joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Slovākijas futbola izlase

Slovākijas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Slovākijas Republiku starptautiskās futbola sacensībās. Slovākijas futbola izlasi pārvalda Slovākijas Futbola asociācija.

Laika posmā no 1939. līdz 1944. gadam Slovākijas izlase aizvadīja 16 spēles, taču pēc Otrā pasaules kara slovāku spēlētāji spēlēja apvienotajā Čehoslovākijas izlasē. Pēc Čehoslovākijas sadalīšanās Slovākijas izlase pirmo spēli aizvadīja 1992. gadā pret Lietuvas izlasi. Slovākijas izlase Pasaules kausa finālturnīrā pirmoreiz piedalījās 2010. gadā, iekļūstot astotdaļfinālā. Eiropas čempionāta finālturnīrā debitēja 2016. gadā Francijā, kad arī spēja izkļūt no grupas, bet astotdaļfinālā piekāpās Vācijas izlasei.

Pasaules čempionātos 
 1930-1994 - skatīt Čehoslovākijas izlasi
 1998-2006 - Nekvalificējās
 2010 - Astotdaļfināls
 2014 - Nekvalificējās
 2018 - Nekvalificējās

Eiropas čempionātos 
 1960-1992 - skatīt Čehoslovākijas izlasi
 1996-2012 - Nekvalificējās
 2016 - Astotdaļfināls
2020 - Grupu turnīrs

Sastāvs  
Komandas sastāvs 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.

Atsauces 

Eiropas futbola izlases
Izlase
Slovākijas Futbola asociācija

Slovākijas Futbola Asociācija (SFZ) (slovāku val.: Slovenský futbalový zväz) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Slovākijā. SFZ organizē Slovākijas čempionātu, kā arī atbild par Slovākijas futbola izlasi. Tās galvenā mītne atrodas Bratislavā. Asociācija tika dibināta 1938. un bija arī FIFA locekle, taču pēc 2. Pasaules kara tā nepastāvēja, jo Čehoslovākijas futbolu vadīja Čehoslovākijas futbola asociācija. Pēc Slovākijas neatkarības iegūšanas, SFZ tika uzņemta gan FIFA, gan UEFA.

Ārējās saites 
 Slovākijas Futbola Asociācija

Futbola organizācijas
Futbols Slovākijā
Slovēnijas futbola izlase

Slovēnijas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Slovēnijas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Slovēnijas futbola izlasi pārvalda Slovēnijas Futbola Asociācija. Pēc Dienvidslāvijas sadalīšanās Slovēnijas izlase savu pirmo spēli aizvadīja 1991. gadā pret Horvātijas izlasi. Slovēnijas izlase pārsteidza visu futbola pasauli, iekļūstot 2000. gada Eiropas čempionātā. Vēl pēc diviem gadiem slovēņi kvalificējās arī 2002. gada Pasaules kausa izcīņai. Abos turnīros gan Slovēnija neizkļuva no apakšgrupas.

Pasaules čempionātos 
 1930-1990 - Nepiedalījās, atradās Dienvidslāvijas sastāvā
 1994 - Nepiedalījās
 1998 - Nekvalificējās
 2002 - Grupu turnīrs
 2006 - Nekvalificējās
 2010 - Grupu turnīrs
 2014 - Nekvalificējās
2018 - Nekvalificējās

Eiropas čempionātos 
 1960-1992 - Nepiedalījās, atradās Dienvidslāvijas sastāvā
 1996 - Nekvalificējās
 2000 - Grupu turnīrs
 2004 -2020 - Nekvalificējās

Sastāvs  
Šāds sastāvs tika izsaukts 2020. gada Eiropas čempionāta futbolā kvalifikācijas spēlēm pret Latviju () un Poliju (19. novembrī). Spēles un gūtie vārti pēc spēles ar Austriju 13. oktobrī.

Atsauces 

Slovēnijas futbola izlase
Katoļticība

Katoļticība jeb katolicisms ( (katholikos) — 'visaptverošs', 'vispasaules') ir vispārīgs termins, ar kuru apzīmē vienu no kristietības virzieniem, kas izveidojās, kad Kristīgā baznīca sašķēlās katoļticīgajos un pareizticīgajos.

Pirmo reizi apzīmējums ἡ καθολικὴ ἐκκλησία lietots ap 110. gadu sv. Antiohijas Ignātija vēstulē Smirnas iedzīvotājiem. Pirmajā Konstantinopoles koncilā tas tika pievienots Nīkajas ticības apliecībai. Vispasaules baznīca, t. i., Katoliskā baznīca, par savu vadītāju atzīst Romas pāvestu, taču ir sadalījušās vairākās atsevišķās baznīcu, kuru atšķirības nosaka turēšanās pie latīņu rita vai Austrumu rita. Bez tam ir vēl virkne marginālu konfesiju un sektu, kas sevi dēvē par katoliskām baznīcām, taču citi tās par tādām neatzīst.

Ārējās saites
Seneka Jaunākais

Seneka (arī Seneka Jaunākais, pilnā vārdā Lūcijs Annejs Seneka (); dzimis ap 4. gadu p.m.ē., miris 65. gadā) bija romiešu stoiķu filozofs, dramaturgs un valstsvīrs.

Dzīve 
Seneka dzimis Kordovā (mūsdienu Spānijas teritorijā), viņa tēvs Marks (vai Lūcijs) Annejs Seneka jeb Seneka Vecākais bija turīgs orators. Tradicionāli tiek uzskatīts, ka Seneka bijis slimīgs bērns, kurš ticis izglītots retorikā Romā. Tur viņš iepazinies ar stoiķu filozofiju. Slimības dēļ Seneka ārstēšanās nolūkos kādu laiku esot dzīvojis Ēģiptē.

Pēc atgriešanās Seneka uzsācis veiksmīgu advokāta karjeru, taču, nonācis konfliktā ar imperatoru Kaligulu, ap 37. gadu gandrīz ticis nogalināts. Kaligula Seneku pasaudzējis tikai tāpēc, ka domājis, ka viņš tāpat ilgi nedzīvos savas sliktās veselības dēļ. 41. gadā Mesalīna, imperatora Klaudija sieva, panāca laulības pārkāpšanā ar Kaligulas māsu Jūliju Livillu apsūdzētā Senekas izraidīšanu uz Korsiku.

49. gadā Klaudija jaunā sieva Agripīna uzaicināja Seneku atgriezties Romā, lai audzinātu tās dēlu Lūciju Domītiju, kurš 54. gadā kļuva par imperatoru Nēronu.

Pirmos valdīšanas gadus Nērons esot pakļāvies Senekas un Seksta Afranija Burra padomiem, taču tad Seneka un Burrs zaudējusi savu ietekmi, un Nērons kļuva par tirānisku valdnieku.

65. gadā Seneka tika apsūdzēts dalībā Pizona sazvērestībā ar mērķi nogalināt Nēronu. Nērons bez tiesas sprieduma pavēlēja Senekam izdarīt pašnāvību. Seneka šai pavēlei pakļāvās.

Darbi 
Seneka rakstījis filozofiskus darbus (esejas, vēstules, īpaši jāmin "Vēstules Lucīlijam par ētiku"), traģēdijas, viņam pieder arī viens satīrisks darbs un viens meteoroloģiska rakstura darbs. Seneka uzskatāms par vienu no nozīmīgākajiem stoicisma filozofijas pārstāvjiem.

Senekas traģēdijas lielā mērā balstītas sengrieķu dramaturģijas tradīcijās, īpaši liela ir Eiripīda ietekme. Nozīmīga ir arī romiešu autoru - Vergīlija un Ovidija - ietekme. Plaši pazīstams Senekas darbs traģēdija "Mēdeja".

Senekas traģēdijas lielā mērā ietekmēja renesanses laikmeta Eiropas dramaturģiju (Elizabetes laikmeta teātri Lielbritānijā, franču klasicisma dramaturģiju u.c.).

Ārējās saites 

Senekas Jaunākā teksti

Atsauces

0. gados p.m.ē. dzimušie
65. gadā mirušie
Romiešu filozofi
Romiešu rakstnieki
Stoiķi
Latīņu valodā rakstošie
1. gadsimta filozofi
Pašnāvnieki
Somijas futbola izlase

Somijas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Somiju starptautiskās futbola sacensībās. Somijas futbola izlasi pārvalda Somijas Futbola asociācija. Savu pirmo spēli Somija aizvadīja 1911. gadā pret Zviedrijas izlasi. Somijas izlase ir Eiropas vidusmēra komanda, nekad vēl nav spēlējusi FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Eiropas čempionāta finālturnīrā pirmo reizi piedalījās Euro 2020, kas notika 2021. gadā, ieņēma trešo vietu grupā un nekvalificējās izslēgšanas spēlēm.

Pasaules čempionātos 
 1930-1934 - Nepiedalījās
 1938 - Nekvalificējās
 1950 - Izstājās kvalifikācijas laikā
 1954-2010 - Nekvalificējās
 2014 - Nekvalificējās
 2018 - Nekvalificējās

Eiropas čempionātos 
 1960-1964 - Nepiedalījās
 1968-2016 - Nekvalificējās
 2020 - Grupu turnīrs

Sastāvs 
Komandas sastāvs 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.

Atsauces 

Eiropas futbola izlases
Futbols Somijā
Spānijas futbola izlase

Spānijas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Spānijas Karalisti starptautiskās futbola sacensībās. Spānijas futbola izlasi pārvalda Spānijas Futbola federācija. Savu pirmo spēli Spānija aizvadīja 1920. gada vasaras olimpiskajās spēlēs pret Dāniju. Spānijas izlases lielākais panākums Pasaules kausos ir 2010. gadā izcīnītais čempionu tituls. Spānija ir arī 1964. , 2008. un 2012. gada Eiropas čempione.

Pasaules čempionātos 
 1930 — Nepiedalījās
 1934 — Ceturtdaļfināls
 1938 — Izstājās pilsoņu kara dēļ
 1950 — 4. vieta
 1954 — Nekvalificējās
 1958 — Nekvalificējās
 1962 — Grupu turnīrs
 1966 — Grupu turnīrs
 1970 — Nekvalificējās
 1974 — Nekvalificējās
 1978 — Grupu turnīrs
 1982 — 2. kārta
 1986 — Ceturtdaļfināls
 1990 — Astotdaļfināls
 1994 — Ceturtdaļfināls
 1998 — Grupu turnīrs
 2002 — Ceturtdaļfināls
 2006 — Astotdaļfināls
 2010 — Čempioni
 2014 — Grupu turnīrs
 2018 — Astotdaļfināls

Eiropas čempionātos 
 1960 — Izstājās kvalifikācijas laikā
 1964 — Čempioni
 1968—1976 — Nekvalificējās
 1980 — Grupu turnīrs
 1984 — 2. vieta
 1988 — Grupu turnīrs
 1992 — Nekvalificējās
 1996 — Ceturtdaļfināls
 2000 — Ceturtdaļfināls
 2004 — Grupu turnīrs
 2008 — Čempioni
 2012 — Čempioni
 2016 — Astotdaļfināls
 2020 - Pusfināls

Spēlētāju rekordi

Visvairāk aizvadīto spēļu

Visvairāk gūto vārtu

Sastāvs 
Komandas sastāvs 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.

Skatīt arī 
 Spānijas izlase 2010. gada Pasaules kausa finālturnīrā

Atsauces 

Spānijas futbola izlase
Šveices futbola izlase

Šveices futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Šveici starptautiskās futbola sacensībās. Šveices futbola izlasi pārvalda Šveices Futbola asociācija. Savu pirmo spēli valstsvienība aizvadīja 1905. gadā pret Franciju. Šveices izlase 11 reizes ir piedalījusies FIFA Pasaules kausa finālturnīros, trīs reizes tā ir iekļuvusi ceturtdaļfinālā (1934., 1938. un 1954. gadā). 2008. gadā kopā ar Austriju Šveice rīkoja Eiropas čempionātu futbolā.

Pasaules čempionātos 
 1930 - Nepiedalījās
 1934 - Ceturtdaļfināls
 1938 - Ceturtdaļfināls
 1950 - Grupu turnīrs
 1954 - Ceturtdaļfināls
 1958 - Nekvalificējās
 1962 - Grupu turnīrs
 1966 - Grupu turnīrs
 1970-1990 - Nekvalificējās
 1994 - Astotdaļfināls
 1998 - Nekvalificējās
 2002 - Nekvalificējās
 2006 - Astotdaļfināls
 2010 - Grupu turnīrs
 2014 - Astotdaļfināls
 2018 - Astotdaļfināls

Eiropas čempionātos 
 1960-1992 - Nekvalificējās
 1996 - Grupu turnīrs
 2000 - Nekvalificējās
 2004 - Grupu turnīrs
 2008 - Grupu turnīrs
 2012- Nekvalificējās
 2016-Astotdaļfināls
 2020- Ceturtdaļfināls

Spēlētāju rekordi

Visvairāk aizvadīto spēļu

Visvairāk gūto vārtu

Sastāvs 
Komandas sastāvs 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.

Treneri 
 Karls Rapans (1960 — 1963)
 Alfredo Foni (1964 — 1967)
 Ervins Ballabio (1967 — 1969)
 Luī Morē (1970 — 1971)
 Renē Isī (1973 — 1976)
 Rodžers Fonlantens (1977 — 1979)
 Leo Volkers (1979 — 1980)
 Pols Volfisbergs (1981 — 1985)
 Daniels Žandipē (1986 — 1989)
 Uli Štielike (1989 — 1991)
 Rojs Hodžsons (1992 — 1995)
 Artūrs Žorge (1996)
 Rolfs Fringers (1996 — 1997)
 Žilbērs Gress (1998 — 1999)
 Enco Trosero (2000 — 2001)
 Jakobs Kūns (2001 — 2008)
 Otmārs Hicfelds (2008 — 2014)
 Vladimirs Petkovičs (2014 — 2021)
 Murats Jakins (2021 — pašlaik)

Skatīt arī 
 Šveices futbola izlase 2010. gada Pasaules kausa finālturnīrā

Atsauces 

Szveices futbola izlase
K2

K2, Čogori, Godvina Ostina kalns, Dapsangs ir augstākā virsotne Karakorumā. Augstums 8611 m virs jūras līmeņa, otrā augstākā virsotne pēc Everesta. K2 atrodas uz Ķīnas un Pakistānas robežas.

Nosaukums K2 ir saistīts ar to, ka sava laikā Indijas topogrāfiskais dienests reģistrēja daudzas kalnu virsotnes bez nosaukumiem, un piešķīra apzīmējumus pēc kalnu sistēmas (šajā gadījumā - Karakoruma) pirmā burta un kārtas numura. Vēsturiski ir iegājies, ka galvenokārt lieto nosaukumu K2.

Kalns sastāv no granītiem un gneisiem. Dienvidu nogāzē līdz 3500 m augstumam Šaiokas upes (Indas pieteka) virzienā atrodas Baltoro šļūdonis, kura garums sasniedz 60 km un platība — 770 km2.

Vēsture 
Kalnu eiropieši pirmoreiz atklāja 1856. gadā Henrija Godvina-Ostina Karakoruma ekspedīcijas laikā, un tam tika dots pagaidu nosaukums K2.

1902. gadā notika pirmais mēģinājums uzkāpt kalnā, ko veica Oskars Ekenšteins un Oleisters Krovlijs, bet kāpšana beidzās neveiksmīgi. 1909. gadā virsotni centās sasniegt itālis Luidži Abruckis, bet tika tikai līdz 5400 m augstumam. 1938. gadā notika amerikāņu ekspedīcija Haustona vadībā, bet tā arī beidzās neveiksmīgi. 1939. gadā notika amerikāņu ekspedīcija Visnera vadībā, kura arī beidzās nesekmīgi, bet tika sasniegta 8384 metru atzīme. 1953. gadā amerikānis Haustons atkal mēģināja uzkāpt virsotnē, bet no tā bija jāatsakās pēc ekspedīcijas dalībnieka Hilkeja bojāejas. Tikai 1954. gadā itāļiem Ahille Kompanjoni un Lino Lačedelli izdevās pirmoreiz uzkāpt K2 virsotnē.

Ārējās saites 

Karakorums
Astoņtūkstošnieki
Pakistānas ģeogrāfija
Ķīnas ģeogrāfija
Karakorums

Karakorums (tjurku "Melnie akmeņainie kalni") - kalnu sistēma Centrālāzijā, Ķīnas, Pakistānas un Indijas pierobežas rajonā. Atrodas starp Pamiru un Kuņluņu ziemeļos, Himalajiem dienvidos. Karororums ir otrā augstākā (pēc Himalajiem) kalnu sistēma pasaulē. To veido vairākas paralēlas kalnu grēdas, centralajā daļā monolīts masīvs; sadala Indas un Tarimas upes baseinus. Karakorumu dažreiz pieskaita pie Himalajiem, lai gan ģeologiski tā ir atsevišķa kalnu sistēma.

Garums aptuveni 500 km (kopā ar Čangčenmo un Pangonga kalnu grēdu vairāk nekā 800 km), platums 150 - 250 km. Grēdu vidējais augstums aptuveni 6000 m.

Karakorums veidojies galvenokārt triasā, lūzumi kainozojā.

Augstākās virsotnes 
Četras virsotnes augstākas par 8000 m, 8 virsotnes augstākas par 7500 m.

 K2 (8611 m)
 Gašerbrums I (8068 m)
 Brods (8047 m)
 Gašerbrums II (8035 m)
 Gašerbrums III (7952 m)
 Gašerbrums IV (7925 m)

Derīgie izrakteņi 
Karakorumā iegūst berilija, molibdēna rūdas; ir sēra, zelta, dārgakmeņu atradnes; minerālūdeņu avoti.

Klimats 
Kontinentāls pustuksnešu klimats. Nokrišņi no 100 mm gadā (piekājē) līdz 500 mm (virs 5000 m). Tikai dienvidu nogāzēs nonāk musons, kas atnes lietu no Indijas; ziemeļu nogāzēs raksturīgs liels sausums.

Apledojums 17 800 km². Lielākie šļūdoņi: Siačens (75 km), Baltoro (60 km), Biafo, Hispara šļūdonis.

Sniega robeža dienvidu nogāzē aptuveni 4700 m virs jūras līmeņa, ziemeļu - 5900 m.

Flora 
Ziemeļu nogāze akmeņaina, tuksnešaina, tikai zemāk par 2500 m ir sastiepami augi. Dienvidu nogāzē 3000 - 3500 m augstumā sastopami skujkoku (priedes un himalaju ciedri) un sīklapju meži, augstāk - stepe un pļavas.

Lauksaimniecība 
Iedzīvotāji nodarbojas ar lopkopību. Dienvidu nogāzēs - arī ar zemkopību.

Kalnu sistēmas
Pakistānas ģeogrāfija
Ķīnas ģeogrāfija
Indijas ģeogrāfija
Bufalo "Sabres"

Bufalo "Sabres" () ir profesionāls ASV hokeja klubs, kas ir bāzēts Bufalo, Ņujorkas štatā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās hokeja līgas Austrumu konferences Atlantijas okeāna divīzijā. Tas tika dibināts 1970. gadā un kopš dibināšanas brīža spēlē NHL.

Savas pastāvēšanas vēsturē "Sabres" ne reizi nav izcīnījis Stenlija kausu, 3 reizes ir kļuvis par konferences uzvarētāju un 6 reizes — divīzijas čempionu. Mājas spēles komanda aizvada KeyBank Center.

Sasniegumi 
 Stenlija kauss: 0

 Konferences čempioni: 3
 1974.—75., 1979.—80., 1998.—99.

 Divīzijas čempioni: 6
 1974.—75., 1979.—80., 1980.—81., 1996.—97., 2006.—07., 2009.—10.

Vēsture 
"Sabres" tika izveidota 1970. gadā, un 1970.—71. gada sezonā kopā ar Vankūveras "Canucks" uzsāka spēlēt NHL. Vasarā "Sabres" ieguva pirmās izvēles tiesības NHL draftā, un komanda izvēlējās Žilbēru Pero. Savā debijas sezonā viņš "Sabres" rindās guva 38 vārtus un kā līgas labākais debitants ieguva Kaldera balvu. Nākamajā sezonā Pero pievienojās Riks Martins un Renē Robērs, izveidojoties vienai no vadošajām NHL uzbrucēju maiņām 1970. gados. 1972.—73. gada sezonā "Sabres" pirmo reizi sasniedza Stenlija kausa izcīņu, taču tajā jau pirmajā kārtā komanda piekāpās Monreālas "Canadiens".

1974. gada februārī auto avārijā bojā gāja Tims Hortons, viens no vadošajiem "Sabres" aizsargiem. Nākamajā sezonā komandai izdevās sasniegt Stenlija kausa finālsēriju. Tajā gan "Sabres" ar 2—4 piekāpās Filadelfijas "Flyers" hokejistiem.

Spēlētāji

Pašreizējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2021. gada 7. oktobrī.

Vārtsargi 
 31  Ēriks Komrijs
41  Kreigs Andersons

Aizsargi 

 10  Henri Jokiharju
 20  Lorenss Piluts
 23  Matiass Samuelsons
 25  Ouens Pauers
 26  Rasmuss Dālīns (Kapteiņa palīgs)
 46  Iļja Ļubuškins
 78  Džeikobs Braisons

Uzbrucēji 

 8  Railijs Šīens

 15  Anderss Bjorks
 19  Peitons Krebss
 20  Kodijs Īkins
 21  Kails Okposo (Kapteinis)
 22  Džeks Kvinns
24  Dilans Kozens
 28  Zemgus Girgensons (Kapteiņa palīgs)
29  Vinnijs Hinostroza
37  Keisijs Mitelštats
 53  Džefs Skiners
 71  Viktors Olofsons
 72  Teidžs Tompsons
74  Rasmuss Asplunds
89  Alekss Taks

Līderi

Komandas visu laiku rezultatīvākie spēlētāji

Kluba spēlētāju rekordi 
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Aleksandrs Mogiļnijs, 76 (1992.—93.)
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Pets Lafontēns, 95 (1995.—96.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Pets Lafontēns, 148 (1995.—96.)
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Robs Rejs, 354 (1991.—92.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Fils Hauslijs, 81 (1989.—90.)

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā mājaslapa
Arno Brēkers

Arno Brēkers (, dzimis  Elberfeldē, tagad Vupertāle, Vācijas impērijā, miris  Diseldorfā, Vācijā) bija nacistiskās Vācijas skulptors.

Kaut arī agrīnie darbi nacistu klasifikācijā pieskaitāmi pie deģeneratīvās mākslas, viņš bija viens no nacistu "galma" tēlniekiem.

Otrā pasaules kara rezultātā lielākā daļa Brēkera darbu gājuši bojā.

Ārējās saites 

 
 Arno Brēkera muzeja mājaslapa 
 Arno Brēkera darbi 

1900. gadā dzimušie
1991. gadā mirušie
Vācijas tēlnieki
Vācijas mākslinieki
Vācijas arhitekti
NSDAP biedri
Ziemeļreinā-Vestfālenē dzimušie
Monreālas "Canadiens"

Monreālas "Canadiens" (, ) ir profesionāls Kanādas hokeja klubs, kas bāzēts Monreālā, Kvebekas provicē, Kanādā. Kluba oficiālais nosaukums ir Le Club de Hockey Canadien un tas ir viens no visu laiku veiksmīgākajiem klubiem Ziemeļamerikas sporta vēsturē. Klubs spēlē Nacionālās hokeja līgas Austrumu konferences Atlantijas okeāna divīzijā. Tas tika dibināts  un kopš 1917. gada spēlē NHL, pirms tam spēlēja Nacionālajā hokeja asociācijā.

Savas pastāvēšanas vēsturē "Canadiens" ir 24 reizes izcīnījis Stenlija kausu, visvairāk no visām NHL komandām. 8 reizes tas ir kļuvis par konferences uzvarētāju un 24 reizes — divīzijas čempionu. Mājas spēles komanda aizvada Bell Centre hallē, kurā ir 21 273 sēdvietas.

Sasniegumi 
 Stenlija kauss: 24
 1915–16, 1923–24, 1929–30, 1930–31, 1943–44, 1945–46, 1952–53, 1955–56, 1956–57, 1957–58, 1958–59, 1959–60, 1964–65, 1965–66, 1967–68, 1968–69, 1970–71, 1972–73, 1975–76, 1976–77, 1977–78, 1978–79, 1985–86, 1992–93

 Konferences čempioni: 8
 1975–76, 1976–77, 1977–78, 1978–79, 1980–81, 1985–86, 1988–89, 1992–93

 Divīzijas čempioni: 24
 1927–28, 1928–29, 1930–31, 1931–32, 1936–37, 1967–68, 1968–69, 1972–73, 1974–75, 1975–76, 1976–77, 1977–78, 1978–79, 1979–80, 1980–81, 1981–82, 1984–85, 1987–88, 1988–89, 1991–92, 2007–08, 2012–13, 2014–15, 2016–17

Spēlētāji 

Komandā savulaik spēlējuši tādi spēlētāji kā Dags Hārvijs, Gijs Leflērs, Moriss Rišārs, Žans Belivo, Bobs Geinijs, Endrū Kasels, Saku Koivu, Hosē Teodors, Patriks Ruā, Mets Naslunds.

Pašreizējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 7. oktobrī.

Vārtsargi 
 30  Keidens Primo
 31  Kerijs Praiss
34  Džeiks Allens
 34  Sems Montembo

Aizsargi 
6   Kriss Vaidmens
8   Maiks Matesons
 21  Keidens Gūle
44  Džoels Edmundsons (Kapteiņa palīgs)
52  Džastins Barons
54  Džordans Heriss
 58  Davids Savārs

Uzbrucēji 
 11  Brendans Gelahers (Kapteiņa palīgs)
 14  Niks Suzuki (Kapteinis)
17  Džošs Andersons
20  Jurajs Slafkovskis
22  Kouls Kofilds
 27  Džonatans Druāns
28  Kristians Dvoraks
32  Rems Pitliks
40  Joels Armia
 41  Pols Bairons
 55  Maikls Peceta
 63  Jevgēņijs Dadonovs
68  Maiks Hofmens
71  Džeiks Evanss 
77  Kirbijs Dehs
 91  Šons Monahens

Latvijas hokejisti "Canadiens" sastāvā

Līderi

Komandas visu laiku rezultatīvākie spēlētāji

Kluba spēlētāju rekordi 
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Stīvs Šats un Gijs Leflērs, 60 (1976.—77. un 1977.—78.)
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Pīts Mahovličs, 82 (1974.—75.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Gijs Leflērs, 136 (1976.—77.)
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Kriss Nilans, 358 (1984.—85.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Lerijs Robinsons, 85 (1976.—77.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp debitantiem: Matss Nēslunds un Kjells Dālins, 71 (1982.—83. un 1985.—86.)

Komandas iepriekšējie logo 
Kopš komandas dibināšanas brīža 1909. gadā komandai kopā bijuši 6 logo. Pašreizējais komandas logo tiek izmantots jau kopš 1953. gada.

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā mājaslapa 
 Oficiālā kluba vēstures mājaslapa
Dima Bilans

Viktors Belans (; dzimis , Karačajā-Čerkesijā, Krievijā), pazīstams ar pseidonīmu Dima Bilans () ir krievu popmūziķis. Viņš ir divreiz pārstāvējis Krieviju Eirovīzijas dziesmu konkursā. 2006. gadā ar dziesmu "Never Let You Go" viņš palika otrais, bet 2008. gadā ar dziesmu "Believe" viņš izcīnīja Krievijas pirmo Eirovīzijas uzvaru.

Biogrāfija 
Kad Dimam bija viens gads, viņa ģimene pārvācās uz Tatarstānu. Kad viņam bija seši gadi, viņi pārvācās uz Kabardu un Balkāriju, kur viņš gāja skolā. Dima karjeru uzsāka, iegūstot ceturto vietu starptautiskajā mūzikas festivālā "Jaunais vilnis" 2002. gadā. 2003. gadā tika izdots pirmais albums ar nosaukumu "Я ночной хулиган" (Es esmu nakts huligāns), kurā bija iekļautas vairāku dziesmu kaverversijas. 2004. gadā viņš realizēja veiksmīgu singlu "На берегу неба" (Debesu krastā), kas bija galvenais hits viņa jaunajā albumā.

 Dima Bilans saņēma divas MTV Russian Music Awards balvas, bet 2007. gada novembra sākumā Minhenē saņēma savu trešo MTV balvu.

Eirovīzija 
2006. gada marta vidū Dima Bilans tika izvēlēts par Krievijas pārstāvi Eirovīzijā. No 37 dziemām Never Let You Go ieguva 2. vietu, kas tolaik bija labākais Krievijas sasniegums. 2000. gadā tāds pats rezultāts bija Alsu dziesmai "Solo". Kopā dziedātājs ieguva 248 punktus — par 44 mazāk nekā uzvarētājiem Lordi.

 Bilans uzvarēja Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu "Believe". Tā ieguva 272 punktus, par 42 vairāk nekā tuvākajiem sekotājiem ukraiņiem. Tā bija Krievijas pirmā uzvara Eirovīzijā.
2008. gada jūnijā izdeva albumu krievu valodā.
2009. gada maijā izdeva albumu angļu valodā. Dziesmas producējis Jim Beanz (Timbaland Production).

Diskogrāfija 
 2003 — Ya nochnoi huligan (Я ночной хулиган)
 2004 — Na beregu neba (На берегу неба)
 2006 — Vremya-reka (Время-река)
 2008 — Protiv Pravil (Против правил)

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa , 

1981. gadā dzimušie
Krievu dziedātāji
Krievijas Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki
2008. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki‎
Eirovīzijas dziesmu konkursa uzvarētāji
2006. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki
Krievijas Federācijas Nopelniem bagātie skatuves mākslinieki
Tīna Karola

Tīna Karola (, īstajā vārdā Tetjana Libermane (Тетяна Григорівна Ліберман), dzimusi ) ir ukraiņu dziedātāja.

Dzimusi ukraiņu ģimenē Orotukanā, Magadanas apgabalā, Krievijas Tālajos austrumos. Kad viņai bija seši gadi, viņas ģimene pārcēlās uz Ivanofrankivsku, Ukrainā. Tīna Karola beigusi mūzikas skolu un Kijivas mūzikas institūtu. Tīna Karola ir dziedājusi dažādos stilos: reģionālajā, internacionālajā un ir pat dziedājusi ebreju muzikālajos teātros. 2005. gadā viņa ieguva otro vietu Latvijas festivālā Jaunais Vilnis. Tīna Karola kļuva par Ukrainas Nacionālo gaisa spēku kora galveno solisti.

2006. gadā viņa uzvarēja Ukrainas Eirovīzijas dziesmu konkursa finālā ar dziesmu "Ti — zirka!", bet pēc tam nolēma startēt ar dziesmu "I'm your Queen", bet galu galā nomainīja dziesmas nosaukumu un vārdus uz "Show me your love" un ieguva 7. vietu.

Diskogrāfija 
Studijas albumi
 Show Me Your Love (2006)
 Полюс притяжения (2007)
 9 жизней (2010)
 Помню (2014)
 Интонации (2017)
 Найти своих (2020)
 Красиво (2021)
 Молода кров (2021)

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa

1985. gadā dzimušie
Ukraiņu dziedātāji
Ukrainas Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki
2006. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki‎
Magadanas apgabalā dzimušie
Ukrainas futbola izlase

Ukrainas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Ukrainas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Ukrainas futbola izlasi pārvalda Ukrainas Futbola Federācija. Padomju laikos PSRS izlasē bija daudz ukraiņu. Savu pirmo spēli pēc PSRS sabrukšanas izlase aizvadīja 1992. gadā pret Gruzijas izlasi. 2006. gadā Ukrainas izlase pirmoreiz piedalījās Pasaules čempionātā, kur iekļuva ceturtdaļfinālā, piekāpjoties nākamajiem Pasaules čempioniem itāļiem.

Pasaules čempionātos 
 1930-1994 - Nepiedalījās, atradās PSRS sastāvā
 1998-2002 - Nekvalificējās
 2006 - Ceturtdaļfināls
 2010—2018 - Nekvalificējās
 2022 - Nekvalificējās

Eiropas čempionātos 
 1960-1992 - Nepiedalījās, atradās PSRS sastāvā
 1996-2008 - Nekvalificējās
 2012 - Kvalificējusies kā rīkotājvalsts (kopā ar Poliju). Grupu turnīrs
 2016 - Grupu turnīrs
 2020 - Ceturtdaļfināls

Sastāvs 
Uz 2022. gada jūnija spēlēm 2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijā un UEFA Nāciju līgā tika izsaukti šādi spēlētāji. Spēles un gūtie vārti pēc  spēles pret Bosniju un Hercegovinu.

Atsauces 

Eiropas futbola izlases
Ungārijas futbola izlase

Ungārijas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Ungārijas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Ungārijas futbola izlasi pārvalda Ungārijas Futbola Federācija. Savus lielākos panākumus Ungārijas izlase sasniedza 20. gadsimta vidū. Šajā laikā tā bija viena no spēcīgākajām futbola izlasēm pasaulē, divas reizes iegūstot 2. vietu Pasaules čempionātos (1938. un 1954. gadā). Pēdējos gados Ungārijas izlase vairs nav starp spēcīgākajām un pēdējoreiz Pasaules kausa finālturnīrā spēlēja 1986. gadā.

Pasaules čempionātos 
 1930 — Nepiedalījās
 1934 — Ceturtdaļfināls
 1938 — 2. vieta
 1950 — 4. vieta
 1954 — 2. vieta
 1958 — Grupu turnīrs
 1962 — Ceturtdaļfināls
 1966 — Ceturtdaļfināls
 1970 — Nekvalificējās
 1974 — Nekvalificējās
 1978 — Grupu turnīrs
 1982 — Grupu turnīrs
 1986 — Grupu turnīrs
 1990-2010 — Nekvalificējās
 2014 — Nekvalificējās
2018 — Nekvalificējās

Eiropas čempionātos 
 1960 — Nekvalificējās
 1964 — 3. vieta
 1968 — Nekvalificējās
 1972 — 4. vieta
 1976-2012 — Nekvalificējās
 2016 — Astotdaļfināls
 2020 - Grupu turnīrs

Sastāvs 
Komandas sastāvs 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.

Atsauces 

Eiropas futbola izlases
Futbols Ungārijā
Vācijas futbola izlase

Vācijas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Vācijas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Vācijas futbola izlasi pārvalda Vācijas Futbola asociācija. Vācijas izlase ir četrkārtēja Pasaules čempione, kā arī trīsreiz ir triumfējusi Eiropas čempionātā, tādējādi Vācijas izlase ir titulētākā Eiropas futbola izlase. Pēc Otrā pasaules kara apvienotā Vācija sadalījās, izveidojoties divām valstīm VFR (Rietumvācija) un VDR (Austrumvācija). Laika posmā pēc Otrā pasaules kara līdz 1990. gadam pastāvēja VDR futbola izlase, bet, pēc abu Vāciju atkalapvienošanās, atkal pastāvēja apvienotās Vācijas izlase.

Pasaules čempionātos 

 1930 - Nepiedalījās
 1934 - 3. vieta
 1938 - Astotdaļfināls
 1950 - Nepiedalījās
 1954 - Čempioni
 1958 - 4. vieta
 1962 - Ceturtdaļfināls
 1966 - 2. vieta
 1970 - 3. vieta
 1974 - Čempioni
 1978 - 2. kārta
 1982 - 2. vieta
 1986 - 2. vieta
 1990 - Čempioni
 1994 - Ceturtdaļfināls
 1998 - Ceturtdaļfināls
 2002 - 2. vieta
 2006 - 3. vieta
 2010 - 3. vieta
 2014 - Čempioni
 2018 - Grupu turnīrs

1930.-1938. un kopš 1994. kā Vācijas izlase; 1950.-1990. kā VFR (Rietumvācijas) izlase

Eiropas čempionātos 
 1960 - Nepiedalījās
 1964 - Nepiedalījās
 1968 - Nekvalificējās
 1972 - Čempioni
 1976 - 2. vieta
 1980 - Čempioni
 1984 - Grupu turnīrs
 1988 - Pusfināls
 1992 - 2. vieta
 1996 - Čempioni
 2000 - Grupu turnīrs
 2004 - Grupu turnīrs
 2008 - 2. vieta
 2012 - Pusfināls
 2016 - Pusfināls
 2020 - Astotdaļfināls

1960.-1988. kā VFR (Rietumvācijas) izlase; kopš 1992. kā Vācijas izlase

Spēlētāju rekordi

Visvairāk aizvadīto spēļu

Visvairāk gūto vārtu

Sastāvs 
Komandas sastāvs 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.

Skatīt arī 
 Vācijas izlase 2012. gada Eiropas čempionātā
 Vācijas futbola izlase 2010. gada Pasaules kausa finālturnīrā
 Vācijas sieviešu futbola izlase

Atsauces 

 
Eiropas futbola izlases
Vācijas Futbola asociācija

Vācijas Futbola Asociācija (DFB) (vācu val.: Deutscher Fußball-Bund) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Vācijā. Tā organizē nacionālo futbola čempionātu, Vācijas Bundeslīgu, kā arī atbild par Vācijas futbola izlasi. Tās galvenā mītne atrodas Frankfurtē. DFB ir gan viena no FIFA, gan UEFA dibinātājvalstīm.

Ārējās saites 
 Vācijas Futbola Asociācija

Futbola organizācijas
Velsas futbola izlase

Velsas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Velsu starptautiskās futbola sacensībās. Velsas futbola izlasi pārvalda Velsas Futbola asociācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1876. gadā pret Skotiju. Velsas izlase divreiz ir piedalījusies FIFA Pasaules kausa finālturnīrā — 1958. gadā, kad Velsa iekļuva ceturtdaļfinālā, kurā ar 0:1 zaudēja nākamajiem čempioniem brazīļiem un 2022. gadā. Pirmo reizi Eiropas čempionāta finālturnīrā piedalījās 2016. gadā, sasniedzot pusfinālu.

Pasaules čempionātos 
 1930-1938 - Nepiedalījās
 1950 - Nekvalificējās
 1954 - Nekvalificējās
 1958 - Ceturtdaļfināls
 1962-2010 - Nekvalificējās
 2014 - Nekvalificējās
2018 - Nekvalificējās
 2022 -

Eiropas čempionātos 
 1960 - Nepiedalījās
 1964-2012 - Nekvalificējās
 2016 - Pusfināls
 2020 - Astotdaļfināls

Spēlētāju rekordi

Visvairāk aizvadīto spēļu

Visvairāk gūto vārtu

Sastāvs 
Komandas sastāvs 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.

Atsauces 

Eiropas futbola izlases
Velsas Futbola asociācija

Velsas Futbola Asociācija (, ) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Velsā. Tā organizē Velsas Futbola līgu, kā arī atbild par Velsas futbola izlasi. Asociācija tika dibināta 1876, un tā ir 3. vecākā futbola asociācija pasaulē. Tā ir gan UEFA, gan FIFA locekle.

Ārējās saites 
 Velsas Futbola Asociācija

Futbola organizācijas
Ziemeļīrijas futbola izlase

Ziemeļīrijas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Ziemeļīriju starptautiskās futbola sacensībās. Ziemeļīrijas futbola izlasi pārvalda Ziemeļīrijas Futbola asociācija. Līdz 1921. gadam, kad arī Īrija piederēja Lielbritānijai, pastāvēja apvienotā Īrijas futbola izlase. Tā kā Ziemeļīrijas futbols palika tās pašas asociācijas pārvaldē, to uzskata apvienotās Īrijas izlases mantinieci. Tā turpināja spēlēt kā visas Īrijas komanda līdz pat 1950. gadam. Ziemeļīrijas izlase 3 reizes ir piedalījusies FIFA Pasaules kausa finālturnīros, bet visaugstākais sasniegums ir iekļūšana 1958. gada Pasaules kausa ceturtdaļfinālā. Pirmo reizi Eiropas čempionāta finālturnīrā spēlēja 2016. gadā, kad iekļuva astotdaļfinālā.

Pasaules čempionātos 
 1930-1938 - Nepiedalījās
 1950 - Nekvalificējās
 1954 - Nekvalificējās
 1958 - Ceturtdaļfināls
 1962-1978 - Nekvalificējās
 1982 - 2. kārta
 1986 - Grupu turnīrs
 1990-2010 - Nekvalificējās
 2014 - Nekvalificējās
2018 - Nekvalificējās

Eiropas čempionātos 
 1960 - Nepiedalījās
 1964-2012 - Nekvalificējās
 2016 - Astotdaļfināls
2020 - Nekvalificējās

Sastāvs 
Sastāvs, kas tika izsaukts uz 2020. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas izslēgšanas spēli pret Slovākiju (12.11.2020) un 2020.—2021. gada UEFA Nāciju līgas spēlēm pret Austriju (15.11.2020) un Rumāniju (18.11.2020).

Ārējās saites 
 Ziemeļīrijas futbola mājaslapa

Eiropas futbola izlases
Argentīnas futbola izlase

Argentīnas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Argentīnas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Argentīnas futbola izlasi pārvalda Argentīnas Futbola asociācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1901. gadā pret Urugvajas izlasi. 1930. gadā izlase kļuva par vienu no tām 13 izlasēm, kas piedalījās pirmajā Pasaules čempionātā. Kopš tā laika Argentīnas izlase FIFA Pasaules kausa finālturnīros ir piedalījusies 17 reizes, 2 reizes arī kļūstot par čempioniem (1978. un 1986. gadā). Dienvidamerikas čempionātā jeb Copa América izlase ir piedalījusies 43 reizes, bet uzvarējusi 15 reizes.

Pasaules čempionātos 
 1930 — 2. vieta
 1934 — Astotdaļfināls
 1938 — Izstājās
 1950 — Izstājās
 1954 — Nepiedalījās
 1958 — Grupu turnīrs
 1962 — Grupu turnīrs
 1966 — Ceturtdaļfināls
 1970 — Nekvalificējās
 1974 — 2. kārta
 1978 — Čempioni
 1982 — 2. kārta
 1986 — Čempioni
 1990 — 2. vieta
 1994 — Astotdaļfināls
 1998 — Ceturtdaļfināls
 2002 — Grupu turnīrs
 2006 — Ceturtdaļfināls
 2010 — Ceturtdaļfināls
 2014 — 2. vieta
 2018 — Astotdaļfināls

Copa América

Sastāvs  
Komandas sastāvs 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.

Skatīt arī 
 Argentīnas futbola izlase 2010. gada Pasaules kausa finālturnīrā

Atsauces 

Argentīnas futbola izlase
Bolīvijas futbola izlase

Bolīvijas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Bolīvijas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Bolīvijas futbola izlasi pārvalda Bolīvijas Futbola federācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1926. gadā pret Čīli. Bolīvijas izlase vienmēr ir bijusi viena no vājākajām CONMEBOL izlasēm un Pasaules čempionātu finālturnīros tā ir piedalījusies tikai 3 reizes. 1930. gadā tā kļuva par vienu no tām 13 izlasēm, kas piedalījās pirmajā Pasaules čempionātā. Vēl izlase ir spēlējusi arī 1950. gada čempionātā, un pagaidām pēdējo reizi — 1994. gada Pasaules čempionātā. Copa América Bolīvijas izlase ir piedalījusies 28 reizes, bet uzvarējusi pagaidām vienreiz — 1963. gadā.

Pasaules čempionātos 
 1930 - Astotdaļfināls
 1934 - Nepiedalījās
 1938 - Nepiedalījās
 1950 - Grupu turnīrs
 1954 - Nepiedalījās
 1958-1990 - Nekvalificējās
 1994 - Grupu turnīrs
 1998-2010 - Nekvalificējās
 2014 - Nekvalificējās

Copa América

Ārējās saites 

 Bolīvijas Futbola federācija
 Bolīvijas profils FIFA vietnē 

Dienvidamerikas futbola izlases
Ingrīda Bergmane

Ingrīda Bergmane (; dzimusi  Stokholmā, mirusi  Londonā) bija zviedru aktrise. Trīskārtēja Amerikas Kinoakadēmijas balvas laureāte — divas reizes saņēmusi šo balvu kā labākā aktrise galvenajā lomā ("Gāzes gaisma" (1944), "Anastasija" (Anastasia, 1956)) un vienu reizi kā labākā aktrise otrā plāna lomā ("Slepkavība Austrumu ekspresī" (1974)).

Pirmā Bergmanes kinoloma bija 1932. gadā, pēdējā — 1982. gadā. No 1939. gada sāka spēlēt Holivudas filmās.

Klasiska ir Bergmanes loma Maikla Kertica 1943. gada filmā "Kasablanka", kurā viņa spēlē kopā ar Hamfriju Bogartu. Piedalījusies Alfreda Hičkoka, Ingmara Bergmana, Roberto Roselīni un citu ievērojamu kinorežisoru filmās.

1999. gadā Amerikas Kinoinstitūts Ingrīdu Bergmani ierindoja dižāko Amerikas ekrāna leģendu saraksta "Visu laiku izcilākā sieviešu kārtas zvaigzne" 4. vietā.

Atsauces

Ārējās saites 

1915. gadā dzimušie
1982. gadā mirušie
Stokholmā dzimušie
Zviedru kinoaktieri
Zviedrijas aktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas aktrises
Zelta globusa balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Emmy balvas ieguvēji
Cēzara balvas ieguvēji
731. vienība

731. vienība () bija slepena Japānas Impērijas armijas vienības, kas Japānas karā Ķīnā (1937-1945) un Otrā pasaules kara laikā veica bioloģisko ieroču pētījumus un dažāda veida eksperimentus ar cilvēkiem.

Vienība bija maskēta kā ūdens attīrīšanas vienība un bija bāzēta Japānas okupētajā Ķīnas daļā. 
Vairāki austrumu un rietumu infomācijas avoti lēš, ka 731. vienības eksperimentos ir gājuši bojā apmēram 3000 - 200 000 cilvēku - ķīniešu, korejiešu, mongoļu, sabiedroto civiliedzīvotāji un karagūstekņi (īpaši krievu gūstekņu).

Bez 731. vienības pastāvēja arī līdzīgas vienības, kas darbojās pārējās japāņu okupētajās teritorijās, laika posmā no 1931. - 1945. gadam un bija atbildīgas par daudziem pastrādātajiem kara noziegumiem okupētajās teritorijās.

Pēc kara un vienības izformēšanas liela daļa personu, kas bija darbojušās vienībā, netika tiesātas kara tribunālā, jo viņu drošību nodrošināja ASV okupācijas spēki Japānā, apmaiņā pret viņu pētījumiem bioloģisko ieroču jomā.

Atsauces 

Otrais pasaules karš
Malme

Malme () ir pilsēta Zviedrijas galējos dienvidos — Skonē, Ēresuna šauruma krastā. Šauruma otrā krastā atrodas Dānijas galvaspilsēta Kopenhāgena, ar kuru Malme veido kopīgu aglomerāciju. Kopš 2000. gada abas pilsētas savieno tilts. Pilsētā ir bāzēts Allsvenskan futbola līgas klubs Malmes FF.

Viena no rūpnieciski visattīstītākajām pilsētām Zviedrijā (piemēram, kuģu būves uzņēmums Kockums). Tomēr 20. gadsimta otrajā pusē piedzīvojusi saimniecības lejupslīdi — 1995. gadā Malmē procentuāli bija vislielākais bezdarbnieku skaits Zviedrijā.

Vēsture 
Pilsētu dibināja dāņi 13. gadsimtā. 15. gadsimtā tā kļuva par vienu no svarīgākajām Dānijas ostām. 1437. gadā Dānijas karalis Pomerānijas Ēriks piešķīra pilsētai ģerboni. No 1527. līdz 1529. gadam Malmē nostiprinājās luterticība.

1658. gadā, pamatojoties uz Roskildes līgumu, Skone, tātad arī Malme, tika iekļauta Zviedrijas sastāvā. 1677. gadā dāņi aplenca Malmi, cenšoties to atgūt, tomēr tas neizdevās.

19. gadsimta vidū, pateicoties dzelzceļa un kuģubūves attīstībai, Malme strauji uzplauka. 1971. gadā Malme sasniedza iedzīvotāju skaita maksimumu, pēc kura, sākoties saimniecības lejupslīdei un iedzīvotājiem pārceļoties uz piepilsētas pašvaldībām, tas sāka samazināties. Pilsētas saimniecības stāvoklis sāka uzlaboties tikai 20. gadsimta beigās.

Cilvēki 
Malmē vai tās apkārtnē dzimuši:

 Anita Ekberga (Anita Ekberg; 1931), aktrise;
 Zlatans Ibrahimovičs (Zlatan Ibrahimović; 1981), futbolists;
 Pērs Albins Hānsons (Per Albin Hansson; 1885—1946), politiķis;
 Lukass Mudisons (Lukas Moodysson; 1969), kinorežisors;
 Mikaels Pernforss (Mikael Pernfors; 1963), tenisists;
 Baltzars fon Plātens (Baltzar von Platen; 1898—1984), izgudrotājs;
 Kristians Vilhelmsons (Christian Wilhelmsson; 1979), futbolists.

Sadraudzības pilsētas 
Malmes sadraudzības pilsētas ir :

  Portadelaida Enfīlda, Austrālija
  Štrālzunde, Vācija
  Ščecina, Polija
  Tallina, Igaunija
  Tengšena, Ķīna
  Vāsa (pilsēta), Somija
  Varna, Bulgārija

Atsauces 

Zviedrijas pilsētas
Hēnirs

Hēnirs () skandināvu mitoloģijā ir āsu dievs, Odina pavadonis. Kopā ar Odinu un Loduru Hēnirs atdzīvina pirmos cilvēkus (skat. Asks un Embla; Hēnirs dod cilvēkiem saprātu), kā arī cīnās ar milzi Tjaci. Kopā ar Mīmiru Hēnirs dodas pie vāniem kā gūsteknis, lai noslēgtu pamieru starp āsiem un vāniem. Vāni padara Hēniru par savu valdnieku; Hēnirs vienmēr paklausa viedajam Mīmiram, līdz vāni to atklāj un nocērt Mīmiram galvu. Hēnira keningi ir "Odina dzīrubiedrs", "ceļabiedrs".

Saskaņā ar "Gaišreģes dziesmu" Hēnirs pārdzīvo Ragnaroku un turpina dzīvot jaunajā pasaulē. 

Skandināvu dievi
Latvijas Republikas Ministru kabinets

Latvijas Republikas Ministru kabinets ir Latvijas valsts valdība jeb valsts augstākā izpildvara. Tā sastāvu un darbību nosaka Latvijas Republikas Satversme un Ministru kabineta iekārtas likums. Ministru kabinetu sastāda persona, kurai to uztic darīt Valsts prezidents.

Kā pilntiesīgu kabineta locekli Ministru prezidents var kabinetā aicināt vienu Ministru prezidenta biedru un vienu vai vairākus ministrus īpašiem uzdevumiem. Ministru prezidenta biedra un īpašu uzdevumu ministru kompetenci nosaka Ministru
kabinets. Ministru prezidents var iecelt amatā valsts ministru. Ministru prezidents papildus saviem tiešajiem pienākumiem var uzņemties arī vienas ministrijas pastāvīgu vadību.

Ministru kabinets savus pienākumus sāk pildīt pēc tam, kad to ir atbalstījusi Saeima uzticības balsojumā. Atsevišķiem ministriem un valsts ministriem, kurus Ministru prezidents amatos ieceļ vēlāk, nepieciešams īpašs Saeimas lēmums par uzticību.

Ja Saeima izsaka neuzticību Ministru prezidentam, tad ir jāatkāpjas visam Ministru kabinetam. Ja neuzticība izteikta atsevišķam ministram, tad šim ministram jāatkāpjas un viņa vietā Ministru prezidentam jāaicina cita persona. Neuzticību visam Ministru kabinetam kopumā Saeima izsaka, pieņemot attiecīgu lēmumu vai noraidot Ministru kabineta sagatavoto un Saeimā iesniegto gadskārtējo valsts budžeta projektu.

Par Ministru kabineta atkāpšanos Ministru prezidents paziņo Valsts prezidentam un Saeimas priekšsēdētājam, kam tuvākajā sēdē par to jāinformē Saeima.

Ministru prezidents vai atsevišķi ministri un valsts ministri, kuri atkāpušies bez Saeimas neuzticības izteikšanas vai kuriem ir izteikta neuzticība, turpina pildīt amata pienākumus, izņemot gadījumus, kad Saeima lēmusi citādi un iecēlusi personas, kurām uzdota šo amatu pagaidu pildīšana, līdz tos uzņemas šī amata pēcnācēji.

Ja Ministru prezidents prasa, lai ministrs vai valsts ministrs atkāpjas, valsts ministram ir jāatkāpjas no amata arī tad, ja Saeima viņam nav izteikusi neuzticību. Ja no amata atkāpjas viens vai vairāki ministri, Ministru prezidents uz laiku var pats uzņemties viņu pienākumus vai uzdot tos pildīt citiem ministriem. Ministru prezidents atkāpušos ministru vietā uzaicina citas personas. Uzaicinātās personas sāk pildīt ministra amatu tikai tad, kad ir saņemta Saeimas uzticība.

Sastāvs 
Ministru kabinets sastāv no Ministru prezidenta un šādiem viņa aicinātiem ministriem:
 aizsardzības ministra,
 ārlietu ministra,
 ekonomikas ministra,
 finanšu ministra,
 iekšlietu ministra,
 izglītības un zinātnes ministra,
 kultūras ministra,
 labklājības ministra,
 satiksmes ministra,
 tieslietu ministra,
 veselības ministra,
 vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministra,
 zemkopības ministra.

Pašreizējais Ministru kabineta sastāvs

Atsauces

Ārējās saites 
 Latvijas Republikas Ministru kabineta oficiālā mājas lapa

Konstitucionālās tiesības

he:פוליטיקה של לטביה#ממשלת לטביה
Pasaules Veselības organizācija

Pasaules Veselības organizācija (PVO) ir specializēta Apvienoto Nāciju Organizācijas aģentūra. Tā ir nodibināta , galvenās mītnes vieta ir Ženēva. 

Pasaules Veselības organizācijas mērķis ir veicināt, lai cilvēki sasniegtu iespējami augstāku veselības līmeni. Veselība PVO Konstitūcijā ir definēta nevis tikai kā slimības vai vārguma neesība, bet kā pilnīga fiziska, garīga un sociālā labklājība.
Pasaules Veselības organizācijā ir 192 dalībvalstis. Augstākā pārvaldes institūcija — Pasaules Veselības asambleja, kurā ir visu dalībvalstu pārstāvji. Tā apstiprina organizācijas budžetu un lemj par svarīgākajiem veselības politikas jautājumiem. Izpildiestādes — PVO Izpildpadome, ģenerāldirektors.

PVO reģioni un to pārvaldes biroji 

 Eiropas reģions (EURO) — Kopenhāgenas birojs
 Amerikas reģions (AMRO) — Vašingtonas birojs
 Dienvidaustrumāzijas reģions (SEARO) — Deli birojs
 Āfrikas reģions (AFRO) - Brazavilas birojs
 Klusā okeāna reģions (WPRO) - Manilas birojs
 Austrumu Vidusjūras reģions (EMRO) - Kairas birojs

PVO uzdevumi 
 Izstrādāt starptautiskas rekomendācijas veselības aprūpē
 Noteikt veselības aprūpes standartus
 Sadarboties ar valstu valdībām nacionālo veselības aizsardzības programmu uzlabošanā
 Izstrādāt un izplatīt veselības aprūpes tehnoloģijas, informāciju un standartus

PVO darbības virzieni 
 Nacionālo veselības aizsardzības dienestu uzlabošana un nostiprināšana
 Infekcijas un citu slimību novēršana un apkarošana
 Apkārtējās vides aizsardzība un atveseļošana
 Mātes un bērna veselības aizsardzība
 Medicīnas darbinieku sagatavošana
 Medicīniski bioloģisku pētījumu attīstība
 Medicīnas statistikas apkopošana

Ārējās saites 

 PVO portāls: angliski, krieviski
 PVO dati par Latviju, angliski

ANO izveidotās organizācijas
Veselība
Veselība

Veselība ir pilnīga fiziska, garīga un sociāla labklājība, kā dzīves kvalitātes, personīgās un ģimenes labklājības pamats, kā arī slimības neesamība, kad cilvēks jūtas ne tikai fiziski stiprs un vesels, bet arī ir garīgi tīrs. 1984. gadā Pasaules Veselības organizācijas izveidotās veselības definīcija ir šāda: "veselība ir pakāpe, līdz kurai indivīds vai grupa spēj realizēt centienus un apmierināt vajadzības, gan pieņemot veselībai labvēlīgus lēmumus, gan mainot vides ietekmi". Veselība ir viena no cilvēka pamattiesībām. Vesels organisms ir sabalansēts organisms pilnīgi visās sfērās.

Cilvēku, kas rūpējas par cilvēku veselību, sauc par ārstu.

Veselības aprūpe 
Veselības aprūpe ir valsts nodrošināts sektors, kas organizē un nodrošina veselības aizsardzību ikvienai valstī dzīvojošajai personai. Šajā sektorā ietilpst slimnīcas, medpunkti, medicīnas speciālistu izglītošana, infrastruktūras veidošana tās nodrošināšanai, piemēram, neatliekamās palīdzības mašīnu iegāde, un tā tālāk. Veselības aprūpe iedalās četros sektoros: neatliekamajā medicīniskajā palīdzībā, primārajā veselības aprūpē, sekundārajā veselības aprūpē un terciārajā veselības aprūpē. Veselības aprūpe veido nozīmīgu daļu no ikvienas valsts tautsaimniecības.

Atsauces

Ārējās saites
Brazīlijas futbola izlase

Brazīlijas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Brazīlijas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Brazīlijas futbola izlasi pārvalda Brazīlijas Futbola konfederācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1914. gadā pret Argentīnas izlasi.

Brazīlijas izlase ir pieckārtēja pasaules čempione, triumfējot 1958., 1962., 1970., 1994. un 2002. gadā. Brazīlijas izlase vienmēr tikusi uzskatīta par vienu no spēcīgākajām pasaules komandām, tā ir vienīgā izlase, kas ir piedalījusies visos FIFA Pasaules kausa finālturnīros. Copa América Brazīlijai nav gājis tik labi, kur tā ir uzvarējusi 9 reizes, iepaliekot no senajiem sāncenšiem Argentīnas un Urugvajas.

Pasaules čempionātos 
 1930 - Astotdaļfināls
 1934 - Astotdaļfināls
 1938 - Pusfināls
 1950 - 2. vieta
 1954 - Ceturtdaļfināls
 1958 - Čempioni
 1962 - Čempioni
 1966 - Grupu turnīrs
 1970 - Čempioni
 1974 - 4. vieta
 1978 - 3. vieta
 1982 - 2. kārta
 1986 - Ceturtdaļfināls
 1990 - Astotdaļfināls
 1994 - Čempioni
 1998 - 2. vieta
 2002 - Čempioni
 2006 - Ceturtdaļfināls
 2010 - Ceturtdaļfināls
 2014 - 4. vieta
 2018 - Ceturtdaļfināls

Copa América

Sastāvs 
Komandas sastāvs 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.

Skatīt arī 
 Brazīlijas futbola izlase 2010. gada Pasaules kausa finālturnīrā

Atsauces 

Dienvidamerikas futbola izlases
Ārsts

Ārsts (no vidusholandiešu arste vai viduslejasvācu aerste) ir ārstniecības persona, kas ieguvusi augstāko medicīnisko izglītību un ar zinātniski pamatotu medicīnisko darbību tieši vai netieši iedarbojas uz cilvēku un savas profesionālajā darbībā izmeklē pacientus fizisku, garīgu vai psihisku slimību konstatēšanai vai noliegšanai un ārstēšanai; novērtē slimības un to radītās sekas; ārstē iepriekšminētās slimības; veic profilaktiskos pasākumus slimību novēršanai; sniedz palīdzību dzemdībās; veic rehabilitāciju; izdara līķa sekcijas.

Atsauces

Ārējās saites 

 Ārsts | Medicīnas termins 

Medicīna
Hyundai

Hyundai ir kompāniju grupa, ko 1947. gadā dibinājis Čons Čujons kā celtniecības kompāniju. 

Konglomerāti
Hyundai Motor Group

Hyundai Motor Company ir Hyundai Kia Automotive Group piederošs uzņēmums, kas ir lielākais Dienvdidkorejas automašīnu ražotājs. Savu darbnīcu jaunais mehāniķis Chung Ju-yung, kurš iepriekš strādāja par krāvēju, visādu darbu veicēju un kurjeru, atvēra 1938.gadā. Bet ambiciozais nosaukums Hyundai, kas nozīmē "mūsdienīgums" vai "jaunais laiks" parādījās vēlāk. 1947.gadā šo nosaukumu ieguva daudzprofilu uzņēmums Hyundai Construction, kas pildīja ASV armijas ierēdņu pasūtījumus, pēc tam cēla mājas, tiltus un būvēja kuģus. Daudzsološo kompāniju arvien vairāk interesēja autobūve un beidzot 1967.gadā uz pēckara būvniecības viļņa tika dibināta "Hyundai Motor Company".

Atsauces 

Autoražotāji
Lahora

Lahora () ir pilsēta Pakistānas ziemeļaustrumos pie Ravi upes, netālu no Indijas robežas. Pendžābas provinces galvaspilsēta. Otrā lielākā pilsēta Pakistānā. Simtiem gadu bijis Pendžabas galvenais kultūras centrs un viens no galvenajiem islāma ietekmes centriem Indijas subkontinentā.

Vēsture 
Leģenda vēsta, ka pilsēta savu nosaukumu ieguvusi no Rāmas dēla Lavas vārda un dibināta apmēram pirms 3000 gadiem.

No 1021. līdz 1186. gadam bija Gaznevīdu impērijā (no 1157. gada tās galvaspilsēta). No 1241. līdz 1310. gadam mongoļi vairākkārt nopostīja pilsētu, bet 1398. gadā to nopostīja Timurs.

Vēlāk Lahorai nebija būtiskas lomas, līdz 1524. gadā to ieņēma Bāburs un lika pamatus Mogolu impērijai. Akbara laikā - no 1584. līdz 1598.gadam, Lahora bija Mogolu impērijas galvaspilsēta un islāma ietekmes centrs. Akbars lika pamatus Lahoras fortam, kuru vēlāk paplašināja Akbara dēls Džahangirs un mazdēls Šahs Džahāns.

Pēc Mogolu impērijas pagrimuma no 1799. līdz 1849. gadam Lahora bija Sikhu impērijas galvaspilsēta, kad to ieņēma angļi, kuri valdīja Lahorā līdz Pakistānas nodibināšanai 1947. gadā.

1940. gada 23. martā pilsētā tika pieņemta Lahoras deklarācija, kurā tika pieprasīta atsevišķas musulmaņu Pakistānas dibināšana. 1947. gadā pilsētā notika cīņas starp musulmaņu, sikhu un hinduistu kopienām. 1965. gadā, Indijas-Pakistānas kara laikā, indiešu spēki ieņēma Lahoras piepilsētas, tomēr, pamatojoties uz Taškentas vienošanos, karaspēks tika atvilkts.

Cilvēki 
Lahorā dzimuši:
 Tariks Ali (Tariq Ali) (1943-) - rakstnieks
 Subrahmanjans Čandrasekars (Subrahmanyan Chandrasekhar) (1910-1995) - fiziķis
 Šahs Džahāns (Shah Jahan) (1592-1666) - Mogolu imperators
 Guru Nānaks Dēvs (Guru Nanak Dev) (1469-1539) - sikhisma dibinātājs

Atsauces

Ārējās saites 

Pakistānas pilsētas