināja kontenerostas ietilpību, lai tā konkurētu ar Ziemeļeiropas ostām, pārveidoja pilsētas dievidu rajonus un ostā atgrieza okeāna lainerus. Mūsdienu Havru joprojām dziļi ietekmē tās nodarbinātība un jūrniecības tradīcijas. Havras osta ir otra lielākā Francijā pēc Marseļas ostas, taču tā ir lielākā Francijas konteinerosta.

2005. gadā Havras centrālo daļu iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma objektu sarakstā. Andrē Malro modernās mākslas muzejs ir otrais lielākais muzejs Francijā pēc impresionistu gleznu skaita.

Cilvēki 
Havra reiz bija zināma kā auksta un drūmi pelēka pilsēta. Pilsētas iedzīvotāji ir daudz mainījuši, un tas ir atzīmēts ar esošajiem uzlabojumiem. Par pilsētu tagad runā kā Francijas Brazīliju.

Havrā dzimuši:

 Žans Dibifē (Jean Dubuffet, 1901 — 1985) — mākslinieks;
 Rauls Difī (Raoul Dufy, 1877 — 1953) — mākslinieks;
 Anrē Kaplē (André Caplet, 1879 — 1925) — komponists;
 Reimonds Keno (Raymond Queneau, 1903 — 1976) — dzejnieks;
 Renē Kotī (René Coty, 1882 — 1962) — politiķis;
 Tristāns Mirajs (Tristan Murail, 1947) — komponists;
 Artūrs Onegērs (Arthur Honegger, 1892 —1955) — komponists;
 Žaks Anrī Bernardēns de Senpjērs (Jacques-Henri Bernardin de Saint-Pierre, 1737 — 1814) — rakstnieks;
 Madlēna de Skiderī (Madeleine de Scudéry, 1607 — 1701) — rakstniece.

Atsauces 

Normandijas pilsētas
1900. gada vasaras olimpisko spēļu norises vietas
Mihails Lomonosovs

Mihails (Mihailo) Lomonosovs (; dzimis , miris ) bija krievu enciklopēdists, dzejnieks un vēsturnieks. Viens no mūsdienu Krievijas zinātnes pamatlicējiem un viens no Maskavas universitātes (kas nosaukta viņa vārdā) dibinātājiem. Savos pētījumos ķīmijā un fizikā attīstījis atomu un molekulu teorijas priekšstatus par vielas uzbūvi. Lomonosovs izdarīja pētījumus atmosfēras elektrības un meteoroloģijas nozarēs. Uzbūvējis vairākus lieliskus optiskus mēraparātus, atklāja Veneras atmosfēru. 

Lomonosovs radījis krievu zinātniskās valodas pamatus, no latīņu valodas tulkojis galvenos fizikas un ķīmijas terminus. 1748. gadā vēstulē Eileram izteica ideju par matērijas un kustības nezūdamības vispārīgo principu. Pirmais devis fizikālās ķīmijas definīciju.

Dzīvesgājums 

Dzimis Arhangeļskas pievārtē pārtikuša zvejnieka - tirgotāja, pomorieša ģimenē 1711. gadā Lielā Ziemeļu kara laikā. Kā jauneklis pameta tēva mājas un devās uz Maskavu, kur iestājās garīgajā akadēmijā. Pēc četru gadu studijām viņu nosūtīja uz Pēterburgas Zinātņu akadēmiju, un 1736. gadā nosūtīja studēt uz Marburgas universitāti, tad Freibergas mineraloģijas laboratoriju (1739-1740) Vācijā.

1741. gadā viņš atgriezās Pēterburgā un uzrakstīja savu doktora disertāciju, tad no 1745. gada darbojās kā ķīmijas profesors un literāts. 1750. gadā viņš pēc ķeizarienes Elizabetes rīkojuma sacerēja lugu Pēterburgas teātrim. 1754./1755. gadā viņš bija viens no Maskavas Universitātes dibinātājiem. 1760. gadā Lomonosovs kļuva par Pēterburgas Zinātņu akadēmijas universitātes direktoru.

Miris 1765. gadā Pēterburgā.

Ārējās saites 

1711. gadā dzimušie
1765. gadā mirušie
Krievu dzejnieki
Krievu ķīmiķi
Krievu fiziķi
Krievu vēsturnieki
Krievu mākslinieki
Krievu izgudrotāji
Astronomi
Apgaismības laikmets
Krievu valodā rakstošie
Sanktpēterburgā mirušie
Arhangeļskas apgabalā dzimušie