Jēkabpils

Jēkabpils ir viena no desmit Latvijas valstspilsētām, Jēkabpils novadā, Latvijas dienvidaustrumos. Pilsēta izvietojusies Daugavas abos krastos gan Sēlijā, gan Latgalē. Pieder Zemgales plānošanas reģionam. Pilsētas kopējā platība ir 2553 ha un tajā dzīvo 23 656 (uz 1.06.2017 pēc CSP datiem) iedzīvotāji. Jēkabpils ir nozīmīgs satiksmes mezgls, autoceļu un dzelzceļu krustpunkts.

Kā apdzīvota vieta izveidojusies līdzās Daugavas labajā krastā 1237. gadā uzceltajai Krustpils pilij. Sakukārt apbūve Daugavas kreisajā pusē attīstījusies, pateicoties plostnieku un strūdzinieku darbībai, un 1670. gadā hercogs Jēkabs šai apmetnei piešķīra pilsētas tiesības un nosaukumu Jēkabmiests ().

Jēkabpilī atrodas viens no Strūves ģeodēziskā loka punktiem, kas 2005. gadā iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Par pilsētas simboliem tiek uzskatīta arī Krustpils pils un Jēkabpils Svētā Gara klosteris, kas attēloti Jēkabpils pilsētas logotipā. Deviņu kilometru attālumā no pilsētas atrodams Laukezera dabas parks, kurā atrodas par Latvijas tīrāko ezeru uzskatītais Laukezers.

Vēsture 

Pilsēta, kādu to pazīstam šodien, izveidojusies tikai 1962. gadā pēc jauna tilta pār Daugavu izbūves, apvienojot Krustpili Daugavas labajā krastā un Jēkabpili kreisajā krastā.

Krustpils ir Jēkabpils senākā daļa, kas rakstos pirmoreiz minēta jau 1237. gadā, kad Rīgas bīskaps netālu no Asotes uzcēla pili (Kreutzburg). Jau tās nosaukums norāda, ka tā atradusies svarīgu ceļu krustpunktā. Vēlākos laikos Daugavas kreisajā krastā, ierodoties lielam skaitam Otrā Ziemeļu kara bēgļu un krievu vecticībnieku, izveidojusies apdzīvota vieta, kurai 1670. gada 12. februārī, piešķirot Magdeburgas tiesības, dots Jēkabmiesta (Jakobstadt) vārds.
Pēc vienas versijas 1684. gadā Jēkabpils amatnieka S. Skavronska ģimenē dzimusi Marta Skavronska, kas vēlāk kļuva par Krievijas ķeizarieni Katrīnu I.
Garām Jēkabpilij veda hercogistes pasta ceļš — no Jelgavas caur Fridrihštadti (tag. Jaunjelgava) uz Dignāju, Ilūksti un Grīvu. Salas krogā kurjeri mainīja zirgus un varēja atpūsties. 1764. gadā tika ierīkota pastāvīga pārceltuve uz Krustpili.
Polijas dalīšanas laikā 1772. gadā Inflantijas vaivadijai piederošo Krustpili, bet 1795. gadā Kurzemes un Zemgales hercogistei piederošo Jēkabpili inkorporēja Krievijas Impērijā.

1861. gadā atklāja Rīgas-Daugavpils dzelzceļu, tāpēc preču pārvadājumi pa Daugavu strauji samazinājās.
20. gadsimta sākumā Jēkabpilī darbojās banka, apdrošināšanas biedrība, 4 mūzikas instrumentu fabrikas, sērkociņu fabrika, tvaika dzirnavas un vērptuve, alus darītava, tipogrāfija u. c. rūpnieciskie uzņēmumi. Pirmā pasaules kara laikā Jēkabpils vairākus gadus atradās piefrontes zonā un tika sagrauta liela daļa no pilsētas apbūves.
1919. gadā Jēkabpils kļuva par Jaunjelgavas apriņķa administratīvo centru, pilsētā bija pārtikas un būvmateriālu rūpniecības uzņēmumi. 1932. gadā tika uzcelta Jēkabpils cukurfabrika, tika uzcelts tilts pāri Daugavai, kas tika uzspridzināts Otrā pasaules kara laikā. 1962. gadā Jēkabpils un Krustpils tika administratīvi apvienotas.

Pašvaldība 
Jēkabpils pašvaldība, arī Jēkabpils novada dome (agrāk Jēkabpils dome), ir Jēkabpils novada pašpārvaldes augstākā iestāde. Sastāv no 19 deputātiem, ko ievēl reizi četros gados pašvaldību vēlēšanās. No 1997. līdz 2017. gadam Jēkabpils pilsētas domi vadīja Leonīds Salcevičs. Pašreizējais Jēkabpils novada domes priekšsēdētājs ir Raivis Ragainis. Jēkabpils domē ir nodarbināti 115 darbinieki.

Satiksme 
Jēkabpilī krustojas valsts galvenās tranzīta dzelzceļa līnijas, kurām ir starptautiska nozīme. Latvijas ietvaros šīs līnijas savieno Jēkabpili ar Rīgu, Jelgavu, Rēzekni un Daugavpili. Krustpils stacija uz šīm maģistrālēm ir svarīgs transporta mezgls, kas apstrādā kravas un sadala transporta plūsmas pirms galamērķiem. Jēkabpili šķērsojošās dzelzceļa līnijas Rīga-Daugavpils un Krustpils-Rēzekne-Zilupe ir iekļautas Eiropas Transporta tīkla (TEN-T) pamattīklā.

Jēkabpili šķērso arī valsts nozīmes autoceļš Rīga-Daugavpils (A6), kas ved līdz Baltkrievijas robežai. Pie Jēkabpils tam sākas atzars Rēzekne-Zilupe (A12), kas ved līdz Krievijas robežai. Šie autoceļi ietilpst Eiropas Transporta tīkla (TEN-T) pamattīklā.

Demogrāfija 
Jēkabpils ir mazākā Latvijas republikas pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. Iedzīvotāju skaits Jēkabpilī samazinās gan negatīva dabiskā pieauguma, gan migrācijas rezultātā. Demogrāfiskā slodze Jēkabpilī 2014. gada sākumā bija 580, kas ir zemākais rādītājs republikas pilsētu vidū, lai gan vērojams neliels pieaugums salīdzinājumā ar 2012. un 2013. gadu, kad Jēkabpilī uz katriem 1 000 iedzīvotājiem darbspējas vecumā bija attiecīgi 557 un 563 iedzīvotāji līdz un virs darbspējas vecuma. Tai skaitā bērnu skaits uz 1000 darbspējas vecuma iedzīvotājiem ir viens no augstākajiem — 229, kamēr iedzīvotāju skaits virs darbspējas vecuma uz 1000 darbspējas vecuma iedzīvotājiem — viens no zemākajiem — 311.

Iedzīvotāju skaita izmaiņas 
Centrālajā statistikas pārvaldē pieejamā informācija liecināja, ka 2014. gadā Jēkabpilī dzīvoja 23 269 iedzīvotāji, savukārt pēc Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes ziņām  pilsētā bija  iedzīvotāji.

Etniskais sastāvs

Cilvēki

Jēkabpilī dzimuši 
 Marta Skavronska jeb Katrīna I (1684—1727) — Pētera I sieva, Krievijas Impērijas ķeizariene (1725—1727)
 Gerhards Kēnigs (1728—1785) — dabaszinātnieks un ceļotājs
 Teodors Emīls Lambergs (1815—1895) — teologs, Kurzemes ģenerālsuperintendents (1862—1887), Latviešu literārās biedrības goda loceklis
 Ābrams Leibovics (1869—1941) — ebreju izcelsmes latviešu uzņēmējs, Rīgas Radiorūpnīcas dibinātājs
 Kārlis Kalve (1877—1903) — ainavu gleznotājs
 Pēteris Kalve (1882—1913) — ainavu gleznotājs, viens no spalvas zīmējuma aizsācējiem Latvijā
 Emma Baltmane (1882—1969) — gleznotāja
 Juris Ķēmanis (1883—1937) — Satversmes sapulces deputāts un iekšlietu ministra biedrs (1920—1922)
 Kārlis Skaubītis (1889—1929) — kara lidotājs un latviešu aviācijas aizsācējs
 Pēteris Dardzāns (1889—1885) — tautsaimnieks, Latviešu strēlnieku virsnieks
 Oto Skulme (1889—1967) — gleznotājs un grafiķis
 Nikolajs Malta (1890—1944) — biologs, Matemātikas un dabaszinātņu fakultātes dekāns, LU Botāniskā dārza dibinātājs
 Jānis Grīns (1890—1966) — pedagogs, rakstnieks, "Valters un Rapa" līdzvadītājs (1925—1941), Latvijas Nacionālā teātra direktors (1937—1940)
 Oto Šmits (1891—1956) — zinātnieks, matemātiķis, ģeogrāfs, ģeofiziķis, astronoms
 Jānis Zvaigzne (1892—1954) — Latvijas Bruņoto spēku virsnieks
 Uga Skulme (1895—1963) — gleznotājs un mākslas zinātnieks
 Alberts Vīksne (1896—1976) — Latvijas Bruņoto spēku un Latviešu leģiona virsnieks
 Alberts Ozoliņš (1897—1985) — svarcēlājs vidējā svarā
 Pēteris Lapainis (1897—1990) — Latvijas Bruņoto spēku un Latviešu leģiona virsnieks
 Aleksandrs Balodis (1897—1961) — virsnieks, izlūkdienestu darbinieks, parapsihologs un rakstnieks
 Andrejs Pormalis (1898—1977) — mākslinieks, keramiķis, pedagogs
 Jānis Lejiņš (1899—1990) — aktieris, režisors, dramaturgs un gleznotājs
 Volfgangs Hāzenfuss (1900—1944) — ārsts, šaha meistars
 Alfrēds Laukirbe (1901—1993) — arhitekts
 Alberts Zvejnieks (1902—1987) — cīkstonis
 Jūlijs Vanags (1903—1986) — rakstnieks un tulkotājs, viens no Latvijas Rakstnieku savienības dibinātājiem, LPSR himnas vārdu autors (kopā ar Frici Rokpelni)
 Jānis Bičolis (1904—1982) — literatūrkritiķis, folkloras pētnieks
 Pēteris Sīpolnieks (1913—1984) — mūzikas pedagogs un ērģelnieks
 Roberts Rubenis (1917—1944) — Latvijas Bruņoto spēku leitnants, Latviešu leģionārs un Kureļa grupas bataljona komandieris
 Laimonis Blumbergs (1919—2014) — tēlnieks
 Saulcerīte Viese (1932—2004) — rakstniece un literatūrzinātniece
 Ludis Skosta (1936) — LR Augstākās Padomes deputāts
 Agris Jaunkļaviņš (1939) — lauksaimnieks, LR Augstākās Padomes deputāts
 Ludis Bērziņš (1939—2022) — stikla mākslinieks
 Anna Skaidrīte Gailīte (1940) — rakstniece, žurnāliste
 Ruta Šenberga (1940) — filoloģe, novadpētniece
 Juris Imants Aivars (1941—2016) — ārsts, fiziologs un zinātnieks
 Anita Garanča (1949—2015) — dziedātāja, kordiriģente
 Juris Baldunčiks (1950) — valodnieks, terminologs, leksikogrāfs, pedagogs un tulkotājs
 Aivars Lembergs (1953) — politiķis
 Andris Felss (1957) — LR Augstākās Padomes deputāts.
 Ivans Klementjevs (1960) — kanoe airētājs, politiķis
 Aigars Grāvers (1961) — mūziķis
 Jefimijs Klementjevs (1963) — kanoe airētājs, politiķis
 Vitālijs Orlovs (1964) — Saeimas deputāts (kopš 2002)
 Elita Kļaviņa (1966) — aktrise un žurnāliste
 Atis Zakatistovs (1968) — filozofs un politiķis, 13. Saeimas deputāts
 Ivars Zariņš (1969) — Saeimas deputāts (kopš 2011)
 Dzintars Zaķis (1970) — politiķis
 Andrejs Piedels (1970) — futbolists, vārtsargs
 Artis Robežnieks (1971) — aktieris
 Andris Znotiņš (1977—2011) — policists, nošauts sadursmē ar bruņotiem laupītājiem
 Sandis Ģirģens (1980) — jurists un iekšlietu ministrs (kopš 2019)
 Kaspars Ģirģens (1985) — uzņēmējs un 13. Saeimas deputāts
 Arvis Viguls (1987) — dzejnieks
 Dārta Daneviča (1988) — Dailes teātra aktrise
 Mārtiņš Jakovļevs (1991) — hokejists
 Deniss Rakels (1992) — futbolists, uzbrucējs
 Artūrs Dārznieks (1993) — kamaniņu braucējs
 Reinis Nitišs (1995) — autosportists

Jēkabpilī dzīvojuši 
 Jākobs Florentīns Lundbergs (1782—1858) — zviedru izcelsmes vācbaltiešu luterāņu mācītājs un rakstnieks, vācu apgaismības laikmeta literatūras tulkotājs latviešu valodā, Latviešu literārās biedrības" dibinātājs
 Ansis Līventāls (1803—1878) — dzejnieks, grāmatu izplatītājs un tulkotājs
 Vilhelms Neimanis (1849—1919) — arhitekts un mākslas vēsturnieks, Daugavpils pilsētas arhitekts (1878—1895), LNMM ēkas autors un muzeja pirmais direktors (1905—1919)
 Puriņu Klāvs (1858—1935) — žurnālists un rakstnieks, studentu korporācijas Selonija dibinātājs
 Mikus Skruzītis (1861—1905) — etnogrāfs, folklorists
 Jāzeps Vītols (1863—1948) — komponists
 Mārtiņš Bruņenieks (1866—1950) — pedagogs, filologs, latviešu mitoloģijas pētnieks
 Ludis Bērziņš (1870—1965) — skolotājs, folklorists, dzejnieks
 Jānis Akuraters (1876—1937) — dzejnieks, rakstnieks un politiķis
 Jānis Greste (1876—1951) — pedagogs, ģeologs
 Konrāds Bullāns (1877—1915) — rakstnieks (pseidonīms Fallijs)
 Jānis Kuga (1878—1969) — gleznotājs, scenogrāfs
 Pēteris Rizga (1883—1955) — biškopis un sabiedriskais darbinieks
 Kristaps Krišs Upelnieks (1891—1944) — Latvijas Bruņoto spēku kapteinis, Kureļa grupas štāba priekšnieks
 Pāvils Mucenieks (1891—1940) — ķirurgs
 Voldemārs Āviste (1893—1941) — Igaunijas armijas pulkvežleitnants
 Herberts Zommers (1895—1983) — aktieris un režisors
 Aleksandrs Grīns (1895—1941) — rakstnieks, tulkotājs
 Bruno Arnolds Štokmanis (1895—1970) — Jēkabpils vēstures muzeja dibinātājs
 Pauls Stradiņš (1896—1958) — ķirurgs, profesors un veselības aprūpes organizētājs
 Artūrs Aparnieks (1896—1968) — virsnieks, Latvijas brīvības cīņu dalībnieks
 Jānis Veselis (1896—1962) — rakstnieks
 Arnolds Aizsilnieks (1898—1982) — tautsaimnieks, agronoms, vēsturnieks
 Jānis Alfrēds Bērziņš (1902—1999) — Latvijas Nacionālo bruņoto spēku kapteinis, Atmodas kustības dalībnieks
 Osvalds Pūpols (1904—1941) — skolotājs, nacionālās pretestības kustības "Viesturieši" vadītājs
 Jānis Mežaraups (1904—1999) — agronoms, 4. Saeimas deputāts
 Viktors Orehovs (1909—1998) — puķkopis, selekcionārs
 Alfrēds Porietis (1909—2009) — Latvijas Bruņotu spēku virsnieks
 Modests Trepšs (1911—1978) — ādas plastikas mākslinieks, pedagogs
 Velta Toma (1912—1999) — dzejniece, Latvijas Zinātņu akadēmijas goda locekle
 Gunars Janovskis (1916—2000) — rakstnieks, dzejnieks, prozaiķis
 Alberts Eglītis (1917—2007) — žurnālists, publicists
 Jāzeps Vuškāns (1919—2005) — kultūras darbinieks
 Vilis Krūmiņš (1919—2000) — Dabas muzeja direktors (1961—1999). Atmodas kustības dalībnieks, latviešu strēlnieku apvienības priekšsēdētājs
 Valentīns Skulme (1922—1989) — kino un Dailes teātra aktieris
 Lūcija Ķuzāne (1927) — rakstniece, Sēlijas novada pētniece
 Venta Vecumniece (1927—2017) — aktrise, režisore
 Ārija Elksne (1928—1984) — dzejniece
 Tālis Millers (1929) — ķīmiķis
 Gunārs Cilinskis (1931—1992) — aktieris, režisors un scenārists
 Aina Karlsone (1935—2012) — latviešu gleznotāja un grafiķe
 Guntars Godiņš (1958) — dzejnieks un atdzejotājs
 Ruta Štelmahere (1965) — dzejniece un māksliniece
 Dž. Dž. Džilindžers (1966) — teātra režisors
 Ronalds Briedis (1980) — dzejnieks
 Artis Ostups (1988) — dzejnieks

Bezdarbnieki 
Bezdarba līmenis Jēkabpils pilsētā 2014. gadā bija 9,7%. Salīdzinājumā ar 2009. gadu, kad tas bija visaugstākais, vērojams samazinājums 4,1% apmērā.

Apskates vietas

Vēsturiskā apbūve 
Jēkabpilī atrodas 231 iela. Daudzi nami uz tām ir saglabājuši savu pirmatnējo izskatu vai arī ir tikuši pārbūvēti, vairākiem no tiem ir kultūrvēsturiska nozīme:
 Krustpils vēsturiskais centrs
 Jēkabpils vēsturiskais centrs
 Krustpils pilsētas sarga mājiņa Raiņa ielā
 Krustpils pils komplekss.
 Vecpilsētas laukums
 Bijusī apriņķa renteja (1820)
 Jēkabpils apriņķa skolas ēka (1820., O. Hūns, klasicisms)
 Miertiesas ēka (1880) (eklektisms)
 Valsts bankas ēka (1931)
 19. gadsimta koka dzīvojamo ēku komplekss Pasta ielā 81-87
 Dzīvojamo ēku ansamblis Brīvības ielā 178 — 184
 Kena muižas komplekss (19. gadsimta beigas, neogotika, eklektisms)
 Krustpils ūdensdzirnavas ar dambi.
 Mīlestības tiltiņš (Akmens tilts) pāri Donaviņai (tehnikas piemineklis)

Dievnami 
Jēkabpils dievnami vēsta par laikmetu lokos noietiem ceļiem Sēlijas ticības un garīgās dzīves stiprināšanā, atklājot daudznacionālas pilsētas būtību un glabājot nezūdošas kultūrvēsturiskas vērtības. Tāpēc Jēkabpils pilsētas baznīcas ir viens no pilsētas kultūrvēsturisko apskates objektu veidiem.
Pilsētas Daugavas labajā pusē jeb Krustpils pusē atrodas Krustpils Evaņģēliski luteriskā baznīca (1820), Krustpils Svētā Nikolaja pareizticīgo baznīca (1910), kā arī Krustpils Vissvētās Trīsvienības Romas katoļu baznīca (2004), kas ir jaunākā baznīcas celtne Jēkabpilī un viena no jaunākām katoļu draudzēm Latvijā. Pilsētas Daugavas kreisajā pusē jeb Jēkabpils pusē atrodas Svētā Nikolaja Brīnumdarītāja klostera baznīca (1774) un Svētā Gara pareizticīgo baznīca (1887), kuras iekļaujas Jēkabpils Svētā Gara klostera teritorijā. Bijusī uniātu baznīca (1783), kas atdota pareizticīgo baznīcas pārziņā; Jēkabpils Svētā Miķeļa Evaņģēliski luteriskā baznīca (1807), Jēkabpils vecticībnieku baznīca (1862), Jēkabpils Svētās Jaunavas Marijas dzimšanas Romas Katoļu draudzes baznīca (1866), kā arī Jēkabpils baptistu draudzes baznīca (1930). Bijusī Jēkabpils Vissvētās Dievmātes Patvēruma pareizticīgo baznīca ir viens no lielākiem Dievnamiem pilsētā, kas nedarbojas, tāpēc to var aplūkot tikai no ārpuses. Svētā Gara pareizticīgo baznīca un tajā atrodošā Jakobštates ikona ir apskatāma katru dienu, arī dievkalpojumu laikā, ievērojot klusumu. Pārējās pilsētas baznīcas ir atvērtas apmeklētājiem, iepriekš piesakoties, kā arī dievkalpojumu laikā.

Memoriālās mājas 
Pilsētā ir dzīvojuši daudzi ievērojami Jēkabpils un Latvijas cilvēki. Četriem no viņiem pilsētā atrodas memoriālās mājas: gleznotāju Oto un Ugas Skulmju māja Brīvības ielā 26; ērģelnieka Pētera Sīpolnieka memoriālā māja Brīvības ielā 141, keramiķa Andreja Pormaļa māja A.Pormaļa ielā 119.

Pieminekļi 
 Brīvības piemineklis;
 Piemineklis Atbrīvošanas cīņās 1919. gadā pie Dubnas upes kritušajiem 4. Valmieras kājnieku pulka karavīriem Kapeles kapos;
 Piemiņas akmens Strūves parkā (Strūves astronomiskais punkts);
 Pirmā pasaules kara piemineklis 1915. gadā kritušajiem 3. Kaukāza strēlnieku pulka karavīriem;
 Piemineklis represiju upuriem;
 Jēkabpils 330 gadu piemiņas akmens.

Parki 
Jēkabpils pilsētā kā aktīvās atpūtas objekti ir astoņi parki. Krustpils pusē ir aplūkojami: Krustpils pilsētas parks, kas atrodas pretī Krustpils kultūras namam un blakus Otrā pasaules kara memoriālam; Mācītāju dārzs — parks, kas atrodas blakus Krustpils Evaņģēliski luteriskā baznīcai; Krustpils muižas parks- pils teritorijā; 14. jūnija parks, kas atrodas blakus Krustpils Trīsvienības Romas katoļu baznīcai. Jēkabpils jeb Daugavas kreisajā pusē atrodas: Strūves parks (bijušais Kroņa dārzs), kurā atrodas Strūves ģeodēziskā loka punkts, kas ir iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā un Latvijas kultūras pieminekļu sarakstā; Kena parks, kas atrodas pie Vienības ielas, pretī Jēkabpils autoostai; Hikšteina parks, kas atrodas aiz Kena parka, tuvāk Daugavai; Meža parks, kurā atrodas Radžu akmens. Parks atrodas pie Radžu ūdenskrātuves, kas ir pilsētas peldvieta un ir ieguvusi Zilo karogu. Parkā atrodas veselības taka.

Muzeji un mākslas galerijas 
Pilsētā ir apskatāmi Jēkabpils vēstures muzejs, kas atrodas Krustpils pilī, kā arī muzeja brīvdabas nodaļa — "Sēļu sēta", kas atrodas starp Hikšteina un Kena parkiem un kura atrodas 19. gadsimta Sēlijas lauku celtnes. Iepriekš piesakoties, iespējams apmeklēt ievērojamā jēkabpilieša keramiķa Andreja Pormaļa memoriālo muzeju, kas atrodas viņa vārdā nosauktās ielas 119. namā, kurā apskatāma darbnīca, keramikas izstrādājumu ekspozīcija un unikāls kamīns. Pilsētā atrodas arī divas mākslas galerijas — "Pie Sīplonieka", kas atrodas ērģelnieka Pētera Sīpolnieka memoriālajā mājā Brīvības ielā 141.

Jēkabpils vēsturiskā centra neapdzīvoto Brīvības un Pasta ielas namu logos apskatāma lielākā brīvdabas gleznu galerija Latvijā, kas sastāv no 33 akrila krāsas gleznām. Gleznu autori ir Jēkabpils apkaimes mākslinieki, kuru vidū minami Ruta Štelmahere, Ziedonis Bārbals, Mētra Štelmahere, Vēsma Lukstiņa u. c., kā arī Viesītes Mūzikas un Mākslas skolas un Jēkabpils Mākslas skolas skolotāja un audzēkņi.

Plašsaziņas līdzekļi 
Pilsētā darbojas trīs laikrakstu redakcijas — "Brīvā Daugava", kas ir Jēkabpils novada laikraksts un viens no vecākajiem iznākošajiem laikrakstiem Latvijā un "Jaunais Vēstnesis", kas ir Jēkabpils rajona neatkarīgais laikraksts.
Jēkabpils pilsētas pašvaldība izdod savu avīzi "Jēkabpils Vēstis". No 2005. gada iznāk arī bezmaksas avīze "Ceturtdiena".
Savukārt, no 2013. gada iznāk bezmaksas ikmēneša žurnāls "Vērtīgs", ko katru mēnesi ikviens uzņēmums un iedzīvotājs saņem savā pastkastītē un arī Aizkraukles, Madonas, Līvānu, Preiļu pilsētās žurnāls tiek izplatīts pa visām pastkastītēm.
Jēkabpilī atrodas Vidusdaugavas televīzijas studija, kā arī radio studijas "Radio1", kas raida 107.0 FM diapazonā 24 stundas diennaktī Jēkabpils, Preiļu, Aizkraukles, Madonas, daļēji Daugavpils un Rēzeknes rajonos un "Divu Krastu radio", kas raida Jēkabpils, Aizkraukles, Madonas, Līvānu, Preiļu novados. Internetā informācija par Jēkabpili un tās novadu ir iegūstama informatīvajā portālā "Jēkabpils laiks".

Starptautiskie sakari

Sadraudzības pilsētas 
Jēkabpils sadraudzības pilsētas:

Sadarbības partneri 
Jēkabpils ir Baltijas pilsētu savienības (UBC) locekle. Pilsētas sadarbības partneri:

  — sadarbība kultūras jomā
  — sadarbība ar Jēkabpils Poļu skolu, bērnu delegāciju apmaiņa
  — sadarbība ūdenssaimniecības uzlabošanas jomā
  — sadarbība atkritumu saimniecības sakārtošanas jomā

Skatīt arī 
 Jēkabpils pilsētas vadītāji
 Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Jēkabpilī
 Jēkabpils ielu uzskaitījums

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 Jēkabpils mājaslapa 
 Jēkabpils ziņas internetā
 Jaunākie arheoloģiskie atradumi Jēkabpilī 

Sēlija
Latgale