joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ozolnieku pagasts

Ozolnieku pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām pie Jelgavas ziemeļu robežas Iecavas kreisajā krastā. Pēc platības otrs mazākais Latvijas pagasts. Robežojas ar sava novada Jelgavas pilsētu, kā arī Cenu un Valgundes pagastiem.

Vēsture 
 

Vēsturiski tagadējā Ozolnieku pagasta teritorija piederēja pie Kurzemes guberņas Dobeles apriņķa Jelgavas draudzes novada. Ozolnieku pagasta iedzīvotāji piederēja gan pie Dalbes, gan pie Jelgavas Sv.Annas evaņģēliski-luteriskās draudzes.    
Pirms Pirmā pasaules kara te atradās Ozolmuižas (vācu: Eckhof vai Paulsgnade) zemes un tās triju pusmuižu - Valdeķu muižas (Waldeck vai Sorgenfrei), Enrietes pusmuižas (Henriettensruhe) un Magazīnas pusmuižas (Magazin-Forwerke) zemes, kā arī Jelgavas mežniecības zemes. Pie vecā Rīgas-Jelgavas pasta ceļa 1846. gadā dibināta Ozolmuižas (Paulsgnādes) pagasta skola, pagastā darbojās arī Ozolnieku Skuju pamatskola. Pēc Rīgas-Jelgavas šosejas izbūves (1830.-1857. gadā) pagasta centrs pamazām no Ozolpils pie Iecavas pārcēlās uz tagadējo atrašanās vietu.  

Agrārās reformas laikā Ozolmuižu sadalīja 252 vienībās 1299 ha kopplatībā. Jelgavas mežniecības zemes sadalīja 110 vienībās 1310 ha kopplatībā. 
1920. gadā Dobeles apriņķi pārdēvēja par Jelgavas apriņķi. 
Pēc 1920. gada agrārās reformas Ozolnieku pagastā bija 80 zemnieku vecsaimniecības ar 2347 ha un 170 amatnieku u.c. sīksaimniecības 1177 ha platībā. Uz sadalīto muižu zemes nodibināja vēl 231 zemnieku jaunsaimniecību 1635 ha kopplatībā. 
1935. gadā Jelgavas apriņķa Ozolnieku pagasta platība bija 110,78 km² un tajā dzīvoja 2088 iedzīvotāji. Uzbūvēja jaunu Ozolnieku Tautas nama ēku.

Likvidācija un atjaunošana 
1945. gadā pagastā izveidoja Ozolnieku, Cenu un Dalbes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Ozolnieku ciemu 1954. gadā likvidēja, tā teritoriju pievienoja Valgundes ciemam. 1979. gadā Jelgavas rajonā izveidoja Ozolnieku pilsētciematu, tā teritorijā iekļaujot daļu no Valgundes un Cenu ciemu teritorijām. 1992. gadā Ozolnieki zaudēja pilsētciemata statusu un tika reorganizēti par pagastu. 2003. gadā Ozolnieku pagasts apvienojās ar Cenu pagastu, izveidojot Ozolnieku novadu. 2021. gadā Ozolnieku novadu iekļāva Jelgavas novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Apdzīvotās vietas Ozolnieki (pagasta centrs) un Aizupes.

Ievērojamas personības 
 Jānis Vasarietis (līdz 1940. gadam — Jānis Zommers; 1922) ir latviešu skolotājs un puķkopis, liliju selekcionārs, radījis 260 liliju šķirņu.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Jelgavas novada pagasti
Plāņu pagasts

Plāņu pagasts ir viena no Valmieras novada administratīvajām teritorijām tā dienvidos, Gaujas abos krastos. Robežojas ar sava novada Strenču un Sedas pilsētām un Jērcēnu un Trikātas pagastiem, kā arī Valkas novada Valkas un Vijciema pagastiem, Smiltenes novada Bilskas un Smiltenes pagastiem.

Daba 
Atrodas Ziemeļlatvijas zemienē. Pagasta ziemeļu daļa atrodas Sedas līdzenumā. dienvidu daļa - Trikātas pacēlumā. Augstākā vieta pagastā atrodas tā ziemeļu daļā - 88,4 m vjl.

Hidrogrāfija

Upes 
 Gauja
 Vija

Ezeri 
 Slīpju ezers
 Zosu akacis - 7 ha liels akacis Taures purvā
 Stulbis

Purvi 
 Taures purvs (861 ha)
 Pukšu purvs
 Kačoru purvs - daļa, uz robežas ar Trikātas pagastu
 Geides purvs

Vēsture 
1935. gadā Valkas apriņķa Plāņu pagasta teritorija bija 45,8 km² un tajā dzīvoja 619 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Plāņu ciema padomi, ko gan 1947. gadā likvidēja, bet 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidēšanu, atjaunoja. Plāņu ciems ietilpis Smiltenes (1949-1959) un Valkas (pēc 1959. gada) rajonos. Plāņu ciemam 1965. gadā pievienoja Trikātas ciema padomju saimniecības «Plāņi» teritoriju. 1975. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja jaunizveidotajam Smiltenes ciemam, bet pievienoja daļu Trikātas ciema teritorijas. 1979. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Trikātas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Plāņu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Strenču novadā. 2021. gadā Strenču novadu iekļāva Valmieras novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Plāņi (pagasta centrs), Jaunklidzis, Kazruņģis, Šalkas, Vadži, Višķi.

Ievērojamas personības  
 Kārlis Goppers (1876—1941), Latvijas Bruņoto spēku ģenerālis.
 Romāns Mežulis (1908—1990), ārsts, virsnieks. Latviešu leģiona kara ārsts (1944-1945). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Valmieras novada pagasti
Ozols (reperis)

Ozols (īstajā vārdā Ģirts Rozentāls) ir latviešu reperis, viens no hiphopa žanra pamatlicējiem Latvijā.

Biogrāfija 
Savu darbību uzsāka 1996. gadā grupā Fact kā basģitārists, bet kopš 2000. gada darbojas kā solo mākslinieks. Izveidojis hiphopa projektus Riga Records un Austrumbloks. Ozols trīs reizes ir saņēmis Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvu. Pēc ilgāka pārtraukuma 2008. gadā kopā ar Nātri izdeva Streetshop Mixtape Vol. 1 un pēc gada arī savu ceturto studijas albumu "Neatkarība". 2018. gadā viņš izdeva albumu “Neona pilsēta” , no šī albuma vispopulārākā dziesma ir “Stils”. Aktīvi sadarbojās ar atpazīstamiem mūzikas veidotājiem, kā rolands če, PRUSAX un xantikvariātu.

2004. gadā viņš piedalījās TV3 realitātes šovā "Džungļu zvaigzne". Ozolam arī pieder apģērbu veikals Streetshop. 2014. gadā atvēra apavu, apģērbu veikalu HoodShop. Pēdējos gados izdod apģērbu līniju "Stils". Drēbes ir saistītas ar populārām dziesmām.

2016. gadā apprecējās ar Evu Rozentāli.

Diskogrāfija

Fact sastāvā

Albumi 
 Fact - Creepin' Shadows EP (1997)
 Fact - F.A.C.T (1998)
 Fact - My Riga EP (1999)

Kā solo mākslinieks

Albumi 
 "Cieņa un mīlestība" (2001)
 "Augstāk, tālāk, stiprāk" (2002)
 "Dūzis" (2003)
 "Neatkarība" (2009)
 "Cieņa un mīlestība (Izlase 2015)" (2015)
 "Atpakaļ nākotnē" (2015)
 "Semestris" (2017)
 "Neona pilsēta" (2018)
 "Yauda" (2020)

Singli 
 "Neko 2005" (2000)
 "O.Z.O.L.S" (2001)
 "OzRaps/O'79" (2002)
 "Mirāža" (2012)
 "Piemēri" (2013)
 "Sapņotājs" (2013)
 "Ilgojos" (2014)
 "Superhaips" (2015)
 "Stils" (2019)

Miksteipi 
 Streetshop Mixtape Vol. 1 (2008)

Atsauces

Ārējās saites 
 MySpace lapa
 HHRadio.lv profils
 Facebook lapa
 Youtube oficiālais kanāls

Latviešu reperi
1979. gadā dzimušie
Latvijas mūziķi
Rīgā dzimušie
Latvijas uzņēmēji
Popes pagasts

Popes pagasts ir viena no Ventspils novada administratīvajām teritorijām tā vidienē. Robežojas ar sava novada Ances, Puzes, Tārgales un Ugāles pagastiem.

Daba 
Atrodas Kursas zemienes Ugāles līdzenumā. Ziemeļu daļā atrodas Popes pacēlums, kas Popes apkaimē sasniedz pagastā lielāko augstumu - 69,1 m vjl.

Hidrogrāfija

Upes 
 Dižgrāvis
 Aga
 Platene
 Rinda
 Renda (Zviede)
 Krojvalks

Ezeri 
 Klāņezers (67 ha, uz robežas ar Tārgales pagastu)

Purvi 
 Stāvu purvs
 Dižpurvs

Vēsture 
Mūsdienu Popes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Popes muiža (Gut Popen).

1935. gadā Ventspils apriņķa Popes pagasta platība bija 177,23 km² un tajā dzīvoja 1961 iedzīvotājs. 1945. gadā pagastā izveidoja Popes un Vēdes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Popes ciems ietilpis Ventspils (1949-1962), Talsu (1962-1967) un atkal Ventspils (pēc 1967. g.) rajonos. 1954. gadā Popes ciemam pievienoja likvidēto Vēdes ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Popes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Ventspils novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Pope (pagasta centrs), Desciems, Jaunmuiža, Spiņņi, Topciems, Vēde.

Ievērojamas personības 
 Rihards Treijs (1931—2013) — vēsturnieks
Jānis Teibe  (1938—2007) — žurnālists

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Kurzeme
Ventspils novada pagasti
Preiļu novads (2009—2021)

Preiļu novads bija pašvaldība Preiļu rajona centrālajā daļā, Latgalē. Novada centrs atradās Preiļos. 

Pēc 2021. gada Administratīvi teritoriālās reformas novadā iekļauts Aglonas pagasts, Aizkalnes pagasts, Galēnu pagasts, Pelēču pagasts, Preiļu pagasts, Preiļu pilsēta, Riebiņu pagasts, Rožkalnu pagasts, Rušonas pagasts, Saunas pagasts, Silajāņu pagasts, Sīļukalna pagasts, Stabulnieku pagasts, Upmalas pagasts un Vārkavas pagasts.

Vēsture 
Novads izveidots ar Latvijas Republikas Ministru kabineta 2000. gada 24. oktobra noteikumiem Nr. 374., apvienojot Preiļu pilsētu un agrākos Aizkalnes pagastu un Preiļu pagastu. 

2009. gada teritoriālajā reformā novadam pievienots arī Pelēču pagasts un Saunas pagasts. 2021. gadā Preiļu novadam pievienoja Riebiņu, Varkavas novadus un Aglonas novada Aglonas pagastu.

Daba 
Novada austrumu daļa atrodas Latgales augstienes Feimaņu paugurainē, bet rietumu daļa — Austrumlatvijas zemienes Jersikas līdzenumā. Augstākā vieta atrodas pie Molaukas novada dienvidaustrumos — šeit augstums pārsniedz 180 m vjl.

Upes 

 Oša
 Sauna
 Jašores strauts
 Īvaisis
 Zviergža
 Feimanka (74 km)
 Sanaude
 Preiļupe
 Šusta
 Vaižanka
 Dzilna
 Raudupīte
 Jaša
 Vīragne
 Vordovka
 Gubaika
 Rūbežneica
 Dzalbovka
 Neica

Ezeri un ūdenskrātuves 
 Pelēču ezers (82 ha)
 Šusta ezers (73,4 ha, bagāti sapropeļa krājumi)
 Dovales ezers (21,8 ha)
 Limankas ezers (12,7 ha)
 Badieļa ezers (1,4 ha)
 Krapišku ezers
 Ārdavas ezers
 Veirūgnas ezers (daļa)

Pagastā atrodas arī Feimankas ūdenskrātuve uz Feimankas upes.

Purvi 
Starp novada pauguriem atrodas vairāki purvi, kuru lielākā daļa nosusināti:
 Badieļa purvs (313 ha)
 Krapišku purvs (254 ha)
 Pauniņu purvs
 Smiltēnu purvs (Polodna, 168 ha)
 Slātavas purvs (148 ha)
 Steporu purvs (daļa)
 Šusta purvs (177 ha)
 Žogotas purvs

Teritoriālais iedalījums 
Centrs - Preiļi

Pilsētas - 1 (Preiļi)

Pagasti:
 Aizkalnes pagasts
 Pelēču pagasts
 Preiļu pagasts
 Saunas pagasts

Apdzīvotās vietas

Iedzīvotāji

Etniskais sastāvs

Pašvaldība

Tautsaimniecība

Izglītība

Sports

Kultūra

Reliģija

Ievērojami novadnieki 
 Jānis Streičs
 Anastasija Neretniece

Ievērojamas vietas 

Vīngliemežu audzētava Ošu mājas

Moskvinas vecticībnieku lūgšanu nams

Attēlu galerija

Skatīt arī 
 2009. gada Preiļu novada domes vēlēšanas

Atsauces

Ārējās saites 
 

 
Latvijas bijušie novadi
Puzes pagasts

Puzes pagasts ir viena no Ventspils novada administratīvajām teritorijām tā austrumos. Robežojas ar sava novada Ances, Popes, Ugāles un Usmas pagastiem, Talsu novada Dundagas, Ģibuļu un Valdgales pagastiem.

Daba 
Atrodas Kursas zemienes Ugāles līdzenuma ziemeļu malā - ziemeļu daļā jau sākas Piejūras zemienes Ventavas līdzenums. Augstākā vieta atrodas Ameles pacēlumā - 56,5 m vjl.

Hidrogrāfija

Upes 
 Rinda
 Engure
 Stende
 Raķupe
 Pesteļvalks
 Veciere

Ezeri un ūdenskrātuves 
 Puzes ezers (520 ha)
 Dižiere (20,5 ha)
 Seklene (20,4 ha)
 Zutene (7,8 ha)
 Dzilene (6,9 ha)
 Dūņezers (uz robežas ar Ugāles pagastu, kopējā platība 4,4 ha)
 Ieriņezers (4,2 ha)

Dienvidos no Blāzmas atrodas arī mākslīgi uzpludinātais Sipenes dzirnavezers (8,8 ha)

Purvi 
Pagastā daudz purvu, no kuriem lielākie ir:
 Vasniekpurvs (497 ha, dienvidu dala Usmas pagastā)
 Pumpura purvs (283 ha)
 daļa no Stiklu dižpurva

Vēsture 
Mūsdienu Puzes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Puzes muiža (Gut Pussen, Puzes muiža), Puzenieku muiža (Gut Pusseneeken, Puzenieki). 1891. gadā apvienoja līdz tam patstāvīgos Puzes un Puzenieku pagastus.

1920. gada zemes reformas gaitā Puzes muižu un mācītājmuižā sadalīja 168 vienībās 1172 ha kopplatībā, Ameļu muižu 45 vienībās 769 ha kopplatībā. 

1935. gadā Ventspils apriņķa Puzes pagasta platība bija 261,2 km² un tajā dzīvoja 2041 iedzīvotājs. 1945. gadā pagastā izveidoja Puzes, Ameļu un Modes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Puzes ciems ietilpis Ventspils (1949-1962), Talsu (1962-1967) un atkal Ventspils (pēc 1967-2009) rajonos. Puzes ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Ameļu ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Puzes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Ventspils novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Blāzma (pagasta centrs), Stikli, Amele.

Ievērojamas personības 
 Fricis Rūmnieks (1919—1960) — dzejnieks
 Rihards Kraulis (1916—2001) — rakstnieks

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Kurzeme
Ventspils novada pagasti
Raņķu pagasts

Raņķu pagasts ir viena no Kuldīgas novada administratīvajām teritorijām, Ventas kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Skrundas pilsētu un Rudbāržu, Skrundas, Laidu un Snēpeles pagastiem.

Daba 
Atrodas Kursas zemienes Pieventas līdzenumā. Augstākā vieta - 50,6 m vjl.

Hidrogrāfija

Upes 
 Venta
 Ēnava
 Garūdene
 Lejējupe

Ūdenskrātuves 
Pagastā atrodas vairāki dīķi:
 Kaķleju dīķis
 Svētputņastes dīķis
 Kalēju dīķis

Vēsture 
Mūsdienu Raņķu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Allažu muiža (Gut Allaschen), Jeras muiža (Gut Irgen), Raņķu muiža (Gut Ranken, Raņķi), Vāres muiža (Gut Wahrenhof).

1935. gadā Kuldīgas apriņķa Raņķu pagasta platība bija 151 km² un tajā dzīvoja 1631 iedzīvotājs. 1945. gadā pagastā izveidoja Raņķu un Savenieku ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Raņķu ciems ietilpis Skrundas (1949-1959), Saldus (1959-1962) un Kuldīgas (1962-2009) rajonos. Raņķu ciemam 1954. gadā pievienoja Pumpuru ciema kolhoza «Ziedonis» teritoriju. 1962. gadā pievienoja likvidēto Savenieku ciemu, bet kolhoza «Ziedonis» teritoriju pievienoja Skrundas lauku teritorijai. 1975. gadā notika teritoriju apmaiņa ar Skrundas lauku teritoriju, bet 1977. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Snēpeles ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Raņķu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Skrundas novadā. 2021. gadā Skrundas novadu iekļāva Kuldīgas novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Raņķi (pagasta centrs), Smilgas, Līdumnieki.

Ievērojamas personības  
 Pauls Rorbahs (1869—1956), publicists, politiķis, vēsturnieks un ceļotājs;
 Ernests Birzmanis (1860-1900), farmakologs, Rīgas Latviešu biedrības nama Zinību un Teātra komisijas loceklis;
 Irma Saleniece (1926) - lietišķās mākslas un tautas daiļamatniecības meistare;
 Krišs Birsmanis - populārās dziesmas "Ķemermiestiņā" autors;
 Ansis Rudevics (1890-1974), sabiedriskais darbinieks, Latvijas Tautas labklājības ministrs.
 Juris Aploks (1893—1938), latviešu strēlnieku virsnieks, vēlāk padomju militārais darbinieks.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Kurzeme
Kuldīgas novada pagasti
Rembates pagasts

Rembates pagasts ir viena no Ogres novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar Ķeguma un Lielvārdes pilsētu un ar Birzgales, Tomes, Ogresgala, Suntažu, Lauberes, Lielvārdes un Lēdmanes pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Aviekste, Graužupīte.

Vēsture 
1920. gada zemes reformas laikā Rembates muižu sadalīja 565 vienībās 5253 ha kopplatībā (Rembates ciemu 308 vienībās 480 ha kopplatībā), bet Ķeguma muižu 44 vienībās 610 ha kopplatībā, pagastā atradās arī Līzes, Kārļa un Strīķu pusmuižas. 
1935. gadā Rīgas apriņķa Rembates pagasta platība bija 82,9 km² un tajā dzīvoja 1682 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Ķeguma un Rembates ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Ogres rajona Rembates ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Ķeguma ciemu, 1963. gadā padomju saimniecības «Ogre» teritoriju pievienoja Lēdmanes ciemam, bet 1977. gadā Rembates ciemam pievienoja daļu no Ogresgala un Suntažu ciemu teritorijām. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2002. gadā Rembates pagasts iekļāvās jaunveidotajā Ķeguma novadā. 2021. gadā Ķeguma novadu iekļāva Ogres novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Rembate (pagasta centrs), Glāžšķūnis.

Ievērojamas personības 
 Jānis Kārkliņš (1877—1955), latviešu tautsaimnieks un skolotājs. Latvijas Universitātes profesors. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Ogres novada pagasti
Rendas pagasts

Rendas pagasts ir viena no Kuldīgas novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos, Abavas abos krastos. Robežojas ar sava novada Kabiles un Rumbas pagastu, Ventspils novada Usmas pagastu un Talsu novada Ģibuļu un Abavas pagastu.

Daba 
Atrodas Kursas zemienē. Ziemeļu daļa kopā ar Abavas ieleju atrodas Ugāles līdzenumā, dienvidu daļa — Pieventas līdzenumā. Augstākā vieta pagastā — ziemeļaustrumu malā — 71,7 m vjl.

Hidrogrāfija 
Upes: 

 Abava
 Dzelzāmurupe
 Dzirupe
 Dūņupīte
 Īvande
 Renda
 Mazupīte
 Olupe
 Ozolupīte
 Kāņupe
 Meķupe
 Riežupe
 Mērgava
 Sērža

Ezeri un ūdenskrātuves:

Gar pagasta ziemeļrietumu robežu stiepjas Usmas ezera krasts, taču tas neatrodas pagasta teritorijā. Pagastā ir daudz ezeru: Slujas ezers (53,7 ha),  Segliņu ezers (29 ha), Gulbis (24,6 ha), Dzilonis (16,4 ha), Mežmuižas ezers (12,2 ha), Sviriņezers (10,5 ha), Mordaiķezers (6,8 ha), Linmārks (2 ha)

Pagastā atrodas vairākas mākslīgi veidotas ūdenskrātuves: Rimzātu dīķi (277 ha), Ķesteru dīķi (28,8 ha), Mežzīles dzirnavezers (13 ha), Trienīša ezers (1ha)

Purvi: Ozolu purvs (681 ha), Graudupes tīrelis (222 ha), Lielais tīrelis (138 ha), Avotnieku purvs (114 ha), Kāderu purvs (87 ha), Velna purvs - šī nelielā purva dziļums sasniedz 12,5 metrus un līdz ar to tas ir viens no dziļākajiem Latvijā.

Vēsture 

Rendas pagasts (, ) veidojies no 9 muižu pagastiem:
 Graudupes (Grauduppen),
 Jaunās muižas (Neuhof),
 Kroņrendas (Rönnen),
 Lielrendas (Gross-Rönnen, arī Bricken Rönnen),
 Mazrendas (Klein Rönnen),
 Priežu muižas (Dannerhof),
 Ozolu (arī Vecozolu; Ohseln),
 Rendas mācītāja muižas (Pastorat Rönnen),
 Rendas mežmuižas (Forstei Rönnen).

1935. gadā Kuldīgas apriņķa Rendas pagasta platība bija 226,6 km² un tajā dzīvoja 2437 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Rendas un Tīreļu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Kuldīgas rajona Rendas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Tīreļu ciemu. 1975. gadā veiktas teritoriju apmaiņas ar Abavas un Ģibuļu ciemiem, 1977. gadā veikta teritoriju apmaiņa ar Rumbas ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Rendas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Kuldīgas novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Renda (pagasta centrs), Ozoli, Kroņrenda, Ezeri.

Ievērojamas personības 
 Ernests Vīgners (1850—1933) — diriģents, komponists un folkloras vācējs
 Līna Čanka (1893—1981) — latviešu strēlniece, pirmā sieviete, kas apbalvota ar Lāčplēša kara ordeni

Saimniecība 
Rendas pagastā darbojas vairāki uzņēmumi. Lauksaimniecības uzņēmums SIA “RENDA”, kafejnīca “Abavas pagrabiņš”.

Transports

Izglītība un kultūra 
Rendas centrā atrodas Rendas luterāņu baznīca. Pagastā darbojas Kuldīgas 2.vidusskolas Rendas filiāle, kurā atrodas bērnudārza grupas.

Atsauces 

Kurzeme
Kuldīgas novada pagasti
Riebiņu pagasts

Riebiņu pagasts ir viena no Preiļu novada administratīvajām teritorijām tā vidienē. Robežojas ar sava novada Preiļu pilsētu un Stabulnieku, Galēnu, Silajāņu, Rušonas, Preiļu un Saunas pagastiem.

Daba 
Atrodas Austrumlatvijas zemienes Jersikas līdzenumā. Pagasta dienvidaustrumu daļa atrodas Latgales augstienes Feimaņu paugurainē. Augstākais paugurs - Pupgora (175,5 m vjl.).

Hidrogrāfija

Upes 
 Sauna
 Feimanka

Ezeri 
 Pieniņu ezers (4,5 ha)
 Gluhojes ezers (2,1 ha)

Purvi 
 Pūdnīku purvs (66 ha)
 Paļšes purvs

Vēsture 
Riebiņu pagasta teritorija izveidojusies pēc 2. pasaules kara. 1945. gadā Silajāņu pagastā izveidoja Riebiņu ciema padomi. Riebiņu ciemam 1951. gadā pievienoja likvidētā Kausu ciema kolhoza "Krasnij Oktjabrj" teritoriju, 1954. gadā - Augustovas ciemu, 1975. gadā - Pienēnu ciemu. 1975. gadā tika mainīta arī robeža ar Preiļu pilsētu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2004. gadā Riebiņu pagasts iekļaujas jaundibinātajā Riebiņu novadā.
2021. gadā Riebiņu novadu iekļāva Preiļu novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Riebiņi (pagasta un novada centrs), Pieniņi, Sprindži, Kokorīši, Opūgi, Ondzuļi.

Ievērojamas personības

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Preiļu novada pagasti
Robežnieku pagasts

Robežnieku pagasts ir viena no Krāslavas novada administratīvajām teritorijām, Baltkrievijas pierobežā. Robežojas ar sava novada Skaistas, Kalniešu, Indras, Konstantinovas, Asūnes un Ķepovas pagastiem, kā arī Baltkrievijas Vitebskas apgabala Verhņadzvinskas rajonu.

Daba 
Atrodas Latgales augstienes Dagdas paugurainē. Augstākie pauguri pagastā atrodas Skukos; augstākais ir Maišeļu kalns - 179,3 m vjl.

Hidrogrāfija 
Upes:
 Asūnīca
 Berjozovka
 Indrica
 Kaļedovka
 Samaņica
 Ormjanka

Ezeri:

 Lielais Gusena ezers (120 ha)
 Garais ezers (71,2 ha)
 Ormijas ezers (66,4 ha)
 Nauļānu ezers (55,0 ha)
 Baltais ezers (daļa atrodas Baltkrievijā, kopplatība 41,3 ha, no kuriem Latvijā - 35,3 ha)
 Ildžs (24,9 ha)
 Sļepuru ezers (16,4 ha)
 Matejka (16,4 ha)
 Žabinka ezers (10,2 ha)
 Mošņica (10 ha)

Purvi:
Pagastā esošie purvi ir nelieli: Ikažencu, Maišeļu, Zabolotjes purvs.

Vēsture 
Pēc miera līguma ar Krieviju noslēgšanas 1920. gada augustā Pustiņas pagasts (Пустынская) no Drisas apriņķa tika pievienots Daugavpils apriņķim Latvijā.

1935. gadā pagasta platība bija 132,47 km² un tajā dzīvoja 4274 iedzīvotāji. 1940. gada aprīlī to pārdēvēja par Robežnieku pagastu. 1945. gadā pagastā izveidoja Joniņu, Novļānu, Pleiku un Robežnieku ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Krāslavas rajona Robežnieku ciemam1954. gadā pievienoja likvidēto Novļānu ciemu, 1979. gadā - likvidēto Joniņu ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Robežnieku pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Krāslavas novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Robežnieki (pagasta centrs), Skuki, Pļeiki, Nauļāni, Gromiki, Auguļova, Joņini, Pipiri, Ikaženci.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Krāslavas novada pagasti
Rojas pagasts

Rojas pagasts ir viena no Talsu novada administratīvajām teritorijām Rīgas līča krastā. Robežojas ar sava novada Mērsraga, Kolkas, Dundagas, Lubes, Vandzenes un Ārlavas pagastiem. Lielākās apdzīvotās vietas ir Roja (pagasta centrs), Rude, Kaltene, Melnsils, Ģipka, Valgalciems.

Vēsture 
1945. gadā Lubezeres pagastā izveidoja Rojupes ciema padomi. 1950. gadā Rojupes ciemam pievienoja daļu Jaunciema ciema un Jūrmalas ciema, 1954. gadā - lielāko daļu Lubezeres ciema, 1963. gadā - daļu Kaļķu ciema. 1969. gadā Rojupes ciemā esošajai Rojai piešķīra pilsētciemata statusu, bet ciemu pievienoja Rojai kā lauku teritoriju. 1991. gadā Rojai atņēma pilsētciemata statusu un kopā ar lauku teritoriju reorganizēja par pagastu. 2008. gadā Rojas pagasts apvienojās ar Mērsraga pagastu un izveidoja Rojas novadu. 2011. gadā Mērsraga pagasts atdalījās no Rojas novada un novadā vairs nebija teritoriālā iedalījuma. Pēc 2021. gada administratīvi teritoriālās reformas Rojas novads likvidēts, pagasts iekļauts Talsu novada sastāvā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Atsauces 

Kurzeme
Talsu novada pagasti
 
Lubezeres pagasts
Rožkalnu pagasts

Rožkalnu pagasts viena no Preiļu novada administratīvajām teritorijām, Dubnas kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Upmalas un Pelēču pagastiem, Augšdaugavas novada Dubnas un Nīcgales pagastiem un Līvānu novada Jersikas un Rožupes pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Augšdedze, Kolupe, Kucupe, Malnaviņa, Salupīte.

Ezeri 
Gerlaks, Lielais Kolupa ezers, Oklais ezers.

Vēsture 
1945. gadā Kalupes pagastā izveidoja Rožkalnu ciema padomi. 1971. gadā Rožkalnu ciemam pievienoja daļu Staru ciema, 1977. gadā - daļu Upmalas ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2002. gadā Rožkalnu pagastu apvienoja ar Upmalas pagastu, izveidojot Vārkavas novadu. 2021. gadā Vārkavas novadu iekļāva Preiļu novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Rimicāni (pagasta centrs), Lazdāni.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Preiļu novada pagasti
 
Kalupes pagasts
Rudbāržu pagasts

Rudbāržu pagasts ir viena no Kuldīgas novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Skrundas pilsētu un Raņķu, Skrundas, Nīkrāces un Laidu pagastiem, kā arī Dienvidkurzemes novada Kalvenes un Kazdangas pagastiem.

Daba 
Pagasta austrumu daļa atrodas Kursas zemienes Pieventas līdzenumā, bet rietumu daļa - Rietumkursas augstienes Bandavas paugurainē. Rietumu pusē arī atrodas augstākā vieta pagastā - 129,2 m vjl.

Hidrogrāfija

Upes 
 Ēnava
 Garūdene
 Durbes upīte
 Koja
 Kukuļupīte

Ezeri un ūdenskrātuves 
Pie Kalvenes pagasta robežojas ar Ilzika ezeru, taču šis ezers neatrodas pagasta teritorijā. Savukārt pašā pagastā galvenokārt mākslīgi uzpludināti dīķi: Rudbāržu dzirnavezers (4,1 ha, uz Kojas), Bāliņu, Gobzemju u.c. dīķi.

Vēsture 

Mūsdienu Rudbāržu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Jaunapuzes muiža (Gut Neu-Appusen, Kokapuze), Jaunpelces muiža (Gut Neu-Pelzen), Jaunsieksātes muiža (Gut Neu-Seeksaten, Jaunsieksāte), Kalnamuiža (Gut Berghof, Sieksāte), Rudbāržu muiža (Gut Rudbahren, Rudbārži).

1935. gadā Aizputes apriņķa Rudbāržu pagasta platība bija 100,14 km² un tajā dzīvoja 1731 iedzīvotājs. 1945. gadā pagastā izveidoja Rudbāržu, Lēnas un Pelču ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Rudbāržu ciems ietilpis Skrundas (1949-1959), Aizputes (1959-1962) un Kuldīgas (1962-2009) rajonos. 1959. gadā Rudbāržu ciemam pievienoja likvidētos Pelču un Sieksātes ciemus, 1959. gadā padomju saimniecības «Nīkrāce» teritoriju pievienoja Nīkrāces ciemam, 1966. gadā pievienoja Nīkrāces ciema padomju saimniecības «Rudbārži» teritoriju, 1977. gadā pievienoja daļu Skrundas lauku teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Rudbāržu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Skrundas novadā. 2021. gadā Skrundas novadu iekļāva Kuldīgas novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Rudbārži (pagasta centrs), Sieksāte, Marijas muiža, Jaunsieksāte, Kandeļi.

Ievērojamas personības  
 Austris Grasis (1942), folklorists un valodnieks

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Kurzeme
Kuldīgas novada pagasti
Rudzātu pagasts

Rudzātu pagasts ir viena no Līvānu novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļaustrumos. Robežojas ar sava novada Sutru, Rožupes un Turku pagastiem, kā arī Jēkabpils novada Atašienes pagastu, un Preiļu novada Sīļukalna un Saunas pagastiem.

Daba 
Atrodas Austrumlatvijas zemienes Jersikas līdzenumā. Augstākā vieta pagastā - 106,4 m vjl (dienvidos no Pelēčāres).

Hidrogrāfija 
Upes: 
 Oša
 Borovka
 Lācupe
 Melnupīte
 Sauna
 Jašores strauts

Ezeri:
 Pelēčores (Daguma) ezers (59 ha, Lielajā Pelečāres purvā)

Purvi:
Pagastā daudz lielu purvu. No ziemeļiem pagastā iestiepjas Lielais Pelečāres purvs. Dienvidu daļā - Medņu purvs

Vēsture 

Pēc 1920. gada agrārās reformas Rēzeknes apriņķa Rudzātu muiža () tika sadalīta 255 vienībās (85 piegriezumi) 2240 ha kopplatībā, bet Eleonorviles muižiņa 4 vienībās 17 ha kopplatībā.
1920. gadā izveidoja Rudzātu pagastu, atdalot daļu Stirnienes pagasta teritorijas. 1924. gadā to nodeva Daugavpils apriņķa pakļautībā. 1925. gadā pagastu paplašināja, tam pievienojot daļu no Preiļu, Vārkavas un Līvānu pagastiem. Tai pašā gadā tā nosaukumu izmainīja uz Rudzētu pagasts. 1935. gadā pagasta platība bija 141 km² un tajā dzīvoja 3355 iedzīvotāji. 

Pēc Otrā pasaules kara 1945. gadā pagastā izveidoja Aizupes, Mālkalna, Rudzētu un Vidus ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Rudzētu ciems ietilpa Līvānu (1949-1959) un Preiļu (1959-2009) rajonos. 1954. gadā Rudzētu ciemam pievienoja likvidētos Mālkalna un Vidus ciemus, 1962. gadā - Stirnienes ciema kolhoza «Pa Ļeņina ceļu» teritorija. 1965. gadā kolhoza «1. maijs» teritoriju pievienoja Upenieku ciemam. 1975. gadā Rudzētu ciemam pievienoja daļu Turku ciema kolhoza «Nereta» teritorijas. 

1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. Kopš 1991. gada Rudzētu pagastu atkal sāk dēvēt par Rudzātu pagastu. 2009. gadā Rudzātu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Līvānu novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Rudzāti (Rudzātys) (pagasta centrs), Lūzenieki (Lyuzinīki), Būmaņi (Byumani), Steķi (Steča).

Ievērojamas personības 
 Aleksandrs Kudrjašovs, Rīgas un visas Latvijas metropolīts.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Līvānu novada pagasti
Introdukcija (bioloģija)

Introdukcija bioloģijā ir dzīvnieku, augu vai citu dzīvo organismu sugu ievešana noteiktā teritorijā no citas teritorijas, kas pielāgojušies jaunajiem apstākļiem un spēj vairoties. Kādas sugas ieviešana apvidū, kur tā kādreiz mitusi, bet vēlāk izzudusi ir reintrodukcija.

Latvijā introducētie dzīvnieki 
 Vīngliemezis (13.—14. gs. no Rietumeiropas)
 Peipusa sīga (1900. gadā no Peipusa ezera apkaimes)
 Bebrs (reaklimatizēts 1927. gadā no Norvēģijas, 1952. gadā no Krievijas)
 Jenotsuns (1948. gadā no Sibīrijas dienvidaustrumiem)
 Sudrabkarūsa (1948. gadā no Volgas)
 Pelede (1954. gadā no Sibīrijas ziemeļrietumiem)
 Ripuss (1955)
 Kokvarde (1980.—1990. gadi)

Skatīt arī 
 Sveša suga
 Invazīva suga

Ekoloģija
Snūkers

Snūkers ir biljarda paveids, kas ir plaši izplatīts Lielbritānijā. Snūkera galds ir 1,8 metrus plats un 3,6 metrus (12 pēdas) garš. Spēlē tiek izmantotas 22 bumbas — 15 sarkanas, 1 melna, 1 rozā, 1 zila, 1 brūna, 1 zaļa, 1 dzeltena un 1 balta. Sitienus ar kiju (nūju) izdara pa balto bumbu.

Snūkera noteikumi 
Snūkeristam, pieejot pie snūkera galda, pirmā bumba, kas jāiesit (neatkarīgi no tā, ko sita otrs snūkerists), ir sarkanā bumba. Ja snūkerists trāpa šo sarkano bumbu, viņam ir tiesības sist citas krāsas bumbu (melna, rozā, zila, brūna, zaļa, dzeltena). Ja arī tā ir precīza atkal sarkano utt. Ja trāpa pa melno, rozā, zilo, brūno, zaļo, dzelteno bumbu, tā tiek nolikta atpakaļ uz snūkera galda. Kad visas sarkanās bumbas ir lūzēs, tad tiek sistas pārējās bumbas noteiktā secībā: dzeltenā, zaļā, brūnā, zilā, rozā un melnā.

Bumbiņu nomināli 

Sarkana = 1 punkts, dzeltena = 2 punkti, zaļa = 3 punkti, brūna = 4 punkti, zila = 5 punkti, rozā = 6 punkti, melna = 7 punkti.

Snūkers Latvijā 

Latvijā snūkers nav īpaši populārs sporta veids. Tomēr latviešiem ir savi snūkeristi, tiesneši, un pat sporta kanāla Eurosport komentētājs dzīvo Rīgā. Noteikti būtu jāpiemin Stefans Mazrocis, kurš ir dzimis latvietes un angļa ģimenē un pašlaik rangā atrodas aptuveni 130. pozīcijā. Šobrīd snūkers latviešiem ir vēl pietiekami jauns sporta veids, bet ļoti progresējošs piekritēju ziņā.

Pasaules čempionāts 
Pēdējo gadu pasaules čempioni:
 Džons Higinss (2009)
 Nīls Robertsons (2010)
 Džons Higinss (2011)
 Ronijs O'Salivans (2012)
 Ronijs O'Salivans (2013)
 Marks Selbijs (2014)
 Stjuarts Bingems (2015)
 Marks Selbijs (2016)
 Marks Selbijs (2017)
 Marks Viljamss (2018)
 Džads Tramps (2019)
 Ronijs O'Salivans (2020)

Daži fakti 
 Pirmais snūkera čempionāts notika 1927. gadā.
 Kopš 1976. gada turnīrs notiek Šefīldā.
 15 reizes čempions ir bijis Džo Deiviss.
 Pirmo reizi 147 punktu robežu sasniedza Džo Deiviss 1955. gadā.
 Ātrāko 147 punktu sēriju ir veicis Ronijs O'Salivans 1997. gadā — 5 minūtēs un 20 sekundēs.
 Ronijs O'Salivans ir vienīgais spēlētājs kurš zaudējis maču pēc kāda "147" (2003. gads pret Marko Fu).
 Garākā snūkera partija notika 1994. gadā, kad "Welsh Open" viena partija tika izspēlēta 92 minūtēs un 52 sekundēs. Garākā televīzijā pāradītā snūkera partija notika 2007. gadā. Tā bija pārraide no Apvienotās karalistes "Maplin UK Championship 2007" čempionāta. Partija starp Marku Selbiju un Marko Fu ieilga līdz 77 minūtēm.
 Garākā partija pasaules čempionātā bija 2006. gada finālā (Dots pret Ebdonu). Tā ilga 74 minūtes.
 1990. gadā Stīvens Hendrijs 21 gadu vecumā kļuva par jaunāko pasaules čempionu profesionāļiem.
 Džimmijs Vaits ir 6 reizes iekļuvis Pasaules Čempionāta snūkerā finālā bet nekad nav uzvarējis.
 Kens Dohertijs ir vienīgais spēlētājs, kuram pieder gan junioru, gan amatieru, tā arī profesionāļu pasaules čempiona tituli.
 Džons Perrots ir vienīgais snūkerists, kurš finālturnīrā atstājis kādu "sausā". Tas notika 1992. gadā pret Ediju Šērltounu.

Piezīmes un atsauces

Ārējās saites 

 Pasaules profesionālā biljarda un snūkera asociācijas mājaslapa
 Latvijas Republikas Biljarda Federācijas mājaslapa

Sporta veidi
Koraļļu salas

Koraļļu salas jeb atoli ir zemas un līdzenas, parasti gredzenveida salas, kuru vidū ir sekls ūdens - lagūna. Koraļļi ir sīki dzīvnieki, kas dzīvo siltās un sāļās jūrās un ir piestiprinājušies pie klintīm. 

Katra koraļļa ķermenim ir kaļķa čaula, bet tā galā atrodas taustekļi, ar kuriem dzīvnieks satver barības objektus. Vairums koraļļu dzīvo kolonijās. Daudzu gadsimtu laikā no to skeletiem ir izveidojušies koraļļu rifi. Šādas koraļļu veidotas salas ir Bermudu, Seišelu, Tuamotu, Karolīnu, Māršala salas.

Arī Baltijas jūrā sastopami koraļļu veidojumi. Igaunijas Vilsandi salu grupā ietilpst kādreiz koraļļu veidotie rifi.

Atsauces 

Atoli
Ala

Ala ir dabiski veidojies dobums pazemē, kurā var iekļūt cilvēks. Latvijā tradicionāli par alu uzskata dobumu, kurā var iekļūt vismaz 2.5 m dziļumā vai arī, ja alai ir kultūrvērsturiska nozīme. Ar alu pētniecību nodarbojas īpaša zinātne — speleoloģija. Alas ir īpaša aizsargājamo ģeoloģisko un ģeomorfoloģisko objektu grupa, kurām ir izcila botāniska, arheoloģiska un vēsturiska vērtība.

Latvijā apzinātas ap 1500 alu, kuras lielākoties ir veidojušās smilšakmenī. Dažas alas Latvijā veidojušās arī dolomītiežos un dabiski sacementētā grantī kā arī daudzi citi.

Atsauces

Ārējās saites 
 Iežu atsegumi, alas un karsta biotopi
Protejs (pavadonis)

Protejs () jeb Neptūns VIII ir otrais lielākais Neptūna pavadonis. Tas ir arī lielākais iekšējais Neptūna pavadonis. Pavadonis nosaukts grieķu mitoloģiska jūras dieva Proteja vārdā.

Atklāšana 
Protejs tika atklāts pārskatot Voyager-2 attēlus, kas tika uzņemti 1989. gadā pārlidojot Neptūna orbītu. Sākumā šis pavadonis tika nosaukts S/1989 N 1. Stīvens P. Sinnots un Brandfords A. Smits paziņoja par atklājumu (IAUC 4806) 1989. gada 7. jūlijā.

Fiziskais raksturojums 
Protejs (diametrs virs 400 km.) ir lielāks par Nereīdu, kura tika atklāta no Zemes 1949. gadā. Tomēr Proteju no Zemes atklāt nav izdevies, jo tas atrodas pārāk tuvu pie Neptūna, kura atstarotajā gaismā tas kļūst neievērojams. Protejs ir viens no tumšākajiem Saules sistēmas objektiem, līdzīgi Saturna pavadonim — Fēbam tas atstaro tikai 6% Saules gaismas. Proteja virsma ir ļoti krāteraina (pārklāta ar meteorītu triecienkrāteriem) un neizrāda nekādas ģeoloģiskās aktivitātes pazīmes. Protejam ir neregulāra forma. Zinātnieki uzskata: ja Protejam būtu nedaudz lielāka masa, tas savas gravitācijas iespaidā iegūtu sfērisku formu. Kaut arī jāatzīst, ka Saturna pavadonis Mimass pēc masas ir mazāks par Proteju, bet tomēr tam ir apaļa forma.

Ārējās saites 

Neptūna pavadoņi
Lārisa (pavadonis)

Lārisa (gr. Λάρισσα) ir piektais tuvākais Neptūna pavadonis. Pavadonis nosaukts Lārisas, sengrieķu mitoloģiskas būtnes, Poseidona (Neptūna) mīļākās vardā.

Atklāšana 
Lārisas atklāšana tiek piedēvēta Haraldam Reitsemam (Harold J. Reitsema) 1981. gada 24 maijā novērojot zvaigžņu pārklāšanos. Tam tika dots pagaidu nosaukums S/1981 N 1. Starpplanētu zondei „Voyager-2”, pārlidojot Neptūna orbītu 1989. gadā, Lārisa tika vēlreiz atklāta, un tai tika dots jauns nosaukums S/1989 N 2. Tika nosūtīti arī pavadoņa attēli.

Fiziskais raksturojums 
Lārisa ir neregulāras formas pavadonis (216×204×168 km.), iespējams, ar triecienkrāteriem pārklātu virsmu bez ģeoloģiskās aktivitātes pazīmēm. Attēlos novērojami vairāki 30-50 km. lieli krāteri. Pagaidām par šo pavadoni ir pārāk maz informācijas.

Ārējās saites 

Neptūna pavadoņi
Latvijai un Ventspilij

Latvijai un Ventspilij ir reģionāla Latvijas politiskā partija, kura ilgstoši ir pie varas Ventspils pilsētā, bet Zaļo un Zemnieku savienības sastāvā bijusi pārstāvēta vairākās Saeimās. Pārstāvēta arī 13. Saeimā ar diviem deputātiem (Gundars Daudze un Jānis Vucāns). Partijas līderis kopš tās dibināšanas ir bijušais Ventspils domes priekšsēdētājs, par smagiem noziegumiem sodītais Aivars Lembergs.

Dalība Ventspils domju vēlēšanās

Rezultāti Saeimas vēlēšanās 
 9. Saeimas vēlēšanas (2006.) — no ZZS saraksta ievēlēti Guntis Blumbergs un Gundars Daudze.
 10. Saeimas vēlēšanas (2010.) — no ZZS saraksta ievēlēti Gundars Daudze, Jānis Vucāns un Dana Reizniece-Ozola.
 11. Saeimas vēlēšanas (2011.) — no ZZS saraksta ievēlēti Jānis Vucāns un Dana Reizniece-Ozola.

Literatūra 
Mednis I. Partiju laiki Latvijā (1988—2002). — R.: Drukātava, 2007.  — 329.—331. lpp.

Atsauces 

Latvijas reģionālās partijas
Ventspils
7. oktobris

7. oktobris ir gada 280. diena pēc Gregora kalendāra (281. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 85 dienas.

Vārda dienas 
Daumants, Druvvaldis

Notikumi 
 1879. gads — Vācija un Austroungārija noslēdza alianses līgumu.
 1920. gads — Lietuva un Polija noslēdza Suvalku līgumu.
 1922. gads — Latvijā sākās 1. Saeimas vēlēšanas.
 1949. gads — dibināta Vācijas Demokrātiskā Republika.
 1959. gads — PSRS zonde Luna-3 noraidīja Mēness neredzamās puses pirmās fotogrāfijas.
 1977. gads — PSRS pieņemta jauna konstitūcija.
 1990. gads — Ķīnas pilsētā Pekinā beidzās vienpadsmitās Āzijas spēles.
 2001. gads — ASV ar Apvienotās Karalistes spēku piedalīšanos iebruka Afganistānā.

Dzimuši 
 1409. gads — Luksemburgu Elizabete (Luxemburgi Erzsébet), Ungārijas un Bohēmijas karaliene-konsorte (mirusi 1442. gadā)
 1573. gads — Viljams Lods (William Laud), Kenterberijas arhibīskaps (miris 1645. gadā)
 1729. gads — Johans Kristofs Bērenss (Johann Christoph Berens), Rīgas rātskungs (miris 1792. gadā)
 1842. gads — Nikolajs I Petrovičs (Никола I Петровић), Melnkalnes karalis (miris 1921. gadā)
 1865. gads — Augusts Lēbers (August Loeber), vācbaltiešu jurists (miris 1948. gadā)
 1880. gads — Pauls Hausers (Paul Hausser), vācu karavīrs (miris 1972. gadā)
 1885. gads — Nīlss Bors (Niels Bohr), Dānijas fiziķis (miris 1962. gadā)
 1900. gads — Heinrihs Himlers (Heinrich Himmler), vācu politiķis (miris 1945. gadā)
 1903. gads — Konrāds Lorencs (Konrad Lorenz), austriešu etologs (miris 1989. gadā)
 1930. gads — Boriss Bērziņš, latviešu gleznotājs (miris 2002. gadā)
 1931. gads — Dezmonds Tutu (Desmond Tutu), Dienvidāfrikas aktīvists un anglikāņu bīskaps (miris 2021. gadā)
 1939. gads — Harolds Kroto (Harold Kroto), britu ķīmiķis
 1949. gads — Juris Kaža, latviešu žurnālists
 1951. gads — Enki Bilāls (Enki Bilal), Francijas komiksu mākslinieks un kinorežisors
 1952. gads — Vladimirs Putins (Владимир Путин), otrais Krievijas prezidents
 1955. gads — Jo-Jo Ma (Yo-Yo Ma), ASV čellists
 1957. gads — Maikls Vitakers Smits (Michael Whitaker Smith), ASV mūziķis
 1959. gads — Saimons Kauels (Simon Cowell), britu producents
 1966. gads — Vinčenco Sospiri (Vincenzo Sospiri), Itālijas autosportists
 1969. gads — Karena Nīberga (Karen Nyberg), ASV kosmonaute
 1973. gads — Dida (Dida), Brazīlijas futbolists
 1978. gads — Nikolajs Rindjuks, Baltkrievijas futbolists

Miruši 
 1849. gads — Edgars Alans Po (Edgar Allan Poe), ASV rakstnieks (dzimis 1809. gadā)
 1926. gads — Emīls Krēpelins (Emil Kraepelin), vācu psihiatrs (dzimis 1856. gadā)
 1943. gads — Arčibalds Vordens (Archibald Warden), britu tenisists (dzimis 1869. gadā)
 1994. gads — Viktors Hatuļevs, Latvijas hokejists (dzimis 1955. gadā)
 1999. gads — Deivids Hafmens (David Huffman), ASV datorzinātnieks (dzimis 1925. gadā)
 2007. gads — Noriks Abe (Norick Abe), japāņu motociklists (dzimis 1975. gadā)
 2011. gads — Ramizs Alija (Ramiz Alia), Albānijas prezidents (dzimis 1925. gadā)
 2022. gads — Jānis Sproģis, latviešu dziedātājs un vokālais pedagogs (dzimis 1944. gadā)

Svētku un piemiņas dienas 
 Konstitūcijas diena (PSRS)
 Republikas diena (VDR)

Oktobris
Alkoholiskie dzērieni

Alkoholiskie dzērieni ir dzērieni ar vismaz 1,5 tilpumprocentiem (tilp.%) etilspirta, kas parasti iegūts kartupeļu, graudu, augļu, ogu un/vai medus ogļhidrātu spirta rūgšanā.

Alkohola vēsture ir ļoti sena. Cilvēki alkoholiskos dzērienus varētu būt sākuši lietot un gatavot jau kopš pašiem pirmsākumiem, kad parādījušies augļi un ogas, un rauga iedarbībā tie sākuši rūgt. Baltiem no alkoholiskajiem dzērieniem bijis izplatīts medus, miestiņš, dzersis un vēlāk arī alus.

Iedalījums 

Alkoholiskos dzērienus pēc stipruma jeb etilspirta satura iedala:
 mazalkoholiskajos dzērienos (1,8—7 etilspirta tilp.%), pie kuriem lielākoties pieder dažādi ali un sidri;
 vidēji stiprajos dzērienos (8—18 tilp.%), pie kuriem iedalāmi augļu un ogu vīni;
 stiprajos dzērienos (>18 tilp.%), pie kuriem pieskaita punšus, aperitīvus, uzlijas, liķierus, degvīnu, balzamu, džinu, konjaku, rumu, viskiju u.c.

Vāji alkoholiskos dzērienus iegūst parastajā spirta rūgšanā, bet stipri alkoholiskos dzērienus — pārtvaicējot spirta rūgšanas produktus.

Skatīt arī 
 Reibums
 Alkoholisms

Atsauces

Ārējās saites 

 

de:Getränk#Alkoholische Getränke
Alokste

Alokste ir Tebras labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā. Iztek no Tīdu ezera Kalvenes apkaimē. Upe līkumaina, stāviem krastiem. Tek gar Kazdangu, ieteka pie Apriķiem. Lielākā pieteka labajā pusē — Skalda (18 km) ar Turlavu (14 km), kreisajā — Grāpste (15 km). Uz upes izbūvētas vairākas ūdenskrātuves, no kurām lielākās ir Alokstes ūdenskrātuve pie Lanksēžiem un Baronu HES ūdenskrātuve pie Apriķiem.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Aizputes novada upes
Jēkabs Alksnis (virsnieks)

Jēkabs Alksnis ( — ) bija Krievijas impērijas apakšvirsnieks, vēlāk Sarkanās armijas virsnieks, viens no PSRS gaisa kara flotes izveidotājiem.

Biogrāfija 

Dzimis 1897. gada 26. janvārī Naukšēnu pagastā, kalpu ģimenē. 1916. gadā iestājies Krievijas sociāldemokrātiskajā strādnieku partijā. 1917. gadā absolvējis Odesas praporščiku skolu un nosūtīts uz 1. Pasaules kara fronti. 1919. gadā iestājies Sarkanajā armijā, uzreiz iecelts par Orlas guberņas kara komisāru, septembrī-oktobrī bijis 55. strēlnieku divīzijas komisārs (divīziju kaujās pie Orlas pilnībā iznīcināja Deņikina komandētā armija). Pēc tam Donas kara apgabala kara komandieris, vēlāk Orlas kara apgabala kara komandiera vietnieks.

1924. gadā absolvējis SSA Kara akadēmiju un iecelts par Armijas labiekārtošanas pārvaldes () vadītāju un komisāru. 1926.-1931. Sarkanās Armijas Gaisa Spēku () komandiera vietnieks. 1931. gadā iecelts par Sarkanās Armijas Gaisa Spēku komandieri. 1935. gadā paaugstināts par 2. ranga armijas komandieri. Uzņemts Aizsardzības Tautas komisariāta Kara Padomē ().

1937. gadā kļūst par Aizsardzības Tautas komisāra vietnieku aviācijas jautājumos (). Vēlāk kļūst par PSRS Augstākās padomes deputātu, bet Lielā terora laikā jau 23. novembrī arestēts, apsūdzot viņu "latviešu fašistu organizācijas" organizēšanā. 1938. gada 28. jūlijā viņam izpildīts tiesas piespriestais nāvessods: nošaušana.

Jēkaba Alkšņa sieva bija Kristīne Alksnis-Mednis, bet dēls Imants. Mazdēls Viktors Alksnis bija Padomju armijas virsnieks Latvijas PSR, vēlāk politiķis Krievijā.

Apbalvojumi 
 Ļeņina ordenis,
 Sarkanā Karoga ordenis,
 Sarkanās Zvaigznes ordenis,
 Mongolijas Sarkanā Karoga ordenis.

Bibliogrāfija 
 Черушев Н.С. 1937 год: Элита Красной Армии на голгофе. — Москва: Вече, 2003

1897. gadā dzimušie
1938. gadā mirušie
Valmieras novadā dzimušie
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
PSRS virsnieki
PSKP biedri
Padomju represijās nogalinātie
Krievijas latvieši
Ar Sarkanās Zvaigznes ordeni apbalvotie
Lazdona

Lazdona ir apdzīvota vieta Madonas novada Lazdonas pagastā, pagasta centrs. Atrodas 3 km attālumā no Madonas pilsētas centra. Caur ciemam iet autoceļš Krāslava-Preiļi-Madona (P62). Ciems atrodas Lazdonas ezera krastā, netālu atrodas arī Rāceņu ezers. Ciemā atrodas pašvaldība, pasta nodaļa, skola, bibliotēka, ambulance, veikali, kultūras nams, uzņēmumi, t. sk. autoserviss un piena pārstrādes uzņēmums.

Vēsture 
1699. gadā pēc zviedru Vidzemes ģenerālgubernatora Ērika Dālberga projekta uz Lazdonas muižas zemes tika uzcelta krustveida luterāņu baznīca. Patstāvīgs Lazdonas draudzes novads izveidots 18. gadsimta beigās, nodalot tā teritoriju no Ļaudonas draudzes novada. 
Tagadējā Lazdonas luterāņu baznīca celta no 1802. līdz 1805. gadam, iesvētīta 1806. gadā, 1863.-1866. gadā uzcēla arī Lazdonas Sv. Trijādības pareizticīgo baznīcu.
Savu vietējā centra nozīmi Lazdona zaudēja pēc 1900. gada, kad uz netālās Biržu muižas zemes sāka veidoties Madonas pilsēta.

Attālumi līdz dažām pilsētām 
 Madona - 3 km;
 Lubāna - 38 km;
 Varakļāni - 51 km;
 Rīga - 178 km;
 Rēzekne - 93 km.

Atsauces 

Madonas novada ciemi
 
Latvijas pagastu centri
Lazdonas pagasts
Latvijas ciemi
Bērzaune (Aiviekstes pieteka)

Bērzaune, saukta arī kā Bērzaunīte, kļūdaini saukta kā Alūksnīte, ir upe Latvijā, Aiviekstes kreisā krasta pieteka. Sākas no Timsiņu ezera Timsiņu purvā (pēc citiem avotiem no Silabebru ezera). Garums 29 km, baseina platība 110 km2, kritums 28 m. Tek caur Strīdas purvu. Neliela pieteka (Rītupīte) pievada Silabebru un Gardauņas ezeru ūdeņus. Lielākās pietekas: Alūksnīte (10 km), Rītupīte, Timsmalīte (augštece vai pieteka). Ietek Aiviekstē pie "Pūķiem".

Atsauces 

Madonas novada upes
Krustpils novada upes
Bērzaune (Aiviekstes pieteka)
Amnestija

Amnestija (grieķu amnestia - aizmiršana) ir augstākās valsts varas akts, ar kuru noteiktas kategorijas notiesātos pilnīgi vai daļēji atbrīvo no soda vai aizstāj to ar mīkstāku sodu. Pamatojoties uz amnestiju, neierosina vai izbeidz krimināllietu pret personām, kuras vēl nav notiesātas par izdarītajiem noziegumiem, kas minēti amnestijas aktā. Amnestijas akts var atzīt personas, kas sodu izcietušas vai no tā atbrīvotas, par nesodītām. Individuāli personas amnestijas aktā netiek minētas, ar ko amnestija atšķiras no apžēlošanas. Amnestija atšķiras arī no reabilitācijas.

Ārējās saites 

Krimināltiesības
Amula

Amula ir Abavas kreisā krasta pieteka. Garums 66 km, baseina platība 193 km2. Sākas Austrumkursas augstienē netālu no Remtes ezera. 76 metrus lielais kritums sadalīts nevienmērīgi, no 0,5 m/km līdz 5—6 m/km. Upes lejtece no Pūcēm ietilpst Abavas senlejas dabas parkā. Krastos vairāki aizsargājami dabas objekti: Cimmermaņu krauja, Kalnamuižas krauja, kā arī vairāki dižkoki.

Atsauces 

Tukuma novada upes
Saldus novada upes
Brocēnu novada upes
Kandavas novada upes
Anatomija

Anatomija (, ánatomé — ‘uzšķēršana’) ir bioloģijas nozare par dažādu dzīvo organismu formu un uzbūvi. Anatomijā pēta visa organisma vai tā daļu uzbūves likumsakarības, kā arī izmaiņas dzīves laikā (vecuma posmu anatomija).

Anatomija ir cieši saistīta ar fizioloģiju, kur pēta nevis uzbūvi, bet gan šūnu, audu, orgānu, orgānu sistēmu funkcijas.

Apakšnozares 
Vispārīgi anatomiju iedala makroskopiskajā anatomijā (ķermeņa un to daļu pētīšana ar neapbruņotu aci) un mikroskopiskajā anatomijā (izmanto mikroskopu un citus optiskus instrumentus). Makroskopiskajā anatomijā pēta ķermeņus no ārpuses, pēta atsevišķas orgānu sistēmas vai ķermeņu daļas, piemēram, galvu vai krūškurvi. Pie mikroskopiskās anatomijas pieder citoloģija, kur pēta šūnu iekšējo anatomiju, un histoloģija — pēta audu un orgānu uzbūvi.

Salīdzinošajā anatomijā uzmanība vērsta uz dažādu organismu formu un uzbūves atšķirībām. Balstoties uz šīm atšķirībām, veido organismu klasifikāciju.

Pēc vecuma posmiem izdala embrioloģiju, kur pēta embriju anatomiju.

Anatomijā vēl mēdz atsevišķi izšķirt cilvēka anatomiju, augu anatomiju un dzīvnieku anatomiju. Pie anatomijas apakšnozarēm var nosaukt arī radioloģiju (pēta organisma uzbūvi, izmantojot rentgenstarus) un patoloģiju (pēta organismus, kad tos ir skārusi kāda slimība).

Vēsture 

2. gadsimtā sengrieķu ārsts un ķirurgs Galēns aizsāka dzīvnieku secēšanu, mēģinot izprast to uzbūvi. Viņa darbi šajā jomā bija nozīmīgākie līdz pat 14. un 15. gadsimtam, kad medicīnas skolās sāka pētīt cilvēka līķus. Šajā jomā vislabāk veicās nīderlandiešu ārstam Andreasam Vezālijam (1514—1564), kuru uzskata par cilvēka anatomijas pamatlicēju. Lielu devumu deva arī angļu ārsti Viljams Hārvejs un Džons Hanters.

Dažādas mūsdienu tehnoloģijas — rentgenstari, datortomogrāfija, magnētiskās rezonanses tomogrāfija — ļauj daudz detalizētāk pētīt organismu formu un uzbūvi.

Atsauces

Ārējās saites
Andrusovas pamiers

Andrusovas pamiers (, ), dažkārt minēts arī kā Andrusovas miera līgums, bija viens no starptautiskajiem līgumiem, kas izbeidza krievu-poļu (1654-1667) karu. Noslēgts 1667. gada 30. janvārī starp Krievijas caristi un Polijas-Lietuvas kopvalsti Andrusovas ciemā Smoļenskas tuvumā. To Krievijas caristes vārdā parakstīja Livonijas vaivads Afanasijs Ordins-Naščokins, bet Polijas-Lietuvas vārdā Žemaitijas ģenerālstārasts Juršis Hlebavičs.

Līgumā Polija atzina Smoļenskas un Kreisā krasta Ukrainas pievienošanu Krievijai, savukārt Krievija par labu Polijai-Lietuvai atteicās no kara laikā ieņemtās Latgales.

Līgumi ar Poliju
Līgumi ar Lietuvu
Līgumi ar Krieviju
Miera līgumi
Latvijas vēsture
Baltkrievijas vēsture
Ukrainas vēsture
1667. gads