Rolanda statuja (Vecrīga)

Rolanda statuja atrodas Rīgas pilsētas vēsturiskajā centrā, Vecrīgā, Rātslaukumā. Tēlnieka Augusta Folca veidotā skulptūra "Rīgas Rolands" (Rigaer Roland) tika uzstādīta 1896. gadā. Tās skices autors ir arhitekts Vilhelms Neimanis, viens no tā laika vadošajiem eklektikas arhitektūras un arheoloģijas ekspertiem, Latvijas Nacionālā mākslas muzeja pirmais direktors. Skulptūra izgatavota no Silēzijas smilšakmens.

Vēsture un funkcijas 
Rolanda skulptūra, veidota no akmens vai koka, viduslaikos bija sastopama galvenokārt Ziemeļvācijas pilsētās, kuras bija noslēgušas savstarpējas tirdzniecības un ekonomiskas sadarbības līgumus un pakāpeniski izveidoja Hanzas savienību. Rīga šai savienībai pievienojās 13. gadsimta beigās kā nozīmīgs un ietekmīgs Livonijas Konfederācijas tirdzniecības priekšpostenis, taču ir grūti pateikt, cik Rolanda koka skulptūru viduslaiku periodā bija pilsētas tirdzniecības rajonā. Ir zināms tikai tas, ka 1474. gadā Rīgas dome uzdeva kokgriezējam Jēkabam izveidot jaunu statuju iepriekšējās vietā, par ko liecina pilsētas hronikas ieraksti. Tas ir pirmais saglabājies Rolanda statujas dokumentālais pieminējums Rīgā. Pie koka Rolandiem Rīgā un citās Hanzas pilsētās bieži nāca ar lūgumu pēc palīdzības, svētās aizsardzības, ar lūgšanām par veselību, peļņu un veiksmīgu tirdzniecību, kā arī cerībā atrast taisnīgu tiesu.

Versijas par izcelsmi 
Rolanda statujas precīza izcelsme un nozīme nav zināma, bet par Rolanda tēla veidošanos Eiropas viduslaiku kultūras telpā ir vairākas versijas. Daži pētnieki šo statuju saista ar leģendārā bruņinieka Rolanda, imperatora Kārļa Lielā māsasdēla personību. Tiek uzskatīts, ka Rolanda statujas, kas rotāja viduslaiku Hanzas pilsētu tirdzniecības rajonus, simbolizēja brīvo tirgu, pilsētas domes neatkarību, kam piederēja visaugstākā tiesu vara un komerctiesības, kā arī laicīgo iestāžu prioritāti attiecībā pret reliģiskām iestādēm.

Rolanda zobens bija taisnīguma alegorija un norādīja uz atriebības neizbēgamību.

Rolanda akmens statujas uzstādīšana 

Rolanda statuja Rātslaukumā tika uzstādīta kā simboliska artēziskās akas apdare. Tas bija Rīgas ģeometriskais centrs; Rolanda zobena gals tradicionāli atzīmēja koordinātu krustošanās punktu. Jaunā statuja nomainīja iepriekšējo, no koka veidoto, kas tolaik jau bija apsūbējusi. Acīmredzot, Rolanda jaunās statujas uzstādīšana starp Rīgas rātsnamu un Melngalvju namu 19. gadsimta beigās bija paredzēta, lai ar īpatnēju "pieminekļu konfrontāciju" uzsvērtu Vācijas kultūras nosacīto vēsuriski dominējošo stāvokli Baltijas jūras reģionā.

Daļēja sagraušana un restaurācija 

1941. gada Rīgas kaujas laikā skulptūra cieta artilērijas apšaudes laikā. 1970. gadā tās daļēju restaurāciju veica igauņu tēlniece Marija Ehelaide, kas piedalījās arī Pētera baznīcas portālu skulpturālā ansambļa atjaunošanā. Vēlāk, 1984. gadā skulptūra tika nodota Rīgas arhitektūras un pilsētplānošanas veicināšanas centram, kas atradās atjaunotajā Pētera baznīcā, kur skulptūra atrodas arī tagad.

Kopijas izveidošana 
1999. gada maijā uz speciāli izgatavota postamenta tika uzstādīta Edvīna Krūmiņa veidotā Rolanda skulptūras kopija. Tādējādi Rīgā ir divas Rolanda statujas (oriģināls atrodas Pētera baznīcā, kopija Rātslaukuma centrā). Jāatzīmē, ka Rīgas Rolanda statuja atrodas Eiropā vistālāk uz ziemeļiem (vistālāk uz dienvidiem Eiropā Rolanda statuja atrodas Dubrovnikā, Horvātijā). Šī kopija ir vietējas nozīmes mākslas piemineklis.

Atsauces

Ārējās saites 
 Rolanda statuja

Vecrīga
Pieminekļi Rīgā