joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Klaudija Nīstade

Klaudija Nīstade (; dzimusi Klaudija Kincele (Claudia Künzel)  Cšopavā, VDR) ir Vācijas distanču slēpotāja.

Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2002. gadā Soltleiksitijā izcīnīja zelta medaļu 4×5 km stafetē, bet 2006. gadā Turīnā — divas sudraba medaļas: 4×5 km stafetē un individuālajā sprinta distancē. 2010. gadā ziemas olimpiskajās spēlēs Vankūverā viņa kļuva par olimpisko čempioni komandu sprintā kopā ar Evu Zahenbaheri-Štēli un kopā ar Vācijas izlasi par vicečempioni 4×5 km stafetē.

2007. gada vasarā K. Nīstade savu 2002. gada Olimpiskajās spēlēs izcīnīto zelta medaļu ziedoja labdarībai.

Ārējās saites 

  

1978. gadā dzimušie
Vācijas distanču slēpotāji
Distanču slēpotāji 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Saksijā dzimušie
Distanču slēpotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki distanču slēpošanā
Evi Zahenbahere-Štēle

Evi Zahenbahere-Štēle (; dzimusi  Traunšteinā, Bavārijā, Vācijā) ir bijusī vācu distanču slēpotāja un biatloniste. Vācijas distanču slēpošanas izlasē kopš 1998. gada, izcīnījusi piecas Olimpisko spēļu medaļas, tai skaitā divas zelta medaļas. Kopš 2012. gada startēja biatlona sacensībās, 2013. gada martā debitēja biatlona Pasaules kausa sacensībās.

Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2002. gadā Soltleiksitijā izcīnīja zelta medaļu 4×5 km stafetē un sudrabu individuālajā sprinta distancē, 2006. gada olimpiādē Turīnā viņa kopā ar Vācijas komandu izcīnīja sudrabu 4 × 5 km stafetē, bet 2010. gadā Vankūverā kļuva par olimpisko čempioni komandu sprintā kopā ar Klaudiju Nīstadi un par olimpisko vicečempioni 4 × 5 km stafetē. 2006. gada Olimpiskajās spēlēs E. Zahenbahere-Štēle saņēma īslaicīgu diskvalifikāciju par pārāk augstu hemoglobīna līmeni asinīs.

2014. gada februārī, , kur sportiste piedalījās jau kā biatloniste un izcīnīja divas ceturtās vietas (masu startā un jauktajā stafetē), sportistei tika konstatētas pozitīvas dopinga analīzes. Abās disciplīnās, kurās ieguva ceturto vietu, sportiste saņēma diskvalifikāciju un tika izraidīta no olimpiskā ciemata. 2014. gada novembrī paziņoja par karjeras beigšanu.

Precējusies ar vācu kalnu slēpotāju Johanu Štēli.

Atsauces

Ārējās saites 
   

1980. gadā dzimušie
Vācijas distanču slēpotāji
Vācijas biatlonisti
Distanču slēpotāji 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Dopinga lietas biatlonā
Olimpiskie zelta medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki distanču slēpošanā
Kima Jona

Kima Jona (; dzimusi  Pučhonā, Dienvidkorejā) ir Dienvidkorejas daiļslidotāja. Viņa ir pirmā daiļslidotāja no šīs Āzijas valsts, kas guvusi panākumus starptautiskā mērogā. Četrus gadus Kima Jona dzīvoja Toronto, Kanādā, kur trenējas pie savulaik izcilā daiļslidotāja, divkārtējā olimpiskā čempiona Braiena Orsera. Pēc tam atgriezās Korejā un šobrīd dzīvo un trenējas Seulā.

Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2010. gadā Vankūverā Kima Jona izcīnīja zelta medaļu sieviešu sacensībās. Viņa ir pašreizējā pasaules rekorda īpašniece gan kopējā punktu ieskaitē, gan īsajā programmā, gan izvēles programmā; visi šie rekordi tika uzstādīti Vankūveras Olimpiskajās spēlēs. 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Sočos Kima Jona izcīnīja sudraba medaļu, piekāpjoties vienīgi Krievijas sportistei Adelinai Sotņikovai. Divreiz kļuvusi par Pasaules čempionāta uzvarētāju (2009. gadā Losandželosā un 2013. gadā Londonā).

Kima Jona aizdedzināja Olimpisko lāpu 2018. gada ziemas olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.

Sasniegumi

Ārējās saites 

  

1990. gadā dzimušie
Dienvidkorejas daiļslidotāji
Daiļslidotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Daiļslidotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki daiļslidošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki daiļslidošanā
Natālija Korosteļova

Natālija Korosteļova (; dzimusi ) ir Krievijas distanču slēpotāja. Ar distanču slēpošanu nodarbojas kopš 2002. gada. Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2010. gadā Vankūverā izcīnīja bronzas medaļu komandu sprintā.

Ārējās saites 

1981. gadā dzimušie
Krievijas distanču slēpotāji
Distanču slēpotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Permas novadā dzimušie
Olimpiskie bronzas medaļnieki distanču slēpošanā
Pirjo Muranena

Pirjo Muranena (; dzimusi ) ir Somijas distanču slēpotāja. Sacensībās startē kopš 1998. gada. Viņa ir izcīnījusi sešas medaļas Pasaules čempionātos. 2001. gadā atzīta par Somijas gada sportisti.

Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2010. gadā Vankūverā viņa kļuva par olimpiskās bronzas medaļas īpašnieci 4 x 5 km stafetē.

Ārējās saites 
  /

1981. gadā dzimušie
Somijas distanču slēpotāji
Distanču slēpotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Lapzemē dzimušie
Olimpiskie bronzas medaļnieki distanču slēpošanā
Rīta Līsa Roponena

Rīta Līsa Roponena (; dzimusi ) ir Somijas distanču slēpotāja. Sacensībās startē kopš 1998. gada. Viņa ir izcīnījusi piecas medaļas Pasaules čempionātos. 2009. gadā atzīta par Somijas gada sportisti.

Savās trešajās Olimpiskajās spēlēs 2010. gadā Vankūverā izcīnīja bronzas medaļu 4×5 km stafetē.

Ārējās saites 

1978. gadā dzimušie
Somijas distanču slēpotāji
Distanču slēpotāji 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Distanču slēpotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Ziemeļpohjanmā dzimušie
Olimpiskie bronzas medaļnieki distanču slēpošanā
Virpi Sarasvo

Virpi Sarasvo (; dzimusi Virpi Kuitunena (Virpi Kuitunen) ) ir bijusī Somijas distanču slēpotāja. Sacensībās startē kopš 1995. gada. Pasaules kausa posmos startē kopš 1997.—1998. gada sezonas, ir izcīnījusi 20 uzvaras. Viņa ir izcīnījusi astoņas medaļas Pasaules čempionātos. 2007. gadā atzīta par Somijas gada sportisti.

Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2006. gadā Turīnā viņa izcīnīja bronzas medaļu komandu sprintā, taču pēc četriem gadiem Vankūverā izcīnīja bronzas medaļu 4×5 km stafetē.

Ārējās saites 
  /

1976. gadā dzimušie
Somijas distanču slēpotāji
Distanču slēpotāji 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Dienvidsavo dzimušie
Olimpiskie bronzas medaļnieki distanču slēpošanā
Rozā pantera 2

"Rozā pantera 2" (The Pink Panther 2) ir amerikāņu detektīvkomēdija, kuras pirmizrāde notika . Filmas režisors ir norvēģis Haralds Zvarts. Tā ir turpinājums 2006. gada filmai "Rozā pantera", kas tika uzņemta balstoties uz populāra komēdijas seriāla sižetu.

Filmā franču inspektors Žaks Klūzo sadarbojas ar pasaules labākajiem izmeklētājiem, lai beidzot apturētu zagli Tornado, kas ir atgriezies pēc vairāku gadu bezdarbības. Galvenajās lomas atveido Stīvs Mārtins, Žans Reno, Emīlija Mortimera, Endijs Garsija, Alfreds Molina, Juki Matsuzaki, Aišvarija Raja, Lilija Tomlina, un Džons Klīzs.

Sižets 
Kad no pasaules šķietami drošākajām krātuvēm un muzejiem sāk pazust vērtīgi artefakti, drošības sargi nolemj izveidot starptautisku izmeklēšanas komandu, kas apvienotu pasaules labākos izmeklētājus, lai beidzot atšķetinātu mīklainos noziegumus. Izmeklēšanā tiek iesaistīts arī Francijas lepnums, inspektors Žaks Klūzo. Viņš kopīgi ar kolēģiem no Japānas, Lielbritānijas, Itālijas un Indijas sāk dzīt pēdas aizdomās turētajam noziedzniekam Tornado.

Detektīvi 
 Japāna — Kendži Masuto — Juki Matsuzaki
 Itālija — Vinčenčo Rokara Skvarčialupi Brankaleone — Endijs Garsija
 Indija — Sonja Solandresa — Aišvarija Raja
 Lielbritānija — Rendalls Peperridžs — Alfreds Molina
 Francija — Žaks Klūzo — Stīvs Mārtins
 Francija — Nikola Durā — Emīlija Mortimera
 Francija — Žilbērs Pontons — Žans Reno

Atsauces

Ārējās saites 

2009. gada filmas
ASV filmas
Francijas filmas
Kinokomēdijas
Metro-Goldwyn-Mayer filmas
Columbia Pictures filmas
Silajāņu pagasts

Silajāņu pagasts ir viena no Preiļu novada administratīvajām teritorijām tā austrumos. Robežojas ar sava novada Galēnu, Riebiņu un Rušonas pagastiem un Rēzeknes novada Feimaņu un Silmalas pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Ezeri 
Lielais Ostrovas ezers, Markovas ezers, Mazais Ostrovas ezers, Paļšas ezers, Raudas ezers.

Vēsture 
1935. gadā Silajāņu pagasta platība bija 249,2 km² un tajā dzīvoja 9684 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Antonišķu, Feimaņu, Kausas, Kotļarovas, Nikitišķu, Riebiņu, Rušenicas, Silajāņu un Timošišku ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Silajāņu ciemam pievienoja likvidēto Kotļarovas ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2004. gadā Silajāņu pagasts iekļāvās Riebiņu novadā. 2021. gadā Riebiņu novadu iekļāva Preiļu novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Silajāņi (pagasta centrs), Bikova, Rozalina, Kotļerova.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Preiļu novada pagasti
Paulina Ruvio

Paulina Ruvio (; dzimusi 1971. gada 17. jūnijā) ir meksikāņu popdziedātāja un dziesmu autore, aktrise.

Biogrāfija 
Paulina Ruvio dzimusi . Viņas māte ir populāra meksikāņu aktrise Susana Dosamantesa. Paulinas dzimtā valoda ir spāņu, bet viņa tekoši runā arī angliski. Saskaņā ar žurnālu Billboard, viņa ir veiksmīgākā 2000. gadu mūziķe ASV un otra veiksmīgākā pasaulē aiz Šakiras. Kopumā mūziķe visā pasaulē ir pārdevusi vairāk kā 20 miljonus albumu. 2009. gada 23. jūnijā Paulina izlaida savu jaunāko albumu Gran City Pop.

Diskogrāfija

Studijas albumi 
 La chica dorada (1992)
 24 kilates (1993)
 El tiempo es oro (1995)
 Planeta Paulina (1996)
 Paulina (2000)
 Border Girl (2002)
 Pau-Latina (2004)
 Ananda (2006)
 Gran City Pop (2009)

Singli 
 "Mio" (1992)
 "Abriendo las puertas al amor" (1992)
 "Amor de mujer" (1992)
 "Sabor a miel" (1992)
 "Nieva, nieva" (1993)
 "Vuelve junto a mi" (1993)
 "El ultimo adios" (2000)
 "Lo hare por ti" (2000)
 "Sexi dance" (2000)
 "Fire (Sexi dance)" (2000)
 "Tal vez, quiza" (2000)
 "Y yo sigo aquí" (2001)
 "Yo no soy esa mujer" (2001)
 "Don't Say Goodbye" (2002)
 "Si tu te vas" (2002)
 "Todo mi amor" (2002)
 "The One You Love" (2002)
 "Baila Casanova" (2002)
 "I'll Be Right Here (Sexual Lover)(2003)
 "Te quise tanto" (2004)
 "Algo tienes" (2004)
 "Dame otro tequila" (2004)
 "Alma en libertad" (2004)
 "Mia" (2005)
 "Ni una sola palabra" (2006)
 "Nada puede cambiarme" Feat Slash (2006)
 "Ayudame" (2007)
 "Causa y Efecto" (2009)
 "Ni rosas ni juguetes (2009)
 "Ni rosas ni juguetes" Feat Pitbull (2010)
 "Algo de ti (2010)

Atsauces

Ārējās saites 
 Official Website
 "Pau Power: The Official Fan Club of Paulina Rubio"
 "The official Twitter of Paulina Rubio"
 "The Official Facebook Of Paulina Rubio"

1971. gadā dzimušie
Meksikāņu dziedātāji
Sīļukalna pagasts

Sīļukalna pagasts ir viena no Preiļu novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļrietumos. Robežojas ar sava novada Galēnu, Stabulnieku un Saunas pagastiem, Līvānu novada Rudzātu pagastu, Jēkabpils novada Atašienes pagastu, Varakļānu novada Varakļānu pagastu un Rēzeknes novada Dekšāru un Viļānu pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Ezeri 
Teilānu ezers

Vēsture 
1945. gadā Galēnu pagastā izveidoja Upenieku ciema padomi. 1954. gadā Upenieku ciemam pievienoja Stikānu ciemu. 1962. gadā Upenieku ciema Kirova kolhoza teritoriju pievienoja Galēnu ciemam. 1963. gadā Upenieku ciemam pievienoja Stirnienes ciema kolhoza «1. maijs» teritoriju, bet ciems tika pievienots Preiļu rajonam (pirms tam atradās Rēzeknes rajonā). 1965. gadā - Rudzētu ciema kolhoza «1. maijs» teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 1992. gadā Upenieku pagastu pārdēvēja par Sīļukalna pagastu. 2004. gadā Sīļukalna pagasts iekļāvās Riebiņu novadā. 2021. gadā Riebiņu novadu iekļāva Preiļu novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Sīļukalns (pagasta centrs), Sondori, Kapenieki, Opolie, Sprukstiņi, Brokas, Upenieki, Grozu Bernāni, Stikāni, Teilāni.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Preiļu novada pagasti
 
Galēnu pagasts
Svetlana Sļepcova

Svetlana Sļepcova (; dzimusi  Hantimansijskā, Krievijā) ir bijusī krievu biatloniste.

Ar biatlonu nodarbojās kopš 1994. gada. Pasaules kausa posmos piedalās kopš 2007.-2008. gada sezonas, izcīnījusi 11 uzvaras atsevišķos posmos. Pasaules čempionātos un olimpiskajās spēlēs izcīnījusi trīs medaļas — visas stafetēs, tai skaitā 2010. gadā olimpiskajās spēlēs Vankūverā kopā ar Krievijas stafetes komandu izcīnīja olimpiskās zelta medaļas (veica pirmo stafetes etapu, šāva nekļūdīgi).

2017. gadā beigusi profesionālā sporta karjeru. Pēc karjeras beigām viņam izvirzītas apsūdzības par antidopinga noteikumu pārkāpumiem.

Statistika Pasaules kausā

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 
 IBU profils 
 Sports-Reference profils 

1986. gadā dzimušie
Krievijas biatlonisti
Biatlonisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Dopinga lietas biatlonā
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Hantu-Mansu autonomajā apvidū — Jugrā dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki biatlonā
Orbīta (tekstgrupa)

Orbīta () ir Latvijas krievu dzejnieku tekstgrupa.

Dalībnieki 
 Sergejs Timofejevs
 Artūrs Punte
 Semjons Haņins
 Vladimirs Svetlovs

Vēsture 
Grupa radās 1999. gadā, un kopš tā laika publicē dzejas un mākslas izdevumus, kā arī sniedz dzejas lasījumus dažādās valstīs.
Grupa sadarbojas ar dizaineru Vladimiru Leibgamu, latviešu jaunās paaudzes dzejniekiem, māksliniekiem, mūziķiem un citiem dažādu mākslu pārstāvjiem. 

Grupa saņēmusi Literatūras gada balvu dzejā (2005) par almanaha „Orbīta” 4. numuru DVD un CD formātā.

Izdevumi 

 „Orbīta” Nr. 1. (2000, almanahs)
 „Orbīta” Nr. 2. (2000, CD)
 „Orbīta” Nr. 3. (2001, almanahs)
 Sergejs Timofejevs. „Gandrīz fotogrāfijas” (2003)
 Semjons Haņins. „Tikko” (2003)
 „Orbīta” Nr. 4. (2005, DVD + CD)
Laila Halilova. „36 EXP” (2006, fotogrāmata) 
 Inga Gaile. „Kūku Marija” (2007)
 Antoloģija „Krievu mūsdienu dzeja Latvijā” (2008)
 „Orbīta” Nr. 5. (2009, almanahs)
 Dmitrijs Rancevs. „Kinotācijas” (2009)
 Par mums: Kārlis Vērdiņš, Māris Salējs, Marts Pujāts, Pēteris Draguns (2009)
 Sergejs Timofejevs. „Stereo” (2012)
 Žoržs Uaļļiks. „Redzu dzirdu klusēju” (2013)
 „Artūra Puntes poētiskie veltījumi” (2013)
 Semjons Haņins. „Peldus” (2013)
 Jeļena Glazova. „Transfēri” (2013)
 Dmitrijs Sumarokovs. „Cafe Europe” (2014)
 Aleksandrs Meņšikovs. „17 dzejoļi” (2014)
 Vladimirs Svetlovs. „Lietots” (2014)
 Oļegs Ļencojs. „Pieceļas ieelpo...” (2014)
 Jevgeņijs Nelešs. „Uznācis” (2014)
Romans Korovins. „ROCK” (2014, albums)
„Талка/ Talka” (2014, almanahs)
Aleksandrs Gronskis, Ksenija Babuškina.  „Schema” (2016, fotogrāmata)
12 dzejnieki no Krievijas: antoloģija (2017)
Andrejs Strokins. „Palladium” (2017, fotogrāmata)
Māra Brašmane. „Centrāltirgus” (2018, fotogrāmata)
Vladimirs Svetlovs. „Rīgas līcis” (2018, fotogrāmata)
 Sergejs Timofejevs. "Replika" (2018)
 Arvis Viguls. "Grāmata" (2018)

"Orbītas" dzejas izlases citās valodās 
 Nell'Orbita di Riga [itāļu val.] Atdz. Paolo Galvagni. Edizioni L'Obliquo, 2006.
 Worüber schweigen Freunde [Par ko klusē draugi; vācu val.]. Atdz. Viktor Hoffmann. Berlin: Edition Bodoni, 2012.
 Hit Parade: The Orbita Group [Hitparāde: angļu val.]. Red. Kevin M.F. Platt. New York: Ugly Duckling Press, 2015.
 Sto najboljih pjesama svih vremena i naroda [horvātu val.]. Atdz. Ivana Peruško un Marko Pogačar. SKUD Ivan Goran Kovačić, 2016.
 Deviando sollecito dalla rotta [itāļu val.]. Atdz. Massimo Maurizio. Stilo Editrice, 2016.
 Orbita: The Project [angļu val.]. Transl. Kevin M. F. Platt. Todmorden: Arc Publications, 2018.

Literatūra 
 Aiga Dzalbe, Ilva Skulte. Orbīta. Rīga: Neputns, 2018.

Ārējās saites 
 „Orbītas” mājaslapa //

Latvijas dzejnieki
Literātu grupas
Vostok-2

Vostok-2 (Восток-2) bija PSRS kosmosa kuģis, ar kuru pirmoreiz pasaulē cilvēks kosmosā pabija vairāk nekā diennakti. Zemi tas apriņķoja vairāk nekā 17 reizes. Kosmosa kuģis tika palaists  un tajā atradās Germans Titovs. 

Lidojums noritēja gandrīz veiksmīgi. Pirms starta sildītājs netīšām bija izslēgts, kā dēļ temperatūra kabīnes iekšienē nokritās līdz 10 °C. Nolaižoties nolaižamais aparāts neatdalījās kā paredzēts.

Atšķirībā no Jurija Gagarina lidojuma, PSRS atzina, ka Titovs nolaidies ar izpletni atsevišķi no nolaižamā aparāta. Titovam intervijās vajadzēja stāstīt, ka katapultēšanās no kapsulas bijusi alternatīvas nolaišanās sistēmas izmēģinājums; tagad ir zināms, ka visos Vostok kuģos šāda nolaišanās bija vienīgā iespēja.

Apkalpe 
 Germans Titovs

Dubliera apkalpe 
 Andrijans Nikolajevs

Rezerves apkalpe 
 Grigorijs Ņeļubovs

Vostok kosmosa kuģi
Andrea Henkele

Andrea Henkele (; dzimusi ) ir bijusī vācu biatloniste. Pasaules kausa posmos piedalījās kopš 1998.—1999. gada sezonas. A. Henkele sākumā nodarbojās ar distanču slēpošanu (viņas vecākā māsa Manuela Henkele ir slēpotāja, bijusi Vācijas izlasē), taču vēlāk, kad sieviešu biatlons iekļuva Olimpisko spēļu programmā, specializējās biatlonā. A. Henkele ir uzvarējusi 46 Pasaules kausa posmos (22 uzvaras individuālajās distancēs) un ir izcīnījusi astoņas Pasaules čempionāta zelta medaļas.

Olimpiskajās spēlēs debitēja Soltleiksitijā 2002. gadā, kur izcīnīja divas zelta medaļas — individuālajā klasiskā biatlona distancē un stafetē. Nākamajās Olimpiskajās spēlēs viņai tik labi vairs neveicās un medaļas tika iegūtas tikai 4×6 km stafetē kopā ar Vācijas komandu: sudrabs 2006. gadā Turīnā un bronza 2010. gadā Vankūverā. Piedalījās arī , kur augstākais sasniegums bija sieviešu stafetē izcīnītā 11. vieta.

Karjeru noslēdza pēc 2013.—2014. gada sezonas. 2014. gada oktobrī apprecējusies ar amerikāņu biatlonistu Timu Bērku.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Ārējās saites 
  

1977. gadā dzimušie
Vācijas biatlonisti
Biatlonisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Tīringenē dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki biatlonā
Olimpiskie sudraba medaļnieki biatlonā
Olimpiskie bronzas medaļnieki biatlonā
Evans Lisačeks

Evans Franks Lisačeks (; dzimis  Čikāgā, Ilinoisas štatā, ASV) ir ASV daiļslidotājs. Viņš ir 2010. gada ziemas olimpisko spēļu uzvarētājs individuālajās sacensībās, 2009. gada Pasaules čempions, divkārtējs "4 kontinentu čempionāta" uzvarētājs, divkārtējs ASV čempions.

olimpiskajās spēlēs debitēja 2006. gadā Turīnā, kur izcīnīja 4. vietu. 2010. gada Olimpiskajās spēlēs Vankūverā izcīnīja zelta medaļu, uzstādot personiskos rekordus visos programmas veidos un tikai par 1,31 punktu pārspējot galveno favorītu Krievijas daiļslidotāju J. Pļuščenko.

Ārējās saites 

  

1985. gadā dzimušie
ASV daiļslidotāji
Daiļslidotāji 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Daiļslidotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki daiļslidošanā
Stabulnieku pagasts

Stabulnieku pagasts ir viena no Preiļu novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Sīļukalna, Galēnu, Riebiņu un Saunas pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Lēcija

Vēsture 
1945. gadā Galēnu pagastā izveidoja Stabulnieku ciema padomi. 1954. gadā Stabulnieku ciemu pievienoja Galēnu ciemam. 1973. gadā Galēnu ciema Kirova kolhoza teritoriju atdalīja un no jauna izveidoja Stabulnieku ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2004. gadā Stabulnieku pagasts kā administratīvā teritorija iekļāvās Riebiņu novadā. 2021. gadā Riebiņu novadu iekļāva Preiļu novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Stabulnieki (pagasta centrs), Polkorona, Pastari, Ūgaiņi-Puduļi.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Preiļu novada pagasti
 
Galēnu pagasts
Peters Nurtugs

Peters Nurtugs (; dzimis  Levangerē, Norvēģijā) ir norvēģu distanču slēpotājs, divkārtējais 2010. gada Vankūveras Olimpisko spēļu uzvarētājs, četrkārtējais Pasaules čempions. Viņš netika iekļauts Norvēģijas izlasē startam 2006. gada Olimpiskajās spēlēs Turīnā, jo bija vēl junioru vecumā. Pirmo zelta medaļu Pasaules čempionātā izcīnīja 2007. gadā — stafetē —, bet 2009. gada Pasaules čempionātā Liberecā ieguva jau trīs zelta medaļas, tai skaitā prestižajā 50 km distancē. 2008.—2009. gada Pasaules kausa kopvērtējumā P. Nurtugs palika otrais, piekāpjoties tikai Šveices slēpotājam Dario Koloņam.

Savās pirmajās Olimpiskajās spēlēs 2010. gadā Vankūverā P. Nurtugs ieradās kā galvenais favorīts distanču slēpošanā. Pirmajā distancē parādījis negaidīti pieticīgu sniegumu, viņš tomēr spēja sakrāt lielāko medaļu ražu starp slēpotājiem vīriešu sacensībās. P. Nurtugs izcīnīja divas zelta medaļas (garumā ļoti atšķirīgajās komandu sprinta un 50 km klasiskā stila distancēs), kā arī sudraba medaļu kopā ar Norvēģijas stafetes komandu un bronzas medaļu individuālajā klasiskā stila sprinta distancē.

Ārējās saites 

  

1986. gadā dzimušie
Norvēģijas distanču slēpotāji
Distanču slēpotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Distanču slēpotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Norvēģijā dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki distanču slēpošanā
Žoanija Rošē

Žoanija Rošē (Joannie Rochette; dzimusi  Monreālā, Kanādā) ir Kanādas daiļslidotāja. 2010. gada ziemas olimpisko spēļu laikā divas dienas pirms daiļslidošanas sacensību sievietēm sākšanās viņas māte nomira no sirdslēkmes. Neraugoties uz to, sacensībās viņa uzstādīja jaunus personiskos rekordus un izcīnīja bronzas medaļu. Vēl viņa tika izvēlēta par Kanādas karognesēju Olimpisko spēļu noslēguma ceremonijā. Džoanija ir seškārtēja Kanādas čempione.

Ārējās saites 

  

1986. gadā dzimušie
Kanādas daiļslidotāji
Daiļslidotāji 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Daiļslidotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Monreālā dzimušie
Olimpiskie bronzas medaļnieki daiļslidošanā
5. autobusu maršruts (Rīga)

5. autobusu maršruts bija Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursēja no Abrenes ielas līdz Mežciemam.

5. autobusu maršruta kopējais garums bija 24,595 km. Maršruta Abrenes iela — Mežciems kopējais garums bija 11,851 km, bet maršruta Mežciems — Abrenes iela kopējais garums bija 12,744 km. Darbdienās pa 5. autobusu maršrutu kursēja 3 autobusi, kuri pavisam veic 67 reisus, bet brīvdienās — tikai 2 autobusi, kuri pavisam veica 44 reisus. 5. autobusu maršrutu apkalpoja 7. autobusu parks.

No 2021. gada 15. marta līdz 31. jūlijam autobusa maršrutu aizstāja ar 5A. trolejbusa maršrutu, kurā kursēja 18 metrus garie trolejbusi.

No 2022.gada 1. septembra tika aizvietots ar 35. maršruta trolejbusu.

Maršruts 
Abrenes iela — Mežciems kursēja pa šādām ielām: Abrenes iela, Dzirnavu iela, Satekles iela, Marijas iela, A. Čaka iela, Ieriķu iela, Dzelzavas iela, Ulbrokas iela, S. Eizenšteina iela, Mežciema iela un Hipokrāta iela.

Mežciems — Abrenes iela kursēja pa šādām ielām: Hipokrāta iela, Mežciema iela, S. Eizenšteina iela, Ulbrokas iela, Dzelzavas iela, Vaidavas iela, Ieriķu iela, A. Čaka iela, Marijas iela, Gogoļa iela, Turgeņeva iela, Abrenes iela un Skrindu iela.

Pieturvietas 
5. autobusu maršrutā pavisam kopā bija 43 pieturas, virzienā no Abrenes ielas uz Mežciemu bija 21 pietura, virzienā no Mežciema uz Abrenes ielu bija 22.

Skatīt arī 
 Rīga
 Autobusu satiksme Rīgā
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme
 Rīgas metropolitēns

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 
 www.rigassatiksme.lv
 
 

05
7. autobusu maršruts (Rīga)

7. autobusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Abrenes ielas līdz Stīpniekiem, kas atrodas Mārupes novadā.

7. autobusu maršruta kopējais garums ir 17,799 km. Maršruta Abrenes iela — Stīpnieki kopējais garums ir 9,670 km, bet maršruta Stīpnieki — Abrenes iela kopējais garums ir 8,129 km.

Darbdienās pa 7. autobusu maršrutu kursē tikai 3 autobusi, kuri pavisam veic 65 reisus, bet brīvdienās — tikai 2 autobusi, kuri pavisam veic 49 reisus (06.2014).

7. autobusu maršrutu apkalpo 6. un 7. autobusu parks.

2019. gadā tika ierosināts 7. autobusa maršrutu pagarināt līdz lidostai "Rīga", taču valsts budžeta līdzekļu nepietiekamības dēļ ierosinātās izmaiņas netika atbalstītas.

No 2022. gada 6. jūnija līdz 20. jūnijam sakarā ar Dzirnavu ielas pārvada slēgšanu Rail Baltic būvdarbu dēļ maršruts virzienā uz Stīpniekiem tika novirzīts pa Gogoļa ielu.

Maršruts 

Abrenes iela — Stīpnieki kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Turgeņeva iela, Gogoļa iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Bāriņu iela, Mārupes iela, Liepājas iela, Dāliju iela, Upesgrīvas iela, Kantora iela un Stīpnieku ceļš.

Stīpnieki — Abrenes iela kursē pa šādām ielām: Stīpnieku ceļš, Kantora iela, Upesgrīvas iela, Dāliju iela, Liepājas iela, Mārupes iela, Bāriņu iela, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Gogoļa iela, Turgeņeva iela, Abrenes iela un Skrindu iela.

Pieturvietas 
7. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 35 pieturas. Maršrutā Abrenes iela — Stīpnieki ir 17 pieturas, bet maršrutā Stīpnieki — Abrenes iela ir 18 pieturas.

Skatīt arī 
 Rīga
 Autobusu satiksme Rīgā
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme
 Rīgas metropolitēns

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 
 www.rigassatiksme.lv
 

07
Marija Hefla-Rīša

Marija Hefla-Rīša (; dzimusi Marija Rīša ()  Garmišā-Partenkirhenē, Bavārijā, Vācijā) ir vācu kalnu slēpotāja. Viņa ir 2010. gada Vankūveras Olimpisko spēļu čempione kombinācijā un slalomā, kā arī izcīnījusi zelta medaļu slalomā Pasaules čempionātā un ieguvusi 1 Lielo Kristāla globusu (2011) un 4 Mazos Kristāla globusus par uzvarām Pasaules kausa kopvērtējumā atsevišķās disciplīnās.

Karjera 
Pasaules kausa posmos piedalās kopš 2002. gada. Divus gadus pēc kārtas (2009. un 2010. gadā) ieņēmusi otro vietu Pasaules kausa kopvērtējumā, 2011. gadā M. Hefla-Rīša pirmo reizi kļuva par uzvarētāju un ieguva Lielo Kristāla globusu, kopvērtējumā par tikai trīs punktiem apsteidzot savu galveno konkurenti un draudzeni Linsiju Vonu. Nākamajā sezonā viņa iegūto līderes pozīciju zaudēja, Pasaules kausa kopvērtējumā paliekot trešā.

Privātā dzīve 
M. Hefla-Rīša atzīstamā līmenī nodarbojas arī ar tenisu un riteņbraukšanu. 2011. gada aprīlī viņa apprecējās ar savu menedžeri Markusu Heflu. M. Heflas-Rīšas jaunākā māsa Suzanna Rīša arī ir kalnu slēpotāja un Vācijas izlases sastāvā piedalījās Vankūveras Olimpiskajās spēlēs.

Ārējās saites 
  

1984. gadā dzimušie
Vācijas kalnu slēpotāji
Kalnu slēpotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Kalnu slēpotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Bavārijā dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki kalnu slēpošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki kalnu slēpošanā
Nakts muzejā

"Nakts muzejā" () ir 2006. gada piedzīvojumu komēdija. Filmā piedalās tādi slaveni aktieri kā Bens Stillers, Robins Viljamss, Ouens Vilsons. Filma ir par naktssargu, kas pirmajā darba dienā uzzina, ka apburtas plāksnes dēļ viss muzejā naktīs atdzīvojas.

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

2006. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
20th Century Fox filmas
Nakts muzejā 2

"Nakts muzejā 2" () ir 2009. gada komēdija, turpinājums 2006. gada filmai Nakts muzejā.

Sižets 
Bijušais muzeja sargs Lerijs Deilijs lomā vēlreiz atgriežas iepriekšējā darba vietā, kur naktī eksponāti atdzīvojas un uzzina, ka tos ir nolemts aizstāt ar interaktīvām hologrammām. Paši eksponāti tiek pārvietoti uz Smitsona institūta fondiem. Lerijs dodas uz Smitsona institūtu, lai atgūtu vienu no eksponātiem — plāksni, kuras dēļ muzeja eksponāti naktī atdzīvojas, taču nepaspēj pamest institūtu pirms saulrieta, kā rezultātā atdzīvojas muzeja fondos esošie eksponāti.

Lomās 
 Bens Stillers — Lerijs Deilijs
 Robins Viljamss — Teodors Rūzvelts
 Rāmī Māleks — Ahmenrā
 Ouens Vilsons — Dženadajs Smits
 Rikijs Džerveiss — Dr. Makfī
 Stīvijs Kūgans — Gaiuss Oktaviāns
 Eimija Adamsa — Amēlija Ērhārta
 Mizuo Peks — Sakadžaveja
 Patricks Galagers — Atilla
 Džeiks Čerijs — Niks Deilijs
 Breds Gerets — Lieldienu salas galva
 Henks Azarija — Kamunrā
 Bills Heiders — Džordžs Ārmstrongs
 Džons Berntals — Als Kapone
 Kristofers Gests — cars Ivans Bargais
 Alains Čabats — Napoleons Bonaparts
 Mindija Kalenga — Docente
 Jūdžīns Levijs — Alberts Einšteins
 Niks Džonass — Cherub #1

Atsauces

Ārējās saites 

2009. gada filmas
ASV piedzīvojumu filmas
Kinokomēdijas
20th Century Fox filmas
Ainažu pagasts

Ainažu pagasts ir viena no Limbažu novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos Igaunijas pierobežā. Robežojas ar sava novada Ainažu pilsētu un Salacgrīvas pagastu un Staiceles pagastu.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Blusupīte, Melnupe, Noriņa, Salaca, Vēverupe.

Purvi 
Kalna purs, Ķeru purs, Seļja purs, Vīkšņu puriņš, Zilais purs

Vēsture 
1935. gadā Ainažu pagasta platība bija 79,1 km² un tajā dzīvoja 1436 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Ainažu un Mērnieku ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1951. gadā Mērnieku ciemam pievienoja Ainažu ciemu. 1956. gadā Mērnieku ciemu pievienoja Ainažu pilsētai, izveidojot Ainažu pilsētas lauku teritoriju. 1977. gadā Ainažu lauku teritorijai pievienota daļa Salacgrīvas lauku teritorijas, bet daļa Ainažu lauku teritorijas pievienota Salacas ciemam. 2009. gadā Ainažu pilsēta ar lauku teritoriju iekļauta Salacgrīvas novadā, Ainažu lauku teritoriju izdalot atsevišķā administratīvā teritorijā. 2010. gadā Ainažu lauku teritorija pārdēvēta par Ainažu pagastu. 2021. gadā iekļāva Limbažu novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas 
Kopā ar Ainažu pilsētu.

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Mērnieki, Mailīšciems, Lampuži, Audrsils.

Saimniecība

Transports 
Gar pagasta rietumu robežu virzās autoceļš A1 (Rīga (Baltezers)—Igaunijas robeža (Ainaži)), bet cauri pagasta centrālajai daļai stiepjas autoceļš P15 (Ainaži — Matīši).

Izglītība un kultūra

Apskates vietas 

Ēkāju dabas taka
Janču klintis
Līču egle ar vējaslotu
Mērnieku bērzu aleja
Mērnieku dumbrāji
Mērnieku dzirnavu vieta
Mērnieku klintis
Mērnieku krāces
Mērnieku viduslaiku kapsēta
Nezināmā igauņu karavīra kaps
Norenas dzirnavu vieta
Pietraga Sarkanās klintis
Salacas ielejas dabas parks
Tačgalu krāces
Ūkaju dižozols
Ziemeļvidzemes biosfēras rezervāts
Žvīguļu tacis

Atsauces 

Vidzeme
Limbažu novada pagasti
 
Ainaži
Latvijas pilsētu lauku teritorijas
Latvijas Kultūras akadēmija

Latvijas Kultūras akadēmija (saīsināti LKA vai LKuA) ir Latvijas augstskola, kur var iegūt akadēmisku un profesionālu izglītību kultūras jomā. Tā ir dibināta .

Vēsture

Ideja 
Ideja par atsevišķas Latvijas Kultūras akadēmijas izveidošana pausta 1990. gada martā notikušajā Latvijas Kultūras forumā. Pēc 4. maija deklarācijas pieņemšanas izskanēja atziņas par garīgo vērtību īpašo nozīmi Latvijas vēsturē, savukārt viens no Latvijas Tautas frontes vadītājiem — Latvijas Universitātes Socioloģijas katedras vadītājs Pēteris Laķis, kurš bija kļuvis par Augtākās padomes Tautas izglītības, zinātnes un kultūras lietu komisijas priekšsēdētāju, bija runājis par iespēju veidot jauno kultūras augstskolu ārpus Rīgas, piemēram, Siguldā. Tobrīd Jāzepa Vītola Latvijas Valsts konservatoriju tika paredzēts pārdēvēt par Latvijas Mūzikas akadēmiju, taču šis nosaukums nesaskanēja ar tobrīd tur esošo teātra studiju programmām.

Dibināšana 
1990. gada 29. decembrī tika pieņemts Latvijas Republikas Ministru padomes lēmums Nr. 243 “Par Latvijas Kultūras akadēmijas izveidošanu”. Augstskolu bija iecerēts veidot uz Kultūras darbinieku kvalifikācijas celšanas institūta un Rīgas kultūras un izglītības darbinieku tehnikuma (vēlāk Latvijas Kultūras skola) bāzes. Par akadēmijas rektoru iecēla Pēteri Laķi. Viņš ar Jāzepa Vītola Latvijas Konservatorijas Kultūrizglītības katedras vadītāju Jāni Siliņu viņš gan veidoja studiju programmu metus, gan risināja organizatoriskās, materiālās bāzes un finansiālās problēmas. Pirmā uzņemšana notika Latvijas Kultūras skolas telpās Bruņinieku ielā, bet pirmās lekcijas notika pašreizējā mājvietā Ludzas ielā 24, kur līdz tam bija atradies Kultūras ministrijas Kultūras darbinieku kvalifikācijas institūts, bet senāk pagātnē ugunsdzēsēju depo un citas iestādes. Tā 1991. gada rudenī mācības bakalaura studiju programmā uzsāka 63 studenti.

Attīstība 
Maģistrantūra savu darbību sāka 1996. gadā. 1999. gadā pirmo reizi tika uzņemti studenti doktorantūras programmā. 2009. gadā kā augstskolas struktūrvienības tai pievienoja E. Smiļģa Teātra muzeju un Rīgas Kino muzeju, 2012. gadā — Latvijas Kultūras koledžu (bijušo Latvijas Kultūras skolu). 2012. gadā noslēdzās Kultūras akadēmijas teātra studiju ēkas Zirgu pasts rekonstrukcija Dzirnavu ielā.

Rektori 

 Pēteris Laķis —  filozofs (1990—2003);
 Jānis Siliņš — teātra zinātnieks (1990—2014);
 Rūta Muktupāvela — kultūras antropoloģe (kopš 2014).

Atsauces 

 
Augstskolas Rīgā
Akadēmijas Latvijā
Igors Tarasovs

Igors Tarasovs (dzimis  Rīgā) ir Latvijas futbolists, var spēlēt gan aizsarga, gan pussarga pozīcijā, Latvijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) pārstāv Latvijas Virslīgas klubu FK Liepāja.

Karjera

Klubos 
Karjeru sācis Skonto futbola kluba jauniešu komandās, Virslīgā debitēja 2006. gadā. Savā pirmajā sezonā pieaugušo komandā aizvadījis tikai vienu spēli. Lielākas spēļu prakses iegūšanai 2007. un 2008. gada sezonās tika izīrēts klubam JFK Olimps. 2009. gadā atgriezās Skonto, kļūstot par pamatsastāva spēlētāju. 2010. gadā Skonto sastāvā izcīnīja Latvijas čempionu titulu.

Pirms 2012. gada sezonas atteicās pagarināt līgumu ar Skonto un devās uz pārbaudēm vairākos ārzemju klubos. 15. februārī parakstīja līgumu ar Azerbaidžānas klubu Simurq PFC, kurā tobrīd jau spēlēja Latvijas futbolists Andrejs Rubins. 14 aizvadītajās spēlēs kluba sastāvā guva trīs vārtus.

2012. gada jūlijā atgriezās Latvijā, parakstot līgumu ar Virslīgas klubu FK Ventspils. Nepilnās divās sezonās Ventspils kluba sastāvā aizvadīja 37 spēles, gūstot astoņus vārtus un 2013. gada sezonā izcīnot Latvijas Virslīgas čempionu titulu. 2014. gada februārī kopā ar citu Latvijas futbolistu Ģirtu Karlsonu pievienojās Baltkrievijas klubam Grodņas "Neman".  

2014. gada novembrī parakstīja līgumu ar Polijas Ekstraklasa klubu Bjalistokas "Jagiellonia". Polijas kluba sastāvā aizvadīja vairāk nekā 40 spēles un guva 3 vārtus. 2016. gada jūlijā pārcēlās uz Turcijas otrās spēcīgākās līgas klubu Giresunspor. 2017. gadā atgriezās Polijā un divas sezonas pārstāvēja Vroclavas "Śląsk". 2019. gada otrajā pusē spēlēja Latvijas Virslīgas klubā FK Spartaks Jūrmala. 2020. gada 9. janvārī pievienojās Ungārijas augstākās līgas klubam Kaposvári Rákóczi. Ungārijas komandā aizvadīja septiņas spēles. 2020. gada augustā parakstīja līgumu ar Somijas klubu KuPS.

No 2021. gada janvāra līdz 2022. gada vidum pārstāvēja Kipras klubu Ahnas "Ethnikos". 2022. gada vasarā atgriezās Latvijā un pievienojās Virslīgas klubam FK Liepāja.

Izlasē 
2010. gada 3. martā debitēja Latvijas izlasē, spēlē pret Angolu nomainot Vitāliju Astafjevu. Pirmos vārtus izlases labā guva  FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Andoru.

Sasniegumi 
 Latvijas čempions – 2 (2010., 2013.)
 Latvijas kausa ieguvējs – 1 (2013.)

Atsauces

Ārējās saites 

 90minut.pl profils 

1988. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas futbolisti
Latvijas izlases futbolisti
Skonto FC spēlētāji
FK Ventspils spēlētāji
Bjalistokas "Jagiellonia" spēlētāji
FK Spartaks Jūrmala spēlētāji
8. autobusu maršruts (Rīga)

8. autobusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Stacijas laukuma līdz Zolitūdei.

8. autobusu maršruta kopējais garums ir 24,164 km. Maršruta Stacijas laukums—Zolitūde kopējais garums ir 11,943 km, bet maršruta Zolitūde—Stacijas laukums kopējais garums ir 12,221 km.

Darbdienās pa 8. autobusu maršrutu kursē 4 autobusi, kuri pavisam veic 76 reisus, bet brīvdienās — tikai 2 autobusi, kuri pavisam veic 46 reisus (06.2014).

8. autobusu maršrutu apkalpo 6. autobusu parks.

Maršruts 
Stacijas laukums—Zolitūde kursē pa šādām ielām: Marijas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Bāriņu iela, Mārupes iela, Liepājas iela, Krūzes iela, Ventspils iela, Kalnciema iela, Rucavas iela, Šampētera iela, Apuzes iela, Anniņmuižas iela, Gramzdas iela, Zolitūdes iela un Rostokas iela.

Zolitūde—Stacijas laukums kursē pa šādām ielām: Rostokas iela, Zolitūdes iela, Gramzdas iela, Anniņmuižas iela, Apuzes iela, Šampētera iela, Rucavas iela, Kalnciema iela, Ventspils iela, Krūzes iela, Liepājas iela, Mārupes iela, Bāriņu iela, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela un Marijas iela.

Pieturvietas 
8. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 47 pieturas. Maršrutā Stacijas laukums—Zolitūde ir 23 pieturas, bet maršrutā Zolitūde—Stacijas laukums ir 24 pieturas.

Skatīt arī 
 Rīga
 Autobusu satiksme Rīgā
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme
 Rīgas metropolitēns

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 
 www.rigassatiksme.lv
 

08
Līga Kļaviņa

Līga Kļaviņa (dzimusi  Tukumā, Latvijā) ir bijusī latviešu vieglatlēte, startēja septiņcīņas sacensībās, kaut arī savu profesionālo karjeru sāka kā augstlēcēja. Līga startēja 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Sidnejā.

L. Kļaviņa 2005. gadā apprecējās ar Evitu Gošu (šobrīd politiķe, pārstāv "Attīstībai/Par!"). Pāris audzina divus bērnus.

Atsauces

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Tukumā dzimušie
Latvijas vieglatlētes
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Septiņcīņnieki
Salacgrīvas pagasts

Salacgrīvas pagasts ir viena no Limbažu novada administratīvajām teritorijām tā rietumos, Rīgas līča krastā. Robežojas ar sava novada Salacgrīvas un Ainažu pilsētām un Ainažu, Liepupes, Staiceles, Alojas, Pāles un Viļķenes pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Arupīte, Korģe, Korģīte, Kurliņupe, Reisagrāvis, Svētupe, Vedamurga, Vitrupe.

Ezeri 
Kliķu ezers, Priecumu ezers, Primmas ezers.

Vēsture 
1958. gadā tika izveidota Salacgrīvas pilsētas lauku teritorija, pilsētai administratīvi pakļaujot daļu likvidētā Dzintaru ciema, Salacas ciema padomju saimniecību «Ainaži» un «Salacgrīva» divu nodaļu teritoriju un Vitrupes ciema padomju saimniecības «Salacgrīva» Vitrupes nodaļas un zemnieku arteļa «Enkurs» teritoriju. 1977. gadā daļu teritorijas pievienoja Ainažu pilsētai un Salacas ciemam. 1998. gadā Salacgrīvas lauku teritorijai pievienoja Salacas pagastu. 2009. gadā Salacgrīvas pilsētu ar lauku teritoriju iekļāva Salacgrīvas novadā, lauku teritoriju izdalot atsevišķā administratīvajā vienībā. 2010. gadā Salacgrīvas lauku teritoriju pārdēvēja par Salacgrīvas pagastu. 2021. gadā Salacgrīvas novadu iekļāva Limbažu novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Svētciems, Vecsalaca, Korģene, Lauvas, Lāņi, Zonepe, Kuiviži.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Limbažu novada pagasti
 
Salacgrīva
Latvijas pilsētu lauku teritorijas
Grēku pilsēta

"Grēku pilsēta" (; pilnais nosaukums: Frank Miller's Sin City) ir 2005. gada ASV sešu detektīvfilmu un trilleru ar film noir stilizāciju antoloģija. To režisēja, producēja un scenāriju sarakstīja Frenks Millers un Roberts Rodrigess. "Grēku pilsēta" uzņemta pēc Millera tāda paša nosaukuma komiksu sērijas motīviem. Filmai 2014. gadā iznāca turpinājums "Grēku pilsēta: Liktenīgā sieviete".

Atsauces

Ārējās saites 
  

 IFDB profils 

2005. gada filmas
ASV filmas
Spraiga sižeta filmas
Krimināldrāmas
Roberta Rodrigesa filmas
Vidusamerikas kakomiclijs

Vidusamerikas kakomiclijs (Bassariscus sumichrasti) ir neliela auguma jenotu dzimtas (Procyonidae) plēsējs, kas pieder kakomicliju ģintij (Bassariscus). Vidusamerikas kakomicliju bieži sauc vienkārši par kakomicliju.

Vidusamerikas kakomiclijs sastopams, sākot ar Meksiku ziemeļos un beidzot ar Panamas centrālo daļu dienvidos līdz 2000 metriem virs jūras līmeņa. Tas dzīvo Meksikā, Belizā, Kostarikā, Salvadorā, Gvatemalā, Hondurasā, Nikaragvā un Panamā. Vidusamerikas kakomiclija izplatības karti var apskatīt šeit. Tas dzīvo tropiskajos lietus mežos gan ielejās, gan kalnos, kā arī sausajos mežos un krūmājos.

Izskats 
Vidusamerikas kakomiclija ķermeņa garums ir 38—47 cm, astes garums 39—53 cm, augstums skaustā 17 cm, svars apmēram 0,9 kg. Acis lielas un tumšas, ap katru aci ir smalks, melnu spalviņu gredzens un tad gaiša matojuma gredzens, kas kakomiclija acis vizuāli padara vēl lielākas. Ausis ir lielas un smailas. Viduasamerkas kakomiclija nagi atšķirībā no Ziemeļamerikas kakomiclija nav ievelkami. Ķermenim ir izteikta muskusa smarža.

Kažoka krāsa ir brūnpelēka vai tumši brūna, aste ļoti gara, garāka par ķermeni. Pūkainās astes gredzenveida krāsojums ir pelēk-brūns.

Uzvedība 
Vidusamerikas kakomiclijs ir aktīvs nakts laikā, tas pamatā visu laiku atrodas kokā, gandrīz nekad nenokāpjot uz zemes. Lai arī tas ir vientuļnieks un nometnieks, reizēm vienā kokā, ēdam iecienītos augļus, var novērot 5—9 kakomiclijus. Starp indivīdiem var izcelties agresīvi ķīviņi. Katram kakomiclijam ir teritorija, kas kopumā nemēdz pārklāties un kas var sasniegt pat 136 hektārus. Teritorijas robežas netiek iezīmētas, toties kakomicliji nepārtraukti savā starpā sasaucas, pastāv uzskats, ka tādējādi tiek uzmanītas teritorijas robežas.

Vidusamerikas kakomicliju dabīgie ienaidnieki ir lielie, plēsīgie putni, oceloti, tairas un lielās čūskas.

Barība 
Vidusamerikas kakomiclijs ir vidēdājs. Tam ļoti garšo augļi, īpaši savvaļas vīģes, papajas un banāni. Bet tas barojas arī ar putnu olām, koka vardēm, ķirzakām, kukaiņiem, nelieliem putniem un pelēm.

Vairošanās 
Riests Vidusamerikas kakomiclijiem sākas februārī un beidzas jūnijā. Grūsnība ilgst 63—66 dienas. Mātīte koka dobumā iekārto mazuļu migu. Piedzimst apmēram 2 nevarīgi, akli mazuļi. Jaundzimušie sver 25 g. Pēc 34 dienām atveras to acis. Pēc 6—7 nedēļām tie sāk ēst pieaugušo kakomicliju barību. Sekot mātei mežā tie sāk 2 mēnešu vecumā. Māte tos zīda ar pienu līdz 3 mēnešiem. Lai arī par mazuļiem pamatā rūpējas māte, tā reizēm ļauj tēvam tiem tuvoties, kas parasti ar mazuļiem spēlējas. Dzimumbriedumu jaunie Vidusamerikas kakomicliji sasniedz 10 mēnešos. Savvaļā dzīves ilgums nav zināms, bet nebrīvē tie var nodzīvot līdz 23 gadiem.

Atsauces

Ārējās saites 
 Cacomistle Bassariscus sumichrasti
 Some facts about the Cacomistle
 Vidusamerikas kakomiclija foto (flickr)
 Cacomistle

Kakomicliji
Centrālamerikas fauna
Ziemeļamerikas fauna
Meksikas fauna
10. autobusu maršruts (Rīga)

10. autobusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Abrenes ielas līdz Jaunmārupei, kas atrodas Mārupes novadā. Visos reisos autobuss iebrauc Sējas ielā, Bieriņos, līdz pieturvietai "Brūkleņu iela".

10. autobusu maršruta kopējais garums ir 42,541 km. Maršruta Abrenes iela — Jaunmārupe kopējais garums ir 20,425 km, bet maršruta Jaunmārupe — Abrenes iela kopējais garums ir 22,116 km.

Pa 10. autobusu maršrutu gan darbdienās, gan brīvdienās kursē 2 autobusi.

10. autobusu maršrutu apkalpo 6. autobusu parks. No 2019. gada 8. jūlija līdz 2020. gada 13. martam un no 2020. gada 1. septembra līdz 22. oktobrim iekāpšana 10. maršruta autobusos notika tikai pa priekšējām durvīm. Šobrīd (09.2022) šī kārtība ir atcelta COVID-19 pandēmijas dēļ.

No 2022. gada 6. jūnija līdz 20. jūnijam sakarā ar Dzirnavu ielas pārvada slēgšanu Rail Baltic būvdarbu dēļ maršruts virzienā uz Jaunmārupi tika novirzīts pa Gogoļa ielu.

Maršruts 

Abrenes iela—Brūkleņu iela—Jaunmārupe kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Dzirnavu iela, Satekles iela, Marijas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Mūkusalas iela, Kārļa Ulmaņa gatve, O. Vācieša iela, Robežu iela, Tēriņu iela, Sējas iela, apgriešanās Brūkleņu ielas galapunktā, Brūkleņu iela, Sējas iela, Tēriņu iela, Daugavas iela (Mārupe), P132 un Mazcenu aleja (Jaunmārupe).

Jaunmārupe—Brūkleņu iela—Abrenes iela kursē pa šādām ielām: Mazcenu aleja (Jaunmārupe), Ozolu iela (Jaunmārupe), Loka ceļš (Jaunmārupe), P132, Daugavas iela (Mārupe), Tēriņu iela, Sējas iela, apgriešanās Brūkleņu ielas galapunktā, Brūkleņu iela, Sējas iela, Tēriņu iela, Asītes iela, O. Vācieša iela, Kārļa Ulmaņa gatve, Mūkusalas iela, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Gogoļa iela, Turgeņeva iela, Abrenes iela un Skrindu iela.

Pieturvietas 
10. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 67 pieturas. Maršrutā Abrenes iela—Brūkleņu iela—Jaunmārupe ir 30 pieturas, bet maršrutā Jaunmārupe—Brūkleņu iela—Abrenes iela ir 37 pieturas.

Skatīt arī 
 Rīga
 Autobusu satiksme Rīgā
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme
 Rīgas metropolitēns

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 
 www.rigassatiksme.lv
 
 

10
Kļaviņa

Kļaviņa (vīriešu dzimtē Kļaviņš) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vārda „kļava” pamazināmās formas. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Elita Kļaviņa (1966) — aktrise un žurnāliste;
 Ilga Kļaviņa (1941) — šahiste;
 Leonarda Kļaviņa — aktrise un producente;
 Līga Kļaviņa (1980) — vieglatlēte;
 Paulīne Kļaviņa (1918—2001) — lībiešu kultūras darbiniece, dzejniece un tulkotāja;
 Sandra Kļaviņa (1972) — aktrise.

Latviešu uzvārdi
Lindons Rašs

Lindons Rašs (; dzimis ) ir Kanādas bobslejists—pilots, kurš piedalās bobsleja sacensībās kopš 2004. gada. 2010. gada Olimpiskajās spēlēs izcīnīja bronzas medaļu četrinieku ieskaitē.

Pasaules čempionātos Raša labākais rezultāts ir 7. vieta divniekos 2009. gadā. Ir uzvarējis pasaules kausa posmā. Pasaules kausa kopvērtējumā labākais rezultāts ir 6. vieta divniekos

Labākie rezultāti 
Saīsinājumi: OS — Olimpiskās spēles, PČ — Pasaules čempionāts, PK — Pasaules kauss, V. — Vieta.

1980. gadā dzimušie
Bobslejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kanādas bobslejisti
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Bobslejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskie bronzas medaļnieki bobslejā
Rašs

Rašs var būt:
 Džefrijs Rašs — austrāliešu aktieris;
 Lindons Rašs — Kanādas bobslejists.

Uzvārdi
Eesti Televisioon

Eesti Televisioon (ETV; no igauņu valodas — 'Igaunijas Televīzija') ir valstij piederoša televīzija Igaunijā, kas raida kopš . Tās darbību kontrolē Igaunijas Nacionālā raidorganizācija (); ERR).  Igaunija kļuva par Eiropas Raidorganizāciju apvienības dalībvalsti. Igaunijas Televīzijas ģenerāldirektors ir Marguss Allikmā. ETV līdz 2008. gadam organizēja Igaunijas atlasi Eirovīzijai, līdz to 2009. gadā pārņēma ERR.

Ārējās saites 
 ETV oficiālā mājaslapa 

Televīzijas kanāli
Igaunijas kultūra
Tallina
Jauns mēness (filma)

"Jauns mēness" () ir 2009. gada amerikāņu filma, kuras režisors ir Kriss Veics. Filma uzņemta pēc tāda paša nosaukuma Stefanijas Meieres romāna. Šī ir "Krēslas sāgas" otrā daļa un turpinājums 2008. gada filmai "Krēsla". Galvenās lomas filmā attēlo Kristena Stjuarta, Roberts Patinsons un Teilors Lautners.

Filmēšana norisinājās Vankūverā, Kanādā, 2009. gada martā un Montepulciāno, Itālijā, 2009. gada maijā.

Filmas pirmizrāde notika  Losandželosā. ASV kinoteātros tā tiek izrādīta kopš . Nākamā filmas daļa "Aptumsums" iznāca 2010. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

  

2009. gada filmas
ASV romantikas filmas
"Krēslas" sāga
Summit Entertainment filmas