joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Prinss

Prinss Rodžers Nelsons (;  — ) bija amerikāņu mūziķis. Prinss bija produktīvs dzejnieks un mūziķis, kas izlaidis vairākus simtus dziesmu ar savu vārdu, kā arī sadarbībā ar citiem māksliniekiem. Saņēmis Kinoakadēmijas balvu par labākajām oriģināldziesmām un Grammy balvu par mūziku filmai "Purpura lietus" (Purple Rain, 1984), kā arī Zelta globusa balvu par dziesmu The Song of the Heart filmai "Jautrās pleznas" (Happy Feet, 2006). 2004. gadā Prinss tika uzņemts Rokenrola slavas zālē.

Prinss nomira 2016. gada 21. aprīlī, nāves cēlonis — opioīda fentanila pārdozēšana.

Diskogrāfija 
Studijas albumi

 For You (1978)
 Prince (1979)
 Dirty Mind (1980)
 Controversy (1981)
 1999 (1982)
 Purple Rain (1984)
 Around the World in a Day (1985)
 Parade (1986)
 Sign o' the Times (1987)
 Lovesexy (1988)
 Batman (1989)
 Graffiti Bridge (1990)
 Diamonds and Pearls (1991)
 Love Symbol Album (1992)
 Come (1994)
 The Black Album (1994)
 The Gold Experience (1995)
 Chaos and Disorder (1996)
 Emancipation (1996)
 Crystal Ball (1998)
 The Truth (1998)
 The Vault: Old Friends 4 Sale (1999)
 Rave Un2 the Joy Fantastic (1999)
 The Rainbow Children (2001)
 One Nite Alone... (2002)
 Xpectation (2003)
 N.E.W.S (2003)
 Musicology (2004)
 The Chocolate Invasion (2004)
 The Slaughterhouse (2004)
 3121 (2006)
 Planet Earth (2007)
 Lotusflow3r (2009)
 MPLSound (2009)
 20Ten (2010)
 Plectrumelectrum (2014)
 Art Official Age (2014)
 HITnRUN Phase One (2015)
 HITnRUN Phase Two (2015)

Ārējās saites 

 

1958. gadā dzimušie
2016. gadā mirušie
Minesotā dzimušie
Amerikāņu mūziķi
Grammy balvas ieguvēji
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji komponisti
Zelta globusa balvas ieguvēji
Mārtiņš Zīverts

Mārtiņš Zīverts (1903-1990) bija latviešu dramaturgs. Sarakstījis komēdijas, psiholoģiskās drāmas un traģēdijas, kopā vairāk nekā 50 lugu gan Latvijā, gan Zviedrijā.

Dzīvesgājums 

Dzimis 1903. gada 5. janvārī Mežmuižas rentnieka ģimenē tagadējā Vilces pagastā. Mācījās Berķenes skolā, pēc Pirmā pasaules kara mācības turpināja  Jelgavas ģimnāzijā, ko beidza 1924. gadā. Aizrāvās ar K.Hamsuna, F.Dostojevska, F.Šillera, V.Šekspīra, H.Ibsena darbiem.  Mēģināja sākt studijas Romas universitātes Filozofijas un literatūras fakultātē, bet trūkuma un slimības (tuberkulozes) dēļ bija spiests atgriezties dzimtenē un strādāja Jelgavas laikrakstā “Jaunais Zemgalietis” un Rīgas Tehniskajā institūtā. Iestājas Latvijas Universitātes filoloģijas un filozofijas fakultātes filozofijas nodaļā un sāka rakstīt lugas. 1931. gadā tika izrādīta viņa luga „Nafta”, 1935. gadā luga “Galvu augšā” un 1936. gadā drāma “Tīreļpurvs”.

1938. gadā Mārtiņš Zīverts sāka strādāt par dramaturgu Nacionālajā teātrī, 1940. gadā Dailes teātrī.
Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā M. Zīverts devās bēgļu gaitās uz Zviedriju.
Stokholmas Latviešu teātrī viņš iestudēja savu lugu "Vara" par Lietuvas ķēniņa Mindauga likteni. Kopā ar Stokholmas teātra ansambli viņš devās viesizrādēs uz Vācijas latviešu bēgļu nometnēm.

Strādāja par viesmīli, kasieri, fabrikas strādnieku un krāvēju, bet brīvajā laikā turpināja rakstīt lugas.

Miris 1990. gada 4. oktobrī Stokholmā, urna ar viņa pelniem guldīta Rīgas Meža kapos.
Kopš 1994. gada Latvijā darbojas Mārtiņa Zīverta fonds.

Lugas 

 „Nafta” (1931),
 “Galvu augšā” (1935),
 “Tīreļpurvs” (1936),
 „Āksts” (1936),
 “Cilvēks grib dzīvot” (1939),
 “Trakais Juris” (1939),
 “Ķīnas vāze” (1940),
 “Minhauzena precības” (1941),
 “Nauda” (1943),
 “Vara” (1944),
 "Karātavu komēdija" (1946),
 “Kāds, kura nav” (1947),
 “Cenzūra” (1951),
 “Rūda” (1954),
 „Pēdējā laiva” (1967),
 “Kaļostro Vilcē” (1967),
 „Rīga dimd” (1968),
 “Teātris” (1988).

Literatūra 
 Mārtiņa Zīverta pasaule. Sidneja (1974)
 Mārtiņa Zīverta dramaturģija. Rakstu krājums. Rīga: Zvaigzne ABC (1997)
 Kalnačs B. Tradīcijas un novatorisms Mārtiņa Zīverta drāmas struktūrā. Rīga: Zinātne (1998)
 Hausmanis V. Mārtiņš Zīverts. Rīga: Zinātne (2003)

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Latvijas Kultūras fonda balva (1936) par lugu "Tīreļpurvs" 
 PBLA Tautas balva (1968)
 Latvijas Zinātņu akadēmijas goda loceklis (1990)

Ārējās saites 

 Luga "Vara" (1944) par Lietuvas senvēsturi 13. gadsimtā.
 Āksta dziesma no M. Zīverta lugas "Āksts" (1936)

Atsauces 

Zviedrijas dramaturgi
Latvijas dramaturgi
Jelgavas novadā dzimušie
Rīgas Meža kapos apbedītie
Tīrā telpa

Tīrā telpa ir ar noteiktu konkrēta un mikrobu piesārņojuma vides kontroli nodrošināta telpa, kas konstruēta un izmantojama tā, lai minētajā telpā samazinātu piesārņotāju ievadīšanu, rašanos un saglabāšanos.

Tīrās telpas gaisa plūsmas princips

Ārējās saites 

Farmācija
Medicīna
Elektronika
Vēstures avoti

Vēstures avoti ir liecības, kas sniedz ieskatu un ziņas par cilvēku dzīvi pagātnē. Tie ir galvenie instrumenti, ar kuriem strādā vēsturnieki un citi vēstures palīgdisciplīnu speciālisti (arheologi, etnogrāfi, numismātiķi, heraldiķi u.tml.). Savukārt ar pašu vēstures avotu analīzi nodarbojas avotpētniecības nozare.

Strādājot ar vēstures avotiem, ir rūpīgi jāizvērtē to autentiskums, lai tādejādi izvairītos no viltojumiem un falsifikācijām. Daudzi no mūsdienu vēsturiskajiem avotiem tiek uzglabāti muzejos un arhīvos, kur tie ir pieejami publiskai apskatei un pētniecības vajadzībām. Tāpat daudzus vēstures avotus laika gaitā ir iznīcinājuši kari, uguns, mitrums, grauzēji, kukaiņi, kā arī paši cilvēki.

Iedalījums 
Vēstures avoti parasti tiek iedalīti vairākos veidos:
 lietišķie avoti (darbarīki, ieroči, trauki, apģērbs, rotaslietas, monētas, senas celtnes vai to drupas, pieminekļi cilvēkiem vai vēsturiskiem notikumiem u.tml.)
 mutvārdu avoti (audio ieraksti, cilvēku nostāsti — leģendas, teikas, atmiņas, u.tml.)
 rakstiskie avoti (hronikas, manuskripti, dokumenti, laikraksti, vēstules, grāmatas, dienasgrāmatas u.tml.)
 vizuālie avoti (gleznas, fotogrāfijas, kino un dokumentālās filmas, zīmējumi, kartogrāfijas materiāli, karikatūras u.tml.)

Uzglabāšana Latvijā 

Latvijā nozīmīgākie vēstures avoti tiek uzglabāti dažādos valsts arhīvos un muzejos, kas ir publiski pieejami gan parastiem apmeklētājiem, gan speciālistiem:

Skatīt arī 

Arheogrāfija
 Vēsture

Atsauces

Ārējās saites
 Ancient History Encyclopedia ieraksts 

Vēsture
Mācību materiāli
Apalači

Apalaču kalni () ir kalnu sistēma Ziemeļamerikas austrumos, ASV un Kanādas teritorijā. Tās garums ir apmēram 2600 km. Ziemeļu Apalači (uz ziemeļiem no Hudzonas upes) — kalnaina plakankalne ar augstāko virsotni 1916 m (Vašingtonas kalns). Dienvidu Apalači sastāv no paralēlām grēdām un masīviem, kuri ir atdalīti ar platām ielejām. Augstākā virsotne — Mičela kalns (2037 m). Apalačos ir akmeņogļu, naftas, gāzes, dzelzs rūdas un titāna atradnes. 

Apalači ir vidēji augsti kalni ar sarežģītu un senu struktūru. To ziemeļdaļā gandrīz visur ir metamorfie ieži.

Atsauces

Ārējās saites 

Kalni
ASV ģeogrāfija
Kanādas ģeogrāfija
Dzelzs vilka teātris

"Dzelzs Vilka Teātris" ir latviešu rokgrupas "Dzelzs Vilks" desmitais albums, kas iznāca 2009. gadā. Albumā ir iekļautas 11 dziesmas.

Dziesmu saraksts 
 "Lēnā Deja" - 2:44
 "Harijs" - 3:17 (kopā ar Ilzi Ķuzuli)
 "Māšel Nebaidies" - 3:36 (Gundars Rullis - solo ģitāra)
 "Modernas spēles" - 3:29
 "Revolūcija" - 2:56
 "Sažņaudz manas rokas" - 3:07 (kopā ar Ilzi Ķuzuli)
 "Kazlēns" - 2:31 (kopā ar Hariju Spanovski)
 "Piektdienas naktī" - 3:28
 "Šeit Neies Labi" - 3:04
 "Māja Bez Ērtībām" - 3:35

Dzelzs Vilks albumi
2009. gada albumi
Jansone

Jansone ( — ‘Jāna dēls’; vīriešu dzimtē Jansons) ir zviedru cilmes uzvārds, sestais izplatītākais sieviešu uzvārds Latvijā. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Biruta Jansone (1949) — latviešu gleznotāja;
 Ilze Jansone (1982) — latviešu rakstniece un teoloģe;
 Inguna Jansone (1963—2009) — latviešu dzejniece un tulkotāja;
 Laima Jansone (1987) — latviešu koklētāja;
 Liene Jansone (1981) — latviešu basketboliste;
 Rasa Jansone (1973) — latviešu gleznotāja;
 Valija Veščunas-Jansone (1902—1990) — latviešu advokāte, brīvības cīņu dalībniece, apbalvota ar Lāčplēša kara ordeni;
 Zaiga Jansone-Ivanova (1961) — latviešu tenisiste un trenere.

Skatīt arī 
 Jānsone

Atsauces 

Zviedru uzvārdi
Best Of (Vanilla Ninja)

Best Of ir igauņu grupas Vanilla Ninja labāko dziesmu albums, kas tika izdots , albums sastāv no 13 dziesmām no grupas iepriekšējiem albumiem Traces of Sadness un Blue Tattoo. Albums tika izdots daudzās Centrāleiropas valstīs un Šveicē tas saniedza 70. pozīciju topos. 

Šī albuma izdošana bija ļoti strīdīga, jo grupa pameta Bros Records, kad tika izdots albums. Albums tika izdots bez konsultēšanās ar meitenēm, un viņas nezināja par albumu līdz tas tika izdots. Intervijās, kad albums tika izdots, grupas dalībniece Pireta Jervisa aicināja nepirkt to, jo tā tiktu izteikts atbalsts Bros Records kompānijai. Līdz ar to kritās albuma popularitāte, jo sevišķi Igaunijā.

Albums sastāv no grupas pazīstamākajām dziesmām kopš 2004. gada, kad grupa iekaroja Eiropas skatuvi. Tajā ir iekļauti tādi grupas hīti kā "Tough Enough", "When the Indians Cry", "I Know" un 2005. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa dziesmu "Cool Vibes".

Taču albumā netika iekļautas dziesmas no albuma Vanilla Ninja, galvenokārt tāpēc, ka toreiz albumu izdeva TopTen, nevis Bros Records.

Dziesmu saraksts

Vieta topos 
 70. vieta - Šveice

Singli

Atsauces

Ārējās saites 
 Grupas oficiālā mājaslapa /

Vanilla Ninja albumi
2005. gada albumi
Kontinentālie štati

Kontinentālie štati ir termins, kuru attiecina uz 48 Savienoto Valstu štatiem un vienu federālo apgabalu starp Kluso un Atlantijas okeānu un starp Kanādu un Meksiku (7 825 268 km²). Pie kontinentālajiem štatiem nepieder tikai divi ASV štati: Aļaska un Havajas.

ASV ģeogrāfija
Klinšu kalni

Klinšu kalni () ir kalnu sistēma Kordiljeros, Ziemeļamerikā, ASV un Kanādas rietumos, starp 60° un 32° ziemeļu platumiem.

Pārskats 
Kalnu sistēmas garums apmēram 3200 km, bet platums ir līdz 700 km. Klinšu kalni ir ūdensšķirtne starp Klusā un Atlantijas okeāna baseiniem. Klinšu kalnos sākas tādas upes kā Misūri, Kolorādo, Riogrande, Sneika, Ārkanzasa un daudzas citas lielas upes.

Kalnu augstākā virsotne ir Elberta kalns (4399 m).

Ir lielas molibdēna, zelta, sudraba, polimetālu, naftas un akmeņogļu atradnes.

Ir vērojams vulkānisms: geizeri, termālie avoti un zemestrīces.

Kalnos galvenokārt aug mežs, kalnu-taigas mežs ziemeļos un priežu mežs dienvidos. Mežs kalnos beidzas 1500 m augstumā (ziemeļos) līdz 3600 m augstu (dienvidos), augstāk ir alpīnās pļavas un mūžīgais sniegs. Ielejās ir stepes un pustuksneši.

Kalnu sistēmas
ASV ģeogrāfija
Kanādas ģeogrāfija
Kordiljeri

Kordiljeri (, ) ir garākā kalnu sistēma pasaulē, kas stiepjas no 66° ziemeļu platuma Aļaskā līdz 56° dienvidu platumam Ugunszemē vairāk kā  kilometru. Kalnu sistēmas platums ir ap  Ziemeļamerikā un  Dienvidamerikā. Kalnu sistēma atrodas Kanādas, ASV, Meksikas, Centrālamerikas valstu, Venecuēlas, Kolumbijas, Ekvadoras, Peru, Bolīvijas, Argentīnas un Čīles teritorijā. 

Gandrīz visā savā garumā kalni ir ūdensšķirtne starp Atlantijas un Klusā okeāna baseiniem, kā arī tie ir ļoti izteikta klimatiskā robeža. Pēc augstuma kalni ir zemāki vienīgi par Himalajiem un Centrālāzijas kalnu sistēmām. Kordiljeru augstākās virsotne Ziemeļamerikā ir Denali (6193 m) Aļaskas grēdā, bet Dienvidamerikā — Akonkagva (6960 m). 

Visa sistēma iedalās divās daļās - Ziemeļamerikas Kordiljeri un Dienvidamerikas Kordiljeri jeb Andi. 

Kordiljeri atrodas visās pasaules klimata joslās, izņemot subantarktisko un subarktisko joslu, tie atšķiras ar lielu ainavu daudzveidību un ļoti izteiktu augstumjoslojumu. Sniega līnija Aļaskā atrodas 600 m augstumā, Ugunszemē 500 - 700 m augstumā, bet Bolīvijā un Peru dienvidos sniegs ir tikai 6000 - 6500 m augstu virs jūras līmeņa. Ziemeļamerikas Kordiljeru ziemeļrietumu daļā un Andu kalnu dienvidaustrumos ledāji atrodas jau dažus simtus metru virs jūras līmeņa, bet ekvatora tuvumā ledus sedz tikai pašas augstākās virsotnes. Kopējā kalnu ledāju platība ir apmēram 90 000 km2 (Ziemeļamerikas Kordiljeros 67 000 km2, bet Andos - ap 20 000 km2).

Kalnu sistēmas
Ziemeļamerikas ģeogrāfija
Dienvidamerikas ģeogrāfija
Ronalds de Būrs

Ronalds de Būrs (; dzimis  Hornā) ir bijušais Nīderlandes futbolists. Viņš ir vecākais no dvīņu brāļiem; viņa brālis Franks de Būrs arī bija profesionāls futbolists un daļu karjeras viņi aizvadīja vienos klubos. Franks spēlēja pussarga pozīcijā.

Starptautiskā karjera 
De Būrs aizvadīja 67 spēles un guva 13 vārtus Nīderlandes izlasē. Viņš piedalījās 1994. un 1998. gada Pasaules kausā, kur viņš sešās spēlēs guva divus vārtus, bet netrāpīja 11 metru sitienu pusfinālā pret Brazīlijas izlasi pēcspēles 11 metru sitienu sērijā. De Būrs spēlēja arī 1996. un 2000. gada Eiropas čempionātā futbolā.

Nīderlandes izlasē viņš spēlēja vairākas pozīcijās, ieskaitot labās malas pussarga, centra uzbrucēja un uzbrūkošā pussarga pozīcijā. Karjeras sākumā Ajax rindās viņš spēlēja centra uzbrucēja vai uzbrūkošā pussarga pozīcijā, bet vēlāk pārgāja uz labā pussarga pozīciju.

De Būrs nekad oficiāli nebija ne Nīderlandes izlases, ne Ajax kapteinis, bet vairākās spēles, kad nespēlēja nominālais kapteinis, viņš nēsāja kapteiņa apsēju. Vairumā komandu, kur viņš spēlēja kopā ar brāli, tieši Franks bija komandas kapteinis.

Ārējās saites 

1970. gadā dzimušie
Nīderlandes futbolisti
Nīderlandes izlases futbolisti
Nīderlandes futbola treneri
1994. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1998. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1996. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2000. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Dvīņi
Rangers F.C. spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
Amsterdamas "Ajax" spēlētāji
Ziemeļholandē dzimušie
Ziemeļamerikas Kordiljeri

Ziemeļamerikas Kordiljeri ir daļa no Kordiljeru kalnu sistēmas, atrodas Ziemeļamerikas teritorijā Kanādā, ASV un Meksikā. Kalnu kopgarums ir vairāk nekā 7000 km (no 19° Z.p. līdz 69. Z.p.). Kalnu sistēmas platums Aļaskā ir apmēram 1100 - 1200 km, Kanādā - līdz 800 km, ASV teritorijā - ap 1600 km, Meksikā līdz 1000 km. 

Tālāk uz dienvidiem, Kanādas un ASV teritorijā, līdz 32° Z.p. stiepjas Klinšu kalni.

Klimats 
Ziemeļamerikas Kordiljeru ziemeļdaļa atrodas arktiskajā un subarktiskajā klimata joslā, teritorija līdz 40° Z.p. - mērenajā joslā, bet tālāk uz dienvidiem - subtropu joslā. Kalifornijas pussalas un Meksikas kalni atrodas tropu joslā. Nogāzēs, kuras vērstas uz Klusā okeāna pusi, klimats ir maigs, okeānisks (pie Sanfrancisko - Vidusjūras klimats), bet iekšējos rajonos ir kontinentāls klimats. Jukonas plato vidējā janvāra gaisa temperatūra ir ap -30 °C, jūnijā 15 °C. Lielajā Baseinā ziemā var būt sals līdz -17 °C, bet vasarā tā nereti pārsniedz 40 °C. (absolūtais maksimums +57 °C). Jūlijā visaugstākās temperatūras ir dienvidu starpkalnu ieplakās (32 °C Kolorādo upes lejtecē), viszemākās - Dienvidu Aļaskas augstkalnu apvidos (ap 8 °C). Mitrums sadalās ļoti nevienmērīgi. Mērenajā zonā vismitrākie apstākļi ir pašos rietumos, bet tropu joslā - pašos austrumos. Vismazāk nokrišņu ir iekšējās plakankalnēs. Aļaskas dienvidu kalnos gada nokrišņu summa ir 3000 - 4000 mm, Britu Kolumbijas piekrastē - līdz 2500 mm, ASV tā samazinās līdz 400 - 200 mm. Mohaves tuksnesī ir tikai 50 mm nokrišņu gadā. Biezākā sniega sega ir Aļaskas dienvidos (150 cm un vairāk). 

Kalnu sistēmas
Meraijas Kerijas diskogrāfija

Meraijai Kerijai ir septiņi albumi, kas iekļauti RIAA pirktāko albumu top 100. Meriajai Kerijai ir 18 dziesmas, kas sasniegušas pirmo vietu ASV Billboard Hot 100 topā, kas ir vairāk nekā jebkuram citam solo māklsiniekam vai māksliniecei ASV. 2000. gadā Kerijai tika piešķirta World Music Award Balva kā visveiksmīgākajai tūkstošgades māksliniecei. RIAA Keriju ir nosaukuši par trešo veiksmīgāko sieviešu kārtas dziedātāju ASV, ar pārdotām 62,5 miljonu albumu kopijām. Līdz šim, Kerija ir pārdevusi vairāk nekā 200 miljonu ierakstu visā pasaulē.

Studijas albumi 

Diskogrāfijas

de:Mariah Carey#Diskografie
Guitar Hero III: Legends of Rock

Guitar Hero III: Legends of Rock ir Neversoft izstrādāta, Activision un RedOctane izdota muzikālā datorspēle. Tā ir trešā Guitar Hero sērijas daļa. Spēle 2007. gada oktobrī tika izlaista uz PlayStation 2, PlayStation 3, Wii, un Xbox 360. Budcat Creations pārnesa spēli uz PlayStation 2, un Vicarious Visions uz Wii konsoles. Aspyr Media izstrādāja spēles versijas PC un Macintosh, un izdeva tās 2007. gada beigās. Guitar Hero III: Legends of Rock saglabā iepriekšējo Guitar Hero sērijas spēļu īpatnības un spēlējamību.

Mūzika 

Spēlē ir vairāk nekā 70 dziesmas, no kurām vairums ir oriģinālieraksti. Xbox 360 un PlayStation 3 versijās ir papildu dziesmu lejupielādēšanas iespēja. Guitar Hero III: Legends of Rock parādās tādi mūziķi kā Toms Morello (no grupām Rage Against the Machine un Audioslave), Slash (no Guns N' Roses un Velvet Revolver). PC, PlayStation 3, un Xbox 360 versijās parādās arī Brets Maikls (no The Beatles un Poison).

Ārējās saites 
 Official Guitar Hero III: Legends of Rock mājaslapa 
 Official Guitar Hero III: Legends of Rock forums 
 Neversoft — Guitar Hero III: Legends of Rock izstrādātājs 
 Activision — Guitar Hero III: Legends of Rock izdevējs 
 RedOctane — Manufacturers of the Guitar Hero III: Legends of Rock ievadierīces 

Xbox 360 spēles
PlayStation 2 spēles
Mūzikas datorspēles
PC spēles
PlayStation 3 spēles
Wii spēles
Denijs Džouns

Denijs Džouns (dzimis ) ir viens no solistiem un ģitārists grupā McFly. Kopā ar viņu grupā spēlē Toms Flečers (ģitāra, balss), Dugijs Pointers (bass, balss) un Harijs Džads (bungas).

Mcfly 
McFly kļuva slaveni 2004.gadā. Denijs pirmo reizi satika Tomu Flečeru, kad bija devies uz atlasi puišu grupai V. Flečers, kurš filmēja atlasi vēlāk uzaicināja Deniju rakstīt kopā dziesmas priekš grupas Busted. Kopā ar viņiem dziesmas rakstīja arī Džeims Borns. Kad dziesmu rakstīšana Busted bija beigusies, Flečers un Džouns devās uz InterContinental Hotel viesnīcu Londonā, lai sāktu strādāt pie savas(pagaidām vēl nenosauktās) grupas. Abi pārējie grupas dalībnieki tika atrasti ar sludinājuma palīdzību žurnālā NME.

Džouns ir piedalījies dziesmu rakstīšanā priekš visiem četriem grupas albumiem. Viņš arī pārsvarā uzņemas izpildīt solo ģitāras partijas McFly dziesmās.

Televīzijas un filmu pieredze 
Denijs kopā ar saviem grupas biedriem ir piedalījies daudz dažādos TV šovos. 2005. gada janvārī viņi bija viesmākslinieki Britu TV seriālā Casualty sērijā.

Tāpat grupa atveidoja paši sevi filmā Just My Luck.

1986. gadā dzimušie
Lielajā Mančestrā dzimušie
Angļu ģitāristi
Angļu dziedātāji
Katrina Siska

Katrina Siska (, dzimusi  Tallinā, Igaunijā) ir igauņu dziedātāja un pianiste, grupas Vanilla Ninja dalībniece. Viņas māte Lēna ir no Krievijas un tēvs Tomass ir no Igaunijas, ģimenē vēl ir jaunāka māsa Trīna-Ketlina. Savus skolas gadus pavadījusi kopā ar citu grupas dalībnieci Piretu Jervisu Tallinas 21. vidusskolā. Savas muzikālās gaitas sākusi skolas korī un klavieres sākusi spēlēt 7 gadu vecumā.

Paralēli muzikālajai karjerai, Katrina studēja Igaunijā. Pēc atgriešanās Igaunijā kopā ar grupu Vanilla Ninja no Vācijas 2006. gadā Katrina sāka studēt Tallinas tehnoloģiju universitātē. Katrina prot daudzas valodas: igauņu, krievu, angļu, vācu, somu un franču, ko viņa apgūst universitātē.

2009. gada augustā Katrina Siska pievienojās Igaunijas Centra partijai.

Piezīmes un atsauces

Ārējās saites 

 Vanilla Ninja oficiālā mājaslapa /

1983. gadā dzimušie
Igaunijas dziedātāji
Igauņu dziedātāji
Igaunijas politiķi
Vanilla Ninja
2005. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki
Igaunijas Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki
Tallinā dzimušie
Vanilla Ninja diskogrāfija

Šī ir igauņu mūzikas grupas Vanilla Ninja diskogrāfija. Grupa ir izdevusi 4 studijas albumus, 2 dziesmu izlases un 15 singlus.

Studijas albumi

Dziesmu izlases

Singli

Dziesmas citos albumos 

Grupas dziesmas ir iekļautas dažādās dziesmu izlasēs.

DVD

Videoklipi

Piezīmes un atsauces

Ārējās saites 
 Vanilla Ninja oficiālā mājaslapa /

Diskogrāfijas
Vanilla Ninja
Silent Emotions

Silent Emotions ir igauņu grupas Vanilla Ninja dziesmu izlase, kas tika izdota  Japānā. Albums sastāv no iepriekšējo albumu klasiskajām un akustiskajām versijām. Albumu izdeva ierakstu kompānija "Pony Canyon".

Dziesmu saraksts

Ārējās saites 
 Grupas oficiālā mājaslapa /
 Informācija par albumu allmusic.com mājaslapā 

2005. gada albumi
Vanilla Ninja albumi
Krietnais kareivis Šveiks

Krietnais kareivis Šveiks ir saīsinātais nosaukums Jaroslava Hašeka satīriskam romānam. Pēc Hašeka nāves grāmatu ilustrēja Jozefs Lada un Georgs Gross. Sākotnējais nosaukums čehu valodā bija Osudy dobrého vojáka Švejka za světové války, burtiski Krietnā kareivja Šveika dēkas pasaules karā.

Hašeks sākotnēji bija paredzējis Šveika piedzīvojumus aprakstīt sešās grāmatās, bet pabeidza tikai četras, kuras vēlāk tika apvienotas vienā grāmatā. Viņš mira no tuberkulozes 1923. gadā.

Latviešu valoda bija trešā pasaulē, kurā šis Hašeka romāns 20. gadsimta divdesmito gadu nogalē iztulkots pilnībā. Kopumā Šveiks latviski tulkots sešas, izdots deviņas un astoņas reizes uzvests uz teātra skatuves.

Tematika 

Romāna darbība notiek Pirmā Pasaules kara laikā Austroungārijā, daudznāciju impērijā, kurā starp tautām ir uzkrājusies spriedze. Karā bojā gāja 15 miljoni cilvēku, no tiem miljons Austroungārijas karavīru. Jaroslavs Hašeks šajā konflikta pats piedalījās un šos notikumus attēloja Krietnajā kareivī Šveikā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Krietnā kareivja Šveika dēkas pasaules karā (latviski)
 Drošsirdīgais kareivis Jozefs Šveiks, Vaneks Karels (latviski)

1923. gada romāni
Romāni čehu valodā
Klints Īstvuds

Klints Īstvuds (; dzimis  Sanfrancisko, Kalifornijā, ASV) ir amerikāņu kinoaktieris, kinorežisors, producents un komponists. 10 reizes izvirzīts apbalvošanai ar Amerikas Kinoakadēmijas balvu, no kurām četras reizes to ieguvis — divreiz kā labākais režisors un divreiz kā labākās filmas producents — par filmām "Nepiedots" (1992) un "Miljons dolāru mazulīte" (2004). Ieguvis arī Zelta globusa balvu par šīm divām filmām, kā arī par filmu "Putns" (Bird, 1988). Īstvuds 2000. gadā saņēmis Venēcijas kinofestivāla balvu par mūža ieguldījumu.

Aktiera karjera 
Īstvuds uzsāka savu aktiera karjeru 1954. gadā. Sākumā viņa lomas bija nelielas, bet pēc dažiem gadiem viņš saņēma lomu TV vesterna seriālā Rawhide (1959–1965), kas veicināja aktiera karjeru. Īstvuds kļuva starptautiski pazīstams ar savām lomām Serdžo Leones "itāļu vesternu" triloģijā Trilogia del dollaro: Par sauju dolāru" (1964), "Par dažiem liekiem dolāriem" (For a Few Dollars More, 1965) un "Labais, ļaunais un neglītais" (1966). 70. un 80. gados Īstvuda popularitāti vēl vairāk palielināja galvenā loma filmā "Netīrais Harijs" (1971) un četros tā turpinājumos, kuros viņš attēloja antivaroni, policistu "Netīro Hariju". Īstvuds attēlojis lomas arī tādās pazīstamās filmās kā "Bēgšana no Alkatrazas" (Escape from Alcatraz, 1979), "Gaišais jātnieks" (Pale Rider, 1985), Heartbreak Ridge (1986), "Nepiedots" (1992), "Medisonas apgabala tilti" (1995), "Absolūtā vara" (Absolute Power, 1997), "Miljons dolāru mazulīte" (2004), Gran Torino (2008), "Problēmas ar metienu" (2012). Par lomām filmās "Nepiedots" un "Miljons dolāru mazulīte" nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris.

Režisors un producents 
Sākot ar 70. gadiem Īstvuds darbojas arī kā filmu režisors un producents. Pirmā viņa režisētā filma bija Play Misty for Me (1971), kurā viņš tēloja galveno lomu. Īstvuds bieži apvieno savu režisora darbu ar tēlošanu savās filmās. Viņš tēlojis ne mazāk kā divdesmit piecās no savām režisētajām filmām.

Lielākos panākumus guvušas Īstvuda filmas "Nepiedots" (1992) un "Miljons dolāru mazulīte" (2004), katra ieguva pa četrām Amerikas Kinoakadēmijas balvām (no 9 nominācijām filmai "Nepiedots" un no 7 nominācijām filmai "Miljons dolāru mazulīte"). Īstvuda filma "Noslēpumu upe" (2003) ieguva sešas nominācijas Amerikas Kinoakadēmijas balvām, no kurām divās kategorijās  balvas saņēma Šons Penns kā labākais aktieris un Tims Robinss kā labākais otrā plāna aktieris. Īstvuda režisētā filma "Vēstules no Ivodzimas" (Letters from Iwo Jima, 2006) saņēma 4 nominācijas (no tām ieguva vienu balvu par skaņu montāžu), filma "Samainītais" (2008) — 3 nominācijas, filma "Nepakļaujamais" (Invictus, 2009) — divas nominācijas, filma "Amerikāņu snaiperis" (2014) — sešas nominācijas.

Filmogrāfija

Atsauces

Ārējās saites 

 

1930. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Amerikāņu kinorežisori
ASV kinoproducenti
Amerikāņu komponisti
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji režisori
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji producenti
Zelta globusa balvas ieguvēji
Cēzara balvas ieguvēji
Sudrabainie mākoņi

Sudrabainie mākoņi (pazīstami arī kā mezosfēras mākoņi) ir reti atmosfēras mākoņi, kurus var redzēt tikai krēslas laikā un tikai mērenajos un polārajos platumos. Labāk tie ir redzami vasarā starp 50° un 60° platumiem gan ziemeļu, gan dienvidu puslodē.

Tie ir visaugstāk novietotie mākoņi Zemes atmosfērā; veidojas mezosfērā 85 (no 80 līdz 100) km augstumā (tuvu pieņemtajai kosmiskās telpas robežai) un redzami tikai tad, kad tos apspīd Saule, atrodoties zem horizonta un kad nekādus citus mākoņus tā vairs neapspīd. Dienā mākoņi nav redzami pārāk gaišās gaismas dēļ. Tie ir tik caurspīdīgi, ka dienā tiem cauri spīd ne tikai Saule, bet arī Mēness un zvaigznes.

Sudrabainie mākoņi pilnībā nav izpētīti. Cik zināms, sudrabainos mākoņus 1885. gadā pirmoreiz novēroja britu astronoms T.V.Bekhauss, un iespējams, ka tie agrāk nav pastāvējuši. Divus gadus iepriekš — 1883. gadā — Indonēzijā notika Krakatau vulkāna izvirdums, un tā pelni tika izsviesti augstu atmosfērā. Daudzas daļiņas nenonāca atpakaļ uz zemes un no tām veidojās sudrabainie mākoņi. Tie atmosfērā saglabājās arī turpmāk, turklāt tiek uzskatīts, ka sudrabaino mākoņu veidošanās saistīta ar metānu, kurš izdalījies atmosfērā kopš rūpnieciskās revolūcijas laikiem. Atmosfēras augšslāņos metāns pārvēršas ūdens tvaikā, kas kalpo par mākoņu saistvielu. Turklāt šķiet, ka tie sākuši izplesties. Bekhausa laikā sudrabainie mākoņi bija redzami tikai uz ziemeļiem no 50. platuma grāda, bet mūsdienās tie novēroti pat pie 40. ziemeļu platuma grāda. 1978. gadā bija arī izteikts viedoklis, ka sudrabainie mākoņi ir tikai optiskais efekts, kurš līdzinās mirāžai. Bieži mākoņus saista ar Tunguskas meteorīta katastrofu. Pēdējie pētījumi rāda, ka iespējamais mākoņu veidošanās iemesls varētu būt kosmiskie putekļi un meteorīti, kuri tiek iznīcināti tieši šajā augstumā. Tomēr visi mēģinājumi izskaidrot mākoņu ģeogrāfisko izplatību un novērošanas laiku ir bijuši neveiksmīgi.

Sudrabainie mākoņi kalpo arī kā viens no galvenajiem informācijas avotiem par gaisa masu kustību atmosfēras augšējos slāņos.

Skatīt arī 
 Atmosfēra
 Mākoņi

Ārējās saites 
 Sudrabaino mākoņu bilde
 Fotogrāfijas astrogalaxy.ru
 Sudrabainie mākoņi Rīgā 2009. gada 18. jūnija rītā (fotogrāfijas)

Mākoņi
Gubumākoņi

Gubumākoņi Cumulus (Cu) ir pa visām debesīm izmētāti atsevišķi mākoņi ar stingru, bieži vien pelēku pamatu. Tie attīstās vertikālā virzienā un izskatās vai nu pēc kaudzes, vai kalna, vai torņa (atkarībā no to veida). Latvijā tie visbiežāk novērojami vasarā. Veidojas, siltajam gaisam lēni ceļoties virs Zemes. Gubumākoņi sastāv no ūdens pilieniem, bet gubu lietusmākoņu virsotnes sastāv no ledus kristāliņiem. Cauri gubumākoņiem parasti nespīd Saule un zem tiem ir tumšāks.

Gubumākoņu vertikālā attīstība 
Normālos laikapstākļos virs mums kustas daudzi gubumākoņi. Tie veidojas no ūdens tvaikiem, kuri kopā ar slito gaisu paceļas no Zemes virsas un augstumā, kas atbilst rasas punktam, kondensējas mazos ūdens pilienos, kuru izmēri ir ap 10 mikrometri. Diezgan viegli novērtēt to augstumu virs Zemes, kur notiek tvaiku kondensācija "standarta atmosfērā", kuras temperatūra ar katru augstuma kilometru pazeminās par 6,5 °C. Pieņemsim, ka gaisa mitrums pie Zemes virsas ir 50%, bet tā temperatūra ir 20 °C. Tad, zinot ūdens tvaika spiediena atkarību no temperatūras, var pateikt, ka kondensācija sākas pie 10 °C temperatūras. Viegli izskaitļot, ka "standarta atmosfēras" temperatūra pazeminās par 10 °C apmēram 1,5 km augstumā, kas aptuveni atbilst gubumākoņu atrašanās augstumam virs Zemes virsas. Jo mitrāks gaiss, jo zemāk atrodas gubumākoņi.

No tā seko, ka gubumākonim jāizskatās plakanam, kā pankūkai. Tomēr tvaika kondensācijas laikā, augstumā, kuru mēs jau novērtējām, notiek liela siltuma daudzuma izdalīšanās. Šis siltums sasilda gaisu visapkārt un tvaiku, ko tas satur, tādējādi uz laiku pārtraucot tā kondensāciju. Sasildītais gaiss, kurš satur lielu tvaika daudzumu, turpina celties augšup, un tā tvaiku kondensācija notiek vēl lielākā augstumā utt.

Rezultātā virs gubumākoņa plakanā pamata izveidojas cepure, kurai parasti ir kaudzes forma, no kuras tad arī ir cēlies šo mākoņu 
nosaukums.

Gubumākoņu veidi:
 Augstie gubumākoņi (Altocumulus, Ac)
 Gubu lietusmākoņi (Cumulonimbus, Cb)
 Gubu pārslveidīgie mākoņi (Altocumulus floccus, Ac fl)
 Gubu vidējie mākoņi (Cumulus mediocris, Cu med)
 Lielie gubumākoņi (Cumulus congestus, Cu cong)
 Plakanie gubumākoņi (Cumulus humilis, Cu hum)
 Slāņu gubumākoņi (Stratocumulus, Sc)
 Spalvu gubumākoņi (Cirrocumulus, Cc)

Mākoņi
Rātsupīte

Rātsupīte (arī Rātes upīte) ir Gaujas labā krasta pieteka Valmieras apkaimē. Sākas kā novadgrāvis ziemeļaustrumos no Krūzēm Valmieras novada Burtnieku pagastā. 

Upes augštece un vidustece regulētas. Pirms Valmiermuižas uzņem vienīgo ievērojamo pieteku Varīti (kreisā). Pēc Iršu parka Rātsupīte tek cauri Valmieras pilsētai pa izteiktu ieleju. Tek gar Valmieras pilskalnu, kas bijusi arī baltu pils vieta Rātsupītes un Gaujas satekas vietā. Pēc aptuveni 13 km tecējuma upīte netālu no Valmieras centra ietek Gaujā. 

Uz upītes izveidoti divi dzirnavu ezeri — Āžkalna ezers un Valmieras dzirnavu ezers.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Burtnieku novada upes
Valmieras upes
Draņķupīte

Draņķupīte (arī Klučupīte) ir Gaujas labā krasta pieteka Cēsu novadā. Tā iztek no Ungura ezera daļas, ko pieņemts saukt par Mazo Unguru. Ar vairākiem grāvjiem Draņķupīte ir savienota ar Ķūķupīti. Draņķupīte tek cauri Ķiržu ezeram un vēl vienam nelielam ezeriņam. Lielāko daļu upes krastu aizņem mežu platības.

Upes nosaukums dažādos avotos atšķiras. Sastopams gan nosaukums Klučupīte, gan Draņķupīte. Upītes tuvumā sastopami arī vietvārdi un māju nosaukumi, kas nes abus šo upes nosaukumu cilmes vārdus.

Cēsu novada upes
Pārgaujas novada upes
Alfrēds Čepānis

Alfrēds Čepānis (dzimis , Kalsnavas pagastā) ir Latvijas politiķis, 5. un 6. Saeimas deputāts, bijušais Saeimas priekšsēdētājs.

Biogrāfija 
Čepānis ir dzimis lietuvieša un baltkrievietes ģimenē, kur runāja tikai latviski. 1957. gadā beidzis Kalsnavas pamatskolu, mācības turpinājis Jaungulbenes arodskolā. Pēc pamatskolas beigšanas Čepānis arī darbojies lauksaimniecībā, darba gaitas sācis kā traktorista palīgs Kalsnavas kolhozā "Draudzība", bijis traktorists un kombaineris. No 1964. gada bijis komjaunatnes Madonas rajona komitejas instruktos, Latvijas Komunistiskās partijas CK padomju un partijas darbinieku skolas Rīgā klausītājs. Pēc tās beigšanas strādājis par Ventspils rajona Zūru kolhoza "Komunisma ceļš" priekšsēdētāja vietnieku.
 
No 1968. gada līdz 1974. gadam strādājis komjaunatnes darbā. No 1968. gada oktobra - Ventspils rajona komjaunatnes komitejas 1. sekretārs. 1973. gadā neklātienē beidzis Augstāko partijas skolu Maskavā. 

No 1974. gada komunistiskās partijas un administratīvos amatos - LKP Ventspils rajona komitejas nodaļas vadītājs, Ventspils rajona izpildkomitejas priekšsēdētāja vietnieks, Latvijas PSR Ministru Padomes lietu pārvaldes vecākais referents, Ventspils rajona tautas deputātu padomes izpildkomitejas priekšsēdētājs, LKP Preiļu rajona komitejas 1. sekretārs. Kopš 1984. gada decembra - LKP Liepājas rajona komitejas 1. sekretārs. No 1988. līdz 1990. gadam - Latvijas PSR Ministru padomes priekšsēdētāja vietnieks.

Bijis Latvijas Komunistiskās partijas Centralās komitejas loceklis, Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāts.

1990. gadā Čepānis ievēlēts par Augstākās padomes deputātu. 1993. gadā no Demokrātiskās Centra partijas saraksta ievēlēts 5. Saeimā, divus gadus vēlāk no Demokrātiskās partijas "Saimnieks" saraksta ievēlēts 6. Saeimā un kļuvis par Saeimas priekšsēdētājas biedru. , pēc tam, kad Ilga Kreituse izstājās no DPS frakcijas, Čepānis kļuva par Saeimas priekšsēdētāju. 7. Saeimā nav ievēlēts.

1999. gadā ievēlēts Trasta komercbankas padomē, vēlāk kļuvis par tās priekšsēdētāja vietnieku. 2001. gadā ievēlēts Rīgas domē no Latvijas Demokrātiskās partijas ("Saimnieka" pēcteces) saraksta. Pēc LDP likvidācijas 2004. gadā piedalījies partijas "Jaunais centrs" dibināšanā. 2005. gadā no JC saraksta kandidējis Rīgas domes vēlēšanās, nav ievēlēts. 

Apbalvots ar PSRS Tautu Draudzības ordeni, ordeni "Goda Zīme", vēlāk Triju Zvaigžņu ordeņa komandieris. Viņš ir apbalvots arī ar 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi.

Literatūra 
 Tālavs Jundzis. 4. maijs: Rakstu, atmin̦u un dokumentu krājums par Neatkarības deklarāciju. Fonds "Latvijas Vēsture", 2000.

Atsauces 

1943. gadā dzimušie
Madonas novadā dzimušie
Latvijas baltkrievi
PSKP biedri
Demokrātiskās Centra partijas politiķi
Demokrātiskās partijas "Saimnieks" politiķi
Saeimas priekšsēdētāji
LR Augstākās Padomes deputāti
5. Saeimas deputāti
6. Saeimas deputāti
Rīgas domes deputāti (2001—2005)
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Lībagu pagasts

Lībagu pagasts ir viena no Talsu novada administratīvajām teritorijām tā centrālajā daļā. Robežojas ar Talsu un Stendes pilsētām un Abavas, Laidzes, Laucienas, Strazdes, Virbu un Ģibuļu pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Lībagupe, Zāgstrauts.

Ezeri 
Bezdubeņu ezers, Bērzene, Kalnezers, Kamparezers, Mundigezers, Sirdsezers, Stulbiņezers, Velna Acs, Vēzene, Ābeļezers, Čumalezers.

Vēsture 
Mūsdienu Lībagu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Lībagu muiža (Gut Lipsthusen, Lībagi), Stendes muiža (Gut Stenden, Dižstende).

1935. gadā Lībagu pagasta platība bija 58,4 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Lībagu un Aklāciema ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Lībagu ciemam 1961. gadā pievienoja daļu Talsciema ciema teritorijas, 1979. gadā apvienoja ar Stendes lauku teritoriju ar platību 66,2 km². 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Talsu novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas: Mundigciems (pagasta centrs), Dižstende, Lībagi, Aklaisciems.

Ievērojamas personības  
 Fricis Blumbahs (1864—1949), astronoms
 Andrejs Priedkalns (1868—1939), sabiedrisks darbinieks, advokāts
 Kārlis Kretulis (1889—1938), revolucionārs, padomju darbinieks

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces

Ārējās saites 

Kurzeme
Talsu novada pagasti
Jesaja

Jesaja ir Bībeles pravietis 8. gadsimtā p.m.ē. un tradicionāli tiek uzskatīs par Jesajas grāmatas autoru. Jūdaismā Jesaja tiek uzskatīts par pirmo no lielajiem praviešiem.

Bībelē teikts, ka Jesaja dzimis 8. g.s. p.m.ē. Viņa sieva Bībelē minēta vienīgi kā "praviete" un viņiem ir divi dēli.

Viņa pravietošanas laiks bija Jūdejas karalistes karaļu Uzija, Jotāma, Ahaza un Hezekijas valdīšanas laikā. Ņemot vērā karaļu valdīšanas laikus, iespējams, ka Jesajas pravietošanas laiks bija četrdesmit četri gadi.

Šajā laikā asīrieši vairākkārt uzbruka senajai Izraēlas karalistei, iekarojot tās teritoriju un aizvedot daļu iedzīvotāju trimdā. 722 gadā p.m.ē. asīrieši iekaroja un izpostīja Samariju.

Karaļa Ahaza valdīšanas laikā asīrieši Jūdejas karalisti militāri neapdraudēja, taču pēc tam, kad Jūdas karalis Hezekija izveidoja aliansi ar Ēģipti, Asīrijas karaspēks 700. gadā p.m.ē. iebrukā Jūdejas karalistē. Turpmākajos gados karš ar Asīriju noritēja vairākkārt, vienubrīd Asīriešu karaspēks pat aplenca Jeruzālemi, taču Dieva uzsūtīta slimība nonāvēja daudzus asīriešu kareivjus un aplenkums tika izbeigts.

Tradicionāli tiek uzskatīts, ka Jesaja mira mocekļa nāvē, kad elkdievji viņu pārzāģēja uz pusēm ar koka zāģi.

Ārējās saites 
 
 Jesajas grāmata, angliski 
 Jesajas grāmata, latviski
 Ievads Jesajas grāmatā
 Par Jesajas grāmatu, Jewish Treats

Bībele
Vecā Derība
Vecās Derības personāži
Jūdaisms
Ebreju vēsture
Valdgales pagasts

Valdgales pagasts ir teritoriāla vienība Talsu novada vidusdaļā. Robežojas ar Talsu pilsētu un Dundagas, Īves, Laidzes, Ģibuļu, Puzes un Ārlavas pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Alkšņvalks, Atara, Augšdonava, Dingsvalks, Lagžu valks, Lejasdonava, Liepniekvalks, Pelišdanga, Sundzeru valks, Sustriņvalks, Viekste, Zemdegsupe, Ķēšupe, Ūķene .

Ezeri 
Lielais Kūtiņas ezers, Mazais Kūtiņas ezers, Stūriņezers.

Vēsture 
Mūsdienu pagasta teritorijā vēstursiki atradās Limbuža muiža (Gut Limbuschen), Pubužu muiža (Gut Pobuschen, Pobuži), Pūņu muiža (Gut Puhnjen, Vecpūņas), Valdgales muiža (Gut Waldegahlen, Valdgale).

1920. gadā Talsu apriņķa Valdegales pagastam pievienoja Laidzes pagastu. 1925 gadā pagastu pārdēvēja par Laidzes pagastu. 1945. gadā Laidzes pagastā izveidoja Valdgales ciemu. 1954. gadā tam pievienoja Valdemāra ciemu. 1961. gadā daļu teritorijas iekļāva Laidzes ciemā. 1963. gadā pievienoja daļu Ziedoņa ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Talsu novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Pūņas, Cīruļi, Valdgale, Gambija, Lielsalas, Pobuži, Vecpūņas, Ģibzde, Sumburciems

Lielākās apdzīvotās vietas ir Pūņas (pagasta centrs), Valdgale, Cīruļi, Vecpūņas.

Ievērojamas personības  
 Krišjānis Valdemārs (1825—1891), publicists, viens no jaunlatviešu kustības aizsācējiem
 Teodors Grīnbergs (1877—1968), luterāņu mācītājs, arhibīskaps

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Kurzeme
Talsu novada pagasti
 
Laidzes pagasts
Sēme

Sēme ir apdzīvota vieta Tukuma novada Sēmes pagastā, pagasta centrs. Atrodas pagasta dienviddaļā, Lāčupītes krastos. Sēmē atrodas pagasta administrācija, pamatskola, bibliotēka, tautas nams, 1,4 km uz ziemeļrietumiem — luterāņu baznīca. Apdzīvotā vieta veidojusies ap Kulves pusmuižu (Vorwerk Kulwen). Vēsturiskā Sēmes muiža atradās Sēmes ezera ziemeļu krastā kādus 3 kilometrus uz ziemeļrietumiem no mūsdienu Sēmes.

Atsauces 

Sēmes pagasts
Tukuma novada ciemi
Latvijas ciemi
Latvijas pagastu centri
Bengālijas līcis

Bengālijas līcis (, , , , , ) ir jūras līcis Indijas okeāna ziemeļos, pēc hidroloģiskā režīma — malas jūra. Tam ir trīsstūra forma. Rietumos tas apskalo Indijas, Šrilankas krastus, ziemeļos — Bangladešas, bet austrumos Mjanmas un Andamanu un Nikobaru Salas.

Bengālijas līcis ir lielākais pasaulē, tā aptuvenā platība ir 2 172 000 km². Lielākās upes, kuras ietek Bengālijas līcī, ir Ganga, Brahmaputra, Padma, Meghna, Jamuna, Godavāri, Krišnu un Kaverī.

Atsauces 

Indijas okeāna līči
Spāre (upe)

Spāre' ir upe Talsu novada Ģibuļu pagastā un Ventspils novada Usmas pagastā. Iztek no Spāres ezera. Ezera izteka regulēta ar akmeņu krāvumu. Kopējais upes baseins ir 148,3 km² (bez Spāres ezera un Vidusupes baseina tikai 23,8 km²). Upe tek mežainu līdzenu apvidu, gultne pārsvarā regulēta. Vidusposmā ieleja līdz pat 10 m dziļa. Lielākā pieteka Ķipstvalks. Ietek Ilziķezerā. Lielākā apdzīvotā vieta krastos Ropiķi.

Atsauces 

Irbes baseina upes
Spāre
Talsu novada upes
Ventspils novada upes
Lodveida zibens

Lodveida zibens ir spīdošs, lodveida formas atmosfērā sastopama elektriska dabas parādība, kas dažu desmitu sekunžu vai dažu minūšu laikā izlādējas. Tas ir viens no zibens veidiem. Negaisa mākoņos tas novērots līdz 100 reižu biežāk nekā Zemes tuvumā.

Lodveida zibens vienmēr parādās pērkona negaisa un zibens laikā, bieži vien tad, kad ir novērojami arī parastie zibeņi. To izveido atsevišķas zibens izlādes, bet dažkārt lodveida zibens var pēkšņi uzrasties no dažādiem priekšmetiem, piemēram, koka staba. Dzīvojamās ēkās lodveida zibens var iekļūt pa atvērtu logu, elektriskajiem un telefona vadiem, kā arī caur dūmvadiem.

Visbiežāk lodveida zibens pārvietojas horizontāli, apmēram metra augstumā virs zemes, diezgan haotiski. Tam ir tendence iekļūt telpā, turklāt tas iekļūst tur caur mazām spraugām. Bieži lodveida zibeni pavada skaņas — krakšķis, svilpošana.

Lodveida zibens dzīvo no 10 sekundēm līdz pat dažām stundām, pēc tam tas iztvaiko. Reti tas kļūst bālāks vai sadalās mazākos zibeņos. Ja paša zibens laikā no tā izdalās maz siltuma, tad zibens sprādziena laikā siltuma enerģija var iztvaicēt ūdeni un izkausēt priekšmetus.

Lodveida zibens izmērs var būt no dažiem centimetriem līdz metram. Forma sfēriska, bet retos gadījumos var būt plakana vai bumbierveidīga. Zibens krāsa var būt no baltas vai dzeltenas līdz pat zaļai krāsai. Dažreiz ir plankumi.

Kopējā izlādes jauda ir ap 100 vati, spīdējums ir mainīgs — gaišāks un tumšāks. Uz Zemes vienlaicīgi pastāv ap 100—1000 zibeņi, bet varbūtība vienam cilvēkam kaut reizi mūžā ieraudzīt lodveida zibeni, ir 0,01%.

Lodveida zibeni uzskata par plazmas parādību, lai gan zinātniska izskaidrojuma trūkst. Iespējams, ka lodveida zibens ir milzīga elektriskā dzirkstele, tomēr tās rašanās iemesls nav zināms. Ir arī pieņēmums, ka lodveida zibens ir miniatūra melnā cauruma kopija, tomēr šis apgalvojums ir maz ticams.

Atsauces 

Meteoroloģija
Elektromagnētisms
Plazmas fizika
Ušakovs

Ušakovs (, no  — 'bērns'; sieviešu dzimtē Ušakova (Ушако́ва)) ir Krievijā izplatīts jauktas cilmes (azerbaidžāņu un krievu) uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
 Fjodors Ušakovs (Фёдор Ушаков; 1745—1817) — Krievijas admirālis;
 Georgijs Ušakovs (Георгий Ушаков; 1901-1963) — padomju polārpētnieks;
 Nils Ušakovs (Нил Ушаков; 1976) — krievu tautības Latvijas politiķis un žurnālists.

Azerbaidžāņu uzvārdi
Krievu uzvārdi
Brankas

Brankas (agrāk — Lielupe) ir ciems Jelgavas novada Cenu pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā Iecavas upes krastos pie autoceļa A8  no novada centra Jelgavas un  no Rīgas. Izveidojies kā viens no Latvijas ķieģeļrūpniecības centriem.

Ciemats strauji izauga padomju laikos, kad atsevišķu ķieģeļnīcu vietā 1963. gadā izveidoja būvkeramikas rūpnīcu «Spartaks» ar centru Ānē un cehiem Tetelē un Brankās. Brankas līdz 2003. gadam bija Cenu pagasta administratīvais centrs, tagad ciemā ir pašvaldības pakalpojumu centrs.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Cena (ciems)

Cena (arī Cenas) ir apdzīvota vieta Zemgalē, Jelgavas novadā. Ciemats atrodas Misas upes krastā aptuveni 32 km no Rīgas un 10 km no Jelgavas.

Atsauces
Mossad

Mossad ( Izlūkošanas un speciālo uzdevumu dienestu resora vadība) ir Izraēlas izlūkošanas dienests.

Pēc savām funkcijām un uzdevumiem līdzinās ASV Centrālās izlūkošanas pārvaldei. Tiek uzskatīta par vienu no profesionālākajiem un spēcīgākajiem specdienestiem pasaulē. Tieši pakļauts Izraēlas premjerministram. Mossad tika nodibināts 1951. gada 1. aprīlī.

Pirmais Izraēlas premjerministrs, Dāvids Ben Gurions, kurš bija Mossad izveides iniciators, izteicās, ka: "Mūsu valsts kopš pašas dibināšanas bijusi ienaidnieku ielenkumā. Izlūkošana ir mūsu pirmā aizsardzības līnija". Jau vēlāk Mossad sāka darboties arī aiz Izraēlas robežām. Tā centrālais ofiss atrodas Telavivas centrā, bet operatīvās nodaļas Telavivas piepilsētā. Mossadā strādā ap 1200 darbinieku un tā budžets tiek lēsts ap 350 miljoniem ASV dolāru.

Darbības virzieni ir saistīti ar informācijas vākšanu, apstrādi un analīzi, ka arī slepeniem, speciāliem uzdevumiem Izraēlā un aiz tās robežām. Tāpat Mossad uzdevumos ietilpst arī pretdarbība teroristiskiem aktiem pret ebrejiem Izraēlā un aiz tās robežām, palīdzība izbraukt ebrejiem uz Izraēlu no valstīm, kurās to nav iespējams izdarīt, un daudzi citi. Mossad vadītājs no 1952. līdz 1963. gadam bija Isers Harels, kurš savus jaunības gadus bija pavadījis Latvijā.

Piezīmes un atsauces

Ārējās saites 
 Mossad mājaslapa 
 Informācija par Mossad 

Izraēlas vēsture
Izraēlas organizācijas
Ozolnieki

Ozolnieki ir apdzīvota vieta Zemgalē, Jelgavas novadā. Ozolnieku pagasta administratīvais centrs. Ciems atrodas aptuveni 36 km no Rīgas un 6 km no Jelgavas centra, Iecavas upes kreisajā krastā, netālu no tās ietekas Lielupē.

Vēsture 
Ozolnieki veidojušies uz Ozolmuižas (Eckhofen) zemes, kas Kurzemes un Zemgales hercogistes laikā bija hercogu īpašumā. 1649. gadā Ozolmuižu kā laulības dāvanu saņēma hercoga Jēkaba sieva Luīze Šarlote. Pēc hercogistes likvidācijas 1795. gadā muiža pārgāja Krievijas impērijas ķeizara Pāvila I īpašumā, kas to uzdāvināja Kurzemes gubernatoram Kārlim Vilhelmam Drīzenam, kas to pārdēvēta par Paulsgnādi (Paulsgnade — "Paula žēlastība"). 1920. gada zemes reformas laikā agrāk Rekes dzimtai piederošo Ozolmuižu sadalīja 252 vienībās 1299 ha kopplatībā.  
1846. gadā uzcēla Ozolmuižas skolu, kas, vairākkārt pārbūvēta, ir pamats mūsdienu Ozolnieku vidusskolai (no 1987), bet 1939. gadā ciematā atklāja jauno pagasta valdes namu. 

Pēc Otrā pasaules kara ciematu skāra vairākas administratīvi teritoriālas reformas: 1949. gadā Ozolnieku pagastu likvidēja un Ozolnieku ciems nonāca Jelgavas rajona pakļautībā, 1954. gadā tas nonāca Valgundes ciema, bet vēlāk - Cenu ciema sastāvā, līdz 1979. gadā Ozolniekus pārveidoja par pilsētciematu. Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas Ozolnieku pilsētciematu pārdēvēja par Ozolnieku pagastu, nemainot tā teritoriju.

No 1950. gada, kad Ozolniekos izvietoja Jelgavas meliorācijas mašīnu staciju, ciemats sāka veidoties un augt kā melioratoru ciemats. Uzņēmuma vadībā tika ievērojami paplašināts Ozolnieku dzīvojamais fonds un infrastruktūra, uzceltas vairākas ražotnes.

No 2003. gada, kad Ozolnieku pagasts apvienojās ar Cenu pagastu, Ozolnieki kļuva par jaunizveidotā Ozolnieku novada administratīvo centru. 2021. gadā Ozolnieku novadu iekļāva Jelgavas novadā, līdz ar to Ozolnieki kļuva par Ozolnieku pagasta administratīvo centru.

Atsauces 

 
Ozolnieku pagasts
Jelgavas novada ciemi
Latvijas pagastu centri
Latvijas ciemi
Latvijas pilsētciemati
Ģenerālis

Ģenerālis (no  — ‘galvenais’) ir augstāko virsnieku dienesta pakāpe.

Šis termins tiek lietots gandrīz visu pasaules valstu armijās. Ģenerālis var būt gan atsevišķa pakāpe, kas parasti apzīmē augstāko dienesta pakāpi attiecīgās valsts armijā, gan arī jēdziens, kuru attiecina uz virsnieku, kuram ir kāda no ģenerāļa pakāpēm, piemēram, ģenerālmajors, ģenerālleitnants un citas.

Par piecu zvaigžņu ģenerāļiem parasti dēvē feldmaršalus, kuri kaujas laukā attiecīgi vada vislielākās militārās formācijas.

Vēsture 

Pirmo reizi šī pakāpe parādījās Francijā, 16. gadsimtā. Lai iegūtu šo augsto virsnieka pakāpi parasti ir jābūt augstākajai militārajai izglītībai un ilgstošai pieredzei dienestā, kas parasti mērāma vairākos desmitos gadu. Šī pakāpe tiek lietota ne tikai militārajā jomā, bet arī daudzos citos dienestos, kuros pastāv dienesta pakāpes, piemēram, policijā, robežsardzē vai glābšanas dienestos.

Iedalījums 

Parasti ar jēdzienu "ģenerālis" izšķir piecu dažādu dienestu pakāpes, kur, sākot ar zemāko līdz augstākajai, tās tiek sarindotas šādi:
 Ģenerālbrigadieris — saukts arī par "vienzvaigžņu ģenerāli", parasti komandē veselu pulku vai brigādi.
 Ģenerālmajors — saukts arī par "divzvaigžņu ģenerāli", parasti komandē veselu divīziju.
 Ģenerālleitnants — saukts arī par "trīszvaigžņu ģenerāli", parasti komandē veselu armijas korpusu.
 Ģenerālpulkvedis — saukts arī par "četrzvaigžņu ģenerāli", parasti komandē veselu armiju.
 Ģenerālfeldmaršals jeb armijas ģenerālis — saukts arī par "pieczvaigžņu ģenerāli", parasti komandē veselu fronti vai armiju grupu.

Lietošana Latvijā 

Arī Latvijas Bruņotajos spēkos un Latvijas Nacionālajos bruņotajos spēkos tika un tiek lietota šī dienesta pakāpe, tāpat arī Valsts policijā, Valsts robežsardzē un Valsts Ugunsdzēsības un glābšanas dienestā.

Latvijas karaspēka ģenerāļu apkakles zīmotnes uz parādes militārā tērpa

NATO valstu ģenerāļu uzpleči

Atsauces

Ārējās saites 
 Otrā pasaules kara ģenerāļi 

 
Dienesta pakāpes
Indas ielejas civilizācija

Indas ielejas civilizācija, arī Harapas civilizācija, bija Senās Indijas bronzas laikmeta civilizācija, kas attīstījās Indas upes baseinā un Arābijas jūras piekrastē no aptuveni 3300. līdz 1300. gadam p.m.ē., uzplaukumu sasniedzot no 2600. līdz 1900. gadam p.m.ē. 
Tā beidza pastāvēt pēc āriešu atnākšanas 2. gadu tūkstotī pirms mūsu ēras.   

Līdzās Senajai Ēģiptei un Mezopotāmijai bija viena no trim vissenākajām pasaules civilizācijām.

Lokalizācija 
Indas ielejas civilizācijas nozīmīgākie centri bija Harapa, Mehrgarha, Mohendžo-Daro un Lothala.

Indijas vēsture
Pakistānas vēsture
Bronzas laikmets
Civilizācijas