joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tihvina

Tihvina () ir pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabalā pie Tihvinkas upes. Ievērojams reliģiskais un mašīnbūves centrs.

Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1383. gadā, kad pēc tradīcijas vispirms Lādogas ezerā, vēlāk pie Tihvinas brīnumaini parādījās Tihvinas Dievmātes ikona. Ikona kļuva par slavenu pielūgsmes objektu. No 1507. līdz 1515. gadam pēc Vasilija III pavēles tika uzcelta Tihvinas katedrāle. 1560. gadā pēc Ivana IV pavēles šeit tika nodibināts pareizticīgo klosteris. 1613. gadā Tihvinas pilsētu nodedzināja zviedri, tomēr klosteris izturēja ilgstošu aplenkumu, 1617. gadā netālu no Tihvinas noslēdza Stolbovas miera līgumu.

1811. gadā tika atklāta Tihvinas ūdens sistēma (viena no trijām, kas savienoja Volgu un Baltijas jūru), kas palielināja pilsētas ekonomisko nozīmību. Tihvinas ūdens sistēma beidza darbību 20. gadsimta vidū. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 8. novembra līdz 1941. gada 9. decembrim - Vācijas okupācijā. Vācieši Tihvinas dievmātes ikonu izveda uz Pleskavu, kur tā nokļuva pareizticīgo bīskapa Jāņa Garklāva rīcībā, kurš to vēlāk izveda uz ASV. 2004. gadā caur Rīgu Tihvinas svētbilde atgriezās klosterī. Padomju laikā pilsētā atradās rūpnīca "Transmaš", kas ražoja militāro un spectehniku.

Ekonomika

Pilsētā atrodas 2012. gadā atvērtā Tihvinas Vagonu rūpnīca, kas ražo dzelzceļa vagonus; rūpnīca "Titran-Ekspres", kas ražo dzelzceļa vagonu ritošo daļu un kāpurķēdes; Tihvinas dzelzs sakausējumu rūpnīca; IKEA ražotne un citi uzņēmumi.

Cilvēki

Tihvina ir komponista Nikolaja Rimska-Korsakova (Николай Андреевич Римский-Корсаков, 1844-1908) un biatlonistes Natālijas Sorokinas (Наталья Владимировна Сорокина, 1982) dzimtā pilsēta.

Atsauces

Ārējās saites 

Tihvina enciklopēdijā "Mana pilsēta" 
Tihvinas Vagonu rūpnīca
Titran-Ekspres
Benedikts Kamberbačs

Benedikts Timotijs Kārltons Kamberbačs (; dzimis ) ir angļu kino, televīzijas un teātra aktieris.

Kamberbača pirmā izrāde Vestendā bija loma 2005. gada izrādē Hedda Gabler. Viņa pirmā loma televīzijā bija galvenā loma BBC televīzijas filmā Hawking (2004), kopš 2010. gada attēlo Šerloku Holmsu seriālā "Šerloks". Kamberbača pirmā lielā loma kino bija Viljama Pita Jaunākā attēlošana 2006. gada filmā Amazing Grace. Vēlāk tēlojis tādās filmās kā "Piedošana" (2007), "Skārdnieks, drēbnieks, zaldāts, spiegs" (2011), "Kara zirgs" (2011), "Hobits: Negaidīts ceļojums" (2012), "Tumsā: Zvaigžņu ceļš" (2013), "12 gadi verdzībā" (2013), "Piektā vara" (2013), "Augusts: Osedžas zeme" (2013), "Hobits: Smoga posta zeme" (2013; balss), "Hobits: Piecu armiju kauja" (2014; balss), "Imitācijas spēle" (2014).

Aktieris karjeras laikā ir saņēmis dažādus apbalvojumus, tai skaitā Lorensa Olivjē balvu. Par Šerloka Holmsa lomu seriālā "Šerloks" saņēmis Emmy balvu un trīs reizes nominēts BAFTA televīzijas balvai. Par Alana Tjūringa lomas atveidošanu filmā "Imitācijas spēle" ticis nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai un BAFTA kino balvai.

Ārējās saites 

1976. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Angļu kinoaktieri
Emmy balvas ieguvēji
Ben-Hurs

"Ben-Hurs" () ir 1959. gada amerikāņu episka vēsturiskā drāma, kuras režisors ir Viljams Vailers. Filmas sižets ir balstīts uz Leva Volesa 1880. gada romānu Ben-Hur: A Tale of the Christ.

"Ben-Hurs" ir stāsts par ebreju princi Ben-Huru, kas tiek padarīts par vergu. Filmā galvenās lomas attēlo Čārltons Hestons, Džeks Hokinss, Haja Hararīta, Stīvens Boids un Hjū Grifits. Filma saņēma 11 Amerikas Kinoakadēmijas balvas, kas bija nepārspēts rekords līdz 1997. gadam, kad to atkārtoja "Titāniks", 2003. gadā to atkārtoja "Gredzenu pavēlnieks: Karaļa atgriešanās" (The Lord of the Rings: The Return of the King). Pati filma ir saņēmusi pozitīvas kritiķu atsauksmes jau kopš tās iznākšanas 1959. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

1959. gada filmas
ASV filmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas filmas
Viljama Vailera filmas
Irānas volejbola izlase

Irānas volejbola izlase ir nacionālā volejbola komanda, kas pārstāv Irānu starptautiskās volejbola sacensībās, tādās kā Āzijas čempionāts, Pasaules čempionāts, Olimpiskās spēles. Pašlaik Irānas izlase FIVB Pasaules izlašu rangā ieņem 12. vietu.

Ārējās saites 
 IR Iran Volleyball Federation mājaslapa  (persiešu valodā)

Volejbola izlases
Sports Irānā
Čanpogo

Čanpogo (, Jangbogo Gwahak Giji — ‘Čana Pogo zinātniskā bāze’) ir Korejas Republikas vissezonas polārstacija Antarktikā. Izvietojusies Rosa jūras rietumu piekrastē Viktorijas Zemē, Teranovas līča ziemeļu krastā  no Vācijas Gondvanas stacijas un  no Itālijas Mariocukelli stacijas. Stacija oficiāli atvērta 2014. gada februārī un nosaukta par godu 8. gadsimta Korejas admirālim Čanam Pogo. Stacijas galvenās ēkas kopējā platība ir  un tā paredzēta 15 cilvēku komandai ziemā un 60 — vasarā. Galvenās pētījumus jomas ir klimata izmaiņas, okeanogrāfija, meteoroloģija, tektonika, meteorītu izpēte.

Atsauces

Ārējās saites 
 e-architects Jang Bogo, Antarctica

Korejas Republikas polārstacijas
Antarktiskās polārstacijas
Vissezonas polārstacijas
Viktorijas Zeme
Laurāzija

Laurāzija paleoģeogrāfijā bija viens no diviem Zemes superkontinentiem (otrs bija Gondvāna). Pastāvēja aptuveni 300 līdz 200 miljonus gadu senā pagātnē, aptuveni pirms 200 līdz 180 miljoniem gadu tas atdalījās no Gondvānas Pangejas sadalīšanās laikā. Laurāzija iekļāva sevī lielāko daļu no mūsdienu Ziemeļu puslodes: Ziemeļamerikas, Austrumeiropas, Sibīrijas, kā arī, iespējams, Ķīnas-Korejas un Dienvidķīnas platformu. Mezozoja vidū ir sākusies Laurāzijas sadalīšanās, sāka veidoties Ziemeļatlantijas ieplaka.

Atsauces

Ārējās saites 

Senie kontinenti
Atslēga

Atslēga ir ierīce, ar kuru var atslēgt slēdzeni. Parasti atslēgas izgatavo no metāla. Atslēga sastāv no daļas, kas tiek ievietota slēdzenē, un otras daļas, kuru var saturēt tās lietotājs, lai pagrieztu atslēgu, ieliktu to slēdzenē vai izņemtu no tās. Parasti viena atslēga domāta vienai slēdzenei vai arī mazam slēdzeņu skaitam, kas tikušas izveidotas vienādas.

Atslēgas ir lēts, tomēr tas nav pilnīgi drošs veids, kā piekļūt kādām fiziskām lietām, kā ēkas, transportlīdzekļi, kabineti. Parasti cilvēki nēsā vairākas atslēgas, ko viņi izmanto ikdienā, kopā, kas bieži vien tiek saķēdētas kopā atslēgu piekariņos.

Senākās zināmās atslēgām līdzīgās ierīces ir tikušas atklātas senajā Asīrijā.

Atsauces 

Drošība
Olimpija

Olimpija (, Olympía) ir Senās Grieķijas pilsēta Elīdā, Peloponēsas ziemeļrietumu daļā. Olimpija bija reliģijas un mākslas centrs, tāpat tā pazīstama kā Zeva kulta vieta, te tika rīkotas arī Zevam veltītās Olimpiskās spēles. Pēc kristietības ieviešanas Olimpija panīka. 426. gadā m.ē. pilsēta tikusi nodedzināta.

Olimpijā daļēji saglabājušies antīkās arhitektūras pieminekļi bijušajā Zeva svētvietā, vairāki objekti ir saglabājušies arī ārpus Zeva svētvietas. Mūsdienās pie Hēras tempļa tiek iedegta olimpisko spēļu lāpa.

Atsauces

Ārējās saites 

 Senās Olimpijas muzejs 

Elīda
Grieķijas pilsētas
Senās Grieķijas svētvietas
Olimpiskās spēles
Lečes province

Lečes province () ir viena no 110 Itālijas provincēm valsts dienvidaustrumos, Apūlijas reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Leče. Provinces kopējā platība ir 2759 kvadrātkilometri, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāju. Lečes province sīkāk iedalās 97 komūnās.

Itālijas provinces
Apūlijas provinces
Macklemore

Bens Hagertijs (; dzimis ), pazīstams ar skatuves vārdu Macklemore () un iepriekš — Professor Macklemore, ir amerikāņu reperis.

Kopš 2000. gada ir izdevis trīs miksteipus, trīs EP ierakstus un divus albumus. Sadarbojies ar producentu Raienu Lūisu. Viņu abu kopīgais singls Thrift Shop ierindojās Billboard Hot 100 topa 1. vietā 2013. gadā. Šī bija pirmā reize kopš 1994. gada, kad topa 1. vietā ierindojas singls, kas netika ierakstīts kādā no lielajām ierakstu kompānijām. Arī viņu otrais singls Can't Hold Us ierindojās topa pirmajā vietā. 2012. gada oktobrī Macklemore un Raiens Lūiss izdeva pirmo kopīgo studijas albumu The Heist. Viņi tika nominēti septiņām Grammy balvām 2014. gadā, tika iegūta balva kā labākajiem jaunajiem māksliniekiem, par labāko repa albumu, labāko repa dziesmu un labāko repa uzstāšanos.

Diskogrāfija 
Studijas albumi

 The Language of My World (2005)
 The Heist (ar Raienu Lūisu) (2012)

Ārējās saites 
 

1983. gadā dzimušie
Vašingtonas štatā dzimušie
Amerikāņu mūziķi
Grammy balvas ieguvēji
Oza zemes burvis (filma)

"Oza zemes burvis" () ir 1939. gada amerikāņu muzikālā fantāzijas filma, kuras režisors ir Viktors Flemings. Filmas sižets veidots pēc Laimena Frenka Bauma grāmatas "Brīnumainais burvis no Oza zemes". Filma ir par Dorotiju Geilu, kas nokļuvusi Oza zemē un meklē ceļu uz mājām. Filmā galvenās lomas attēlo Džūdija Gārlenda, Frenks Morgans, Rejs Bolgers, Bērts Lārs, Džeks Heilijs, Bilija Bērka un citi.

Filma tika nominēta sešām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā labākās filmas nominācijā, kur tika zaudēts filmai "Vējiem līdzi" (Gone with the Wind), kuras režisors arī bija Viktors Flemings. Tomēr filma ieguva divas Kinoakadēmijas balvas — par labāko oriģinālmūziku tika apbalvots filmas mūzikas autors Herberts Stothārts, bet par labāko dziesmu balvu saņēma dziesmas Over the Rainbow autori Herolds Ārlens (mūzika) un Jips Hārburgs (teksts).

"Oza zemes burvis" ir kļuvis par vienu no visu laiku populārākajām filmām. "Oza zemes burvis" bieži tiek iekļauts dažādos visu laiku labāko filmu topu augšgalos. Amerikas Kinoinstitūts šo filmu nosaucis par visu laiku labāko fantāzijas žanra filmu.

Atsauces

Ārējās saites 

 

1939. gada filmas
ASV filmas
Matiass Lange

Matiass Lange (; dzimis ) ir bijušais austriešu hokejists, vārtsargs, Austrijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis septiņas sezonas Vācijas hokeja līgā. Austrijas izlases sastāvā aizvadījis trīs spēles 2014. gada olimpisko spēļu turnīrā.

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru Lange sāka 2001.—02. gada sezonā Austrijas hokeja līgas kluba HK Klāgenfurte sastāvā. Turpmākās sezonas hokejists aizvadīja Ziemeļamerikā, no 2005. līdz 2009. gadam spēlējot NCAA. 2009.—10. gada sezonu Lange aizvadīja Vācijas hokeja līgas vienībā Diseldorfas "Metro Stars", taču tad trīs sezonas aizvadīja Vācijas 2. Bundeslīgā. 2013. gada vasarā pievienojās Izerlonas "Roosters" vienībai. Tās rindās aizvadīja nākamās sešas sezonas, līdz 2019. gada rudenī paziņoja par karjeras beigšanu.

Austrijas hokeja izlases rindās spēlējis 2014. gada olimpisko spēļu turnīrā, kā arī 2013. gada Pasaules čempionātā.

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Austrijas hokejisti
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Marks Eduārs Vlašičs

Marks Eduārs Vlašičs (; dzimis ) ir horvātu izcelsmes Kanādas hokejists, aizsargs. Pašlaik (2017) spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Sanhosē "Sharks" sastāvā.

Spēlētāja karjera 
Pēc trim QMJHL kluba Kvebekas "Remparts" sastāvā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Vlašičs sāka 2006.—07. gada sezonā, kuru aizvadīja NHL vienības Sanhosē "Sharks" rindās. Kluba sastāvā hokejistam izdevās nostiprināties jau pirmajā sezonā, vienīgo AHL spēli tās fārmklubā Vorčestras "Sharks" aizvadot 2007.—08. gada sezonā.

2008. gada augustā hokejists pagarināja līgumu ar "Sharks" uz nākamajām četrām sezonām, savukārt 2012. gada vasarā noslēdza piecu gadu līgumu par 21 miljonu ASV dolāriem.

Kanādas hokeja izlases rindās kļuvis par 2014. gada olimpisko čempionu, spēlējis arī 2009., 2012. un 2017. gada Pasaules čempionātos, 2009. gadā kopā ar izlasi izcīnot sudraba medaļas.

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Sanhosē "Sharks" spēlētāji
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Monreālā dzimušie
Dens Hemhuiss

Dens Hemhuiss (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, aizsargs, Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 16 sezonas un 1148 spēles Nacionālajā hokeja līgā. Kanādas hokeja izlases rindās kļuvis par 2014. gada olimpisko, kā arī divkārtēju pasaules čempionu hokejā.

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru Hemhuiss sāka 2002.—03. gada sezonā Amerikas hokeja līgas kluba Milvokī "Admirals" sastāvā. Jau nākamajā sezonā aizsargs nostiprinājās NHL vienībā Našvilas "Predators", taču "Admirals" atgriezās 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā. Drīz Hemhuiss kļuva par vienu no komandas vadošajiem spēlētājiem, no 2007. līdz 2009. gadam pildot arī "Predators" kapteiņa palīga funkcijas.

2010. gada 1. jūlijā Hemhuiss noslēdza sešu gadu līgumu ar Vankūveras "Canucks". 2010.—11. gada sezonā kopā ar komandu aizsargs sasniedza Stenlija kausa finālu, kurā gan "Canucks" piekāpās Bostonas "Bruins" vienībai. "Canucks" rindās Hemhuiss spēlēja līdz 2016. gada vasarai, kad noslēdza divu gadu līgumu ar Dalasas "Stars". No 2018. līdz 2020. gadam spēlēja Našvilas "Predators", taču tad paziņoja par karjeras noslēgšanu.

Kanādas hokeja izlases rindās kļuvis par 2014. gada olimpisko čempionu, spēlējis arī 2006., 2007., 2008., 2009., 2013. un 2015. gada Pasaules čempionātos, 2007. un 2015. gadā izcīnot zelta, bet 2008. un 2009. gadā - sudraba medaļas.

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Našvilas "Predators" spēlētāji
Vankūveras "Canucks" spēlētāji
Dalasas "Stars" spēlētāji
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Britu Kolumbijā dzimušie
Ēģiptiešu hieroglifi

Ēģiptiešu hieroglifi ( — ‘dieva vārdi’) ir formālā rakstība, kas tika izmantota Senajā Ēģiptē. Tajā ir gan logogrāfiski, gan alfabētiski elementi. Tā bija viena no rakstībām, kas tika izmantota ēģiptiešu valodas pierakstīšanai sākot ar 4. tūkstošgadi p.m.ē. līdz Senā Romas valdīšanas laikam Ēģiptē.

1799. gadā Napoleona karaspēka atrastais Rozetas akmens, uz kura trīs valodās ir uzrakstīts viens un tas pats teksts, ļāva uzsākt ēģiptiešu hieroglifu atšifrēšanu.

Ārējās saites 

Rakstība
Senā Ēģipte
Hieroglifi

Hieroglifi (no  (hieroglyphos) — 'svētie grebumi') var būt:

 ēģiptiešu hieroglifi;
 ķīniešu hieroglifi.
CN tornis

CN tornis (, ) ir 553,33 metrus augsts tornis Toronto, Kanādā. Tornis tika pabeigts 1976. gadā, kļūstot par pasaulē augstāko būvi. Tas saglabāja šo titulu 34 gadus līdz Halīfa un Kantona torņa pabeigšanai 2010. gadā. CN tornis joprojām ir Rietumu puslodes augstākā brīvi stāvošā struktūra.

Katru gadu to apmeklē vairāk nekā 2 miljoni tūristu. Burti "CN" torņa nosaukumā nozīmē Kanādas nacionālais (), kas ir dzelzceļa uzņēmums, kurš uzbūvēja torni.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Toronto
Apskates vietas pēc valsts
Kanādas celtnes un būves
Novaja Ladoga

Novaja Ladoga () ir pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabalā pie Volhovas upes ietekas Lādogas ezerā.

Vēsture
Pilsētu 1704. gadā dibināja Pēteris I, pārvietojot uz šejieni gan Staraja Ladogas iedzīvotājus, gan cilvēkus no citiem ziemeļu reģioniem, un nodibinot kuģubūvētavu. No 1719. līdz 1731. gadam tika izrakts Veclādogas kanāls, lai izvairītos no bīstamās navigācijas pa Lādogas ezeru. No 1861. līdz 1866. gadam paralēli vecajam tika izrakts Jaunlādogas kanāls. Otrā pasaules kara laikā Novaja Ladogā atradās PSRS Ladogas flotiles galvenā bāze, kas nodrošināja t.s. Dzīvības ceļa funkcionēšanu aplenktajai Ļeņingradai.

Ekonomika
Novaja Ladogā atrodas Novoladogas kuģubūves rūpnīca (krievu: Новоладожский судостроительный завод).

Cilvēki

Novaja Ladoga ir latviešu vēsturnieka Ulda Ģērmaņa (1915—1997) dzimtā pilsēta.

No 1763. līdz 1769. gadam Novaja Ladogā dienēja Aleksandrs Suvorovs un sarakstīja savu darbu Полковое учреждение.

Atsauces

Ārējās saites 

Novaja Ladoga enciklopēdijā "Mana pilsēta" 
Novoladogas kuģubūves rūpnīca
Indijas tornis

Indijas tornis ir nepabeigts 126 stāvu debesskrāpis Mumbajā, Indijā, kura celtniecība tika uzsākta 2010. gadā. Bija plānots, ka debesskrāpis sasniegs 700 metru augstumu un būs otrais augstākais pasaulē pēc Halīfa torņa Dubaijā. Indijas torni sākotnēji bija plānots pabeigt 2016. gadā, taču būvniecības darbi tika apturēti 2011. gadā strīda dēļ starp torņa attīstītājiem un Mumbajas administratīvajām iestādēm.

Atsauces 

Debesskrāpji
Indijas arhitektūra
Hollywood Roosevelt Hotel

Hollywood Roosevelt Hotel ir viesnīca Holivudā, Losandželosā.

Viesnīca ir nosaukta par godu 26. ASV prezidentam Teodoram Rūzveltam. Ēkas celtniecība finansēta no Holivudas slavenību personiskajiem ziedojumiem, ziedotāju vidū bija arī Daglass Fērbenkss, Mērija Pikforda un Luijs B. Maijers. 12 stāvu nama celtniecība izmaksāja 2,5 miljonus dolārus. Viesnīcā ir 300 numuriņi ieskaitot luksusa apartamentus.

Pēc 2005. gada rekonstrukcijas Hollywood Roosevelt Hotel ir atguvusi kādreizējo popularitāti, pateicoties naktsklubam Teddy, kas atrodas viesnīcas pirmajā stāvā.

Vēsture 
1927. gada 15. maijā viesnīca vēra durvis klientiem. 1929. gadā viesnīcā norisinājās pirmā Amerikas Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonija. Turpmākās balvas pasniegšanas ceremonijas bija paredzētas vairāk kā 250 viesiem, un tādēļ iespēja, ka balva tiks pasniegta viesnīcā, vairāk netika izskatīta, jo banketu zālē nepietiktu vietas.

Aktrise Frensisa Fārmere 1950. gadu pirmajā pusē pēc piedalīšanās raidījumā This Is Your Life bija viesnīcas goda viešņa. Merilina Monro bija viesnīcas pastāvīgā iemītniece divu gadu garumā savas modeles karjeras laikā. Pirmā aktrises fotosesija notika tieši šajā viesnīcā. Viesnīcas atjaunotajā baseinā zemūdens freskas autors ir Deivids Hoknijs.

Klārks Geibls un Kerola Lombarda samaksāja piecus dolārus par nakti penthausā, kopš tā laikā tas tā arī saucas: Geibla un Lombardas penthauss (). Viesnīcā pieejams arī Merilinas Monro luksa numuriņš.

Iespējamie spoki 
Eksistē daudz baumu un nostāstu par šīs viesnīcas spokiem. Daži no tiem ir saistīti ar Merilinu Monro, Montgomeriju Kliftu un Erolu Flinnu. Savukārt citi ir redzējuši mazu meitenīti zilā kleitā. Tāpat ir bijuši ziņojumi par rēgiem, dažādiem siluetiem un noslēpumainiem telefona zvaniem viesnīcas operatoram.

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa

Losandželosa
Viesnīcas ASV
57. autobusu maršruts (Rīga)

57. autobusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Abrenes ielas pilsētas centrā līdz Matrožu ielai Ķīpsalā. 57. autobusu maršruts tika atklāts 2014. gada 10. martā, likvidējot 277. minibusa maršrutu "Dārziņi—Ķīpsala—Imanta".

57. autobusu maršruta kopējais garums ir 12 km, virziena Abrenes iela — Ķīpsala garums ir 5,7 km, bet virziena Ķīpsala — Abrenes iela - 6,3 km.

Pa 57. maršrutu kursē viens autobuss. Maršruts kursē tikai rīta un vakara sastrēgumstundās, pavisam veicot 22 reisus. Agrāk no Abrenes ielas uz Ķīpsalu kursēja 30. autobusa maršruts.

Līdz 2018. gada 5. matram maršruts tika apkalpots ar Ikarus E91 modeļa autobusiem. No 5. marta līdz 2020. gada 13. martam maršrutā kursēja mazas ietilpības autobusi (minibusi). Kustību maršrutā nodrošināja RP SIA Rīgas Mikroautobusu satiksme, kas bija "Rīgas Satiksmes apakšuzņēmums. Sākoties COVID-19 pandēmijai Latvijā maršrutu atkal pārņēma "Rīgas Satiksme".

Maršruts 

Virzienā Abrenes iela — Ķīpsala autobusi kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Turgeņeva iela, Gogoļa iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Kalpaka bulvāris, Krišjāņa Valdemāra iela, Vanšu tilts, Krišjāņa Valdemāra iela, Ķīpsalas iela, Zvejnieku iela, Ģipša iela, Ogļu iela, Tīklu iela un Matrožu iela.

Virzienā Ķīpsala — Abrenes iela autobusi kursē pa šādām ielām: Matrožu iela, Tīklu iela, Ogļu iela, Ģipša iela, Zvejnieku iela, Ķīpsalas iela, Krišjāņa Valdemāra iela, Vanšu tilts, Krišjāņa Valdemāra iela, Raiņa bulvāris, Gogoļa iela, Turgeņeva iela, Abrenes iela un Skrindu iela.

Pieturvietas 
57. autobusu maršrutā ir 20 pieturu, katrā virzienā pa 10 pieturām.

Skatīt arī 
 Autobusu satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme

Atsauces

Ārējās saites 
 www.rigassatiksme.lv
 

57
Brokastis pie "Tifanija"

"Brokastis pie "Tifanija"" () ir 1961. gada amerikāņu romantiskā komēdija, kuras režisors ir Bleiks Edvardss. Filma ir vāji balstīta uz Trūmena Kapotes noveli "Brokastis Tifānijā".

Filmā galvenās lomas attēlo Odrija Hepbērna, Džordžs Pepards, Patrīcija Nīla un Badijs Ebsens. Hepbērnas tēlojums šajā filmā parasti tiek uzskatīts par viņas vislabāk atmiņā paliekošo lomu. Viņas izpildītā Moon River dziesma palīdzēja dziesmas komponistam Henrijam Mančīni un vārdu autoram Džonijas Merseram iegūt Amerikas Kinoakadēmijas balvu par labāko dziesmu.

2012. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā filmu reģistrā kā kulturāli, vēsturiski un estētiski nozīmīga filma.

Atsauces

Ārējās saites 

1961. gada filmas
ASV filmas
Paramount Pictures filmas
Tony balva

Antoinette Perry Award for Excellence in Theatre, plašāk zināma kā Tony balva (), ir ikgadēja amerikāņu balva, ko pasniedz par sasniegumiem  teātra jomā, tajā skaitā arī muzikālajos teātros. Balva nosaukta par godu amerikāņu aktrisei un režisorei Antuanetei Perijai (1888—1946). Balva tiek pasniegta 27 nominācijās. 

Balvu piešķir American Theatre Wing un The Broadway League, kas sastāv no aptuveni 700 personām, kam ir sakars ar izklaides nozari un žurnālistiku. Balva tika izveidota 1947. gadā un tiek uzskatīta par teātra analogu Amerikas Kinoakadēmijas balvai, mūzikas Grammy balvai un televīzijas Emmy balvai.

Atsauces

Ārējās saites 
 , oficiālā mājaslapa
 ,American Theatre Wing mājaslapa
 , The Broadway League mājaslapa
Būkāna

Būkāna (, Bukān; ) ir pilsēta Irānas ziemeļrietumos, Rietumazerbaidžānas ostānā. Tā ir Bukānas šahrestānas administratīvais centrs. 2012. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 172 tūkstoši iedzīvotāju, no kuriem vairums ir kurdi. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir trešā lielākā pilsēta Rietumazerbaidžānā aiz Urmijas un Hojas. Tā ir arī trešā lielākā Irānas Kurdistānas pilsēta.

Irānas pilsētas
Vsevoložska

Vsevoložska () ir Sanktpēterburgas satelītpilsēta Ļeņingradas apgabalā Krievijā.

Vēsture
Pilsētu 1892. gadā dibinājis īstenais valsts padomnieks Pāvels Vsevoložskis (Павел Александрович Всеволожский), kuram šeit piederēja ārpilsētas īpašums. Otrā pasaules kara laikā no Vsevoložskas sākās t.s. Dzīvības ceļš.

Ekonomika
Vsevoložskā atrodas "Ford Motor Company" autobūves uzņēmums un "Nokian Tyres" riepu rūpnīca.

Cilvēki
Vsevoložska ir tramplīnlēcēja Vladimira Belousova (Владимир Павлович Белоусов, 1946) dzimtā pilsēta.

Atsauces

Ārējās saites 

Vsevoložska enciklopēdijā "Mana pilsēta"
Mikeila Šifrina

Mikeila Paulīne Šifrina (; dzimusi ) ir Amerikas Savienoto Valstu kalnu slēpotāja. Viņa ir trīskārtēja Pasaules kausa kopvērtējuma uzvarētāja.

 izcīnīja zeltu slalomā, kļūstot par visu laiku jaunāko olimpisko čempioni šajā disciplīnā. Tobrīd viņa bija 18 gadus un 345 dienas veca. Vēl šajās olimpiskajās spēlēs viņa izcīnīja 5. vietu milzu slalomā.  Phjončhanā izcīnīja zelta medaļu milzu slalomā un sudrabu kombinācijā.

Pasaules čempionātā pirmoreiz piedalījās 2013. gadā, izcīnot uzvaru slalomā. 2015. gada Pasaules čempionātā atkal uzvarēja slaloma disciplīnā. 2017. gada Pasaules čempionātā Sanktmoricā ieguva divas medaļas — zeltu slalomā un sudrabu milzu slalomā. 2019. gadā Orē izcīnīja trīs medaļas, uzvarot slalomā un supergigantā un iegūstot bronzu milzu slalomā.

Pasaules kausā debitējusi 2011. gadā 15 gadu vecumā. Kopā izcīnījusi 67 uzvaras atsevišķos posmos (lielākoties slalomā), kas ir otrais augstākais sasniegums starp slēpotājām, atpaliekot vienīgi no Lindsijas Vonas. 2013. gada Pasaules kausa sezonā arī izcīnīja uzvaru slaloma ieskaitē, šīs sezonas lielajā kopvērtējumā ierindojusies 5. vietā. Arī nākamajās divās sezonās ieguva uzvaru Pasaules kausa slaloma ieskaitē. 2017. gadā pirmo reizi kļuva par Pasaules kausa jeb Lielā kristāla globusa ieguvēju kopvērtējumā. Šo panākumu atkārtoja arī 2018. un 2019. gadā. Kopumā uzvarējusi astoņas reizes atsevišķu disciplīnu sezonas kopvērtējumā, sešas no tām slaloma disciplīnā.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Atsauces

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
ASV kalnu slēpotāji
ASV sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki kalnu slēpošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki kalnu slēpošanā
Adelina Sotņikova

Adelina Sotņikova (; dzimusi ) ir krievu daiļslidotāja.

 sportiste izcīnīja zelta medaļu individuālajās sacensībās, kļūstot par pirmo Krievijas daiļslidotāju, kas uzvar šajā disciplīnā Olimpiskajās spēlēs. 2012. gada Ziemas Jaunatnes Olimpiskajās spēlēs izcīnījusi sudraba medaļu, 2011. gada Pasaules čempionātā junioriem kļuvusi par čempioni. Divreiz karjeras laikā ieņēmusi 2. vietu Eiropas čempionātā (2013, 2014).

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Krievijas daiļslidotāji
Daiļslidotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Maskavā dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki daiļslidošanā
Malaysia Airlines reiss 370

Malaysia Airlines reiss 370 ir pazudusi Malaizijas lidsabiedrības Malaysia Airlines Boeing 777 pasažieru lidmašīna ar 227 pasažieriem un 12 apkalpes locekļiem. Pazušanas iemesli nav zināmi un tiek izmeklēti.

Lidmašīna pacēlās no Kualalumpuras, Malaizijā,  plkst. 0.41 pēc vietējā laika (UTC+8) ar paredzēto galamērķi Pekinā, Ķīnā, kur lidmašīnai bija jāpiezemējas pēc apmēram sešām stundām. Plkst. 1.22 lidmašīna pazuda no radaru ekrāniem, kad tā bija virs Siāmas līča, un plkst 2.40 tā tika pasludināta par pazudušu.

Militārie radari fiksējuši, ka lidmašīna maina lidojuma kursu uz otru pusi pēc tam, kad tā pazuda no radaru ekrāniem, bet pēc satelītkomunikācijas datiem lidmašīna vēl atradusies kustībā un raidījusi signālus vismaz 7 stundas. Pēdējais signāls saņemts 8.19, ap laiku, kad tai varētu sākt beigties degviela (Indijas okeāna dienvidi, netālu no Antarktīdas un Austrālijas DR).

Vairākas valstis, tai skaitā Austrālija, ASV, Ķīna, Malaizija, īstenoja kopīgu meklēšanas un glābšanas operāciju, kas bija plašākā un dārgākā šāda operācija pasaules vēsturē.

Kopumā lidmašīnā atradās 227 pasažieri no 15 valstīm, visvairāk (153) no Ķīnas. Visi apkalpes locekļi bija Malaizijas. Reisa kapteinis Zaharijs Ahmads Šahs (Zaharie Ahmad Shah) strādāja Malaysia Airlines aviosabiedrībā kopš 1981. gada, viņam ir vairāk nekā 18,3 tūkstošu lidojuma stundu pieredze. Tiek ziņots, ka vismaz diviem pasažieriem bijusi viltota identitāte.

2015. gada jūlijā Reinjonas salas piekrastē tika atrasta izskalota pazudušās lidmašīnas atlūza.

Atsauces

Ārējās saites 
 Negadījuma apraksts 

Aviokatastrofas
2014. gads
Sentlorensa

Sentlorensa (, ) ir upe Ziemeļamerikā, kas iztek no Ontārio ezera, plūst pa Amerikas Savienoto Valstu un Kanādas robežu, tad tikai pa Kanādas teritoriju un ietek Sentlorensa līcī. Upes garums ir 1197 km. Tās baseina platība ir  km². Baseina teritorijā ietilpst Lielie ezeri. Sentlorensa ir ļoti plata upe, lejtecē tās platums sasniedz 130 km. Lielākās pilsētas upes krastos ir Monreāla, Kvebeka, Longeija, Truārivjēra un Levisa.

Ārējās saites 

Kanādas upes
ASV upes
Mihails Tuhačevskis

Mihails Tuhačevskis (; dzimis , miris ) bija krievu izcelsmes padomju karavīrs. PSRS maršals, Sarkanās armijas ģenerālštāba priekšnieks un viens no redzamākajiem Josifa Staļina Lielā terora upuriem.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1893. gadā Smoļenskas guberņas muižnieku ģimenē. 1912. gadā sāka dienēt Krievijas impērijas armijā, piedalījās Pirmajā pasaules kara cīņās, 1915. gada 19. februārī saņemts vācu gūstā. Četras reizes bēga no ieslodzījuma, pārvietots uz īpaša režīma cietumu Ingolštatē, kur iepazinās ar Šarlu de Gollu. 1917. gada septembrī izbēga no gūsta un 1917. gada oktobrī atgriezās Krievijā.

1918. gada martā brīvprātīgi iestājās Sarkanajā armijā, jūnijā viņu iecēla par Austrumu frontes 1. armijas komandieri. 1918. gada septembrī viņš vadīja Simbirskas ieņemšanu. No 1919. gada 24. janvāra līdz 15. martam komandēja Sarkanās armijas 8. armiju pret Donas armiju. No 1919. gada 5.aprīļa līdz 25. novembrim komandēja 5. armiju Austrumu frontē. Vēlāk komandēja Sarkanās armijas Kaukāza fronti. 
1920. gada aprīlī Tuhačevski iecēla par Rietumu frontes pavēlnieku un viņš vadīja Sarkanās armijas uzbrukuma operāciju Varšavai Padomju-poļu kara laikā, kurā cieta sakāvi (t.s. brīnums pie Vislas). 
1921. gada martā apspieda Kronštates sacelšanos, kā arī, izmantojot ķīmiskos ieročus un ķīlnieku sagrābšanu, apspieda Tambovas sacelšanos 1921. gadā.

Pēc Krievijas pilsoņu kara Tuhačevskis kļuva par vienu no Sarkanās armijas galvenajiem kara teorētiķiem, un 1925. gada novembrī, pēc Mihaila Frunzes nāves, par Sarkanās armijas štāba priekšnieku. 1935. gadā Tuhačevskim piešķīra maršala dienesta pakāpi.

Lielā terora laikā viņu apcietināja un 1937. gada 11. jūnijā notiesāja, nāvessodu izpildīja tajā paša naktī. Kopā ar Tuhačevski notiesāja arī citus armijas augstākos komandierus, to skaitā "Osoaviahim" priekšnieku Eidemani. Deviņu tiesnešu vidū, no kuriem piecus vēlāk arī nošāva, bija Jēkabs Alksnis. Pēc Staļina nāves 1957. gadā Tuhačevski realibitēja.

Ārējās saites 

PSRS virsnieki
Padomju Savienības maršali
Smoļenskas apgabalā dzimušie
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Čerņihiva

Čerņihiva (, ) jeb Čerņigova () ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Čerņihivas apgabala centrs. Izvietojusies apgabala rietumdaļā, Desnas upes krastos 140 km no valsts galvaspilsētas Kijivas. Čerņihivas rajona centrs. Pilsēta administratīvi iedalās divos rajonos.

Čerņihivā ir attīstīta sintētiskās šķiedras rūpniecība, pazīstama arī kā klavieru ražošanas vieta.
Viena no Čerņihivas sadraudzības pilsētām ir Latvijas pilsēta Ogre.

Vēsture 
Rakstiskajos avotos Čerņihiva pirmo reizi minēta 907. gadā. 1024. gadā Čerņihiva kļuva par kņaza Mstislava Vladimiroviča galvaspilsētu, tādējādi ieliekot pamatus severiešu Čerņigovas kņazistei.
1239. gadā pilsētu iekaroja un nopostīja Mongoļu impērijas karaspēks.
1501. gadā pilsēta nonāca Maskavas Lielkņazistes sastāvā, bet 1618. gadā — Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. 1623. gadā pilsētai piešķīra Magdeburgas tiesības, tā kļuva par Čerņigovas vojevodistes centru.

Pēc Andrusovas pamiera noslēgšanas Čerņigovu pievienoja Krievijas caristei, 1782. gadā pilsēta kļuva par Krievijas Impērijas Čerņigovas vietniecības, no 1797. gada — Mazkrievijas guberņas, bet no 1808. gada — Čerņigovas guberņas centru.

Cilvēki 
Čerņihiva ir revolucionāra Vladimira Antonova-Ovsejenko (Владимир Александрович Антонов-Овсеенко, 1883—1938), revolucionāres Anželikas Balabanovas (Angelica Balabanoff, 1878—1965), biatlonistes Oksanas Hvostenko (Оксана Хвостенко, 1977), politiķa Oleha Ļaško (Олег Валерійович Ляшко, 1972), ģenerāļa Nikolaja Ļiņeviča (Николай Петрович Линевич, 1839—1908), biatlonista Serhija Semenova (Сергій Олександрович Семенов, 1988) un krievu rakstnieka Anatolija Ribakova (Анатолий Наумович Рыбаков, 1911—1998) dzimtā pilsēta.

Čerņihivā bērnībā dzīvoja angļu rakstnieks Džozefs Konrads (Joseph Conrad, 1857—1924).

Galerija

Atsauces

Ārējās saites 

Čerņihivas apgabala administratīvais iedalījums
Teikuma priekšmets

Teikuma priekšmets ir teikuma loceklis, kas izsaka to nojēgumu, uz kuru attiecas izteicēja nosauktā darbība vai pazīme (teikuma priekšmets nosauc darbības darītāju). Tas ir viens no trim teikuma virslocekļiem (kopā ar izteicēju un galveno locekli). Latviešu valodā tas tiek izteikts ar lietvārdu, tā aizstājēju (piemēram, vietniekvārdu), darbības vārdu nenoteiksmē, nedalāmu vārdu savienojumu. Vairākās valodās nav teikuma priekšmetu.

Atsauces 

Gramatika
Čerņivci

Čerņivci () ir pilsēta Ukrainas dienvidrietumos, Čerņivcu apgabala administratīvais centrs. Izvietojusies apgabala vidienē Prutas upes krastos 540 km no valsts galvaspilsētas Kijivas. Administratīvi pilsēta iedalās trijos rajonos. Kopā apkārtējiem rajoniem veido monocentrisku Čerņivcu aglomerāciju ar 720 tūkstošiem iedzīvotāju.

Čerņivci ir Bukovinas vēsturiskā galvaspilsēta un līdzās Ļvivai ir viens no Rietumukrainas kultūras centriem. Arhitektūras ansamblis «Bukovinas un Dalmācijas metropolīta rezidence» ir iekļauts UNESCO pasaules mantojuma sarakstā.

Vēsture 
Nocietinātu apdzīvotu vietu tagadējās pilsētas vietā ap 12. gadsimtu dibinājis Galīcijas kņazs Jaroslavs Osmomisls. Cietoksni ar amatnieku ciematu ap to caukuši par Černu vai Černu pie Prutas (Чернъ на Прутѣ). Cietoksnis nopostīts 1259. gadā pēc Zelta ordas tumenbaši Boroldaja pavēles. Jauna pilsēta uzbūvēta Prutas augstajā krastā. Pēc Galīcijas—Volīnijas kņazistes sabrukuma 14. gadsimta vidū Čerņivci nonāk Ungārijā un Polijā, līdz 1359. gadā tos iekļauj Moldāvijas kņazistē.

Vēstures avotos Čerņivci pirmo reizi minēti 1408. gadā (). Stefana III laikā Čerņivci jau bijuši pilsēta. 1488. gadā tiem piešķirtas Magdeburgas tiesības. 1538. gadā pilsētu iekaroja Osmaņu impērija, bet 1774. gadā pakļāva Austrijas impērija. 19. gadsimta vidū sākās strauja pilsētas saimnieciskā un kultūras attīstība; 1875. gadā dibināta Čerņivcu Universitāte. Apmēram trešā daļa iedzīvotāju bija ebreji, kam bija nozīmīga loma pilsētas un apgabala pārvaldē un kultūras dzīvē. 1908. gadā Čerņivcos notika pirmā starptautiskā jidiša konference.

Pēc Austroungārijas sabrukuma un Pirmā pasaules kara Bukovina tika pievienota Rumānijas karalistei, bet palika ukraiņu kultūras centrs. Pēc Besarābijas un Bukovinas aneksijas 1940. gadā pilsēta nonāca Padomju Savienībā Ukrainas PSR sastāvā. Pēc 2. pasaules kara Čerņivci kļuva par apgabala centru.

Cilvēki 

Pēc 2001. gada tautas skaitīšanas datiem, pēc nacionālā sastāva Černivcu iedzīvotāji bija ukraiņi (79,9 %), krievi (11,3 %), rumāņi un moldāvi (kopā 6,1 %).

Černivci ir dzejnieka Paula Cēlana (Paul Celan, 1920—1970), politiķa Arsdēnija Jaceņuka (Арсеній Яценюк, 1974) un amerikāņu aktrises Milas Kūnisas (Mila Kunis, 1983) dzimtā pilsēta. Černicos dzīvojuši rakstnieks Hermanis Bārs (Hermann Bahr, 1863—1934), dzejnieks Mihajs Eminesku (Mihai Eminescu, 1850—1889), komponists Čiprians Porumbesku (Ciprian Porumbescu, 1853—1883), psihoanalītiķis Vilhelms Reihs (Wilhelm Reich, 1897—1957), dziedātāja Sofija Rotaru (Софія Ротару, 1947) un ekonomists Jozefs Šumpēters (Joseph Schumpeter, 1883—1950).

Atsauces

Ārējās saites 

Čerņivcu apgabala administratīvais iedalījums
Južmaš

Valsts uzņēmums «O. M. Makarova vārdā nosauktā ražošanas apvienība Dienvidu mašīnbūves rūpnīca» () jeb Pivdenmaš, plašāk pazīstams kā Južmaš (no , Южный машиностроительный завод) ir Ukrainas uzņēmums, kurš ražo kosmiskās  raķetes, kosmiskos aparātus, trolejbusus, autobusus, tramvajus, vēja ģeneratorus un citu zinātniski ietilpīgu produkciju. Tas ir viens no lielākajiem rūpniecības uzņēmumiem valstī.

Vēsture 
1944. gadā Dņepropetrovskā (tagad Dņipro) sāka celt kravas automašīnu būves rūpnīcu. 1951. gadā tika nolemts nepabeigto būvi pārprofilēt ballistisko raķešu R-1, R-2 un R-5M izgatavošanai. Sākotnēji tam bija dots nosaukums «Rūpnīca № 586».

1954. gadā Mihails Jangeļs izveidoja konstruktoru biroju, kuru nosauca par «Īpašo konstruktoru biroju 586» (OKB-586). Tajā izstrādāja jaunas starpkontinentālās ballistiskās raķetes, kosmiskās nesējraķetes un kosmiskos aparātus.

1966. gadā OKB-586 tika pārdēvēts par «Konstruktoru birojs Južnoje» un rūpnīca par «Južnij mašinostroitelnij zavod» (Южный машиностроительный завод).

Ukrainai atgūstot neatkarību, 1990. gadu sākumā ražošanas apjomi būtiski samazinājās, ballistisko raķešu ražošana tika pārtraukta. Uzņēmums daļēji pārgāja uz civilās produkcijas ražošanu. Tika turpināta nesējraķetes Zenit-2 ražošana. Leonīds Kučma, kurš bija uzņēmuma vadītājs līdz 1992. gadam, kļuva par Ukrainas premjerministru un vēlāk par prezidentu.

Produkcija 
 Nesējraķetes Zenit-2, Zenit-3SL
 Kosmiskie aparāti Sič
 Traktori ar zīmolu PMZ (agrāk JuMZ)
 Trolejbusi
 Tramvaji, kas tiek izgatavoti pēc Tatra-Jug dokumentācijas
 Automatizētās līnijas pārtikas rūpniecībai
 Vēja ģeneratori pēc Windpower licences
 Grunts apstrādes mašīnas pēc Vācijas uzņēmuma Dutzi licences.

Ārējās saites 

 Južmaš oficiālā vietne

 
Ukrainas uzņēmumi
Krimas kalni

Krimas kalni (, , ) ir kalnu sistēma Ukrainas Krimas pussalas dienviddaļā paralēli dienvidu piekrastei. Augstākā virsotne ir Romankošs 1545 m vjl, kas izvietojies grēdas vidusdaļā.  Grēdas garums ir ap 160 km, platums — līdz 50 km. Veidojas no galvenās grēdas Jailas un diviem kuestiem — Vidusgrēdas (līdz 750 m augsta) un Ziemeļu grēdas (līdz 350 m). Galvenajā grēdā vairākas platoveida virsotnes. Sastāv no māla slānekļa, smilšakmeņiem, kaļķakmeņiem, izvirdumiežiem. Raksturīgi karsta procesi. Grēdā 1923. gadā izveidots Krimas rezervāts.

Atsauces

Ārējās saites 

Kalnu sistēmas Eiropā
Ukrainas ģeogrāfija
Krievijas kalnu grēdas
Krima
Kopakabana (Riodežaneiro)

Kopakabana () ir apkaime (bairro) Riodežaneiro, Brazīlijā. Tā ir pazīstama ar savu 4 km garo pludmali, kas ir viena no slavenākajām pludmalēm pasaulē.

Apkaime sākotnēji līdz 18. gadsimta vidum saucās Sakopenapana (Sacopenapã), taču tika pārsaukta, kad tika uzcelta kapela ar Kopakabanas jaunavas kopija. Kopakabanā dzīvo apmēram 160 tūkstoši cilvēku.

Māksla un kultūra  
Kopakabanas pludmalē ir notikusi lielākā daļa FIFA Pasaules kausu pludmales futbolā. Tāpat te notiek ikgadējās Jaungada svinības, kad uguņošana ilgst 15—20 minūtes.

No 2014. gada maija līdz jūlijam United Buddy Bears izstāde tika demonstrēta Kopakabanas promenādē un piesaistīja vairāk nekā 1 000 000 cilvēku. Tika izstādītas vairāk nekā 140 lāču skulptūras, katra no tām bija divus metrus augsta un katru no tām bija izstrādājis cits mākslinieks.

Ārējās saites 
 Kopakabanas vēsture

Atsauces un piezīmes 

Riodežaneiro
Kserkss I

Kserkss I (, Xšaya-ṛšā, ; dzimis 519. gadā p.m.ē., miris 465. gadā p.m.ē.) bija ceturtais Ahemenīdu impērijas karalis. Viņš valdīja pār persiešiem no 486. gada p.m.ē. līdz nāvei. Šajā laikā viņam bija arī Ēģiptes faraona tituls. Termopilu kauja, kas bija viena no persiešu kaujām, iekarojot Senās Grieķijas pilsētvalstis, ir iegājusi vēsturē. Šajā kaujā mazskaitlīgā spartiešu armija spēja stāties pretim Kserksa I vadītajam pārspēkam. Kserkss I ir arī viens no tēliem kinofilmā "300: Termopilu kauja".

Kserkss I bija iepriekšējā valdnieka Dārija I dēls. Viņa māte bija cita persiešu valdnieka Kīra Lielā meita. Viņš tika nogalināts 465. gadā p.m.ē. kopā ar vecāko dēlu Dāriju galma sazvērestībā, ko vadīja Artabans.

Ārējās saites 

519. gadā p.m.ē. dzimušie
465. gadā p.m.ē. mirušie
Persijas monarhi
Aina Blinkena

Aina Blinkena (dzimusi  Limbažos, mirusi ) bija latviešu valodniece. Latvijas Zinātņu akadēmijas Terminoloģijas komisijas vadītāja (1976—1998).

Vairāk nekā 450 zinātnisku un populārzinātnisku rakstu autore, pārsvarā par latviešu valodas gramatiku, latviešu literārās valodas vēsturi, terminoloģiju un sociolingvistiku.

Biogrāfija 
Dzimusi  Limbažos. 

1953. gadā viņa absolvēja Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātes Latviešu valodas un literatūras nodaļu.

Pēc universitātes absolvēšanas sāka strādāt LZA Valodas un literatūras institūtā, sākumā bija zinātniskā līdzstrādniece (1953—1969), pēc tam vadīja Latviešu valodas nodaļu (1969—1981). 

1976. gadā ar pseidonīmu Robiņa  savervēta VDK.

No 1976. līdz 1998. gadam vadīja Latvijas Zinātņu akadēmijas Terminoloģijas komisiju.

No 1981. līdz 1991. gadam Blinkena bija institūta direktora vietniece zinātniskajā darbā. 

1982. gadā kļuva par Latvijas Žurnālistu savienības biedri. 

Iesaistījās Atmodas kustībā un 1988. gada 30. augustā publicēja plašu rakstu “Par latviešu valodas statusu — esošo un vēlamo”, kas veicināja valsts valodas statusa piešķiršanu latviešu valodai Latvijā. 

Tika paziņots, ka 1989. gadā Aina Blinkena bija iekļauta izolējamo inteliģences pārstāvju sarakstā, bet patiesībā viņa bija VDK informātore.

No 1992. līdz 1997. gadam bija Latvijas Universitātes Latviešu valodas institūta vadošā pētniece un Zinātniskās padomes priekšsēdētāja. Latviešu studenšu korporācijas „Spīdola” biedre.

Apbalvojumi 
2001. gadā apbalvota ar ceturtās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

Atsauces 

1929. gadā dzimušie
Limbažos dzimušie
Latvijas valodnieki
Latvijas Universitātes absolventi
Latvijas Universitātes darbinieki
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
2017. gadā mirušie
Atmodas aktīvisti
Latvijas zinātnieces
Akrona

Akrona () ir pilsēta Ohaio štatā, ASV. Atrodas 63 km uz dievidiem no Ēri ezera. Šis ir Sammitas apgabala administratīvais centrs. Akrona ar 199 tūkstošiem iedzīvotāju ir 5. lielākā pilsēta štatā.

Pilsēta tikusi dibināta 1825. gadā. 1833. gadā pilsētas nosaukums tika pielikts klāt vārds "dienvidi", kas pastāvēja kādu laiku, jo tika nodibināta Ziemeļakrona.

Ārējās saites 
 
 

Ohaio pilsētas
Kara zirgs

"Kara zirgs" () ir 2011. gada kara drāmas filma, kuras režisors ir Stīvens Spīlbergs. Filmas sižets ir balstīts uz Maikla Morpurgo 1982. gada bērnu romānu ar tādu pašu nosaukumu.

Filmas darbība notiek pirms Pirmā pasaules kara un tā laikā. Tajā galvenās lomas attēlo Džeremijs Ērvins, Emilija Votsone, Deivids Tjūliss, Pīters Malans, Nilss Arestrups. "Kara zirgs" guva labus komerciālos panākumus un galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes. Filmu nominēja sešām Amerikas Kinoakadēmijas balvām (tai skaitā kā labākā filma), divām Zelta globusa balvām un piecām BAFTA kino balvām.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2011. gada filmas
ASV filmas
Kara filmas
Stīvena Spīlberga filmas
Ādažu novada ciemu uzskaitījums

Šajā uzskatījumā apkopoti Ādažu novada ciemi pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. Ādažu novads sastāv no Ādažu pilsētas, kā arī Ādažu un Carnikavas pagastiem. Pēc LĢIA datiem Ādažu novada teritorijā atrodas 21 ciems.

 Ādažu pagastā atrodas 11 ciemi.
 Carnikavas pagastā atrodas 10 ciemi.

Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši.

Ādažu pagasts
Ādažu novada un pagasta centrs atrodas Ādažu pilsētā. Ādažu pagastā atrodas 11 ciemi, no tiem 4 lielciemi, 2 vidējciemi, 1 mazciems un 4 skrajciemi.

Carnikavas pagasts
Carnikavas pagasta centrs atrodas Carnikavā. Carnikavas pagastā atrodas 10 ciemi, no tiem 3 lielciemi, 2 vidējciemi, 2 mazciemi, 2 skrajciemi un 1 vasarnīcu ciems.

Atsauces 

Latvijas ciemu uzskaitījumi
 
Ādažu novads
Moriss

Moriss var būt:

 Hamiltons Moriss;
 Viljams Moriss.

Uzvārdi
Alma Media

Alma Media Oyj ir Somijas plašsaziņas līdzekļu uzņēmumu grupa. Tās galvenā darbība ir laikrakstu izdošana. Tāpat uzņēmums darbojas interneta pakalpojumu jomā. Alma Media galvenokārt darbojas Somijā, bet pakalpojumus piedāvā arī citās Ziemeļvalstīs, Baltijā un Centrāleiropā.

Uzņēmuma akcijas tiek kotētas biržā NASDAQ OMX Helsinki. Alma Media lielākie kapitāldaļu turētāji 2015. gada septembrī bija: Ilkka-Yhtymä Oyj (29,79 %), Mariatorp Oy (16,03 %), Kaleva Kustannus Oy (7,95 %), Varma Mutual Pension Insurance Company (7,06 %), Kunnallisneuvos C. V. Åkerlund´s Foundation (4,53 %), Elo Pension Company (2,45 %), Kaleva Mutual Insurance Company (2,08 %), Oy Herttaässä Ab (1,74 %).

Biznesa operācijas 
Alma Media bizness sadalīts četros segmentos: Laikraksti, Kauppalehti grupa, Ciparu patērētāju pakalpojumi un Citas operācijas.
Uzņēmums izdod valsts mēroga laikrakstus (Iltalehti un Kauppalehti), 5 reģionālās avīzes un 27 vietējos laikrakstus.
Kauppalehti grupa specializējusies uz biznesa un finanšu informācijas produktiem, kā arī piedāvā mārketinga risinājumus.

Vēsture 
1997. gadā Somijas lielākais laikrakstu izdevējs Aamulehti-yhtymä Oy un televīzijas un radio operators MTV Oy nolēma apvienoties. Jaunais uzņēmums ar nosaukumu Alma Media Oyj dibināts 1998. gada 1. aprīlī. Jau aprīļa sākumā tā akcijas sāka kotēt Helsinku biržā.
1998. gadā Alma Media iegādājās ziņu aģentūru Baltic News Service, kura darbojās Baltijas valstīs; tā tika iekļauta Kauppalehti grupā.

2005. gadā Almanova Oyj un Zviedrijas Bonnier & Bonnier AB un Proventus Industrier AB vienojās apvienot Alma Media ar Almanova. Vecais uzņēmums Alma Media tika likvidēts, bet Almanova pārdēvēts par Alma Media Oyj. Televīzijas un radio bizness pārdots Nordic Broadcasting Oy, kurš 2006. gadā nonāca Zviedrijas TV4 AB kontrolē.

2012. gadā Alma Media iegādājās interneta personāla atlases uzņēmumu Baltijas valstīs CV-Online.

2014. gada 3. martā Alma Media pārdeva ziņu aģentūru Baltic News Service Igaunijas uzņēmumam Uudisvoog OÜ.
2014. gada novembrī Alma Media Baltijas valstīs strādājošo nekustamā īpašuma portālu City24 pārdeva uzņēmumam 24m2, kas piederēja Igaunijas riska kapitāla kompānijai Koha Capital.

Atsauces

Ārējās saites 
 Alma Media 
 Alma Media
Alojas novada ciemu uzskaitījums

Šajā uzskatījumā apkopoti Alojas novada ciemi pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. 
Alojas novads sastāv no Alojas, Braslavas, Brīvzemnieku, Staiceles pagastiem un Alojas un Staiceles pilsētām. Pēc LĢIA datiem novada teritorijā atrodas 23 ciemi. 

 Alojas pagastā atrodas 5 ciemi.
 Braslavas pagastā atrodas 5 ciemi.
 Brīvzemnieku pagastā atrodas 5 ciemi.
 Staiceles pagastā atrodas 8 ciemi

Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši.

Alojas pagasts 
Alojas pagasta centrs atrodas Alojas pilsētā, kas ir arī Alojas novada centrs. Alojas pagastā atrodas 5 ciemi, no tiem 1 vidējciems un 4 mazciemi.

Braslavas pagasts
Braslavas pagasta centrs atrodas Vilzēnos. Braslavas pagastā atrodas 5 ciemi, no tiem 2 vidējciemi un 3 mazciemi.

Brīvzemnieku pagasts
Brīvzemnieku pagasta centrs atrodas Puikulē. Brīvzemnieku pagastā atrodas 5 ciemi, no tiem 3 vidējciemi un 2 mazciemi.

Staiceles pagasts
Staiceles pagasta centrs atrodas Staiceles pilsētā. Staiceles pagastā atrodas 8 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 6 mazciemi un 1 aprūpes ciems

Atsauces 

Latvijas ciemu uzskaitījumi
 
Alojas novads
Refats Čubarovs

Refats Čubarovs (; dzimis ) ir Krimas tatāru politiskais līderis. No 2013. gada sabiedriskās organizācijas Krimas tatāru tautas medžliss vadītājs. No 2009. gada Krimas tatāru vispasaules kongresa prezidents.

Dzimis izsūtījumā Samarkandā, ģimene izsūtīta no Krimas 1944. gadā. 1968. gadā ar ģimeni atgriezās dzimtenē. 1983. gadā pabeidzis Maskavas valsts vēstures un arhīvu institūtu Maskavā.

No 1983. līdz 1991. gadam dzīvojis un strādājis Latvijā. No 1984. līdz 1991. gadam — Latvijas PSR Oktobra revolūcijas un sociālistiskās celtniecības Centrālā valsts arhīva direktors. Atmodas laikā iesaistījies politikā un sabiedriskajā dzīvē. No 1988. līdz 1990. gadam — Latvijas Nacionālo kultūras biedrību asociācijas prezidents. No 1989. līdz 1994. gadam Rīgas domes deputāts Latvijas Tautas frontes frakcijā.

Divu sasaukumu Krimas Augstākās padomes deputāts (1994—1998, 2010—2015). Četru sasaukumu Ukrainas Augstākās radas deputāts (1998—2002, 2002—2006, 2006—2007, 2015—2019).

2013. gada oktobrī sestajā Krimas tatāru tautas kongresā Čubarovs tika ievēlēts par Krimas tatāru tautas medžlisa priekšsēdētāju.

Pēc 2014. gada Krimas krīzes un Krimas iekļaušanas Krievijas sastāvā sākās Krimas tatāru cilvēktiesību ierobežošana. Čubarovs kā medžlisa priekšsēdētājs aicināja boikotēt 2014. gada 14. septembra vēlēšanas Krimā. Krievija 2015. gada novembrī neveiksmīgi mēģināja iekļaut Čubarovu Interpola meklēšanas sarakstā, apsūdzot viņu par aicinājumu atdalīt Krimu no Krievijas.

2016. gada aprīlī Krimas tatāru tautas medžliss tika pasludināts par ekstrēmistisku organizāciju un aizliegts Krievijas teritorijā. Daudzi medžlisa aktīvisti bija spiesti doties trimdā uz Ukrainu.

2015. gadā Čubarovs piedalījās Augstākās Radas vēlēšanās no partijas "Petro Porošenko bloks" un kļuva par Ukrainas parlamenta deputātu (2014—2019). Nākamajās vēlēšanās viņš pārstāvēja partiju "Spēks un gods", bet šī partija saņēma tikai 3,82% balsu un nesavāca pietiekamu balsu skaitu, lai pārvarētu vēlēšanās noteikto slieksni 5%.

Precējies ar Ingrīdu Valtsoni. Trīs meitas (Rita, Dināra, Nijara).

Atsauces

Ārējās saites 

 Refata Čubarova biogrāfija 
 Чубаров Рефат Biogrāfija 
 Čubarovs barikadopedija.lv 

1957. gadā dzimušie
Krima
Krimas tatāri
Rīgas domes deputāti