joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Akmeņainais ceļš

"Akmeņainais ceļš" ir 1983. gada Latvijas PSR uzņemta mākslas filma. Filmas režisors ir Rolands Kalniņš. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Viļa Lāča tāda paša nosaukuma romāna motīviem.

Sižets 

30. gadu Latvija. Strādnieka dēls Roberts Līviņš ir mērķtiecīgs un apdāvināts jauneklis. Viņš iegūst arhitekta izglītību un sāk strādāt pie bagāta būvuzņēmēja. Līdz ar to viņš nokļuvis citā sabiedrības slānī. Kad Roberts iemīlas būvuzņēmēja meitā Līvijā, tā pieprasa, lai viņš sarauj visas saites ar saviem tuviniekiem.

Lomās 
 Andrejs Žagars — Roberts Līviņš
 Vizma Ozoliņa (Kvēpa) — Līvija Ulpe
 Andris Bērziņš — Ēriks Buliņš
 Regīna Razuma — Alise Līviņa
 Juris Rijnieks — Valfrīds Ulpe
 Eduards Pāvuls (ierunājis Uldis Dumpis) - Ulpes kungs
 Ņina Ņeznamova (ierunājusi Antra Liedskalniņa) - Meldriņa kundze
 Gunārs Cilinskis - Dingvuds
 Vaironis Jakāns - Niklāvs

Interesanti fakti 
 Kinodebijas Vizmai Ozoliņai (Kvēpai) (vienlaicīgi ar "Svešās kaislības") un Jurim Rijniekam.
 Epizodē redzams kinorežisors Rostislavs Gorjajevs.
 Epizodē uz ielas pie galdnieka darbnīcas redzama Sarkandaugava, Sīmaņa un Priežu iela.

Ārējās saites 

 Filmas.lv profils

Video 
 "Akmeņainais ceļš"

1983. gada Latvijas PSR filmas
Filmas latviešu valodā
Rīgas Kinostudijas filmas
Vilkatis Toms

"Vilkatis Toms" ir 1983. gada Latvijas PSR uzņemta mākslas filma. Filmas režisors ir Ēriks Lācis. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Jāņa Mauliņa romāna "Pēdas" motīviem.

Sižets 
17. gadsimts Vidzemē pēc zviedru - poļu kara. Daudzi latviešu zemnieki, lai paglābtos no sirotājiem, klaušām un nodevām pārceļas uz dzīvi dziļi mežā. Toms ar pieradināta vilka palīdzību uzdodas par vilkati. Kopā ar brāli Miķeli viņi sagūsta Dormuižas baronu, ieņem un nodedzina muižu, bet kaimiņu barons Felsbergs netic vilkačiem un ziemā sarīko medības.

Lomās 
 Gunārs Cilinskis — Toms
 Olga Dreģe — Made
 Uldis Vazdiks — Miķelis
 Helmuts Kalniņš — Andrs
 Juris Lejaskalns — Felsbergs
 Voldemārs Zenbergs — Dormuižas kungs
 Ieva Mūrniece — Guna
 Inese Jurjāne — Sarma

Interesanti fakti 
 Kinodebija Inesei Jurjānei.
 Vēl viena bērna loma Jānim Jēkabsonam (pēc "Ilgais ceļš kāpās" un "Tereona galva").

Ārējās saites 

 Kino muzejs

Video 

1983. gada Latvijas PSR filmas
Filmas latviešu valodā
Rīgas Kinostudijas filmas
Dana Avotiņa-Lāce

Dana Avotiņa-Lāce (dzimusi  Preiļos) ir latviešu aktrise.

Mācījusies Līvānu ģimnāzijā. 2005. gadā absolvējusi Latvijas Kultūras akadēmijas Ekrāna un teātra mākslas nodaļas dramatiskā un leļļu teātra aktierkursu. Pēc tam kļuvusi par Latvijas Leļļu teātra aktrisi. Vairākas reizes piedalījusies citu teātru izrādēs.

Vadījusi raidījumus "Super Bingo" un "Šāvējgurķi". Ir filmējusies filmās "Kailums" (2005) un "Revolūcija" (2022), kā arī atveidojusi Evelīnu TV seriālā "UgunsGrēks", Kristīni "Divi vienā".

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Leļļu teātra profils

1983. gadā dzimušie
Preiļos dzimušie
Latviešu teātra aktieri
Latviešu kinoaktieri
Latvijas Kultūras akadēmijas absolventi
NCIS: izmeklēšanas dienests

"NCIS: izmeklēšanas dienests" (NCIS, iepriekš pazīstams arī kā NCIS: Naval Criminal Investigative Service), arī "NCIS: militārās izmeklēšanas dienests", ir amerikāņu seriāls, kura autori ir Donalds Bellisario un Dons Makgils. Seriālu kopš  ASV pārraida CBS televīzijas kanāls. Pašlaik seriālam ir iznākušas vairāk nekā 300 sērijas (13 sezonu).

"NCIS: izmeklēšanas dienests" ir par izdomātu jūras flotes noziegumu izmeklēšanas komandu, kas izmeklē ar ASV Jūras kara floti un jūras kājnieku korpusu saistītus noziegumus. Galvenās lomas seriālā atveidojuši Marks Hermons, Saša Aleksandere, Maikls Veterlijs, Polija Perete, Deivids Makellums, Šons Marijs, Kote di Pablu, Lorēna Hollija, Rokijs Kerols un Braiens Dīcens.

2011. gadā šis tika atzīts par amerikāņu iemīļotāko TV seriālu, tāpat tas ir viens no skatītākajiem TV seriāliem ASV, 2011.—2012. gada ASV televīzijas sezonā tas ierindojās pirmajā vietā ar vidēji 19,49 miljoniem skatītāju vienā sērijā, savukārt 2012.—2013. gada televīzijas sezonā tas bija skatītākais raidījums ASV (vidēji 21,34 miljoni skatītāji), pēdējoreiz seriāls skatītāks raidījums ASV bija 2002.—2003. gada televīzijas sezonā ("CSI Lasvegasa").

Atsauces

Ārējās saites 
 

ASV televīzijas seriāli
Gērijs Betmens

Gērijs Betmens (; dzimis 1952. gada 2. jūnijā) ir pašreizējais Nacionālās hokeja līgas komisārs, šajā amatā strādā jau kopš 1993. gada.

Pirms darba NHL Betmens strādāja NBA, savu karjeru sākot jau 1981. gadā, darbojoties pārsvarā mārketinga un juridiskajās nodaļās, taču drīz vien Betmens kļuva jau par trešo ietekmīgāko NBA amatpersonu.

NHL komisārs 
Par NHL komisāru Betmens kļuva 1993. gada 1. februārī. Viņa darbības laikā ievērojami auguši līgas ienākumi — no 400 miljoniem dolāru 1993.—94. gada sezonā līdz vairāk nekā trim miljardiem 2010.—11. gada sezonā.

Stājoties amatā, Betmenam tika uzdots popularizēt līgu ASV tirgū, noslēgt līgas paplašināšanos, kā arī atrisināt nesaskaņas ar spēlētājiem. Jau viņa darbības pirmajos gados līgai pievienojās sešas jaunas komandas (Anahaimas "Mighty Ducks", Floridas "Panthers", Nešvilas "Predators", Atlantas "Thrashers", Minesotas "Wild" un Kolumbusas "Blue Jackets"). Tāpat četras komandas pārcēlās uz citām pilsētām.

Paplašināšanās periodā uzsvars tika likts uz attīstīšanos ASV dienviddaļas virzienā, kā arī vienmērīga komandu izvietojuma viscaur ASV un Kanādai panākšanu. Šis solis tika plaši kritizēts, jo novārtā tika atstāta hokeja tradīcijām krietni bagātākā Kanāda un ASV ziemeļdaļa. Tiesa, atsevišķas jaunās komandas ātri guva panākumus, spējot izcīnīt pat Stenlija kausu, tāpat ASV dienviddaļā pieauga jauno hokejistu skaits.

Betmena darbības laikā NHL sezonas pārtrauca trīs lokauti, līgas vadībai un spēlētāju asociācijai nespējot vienoties par jauna kolektīvā līguma nosacījumiem.

Ārējās saites 
 Sports E-cyclopedia profils 

1952. gadā dzimušie
ASV uzņēmēji
Nacionālā hokeja līga
Hokeja slavas zālē uzņemtie
Āris Žīgurs

Āris Žīgurs (dzimis ) ir latviešu inženieris un uzņēmējs. Viņš no 1995. līdz 2010. gadam bija AS «Rīgas Siltums» prezidents, un no 2010. līdz 2020. gadam — VAS «Latvenergo» valdes priekšsēdētājs.

Dzīvesgājums 
1983. gadā Āris Žīgurs pabeidza Rīgas 4. vidusskolu. 1988. gadā viņš absolvēja Latvijas Lauksaimniecības akadēmiju inženiera-mehāniķa specialitātē. 2004. gadā Rīgas Tehniskajā universitātē viņš ieguva maģistra grādu biznesa vadībā, bet 2009. gadā — inženierzinātņu doktora grādu enerģētikas nozarē.

No augstskolas beigšanas 1988. gadā līdz 1991. gadam Žīgurs strādāja Latvijas Lauksaimniecības akadēmijā par prorektora vietnieku un galveno inženieri. No 1991. līdz 1992. gadam viņš bija Jelgavas domes Komunālās saimniecības nodaļas galvenais inženieris. No 1992. līdz 1995. gadam viņš bija Rīgas Centra rajona pašvaldības daļas vadītājs, izpilddirektora pirmais vietnieks. Pēc tam viņš īsu laiku bija Žīgurs bija VAS «Latvenergo» Termofikācijas pārvaldes komercdirektors. 1995. gada septembrī Žīgurs tika ievēlēts par AS «Rīgas Siltums» prezidentu.  Āris Žīgurs kļuva par «Latvenergo» valdes priekšsēdētāju.

2020. gada septembrī «Latvenergo» padome uzsāka pārbaudi par to, vai uzņēmums izrādīja labvēlīgu attieksmi pret Māri Martinsonu un ar viņu saistītiem uzņēmumiem un personām. Žīgurs vispirms, neitralitātes nodrošināšanai, devās atvaļinājumā līdz 30. oktobrim, un atvaļinājuma beigās iesniedza atlūgumu.

Privātā dzīve 
Āris Žīgurs ir dzimis . Viņam ir četri bērni — dēls un meita no pirmās laulības, kā arī dēls un meita no otrās laulības.

Atsauces 

Latvijas inženieri
Latvijas Lauksaimniecības universitātes absolventi
Latvijas uzņēmēji
Rīgas Tehniskās universitātes absolventi
Jori Lehtere

Jori Lehtere (; dzimis 1987. gada 23. decembrī) ir somu hokejists, centra uzbrucējs, Somijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (220) Lehtere spēlē KHL kluba Maskavas "Spartak" sastāvā.

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru Lehtere uzsāka 2006.—07. gada sezonā, kad pēc ilgāka kluba sistēmā aizvadīta laika, uzbrucējs debitēja SM līgas vienības Helsinku "Jokerit" sastāvā. 2007.—08. gada sezonu hokejists aizvadīja jau Tamperes "Tappara" rindās. 2008.—09. gada sezonas otrajā pusē viņš pievienojās AHL klubam Peorijas "Rivermen", taču vasarā atgriezās Tamperē, 2009.—10. gada sezonu noslēdzot kā SM līgas rezultatīvākais spēlētājs. 2010. gada vasarā Lehtere pievienojās KHL klubam Jaroslavļas "Lokomotiv", taču pēc tajā aizvadītas sezonas pārcēlās uz Novosibirskas "Sibir". "Sibir" rindās spēlēja trīs gadus.

2014. gada jūlijā noslēdza divu gadu līgumu ar Sentluisas "Blues", rudenī arī debitējot NHL. Savu pirmo NHL sezonu Lehtere noslēdza ar 44 rezultativitātes punktiem. 2017. gada jūnijā Lehtere tika aizmainīts uz Filadelfijas "Flyers". 2018.—19. gada sezonā "Flyers" rindās aizvadīja vairs tikai 27 spēles.

2019. gada jūnijā noslēdza līgumu ar KHL klubu Sanktpēterburgas SKA, nākamo sezonu pavadot tās sastāvā. Tad pievienojās Maskavas "Spartak".

Somijas hokeja izlases rindās izcīnījis bronzas medaļas 2014. gada Olimpiskajās spēlēs, spēlējis arī 2010. un 2014. gada Pasaules čempionātā.

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Helsinku "Jokerit" spēlētāji
Jaroslavļas "Lokomotiv" spēlētāji
Novosibirskas "Sibirj" spēlētāji
Sentluisas "Blues" spēlētāji
Filadelfijas "Flyers" spēlētāji
Sanktpēterburgas SKA spēlētāji
Maskavas "Spartak" spēlētāji
Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēles dalībnieki
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Helsinkos dzimušie
Timrå IK

Timrå IK ir hokeja komanda, kas bāzēta Timro, Zviedrijā, un spēlē Allsvenskan līgā. Klubs dibināts 1938. gadā.

Elitsērijā komanda spēlēja no 2000. līdz 2012. gadam, kā arī 2018.-19. gada sezonā. Agrāk līgā spēlējusi arī no 1956. līdz 1976. un 1977. līdz 1982. gadam.

Ārējās saites 
 Komandas oficiālā mājaslapa
 Eliteprospects.com komandas lapa

Zviedrijas hokeja klubi
Autoceļš P87

|}
|}
P87 autoceļš Bauska—Aizkraukle ir Latvijas reģionālais autoceļš, kas savieno autoceļu A7 Bauskā caur Valli un Jaunjelgavu ar autoceļu A6 Aizkrauklē. Autoceļa kopējais garums ir 82,8 km, no kuriem 43 km no Ozolaines līdz krustojumam ar P85 klāti ar grants segumu, bet pārējais — ar asfaltbetona segumu. Ceļš šķērso Bauskas, Ogres, un Aizkraukles novadus.

Vēsture 
2015. gada 29. janvārī tika izsludināts konkurss par posma Ziedi—Aizkraukle (76,4—78,5 km) pārbūvi.

Atsauces 

P086
Autoceļš P88

|}
|}
P88 autoceļš Bauska—Linde ir Latvijas reģionālais autoceļš, kas savieno autoceļu P87 pie Bauskas caur Vecumniekiem  ar autoceļu P85 pie Lindes. Autoceļa kopējais garums ir 51 km, no kuriem lielākā daļa (38 km) no Dāviņiem līdz Dzintariem klāti ar grants segumu, bet pārējais — ar asfaltbetona segumu. Ceļš šķērso Bauskas un Ogres novadus.

Atsauces 

P088
Sparģeļi

Sparģeļi jeb ārstniecības asparāgs (Asparagus officinalis) ir daudzgadīgs asparāgu dzimtas augs, kura jauno dzimumu galotnes tiek izmantotas uzturā. Stumbra augstums sasniedz 150 cm. Tie ir kāpelētājaugi ar reducētām zvīņveida lapām. Ziedi ir nelieli, galvenokārt dzelteni. Zied jūnijā un jūlijā. Tā auglis ir sarkana oga. Sparģeļu saknes tiek izmantotas arī ārstniecībā. 18. un 19. gadsimtā sparģeļus latviešu valodā sauca par skostiņiem.

Pārliecinoši visvairāk sparģeļu tiek izaudzēts Ķīnā. Tur tiek novākti gandrīz 90% no visas kopējās pasaules sparģeļu ražas.

Atsauces

Asparāgu dzimta
Ārstniecības augi
Lapu dārzeņi
Kārlis Straubergs

Kārlis Straubergs (1890—1962) bija latviešu folklorists, klasiskais filologs, literāts. Latvijas Universitātes filoloģijas doktors un profesors. Latvijas Republikas izglītības ministrs (1924). Latviešu mitoloģijas pētnieks.
Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

Dzīvesgājums 

Dzimis 1890. gada 14. jūnijā Džūkstes pagasta "Lielstraģos". Mācījies Džūkstes Lancenieku skolā (1897—1901), tad Jelgavas Aleksandra pilsētas skolā (1901—1903), Jelgavas klasiskajā ģimnāzijā (1903—1909). Studējis klasisko filoloģiju Maskavas Universitātes Klasiskās filoloģijas nodaļā (1909—1916) un Arheoloģijas institūtā (1912—1916).  
Pirmā pasaules kara laikā atgriezās dzimtenē un vadīja Latviešu strēlnieku bataljonu organizācijas komitejas atbalstīto Rīgas latviešu strēlnieku kara muzeja izveidi (1916—1917), pēc Rīgas okupācijas devās uz Maskavu, kur strādāja par skolotāju. Pēc Bermontiādes kauju beigām atkal atgriezās Rīgā un vadīja Kara muzeju, līdztekus bija Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātes docents (1919) un Pirmās valsts vidusskolas Rīgā skolotājs, LU profesors (1929), fakultātes sekretārs (1925—1937), dekāns (1937—1939). 
1924. gadā K. Straubergs īslaicīgi bija LR izglītības ministrs. Bijis viens no latviešu studentu korporācijas Fraternitas Livonica dibinātājiem.
   
Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Zviedriju.
Miris 1962. gada 10. augustā Stokholmā, Zviedrijā.

Brālis — kultūrvēsturnieks Jānis Straubergs (1886—1952).

Apbalvojumi 
 III šķiras Triju zvaigžņu ordenis (1929)
 II šķiras Atzinības krusts (1939)

Pazīstamākie darbi 
 Antīkā pasaule. Rīga: Latvju Kultūra, 1924. - 231 lpp.
 Vispārējās literatūras vēsture. Rīga: A. Gulbis, 56 lpp.
 Tautas dziesmas. Rīga: Folkloras krātuves izdevums, 1936.-1939. - 754 lpp. (kopā ar Pēteri Šmitu)
 Latviešu buramie vārdi. Rīga: Folkloras krātuves izdevums, 1939.-1941. - 827 lpp
 Latviešu tautas paražas. Rīga: Latvju Grāmata, 1944. - 608 lpp.

Atsauces 

1890. gadā dzimušie
1962. gadā mirušie
Latvijas folkloristi
Latviešu zinātnieki
Latvijas Universitātes darbinieki
Trimdas latvieši
Džūkstes pagasts
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Atzinības krusta lielvirsnieki
Tukuma novadā dzimušie
Maskavas Valsts universitātes absolventi
Kašmiriešu valoda

Kašmiriešu valoda () ir indoāriešu valoda, kurā galvenokārt runā cilvēki, kas dzīvo Kašmīras ielejā, Džammu un Kašmīras savienības teritorijā. To lieto arī kašmiriešu diaspora, kas dzīvo ārpus Kašmīras, galvenokārt Pakistānā. Pēc 2001. gada tautas skaitīšanas datiem kašmiriešu valodu prot aptuveni 5,53 miljoni cilvēku. Tā ir viena no 22 Indijas oficiālajām valodām.

Atsauces 

Indoāriešu valodas
Indijas valodas
Pakistānas valodas
L'Akvila

L'Akvila () ir pilsēta Itālijas centrālajā daļā, Abruco reģiona administratīvais centrs. 2011. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 72,4 tūkstoši iedzīvotāju, bet parasti dienas laikā kopējais cilvēku skaits pārsniedz 100 tūkstošus, jo pilsētā ierodas studenti, tūristi un strādnieki, kas dzīvo ārpus pilsētas. Pilsēta atrodas Abruco Apenīnu kalnu pakājē. Uz ziemeļaustrumiem no pilsētas atrodas Komo Grande — augstākā virsotne Apenīnos (2912 m v.j.l.). 1964. gadā tika dibināta L'Akvilas universitāte.

Burtiskā tulkojumā pilsētas nosaukums L'Aquila tulkojas kā "ērglis".

Ārējās saites 

Abruco pilsētas
Sentdžonsa (Antigva un Barbuda)

Sentdžonsa () ir ostas pilsēta Karību jūras salās, Antigvas un Barbudas galvaspilsēta. Tā atrodas Antigvas salas ziemeļrietumos. 2007. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 25,5 tūkstoši iedzīvotāju. Sentdžonsa ir nozīmīgākā valsts kūrortpilsēta un osta. 10 km uz ziemeļaustrumiem atrodas V. K. Bērda starptautiskā lidosta (V. C. Bird International Airport).

Ārējās saites 

Antigva un Barbuda
Dolomīts

Dolomīts (arī plienakmens un radze) ir ļoti izplatīts nogulumiežu minerāls, kas pieder pie karbonātiem. No minerāla dolomīta sastāv tāda paša nosaukuma monominerāls iezis. Ķīmiski dolomīts sastāv no kalcija karbonāta un magnija karbonāta, tā formula ir CaMg(CO3)2 (to var uzskatīt par dubultā sastāva minerālu, kas sastāv no kalcīta CaCO3 un magnezīta MgCO3). Mālainu dolomītu sauc par dolomītmerģeli.

Dolomīta nosaukums cēlies no franču ģeologa Deoda de Dolomjē (Déodat de Dolomieu, 1750—1801) uzvārda.

Dolomītu ļoti plaši izmanto būvniecībā un Latvijā ir plašas tā ieguves iespējas. Pēc ieguves apjoma dolomīts Latvijā iepaliek vienīgi smiltij un grantij. No dolomīta ražo šķembas, plēstos akmeņus, betona pildvielu. To izmanto mūrniecībā, klāšanā, apdarē un dekorācijai. Tas ir karstumizturīgs iezis, ko dažkārt lieto krāšņu mūrniecībā. Dolomīts ievērojamā daudzumā guļ tieši zem kvartāra nogulumiem. Svītas platums vārstās no 1 - 10 km platās joslās, bet biezums dažkārt sasniedz līdz 50 m. Svīta lielākoties sastāv no dolomīta un ar mazāka apjoma domerīta, kaļķakmens, ģipšakmens, māla, aleirolīta un smilšakmeņu starpslāņu piemaisījumiem.

Veidošanās 
Dolomīts veidojas sedimentācijas procesos izžūstošos ezeros vai lagūnās, kā arī hidrotermālos procesos; mēdz uzkrāties biezos slāņos. Dolomīta ieži daudz retāk mēdz saturēt organismu atliekas vai fosilijas, salīdzinot ar kaļķakmeņiem.

Jūrās veidojas karbonātu nogulas, kuras bagātinājušās ar magnija sāļiem, topot par dolomītu. Pieņemts uzskatīt, ka dolomītu ilgstošās pārkristalizācijas apstākļi ir daudzveidīgi.

Īpašības 
Dolomīta iezi pēc izskata praktiski nav iespējams atšķirt no kaļķakmens. Dolomīts luminiscē spilgtā oranžsarkanā krāsā, apstarojot to ar katodstariem. Pulvera veidā raksturīga reakcija ar 10% sālsskābes šķīdumu.

Izmantošana 
Dolomītu lieto celtniecībā kā ugunsizturīgu materiālu un kā iekšējai, tā ārējai būvju apdarei; metalurģijā par kusni; par izejvielu ķīmiskajā rūpniecībā un stikla ražošanā. Dolomīta miltus lieto par minerālmēslojumu skābām augsnēm.

Atsauces

Ārējās saites 

Nogulumieži
Latvijas minerāli
Karbonātu minerāli
Kalcija minerāli
Magnija minerāli
Derīgie izrakteņi
VRSS-1

VRSS-1 (Venezuelan Remote Sensing Satellite) jeb Satélite Miranda ir Venecuēlas Zemes novērošanas pavadonis, kas palaists 2012. gada septembrī. To apkalpo Bolivāra Kosmisko aktivitāšu aģentūra (Agencia Bolivariana para Actividades Espaciales, ABAE). Pavadonis nosaukts Venecuēlas revolucionāra Fransisko de Mirandas vārdā.

Pavadoni izgatavoja Ķīnas Aerokosmiskās zinātnes un tehnoloģiju korporācija (China Great Wall Industry Corporation, CGWIC) uz Ķīnas Kosmosa tehnoloģiju akadēmijas piegādātās CAST 2000 platformas bāzes.

Kosmiskais aparāts apgādāts ar divām augstas izšķirtspējas un vienu vidējas izšķirtspējas kameru. Viena darbojas panhromātiskā režīmā ar izšķirtspēju 2,5 m, otra — multispektālā ar izšķirtspēju 10 m. Trešās izšķirtspēja ir 16 m.

Pēc Venecuēlas pirmā pavadoņa VENESAT-1 veiksmīgas palaišanas tika nolemts pasūtīt otru arī Ķīnai. Līgums ar primāro kontraktoru CGWIC tika noslēgts  par 144,8 miljoniem USD, no tiem 67,8 miljoni paredzēti kosmiskā aparāta izgatavošanai, 22 miljoni — palaišanas pakalpojumiem, 3 miljoni — pirmajām orbitālajām operācijām, 16 miljoni — zemes stacijai Venecuēlā, 22 miljoni — programmatūrai, 2 miljoni — simulācijas sistēmai, 7 miljoni — personāla apmācībai.

Lidojuma gaita 
VRSS-1 tika palaists  04:12 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 2D no Dzjucjuaņas pavadoņu palaišanas centra. Pavadonis ievadīts solārsinhronā orbītā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Satélite Miranda (VRSS-1) 
 VRSS 1 (Francisco Miranda) Gunter Dirk Kreb

Venecuēlas kosmiskie aparāti
Jonass Enlunds

Jonass Enlunds (; dzimis 1987. gada 3. novembrī) ir somu hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Pašlaik (2015) Enlunds pārstāv Kontinentālās hokeja līgas klubu Jaroslavļas "Lokomotiv".

Spēlētāja karjera 
Uzaudzis Helsinku HIFK kluba junioru sistēmā, profesionāļa karjeru Enlunds sāka 2006.—07. gada sezonā, debitējot SM līgas kluba Tamperes "Tappara" sastāvā. Jau nākamajā sezonā Enlunds bija viens novadošajiem komandas uzbrucējiem, bet 2009.—10. gada sezonu noslēdza kā visas līgas labākais vārtu guvējs.

2010. gada vasarā hokejists pievienojās KHL klubam Novosibirskas "Sibir". 2011.—12. gada sezonas laikā Enlunds pildīja arī komandas kapteiņa pienākumus. Turpmākajās sezonas Enlunds bija viens no "Sibir" vadošajiem spēlētājiem, un 2014.—15. gada sezonā kopā ar komandu sasniedza Austrumu konferences finālsēriju, kurā gan piekāpās Kazaņas "Ak Bars".

2015. gada maijā noslēdza līgumu ar Jaroslavļas "Lokomotiv".

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Novosibirskas "Sibirj" spēlētāji
Jaroslavļas "Lokomotiv" spēlētāji
Hokejisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Maskavas CSKA spēlētāji
Sanktpēterburgas SKA spēlētāji
Čeļabinskas "Traktor" spēlētāji
Pekinas "Kunlun Red Star" spēlētāji
Helsinkos dzimušie
Džons Gilguds

Sers Arturs Džons Gilguds (; dzimis , miris ) bija angļu aktieris, režisors un producents. Bija slavens ar saviem Šekspīra varoņu atveidojumiem, piemēram, atveidojis Hamletu vairāk nekā 500 reižu sešos dažādos iestudējumos. Gilguds tiek uzskatīts par vienu no trim izcilākajiem 20. gadsimta angļu teātra aktieriem (kopā ar Lorensu Olivjē un Ralfu Ričardsonu).

Gilguds ir viens no retajiem aktieriem, kurš ieguvis Oskara, Emmy, Tony un Grammy balvu "komplektu".

Biogrāfija 
Cēlies no lietuviešu bajāru Gelgaudu dzimtas () atzara, kas pēc Novembra sacelšanās apspiešanas pārcēlās uz dzīvi Lielbritānijā. Dzimis Londonā Frenka Gilguda un viņa otrās sievas Keitas Terijas (Kate Terry-Gielgud) ģimenē. No 1922. gada nodarbojās ar aktiera darbu profesionāli. No 1929. līdz 1931. gadam darbojās Old Vic teātrī, kur kļuva slavens ar Hamleta lomu. Gilguds darbojās arī kā režisors. 1935. gadā Londonas Jaunajā teātrī radīja leģendāru "Romeo un Džuljetas" iestudējumu. Gilguds izrādē attēloja vairākās lomās, un šajā izrādē debitēja Lorenss Olivjē. Gilguds darbojies arī radio un kino, tēlojis režisoru Atenboro, Brasa, Grīnveja, Linča, Pauela, Renē, Vajdas un Velsa kinofilmās.

Būdams homoseksuāls, 1953. gadā arestēts par "nepiedienīgu uzvedību". Viņš tika sodīts ar naudas sodu, un par šo notikumu uzzināja žurnālisti. Gilguds baidījās, ka viņa aktiera karjera būs iznīcināta. Tomēr publika viņu atbalstīja, un Gilguds nepazaudēja tās atzinību.

No 1977. līdz 1989. gadam Gilguds bija Karaliskās teātra mākslas akadēmijas (Royal Academy of Dramatic Art) prezidents (simbolisks goda amats). Miris 2000. gadā. Viņa vārdā nosaukts Gilguda teātris, viens no Londonas Vestendas teātriem.

Apbalvojumi 
1953. gadā Gilgudam piešķīra bruņinieka nosaukumu.

Par darbu teātrī Gilguds 1958. gadā saņēma Tony balvu — par uzstāšanos Brodveja teātrī. 1980 gadā saņēma Grammy balvu par albumu Ages of Man: Reading from Shakespeare (1979), kurā ierunāja Šekspīra darbus.

Par atveidotajām kinolomām Gilguds saņēmis divas BAFTA kino balvas — par lomām filmās "Jūlijs Cēzars" (1953) un "Slepkavība Austrumu ekspresī" (1974). Divas reizes bijis nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris otrā plāna lomā par lomām filmās Becket (1964) un "Arturs" (Arthur, 1981). Par lomu filmā "Arturs" šo balvu arī ieguva, kā arī vēl Zelta globusa balvu. Vēl vienu Zelta globusu saņēmis kā labākais aktieris otrā plāna lomā TV miniseriālā War and Remembrance (1988).  Saņēmis Emmy balvu (Primetime Emmy Award) par galveno lomu TV miniseriālā Summer's Lease (1989). 1992. gadā Gilguds saņēma BAFTA Fellowship balvu.

Gilguds bija dzīvnieku tiesību aizstāvības organizācijas PETA atbalstītājs, apbalvots ar PETA Humanitāro gada balvu 1994. un 1999. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

1904. gadā dzimušie
2000. gadā mirušie
Londonā dzimušie
Britu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Zelta globusa balvas ieguvēji
Emmy balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
BAFTA Fellowship balvas ieguvēji
Grammy balvas ieguvēji
Tony balvas ieguvēji
Sentdžordžesa

Sentdžordžesa () ir Grenādas galvaspilsēta, kas atrodas uz tāda paša nosaukuma salas Mazajās Antiļu salās. Tā ir izvietojusies salas dienvidrietumu piekrastē. Pilsētu 1650. gadā dibināja franču kolonisti. No 1885. līdz 1958. gadam Sentdžordžesa bija Britu impērijas kontrolētās Britu Vēja puses salu (British Windward Islands) galvaspilsēta. Mūsdienās tā ir nozīmīga valsts osta. Caur to tiek eksportēts kakao, muskatrieksti un banāni. Attīstītas ir arī cukura un ruma ražošana.

Pilsēta ir populārs Karību jūras tūrisma galamērķis. Pilsēta ir ievērojami attīstījusies pēdējo gadu laikā, saglabājot tās vēsturi, kultūru un dabas skaistumu. Pilsētā atrodas Svētā Jura universitātes medicīnas skola.

Tājā ir mērens tropu klimats, kas nodrošina panākumus garšvielu ražošanā. Muskatrieksti ir visbagātāgā labība, kurai seko tādas garšvielas kā kakao, vāli, krustnagliņas, vaniļa, kanēlis un ingvers.

2004. gada septembrī Sentdžordžesu stipri nopostīja viesuļvētra "Aivens".

Ārējās saites 

Grenāda
Vajadzīga soliste

"Vajadzīga soliste" ir 1984. gada Latvijas PSR mākslas filma. Filmas režisors ir Genādijs Zemels un tā uzņemta Rīgas Kinostudijā.

Sižets 
Viena no retajām filmām, kurā netika iepīta politika un darbaļaužu ikdiena. Padomju laika pirmās brīvības vēsmas, kad jauniešiem sāk rasties personiskais brīvais laiks, un bez mācībām un piecgades plānu pildīšanas ir parādījušās iespējas nodoties saviem hobijiem, arī mūzikai, jā, pat estrādes mūzikai.

Uz estrādes dziesmu konkursu Jūrmalā sabraukuši ansambļi no visām Baltijas republikām. Tikai vokāli instrumentālajam ansamblim "Maskas" no Igaunijas pilsētiņas Valgas nav paveicies, jo ceļā viņu mašīnu par neatļautu krāsojumu aizturējusi milicija. Kad to uzzina viņu kaimiņpilsētas Valkas draugi — ansambļa "Valkas bebri" mūziķi, tā vadītājs Janka nolemj izpalīdzēt kaimiņiem un uzstāties viņu vietā. Taču ir viens šķērslis — jau kādu laiku ansambļa soliste, Evija, ir pārcēlusies uz Rīgu. Turklāt abi jaunieši, kas bijuši pāris, ir pašķīrušies. Bez solistes nav nekādu izredžu aizstāt igauņu draugu ansambli, jo visas dziesmas rakstītas duetam, Jankam ar Eviju. Tiek organizēts  plāns, tiek sarunāts mēģinājuma laiks glābšanas stacijā Saulkrastos, un Janka ar savu motociklu dodas glābt situāciju… Pa to laiku konkurss jau ir sācies. Vai viņiem izdosies?

Lomās 
 Lelde Vikmane (dzied Mirdza Zīvere) — Evija
 Jurijs Morozs (dzied Kaspars Dimiters) — Janka
Mirdza Martinsone (dzied Laima Vaikule) — Helga
 Helmuts Kalniņš — Pēteris
 Varis Vētra — Egils
 Jānis Jarāns — Gustavs
 Andris Lielais — Aigars
 Jānis Paukštello — Ansis
Andris Bērziņš — Olafs
 Anita Grūbe — konkursa vadītāja
 Zigmars Liepiņš — konkursa vadītājs, viņš pats
 Diāna Zande
Tadeušs Surgofts —  Marts Karu, bundzinieks
Niks Ērglis

Interesanti fakti 

 Piedalās tā laika reālie un populārie estrādes mūzikas ansambļi "Opus", "Eolika", "Līvi", "Dālderi", estrādes deju ansamblis "Ritms", diskoklubi "Mobile" un "Diskoklubs-7".
 Filma ir Genādija Zemela pirmā pilnmetrāžas spēlfilma. Filmas mūzika bija ierakstīta jau pirms filmēšanas sākuma, taču, kad apstiprināja galvenos aktierus, galvenās - Evijas - lomas pretendente krievu aktrise Marina Jakovļeva kategoriski atteicās dziedāt latviski. Viņas dēļ būtu vajadzējis visas dziesmas pārrakstīt un ieskaņot par jaunu — tolaik galvenajā — valsts valodā. Jankas lomas tēlotājs Jurijs Morozs piekrita iemācīties tekstus latviski, savukārt Maskavas aktrises Jakovļevas vietā Evijas lomai apstiprināja Dailes teātra aktrisi Leldi Vikmani.
 Filma guva negaidītus panākumus gan Latvijā, gan visā tolaik PSRS, gan sociālisma bloka valstīs. Tā ar panākumiem piedalījās vairākos kinofestivālos, Minskā, Baltkrievijā, Nišā, bijušajā Dienvidslāvijā un citur un, pateicoties Zigmara Liepiņa mūzikai, tam laikam modernajiem ritmiem un vieglumam, ieguva neizmērojamu popularitāti.

Ārējās saites 

 Filmas.lv

Video 
 

1984. gada Latvijas PSR filmas
Filmas latviešu valodā
Rīgas Kinostudijas filmas
Ebenkoku rinda

Ebenkoku rinda jeb melnkoku rinda (Ebenales) bija segsēkļu rinda, kurā ietilpa piecas dzimtas: 
 amazonhurmu dzimta (Lissocarpaceae);
 ebenkoku dzimta jeb melnkoku dzimta (Ebenaceae);
 gutaperčas dzimta (Sapotaceae);
 storaksu dzimta (Styracaceae);
 šanfanu dzimta (Symplocaceae).

Mūsdienās šī rinda vairs netiek izdalīta atsevišķi; visas tās dzimtas ir pievienotas viršu rindai.

Viršu rinda
Krakatau

Krakatau () ir vulkāns Zunda šaurumā starp Javas un Sumatras salām Indonēzijā.

Vulkāns ir ievērojams ar to, ka  izvirduma laikā tas eksplodēja un izraisīja milzīgu cunami vilni. Kopējais cilvēku upuru skaits tiek lēsts ap 36,4 tūkstošiem. Tas bija viens no cilvēces pastāvēšanas laikā lielākajiem izvirdumiem. Izvirduma laikā tika iznīcināta aptuveni divas trešdaļas no vulkāniskās salas, kur atrodas Krakatau. Izvirduma izraisītais troksnis bija dzirdams līdz pat 5000 km attālumā no vulkāna.

Krakatau izvirdums Indonēzijā 
Vulkāni veidojas tad, ja Zemes garozas atverēs un plaisās izplūst sakusuši ieži, pelni un gāzes. Vulkānu darbību veicina litosfēras plātņu kustība paslīdot vienai zem otras vai attālinoties. Katru gadu pasaulē notiek apmēram 30 vulkānu izvirdumi, kaut arī darbīgo vulkānu ir daudzkārt vairāk — apmēram 500—800.

Indonēzija var lepoties ar 129 vulkāniem, jo šīs valsts teritorijā notiek trīs tektonisko plātņu — Eirāzijas, Klusā okeāna un Austrālijas plātnes sadursme. Krakatau ir pazīstamākais Indonēzijas vulkāns, kura izvirdums noslaucīja no zemes virsas 165 ciematus un pilsētas, zinātnieki uzskata, ka vulkāna izvirdums sākās ar sprādzienu, kurš 1883. gadā satricināja visu Dienvidāzijas piekrasti, jo tā jauda 13 000 reižu pārsniegusi Hirosimas atombumbas jaudu.

Krakatau izvirdums nenotika pēkšņi. Par to, ka vulkāns sācis darboties, sākumā vairākus mēnešus norādīja dūmi, par kuriem 1883. gadā ziņoja garām kuģojošie kuģi. Sākotnēji darbojās tikai viens vulkāna krāteris, kad šķidrā magma, nonākot kanālā, izplūda virszemē. Krakatau pieder stratovulkāniem, tie ir konusveida vulkāni ar vienu vai vairākiem krāteriem, kuros magma un gāzes ir zemes dzīlēs ieslēgtas ilgi un to apjoms un spiediens laika gaitā pieaug. Krakatau izvirdumā okeāna ūdens ieplūdis vulkāna magmas kanālā, izraisot milzīgu eksploziju. Izvirduma laikā melns dūmu un gāzu mākonis pacēlies aptuveni divdesmit piecu kilometru augstumā.

Krakatau izvirdums izsauca milzīgu cunami, kas iznīcināja piekrastes ciematus, Zunda šaurums bija pieblīvēts ar pumeka un vulkānisko pelnu masām, bet 1930. gadā jau varēja novērot jaunas vulkāniskās salas pacelšanos virs jūras līmeņa.

Šis vulkāna izvirdums ir otrs lielākais Indonēzijā līdz šim laikam (pats lielākais – Tamboras izvirdums 1815. gadā). Zinātnieki uzskata, ka kopš 1883. gada Krakatau ir iestājusies “depresija”, jo vulkāns ir daudz pierimušāks un mierīgāks. Tomēr daļa zinātnieku uzskata, ka tas ir tikai laika jautājums, kad vulkāns kļūs aktīvs, jo mēs nevaram paredzēt vulkānu izvirdumu brīžus.

Atsauces

Ārējās saites 

Vulkāni
Indonēzijas vulkāni
Vircava

Vircava (agrāk arī Kroņvircava, Kroņa Vircava) ir ciems Jelgavas novada Vircavas pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļdaļā Vircavas krastos autoceļu V1054 un V1085 krustojumā  no novada domes Jelgavā un  no Rīgas centra.

Kroņvircavas muižas apbūve ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Kroņvircavas muižas (Krons-Würzau) centru, kas celts pēc hercoga Pētera galma arhitekta Severīna Jensena projekta. 

Izaugusi padomju laikā kā padomju saimniecības «Vircava» ciemats. Vircavā atrodas pagasta pārvalde, vidusskola, tautas nams, bibliotēka, ģimenes ārsta prakse, pasts, veikali.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Dienvidu rajons (Rēzekne)

Dienvidu rajons ir viens no Rēzeknes mikrorajoniem, kura robeža pilsētā iet pa Rēzeknes upi, Ludzas un Liepu ielām. Austrumos un ziemeļaustrumos no Dienvidu rajona atrodas Vipinga, bet ziemeļos - pilsētas centra rajons. Dienvidrietumos, ārpus pilsētas robežām ir Pleikšņu ciems ar vairāk nekā 800 iedzīvotājiem, kas daļēji saplūst ar Rēzeknes pilsētu un robežu, kur beidzas pilsēta var redzēt tikai kartē.

Šis Rēzeknes mikrorajons no visiem ir vislielākais, aizņemot gandrīz 5 km2 lielu platību. Rēzeknes Dienvidu rajonā daļēji saglabājusies pilsētas vēsturiskā daļa - Latgales iela ar 19. gs. beigās un 20. sākumā celtajām sarkano ķieģeļu divstāvu ēkām, kurās manāms Vitebskas baroka stila ietekme.

Šeit atrodas arī pilsētas lielākais dievnams un viens no Rēzeknes simboliem - Jēzus Sirds Romas Katoļu katedrāle.

Rēzeknes mikrorajoni
Emīla nedarbi

"Emīla nedarbi" ir 1985. gadā Latvijas PSR uzņemta televīzijas mākslas filma. Filmas režisors ir Varis Brasla. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Astridas Lindgrēnas stāstu par Lennebergas Emīlu motīviem.

Sižets 

Kathultas sētā Zviedrijā dzīvo Svensonu ģimene — tēvs, māte, meitiņa Ida un dēlēns Emīls. Emīla labsirdība un enerģija liek viņam iejaukties visā apkārt notiekošajā, bet rezultāti parasti nav tādi kā sākumā gribēts.

Lomās 
 Māris Zonnenbergs-Zambergs/Harijs Liepiņš — Emīls
 Madara Dišlere — Ida
 Dace Everss — māte
 Uldis Dumpis — tēvs
 Diāna Zande — kalpone Līna
 Rūdolfs Plēpis — kalps Alfrēds
 Vija Artmane — nabagmājas komendante
 Dina Kuple — Krēsas Maja
 Ēvalds Valters — Joke
 Olga Krūmiņa — Petrela kundze
 Jānis Bulavs — Epizodēs

Apbalvojumi 
 1985 — "Lielais Kristaps" — labākā filma.

Interesanti fakti 

 Galvenajās bērnu lomās puika no Rudbāržiem un kinostudijas darbinieces meita, bet puika ar ķekatām — Draugiem.lv izveidotājs Lauris Liberts.
 Epizodiskā lomā aktrises Indras Burkovskas tēvs Aleksandrs Burkovskis.
 Daces Everss pirmā kinoloma.
 Filmēts Kuldīgā, Ogrē, Ēdoles pilī, Padures un Alsungas pagastos.

Ārējās saites 

 Kino muzejs
 Emīla nedarbi, citāti portālā Wikiquote
 

1985. gada Latvijas PSR filmas
Filmas latviešu valodā
Rīgas Kinostudijas filmas
Akabas līcis

Akabas līcis (, Khalyj al-'Aqabah) ir līcis, kas atrodas Sarkanās jūras ziemeļos, starp Sīnāja pussalu un Arābijas pussalu. No Saraknās jūras to atdala Tīrānas šaurums. Akabas līča krastos atrodas četras valstis: Ēģipte, Izraēla, Jordānija un Saūda Arābija. Izraēlieši līci sauc par Elatas līci (, Mifratz Eilat).

Līča garums ir aptuveni 160 km, maksimālais platums — 24 km. Dziļāka vieta ir 1850 metri zem jūras līmeņa. Lielākās pilsētas līča krastos ir Akaba (Jordānijā), Elata (Izraēlā) un Tāba (Ēģiptē). Visas trīs pilsētas atrodas līča galējos ziemeļos. Citas pilsētas līča krastos ir Hakla, Mekna (Saūda Arābijā) un Nuveibi, Dehava (Ēģiptē).

Ārējās saites 

Indijas okeāna līči
Saūda Arābijas līči
Barisavas BATE

Barisavas BATE (; ) ir profesionāls Baltkrievijas futbola klubs no Barisavas, kas spēlē Baltkrievijas futbola čempionāta Augstākajā līgā. Klubs ticis dibināts 1973. gadā, 1984. gadā likvidēts, bet 1996. gadā atkal atjaunots. Kopš 2014. gada mājas spēles aizvada jaunuzceltajā Borisov-Arena stadionā, kurā ir 13 126 skatītāju vietas. BATE futbolisti 15 reizes ir kļuvuši par Baltkrievijas čempioniem, izcīnot titulu 13 gadus pēc kārtas (2006—2018). Klubs četras reizes ir izcīnījis arī Baltkrievijas kausu, kā arī septiņas reizes uzvarējis Baltkrievijas superkausā. Šis ir pirmais klubs Baltkrievijā, kas kvalificējies UEFA Čempionu līgas un UEFA Eiropas līgas grupu turnīriem.

Kopš 2015. gada februāra klubu pārstāv Latvijas izlases spēlētājs Kaspars Dubra.

Sasniegumi 
 Baltkrievijas Augstākā līga
 Čempioni (15): 1999, 2002, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018
 Vicečempioni (6): 1998, 2000, 2003, 2004, 2019, 2020
 Baltkrievijas kauss
 Kausa ieguvēji (4): 2005–06, 2009–10, 2014–15, 2019–20
 Finālisti (5): 2001–02, 2006–05, 2006–07, 2015–16, 2017–18
 Baltkrievijas superkauss
 Kausa ieguvēji (7): 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017
 Finālisti (3): 2012, 2018, 2019
 Baltkrievijas 1. līga
 Vicečempioni (1): 1997
 Baltkrievijas 2. līga
 Čempioni (1): 1996
 Baltkrievijas PSR čempionāts
 Čempioni (3): 1974, 1976, 1979
 Vicečempioni (1): 1978

Sezonas

Atsauces

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā vietne   

Baltkrievijas futbola klubi
Grid Solutions

Grid Solutions Oy (agrākie nosaukumi Alstom Grid, Nokia Kondensaattorit) ir Somijā reģistrēts uzņēmums, kas ražo elektropārvades iekārtas. Uzņēmums pieder ASV uzņēmumam Grid Solutions, kas ietilpst grupā General Electric (GE). Galvenais birojs atrodas Tamperē. Dibināts 1990. gadā, atdaloties no Nokia.

Uzņēmums izstrādā un ražo iekārtas elektropārvades līniju reaktīvās jaudas kompensācijai, harmoniskās filtrācijas ierīces, kā arī kondensatorus.
Grid Solutions Somijā ir divas ražotnes Tamperē: spoļu un kondensatoru rūpnīca un maiņstrāvas pārvades elastīgā sistēmu (FACTS) projektu centrs. Helsinkos ir Grid Solutions produktu pārdošanas birojs Somijā.

Vēsture 
Uzņēmuma pirmsākumi sniedzas līdz 1917. gadam, kad Helsinkos tika dibināts elektrokabeļu ražošanas uzņēmums Suomen Kaapelitehdas (tagad Prysmian Finland).

1957. gadā Suomen Kaapelitehdas izveidoja spēka kondensatoru ražotni.

1967. gadā Suomen Kaapelitehdas Ab apvienojās ar Suomen Kumitehdas Oy un Nokia Ab, izveidojot Oy Nokia Ab (tagad zināma kā Nokia Oyj).
1968. gadā kondensatoru ražotne pārcelta no Helsinkiem uz Tamperi. 1983. gadā atklāta jauna rūpnīca.

1980. gadu beigās — 1990. gadu sākumā, kad no Nokia piedzīvoja nopietnas finanšu problēmas, tika nolemts atstāt tikai telesakaru biznesu, visas pārējās nozares pārdodot. 1990. gadā kondensatoru un elektropārvades iekārtu ražošana tika atdalīta patstāvīgā uzņēmumā Nokia Kondensaattorit Oy (starptautiski pazīstama kā Nokia Capacitors).

1994. gadā uzņēmums pārgāja Francijas elektroinženierijas uzņēmuma Schneider Electric kontrolē.

2000. gadā Nokia Kondensaattorit kļuva neatkarīgs uzņēmums. 2005. gadā atklāta jauna reaktoru rūpnīca.

2008. gadā uzņēmumu nopirka Francijas energoiekārtu ražošanas uzņēmums Areva T&D.

2010. gadā uzņēmums pārdots Francijas energoiekārtu un transporta sistēmu ražošanas uzņēmumam Alstom; pārdēvēts par Alstom Grid Oy.

2015. gadā, līdz ar Alstom enerģētikas un elektrības pārvades biznesa pārdošanu General Electric, Alstom Grid Oy nonāca GE pārvaldībā.
2016. gadā uzņēmuma nosaukums mainīts uz Grid Solutions Oy.

Alstom Grid Latvijā 
Uzņēmums Latvijā pārstāvēts ar Grid Solutions SAS filiāli.

Atsauces

Skatīt arī 
 Nokia
 Prysmian Finland

Ārējās saites 
 GE Suomessa 

Somijas uzņēmumi
General Electric
Alstom
Nokia bijušie meitas un asociatīvie uzņēmumi
Prysmian Finland
Čārlzs Bronsons

Čārlzs Bronsons (, īstajā vārdā Karolis Dionīzs Bučinskis (), angliskojot Čārlzs Deniss Bučinskis ()); dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris. Pazīstams kā vīrišķīgu tēlu atveidotājs vesternos un spriedzes filmās. Piedalījies režisoru Voltera Hila, Serdžo Leones, Roberta Oldridža, Džona Stērdžesa, Džona Lī Tompsona un Maikla Vinnera darbos.

Dzimis 15 bērnu Lietuvas tatāru emigrantu ģimenē. Strādājis ogļu raktuvēs. Piedalījās Otrajā pasaules karā. Pēc kara sācis darboties teātra trupā Filadelfijā. Pirmā kinoloma (bez iekļaušanas titros) — 1951. gadā. Makartisma laikā nomainīja uzvārdu, lai neasociētos ar krievu. Atpazīstamību ieguva ar lomu Džona Stērdžesa 1960. gada vesternā "Lieliskais septiņnieks" (The Magnificent Seven). Bez Holivudas, piedalījies arī Eiropas režisoru filmās. Miris 2003. gadā.

Ārējās saites 

1921. gadā dzimušie
2003. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Tatāri
Pensilvānijā dzimušie
Aleksejs Simakovs

Aleksejs Simakovs (; dzimis 1979. gada 7. aprīlī) ir bijušais krievu hokejists, labās malas uzbrucējs. Praktiski visu karjeru aizvadīja Krievijā, 19 sezonas aizvadot dažādos Krievijas Superlīgas un Kontinentālās hokeja līgas klubos.

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru Simakovs uzsāka 1997.—98. gada sezonā, debitējot Krievijas Superlīgas kluba Jekaterinburgas "Dynamo-Energia" sastāvā. Kluba rindās hokejists aizvadīja četras sezonas, taču tad pievienojās Ņižņekamskas "Neftekhimik" rindām, kluba sastāvā spēlējot trīs gadus.

2004.—05. gada sezonas gaitā Simakovs nonāca Kazaņas "Ak Bars" sastāvā, taču 2005.—06. gada sezonu atkal aizvadīja Ņižņekamskā. No 2006. līdz 2008. gadam Simakovs divas sezonas aizvadīja Maskavas CSKA sastāvā, taču 2008.—09. gada sezonā spēlēja uzreiz trīs klubos - Sanktpēterburgas SKA, Magņitogorskas "Metallurg" un CSKA.

2009.—10. gada KHL sezonu hokejists aizvadīja Jekaterinburgas "Avtomobilist" rindās, taču 2010. gada vasarā pēc ilgāka pārtraukuma atgriezās Ņižņekamskas "Neftekhimik" sastāvā. 2011.—12. gada sezonas otrajā pusē hokejists tika aizmainīts uz Hantimansijskas "Jugra" vienību, taču nākamajā vasarā atgriezās "Avtomobilist" rindās. "Avtomobilist" sastāvā 2015.—16. gada sezonā bija komandas kapteinis. Komandas rindās spēlēja līdz 2018. gadam.

Ārējās saites 

1979. gadā dzimušie
Krievijas hokejisti
Ņižņekamskas "Ņeftehimik" spēlētāji
Kazaņas "Ak Bars" spēlētāji
Maskavas CSKA spēlētāji
Sanktpēterburgas SKA spēlētāji
Magņitogorskas "Metallurg" spēlētāji
Jekaterinburgas "Avtomobilist" spēlētāji
Hantimansijskas "Jugra" spēlētāji
Venēciešu valoda

Venēciešu valoda (Łéngua vèneta) ir romāņu valoda, kurā galvenokārt runā Itālijas ziemeļos esošajos Veneto un Friuli-Venēcijas Džūlijas reģionos. Tradicionāli tā tiek uzskatīta par itāļu valodas dialektu, lai gan ne visi speciālisti par to ir vienisprātis. Daudz venēciešu valodas pratēju dzīvo Brazīlijā. Pēc Ethnologue datiem 2000. gadā venēciešu valodu prata aptuveni 6,23 miljoni, no kuriem 2,18 miljoni dzīvo Itālijā, 4 miljoni Brazīlijā un 50 tūkstoši Horvātijā.

Atsauces

Ārējās saites 

Romāņu valodas
Itālijas valodas
Brazīlijas valodas
Veneto
Austrālijas regbija izlase

Austrālijas regbija izlase ir komanda, kas pārstāv Austrāliju starptautiskās regbija spēlēs. Austrālijas izlase ir divas reizes izcīnījusi Pasaules kausu. 2019. gada oktobrī izlase ieņēma septīto vietu IRB Pasaules rangā.

Pirmo oficiālo starptautisko spēli Austrālijas izlase aizvadīja  pret Britu salu izlasi, šajā spēlē tika uzvarēts ar 13:3.

Rezultāti Pasaules kausā

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

Regbija izlases
Sports Austrālijā
Latvijas Leļļu teātris

Latvijas Leļļu teātris ir teātris, kas atrodas Rīgā, Latvijā.

Vēsture 
Otrā pasaules kara laikā 1942. gadā Ivanovā tika nodibināts Latvijas PSR Valsts Mākslas ansamblis, kā sastāvā bija "leļļinieku grupa", kas sniedza priekšnesumus evakuētajiem Latvijas iedzīvotājiem un Sarkanās armijas latviešu daļu karavīriem.
Pēc Sarkanās armijas ieešanas Latvijā pirmā leļļu izrāde notika  Daugavpilī.
1944. gada 4. oktobrī oficiāli tika nodibināts Latvijas PSR Valsts leļļu teātris, kura rīcībā pēc Rīgas ieņemšanas tika nodotas bijušā kinoteātra "Radio Modern" telpas K. Barona ielā.

Teātra pirmie vadītāji bija Mirdza Ķempe un Jānis Žīgurs. 1946. gadā darbību sāka teātra krievu trupa. Galvenais mākslinieks 1944.—1950. gadā bija Arnolds Burovs, kas vēlāk kļuva par teātra galveno režisoru (1951—1954, 1958—1964). No 1946. gada teātrī sāka strādāt mākslinieks Pāvils Šenhofs, kas kļuva par teātra galveno mākslinieku (1950—2000). 1953. gadā darbu uzsāka režisore Tīna Hercberga. 1954. gadā viņa iestudēja izrādi "Velna dzirnavas", vēlāk arī citas izrādes pieaugušajiem. No 1966. līdz 1973. gadam Tīna Hercberga bija teātra galvenā režisore, bet no 1990. līdz 1994. gadam — mākslinieciskā vadītāja. 1995. gadā sāka strādāt režisore Vija Blūzma, kas vēlāk no 1999. līdz 2016. gadam bija teātra mākslinieciskā vadītāja.

Leļļu teātris piedalījās starptautiskos festivālos un sniedza viesizrādes ASV, Bulgārijā, Kanādā un citās valstīs.

Latviešu trupa (2017) 

 Santa Didžus
 Edgars Kaufelds
 Baiba Vanaga
 Dana Avotiņa-Lāce
 Lienīte Osipova
 Artūrs Putniņš
 Anrijs Sirmais
 Dace Vītola
 Miķelis Žideļūns
 Arnita Jaunzeme
 Pēteris Galviņš

Krievu trupa (2017) 

 Lilija Sūna
 Jūlija Meščerjakova
 Elīna Feofanova
 Olga Larina
 Kristīna Varša
 Aleksandrs Jonovs
 Rodions Kuzmins-Reizvihs
 Jurijs Luniks
 Vladimirs Svoboda
 Irina Krasta

Ārštata aktieri (2017) 

 Silvija Bitere
 Evita Klimavičiusa
 Pēteris Šogolovs
 Valdis Vanags
 Audra Pētersone
 Laila Kirmuška
 Vladimirs Grigorjevs
 Deniss Martinjaks
 Nadežda Bahvalova

Režisori (2017) 

 Ģirts Šolis
 Vija Blūzma
 Māris Koristins

Ārštata režisori (2017) 

 Dmitrijs Petrenko
 Laura Čaupale
 Edgars Niklasons
 Edgars Kaufelds
 Nadežda Aleksejeva
 Jans Villems van der Boss
 Kārlis Auškāps
 Plamens Dipčikovs
 Mārtiņš Eihe
 Laila Kirmuška
 Ivars Lūsis
 Valdis Pavlovskis
 Valters Sīlis
 Reins Agurs
 Pauls Anteins

Atsauces 

Kopējās

Ārējās saites 

 

Teātri Rīgā
Anti Niemi

Anti Niemi (; dzimis 1983. gada 29. augustā) ir somu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2019) Niemi pārstāv KHL klubu Helsinku "Jokerit".

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru Niemi uzsāka 2005.—06. gada sezonā, spēlējot SM līgas vienībā Lahti "Pelicans". Jau savā pirmajā sezonā Niemi bija kļuvis par komandas pamatvārtsargu. "Pelicans" sastāvā vārtsargs aizvadīja trīs sezonas.

2008. gada vasarā Niemi noslēdza līgumu ar NHL klubu Čikāgas "Blackhawks", nākamajā sezonā kluba rindās aizvadot trīs spēles, bet atlikušo sezonu daļu pavadot tās AHL fārmklubā Rokfordas "IceHogs". 2009.—10. gada NHL sezonā Niemi bija "Blackhawks" otrais vārtsargs aiz Kristobala Uē, taču, tuvojoties izslēgšanas kārtai, Niemi francūzi izkonkurēja. Izslēgšanas kārtā aizvadot 22 spēles, Niemi kopā ar klubu izcīnīja Stenlija kausu.

2010. gada septembra sākumā Niemi pievienojās Sanhosē "Sharks" rindām, 2011. gada martā pagarinot līgumu uz nākamajiem četriem gadiem. Jau pirmajā sezonā "Sharks" sastāvā Niemi kļuva par tās pamatvārtsargu. 2015. gada vasarā noslēdza trīs gadu līgumu ar Dalasas "Stars". 2017. gada vasarā Niemi līgums tika izpirkts, un viņš pievienojās Pitsburgas "Penguins" rindām. Sezonas gaitā vispirms tika aizmainīts uz Floridas "Panthers", bet vēlāk jau uz Monreālas "Canadiens", kur bija komandas otrais vārtsargs aiz Kerija Praisa.

2019. gada jūnija sākumā noslēdza līgumu ar KHL klubu Helsinku "Jokerit".

Somijas hokeja izlases rindās izcīnījis bronzas medaļas 2014. gada olimpiskajās spēlēs.

Ārējās saites 

1983. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Čikāgas "Blackhawks" spēlētāji
Sanhosē "Sharks" spēlētāji
Dalasas "Stars" spēlētāji
Pitsburgas "Penguins" spēlētāji
Floridas "Panthers" spēlētāji
Monreālas "Canadiens" spēlētāji
Helsinku "Jokerit" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Dubultnieks

"Dubultnieks" ir 1986. gadā Latvijas PSR uzņemta mākslas filma. Filmas režisors ir Rihards Pīks. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Andra Kolberga romāna "Ēna" motīviem.

Sižets 
Negaidītā situācijā satiekas divi cilvēki - Ēriks un Viktors - pirms 25 gadiem mātes pamesti un viens no otra atšķirti pieauguši dvīņu brāļi. Sastopas divas dažādas dzīves uztveres un izpratnes, kā arī dzīves ieradumi, jo Ērika dzīve izveidojusies veiksmīgi, bet Viktors jau pabijis cietumā. Viņos rodas kopības sajūta un viņi nolemj atrast savu īsto māti.

Lomās 
 Andrejs Žagars — Ēriks
 Juris Žagars — Viktors
 Antra Liedskalniņa — Ērika māte
 Maija Apine — Iveta
 Lilita Ozoliņa — Ņina
 Ausma Kantāne
 Astrīda Kairiša
 Artūrs Dimiters
 Vitauts Tomkus
 Leonīds Grabovskis
 Rūdolfs Allaberts

Apbalvojumi 
 1986 - "Lielais Kristaps" - labākais aktieris - Juris Žagars.

Interesanti fakti 
 Kinodebijas Maijai Apinei un Mārim Andersonam (epizodē).
 Epizodē redzams muzikants Eduards Rozenštrauhs.

Ārējās saites 

 Dubultnieks filmas.lv

Video 
 

1986. gada Latvijas PSR filmas
Filmas latviešu valodā
Rīgas Kinostudijas filmas
Saulessvece (filma)

"Saulessvece" ir 1986. gada Latvijas PSR televīzijas spēlfilma. Filmas režisore ir Lūcija Ločmele. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Vijas Upmales stāstu motīviem.

Sižets 
Galveno varoni, zēnu Juri māte audzina viena lauku ciematā. Jura māte mīl kolhoza šoferi Jāni un viņi vēlas precēties. Gaidāmajām kāzām Juris kā lielu noslēpumu gatavo dāvanu - saulessveci, ko audzē meža klajumā.

Lomās 
 Gatis Rēpelis — Juris
 Māris Strēlis — Māris
 Ella Oša — Agija
 Baiba Bumbiere — Anna
 Gunta Grīva — Jura mamma
 Juris Bartkevičs — Jāņonkulis (ierunājis Gundars Āboliņš)
 Irina Tomsone — Māra vecmāmiņa
 Velta Straume — Agijas mamma
 Jānis Jarāns — brigadieris

Apbalvojumi 
 1986 - "Lielais Kristaps" - labākā filma.

Interesanti fakti 
 Lauku ciemats filmēts Pienavā Tukuma novadā, bet kolhoza kantoris ir Bornsmindes muiža Rundāles novadā.
 Ar filmas galvenajiem varoņiem badās auns Miķelis, kas dzīvoja un kura vārdā nosaukts atpūtas komplekss "Miķelis" Gailīšu pagastā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Kino muzejs

Video 
 

1986. gada Latvijas PSR filmas
Rīgas Kinostudijas filmas
Filmas latviešu valodā
Āda (materiāls)

Āda ir no dzīvnieku ādas iegūts materiāls, kas tālāk tiek izmantots dažādu ādas izstrādājumu, piemēram, apģērba, apavu, somiņu, bumbu un citu priekšmetu, izgatavošanai.

Dažādu ādu veidu uzskaitījums 

 hromāda
 juhtāda
 kažokāda
 lakāda
 pergaments
 safjāns
 šagrēnāda
 ševrets
 ševro
 velūrs
 zamšāda

Materiāli
Audumi
Apģērbs
Dzīvnieku produkti