joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Džons Frankenheimers

Džons Maikls Frankenheimers (, dzimis , miris ) bija amerikāņu kinorežisors, pazīstams ar savām drāmas filmām un trilleriem.

Starp Frankenheimera pazīstamākajām filmām ietilpst biogrāfiskā drāma Birdman of Alcatraz (1962), politiskie trilleri "Mandžūru kandidāts" (The Manchurian Candidate, 1962) un Seven Days in May (1964), kara filma The Train (1964), zinātniskās fantastikas šausmu filma "Kļūt par citu" (1966), sporta drāma Grand Prix (1966), trilleri "Franču sakarnieks 2" (French Connection II, 1975) un Black Sunday (1977), šausmu filma The Island of Dr. Moreau (1996), biogrāfiskā filma George Wallace (1997) un asa sižeta trilleri "Ronins" (Ronin) un "Azartspēles" (2000).

Par filmu George Wallace, kā arī par Against the Wall (1994), The Burning Season (1994) un Andersonville (1996), saņēmis Emmy balvu. Saņēmis arī vienu Zelta globusa balvu. Frankenheimera 30 pilmmetrāžas filmas, kā arī vairāk nekā 50 televīzijas filmas, kas ietvēra dažādas sociālas tēmas, bija ievērojamas ar savu ietekmi uz sabiedrības domāšanu. Viņš kļuva par "mūsdienu politiskā trillera" žanra pionieri, savu karjeru aizsākot Aukstā kara kulminācijā.

Ārējās saites 

1930. gadā dzimušie
2002. gadā mirušie
Amerikāņu kinorežisori
Emmy balvas ieguvēji
Zelta globusa balvas ieguvēji
Ņujorkā dzimušie
Sakņojošais meldrs

Sakņojošais meldrs () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir nevienmērīgi izplatīta Eirāzijā. Latvijā sakņojošais meldrs ir sastopams reti un nevienmērīgi: galvenokārt Rīgas un Cēsu apkaimē un valsts dienvidaustrumu daļā, ezeru un upju palienēs.

Suga ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.

Apraksts 
Sakņojošais meldrs ir daudzgadīgs, 40-100 cm garš lakstaugs. Augs veido ļoti skraju ceru un sakņojošos sāndzinumus. Stublājs ir stāvs, strupi trīsšķautņains, aplapots līdz ziedkopai. Lapas ir lineāras (0,6-0,8 cm platas), pelēkzaļas, tās plātnes mala gluda. Ziedkopa stublāja galā ļoti zaraina, tā veido skraju saliktu čemuru. Ziedkopas zariņi ir dažāda garuma. Vārpiņas ir lancetiskas, smailas, 0,5-0,8 cm garas, zariņa galā pa vienai. Apziedņa matiņi gludi, 2-3 reizes garāki nekā auglis (riekstiņš). Zied jūnijā, jūlijā.

Atsauces 

Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
Meldri
Iznīcināšana (filma)

"Iznīcināšana" () ir 2018. gada Apvienotās Karalistes un ASV zinātniskās fantastikas šausmu filma, kuras režisors un scenārija autors ir Alekss Gārlends. Filmā galvenās lomas atveido Natālija Portmane, Dženifere Džeisone Lī, Džīna Rodrigesa, Tesa Tompsone, Tūva Novotnija un Oskars Aizeks.

Filma stāsta par pētnieku grupu, kuri dodas uz noslēpumainu zonu, kurā dabas likumu vietā valda anomālas parādības.

"Iznīcināšana" pirmizrāde notika  ASV, kur to izlaida Paramount Pictures, savukārt vairākās citās vietās to izlaida straumēšanas platforma Netflix. Filma bija finansiāla izgāšanās, nopelnot 43,1 miljonu ASV dolāru, pie 40—55 miljonu budžeta. "Iznīcināšana" saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.

Atsauces

Ārējās saites 

2018. gada filmas
Apvienotās Karalistes filmas
ASV filmas
Zinātniskās fantastikas filmas
Šausmu filmas
Paramount Pictures filmas
Kļūt par citu

"Kļūt par citu" () ir 1966. gada ASV psiholoģiska zinātniskās fantastikas šausmu filma, kuras režisors ir Džons Frankenheimers. Filmā galvenās lomas atveido Roks Hadsons, Saloma Džīnsa, Vills Grīrs un Džons Rendolfs. Filma ir balstīta uz Deivida Elija 1963. gada romāna ar tādu pašu nosaukumu.

Filma stāsta par nelaimīgu pusmūža baņķieri, kurš piekrīt procedūrai, kas viltos viņa nāvi un piešķirs viņam pilnīgi jaunu izskatu un identitāti.

"Kļūt par citu" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Filmas operators Džeimss Hongs Vons tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais operatora darbs". Filma tiek uzskatīta par finansiālu izgāšanos. Tā saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, izceļot tās vizuālo stilu un Hadsona sniegumu. Laika gaitā "Kļūt par citu" ir kļuvusi par kulta filmu.

Atsauces

Ārējās saites 

1966. gada filmas
ASV filmas
Šausmu filmas
Zinātniskās fantastikas filmas
Paramount Pictures filmas
Roks Hadsons

Roks Hadsons (, dzimis  kā Rojs Herolds Šērers jaunākais (Roy Harold Scherer Jr.), miris ) bija amerikāņu aktieris, viena no Holivudas Zelta laikmeta populārākajām zvaigznēm.

Slavu iemantojis, piedaloties romantiskajā drāmā Magnificent Obsession (1954), kai sekoja filmas All That Heaven Allows (1955) un Giant (1956). Par filmu Giant ticis nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā". Vēlāk kopā ar Dorisu Deju piedalījies romantiskajās komēdijās Pillow Talk (1959), Lover Come Back (1961) un Send Me No Flowers (1964). 60. gados piedalījies tādās filmās kā "Kļūt par citu" (1966), Tobruk (1967) un Ice Station Zebra (1968). Neapmierināts ar piedāvātajiem scenārijiem, Hadsons pievērsās televīzijai un piedalījās populārajā NBC policijas seriālā McMillan & Wife (1971–1977). Viņa pēdējā loma bija ABC ziepju operā Dynasty (1984–1985). Vēlāk ar AIDS saistītas slimības dēļ savu karjeru viņš turpināt nespēja.

Lai gan Hadsons bija diskrēts attiecībā uz savu seksuālo orientāciju, viņa kolēģi filmu industrijā zināja par viņa homoseksualitāti. 1984. gadā Hadsonam tika konstatēts AIDS. Nākamajā gadā viņš kļuva par vienu no pirmajām slavenībām, kas atklāja sabiedrībai savu diagnozi. Hadsons bija pirmā ievērojamā slavenība, kas nomira no AIDS saistītas slimības.

Atsauces

Ārējās saites 

1925. gadā dzimušie
1985. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Ilinoisā dzimušie
LGBT cilvēki no ASV
Brūss Derns

Brūss Maklīšs Derns (, dzimis ) ir amerikāņu aktieris, bieži attēlojis otrā plāna lomas.

Savas karjeras laikā saņēmis vairākas balvas, tai skaitā labākā aktiera balvu gan Kannu, gan Berlīnes kinofestivālā. Ticis nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā" par filmu "Atgriešanās mājās" (Coming Home) un kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā" par filmu "Nebraska" (2013). Ticis arī nominēts BAFTA kino balvai, divām Genie Award un trim Zelta globusa balvām.

Savu slavu sācis iemantot "Jaunās Holivudas" (New Hollywood) ērā, piedaloties filmās "Nodzītus zirgus arī nošauj, vai ne?" (They Shoot Horses, Don't They?), The Incredible 2-Headed Transplant (1971), The Cowboys (1972), Silent Running (1972) un The King of Marvin Gardens (1972). Piedalījies arī tādās pazīstamās filmās kā "Lielais Getsbijs" (The Great Gatsby, 1974), Posse (1975), "Ģimenes lieta" (Family Plot, 1976), Black Sunday (1977), The Driver (1978), That Championship Season (1982), "Monstrs" (2003), "Pretīgais 8nieks" (2015), The Artist's Wife (2019) un "Reiz Holivudā" (2019). Piedalījies arī HBO seriālā "Lielā mīla" (Big Love, 2006–2011).

Brūss Derns ir tēvs aktrisei Lorai Dernai un bijušais vīrs aktrisei Daienai Ladai.

Ārējās saites 

1936. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Ilinoisā dzimušie
Asīriešu kalendārs

Asīriešu kalendārs ( ) ir saules kalendārs, ko izmanto mūsdienu asīrieši.

Vēsture 
Vēsturiski un arī dažos avotos mūsdienās asīrieši savu kalendāru datēja saskaņā ar seleikīdu aprēķinu ( , burtiski "no grieķiem"), sākot ar  pirmo dienu 312. gadā p.m.ē.

Mūsdienu asīriešu kalendārs tomēr izmanto citu aprēķinu: 1950. gados 4750. gadu pirms mūsu ēras noteica kā pirmo gadu, pamatojoties pamatojoties uz rakstu sēriju, ko publicēta asīriešu nacionālistu žurnālā Gilgamesh; pirmais 1952. gadā par to rakstīja Nimrods Simono, un tajā aplūkoja Akitu svētkus, pēc tam Žana Alhasa raksts 1955. gadā noteica 4750. gadu pirms mūsu ēras kā gadu skaitīšanas sākumpunktu. Alhass savu apgalvojumu balstīja uz franču arheologa pētījumiem, kura vārdu viņš nenosauca, norādot, ka ķīļraksta plāksnītē, kas datēta ar 4750. gadu pirms mūsu ēras, minēta lielo plūdu nomierināšanās un dzīvības sākuma gads.

Jaunais gads 
Gads (Kha b-Nisan) sākas pavasarī. Jūlija kalendārā pavasara ekvinokcija pakāpeniski attālinājās no 21. marta. Gregora kalendāra reforma atjaunoja pavasara ekvinokcijas sākotnējo datumu, taču, tā kā svētki līdz šim bija saistīti ar datumu, nevis astronomisko notikumu, Kha b-Nisan joprojām ir fiksēts 21. martā pēc Jūlija kalendāra laika aprēķiniem, kas atbilst 1. aprīlim Gregora kalendārā. Seno asīriešu kalendārā pirmais mēnesis bija Nisan, kas aizgūts terminam Kha b-Nisan jeb "pirmais no Nisana".

Mēneši

Atsauces 

Kalendāri
Kanādas Augstās Arktikas pētniecības stacija

Kanādas Augstās Arktikas pētniecības stacija (, CHARS) ir Kanādas vissezonas pētniecības stacija Arktikā. Izvietojusies Viktorijas salas dienvidaustrumos Kembridžbejas ciema ziemeļaustrumu nomalē. Pieder Kanādas valdībai, bet to pārvalda federāla organizācija Polar Knowledge Canada.

Vēsture 
Lēmums par stacijas būvniecību tika pieņemts 2007. gadā. Būvniecība tika uzsākta 2014. gadā, bet pirmā kārta nodota ekspluatācijā 2016. gadā.

Stacijas struktūra 
Stacija sastāv no trijām galvenājām daļām. Galvenajā ēkā divos stāvos  izvietojušās konferenču un sapulču telpas, virtuve, ziemas dārzs, kā arī vairākas laboratorijas (dzīvnieku autopsijas, bioloģijas, datorikas, analītiskā, genomiskā u.c.). Ēkas iekštelpu stilistika ieturēta inuitu motīvos. Lauka pētījumu un tehniskās apkopes ēkā atrodas garāžas, noliktava, minerālu laboratorija, galdniecība. Divās atsevišķās ēkās ierīkota dienesta viesnīca, kurā var izmitināt līdz 44 viespētniekiem.

Pētniecība 
Stacija galvenokārt tiek izmantota kā bāze dažādiem pētniecības projektiem Kanādas Arktikā. Prioritārie pētījumu virzieni ir alternatīvā un atjaunojamā enerģija ziemeļiem, ziemeļu ilgtspējība, mainīgā ledus, mūžīgā sasaluma un sniega ietekme uz kuģošanu, infrastruktūru un kopienām, kā arī ziemeļu infrastruktūras projektēšana, būvniecība un uzturēšana.

Atsauces

Ārējās saites 

 Canadian High Arctic Research Station remains a big unknown to many

Nunavuta
Arktiskās polārstacijas
Vissezonas polārstacijas
Kanādas polārstacijas
Muses nams

Muses biedrības nams, dibināts kā Rīgas pilsētas teātris (), bija 1782. gadā izveidots Rīgas pilsētas teātris.
Muses biedrības namu Riharda Vāgnera ielā 4 plānots atjaunot līdz 2026. gadam. Nama atjaunošanas patrons ir Latvijas Valsts prezidens Egils Levits.

Vēsture 
Rīgas pilsētas teātra pirmsākumi meklējami 1782. gadā, kad atklāja pēc Hāberlanda projekta celto Rīgas pilsētas teātra namu ar 500 skatītāju vietām. Tā direktors Oto Hermanis fon Fītinghofs-Šēls par saviem līdzekļiem uzturēja 24 mūziķu lielo simfonisko orķestri. Repertuārā bija arī operas izrādes un koncerti. Par koncertu un operu koncertmeistaru un diriģentu tika uzaicināts Konrāds Feige, kurš iestudēja izrādes ne tikai Rīgā, bet arī Pēterburgā, Rēvelē un Tērbatā. Kad 1788. gadā Fītinghofs pārcēlās uz Pēterburgu, par teātra direktoru kļuva aktieris Meierers. 1815. gadā brīvmūrnieku pēc Pēterburgas Angļu kluba izveidotā Muses biedrība (die Gesellschaft der Musse) ēku atpirka no Fītinghofu dzimtas. 1837.-1839. gadā teātra kapelmeistars bija Rihards Vāgners, koncertēja Ferencs Lists (1842), Klāra Vīka-Šūmane (1844), Antons Rubinšteins (1844) un Ektors Berliozs (1847).

1863. gadā Rīgas 1. pilsētas teātris pārcēlās uz jaunuzcelto namu pie pilsētas kanāla, bet ēka palika Muses biedrībai. 20. gadsimta pirmajā pusē ēkā bija autosalons, pēc Otrā pasaules kara  bibliotēka. No 1988. līdz 2006. gadam Muses zāli izmantoja kā koncertzāli.

2014. gadā nodibināja "Rīgas Riharda Vāgnera biedrību", Muses nama atjaunošanas projekta “Rīgas Vāgnera teātra renesanse” vadītājs Māris Gailis plāno namu atjaunot līdz 2026. gadam. Pēc atjaunošanas ēkā darbosies  Pirmais vācu teātris, kamermūzikas zāle un Vāgnera muzejs. 2021. gada maijā par nama patronu piekrita būt Vācijas prezidents Franks Valters Šteinmeiers.

Atsauces 

Teātri Rīgā
Antons Rubinšteins

Antons Rubinšteins (; 1829—1894) bija ebreju izcelsmes Krievijas Impērijas pianists, komponists, diriģents un mūzikas pedagogs.
Rubinšteins ir sacerējis 16 operas un 3 operas oratorijas, daudzus simfoniskus darbus, romances un klaviermūziku. Viņa pazīstamākais darbs ir opera "Dēmons".

Dzīvesgājums 
Dzimis 1829. gada 28.(16.) novembrī Vihvatincu ciemā (, ) tagadējā Moldovas Republikā. Viņa tēvs Geršs (Grigorijs) Rubinšteins bija ebreju tirgotājs, māte Klāra, dzimusi Levenšteina, bija mūziķe. 1831. gadā Rubinšteina ģimene pieņēma krievu pareizticību un pēc dažiem gadiem pārcēlās uz dzīvi Maskavā.

Līdz septiņu gadu vecumam Antons Rubinšteins mācījās klavierspēli pie savas mātes, vēlāk pie Aleksandra Viluāna (Alexandre Villoing). Jau deviņu gadu vecumā viņš sniedza pirmo klavierkoncertu, 1840. gadā uzstājās Parīzē, kam sekoja jaunā brīnumbērna koncerttūres Anglijā, Holandē, Zviedrijā un vācu zemēs. 1841. gadā Rubinšteins uzstājās Vīnē, 1843. gadā Breslavā, bet 1844. gadā Muses namā Rīgā. No 1844. līdz 1849. gadam Rubinšteins dzīvoja Berlīnē, kur viņš papildinājās pie Zigfrīda Dēna un Džakomo Meierbēra, iedraudzējās Fēliksu Mendelszonu.

1849. gadā viņš apmetās uz dzīvi Pēterburgā, 1852. gadā uzrakstīja operu "Dmitrijs Donskis". No 1854. līdz 1858. gadam devās jaunā Eiropas koncerttūrē. 
1859. gadā viņš nodibināja Krievu mūzikas biedrību un 1862. gadā Pēterburgas konservatoriju.

1871. gadā koncertēja Vīnē, 1872.-1873. gadā ASV, no 1874. gada dzīvoja Pēterhofā. 1885.—1886. gadā devās pēdējā lielajā koncerturnejā pa Eiropu.

Miris 1894. gada 20.(8.) novembrī Pēterhofā.

1829. gadā dzimušie
1894. gadā mirušie
Romantisma komponisti
Moldovā dzimušie
@ MEH

"@ MEH" ir amerikāņu repera Playboi Carti dziesma, kas izdota 2020. gada 16. aprīlī. Tā tika izdota, reklamējot repera otro studijas albumu Whole Lotta Red. tomēr tas tika izslēgts no projekta galīgā dziesmu saraksta. Dziesmu producēja JetsonMade, Neeko Baby un Deskhop.
2020. gada singli
Playboi Carti dziesmas
Mežakuilis un ūdenskrese

"Mežakuilis un ūdenskrese" () ir 2016. gada Jaunzēlandes piedzīvojumu filma, kuras režisors un scenārija autors ir Taika Vaititi. Filmā galvenās lomas atveido Sems Nīls un Džulians Denisons. Filma ir balstīta uz Berija Krampa grāmatas Wild Pork and Watercress.

Filma stāsta par puiku Rikiju, kuru nosūta dzīvot laukos pie audžuvecākiem Bellas un viņas vīra Heka. Kad Bella pēkšņi nomirst, sociālie dienesti nolemj RIkiju sūtīt uz bērnu namu, taču viņš aizbēg uz mežu, kur to dodas meklēt Heks. Pārpratuma pēc, uzskatot, ka Heks ir nolaupījis Rikiju, sākas valsts mēroga meklēšana.

"Mežakuilis un ūdenskrese" pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši izceļot aktierspēli. "Mežakuilis un ūdenskrese" 2016. gadā kļuva par visu laiku ienesīgāko Jaunzēlandes filmu.

Atsauces

Ārējās saites 

2016. gada filmas
Jaunzēlandes filmas
Kinokomēdijas
Drāmas
Piedzīvojumu filmas
Obelisks

Obelisks ( no  — "smaila kolonna", "stāvošs akmens") ir monuments, kas radies Senās Ēģiptes kultūrā, bet vēlāk izplatījies visā pasaulē.
Parasti tas ir vairākšķautņu stabs, kam augšdaļa ir tievāka par pamatni un kas beidzas ar piramidālu smaili.

Atsauces 

Monumenti
Horācijs Geits

Horācijs Geits (; dzimis , miris ) bija ASV militārais vadītājs, Amerikas Savienoto Valstu Neatkarības kara dalībnieks Ziemeļamerikā.

Septiņgadu karš 
Geits dienēja Lielbritānijas armijā un cīnījās franču un indiāņu karā.

Amerikas Savienoto Valstu Neatkarības karš 
1772. gadā apmetās uz dzīvi Virdžīnijā, atbalstīja kolonistu cīņu par viņu tiesībām. 1775. gadā viņš vadīja Kontinentālās armijas administratīvo dienestu (1775), pēc tam nomainīja ģenerāli Filipu Skaileru Ziemeļu armijas komandiera amatā Ņujorkā (1777). Ar Benedikta Arnolda palīdzību viņš panāca britu spēku padošanos Džona Bergoina vadībā Saratogas kaujā (1777).

Geitss bija iesaistīts Konveja sazvērestībā ar mērķi atcelt Džordžu Vašingtonu no Kontinentālās armijas komandiera amata. Sazvērnieki gribēja iecelt Geitsu par jauno komandieri. Pēc tam, kad sazvērestība izgāzās, viņš atgriezās pie sava karaspēka Ņujorkā.

1780. gadā viņš vadīja Dienvidu armiju, centās stāties pretī Čārlzam Kornvolisam dienvidu štatos, taču cieta sakāvi kaujā pie Kamdenas (Dienvidkarolīna) un tika noņemts no komandiera posteņa. Sakāves iemeslus izmeklēja īpaša komisija, kas Geitsam nekādas apsūdzības neizvirzīja.

Pēc kara beigām viņš dzīvoja plantācijā Virdžīnijā, 1790. gadā atbrīvoja savus vergus un apmetās uz dzīvi Ņujorkā.

Ārējās saites 
The Horatio Gates papers, 1726-1828 at the New York Historical Society

Atsauces

Literatūra 
Mintz, Max M (1990). The Generals of Saratoga: John Burgoyne and Horatio Gates. Yale University Press. ISBN 978-0-300-04778-3.
Nelson, Paul David. General Horatio Gates: A Biography. Louisiana State Univ Pr; First edition, 1976. ISBN 0807101591.
Patterson, Samuel W. Horatio Gates: Defender of American Liberties. New York: Columbia University Press, 1941.

Nepabeigti raksti par ASV
ASV militārpersonas
Teodors Nete

Teodors Nete (, dzimis , miris ) bija latviešu izcelsmes PSRS Ārlietu tautas komisariāta diplomātiskais kurjers. Gāja bojā 1926. gadā Latvijas teritorijā, aizstāvot diplomātisku pastu. Apbalvots ar Sarkanā Karoga ordeni.

Biogrāfija 
Dzimis Latvijā, kurpnieka dēls, pratis vācu valodu. Ieguva 4 klašu izglītību.

Sociāldemokrātiskajā darbā Teodoru iesaistīja tēvs, kurš piedalījās 1905. gada revolūcijā. No 1914. gada bija sociāldemokrātiskās partijas biedrs.

1916. gada aprīlī Rīgas apgabaltiesa izskatīja "Netes tēva un dēla lietu", kuri tika apsūdzēti nekvalitatīvu zābaku piegādē armijai. Izmeklēšana ilga 13 mēnešus un galu galā Teodora tēvam Jānim piesprieda 3 gadus cietumā par sabotāžu, bet Teodoru atlaida, pēc kā viņš iestājās Sarkanajā armijā.

Pēc armijas dienesta nelegāli strādāja Latvijā. 1919. gadā bija Jelgavas revolucionārās komitejas loceklis. Pēc Stučkas valdības krišanas bēga uz Krieviju. Piedalījās Krievijas pilsoņu karā dienvidu frontē. No 1922. gada strādāja par diplomātisko kurjeru.

Nogalināts darbā 1926. gada 5. februārī starp Ikšķiles un Kokneses stacijām. Slepkavas bija poļu tautības Lietuvas pilsoņi Antonijs un Broņislavs Gabriloviči. Apbedīts Vagaņkovas kapos Maskavā.

Piemiņa 
Ikšķilē atradās piemiņas akmens Teodoram Netem; demontēts 2022. gada 18. augustā.

Netes vārdā tika nosaukts tvaikonis, dzejnieks Vladimirs Majakovskis veltīja Nettem dzejoli "Biedrim Netem — tvaikonim un cilvēkam" (Товарищу Нетте — пароходу и человеку).

Atsauces

Ārējās saites 
 Борис Сопельняк. Мы идем сквозь револьверный лай…
 Могилы знаменитостей. Нетте Теодор Иванович (1896—1926)
 5 февраля — День памяти дипкурьеров, погибших при исполнении служебных обязанностей 
 Сергей Турченко. Две смерти Теодора Нетте
 Эрик Екабсонс. Тайна Теодора Нетте

1896. gadā dzimušie
1926. gadā mirušie
Rīgā dzimušie
Ar Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Latvijas sociāldemokrāti
Zaudētā nedēļas nogale

"Zaudētā nedēļas nogale" () ir 1945. gada ASV drāmas filma, kuras režisors ir Billijs Vailders. Filmā galvenās lomas atveido Rejs Millands un Džeina Vaimena. Filma ir balstīta uz Čārlza Džeksona 1944. gada romāna ar tādu pašu nosaukumu.

Filmas sižets seko hroniska alkoholiķa dzeršanai četru dienu garumā.

"Zaudētā nedēļas nogale" pirmizrāde notika . Filma guva gan kritiskus, gan komerciālus panākumus. Tā tika nominēta septiņām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, no kurām saņēma četras kategorijās "Labākā filma", "Labākais režisors", "Labākais aktieris galvenajā lomā" (Millands) un "Labākais adaptētais scenārijs". "Zaudētā nedēļas nogale" 1946. gadā, pirmajā Kannu kinofestivālā, saņēma Grand Prix du Festival International du Film balvu, savukārt Millands saņēma balvu kā festivāla labākais aktieris. Tā ir tikai viena no trim filmām, kopā ar "Mārtijs" (Marty, 1955) un "Parazīts" (2019), kas vienā gadā ir saņēmusi gan Kinoakadēmijas balvu par labāko filmu, gan Kannu kinofestivāla augstāko apbalvojumu. 2011. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

Atsauces

Ārējās saites 

1945. gada filmas
ASV filmas
Drāmas
Billija Vaildera filmas
Paramount Pictures filmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas filmas
Film noir
Revenge

Revenge ir amerikāņu repera un dziedātāja XXXTentacion otrais miksteips, ko izdeva EMPIRE 2017. gada 16. maijā. Tas sastāv no astoņām iepriekš izdotām dziesmām, kuras bija pieejamas straumēšanai pakalpojumā repera SoundCloud. Pirms tam tika izdots galvenais singls "Look At Me!", kas ASV Billboard Hot 100 topa 34. vietā ieņēma augstāko vietu.

Veicināšana 
Galvenais singls no lentes ar nosaukumu "Look At Me!" pirmizrāde notika 2015. gada 30. decembrī vietnē SoundCloud. Vēlāk dziesma tika izdota iTunes kā singls 2016. gada 29. janvārī, līdz vēlāk to atkārtoti izlaida digitālai lejupielādei ar dziesmas remasterētu un tīru versiju 2017. gada 20. februārī Empire Distribution.

Dziesmu saraksts 

XXXTentacion albumi
2017. gada albumi
Somerseta (sala)

Somerseta () vai Kūganajūpnunana (, Kuuganajuup Nunanga) ir neapdzīvota sala Kanādas ziemeļos Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijas Kitikmeotas un Kikiktālukas reģioniem. 12. lielākā Kanādas sala un 46. lielākā sala pasaulē.

Ģeogrāfija 
Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga vidusdaļā uz dienvidiem no Perija šauruma. Barova šaurums ziemeļos to šķir no Kornvolisas un Devonas, Pīla šaurums rietumos — no Velsas Prinča salas, Belo šaurums dienvidos — no Būtijas pussalas, bet Prinča Reģenta šaurums austrumos — no Bafina salas. Sala izstiepta ziemeļu—dienvidu virzienā, krasti izroboti ar līčiem. Salas lielāko daļu aizņem 200—400 m augsts plato. Ainavā valda tundra un arktiskais tuksnesis. Kresvela līča akvatorija salas austrumu krastā kopš 1975. gada ir putniem nozīmīga vieta.

Vēsture 
Pirmie no eiropiešiem salu 1819. gadā atklāja angļu jūrasbraucējs Viljams Perijs, kas to nodēvēja par godu savai dzimtajai Somersetas grāfistei Anglijā. Jūrasšaurumu starp salu un Būtijas pussalu atklāja tikai 1851. gadā. No 1937. līdz 1948. gadam salas dienvidaustrumos Belo līča krastā pastāvēja Hudson's Bay Company Fortrosas faktorija. Līdz 1991. gadam Kresvela līča krastā pastāvēja apmetne, ko apdzīvoja viena inuitu ģimene. Kopš 1992. gada salas ziemeļos pie Kaningema līča vasarās darbojas privāta tūristu apmetne Arctic Watch Wilderness Lodge; pie tās ierīkots lidlauks.

Atsauces

Ārējās saites 

 International Map of the World 1:1,000,000 Lancaster Sound NS-15/16/17

Kanādas salas
Kanādas Arktiskais arhipelāgs
Nunavutas salas
DROWN IN DESIGNER

DROWN IN DESIGNER ir amerikāņu repera Ski Mask The Slump God debijas miksteips, kas arī ir bijis viņa populārākais. Tam ir vairāk nekā 25 000 atzīmju “Patīk” pakalpojumā SoundCloud un vairāk nekā 22 miljoni klausījumu. Šajā albumā ir slaveni mākslinieki, kā arī viņa hiphopa kolektīvs Members Only, kurā ir daudz talantīgu jauno mākslinieku no Brovardas apgabala Floridā, kas ir iekļauti viņa 8 dziesmu projektā. Dažas funkcijas ietver Treez Lowkey, XXXTentacion, Lil Pump, Craig Xen un Denzel Curry. Pēc sākotnējās izlaišanas Ski rediģēja dziesmu sarakstu pakalpojumā SoundCloud, lai noņemtu dziesmas "Shit Talk" un "Take A Step Back", bet beigās pievienoja "Rambo".

Dziesmu sarakts 

Ski Mask The Slump God albumi
2016. gada albumi
Melnceru meldrs

Melnceru meldrs () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropas dienvidu daļā, Āzijā un Ziemeļāfrikā. Suga ir sastopama arī Latvijā, lai gan valsts ir tālu ziemeļos no vienlaidu izplatības apvidiem; Latvijā melnceru meldrs ir uzskatāms par adventīvu (ievazātu), reti sastopamu augu. Dabiskās izplatības apvidos suga aug ūdenstilpju krastos, grāvjos un palienēs.

Apraksts 
Melnceru meldrs ir daudzgadīgs, 40-120 cm garš, ceru veidojošs lakstaugs. Tam ir daudz stublāju, un spēcīgs, ložņājošs saknenis. Stublājs ir stāvs, stingrs, ieapaļš, pie pamata ar brūnām, cietām lapu makstīm. Lapu makstis ir šauri īlenveidīgas, stāvas. Stublāja augšdaļā zem ziedkopas ir gara, atstāvoša seglapa (10-25 cm gara), kas tālu pārsniedz ziedkopu. Ziedkopa ļoti raksturīga (mazliet līdzīga terasskarai): to veido ieapaļā galviņā blīvi satuvināti daudzi ziedi (galviņas diametrs 0,5-1,5 cm). Vidējā galviņa parasti lielāka, sēdoša, bet malējās galviņas resnkātainas; dažāda garuma kātos starveidīgi atstāv no stublāja dažādos virzienos. Ja atstāvošās ziedu galviņas ir 2, tās atstāvot savstarpēji parasti veido taisnu leņķi. Riekstiņš iegareni olveidīgs, brūns, mazliet trīsšķautņains. Apziedņa matiņi zaļganbrūni, olveidīgi, ar nosmailotu galu, aptuveni riekstiņa garumā. Zied no jūnija beigām līdz augustam.

Atsauces 

Meldri
Latvijas flora
Karaļa Viljama sala

Karaļa Viljama sala () vai Kikiktaka (, Qikiqtaq) ir mazapdzīvota sala Kanādas ziemeļos Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijas Kitikmeotas reģionam. 15. lielākā Kanādas sala un 61. lielākā sala pasaulē. Vienīgā apdzīvotā vieta ir Joaheivena salas dienvidaustrumu krastā.

Ģeogrāfija 
Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga dienviddaļā.  platais Simpsona šaurums dienvidos to šķir no kontinenta krasta (Adelaidas pussalas), Viktorijas šaurums rietumos — no Viktorijas salas, Džeimsa Rosa un Reja šaurumi austrumos — no Būtijas pussalas. Dienvidrietumos krastus apskalo Karalienes Modas līcis, bet austrumos — Sentroka un Rasmusena baseini. Salas krasti stipri izroboti, daudz līču un pussalu, piekrastē šēras. Salas teritoriju aizņem zemiene, biezs upju un ezeru tīkls. Ainavā valda tundra un arktiskais tuksnesis.

Vēsture 
Salu kopš seniem laikiem apdzīvojuši inuiti. Pirmais no eiropiešiem salu 1830. gadā apmeklēja britu kuģotājs Džeimss Klārks Ross un , domājot, ka tā ir pussala, nodēvēja to par godu britu karalim Viljamam IV par Karaļa Viljama Zemi (King William Land). Jūrasšaurumi salas dienvidos un austrumos tika atklāti tikai 1834. gadā. 1846. gadā salā un tās apkaimē gāja bojā Džona Franklina ekspedīcija, kas kājām mēģināja sasniegt kontinentu no ledū iesalušajiem ekspedīcijas kuģiem. Kopš 1927. gada salas dienvidaustrumos izveidota Hudson's Bay Company faktorija, kas vēlāk izauga par salas vienīgo pastāvīgi apdzīvoto vietu Joaheivenu.

Atsauces

Ārējās saites 

 International Map of the World 1:1,000,000 Victoria Strait NR-12/13/14
 International Map of the World 1:1,000,000 Murchison River NR-15/16/17

Kanādas salas
Kanādas Arktiskais arhipelāgs
Nunavutas salas
Ezera meldrs

Ezera meldrs () ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir ļoti plaši sastopama Eiropā, Ziemeļāfrikā un dažviet Āzijā; tās ietvaros nodala daudzas pasugas vai ļoti līdzīgas, tuvas sugas. Ezera meldrs ir ļoti bieži sastopams visā Latvijas teritorijā; tas veido saaudzes visdažādākajās ūdenstilpēs un jūras piekrastē.

Apraksts 
Ezera meldrs ir daudzgadīgs, 1-2,5 m garš lakstaugs ar apaļu, bezlapainu, tumšzaļu stublāju ar lapu makstīm pie pamata. Augs veido ceru. Ziedkopa - salikts čemurs - stublāja galā. Pie ziedkopas pamata stāva seglapa, kas apmēram ziedkopas garumā vai to mazliet pārsniedz. Ziedkopa paskraja, 5-10 cm gara, zari dažāda garuma, vārpiņas sarkanbrūnas, ziedplēksnes gludas. Drīksnas 3 (būtiska atšķirības pazīme no zilganā meldra). Auglis - trīsšķautņains riekstiņš (ga ap 0,3 cm). Zied jūnijā un jūlijā.

Atsauces 

Latvijas flora
Meldri
Austrumslāvi

Austrumslāvi ir austrumslāvu valodās runājošu tautu kopa, kas lingvistiski un kulturāli atšķiras no rietumslāviem un dienvidslāviem. Mūsdienās pie austrumslāvu tautām pieskaita baltkrievus, krievus un ukraiņus, reizēm arī rusīnus.

Vēsture 
Lielās tautu staigāšanas laikā ap 300. — 700. gadu m.ē. slāvi ziemeļaustrumu virzienā iespiedās baltu cilšu apdzīvotajā Valdaja augstienē un tai tuvajos apkārtējos reģionos. Pa Lovates un Volhova ūdensceļiem slāvi nokļuva līdz Lādogas ezeram, izspiežot somugru valodās runājošās ciltis mūsdienu Pleskavas un Novgorodas apkaimē, bet 9. gadsimtā nokļuva Baltijas jūras vikingu pakļautībā.

Pirmo reizi rūsi (Ruzzi) pieminēti pēc 850. gada kāda Bavārijas ģeogrāfa aprakstā par tautām, kas dzīvoja uz ziemeļiem no Donavas (). Nestora hronikā par 864. gadu pieminēti Ilmeņa slovēņi un kriviči Daugava augštecē, bet par 885. gada notikumiem arī severjani, poļani, drevļani, radimiči Ukrainā, par 907. gada notikumiem horvāti, duļebi un vjatiči, bet 10. gadsimta notikumu aprakstos minēti arī dregoviči un volīnieši. 
1230. gadu beigās Batuhans iebruka Kijevas Krievzemē, izpostīdams gandrīz visas galvenās pilsētas, izņemot Smoļensku, Novgorodu un Pleskavu. 1307. gadā dižkunigaitis Vītenis pakļāva Polockas kņazisti. 1345. — 1377. gadā  dižkunigaitis Aļģirds pakļāva Smoļenskas kņazisti, Volīnijas kņazisti, Podoliju, Čerņigovas kņazisti un Kijevu, kas izraisīja konfliktu ar Zelta Ordas pakļautībā esošo Maskavas lielkņazisti.
Lietuvas lielkņazistē izveidojās rutēnu valoda, kas kļuva par ukraiņu un baltkrievu valodas priekšteci, bet Zelta Ordas daļā attīstījās krievu valoda.

Pēc Kuļikovas kaujas starp Maskavas un Lietuvas lielkņazistēm sākās ilgstoši lietuviešu-krievu kari, kas ilga līdz Krievijas Impērijas izveidei un Polijas-Lietuvas kopvalsts sagrāvei 18. gadsimtā.

Slāvu tautas
DIGI MEDIA

DIGI MEDIA (izruna: dˈid͡ʒiˈmidiə)  ir lielākais   no mediju lokalizācijas uzņēmumiem Baltijas valstīs ar 14 ierakstu studijām, kas piedāvā plašu pakalpojumu klāstu: dublāžu, subtitrēšanu, tulkošanu, balss ierakstus un ieskaņošanu televīzijas kanāliem un filmu izplatītājiem. DIGI MEDIA ir vienīgais šādas jomas uzņēmums ar studijām Latvijā, Lietuvā un Igaunijā. Uzņēmuma lielākie klienti ir Discovery Channel, Pixelogic Media Partners, Deutsche Welle, TV3 Group, TV24, Lietuvos rytas, LMT, Tet, Iyuno-SDI, kā arī filmu izplatītāji ACME Film un Film Distribution. DIGI MEDIA veic lokalizāciju latviešu, igauņu, lietuviešu, ukraiņu, krievu un citās valodās.

Nozīmīgākās dublētās filmas / seriāli

 Mans vilks (franču: Mystère)
 Atkritumi (angļu: Trash)
 Mijas burvju rotaļlaukums (angļu: Mia's Magic Playground)
 Lielais ceļojums (angļu: Big Trip)
 Sarkanās kurpītes un septiņi rūķīši (angļu: Red Shoes and the Seven Dwarfs)
 Slepenkaķis (angļu: Spycies)

Nozīmīgākās subtitrētās filmas / seriāli

 Akla zona (angļu: Blindspot)
 Iztaisno spārnus (franču: Donne-Moi Des Ailes)
 Sieviete, kas aizbēga (angļu: The Woman Who Ran)
 Kardēnu nams (angļu: House of Cardin)
 Supernatural (angļu: Supernatural)
 Bēgšana no Pretorijas (angļu: Escape from Pretoria)
 Tesla (angļu: Tesla)
 Priekšpostenis (angļu: The Outpost)
 Resnulis (angļu: Fatman)
 Krīze (angļu: Crisis)
 Lēdija pie stūres (angļu: Lady Driver)
 Vampīra dienasgrāmatas (angļu: The Vampire Diaries)
 Mamma (angļu: Mom)
 Spoki (angļu: Ghosts)
 Augsta intelekta potenciāls (angļu: HPI: Haut Potentiel Intellectuel)
 Kariņš ar opi (angļu: The War with Grandpa)
 Godīgs zaglis (angļu: Honest Thief)

Nozīmīgākās ieskaņotās filmas / seriāli

 Ruk (angļu: Oink)
 Gass – mazais bruņinieks (angļu: Gus, The Itsy Bitsy Knight)
 Spoku mednieki: Viņā pusē (angļu: Ghostbusters: Afterlife)
 Sliktie puiši uz mūžu (angļu: Bad Boys for Life)
 Džumandži: Nākamais līmenis (angļu: Jumanji: The Next Level)
 Mazās sievietes (angļu: Little Women)
 Bīstamās mājsaimnieces (angļu: Desperate Housewives)
 Gadsimta laupīšana (spāņu:  El robo del siglo)
 Starptautiskais FIB (angļu: FBI International)
 Šetlenda (angļu: Shetland)
 Upes krasta stāsti (angļu: Tales of the Riverbank)
 Sacīkste (angļu: Rush)
 Martins un burvju mežs (angļu: Martin and the Magical Forest)
 Zooloģiskais dārzs (angļu: Zoo)
 Rūtainais nindzja 2 (angļu: Checkered Ninja 2)
 Rietumu spārns (angļu: The West Wing)

Nozīmīgākās tulkotās filmas / seriāli

 Vidusšķira (angļu: The Middle)
 Orindžas apgabals (angļu: The O.C.)

Dublāžas studijas
Filmu veidošana
Tulkošana
Lokalizācija
Mediju ražošana
Saru meldrs

Saru meldrs () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eirāzijā, visbiežāk Viduseiropā. Latvija atrodas ārpus auga vienlaidus izplatības areāla, taču tas ir atrasts valsts dienvidrietumu daļā. Grupas ir sastopamas smilšaini granšainās, atklātās un pusatklātās (meža ceļi, veci grants karjeri), mēreni mitrās vietās.

Ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 1. kategorijā.

Apraksts 
Saru meldrs ir viengadīgs vai daudzgadīgs, 3-15 cm garš, ceru veidojošs lakstaugs. Stublājs ir stāvs, stīvs, cilindrisks. Pie stublāja pamata ir sārti brūnas lapu makstis. Lapas ir sarveidīgas, tikai pie stublāja pamata. Dažreiz lapu nav. Ziedkopa ir iegareni galviņveida no 1-5 vārpiņām stublāja galotnē vai galviņveida vārpiņas kopā pa divām. Pie ziedkopas pamata ir stāva seglapa, kas atgādina stublāja turpinājumu, tādēļ izskatās, ka ziedkopa atrodas sānos stublāja augšdaļā. Apziedņa matiņu nav. Ziediem ir 2 putekšņlapas un 3 drīksnas. Auglis ir asribains, brūns riekstiņš (garumā ap 0,08 cm). Zied no jūlija līdz septembrim.

Atsauces 

Latvijas flora
Meldri
Latvijas Sarkanā grāmata
Zilganais meldrs

Zilganais meldrs () ir  grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eirāzijā. Ziemeļu un rietumu Eiropā galvenokārt aug jūras un okeāna piekrastē sāļainā augsnē. Latvijā zilganais meldrs sastopams nevienmērīgi - diezgan bieži jūras un Rīgas līča piekrastē, retumis Daugavas ielejā, pārējā teritorijā ļoti reti vai nav sastopams.

Suga veido saaudzes jūras piekrastē, miklos smiltājos, piejūras ezeru palienē un upju sērēs.

Apraksts 
Zilganais meldrs ir daudzgadīgs, 1-2,5 m garš grīšļu dzimtas lakstaugs, kurš veido ceru. Stublājs ir apaļš, bezlapains, zilganzaļš, ar lapu makstīm pie pamata. Ziedkopa ir salikts čemurs, kurš ir izvietots stublāja galā. Pie ziedkopas pamata stāva seglapa, kas apmēram ziedkopas garumā vai to mazliet pārsniedz. Ziedkopa ir diezgan blīva (ga 2-5 cm), zari ir dažāda garuma, vārpiņas rūsganbrūnas, ziedplēksnes sīkkārpainas. Ziedam ir 2 drīksnas (būtiska atšķirības pazīme no ezera meldra). Auglis ir vienpusēji plakani uzpūsts riekstiņš (ap 0,2 cm garš). Zied jūnijā un jūlijā.

Atsauces 

Latvijas flora
Meldri
Belgradas cietoksnis

Belgradas cietoksnis (), arī Kalemegdans (Калемегдан) ir antīko laiku un viduslaiku cietoksnis ar citadeli Belgradas centrā  Serbijā. Tas uzbūvēts augstā pakalnā pie Donavas un Savas satekas, stratēģiski nozīmīgā vietā. Mūsdienās kādreizējā cietokšņa teritoriju daļēji aizņem Lielais un Mazais Kalemegdana parks. Visa teritorija brīvi pieejama apmeklētājiem, un tas ir visapmeklētākā apskates vieta Belgradā ar vairāk nekā 2 miljoniem viesu gadā.

Belgradas cietoksnis atrodas uz ģeogrāfiskās robežas starp Panonijas līdzenumu un Balkānu pussalu. Cietoksnis ir Belgradas pilsētas senākā daļa. Pilsētas iedzīvotāji ilgu laiku dzīvoja cietokšņa mūru ieskautajā teritorijā. Pirmo reizi pilsēta un cietoksnis pieminēti 3. gadsimtā pirms mūsu ēras, kad teritoriju apdzīvoja ķelti. 279. gadā p.m.ē. romieši ieņēma skordisku (Scordisci) cilts cietoksni un nodibināja Singidunas (Singidunum) pilsētu, kas vēlāk kļuva par Mēzijas provinces galvaspilsētu. 441. gadā to nopostīja huņņi, pēc 450. gada to ieņēma sarmati, bet ap 470. gadu — ostgoti, 488. gadā — gepīdi, bet 504. gadā — atkal goti. Kopš mūsu ēras sākuma Belgradai ir uzbrukts 54 reizes — vidēji reizi 37 gados.

510. gadā Singiduna nokļuva Bizantijas pakļautībā. 584. gadā to nopostīja avāri. Ap 630. gadu Balkānos parādījās slāvi, un 878. gadā Singiduma tika nosaukta par Belgradu (Beligrad) un tā nokļuva Bulgārijas sastāvā un aptuveni 400 gadus kalpoja par tās robežcietoksni, kurš nonāca drīz Bizantijas, drīz Ungārijas pakļautībā.

Pirmais Serbijas karalis, kurš ieguva Belgradu, bija Stefans Dragutins, kurš 1284. gadā to saņēma kā dāvanu no Ungārijas karaļa. 1403. gadā Stefans Lazarevičs padarīja Belgradu par Serbijas galvaspilsētu, tomēr 1427. gadā Belgrada atkal nokļuva Ungārijas sastāvā.

1456. gadā turki Mehmeda II vadībā aplenca Belgradu, bet ungāru spēki Jānoša Hunjadi vadībā izturēja aplenkumu. 1521. gadā turki pilsētu tomēr ieņēma un līdz pat 1878. gadam pilsēta bija Turcijas sastāvā (turku garnizons cietoksni pameta 1867. gadā). Šajā laikā Belgradas cietoksnis zaudēja savu stratēģisko nozīmi.

Pirmā pasaules kara laikā celtnes cietokšņa mūru iekšpusē tika sagrautas. Pēc Otrā pasaules kara Kalemegdans kļuva par tūrisma objektu un pilsētnieku iecienītu atpūtas vietu, saglabājot šo nozīmi arī mūsdienās.

Atsauces

Ārējās saites 

Pilis Serbijā
Viduslaiku pilis
Belgrada
Cietokšņi un forti
Jānis Skutelis

Jānis Skutelis (dzimis ) ir latviešu komiķis, raidījumu un pasākumu vadītājs, aktieris.

Kopš 2009. gada veido stāvizrādes, izveidojis un vadījis Karalisko improvizācijas teātri (KIT). Kā aktieris piedalījies Jaunā Rīgas teātra izrādēs "Linda Vista" (2018), "Krizantēmas" (2021).

Filmējies Matīsa Kažas filmās "Kino un mēs", "Kur vedīs ceļš", "Ūdens garša" un "Neona pavasaris". Par tēlojumu filmā "Kino un mēs" kopā ar Andri Keišu un Egonu Dombrovski saņēma nomināciju 2020. gada Lielā Kristapa balvai kategorijā "Labākais aktierdarbs galvenajā lomā" (nominēts kā aktieru ansamblis).

Atsauces

Ārējās saites 

1981. gadā dzimušie
Latvijas komiķi
Latvijas aktieri
Jaroslavs Januševičs

Jaroslavs Januševičs (; dzimis  Kijivā) ir ukraiņu ekonomists, jurists, augstākā līmeņa vadītājs, ierēdnis, zinātnieks, sportists. Ukrainas nopelniem bagātais ekonomists, ekonomikas zinātņu kandidāts (2009), tiesību zinātņu doktors. Ukrainas starptautiskās klases sporta meistars peintbolā, pasaules čempions peintbolā. Trešās pakāpes valsts ierēdnis. Hersonas reģionālās valsts administrācijas priekšsēdētājs kopš 2022. gada 3. augusta.

Karjera 
Savu karjeru viņš sāka 1996. gada aprīlī valsts nodokļu dienestā, no nodokļu inspektora kļuva par departamenta direktoru.

No 2003. gada aprīļa līdz 2014. gada martam viņš ieņēma vadošus amatus centrālajā izpildinstitūcijā:

Ukrainas Finanšu ministrijas Valsts finanšu uzraudzības departamenta priekšsēdētāja vietnieks,
Ukrainas Valsts finanšu uzraudzības komitejas priekšsēdētāja vietnieks,
Ukrainas Valsts nodokļu administrācijas priekšsēdētāja vietnieks,
Ukrainas Valsts nodokļu administrācijas Nodokļu policijas priekšnieka vietnieks,
Ukrainas Valsts migrācijas dienesta priekšsēdētāja vietnieks,
Ukrainas Valsts finanšu inspekcijas priekšsēdētāja vietnieks.
Viņam ir pieredze valsts uzņēmuma un banku iestādes vadīšanā.

Vadot valsts uzņēmumu "Dokuments", viņš lika pamatus modernu Eiropas stila centru "Pasu dienests" veidošanai.

No 2014. gada septembra līdz 2016. gada aprīlim viņš strādāja par izpilddirektoru valsts uzņēmumā "Ukrainas Valsts radiofrekvenču centrs".

Kopš 2022. gada 3. augusta - Hersonas apgabala valsts pārvaldes priekšsēdētājs.

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā Facebook lapa
  Privātais Facebook konts
 Oficiālais Telegram konts

1978. gadā dzimušie
Kijivā dzimušie
Ukrainas politiķi
Politiķi
Krievijas 2022. gada iebrukums Ukrainā
Mikolajivas apgabala okupācija

Mikolajivas apgabala Krievijas okupācija () bija Krievijas bruņoto spēku mēģinājums militāri okupēt Mikolajivas apgabalu, kas sākās 2022. gada 26. februārī.

Norise 
Krievijas spēku iebrukuma sākumā no 26. februāra līdz 8. aprīlim notika uzbrukums Mikolajivai un desanta vienību izrāviens līdz Voznesenskai. Krievijas karaspēks ieņēma vairākas apdzīvotas vietas, okupācijas administrācijas centru izveidoja Sņihurivkas pilsētā.

Skatīt arī 

 Hersonas apgabala okupācija
 Harkivas apgabala okupācija
 Doneckas tautas republika
 Luhanskas tautas republika
 Krimas okupācija
 Krievijas iebrukums Ukrainā

Atsauces 

Mikolajivas apgabals
Ukraina
Krievijas 2022. gada iebrukums Ukrainā
Militārā okupācija
M
Laura (filma)

"Laura" () ir 1944. gada ASV film noir mistērijas filma, kuras režisors un producents ir Oto Premingers. Filmā galvenās lomas atveido Džīna Tīrnija, Dana Endrūss, Kliftons Vebs, Vinsents Praiss un Džūdita Andersone. Filma ir balstīta uz Veras Kasprejas 1943. gada romāna ar tādu pašu nosaukumu.

Filma stāsta par policistu, kurš iemīlas sievietē, kuras nāvi viņš pats izmeklē.

"Laura" pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un tika nominēta piecām Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijās "Labākais režisors", "Labākais aktieris otrā plāna lomā" (Kliftonam Vebam), "Labākais adaptētais scenārijs" un "Labākais mākslinieka darbs", no kurām saņēma vienu kategorijā "Labākais operatora darbs". 1999. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma". Amerikas Kinoinstitūts to nodēvēja kā vienu no 10 labākajām mistērijas filmām.

Atsauces

Ārējās saites 

1944. gada filmas
ASV filmas
Film noir
Oto Premingera filmas
20th Century Fox filmas
Vinsents Praiss

Vinsents Leonards Praiss jaunākais (, dzimis , miris ) bija amerikāņu kino, televīzijas un skatuves aktieris, kurš ir piedalījies vairāk nekā 100 filmās. Praisam ir piešķirtas divas zvaigznes Holivudas Slavas alejā, viena par darbu kino, otra par darbu televīzijā.

Praisa pirmā loma bija filmā Service de Luxe (1938). Attēlojis otrā plāna lomas tādās filmās kā The Song of Bernadette (1943), "Laura" (1944), The Keys of the Kingdom (1944), Leave Her to Heaven (1945), Dragonwyck (1946) un "Desmit baušļi" (The Ten Commandments, 1956). Kļuvis par pazīstamu šausmu filmu aktieri, filmējoties tādās filmās House of Wax (1953), "Muša" (The Fly, 1958), House on Haunted Hill (1959), Return of the Fly (1959), The Tingler (1959), The Last Man on Earth (1964), Witchfinder General (1968), The Abominable Dr. Phibes (1971) un Theatre of Blood (1973). Sadarbojies ar Rodžeru Kormenu Edgara Alana Po stāstu adaptācijās House of Usher (1960), The Pit and the Pendulum (1961) un The Masque of the Red Death (1964).

Vēlākos gados ierunājis lomu klasiskajā Disney animācijas filmā "Lieliskais peļu detektīvs" (1986), kā arī piedalījies Lindsija Andersona drāmā The Whales of August (1987), par ko ticis nominēts Independent Spirit Award un Tima Bērtona fantāzijas filmā "Edvards Šķērrocis" (Edward Scissorhands, 1990), kas kļuva par viņa pēdējo kinolomu.

Atsauces

Ārējās saites 

1911. gadā dzimušie
1993. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Misūri dzimušie
Vītauts Petkevičs

Vītauts Petkevičs (; dzimis , miris ) bija lietuviešu rakstnieks, politiķis un sabiedriskais darbinieks.

Biogrāfija 
1937-1942 mācījies Kauņas 20. pamatskolā. Kopš 1945. gada komjaunatnes biedrs. 1946., 1947. un 1949. gada vasarā sūtīts uz dažādām Kauņas apriņķa pilsētām, lai cīnītos pret Lietuvā aktīvajiem pretošanās kustības dalībniekiem pēc Otrā pasaules kara. 1949. gadā beidzis Kauņas 4. zēnu vidusskolu.

1949. gadā Kauņas būvniecības tresta Nr. 2 komjaunatnes organizators. 1950. gadā Kauņas pilsētas Lietuvas Ļeņina Komunistiskās jaunatnes savienības komitejas (LĻKJS) nodaļas vadītājs. Viņš iestājās Kauņas Valsts universitātes Būvniecības fakultātē. 1950. gadā devās uz Viļņu, lai turpinātu studijas. 1951-1989 PSKP biedrs. 1951-1952 LĻKJS Šauļu reģionālās komitejas sekretārs. 1952-1954 mācījies Maskavas Centrālās komjaunatnes skolā pie Komunistiskās partijas CK. 1953-1960 studējis Maskavas Valsts M. Lomonosova universitātes Vēstures fakultātē.

1954-1957 LĻKJS CK nodaļas vadītājs, CK biroja loceklis. 1957-1959 Lietuvas Komunistiskās partijas Radvilišķu rajona komitejas sekretārs. 1960-1969 laikraksta "Tiesa" korespondents Šauļos. 1969-1971 Lietuvas PSR Rakstnieku savienības prozas konsultants. 1971-1972 Lietuvas kinostudijas scenāristu kolēģijas vadītājs. Kopš 1972. gada profesionāls rakstnieks.

1988. gadā izpaudās "Zaļo" kustībā, aizstāvot Lietuvas piekrasti no dabai bīstamu naftas urbumu izbūves jūrā pie Kuršu kāpas - KPFSR teritorijā. 1988. gadā Lietuvas Pārbūves kustības iniciatīvas grupas, "Sąjūdis" Seima un Padomes loceklis. 1989. gadā Lietuvas Demokrātiskās darba partijas biedrs. 1992-1996 Seima deputāts, 1993-1996 Nacionālās drošības komitejas priekšsēdētājs. 1998. gadā Lietuvas Tautas savienības "Par godīgu Lietuvu" biedrs. 2008. gadā Partijas "Fronts" biedrs, neveiksmīgi kandidēja Lietuvas Republikas Seima vēlēšanās. Apbedīts Antakalņa kapos.

Daiļdarbi 
Tulkoti darbi latviešu valodā:
 "Ozolzīlēna piedzīvojumi Ļauno tikumu zemē" izdots 1969. gadā izdevniecība Liesma
 "Par maizi, mīlestību un šauteni" izdots 1973. gadā izdevniecība Liesma
 "Kāpēc klaigā dzērves" izdots 1975. gadā izdevniecība Liesma
 "Lamzaks, Sprīža dēls" izdots 1975. gadā izdevniecība Liesma
 "Kāpēcēns" izdots 1980. gadā izdevniecība Liesma
 "Biedru grupa" izdots 1984. gadā izdevniecība Liesma

Atsauces

Ārējās saites 
 Rakstnieka Vītauta Petkēviča piemiņai

1930. gadā dzimušie
2008. gadā mirušie
Lietuviešu rakstnieki
Lietuvas politiķi
Rūsganā melncere

Rūsganā melncere () ir grīšļu dzimtas suga, kura savvaļā ir sastopama Eiropā, tostarp reti Latvijā - pārsvarā valsts rietumdaļā, kur vietām sastopama diezgan bieži. Dažāda lieluma grupas ir sastopamas avoksnainās, kaļķainās pļavās, zāļu purvos ar skraju veģetācijas segumu, purvainās mežu laucēs. 

Suga ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.

Apraksts 
Rūsganā melncere daudzgadīgs, 10-30 cm garš lakstaugs. Tas veido blīvu, ciņveidīgu ceru. Auga stublājs ir kails, stāvs un stīvs, makstis pie pamata tumšbrūnas. Lapas ir īsas. Ziedi ir izvietoti vārpiņā, tie ir divdzimumu, stublāja galotnē veido melni brūnu, iegareni galviņveidīgu ziedkopu, kura ir 0,4-0,8 cm un to veido 2 vai 3 vārpiņas. Ziedkopai ir 2 cietas seglapas: apakšējā mazliet garāka, bet augšējā daudz īsāka nekā ziedkopa. Auglis ir pelēks riekstiņš. Zied jūnijā un jūlijā.

Atsauces

Ārējās saites 

Melnceres
Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
Kotsa sala

Kotsa sala () vai Apatūrjuaka (, Appatuurjuaq — ‘vieta, kur ir daudz resnknābja kairu’) ir neapdzīvota sala Kanādas ziemeļos Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijas Kivallikas reģionam. Lielākā neapdzīvotā sala Ziemeļu puslodē uz dienvidiem no Ziemeļu polārā loka.

Ģeogrāfija 
Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga dianvidaustrumu daļā Hudzona līča ziemeļos. Ap  platie Fišera un Evansa šaurumi ziemeļos salu atdala no Sauthemptonas salas. Salas ziemeļaustrumu daļu aizņem līdz  augsta augstiene, pārējā saļas daļā — zemiene. Ainavā valda tundra. Salas ziemeļaustrumos 2118 km² platībā ir noteikta aizsargājama teritorija — putniem nozīmīga vieta.

Vēsture 
Pirmais no eiropiešiem salu 1612. gadā apmeklēja velsiešu jūrasbraucējs Tomass Batons (Thomas Button). Nosaukta par godu Hudson's Bay Company kuģa kapteinim Viljamam Kotsam (William Coats), kurš periodiski apmeklēja salu starp 17127. un 1751. gadu.

Kotsa sala, tāpat, kā ziemeļos esošā Sauthemptona, tiek uzskatīta par pēdējo vietu, kur vēl 20. gadsimta sākumā mituši arktiskās Dorsetas kultūras pārstāvji sallirmiuti. Tiek lēsts, ka 1896. gadā salā bija ap 70 iedzīvotāji. 1902. gada rudenī Sauthemptonas salas krastā piestāja kārtējais vaļu mednieku kuģis Active, kura komandas sastāvā bija ar gripu vai tīfu slims jūrnieks. Slimība tika nodota vietējiem iedzīvotājiem un 1902./1903. gada ziemā izmira visi abu salu iedzīvotāji.

No 1920. līdz 1924. gadam salas ziemeļaustrumi krastā tika uzturēta Hudson's Bay Company faktorija, pie kuras apmedās vairākas inuitu ģimenes no Bafina salas. Pēdējie pastāvīgie iedzīvotāji salu pameta 1970. gados.

Atsauces

Ārējās saites 

 Up here. CURIOUS COATS ISLAND
 International Map of the World 1:1,000,000 Sutton River NP-16/17

Kanādas salas
Kanādas Arktiskais arhipelāgs
Nunavutas salas
Dižmeldri

Dižmeldri () ir grīšļu dzimtas ģints, kurā ietilpst aptuveni 700 grīšļu sugu. Ģints sugas ir sastopamas visos kontinentos - gan tropiskajos, gan mērenajos reģionos.

Latvijā ir sastopama viena suga - brūnais dižmeldrs (Cyperus fuscus).

Galerija

Atsauces 

Dižmeldri
Brūnganais baltmeldrs

Brūnganais baltmeldrs () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir galvenokārt sastopama Rietumeiropā un Skandināvijas dienviddaļā. Atsevišķas atradnes ir arī Ziemeļamerikā.

Latvijā brūnganais baltmeldrs ir sastopams ļoti reti, tikai valsts ziemeļrietumu daļā. Augi ir sastopami periodiski applūstošās ezeru palienēs un vigās; tie veido blīvas, monodominantas audzes vai nelielas grupas. Populācijas vērtējamas kā stabilas. Zināmās atradnes ir aizsargājamās teritorijās vai nomaļās, saimnieciski neizmantotās vietās.

Suga ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 1. kategorijā.

Apraksts 
Brūnganais baltmeldrs ir daudzgadīgs, 10-30 cm garš lakstaugs ar ložņājošiem sakneņiem. Lapas ir šauras, sarveidīgas, 5-15 cm garas. Ziedi ir izvietoti zaru galā pušķveida ziedkopā. Ziedkopa parasti garāka nekā plata. Vārpiņā ir 5-10 ziedi. Segplēksnes ir brūnas. Augšējā seglapa vairākkārt garāka nekā ziedkopa. Apziednī ir 5 vai 6 matiņi, manāmi garāki nekā auglis - plakans riekstiņš ar apmatotu knābīti. Zied jūnijā un jūlijā.

Atsauces 

Baltmeldri
Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
Ourense

Ourense (, ) ir pilsēta Spānijas ziemeļrietumos, Galisijas autonomajā apgabalā. Tā ir Ourenses provinces administratīvais centrs. 2018. gadā pilsētā dzīvoja 105 tūkstoši iedzīvotāju, līdz ar to trešā lielākā pilsēta Galisijā.

Atsauces

Ārējās saites 

Galisijas pilsētas