Jonišķi

Jonišķi (), agrākais latviskais nosaukums Jānišķe, ir pilsēta un pašvaldības centrs Lietuvas ziemeļos 39 kilometrus uz ziemeļiem no Šauļiem un 14 kilometrus uz dienvidiem no Latvijas robežas. Pilsētas centrs ir pilsētbūvniecības piemineklis. Pilsētā atrodas Sv. Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas baznīca (uzcelta 1901. gadā), sinagogu komplekss (kultūras piemineklis), darbojas kultūras centrs. Pilsētu šķērso dzelzceļš Šauļi - Rīga, lielākā pilsētas daļa atrodas uz austrumiem no dzelzceļa, rietumu daļā atrodas ģimenes dārziņi, Luterāņu un Otrā pasaules kara upuru kapsētas.

Jonišķi atrodas pie Audruves un Sidabras upēm, pilsētas ziemeļrietumos atrodas 2 dīķi — Jonišķu I (rietumu) dīķis un Jonišķu II (austrumu) dīķis.

Jonišķi ir lietuviešu ebreju izcelsmes britu aktiera Lorensa Hārveja (Laurence Harvey, līdz 1946. gadam Harijs (Lerijs) Skikne, 1928-1973) dzimtā pilsēta.

Nosaukums 
Jonišķu nosaukums cēlies no Lietuvas dižkunga Sigismunda dēla Viļņas bīskapa Jāņa (, , 1499–1538) vārda, kas Reformācijas laikā 1526. gadā Livonijas pierobežā pie Kalneļu pilskalna lika  uzcelt katoļu baznīcu. 1626. gadā uzcelta mūra baznīca tagadējās Jonišķu pilsētas centrā.

Vēsture 

Līdz 13. gadsimta beigām Jonišķi atradās Zemgales valstī un netālu no tās atradās Sidrabes pilskalns (iespējams, tagadējais Kalneļu pilskalns 4 kilometrus uz rietumiem no pilsētas), kas pieminēts Atskaņu hronikas tekstā sakarā ar 1289. gada kauju starp zemgaļiem un Livonijas ordeni. Līdz pat 15. gadsimtam tā bija strīdus teritorija starp Livonijas ordeni un Lietuvas dižkunigaitiju un tās iedzīvotāji pieturējās pie senču ticējumiem. 1426. gada robežlīgumā starp Livonijas un Lietuvas valstīm pieminēts Sidoberes kalns (ein geberg Sydobber, Suddoberschen bergh).

Pirmās ziņas par Jonišķiem ir no 1523. gada, kad Viļņas bīskaps Jonas, no Žemaitijas bīskapa uzzinājis par Pērkona pielūdzēju lielo skaitu Livonijas ordeņa zemju pierobežā, 1526. gadā lika dibināt katoļu draudzi un uzcelt baznīcu, kas tika nosaukta viņa vārdā. Poļu-zviedru kara laikā Polijas-Lietuvas valdnieks Sigismunds III Vāsa 1616. gadā lika miestam piešķirt Magdeburgas tiesības. Pēc Lietuvas nonākšanas Krievijas impērijas varā, Jonišķus 1795. gadā piešķīra ķeizarienes Katrīnas II favorītam Platonam Zubovam, kas šeit saimniekoja līdz 1822. gadam.

Miesta uzplaukums sākās pēc lielceļa Rīga - Tilzīte - Kēnigsberga izbūves 1830. - 1857. gadā. 1897. gadā tajā dzīvoja 4774 iedzīvotāji, no kuriem 2272 bija ebreji, bija arī daudz latviešu, pastāvēja latviešu luterāņu draudze. Pirmā Pasaules kara laikā tika uzbūvēta dzelzceļa līnija Jelgava—Šauļi—Tilzīte.  
Pēc neatkarīgās Lietuvas Republikas nodibināšanas Jonišķiem 1923. gadā piešķīra pilsētas tiesības. No 1921. gada pilsētā darbojās latviešu vidusskola un vairākas latviešu biedrības, tika izdots laikraksts "Lietuvas Latvis".

Pēc 1940. gada 15. jūnija Lietuvas okupācijas un 16. jūnija PSRS valdības ultimāta Latvijas valdībai 1940. gada 17. jūnijā plkst. 9.00 Sarkanās armijas pārstāvis ģenerālpulkvedis Dmitrijs Pavlovs Jonišķu dzelzceļa stacijā sastapās ar Latvijas armijas pulkvedi Otto Ūdentiņu un plkst. 13:00 parakstīja Latvijas armijas kapitulācijas aktu, kas pieprasīja tās nepretošanos ienākošajām Sarkanās armijas daļām.

Sports 
 Sanedo SK — futbola klubs.
 Centrālais stadions.

Iedzīvotāji

Ievērojamas personības 
 Maksims Kathe (lietuviešu: Maksimas Katche, vācu: Wilhelm Johannes Arwed Max Kattchée; 1879—1933),  vācbaltu izcelsmes Krievijas un Lietuvas virsnieks, Svētā Jura ordeņa un Lāčplēša kara ordeņa kavalieris.

Atsauces

Sadraudzības pilsētas 

  Cellingene (Vācija)
  Vimmerbija (Zviedrija)

Ārējās saites 

Lietuvas pilsētas