joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Maikls Maliss

Maikls Maliss (dzimis 1976. gada 12. jūlijā Ļvovā, Ukrainā kā Maikls Krehmers ()) ir ukraiņu izcelsmes amerikāņu rakstnieks, raidieraksta vadītājs, feļetonists un mediju personība. Viņš ir digitālā tīkla GaS Digital Network video raidījuma YOUR WELCOME vadītājs.
Kopš 2014. gada Maliss ir pastāvīgs Fox News un Fox Business Network raidījumu viesis, parādoties šovos The Independents, Kennedy, Red Eye, The Greg Gutfeld Show, The Story with Martha MacCallum un Tucker Carlson Tonight. Regulāri viesojies arī Tom Woods Show, The Joe Rogan Experience un The Rubin Report raidierakstos. Maliss ir arī pastāvīgs laikraksta The New York Observer feļetonists.
2019. gadā Maliss publicēja darbu "The New Right: A Journey to the Fringe of American Politics". Grāmata ir vēsturiska Amerikas jauno labējo kustības analīze, kas kontekstualizē notikumus, kas saistīti ar Donalda Trampa uzvaru Amerikas Savienoto Valstu 2016. gada prezidenta vēlēšanās.

Uzskati 
Maliss sevi raksturo kā anarhistu un 2014. gadā uzrakstīja viedokļrakstu laikrakstā The Guardian, paskaidrojot, kāpēc nebalso valdības vēlēšanās.

Darbi 
Kā vienīgais autors:
 2014: Dear Reader: The Unauthorized Autobiography of Kim Jong Il
 2019: The New Right: A Journey to the Fringe of American Politics

Kā līdzautors:
 2006: Ego & Hubris: The Michael Malice Story (by Harvey Pekar, illustrated by Gary Dumm)
 2006: Overheard in New York (with S. Morgan Friedman)
 2008: Overheard in the Office: Conversations from Water Coolers, Conference Rooms, and Cubicles (with S. Morgan Friedman)
 2008: Made in America: The Most Dominant Champion in UFC History (with Matt Hughes)
 2011: Concierge Confidential: The Gloves Come Off — and the Secrets Come Out! Tales from the Man Who Serves Millionaires, Moguls, and Madmen (with Michael Fazio)
 2012: I Want You to Shut the F#ck Up: How the Audacity of Dopes Is Ruining America (with D. L. Hughley)
 2013: The Paleo Manifesto: Ancient Wisdom for Lifelong Health (written by John Durant, with contributions by Michael Malice)
 2016: Black Man, White House: An Oral History of the Obama Years (with D. L. Hughley)

Atsauces 

Ņujorkas cilvēki
1976. gadā dzimušie
Ukraiņu rakstnieki
Amerikāņu rakstnieki
Angļu valodā rakstošie
Anarhisti
Ebreji
Politiski cilvēki
Blogeri
Pametot Lasvegasu

"Pametot Lasvegasu" () ir 1995. gada amerikāņu romantiskā drāma, kuras režisors ir Maikls Figiss. Filmas sižets ir balstīts uz Džona O'Braiena grāmatu ar tādu pašu nosaukumu. Galvenās lomas filmā atveido Nikolass Keidžs un Elizabete Šū. Filma tikusi nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijās Labākais aktieris galvenajā lomā, Labākā aktrise galvenajā lomā, Labākais režisors un Labākais adaptētais scenārijs. Oskara balvu, kā labākais aktieris, saņēma N. Keidžs.

Bens Sandersons (Nikolass Keidžs) tiek atlaists no darba alkoholisma dēļ un nolemj doties no Losandželosas uz Lasvegasu, lai turpinātu lietot alkoholu līdz nāvei. Tur viņš sastop prostitūtu Sēru (Elizabete Šū), starp viņiem izveidojas sarežģītas romantiskas attiecības.

Atsauces

Ārējās saites 

1995. gada filmas
ASV romantikas filmas
ASV erotiskās filmas
Agņeška Hiliņska

{{Mūzikas izpildītāja infokaste
| Fons = solists
| Vieta = 
| Mlapa = 
| Darbojies_arī = 
| Izdevējkompānija = Warner, Sony| Gadi = 1994—pašlaik
| Instrumenti = vokāls
| Nodarbošanās = Dziedātāja, dziesmu autore, aktrise, dejotāja
| Žanrs = popmūzika, rokmūzika
| Vieta_mr = 
| Vārds = Agņeška Hiliņska
| Miris = 
| Vieta_dz = 
| Dzimis = 
| Pseidonīms = 
| Dz_vārds = 
| Apraksts = Hiliņska 2018. gadā
| Att_izm = 
| Attēls = Chylinska.jpg
| Dzimums = S
}}
Agņeška Barbara Hiliņska (; dzimusi 1976. gada 23. maijā, Gdaņskā) ir poļu dziedātāja un aktrise, autore un televīzijas personība.

No 1994. līdz 2003. gadam viņa bija vokāliste poļu rokgrupā O.N.A. Kopš 2003. gada viņa uzstājās kā Chylińska un 2004. gadā izdeva albumu ar nosaukumu Winna. Kopš 2008. gada viņa ir tiesnesis franšīzes Got Talent poļu versijā ar nosaukumu Mam talent!. 2009. gadā viņa izdeva studijas albumu Modern Rocking, pēc tam Forever Child (2016) un Pink Punk'' (2018).

Diskogrāfija

Mūzikas video 

1976. gadā dzimušie
Polijas mūziķi
Pomožes vojevodistē dzimušie
Bezdezas pils

Bezdezas pils () ir 13. gadsimtā celtas gotiskās pils drupas Čehijas ziemeļos, Liberecas apgabalā 6 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Doksu pilsētas. 

Pils drupas atrodas fonolīta klints virsotnē 604 metrus virs jūras līmeņa. Pili 1264. gadā sāka celt Bohēmijas karalis Otokārs II Pšemisls. Pils tika pabeigta Vāclava II laikā. Trīsdesmitgadu kara laikā pēc Baltā kalna kaujas pils tika piešķirta Albrehtam fon Vallenšteinam, kas to savukārt piešķīra benediktīniešiem, kas šeit 17. gadsimtā ierīkoja krusta ceļu un izveidoja pili par svētceļojumu vietu. 1785. gadā Austrijas imperators Jozefs II likvidēja klosterus un pils pamazām sabruka. Interese par pili atkal parādījās 19. gadsimtā līdz ar romantisma uzplaukumu. Pils tēlu daiļradē izmantojuši Karels Hineks Māha un Bedržihs Smetana.

Galerija

Ārējās saites 

Pilis Čehijā
Liberecas apgabals
Hollija Hantere

Hollija Hantere (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise. Par lomu 1993. gada drāmā "Klavieres" (The Piano) saņēmusi Amerikas Kinoakadēmijas balvu, BAFTA kino balvu un Zelta globusa balvu kā labākā aktrise. Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominēta arī filmās Broadcast News (1987), "Firma" (1993) un "Trīspadsmitgadnieces" (2003).

Hantere spēlējusi arī tādās filmās kā "Arizonas audzināšana" (1987), "Vienmēr" (Always, 1989), "Sadursme" (1996), "O, brāl, kur tu esi?" (2000), "Lieliskie" (2004), "Lieliskie 2" (2018), "Betmens pret Supermenu: Taisnības rītausma" (2016), The Big Sick (2017).

Ārējās saites 

1958. gadā dzimušie
Džordžijā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas aktrises
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Karina Sprūde

Karina Sprūde (dzimusi Karina Tinamagomedova ) ir Latvijas politiķe. Bijusi 13. Saeimas deputāte, ievēlēta no partijas KPV LV saraksta. Partijas "Katram un katrai" biedre un valdes locekle.

Politiskā darbība 
2009. gada pašvaldību vēlēšanās K. Sprūde 21 gada vecumā tika ievēlēta Ādažu novada domē no apvienības "Saskaņas Centrs" saraksta. Vēlētāju atbalstu saņēmusi arī 2013. gada pašvaldību vēlēšanās, pēc kurām ievēlēta arī par Ādažu novada domes priekšsēdētāja vietnieci.

2014. gadā nesekmīgi kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās no partijas "Saskaņa". 2017. gada pašvaldību vēlēšanās atkal ievēlēta Ādažu novada domē.

2018. gadā K. Sprūde iestājās partijā KPV LV un no tās saraksta tika ievēlēta 13. Saeimā. 2019. gadā izstājusies no partijas KPV LV un tās Saeimas frakcijas. 2021. gada sākumā K. Sprūde bija partijas "Likums un kārtība" dibinātāju skaitā. Septembrī viņa kopā ar partijas līderi Aldi Gobzemu atgriezās kādreizējā KPV LV Saeimas frakcijā, kas tobrīd jau bija kļuvusi par frakciju "Neatkarīgie". Kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās 2022. gada rudenī, taču partija, jau ar citu nosaukumu "Katram un katrai", nepārvarēja 5% barjeru.

2021. gada februārī TV3 raidījums "Nekā Personīga" ziņoja par K. Sprūdei Varšavas lidostā uzlikto sodu par "Rolex" pulksteņa ievešanu no Šveices, to nedeklarējot.

Atsauces 

1988. gadā dzimušie
13. Saeimas deputāti
"Saskaņas" politiķi
"Par cilvēcīgu Latviju" politiķi
"Likums un kārtība" politiķi
Rīgas Tehniskās universitātes absolventi
Ludmila Kondratjeva

Ludmila Kondratjeva (, dzimusi  ir bijusī PSRS vieglatlēte, kas specializējās sprinta distancēs, olimpiskā čempione, PSRS Nopelniem bagātā sporta meistare (1978). Sacensībās pārstāvēja Rostovas apgabala sporta biedrību "Burevestņik" (Буревестник).

Biogrāfija 
Ludmila Kondratjeva sāka trenēties dažādās vieglatlētikas disciplīnās Rostovas pie Donas sporta skolā. Viņas pirmā trenere bija Ņina Lazarčenko. Ludmila pirmos nopietnos rezultātus uzrādīja 1972. gadā, un eksperti sākumā viņā saskatīja daudzsološu daudzcīņnieci. 1973. gadā 15 gadu vecumā viņa sasniedza PSRS čempionāta finālu 200 metru skrējienā un izpildīja PSRS sporta meistara normu. Kļuva skaidrs, ka viņas aicinājums ir sprints.

1975. gada pavasarī Ludmila pārgāja pie jaunā trenera Valērija Sokovņina. Jaunā sportiste, kura uzrādīja labus rezultātus junioru sacensībās, kļuva par PSRS izlases kandidāti 1976. gada olimpiskajām spēlēm. Neskatoties uz to, treneris nolēma neforsēt sagatavošanos un par mērķi izvirzīja nākamo Eiropas čempionātu.

1978. gadā Kondratjeva pirmo reizi uzvarēja PSRS čempionātā. Pirmās lielākās starptautiskās sacensības, Eiropas čempionāts Prāgā 1978. gadā, Kondratjevai sagādāja lielus panākumus, viņa uzvarēja 200 metru skrējienā un 4x100 metru stafetē.

1980. gada jūnijā Kondratjeva pārspēja 100 metru pasaules rekordu (10,87). Olimpisko spēļu 100 metru sacensību finālā Maskavā viņa kļuva par čempioni, par 0,01 sekundi apsteidzot spēļu favorīti VDR sportisti Marlīsu Gēru. Šajās sacensībās Ludmila guva nopietnu savainojumu, nevarēja piedalīties 4 × 100 m stafetē un spēja atgūties tikai 1982. gadā. Kondratjevai boikota dēļ nācās izlaist 1984. gada olimpiskās spēles, lai gan togad viņa bija labā sportiskā formā.

1988. gadā olimpiskajās spēlēs Seulā PSRS izlases sastāvā viņa ieguva bronzu 4 × 100 metru stafetē. Pēc spēlēm viņa beidza sportistes karjeru.

1981. gadā L. Kondratjeva absolvēja Rostovas Valsts pedagoģisko institūtu. Viņa strādāja par treneri, apmācīja Krievijas junioru apvienoto vieglatlētikas komandu. 2006. gadā viņa strādāja par Indonēzijas vieglatlētikas izlases treneri.

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Tautu Draudzības ordenis (1980)
 Ordenis "Goda zīme" (1985)

Atsauces

Ārējās saites 

1958. gadā dzimušie
Rostovas apgabalā dzimušie
PSRS vieglatlēti
1980. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1988. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
Ar Tautu Draudzības ordeni apbalvotie
Krievijas treneri
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Pasaules rekordisti vieglatlētikā
Sprinteri
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Olimpiskie bronzas medaļnieki vieglatlētikā
Dīns Noriss

Dīns Džozefs Noriss (, dzimis ) ir ASV aktieris. Vislabāk pazīstams par Henka Šrēdera lomu seriālos "Pārkāpt robežu" (2008—2013) un "Labāk zvaniet Solam" (2020). Piedalījies arī CBS seriālā "Zem kupola" (2013—2015).

Noriss ir arī piedalījies tādās filmās kā "Nāvējošais ierocis 2" (Lethal Weapon 2, 1989), "Grūti nogalināt" (Hard to Kill, 1990), "Atcerēties visu" (1990), "Terminators 2: Pastarā diena" (1991), "Firma" (1993), "Zvaigžņu kuģa kareivji" (1997), "Gūstā" (The Cell, 2000), "Mis Saulstariņš" (2006), "Visvarenais Evans" (2007), Sons of Liberty (2015) un The Book of Henry (2017).

Ārējās saites 

1963. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Aleksandrs Skašgords

Aleksandrs Juhans Jalmars Skašgords (, dzimis ) ir zviedru aktieris. Piedalījies seriālos Generation Kill (2008) un "Īstās asinis" (True Blood, 2008—2014). Par savu dalību seriālā "Lielie mazie meli" (Big Little Lies, 2017—2019), Skašgords ir ieguvis vairākus apbalvojums, kā Emmy balvu, Zelta globusa balvu un Ekrāna aktieru ģildes balvu.

Skašgords ir arī piedalījies filmās "Melanholija" (2011), "Karakuģis" (Battleship, 2012), "Leģenda par Tarzānu" (2016) un "Ziemeļnieks" (2022).

Aleksandra tēvs ir aktieris Stellans Skašgords. Viņa brāļi Gustavs, Bils un Valters arī ir aktieri.

Ārējās saites 

1976. gadā dzimušie
Zviedru kinoaktieri
Emmy balvas ieguvēji
Zelta globusa balvas ieguvēji
Stokholmas lēnē dzimušie
Klēra Foja

Klēra Elizabete Foja (, dzimusi ) ir britu aktrise.

Foja savu pirmo lomu ieguva 2008. gadā britu seriālā Being Human (2008). Vēlāk uzstājusies Karaliskajā Nacionālajā teātrī Londonā. Savu filmu debiju Foja piedzīvoja 2011. gadā filmā "Raganas laiks" (Season of the Witch, 2011). Vēlāk piedalījusies seriālos The Promise (2011), Crossbones (2014) un Wolf Hall (2015).

Starptautisku atpazīstamību Foja sev piesaistīja par karalienes Elizabetes II lomu Netflix seriālā "Kronis" (2016–2017, 2020). 2018. gadā arī ieguvusi Emmy balvu. Vēlāk piedalījusies filmā Unsane (2018). Par lomu filmā "Pirmais cilvēks uz Mēness" (2018), saņēmusi BAFTA kino balvas nomināciju.

Ārējās saites 

1984. gadā dzimušie
Lielajā Mančestrā dzimušie
Britu kinoaktieri
Zelta globusa balvas ieguvēji
Emmy balvas ieguvēji
Elizabete Mosa

Elizabete Singltona Mosa (, dzimusi ) ir ASV aktrise un producente.

Savas aktrises karjeras sākumā Mosa piedalījās NBC politiskajā drāmas seriālā "Rietumu spārns" (The West Wing, 1999—2006). Vēlāk piedalījusies seriālā Mad Men (2007—2015). Par lomu BBC miniseriālā Top of the Lake (2013) ieguvusi Zelta globusa balvu. 2017. gadā ieguvusi Emmy balvu, par lomu seriālā "Kalpones stāsts" (The Handmaid's Tale, 2017—2021).

Mosa ir piedalījusies tādās filmās kā "Dzīve, pārtraukta" (1999), "Dabū viņu uz skatuves" (2010), The One I Love (2014), "Kvadrāts" (The Square, 2017), "Mēs" (Us, 2019) un "Neredzamais cilvēks" (2020).

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Emmy balvas ieguvēji
Zelta globusa balvas ieguvēji
Oksana Herheļa

Oksana Herheļa (; dzimusi ) ir ukraiņu brīvā stila cīkstone, 2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece, pasaules čempione.

Biogrāfija 
Dzimusi 1994. gada 20. jūnijā Ivaniči ciematā, Volīnijas apgabalā, Ukrainā. Kopš deviņu gadu vecuma viņa nodarbojās ar brīvo cīņu. Viņa bija Ivaničevskas Bērnu un jaunatnes sporta skolas audzēkne. 2011. gadā viņa absolvēja Ļvovas Valsts Fiziskās kultūras kolēdžu, bet 2016. gadā Ļvovas Valsts Fiziskās kultūras universitāti. Sākotnēji viņa trenējās pie Ivana Palija, pēc tam — pie Andreja Pistuna. Kopš 2011. gada viņa pārstāvēja sporta biedrību "Dinamo".

2016. gada aprīlī Oksana Herheļa olimpiskajā kvalifikācijas turnīrā ieguva otro vietu un ieguva licenci dalībai 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro. Tomēr dopinga pārbaudē, kas viņai tika noņemta kvalifikācijas turnīra ietvaros, sportistes organismā tika reģistrēta neliela aizliegto zāļu meldonija koncentrācija: viņai tika atņemta olimpiskā licence. Vēlāk izrādījās, ka aizliegto zāļu koncentrācija nepārsniedz pieļaujamo normu, Oksanai tika atgriezta olimpiskā licence un viņa piedalījās 2016. gada olimpiskajās spēlēs, kur ieņēma 13. vietu.

Sporta sasniegumi 
2010. gada Eiropas kadetu čempionāts cīņas sportā — 2. vieta.
2011. gada Eiropas kadetu čempionāts cīņas sportā — 1. vieta.
2012. gada Pasaules junioru čempionāts cīņas sportā — 3. vieta.
2012. gada Eiropas junioru čempionāts cīņas sportā — 3. vieta.
2015. gada Eiropas jaunatnes čempionāts cīņas sportā — 3. vieta.
2015. gada Pasaules kauss cīņas sportā — 1. vieta.
2015. gada pasaules čempionāts cīņas sportā — 1. vieta.
2016. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā — 2. vieta.

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Starptautiskā klases sporta meistare

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Volīnijas apgabalā dzimušie
Ukrainas cīkstoņi
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Pasaules čempiones brīvajā cīņā
Maltas medus bite

Maltas medus bite () ir rietumu medus bišu pasuga, kas naturalizējusies un pielāgojusies Maltas salu videi. Bite, iespējams, veicināja salu nosaukuma rašanos, jo senie grieķi sauca salu Μελίτη (Melitē), kas nozīmē ‘medussalds’.

Izcelsme 
Maltas medus bite attīstījās kā atsevišķa pasuga, kad Maltas salas atdalījās no kontinentālās Eiropas.

Pasugu vispirms aprakstīja V.S. Šepards 1997. gadā, tā tika uzskatīta par starpsugu starp Vidusjūras rietumu un tropu Āfrikas pasugām. Pasugai ir Āfrikas izcelsme.

Sākotnēji Apis mellifera ruttneri tika klasificēta evolūcijas atzarā M. Mūsdienu klasifikācija, kas pilnveidota, izmantojot molekulāros ģenētiskos marķierus, šo sugu klasificē kā C.

Raksturs un izturēšanās 
Bite ir samērā melnā krāsā. Tā labi pielāgojas augstām temperatūrām, sausām vasarām un vēsām ziemām. Bites labi iztīra stropu. Maltas medus bites mēdz spietot vai nomainīt bišu māti, kad ir pietiekami daudz pārtikas krājumu (parasti spietošana notiek pavasarī, bišu mātes nomaiņa rudenī). Bites aktīvi aizstāvas pret lapsenēm, pelēm un vabolēm, pasuga var būt ļoti agresīva pret biškopjiem un citiem cilvēkiem. Kolonijām ir arī zināma pretestība varrām (Varroa destructor).

Pasugas vēsture 
Tiek uzskatīts, ka šī pasuga ir atgriezusies pēc tam, kad 1992. gadā Maltā ieviesās Varroa destructor ērce. Tajā laikā tika ievestas bišu saimes no ārzemēm, lai kompensētu vietējo koloniju zaudēšanu. 1997. gadā to identificēja kā pasugu.

Literatūra 
 Sheppard, W.S., M.C. Arias, M.D. Meixner and A. Grech. Apis mellifera ruttneri, a new honey bee subspecies from Malta. 1997. Apidologie 28:287—293.

Atsauces 

Bites
Fricis Adamovičs

Fricis Adamovičs, arī Frīdrihs Adamovičs (1863—1933), bija latviešu skolotājs, tulkotājs un dzejnieks. Latvijas Ģeogrāfijas biedrības priekšsēdis (1927-1928).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1863. gada 18. janvārī Dundagas pagasta "Rīgzemēs" zemnieku ģimenē. Viņa tēvabrālis bija Dundagas pagasta vecākais Fricis Adamovičs, Krišjāņa Barona māsas Līzes vīrs.
Mācījās Dundagas draudzes skolā un tad Baltijas skolotāju seminārā Rīgā, mācību laikā 1880. gadā ar pseidonīmu Donaitis publicēja dzejoli "Dziesmu leja" laikrakstā "Balss", turpat 1881. gadā iespieda viņa tulkoto  I. Krilova fabulu "Muižnieks".
Vēlāk studēja Pēterburgas skolotāju institūtā (1883-1886), darbojās literārajā pulciņā, viņa nolasīto referātu par Ausekli publicēja laikraksts "Dienas Lapa" (1887).

Strādāja par skolotāju Bauskas pilsētas skolā (1886-1899), šajā laikā publicēja daudz tulkojumu un atdzejojumu žurnālā "Austrums", rediģēja "Paidagoģisko kalendāru skolotājiem un vecākiem" (1897-1900). Pēc konflikta ar tautskolu inspektoru Šatalovu atstāja   Latviju un strādāja Pabjaņices komercskolā Polijā (1899-1906).
Pēc atgriešanās dzimtenē strādāja V. Olava komercskolā Rīgā (1906-1918), bija skolotājs, vēlāk inspektors, darbojās Rīgas Latviešu biedrībā, 1912. gadā bija žurnāla "Druva" redaktors, publicēja virkni atdzejojumu. 

Pēc Pirmā pasaules kara strādāja dažādās Rīgas skolās, dažus gadus bija Latvijas Universitātes ģeogrāfijas metodikas docētājs, uzrakstīja vairākas mācību grāmatas ģeogrāfijā un dabaszinātnēs. 

Miris 1933. gada 19. februārī Rīgā, apbedīts Sesavas Jačūnu kapos.

Darbi 
 tulkojumi: M. Ļermontova "Dziesma par Jāni, Bargo caru", A. Puškina "Mocarts un Saljēri" (abi 1887), "Skopais bruņinieks" (1899), I. Krilova fabulas (grāmatā 1893), V. Šekspīra "Jūlijs Cēzars" (1897), "Makbets" (1898), "Rihards III" (1902); manuskriptā palikuši tulkojumi "Vētra" (teātrī 1926), "Ričards II", "Henrijs IV", "Koriolāns", "Cimbelīns", "Venēcijas tirgotājs".
 Dundagas izloksnes apraksts "Filologu biedrības rakstos" (1923, 3).
 dzejas krājums "Rudens ziedi" (1933), kurā sakopoti Adamoviča oriģināldzejoļi un atdzejojumi, arī vairāki V. Šekspīra soneti. Mākslinieciski spilgtāki ir tie dzejoļi, kuros episki izvērsti atainoti ar dzimto novadu saistīti kultūrvēsturiskie notikumi ("Dinsberģis trimdā", "Krišjāņa Barona dzīve", "Valdemārs Ēdolē").

Literatūra 
 Fridrihs Adamovičs. Druva, 1913, 2
 Adamovičs F. [Autobiogrāfija]. Atziņas. Cēsis, 1923. 1. d. 
 Virza E. Zem karoga. Rīga: 1935, 436-440 lpp.
 Zanders O. "Ļāvos nesties dzejas dzidrajos augstumos". Karogs, 1983,1 
 Metuzala-Zuzena E. Fridrihs (Fricis) Adamovičs. Atmiņu gaismā. Kalamazū, 1990.

Atsauces 

Latvijas pedagogi
Latviešu rakstnieki
Rišards Šurkovskis

Rišards Jans Šurkovskis (; —) bija Polijas šosejas riteņbraucējs, vēlāk treneris, leģendāra personība Polijas sportā.

Karjera 
Velosportam pievērsās 10 gadu vecumam, iespaidojoties no sava tautieša Stanislava Krulaka uzvaras Miera velobraucienā 1956. gadā.

Sākotnēji trenējies pastsāvīgi, no 1966. gada armijas komandā Radomā, no 1968. gada Vroclavas komandā Dolmel pie nacionālās izlases trenera Henrika Lasaka. Savās pirmajās lielākajās sacensībās — 1968. gada Polijas čempionātā Prudņikā izcīnīja 1. vietu apļu braucienā (viena no čempionāta kategorijām).

Šurkovskis izcīnīja pa sudraba medaļai komandu braucienā 1972. un 1976. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kā arī ieguva trīs zelta un vienu sudraba medaļu Pasaules čempionātā amatieriem. 1973. gadā viņs ieguva divas zelta medaļas, bet 1975. gadā zeltu komandu braucienā un sudrabu grupas braucienā. Šurkovskis četras teizes uzvarēja Miera velobraucienā (1970, 1971, 1973 un 1975). Divas reizes uzvarēja arī Dookoła Mazowsza (1977 un 1978).

Sportista karjeru noslēdza 1980. gadā. 1984. gadā pabeidza Fiziskās kultūras akadēmiju Vroclavā. 1984.—1988. gadā bija Polijas šosejas riteņbraukšanas izlases treneris. Olimpiskajās spēlēs Seulā viņa trenētā komanda ieguva sudraba medaļu 100 km komandu braucienā. 1988.—1989. gadā vadīja pirmo Polijas profesionālo riteņbraukšanas komandu Exbud, 1991. gadā Varšavā izveidoja sporta klubu Szurkowski.

Politiķa karjera 
1985.—1989. gadā Šurkovskis bija Polijas Tautas Republikas Sejma deputāts. 2005. gadā kandidēja Polijas Sejma vēlēšanās, bet netika ievēlēts.

Privātā dzīve 
Viņs dēls, Norberts, gāja bojā 2001. gada 11. septembra uzbrukumos ASV.

2018. gadā Šurkovskis iekļuva kritienā velosacensību laikā Vācijā, guva smagus savinojumus, to skaitā traumējot muguras smadzenes. Pēc šīm traumām viņš neatguvās un kļuva paralizēts. Pēc piecu mēnešu terapijas viņš bija atguvis jutību pirkstos.

Viņš mira 2021. gada 1. februārī, divdesmit dienas pēc savas 75. dzimšanas dienas.

Atzinība 
1971. un 1973. gadā laikraksta Przegląd Sportowy aptaujā atzīts par Polijas Gada sportistu, bet 1985. gadā par Gada treneri.

Atsauces

Ārējās saites 

1946. gadā dzimušie
2021. gadā mirušie
Polijas riteņbraucēji
Polijas politiķi
1972. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1976. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Lejassilēzijas vojevodistē dzimušie
Olimpiskie sudraba medaļnieki riteņbraukšanā
EHR Superhits

EHR Superhits ir komercradiostacija Latvijā. Radio darbu uzsāka 2016. gada 20. jūlijā plkst. 12:00 (Super FM vietā), un tajā skan dziesmas no 2000. gada līdz mūsdienām, un 2022. gadā pēc Retro FM nopirkšanas, radiostacija SuperHits izveidoja īpašu radio internetā: SuperHits Gold ar "Rietumu Bankas" atbalstu, kur skan 90. gadu mūzika, kopš tā laika arī radiostacijai pievienojās 1990. gadu hiti. Raidstacijas sauklis: "Dziesmas, kas liek justies labāk!"

Programma

Hitu nonstops 
Nepārtraukta mūzikas plūsma — labākais fons darbam, mācībām vai izklaidei. Nekādu lieku runu — tikai populārakā mūzika no 90-tajiem līdz mūsdienām! Atceries, ka pozitīvs un enerģisks mūzikas fons dubulto darba ražīgumu!

Rīta programma 
Raidījums tiem, kuri vēlas pozitīvi uzsākt savu rītu un saņemt enerģijas lādiņu visai dienai! Programmā pārsvarā tiek atskaņota aktīva, moža un līksma mūzika. Turklāt, pēc katras dziesmas skan paziņojums par precīzu laiku, kas palīdzēs Tev savlaicīgi uzsākt savas ikdienas gaitas. Rīta programma ir labākais raidījums, lai pamostos un sagatavotos ražīgai darba dienai!

Superhits Gold Superstars Top 5 
Raidījums par popzvaigznēm un to lielākajiem hitiem. Katru sestdienu Superhits Gold Superstars Top5 uzzini kāda leģendāra mākslinieka vai grupas piecas šobrīd atzītakās dziesmas!

Ēterā, sestdienās no plkst. 11:00.

Atskats pagātnē 
Populārākie 1990-to, 2000-šo un 2010-to gadu hīti šajā nedēļā.

Ēterā, darba dienās plkst. 9:00.

3 #1 hīti 
Trīs numur viens hīti vienos no 90-tajiem līdz mūsdienām. Dziesmas, kas liek justies labāk!

Ēterā, darba dienās plkst. 13:00.

Manas Dzīves Superhits 
Radio Superhits piedāvā raidījumu MANAS DZĪVES SUPERHITS ar Valdi Čirkstu! Tevi sagaida atklātas un izklaidējošas sarunas par mūziku, dzīvi un likteņa pavērsieniem. Katru nedēļu mūsu viesi studijā atcerēsies dziesmas, kas liek justies labāk, ar tām saistītos notikumus un piedzīvojumus viņu dzīvēs. Tie būs viņu dzīves SUPERHITI!

Ēterā, svētdienās plkst. 19:00.

Klubu Klasika 
Radio Super Hits Klubu Klasika — klasiskie klubu hīti piektdienās kopā ar DJ Zani Stocku, sestdienās DJ Gustavito.

Ēterā, piektdienās un sestdienās no plkst. 20:00.

Super Chill-Out 
Programma, kurā skan nomierinoši un liriski hīti. Ideāls fons pārdomām vai romantiskām attiecībām.

Ēterā, no svētdienas līdz ceturtdienai plkst. 22:00.

Super Party 
Ballīšu hīti un klubu himnas.

Ēterā, piektdienās un sestdienās no plkst. 23:00.

Radio
European Hit Radio
Latvijas radio stacijas
Rejs Liota

Reimonds Allens Liota (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris un kinoproducents. Viņš bija vislabāk pazīstams par Henrija Hila lomu Mārtina Skorsēzes filmā "Labie puiši" (1990). Piedalījies arī filmā Something Wild (1986), par kuru viņš tika nominēts Zelta globusa balvai. Piedalījies arī tādās filmās kā "Brīnumu lauks" (Field of Dreams, 1989), Unlawful Entry (1992), "Policisti" (Cop Land, 1997), "Hanibāls" (Hannibal, 2001), "Kokaīns" (Blow, 2001), "Džons Kū" (John Q., 2002), "Identitāte" (Identity, 2003), "Novērot un ziņot" (Observe and Report, 2009), "Čārlijs Sentklauds" (2010), "Kazino aplaupīšana" (Killing Them Softly, 2012), The Iceman (2012), "Ņujorkas ēnā" (2012), Marriage Story (2019) un No Sudden Move (2021).

2005. gadā par lomu NBC seriālā "Ātrā palīdzība" (ER), Liota saņēma Emmy balvu.

Ārējās saites 

1954. gadā dzimušie
Ņūdžersijā dzimušie
2022. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Emmy balvas ieguvēji
Madss Mikelsens

Madss Ditmans Mikelsens (, ; dzimis ) ir dāņu aktieris.

Jaunībā Mikelsens nodarbojies ar vingrošanu un dejošanu. Savas aktiera karjeras sākumā piedalījies vairākās dāņu filmās. Mikelsens sev pievērsa pasaules uzmanību ar lomu divdesmit pirmajā Džeimsa Bonda filmā "Kazino Royale" (2006). Piedalījies arī tādās filmās kā "Karaliskā dēka" (2012), "Doktors Streindžs" (2016), "Rogue One: Zvaigžņu karu stāsts" (2016), "Vēl pa mēriņam" (2020) un "Taisnās tiesas jātnieki" (2020). Par dalību dāņu filmā "Medības" (2012), saņēmis Kannu kinofestivāla balvu kā labākais aktieris, bet par lomu filmā "Vēl pa mēriņam" saņēmis Eiropas Kino balvu kā labākais aktieris.

Piedalījies arī seriālā "Hanibāls" (2013—2015), par ko 2013. gadā saņēmis Saturna balvu kā labākais televīzijas aktieris.

Madsa Mikelsena brālis Lāšs arī ir pazīstams dāņu aktieris.

Ārējās saites 

1965. gadā dzimušie
Kopenhāgenā dzimušie
Dāņu kinoaktieri
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Ferdinands Vrangelis

Ferdinands Frīdrihs Georgs Ludvigs fon Vrangelis (, ; dzimis , miris ) bija baltvācu izcelsmes Krievijas flotes virsnieks, polārpētnieks, ģeogrāfs un valstsvīrs, admirālis, viens no Krievijas Ģeogrāfijas biedrības dibinātājiem, Jūras lietu ministrijas vadītājs, Krievijas Amerikas 6. gubernators.

Biogrāfija 
Dzimis Pleskavā, vecākiem viesojoties tēvoča ģimenē. 1807. gadā iestājies Sanktpēterburgas Jūras kadetu korpusā, ko absolvējis 1815. gadā mičmaņa pakāpē. 1816.—1817. gadā dienējis Somu līcī uz fregates Avtroil. 1817.—1819. gadā piedalījies Vasīlija Golovina ekspedīcijā apkārt pasaulei ar šalupi Kamčatka, par ko apbalvots ar 3. pakāpes Svētās Annas ordeni. 

1820. gadā Vrangelim piešķirta leitnanta pakāpe. No 1820. līdz 1824. gadam vadījis Krievijas ziemeļaustrumu piekrastes izpētes ekspedīciju, kuras laikā aprakstīta Sibīrijas piekraste no Indigirkas grīvas līdz Koļučinas līcim, nokartēja Medvežju salas. Pēc atgriešanās no ekspedīcijas piešķirta kapteiņleitnanta pakāpe un vairāki apbalvojumi.

No 1825. līdz 1827. gadam vadījis ekspedīciju apkārt pasaulei ar militāro transportkuģi Krotkij. 1827. gadā piešķirta 2. pakāpes kapteiņa pakāpe un ievēlēts par Zinātņu akadēmijas korespondētājlocekli.

1829. gadā iecelts par Krievijas Amerikas gubernatoru. Amata laikā personīgi apsekojis visu piekrasti no Beringa šauruma līdz Kalifornijai, Novoarhangeļskā nodibinājis magnetometeoroloģisko observatoriju. 

1836. gadā caur Meksiku atgriezies Krievijā, veicot savu trešo ceļojumu apkārt pasaulei. Tajā pašā gadā viņam piešķirta kontradmirāļa pakāpe un sāk strādāt Jūras lietu ministrijā. No 1837. gada pieņemts par Londonas Karaliskās ģeogrāfiskās biedrības korespondētājlocekli. No 1840. līdz 1847. gadam ir Krievijas—Amerikas kompānijas direktors. 1845. gadā ir viens no Krievijas ģeogrāfijas biedrības dibinātājiem. 1949. gadā atvaļinās viceadmirāļa dienesta pakāpē.

Sakarā ar Krimas kara sākšanos atgriežas dienestā un 1854. gadā tiek nozīmēts par Hidrogrāfijas departamenta direktoru. No 1855. līdz 1857. gadam ir Jūras lietu ministrijas ministrs. 1856. gada 15. aprīlī iecelts ģenerāladjutanta pakāpē, bet tā paša gada 26. augustā — admirāļa pakāpē. 1857. gadā veselības stāvokļa dēļ atcelts no ministra amata un iecelts par Valsts padomes locekli. Atkārtoti atvaļinājies 1864. gadā un apmeties savā muižā Ruilā tagadējā Igaunijā. Miris 1870. gadā Tērbatā, viesojoties pie radiem.

Pagodinājumi 
Ferdinanda Vrangeļa vārdā nosaukti:
 Vrangeļa sala Ziemeļu ledus okeānā,
 Vrangeļa sala Barenca jūrā,
 Vrangeļa sala Aleksandra arhipelāgā Aļaskā, kā arī pilsēta un lidosta,
 Vrangeļa līcis Japāņu jūrā,
 Vrangeļa kalni un nacionālais parks Aļaskā,
 Roelas pamatskola Igaunijā.

Atsauces

Ārējās saites 

1796. gadā dzimušie
1870. gadā mirušie
Krievijas cilvēki
Polārpētnieki
Pleskavas apgabalā dzimušie
Fēru Salu Nacionālā bibliotēka

Fēru Salu Nacionālā bibliotēka () ir nacionālā bibliotēka Fēru Salu galvaspilsētā Touršhavnā. Tā ir lielākā bibliotēka Fēru Salās un pasaulē lielākā fēru valodas literatūras krātuve.

Bibliotēku 1828. gadā nodibināja Fēru Salu gubernators Kristians Ludvigs Tillišs ar Dānijas karaļa ikgada subsīdiju. 1830. gadā bibliotēka ieguva atsevišķas telpas. Strauja bibliotēkas attīstība sākās pēc Pirmā pasaules kara, kad par bibliotēkas vadītāju kļuva profesionāls bibliotekārs Madss Jakobsens. Fēru valodas konflikta laikā (1908—1938) bibliotēkā pulcējās nacionāli noskaņoti literāti un politiķi. 1931. gadā bibliotēka pārcēlās uz jaunu ēku. Kad 1948. gadā nodibinājās Fēru Salu autonomija, bibliotēkas finansējums tika palielināts. 1952. gadā Fēru Salu Nacionālā bibliotēka kļuva par obligātā eksemplāra bibliotēku, bet 1980. gadā tā pārcēlās uz speciāli bibliotēkai projektētu ēku.

Ārējās saites 

Celtnes un būves Fēru Salās
Nacionālās bibliotēkas
Artašata

Artašata () ir pilsēta Armēnijā, Ararata reģiona administratīvais centrs. Pilsēta atrodas Araksas upes krastos, aptuveni 30 km uz dienvidaustrumiem no Armēnijas galvaspilsētas Erevānas. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 21,3 tūkstoši iedzīvotāju.

Aptuveni 5 km uz dienvidaustrumiem atrodas senā Artaksatas pilsēta, kas savulaik bija Armēnijas Karalistes galvaspilsēta.

Ārējās saites 

Armēnijas pilsētas
Kringvarp Føroya

Kringvarp Føroya ir Fēru Salu sabiedriskais medijs. Tā galvenā mītne atrodas Fēru salu galvaspilsētā Touršhavnā, blakus Fēru Salu Ziemeļu mājai. 

Sabiedriskais medijs izveidots 2005. gadā, apvienojot 1957. gadā dibināto Fēru Salu radio (Útvarp Føroya) un 1984. gadā dibināto Fēru Salu televīziju (Sjónvarp Føroya). Pēc likuma 1/3 no TV un radio programmām jābūt fēriešu valodā. Kringvarp Føroya raida vienu TV kanālu.

Ārējās saites 

 

Dānijas uzņēmumi
Fēru Salas
Lovejoy

Lovejoy ir BBC komēdijdrāmas televīzijas seriāls. Raidījuma pirmā sērija iznāca  un kopš tā laika ir iznākušas 6 sezonas ar 71 epizodēm.

Ārējās saites
 

Apvienotās Karalistes televīzijas raidījumi
Vairis Nartišs

Vairis Nartišs ir latviešu trombonists, uzņēmējs, soloatskaņotājs, komponists, producents.

Dzīves gājums 
Dzimis 1976.gada 4.septembrī, Ogrē. 1991.gadā beidzis Ogres vidusskolu, 1996.gadā absolvējis Jāzepa Mediņa Rīgas Mūzikas vidusskolu. 2000.ieguvis bakalaura grādu Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmija. 2002.gadā iegūts mūzikas maģistra grāds Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā. 2007.gadā iegūts uzņēmējdarības maģistra (MBA) grāds Rīgas Starptautiskajā ekonomika un biznesa administrācijas augstskolā.

Radošā darbība 
Kopš 1996.gada orķestra mākslinieks Latvijas Nacionālās operas simfoniskajā orķestrī. Kopš 2008.gada mūzikas veikala NartissLV īpašnieks un vadītājs. 
Daudzu projektu aizsācējs, soloatskaņotājs.  

2014.gadā Latvijas Nacionālās operas Jaunajā zālē iestudējis monoizrādi "Sprīdītis. Pēc 111 gadiem...".  

2020.gada vasarā iestudēta monoizrāde "Pūt un Palaid.

Diskogrāfija 
2012. Vairis Nartiss. "TROMBONIADA. Sounds of Trombone"

Latvijas mūziķi
TTÜ100

TTÜ100  jeb Hämarik ir Igaunijas tehnoloģiju demonstrācijas un Zemes tālizpētes nanopavadonis. Tas orbītā tika palaists . Pavadonis ir daļēji darbspējīgs. Projektu vada Tallinas Tehniskā universitāte (Tallinna Tehnikaülikool, TTÜ).

2014. gadā Tallinas Tehniskās universitātē tika sākta Mektory nanosatellite programma, lai izgatavotu divus pavadoņus: TTÜ100 jeb Hämarik ("krēsla") un TTÜ101 jeb Koit ("ausma"). Galvenais pavadoņu uzdevums bija demonstrēt Zemes novērošanas tehnoloģijas. 
Projektā piedalījās universitātes darbinieki un studenti. Kosmosā pirmais tika palaists TTÜ101 2019. gada 5. jūlijā.

Kosmiskais aparāts tika veidots Cubesat 1U formā. Galvenais instruments bija attēlveidošanas kamera ar RGB sensoru redzamās gaismas attēlu iegūšanai un NIR sensoru tuvi infrasarkanā diapazona attēlu iegūšanai. Pavadonim bija paredzēti arī zinātniski eksperimenti: skaitļošanas defektu tolerances un optisko sakaru eksperiments.

Lidojuma gaita 
TTÜ100 tika palaists  01:51:10 UTC ar nesējraķeti Vega (lidojums VV16) no Gviānas kosmiskā centra kopā ar citiem 52 pavadoņiem. Pavadonis tika ievadīts solārsinhronā orbītā ar augstumu aptuveni 530 km.

Pavadonis sāka reaģēt uz komandām tikai 15. novembrī, bet bija ļoti vājš signāls, tādēļ sakariem bija nepieciešama ļoti jaudīga zemes stacija. Primārais radio kanāls nedarbojās. Nedarbojās kameras, orientācijas un X joslas operatīvā programmatūra.

Ārējās saites 
 Mektory satellite program TalTech Mektory Space Center
 TTÜ100 Satellite  TalTech Mektory Space Center
 TTU100 nanosats.eu
 TTÜ100, 101 (TTÜSat, MektorySAT 1, Hämarik, Koit) Gunter Dirk Kreb

Igaunijas kosmiskie aparāti
TTÜ101

TTÜ101  jeb Koit ir Igaunijas tehnoloģiju demonstrācijas un Zemes tālizpētes nanopavadonis. Tas orbītā tika palaists  . Pavadonis ir daļēji darbspējīgs. Projektu vada Tallinas Tehniskā universitāte (Tallinna Tehnikaülikool, TTÜ).

2014. gadā Tallinas Tehniskās universitātē tika sākta Mektory nanosatellite programma, lai izgatavotu divus pavadoņus: TTÜ100 jeb Hämarik ("krēsla") un TTÜ101 jeb Koit ("ausma"). Galvenais pavadoņu uzdevums bija demonstrēt Zemes novērošanas tehnoloģijas. 
Projektā piedalījās universitātes darbinieki un studenti. Kosmosā pirmais nokļuva TTÜ101; otrs tika palaists TTÜ100 2020. gada septembrī.

Kosmiskais aparāts tika veidots Cubesat 1U formā. Galvenais instruments bija attēlveidošanas kamera ar RGB sensoru redzamās gaismas attēlu iegūšanai un NIR sensoru tuvi infrasarkanā diapazona attēlu iegūšanai. Pavadonim bija paredzēti arī zinātniski eksperimenti: skaitļošanas defektu tolerances un optisko sakaru eksperiments.

Lidojuma gaita 
TTÜ101 tika palaists  05:41 UTC ar nesējraķeti Sojuz-2.1b / Fregat-M no Vostočnija kosmodroma starta laukuma 1S. Tas bija sekundārā krava Krievijas meteoroloģiskais pavadonim Meteor-M № 2-2. Pavadonis tika ievadīts solārsinhronā orbītā ar augstumu aptuveni 530 km.

Pēc palaišanas neizdevās uztvert radiosignālus no TTÜ101.
Tikai 2020. gada 21. novembrī, uztverot informācijas paketes no pavadoņa TTÜ100, tika saņemta vēl viena pakete, kas izrādījās nākusi no Koit. Signāls bija ļoti vājš, tādēļ sakariem bija nepieciešama jaudīga zemes stacija.

Atsauces

Ārējās saites 
 Mektory satellite program TalTech Mektory Space Center
 TTÜ100 Satellite  TalTech Mektory Space Center
 TTU100 nanosats.eu
 TTÜ100, 101 (TTÜSat, MektorySAT 1, Hämarik, Koit) Gunter Dirk Kreb

Igaunijas kosmiskie aparāti
Edavārdi

Edavārdi ir latviešu reperis no Rīgas, kurš ir aktīvs Latvijas mūzikā jau vairāk nekā 10 gadus. Izdevis kopumā astoņus albumus un EP, kā arī piedalījies sadarbības projektos ar “Very Cool People”, “Riekstu Armiju”, “Nova Koma” un “Visas Taisnības”. Ieguvis atzinību gan vietējā hip-hopā, gan ārpus Latvijas ar tādām dziesmām kā “Kačā Karmu”, “Galvaskauss”, “Viss Ir Sarežģīti” un “Teikuma Beigās”. Pēdējo 10 gadu laikā uzstājies lielākajos Latvijas festivālos, kā arī neskaitāmos pasākumos Rīgā un citviet Latvijā. Edavārdi darbojās apvienībās PKI un “Riekstu Armija”, ka arī ir grupas “Singapūras Satīns” dalībnieks.

Edavārdi pirmo albumu “Ej Ellē” izdeva 2007. gada decembrī, pēc kura sekoja divi EP 2009. gadā. Ar 2010. gada relīzi “Izlaušanās” reperis ieguva plašāku popularitāti hip-hopa scēnā, pēc kā sekoja 2013. gada miksteips “Es Esmu Šeit”. Tas sasniedza plašāku auditoriju ar tādām dziesmām kā “Lai Arī Kāda Tēma”, “Kačā Karmu”, “Es Esmu Šeit” un “Skeleti”. 2015. gadā tika izdots minialbums “Galvaskauss”, savukārt pēc diviem gadiem plašāku publiku sasniedza “Īstas acis”. Šajā relīzē ir iekļauta viena no zināmākajām Edavārdi dziesmām “Viss Ir Sarežģīti”, kas tapa sadarbībā ar producentu Katapult un Kristīni Prauliņu. 2021. gadā tiek izdots albums “Ekosistēmas”.

Ārpus solo darbības Edavārdi aktīvi piedalās dažādos projektos un ir sadarbojies ar zināmākajiem Latvijas izpildītājiem. Reperis ir piedalījies vairākās vietējās hip-hopa izlasēs – ir bijis viesmākslinieks reperu Ozola, anša, Skuteļa un citu izpildītāju albumos, kā arī paspējis nonākt džeza mūzikas izlasē. 2011. gadā ar ansi un Arčiju izveidoja grupu “Riekstu Armija” un izdeva albumu “Mobilizācija”. 2018. gadā piedalījies projektā “Visas Taisnības”, kas atainoja Raimonda Paula un Imanta Ziedoņa satikšanos septiņdesmito gadu nogalē no rakursa. 2019. gads iezīmējās kā “dzīvās” mūzikas periods, reperim sadarbojoties ar fanka grupu “Very Cool People”, Kristīni Prauliņu un reperi ansi, izdod dzīvo ierakstu “Koncertprogramma Pa Apli”, kā arī kopā ar reperi Idus Abra piedaloties garāžroka grupas “Nova Koma” albumā “Vismaz 9 Reizes”.

Vairāki Edavārdi albumi ir tikuši nominēti kā gada labākie hip-hopa ieraksti “Zelta Mikrofonā”. Reperis ir guvis vairākas uzvaras “Ghetto games” organizētajās brīvrunu cīņās. Grupa “Singapūras Satīns”, kurā Edavārdi ir dzirdams zem tādiem pseidonīmiem kā Comic Sans Legend un Barona Centrs, 2020. gadā noslēdza līgumu ar izdevniecību “Universal Music Group”

Latviešu reperi
Siliņupe (upe)

Siliņupe ir Dūņiera noteice uz Rīgas līci, veidojot robežu starp Lapmežciemu un Bigauņciemu. To šķērso autoceļš P128.

Vēsture  
Siliņupe () sākotnēji bija Slocenes upes notece uz jūru, iespējams, ka tā radusies jau 1667.—1668. gadā, kad pēc hercoga Jēkaba rīkojuma Slocenes upi padziļināja un izmantoja kā kanālu starp Lielupi un jūru. 1905. gadā, kad izraka Kaņiera kanālu, Kaņiera ezera ūdens līmenis krasi pazeminājās un pazuda savienojums starp Kaņieri un Dūņieri, līdz ar to arī Vecslocenes gultne līdz Slokas ezeram aizsērēja.   
 
2005. gadā izveidota Kupskalnu dabas taka, kas no autoceļa P128 gar Siliņupi aizved līdz jūrai, kur apskatāms vecais Lapmežciema mols.

Atsauces 

Tukuma novada upes
Engures novada upes
Lapzeme (reģions)

Lapzeme () ir viens no Somijas reģioniem valsts galējos ziemeļos. Pēc teritorijas tas ir lielākais valstī. Tas robežojas ar Zviedriju rietumos, Norvēģiju ziemeļos un Krieviju austrumos. No dienvidrietumiem to apskalo Baltijas jūras Botnijas līcis, bet no dienvidiem tā robežojas ar Somijas Ziemeļpohjanmā reģionu.

Reģionā 21 pašvaldība, no kurām četras ir pilsētas (Rovaniemi (62 963 iedz.), Tornio (21 872), Kemi (21 024) un Kemijervi (7 375)).

Lapzeme tradicionāli tiek uzskatīta par Ziemassvētku vecīša dzimteni.

Ārējās saites

Somijas reģioni
Ziemeļpohjanmā

Ziemeļpohjanmā (, , ) ir viens no Somijas reģioniem. Tas austrumos robežojas ar Krieviju, bet rietumos to apskalo Baltijas jūras Botnijas līcis. Ziemeļos tas robežojas ar Lapzemi, dienvidaustrumos ar Kainū un Ziemeļsavo, dienvidos ar Vidussomiju, bet dienvidrietumos ar Vidusphjanmā reģionu.

Reģionā 30 pašvaldības, no kurām 11 ir pilsētas, no kurām lielākās ir Oulu (192 680), Rāhe (22 606), Ilivieska (14 307), Kūsamo (16 177) un Kalajoki (12 589).

Ārējās saites

Somijas reģioni
Eds Markijs

Edvards Džons Markijs (Edward John Markey, dzimis ) ir Amerikas Savienoto Valstu politiķis, pārstāv ASV Demokrātisko partiju. Kopš 2013. gada ir ASV senators, pārstāvot Masačūsetsas štatu. Pirms kļūšanas par ASV senatoru Markijs bija ASV pārstāvju palātas deputāts, no 1976. gada līdz 2013. gadam pārstāvot Masačūsetsas 7. kongresa apgabalu.

1972. gadā, no Bostonas koledžas Markijs saņēma doktora grādu jurisprudencē. Pēc koledžas pabeigšanas Markijs strādāja par advokātu.

1976. gadā pēc Masačūsetsas 7. kongresa apgabala pārstāvja Torberta Makdonalda nāves Eds Markijs tika ievēlēts par viņa aizvietotāju, saņemot 77% balsu. 2013. gadā, kad Džons Kerijs kļuva par ASV valsts sekretāru, Eds Markijs tika ievēlēts par ASV Senatoru, pārstāvot Masačūsetsas štatu.

Pēc GovTrack 2017. gada aptaujas rezultātiem Markijs tika atzīts par trešo liberālāko ASV Senatoru ASV Senātā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Senator Ed Markey oficiālā ASV Senāta mājaslapa

1946. gadā dzimušie
ASV politiķi
ASV senatori
ASV Pārstāvju palātas locekļi
Rokua nacionālais parks

Rokua nacionālais parks () ir 1956. gadā izveidots nacionālais parks Somijas centrālajā daļā, Ziemeļpohjanmā. Viens no mazākajiem nacionālajiem parkiem valstī. Nacionālajam parkam ir UNESCO ģeoparka statuss. Parka teritorijā tiek aizsargāti veci priežu meži, atrodami drumlini, osi, robežmorēnas.

Galerija

Ārējās saites 

Somijas nacionālie parki
Ziemeļpohjanmā
Kūsamo lidosta

Kūsamo lidosta () ir lidosta Somijā Ziemeļpohjanmā, 6 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Kūsamo pilsētas centra. 

Neskaitot čārterlidojumus, lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2021. gadā nodrošināja aviosabiedrības Finnair, Lufthansa, TUI Airways un Windrose Airlines. Visu sezonu notiek iekšzemes lidojumi uz Helsinkiem, bet sezonāli uz 3 valstīm (tās ir Lielbritānija, Vācija un Ukraina).

Ārējās saites 

Lidostas Somijā
Ziemeļpohjanmā
Tīlikajervi nacionālais parks

Tīlikajervi nacionālais parks () ir 1982. gadā izveidots nacionālais parks Somijas centrālajā daļā, Kainū un Ziemeļsavo reģionos. Nacionālais parks izveidots ap Tīlikajervi ezeru.

Galerija

Ārējās saites 

Somijas nacionālie parki
Kainū
Ziemeļsavo
Hīdenporti nacionālais parks

Hīdenporti nacionālais parks () ir 1982. gadā izveidots nacionālais parks Somijas centrālajā daļā, Kainū reģionā. 2/3 no parka teritorijas aizņem skujkoku meži. Parka centrālais objekts ir klinšu iekļautā Hiidenportti ieleja.

Ārējās saites 

Somijas nacionālie parki
Kainū
Rodnijs Deindžerfīlds

Džeks Rojs (dzimis Džeikobs Rodnijs Koens (angļu: Jacob Rodney Cohen);1921. gada 22. novembris — 2004. gada 5. oktobris), plašāk pazīstams ar savu skatuves vārdu Rodnijs Deindžerfīlds, bija amerikāņu stand-up komiķis, aktieris, producents, scenārists, mūziķis un autors.

Lai arī viņa aktiera karjera bija sākusies daudz agrāk, Deindžerfīlds vislielāko atpazīstamību guva 80. gadu sākumā, spēlējot populārās komēdijās.

Dalība 1980. gada filmā “Caddyshack” palīdzēja Deindžerfīldam gūt galvenās lomas filmās “Easy Money” un “Back to School”, kurām bija arī līdzautors. Atšķirībā no viņa stand-up skatuves tēla, filmu varoņi, kurus Deindžerfīlds atveidoja, lielākoties bija veiksmīgi, populāri un turīgi.

Deindžerfīlds spēlēja būtisku lomu Džima Kerija karjerā. Astoņdesmitajos, redzot Keriju uzstājamies Losandželosas standup kafejnīcā "Comedy Store", Deindžerfīlds parakstīja vienošanos ar Keriju — Kerijs kļuva par Deindžerfīlda Lasvegasas stand-up izrādes iesildītāju un turpimākos divus gadus turpināja kopā tūrēt, uzstājoties vairākās stand-up izrādēs. 2001. gada novembrī, šovā "The Tonight Show with Jay Leno" Kerijs pārsteidza Deindžerfildu, ierodoties kā negaidīts viesis un publiski pasakoties Deindžerfīldam par ilgus gadus sniegto atbalstu.

Personīgajā dzīvē 
Deindžerfīlds divreiz apprecējās ar Džoisu Indigu. Viņi apprecējās 1951. gadā, izšķīrās 1961. gadā, atkal apprecējās 1963. gadā un atkal izšķīrās 1970. gadā. Kopā pārim bija divi bērni: dēls Braiens Rojs un meita Melānija Roja-Frīdmane, kura dzimusi pēc tam, kad vecāki atkal apprecējās. Kopš 1993. gada līdz viņa nāvei Deindžerfīlds bija precējies ar Džoanu Čaildu.

Deindžerfīldam nepatika, ka viņu jauca ar viņa skatuves tēlu, par ko vairāk aprakstīja savā 2004. gada autobiogrāfijā "It's Not Easy Bein' Me: A Lifetime of No Respect but Plenty of Sex and Drugs".

Deindžerfīlds, lai arī ebrejs, intervijā ar Hovardu Šternu 2004. gada 25. maijā sevi raksturoja kā ateistu. Deindžerfīlds piebilda, ka esot "loģisks" ateists.

Nāve 
2003. gada 8. aprīlī Deindžerfīldam tika veikta smadzeņu operācija, lai uzlabotu asins plūsmu vēlāk ieplānotai sirds vārstuļu nomaiņas operācijai, kas notika 2004. gada 24. augustā. Ieejot slimnīcā, uz jautājumu, cik ilgi viņš tiks hospitalizēts, Deindžerfīlds sniedza savam humoram raksturīgu atbildi: "Ja viss izdosies, apmēram nedēļu. Ja nē, apmēram pusotru stundu." Viņš aizgāja mūžībā tikai sešas nedēļas vēlāk, 2004. gada 5. oktobrī.

Atsauces 

Grammy balvas ieguvēji
2004. gadā mirušie
1921. gadā dzimušie
ASV komiķi
ASV televīzijas aktieri
Ebreji
Ateisti
Amerikāņu kinoaktieri
Tirziņa

Tirziņa, vietējā izrunā Tierziņa, vidustecē saukta arī Līčupe un Lukstupe, ir Gaujas kreisā krasta pieteka Lejasciema un Virešu pagastos, vidustecē būdama to robežupe, Trapenes līdzenumā. Sākas kā Zellenes un Svārbes satekupe pie Zellenēm Lejasciema pagastā. Regulēta visā garumā, tek uz ziemeļiem, pa ceļam uzņemot pietekas Bebrupīti, Silupīti, Egļupi, Ilgupīti (visas kreisā krasta) un Dzelzupīti (labā krasta). Upē bieži bebru dambji. Ietek Gaujā augšpus Sikšņiem, pie ietekas — atpūtas vieta. Baseins pamatā mežains. Lejtecē upi šķērso autoceļš V411 (Velēna—Vireši).

Atsauces 

Gulbenes novada upes
Smiltenes novada upes
Apes novada upes
Lejasciema pagasts
Virešu pagasts
Pets Tūmijs

Patriks Džozefs Tūmijs (Patrick Joseph Toomey, dzimis ) ir Amerikas Savienoto Valstu politiķis, pārstāv ASV Republikānisko partiju. Kopš 2011. gada ir ASV senators, pārstāvot Pensilvānijas štatu. Pirms kļūšanas par ASV senatoru Tūmijs bija ASV pārstāvju palātas deputāts, no 1999. gada līdz 2005. gadam pārstāvot Pensilvānijas 15. kongresa apgabalu.

1984. gadā Tūmijs absolvēja Hārvarda Universitāti, saņemot bakalaura grādu politikas zinātnē. Pēc Hārvarda Universitātes absolvēšanas Tūmijs strādāja banku nozarē.

1998. gadā kandidēja uz Pensilvānijas 15. kongresa apgabala pārstāvja amatu. Tūmijs uzvarēja pār Demokrātiskās partijas oponentu Roju Aflerbahu, saņemot 55% balsu. Tūmijs pārstāvja amatā tika pārvēlēts trīs reizes, līdz 2004. gadam, kad viņš nolēma kandidēt uz ASV Senātu. 2004. gadā viņš kandidēja uz ASV Senātu, bet viņš neuzvarēja Republikāņu partijas priekšvēlēšanas balsojumu. 2010. gadā Tūmijs atkārtoti kandidēja uz ASV Senātu un vēlēšanās arī uzvarēja, uzvarot pār Demokrātiskās partijas pretinieku Džo Sestaku. 2016. gadā viņš tika pārvēlēts amatā, pārspējot Demokrātiskās partijas oponenti Keitiju Makgintiju.

 Tūmijs paziņoja, ka 2022. gadā nekandidēs uz trešo amata pilnvaru termiņu.  Tūmijs bija starp septiņiem Republikāņu ASV Senatoriem, kuri balsoja par Donalda Trampa notiesāšanu Donalda Trampa otrā impīčmenta prāvā, kurā Donalds Tramps tika apsūdzēts musināšanā uz dumpi saistībā ar 2021. gada uzbrukumu ASV Kapitolijam.

Atsauces

Ārējās saites 

Senator Pat Toomey oficiālā ASV Senāta mājaslapa

1961. gadā dzimušie
ASV politiķi
ASV senatori
ASV Pārstāvju palātas locekļi
Rodailendā dzimušie