joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Silvestrs Tegetmeijers

Silvestrs Tegetmeijers (; dzimis 15. gadsimta beigās Hamburgā, miris  Rīgā) bija vācu garīdznieks. Viens no reformācijas kustības aizsācējiem Livonijā.
Rīgas Sv. Pētera baznīcas virsmācītājs.

Biogrāfija 
Dzimis Hanzas pilsētā Hamburgā. 1511. gadā imatrikulējās Rostokas universitātē, 1519. gadā ieguva maģistra grādu, 1520. gadā kļuva par Rostokas Doma kapelānu. 
1521. gadā viņš devās pie teoloģijas profesora Mārtiņa Lutera uz Vitenbergu. Pēc Lutera pasludināšanas ārpus likuma un paslēpšanās Vartburgas pilī Tegetmeijers 1522. gadā ieradās Rīgā ar nolūku pārņemt sava mirušā brāļa mantojumu. Tegetmeijeru iecēla par mācītāju Rīgas Svētā Jēkaba baznīcas draudzē. Lasījis sprediķus arī Tērbatā. vēl sludinājis arī Valmierā oratora dotību dēļ. Apprecējās ar tirgotāja Mēlsa (Mels) meitu.

1525. gada Livonijas landtāga laikā viņš Valmieras Sv. Sīmaņa baznīcā noturēja sprediķi pret katolisko ticību. Viņš piederēja pie radikālākajiem reformācijas sludinātājiem, kuru ietekmē Livonijas konfederācijas pilsētās izraisījās nemieri un svētbilžu grautiņi.
1529. gadā kopā ar J. Brismani un Andreasu Knopki viņš sastādīja pirmo Rīgas luterāņu mācītāju dievkalpojumu kārtību (Kurtz Ordnung der Kirchendienste), kas 1530. gadā tika izdota Rostokā, savukārt 1533. gadā — Rīgā. 

1542. gadā viņu iecēla par Rīgas Sv. Pētera baznīcas virsmācītāju. 
Miris 1552. gadā, apglabāts Rīgas Svētā Pētera baznīcā. Tikai pēc viņa nāves 1554. gadā Livonijas landtāgs apstiprināja Lutera mācības oficiālo statusu un pasludināja evaņģēlisko luterāņu ticības brīvību Livonijā.

Literatūra 
 F. Dsirne. Knoepken, Tegetmeyer und Lohmüller, die drei Männer der Reformation in Livland und ihre Zeit. Dorpater Zeitschr. f. Theologie und Kirche. 1860.
 F. Bienemann. Sylvester Tegetmeyers Tagebuch. Mitteilungen aus dem Gebiet der Geschichte Liv-, Est-and Kurlands, vol. XII (1875), S. 505
 L. Arbusow. Die Einführung der Reformation in Liv-, Est- und Kurland, Leipciga: Heinsius, 1921

Atsauces 

15. gadsimtā dzimušie
1552. gadā mirušie
Vācijas garīdznieki
Livonijas cilvēki
Vācu valodā rakstošie
Redinga

Redinga (, ) ir pilsēta Bērkšīrā, Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Atrodas 58 km attālumā no valsts galvaspilsētas Londonas. Pilsēta atrodas Temzas upes ielejā, kur satiekas Temza un Kenetas upe.

2011. gadā Redingas iedzīvotāju skaits sasniedza 155 tūkstošus cilvēku. Pirmās liecības par Redingu kā apdzīvotu vietu ir no 8. gadsimta. Pilsēta bija nozīmīgs centrs viduslaikos, šeit atradās Redingas abatija. Mūsdienās šis ir tirdzniecības centrs, pilsētā atrodas Redingas universitāte. Pilsētas futbola klubs Reading FC ir spēlējis Anglijas Premjerlīgā.

Ārējās saites 

 

Anglijas pilsētas
Jānis Teriņš

Jānis Eduards Teriņš (1893-1980) bija latviešu luterāņu mācītājs, 4. Saeimas deputāts no Kristīgā darba bloka (1931–1934). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem. Stokholmas latviešu Sv. Jāņa draudzes dibinātājs, prāvests (1953).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1893. gada 12. maijā Lēdurgas pagastā amatnieka ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā. Studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē (1913-1916) un Latvijas Universitātē (1920-1922). Iestājās studentu korporācijā Lettonia. 
Pirmā pasaules kara laikā 1916. gadā viņu iesauca kara dienestā, beidzis Harkovas kara skolu. Krievijas pilsoņu kara laikā nonāca Tālajos Austrumos, ar Imantas pulku atgriezās Latvijā un tika iedalīts Latvijas Bruņoto spēku Virspavēlnieka štābā.

1922. gadā ordinēts par Rīgas prāvesta iecirkņa vikāru, bija Rīgas Garnizona draudzes mācītājs (1926), Atmodas draudzes mācītājs (1926-1944). Sieva Janīna, dzimusi Čakste. Vairākkārt ievēlēts par Rīgas pilsētas domnieku un 4. Saeimas deputātu no Kristīgi nacionālās apvienības saraksta.

Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Zviedriju, kur bija Stokholmas latviešu Sv. Jāņa draudzes prāvests.

Miris 1980. gada 12. decembrī Stokholmā, Zviedrijā. Apglabāts Stokholmas Sandborgas kapsētā (Sandsborgskyrkogården).

Atsauces 

1893. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
1980. gadā mirušie
4. Saeimas deputāti
Luterāņu mācītāji
SKS 39. ekspedīcija

SKS 39. ekspedīcija (Экспедиция МКС-39; Expedition 39 jeb ISS-39) bija Krievijas, ASV un Japānas kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2014. marta līdz maijam.

Šī bija pirmā reize, kad stacijas komandieris bija Japānas pārstāvis.

Apkalpe

Ekspedīcijas gaita 
11. aprīlī sabojājās stacijas ārējais rezerves multipleksors-demultipleksors (MDM), kurš atrodas uz S0 segmenta un nodrošina datoru komandu retranslāciju starp stacijas datoriem un sistēmām, piemēram, saules bateriju paneļu rotējošajiem savienojumiem, dzesēšanas sistēmu, manipulatora mobilo transportieri u.c. Primārais MDM turpināja darboeties, bet lai stacija būtu drošībā, bija nepieciešams nomainīt rezerves MDM, ko var izdarīt, tikai izejot atklātā kosmosā.

23. aprīlī Ričards Mastrakjo un Stīvens Svonsons veica ārkārtas iziešanu kosmosā, kas ilga 1 stundu 36 minūtes. Viņi nomainīja bojāto multipleksoru-demultipleksoru. Pēc uzstādīšanas jaunais MDM darbojās normāli. Citi uzdevumi kosmonautiem nebija paredzēti.

Iziešanas atklātā kosmosā

Atsauces

Ārējās saites 
 39. ekspedīcija NASA mājas lapā 
 38./39. ekspedīcija Energija mājas lapā  
 39./40. ekspedīcija Energija mājas lapā  

39
TDRS-12

TDRS-12 (sākotnēji TDRS-L) ir ASV sakaru pavadonis, otrais no NASA Tracking and Data Relay Satellite trešās paaudzes kosmiskajiem aparātiem. Tas tika palaists 2014. gada janvārī. TDRS-K kalpos kā retranslators starp NASA un citu ASV aģentūru pavadoņiem un zemes stacijām.

Pavadoni izgatavojis ASV uzņēmums Boeing uz platformas BSS-601HP bāzes. Līgums ar Boeing par TDRS-K un TDRS-L noslēgts 2007. gada decembrī. TDRS-K un TDRS-L izgatavošana un zemes stacijas modifikācijas izmaksājusi 715 miljonu USD. Pilnībā uzpildīta ar degvielu, pavadoņa masa ir 3454 kg, no kuras 1,7 t ir degviela. TDRS-L izvietota pārraides aparatūra S, Ku, Ka joslā.

TDRS-L tika palaists  02:33 UTC ar nesējraķeti Atlas V/401 (lidojums AV-042) no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-41.

Pēc nodošanas ekspluatācijā pavadonis pārdēvēs par TDRS-12.

Atsauces

Ārējās saites 

 TDRS NASA
 TDRS-L Atlas V Mission Overview United Launch Alliance
 TDRS 11, 12, 13 (TDRS K, L, M) Gunter Dirk Krebs 

Tracking and Data Relay Satellite
Eivisa

Eivisa (, ) vai Ivisa (, ) ir sala, kas pieder Baleāru salu arhipelāgam. Tā atrodas Vidusjūrā, aptuveni 80 km uz austrumiem no Spānijas kontinentālās daļas. Eivisas platība ir 572,56 km². Baleāru salu arhipelāgā tā ir trešā lielākā sala pēc platības aiz Maļorkas un Menorkas. 2012. gadā Eivisā dzīvoja 134 tūkstoši iedzīvotāju. Lielākās salas pilsētas ir Eivisa (50 tūkstoši), Santantoni de Portmaņa (22 tūkstoši) un Santaeularija (14 tūkstoši).

1999. gadā Eivisa tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Spānijas salas
Vidusjūras salas
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Spānijā
Nīderlandes Neatkarības karš

Nīderlandes Neatkarības karš ilga laikā no 1568. līdz 1648. gadam, tas sākās kā Septiņpadsmit provinču sacelšanās pret Hābsburgu Nīderlandes valdnieku Felipi II.

Pēc kara sākuma Felipe II izvietoja savu karaspēku Nīderlandē un atguva kontroli pār lielāko daļu sacēlošos provinču. Tomēr ziemeļu provinces turpināja pretošanos Orānas Vilhelma vadībā, viņiem izdevās izspiest Hābsburgu armiju, un 1581. gadā tika dibināta Nīderlandes Republika. Karš turpinājās citos apgabalos, republikas centrs vairs nebija apdraudēts. Nīderlandes Neatkarības karš beidzās 1648. gadā ar Minsteres miera līgumu, kas bija daļa no Vestfālenes miera līguma (ar to beidzās arī Trīsdesmitgadu karš). Miera līguma rezultātā Nīderlandes Republika tika atzīta par neatkarīgu valsti.

Ārējās saites 
 Nīderlandes Neatkarības karš
 

Nīderlandes vēsture
16. gadsimta kari
17. gadsimta kari
Aragonas Ferdinands II

Ferdinands II Katolis (, ; dzimis , miris ) bija Sicīlijas karalis (1468—1516), Aragonas, Valensijas, Maļorkas un Sicīlijas karalis (1479-1516), Barselonas grāfs (1479-1516), Neapoles karalis (1504-1516) un kopā ar savu sievu Izabellu I bija Kastīlijas un Leonas karalis (1474—1504).

Viņš un Izabella stabilizēja stāvokli abās karalistēs, kas kļuva par pamatu Spānijas apvienošanai. Vēlāk viņi lika pamatus Spānijas politiskajai apvienošanai — viņa mazdēls Kārlis V Hābsburgs kļuva par Svētās Romas impērijas imperatoru un pirmo apvienotās Spānijas karali. Ferdianda II laikā ar Alhambras ediktu no Spānijas tika padzīti ebreji un tika atklāta Amerika.

Ārējās saites 

1452. gadā dzimušie
1516. gadā mirušie
Aragonā dzimušie
Trastamaru dinastija
Aragonas karaļi
Šmuels Josefs Agnons

Šmuels Josefs Agnons (; dzimis , miris ) bija ebreju rakstnieks, viena no centrālajām modernās ivrita daiļliteratūras figūrām.

Viņa darbos ir konflikts starp tradicionālo ebreju dzīvi un valodu un moderno pasauli. Agnons arī palīdzēja paplašināt stāstītāja lomas literatūrā raksturīgo koncepciju. 1966. gadā kopā ar Nelliju Zaksu saņēma Nobela prēmiju literatūrā.

Ārējās saites 

 Biogrāfija 

1888. gadā dzimušie
1970. gadā mirušie
Ebreju rakstnieki
Ivritā rakstošie
20. gadsimta rakstnieki
Nobela prēmijas laureāti literatūrā
Metamorfais iezis

Metamorfais iezis ir iezis, kas veidojies no nogulumieža, magmatiskā ieža vai arī vecākiem metamorfajiem iežiem metamorfisma procesā. Šie ieži veidojas tad, kad jebkurš iežu veids (tai skaitā arī agrāk izveidojies metamorfais iezis) nokļūst atšķirīgos temperatūras un spiediena apstākļos. Šī temperatūra un spiediens vienmēr ir augstāki nekā pie Zemes virsmas, un tiem jābūt pietiekami augstiem, lai pārvērstu iezī esošos minerālus citos minerālu tipos vai citās to pašu minerālu formās.

Metamorfajiem iežiem ir raksturīga slāņaina vai joslaina tekstūra, kas ir raksturīga tikai šiem iežiem. Tie satur dažādus minerālus, piemēram, talku, serpentīnu, hlorītu, tomēr tie nesatur ūdenī viegli šķīstošus minerālus vai minerālus, kuru sastāvā ir kristalizēts ūdens, tāpat tie nesatur amorfos minerālus.

Pie metamorfajiem iežiem pieder gneiss, šīferis, marmors, slāneklis, kvarcīts.

Ārējās saites
Lielais Kaukāzs

Lielais Kaukāzs ir lielākā un augstākā kalnu sistēma Kaukāza kalnu masīvā uz Āzijas un Eiropas robežas starp Melno jūru un Kaspijas jūru. Stiepjas aptuveni 1100 km garumā no Tamaņas pussalas ziemeļrietumos līdz Abšeronas pussalai dienvidaustrumos. Augstākā virsotne ir Elbruss (5642 m vjl). Ziemeļpusē Kaukāza kalniem piekļaujas Terekas-Kumas zemiene ziemeļaustrumos, Stavropoles augstiene ziemeļos un Kubaņas-Pieazovas zemiene ziemeļrietumos. Dienvidrietumos Lielajam Kaukāzam piekļaujas Kolhīdas zemiene, dienvidaustrumos — Kūras-Araksas zemiene, bet Lihas grēda Lielo Kaukāzu savieno ar Mazo Kaukāzu.

Lielais Kaukāzs ģeomorfoloģiski iedalās Rietumkaukāzā (no Melnās jūras līdz Elbrusam), Centrālajā Kaukāzā (no Elbrusa līdz Kazbekam) un Austrumkaukāzā (no Kazbeka līdz Kaspijas jūrai). Ietver ass grēdas (Galvenā Kaukāza grēda, Sānu grēda), kuestu grēdas, kā arī šķērsgrēdas un atzarus (Čhaltas grēda), ko atdala starpkalnu ieplakas. Ziemeļu un austrumu nogāzēs kontinentāls, bet rietumu un dienvidu nogāzēs — subtropu klimats. Nogāzēs kalnu meži un pļavas.

Kaukāza kalni izvietojušies triju valstu — Azerbaidžānas, Gruzijas un Krievijas, kā arī divu pašpasludinātu, bet starptautiski neatzītu valstu — Abhāzijas un Dienvidosetijas, teritorijās.

Atsauces

Ārējās saites 

Kaukāzs
Kalnu grēdas
Eiropas ģeogrāfija
Āzijas ģeogrāfija
Dagestāna
Azerbaidžānas kalnu grēdas
Krievijas kalnu grēdas
Ingušija
Kabarda-Balkārija
Karačaja-Čerkesija
Ziemeļosetija-Alānija
Čečenija
Krasnodaras novads
Sergejs Plotņikovs

Sergejs Plotņikovs (; dzimis ) ir krievu hokejists, malējais uzbrucējs. Pašlaik (2020) Plotņikovs spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Habarovskas "Amur" sastāvā.

Spēlētāja karjera 
Pēc vairākās Krievijas Pirmajā līgā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Plotņikovs sāka 2008.—09. gada sezonā Krievijas Augstākās līgas klubā Angarskas "Yermak". Jau nākamajā sezonā uzbrucējs atgriezās Habarovskas "Amur", aizvadot savu debijas sezonu KHL.

2012. gada vasarā uzbrucējs pārcēlās uz Jaroslavļas "Lokomotiv". Gan 2012.—13., gan 2013.—14. gada sezonas noslēdzot kā komandas rezultatīvākais spēlētājs. 2015. gada 1. jūlijā noslēdza viena gada līgumu ar NHL klubu Pitsburgas "Penguins". Tās rindās aizvadīja 32 spēles, līdz tika aizmainīts uz Arizonas "Coyotes".

Vasarā atgriezās KHL, pievienojoties Sanktpēterburgas SKA. 2017. gadā kopā ar komandu izcīnīja Gagarina kausu. SKA sastāvā aizvadīja turpmākās četras sezonas, 2019.—20. gada sezonā pildīja tās kapteiņa funkcijas. 2020. gada maijā tika aizmainīts uz Habarovskas "Amur".

Krievijas hokeja izlases rindās kļuvis par 2014. gada Pasaules čempionu.

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Krievijas hokejisti
Habarovskas "Amur" spēlētāji
Jaroslavļas "Lokomotiv" spēlētāji
Pitsburgas "Penguins" spēlētāji
Arizonas "Coyotes" spēlētāji
Sanktpēterburgas SKA spēlētāji
Ar Goda ordeni apbalvotie
Gagarina kausa ieguvēji
Habarovskas novadā dzimušie
Hokejisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Haruki Murakami

ir japāņu rakstnieks.

Viņa daiļliteratūras darbi ir guvuši kritiķu atzinību gan Japānā, gan ārzemēs, kā arī vairākas balvas, tai skaitā Franca Kafkas balvu un Jeruzalemes balvu. Pārtulkojis vairākus angļu valodas darbus japāņu valodā. Sarakstījis tādus darbus kā “Dejo, dejo, dejo", "Kafka liedagā", "Skarbā brīnumzeme un pasaules gals", "1Q84" triloģija, "Aitas medīšanas piedzīvojumi". Darbi tulkoti arī latviešu valodā.

Jaunību pavadījis Kobē. Studējis dramaturģiju Vasedas universitātē Tokijā. No 1974. līdz 1981. gadam bijis džeza bāra īpašnieks.

Murakami tiek uzskatīts par nozīmīgu personu postmodernisma literatūrā. The Guardian žurnālists ir slavējis rakstnieku kā vienu no pasaulē labākajiem dzīvajiem romānu rakstītājiem.

Atsauces

Ārējās saites 
 Biogrāfija 

1949. gadā dzimušie
Japāņu rakstnieki
Japāņu valodā rakstošie
20. gadsimta rakstnieki
21. gadsimta rakstnieki
Mazais Kaukāzs

Mazais Kaukāzs ir otra galvenā kalnu sistēma Kaukāza kalnu masīvā. Stiepjas aptuveni 600 km garumā no Melnās jūras piekrastes Adžārijā līdz Araksas ielejai Irānas pierobežā. Augstākā virsotne ir Gamišs (3724 m vjl). Ziemeļrietumos Mazajam Kaukāzam piekļaujas Kolhidas zemiene, ziemeļaustrumos un austrumos — Kūras-Araksas zemiene. Lihas grēda Mazo Kaukāzu savieno ar Lielo Kaukāzu. Dienvidos Mazais Kaukāzs apskauj Armēnijas kalnieni, kuras Armēnijas daļu ar tās augstāko virsotni Aragacu (4090 m vjl) dažkārt iekļauj Mazā Kaukāza sastāvā.

Mazajam Kaukāzam, atšķirībā no Lielā Kaukāza, nav vienas galvenās grēdas, bet tas veidojas no vairākām saposmotām grēdām. Virzienā no rietumiem uz austrumiem tās ir:
 Meshetijas grēda,
 Trialetas grēda,
 Somhetas grēda,
 Sevana grēda vai Šahdags,
 Murhuza grēda,
 Murovdags vai Mravas grēda,
 Karabahas grēda.

Ziemeļu nogāzēs mitro subtropu meži rietumu daļā un kserofili meži un krūmāji austrumos, dienvidu nogāzēs — stepes ar mežu puduriem, krūmājiem.

Mazais Kaukāzs izvietojušies triju valstu — Armēnijas, Azerbaidžānas un Gruzijas, kā arī pašpasludinātās, bet starptautiski neatzītās Kalnu Karabahas teritorijās.

Atsauces

Ārējās saites 

Kaukāzs
Kalnu grēdas
Āzijas ģeogrāfija
Azerbaidžānas kalnu grēdas
Līvānu novada ciemu uzskaitījums

Šajā uzskatījumā apkopoti Līvānu novada ciemi pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. 
Līvānu novads sastāv no Jersikas, Rožupes, Rudzātu, Sutru, 
Turku pagastiem un Līvānu pilsētas. Pēc LĢIA datiem novada teritorijā atrodas 191 ciems (163 ciemi pašlaik pastāv, bet 28 ciemi ir daļēji izzuduši). 

 Jersikas pagastā atrodas 19 ciemi.
 Rožupes pagastā atrodas 57 ciemi (51 ciems pašlaik pastāv, bet 6 ciemi ir daļēji izzuduši).
 Rudzātu pagastā atrodas 40 ciemi (32 ciemi pašlaik pastāv, bet 8 ciemi ir daļēji izzuduši).
 Sutru pagastā atrodas 37 ciemi (26 ciemi pašlaik pastāv, bet 11 ciemi ir daļēji izzuduši).
 Turku pagastā atrodas 38 ciemi (35 ciemi pašlaik pastāv, bet 3 ciemi ir daļēji izzuduši).

Uzskatījumā ir iekļauti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši.

Jersikas pagasts 
Jersikas pagasta centrs atrodas Upeniekos. Jersikas pagastā atrodas 19 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 2 mazciemi un 15 skrajciemi.

Rožupes pagasts 
Rožupes pagasta centrs atrodas Rožupē. Rožupes pagastā atrodas 57 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 14 mazciemi un 42 skrajciemi.

Rudzātu pagasts 
Rundzātu pagasta centrs atrodas Rudzātos. Rudzātu pagastā atrodas 40 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 2 mazciemi un 37 skrajciemi.

Sutru pagasts 
Sutru pagasta centrs atrodas Sutros. Sutru pagastā atrodas 37 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 7 mazciemi un 29 skrajciemi.

Turku pagasts 
Turku pagasta centrs atrodas Zundānos. Turku pagastā atrodas 38 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 2 mazciemi un 34 skrajciemi.

Atsauces 

Latvijas ciemu uzskaitījumi
 
Līvānu novads
Limbažu novada ciemu uzskaitījums

Šajā uzskatījumā apkopoti Limbažu novada ciemi pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. 
Limbažu novads sastāv no Katvaru, Limbažu, Pāles, Skultes, Umurgas, Vidrižu, Viļķenes pagastiem un Limbažu pilsētas. Pēc LĢIA datiem novada teritorijā atrodas 90 ciemi. 

 Katvaru pagastā atrodas 9 ciemi.
 Limbažu pagastā atrodas 11 ciemi.
 Pāles pagastā atrodas 6 ciemi.
 Skultes pagastā atrodas 22 ciemi.
 Umurgas pagastā atrodas 15 ciemi.
 Vidrižu pagastā atrodas 5 ciemi.
 Viļķenes pagastā atrodas 13 ciemi. 

Uzskatījumā ir iekļauti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši.

Katvaru pagasts
Katvaru pagasta centrs atrodas Pociemā. Katvaru pagastā atrodas 9 ciemi, no tiem 1 lielciems, 2 vidējciemi, 5 mazciemi un 1 aprūpes ciems.

Limbažu pagasts
Limbažu pagasta centrs atrodas Limbažu pilsētā, kas ir arī novada centrs. Limbažu pagastā atrodas 11 ciemi, no tiem 1 lielciems, 3 vidējciemi, 6 mazciemi un 1 skrajciems.

Pāles pagasts
Pāles pagasta centrs atrodas Pālē. Pāles pagastā atrodas 6 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 4 mazciemi un 1 skrajciems.

Skultes pagasts
Skultes pagasta centrs atrodas Mandegās. Skultes pagastā atrodas 22 ciemi, no tiem 5 vidējciemi, 7 mazciemi, 1 skrajciems un 9 vasarnīcu ciemi.

Umurgas pagasts
Umurgas pagasta centrs atrodas Umurgā. Umurgas pagastā atrodas 15 ciemi, no tiem 1 lielciems, 9 mazciemi, 4 skrajciemi un 1 vasarnīcu ciems.

Vidrižu pagasts
Vidrižu pagasta centrs atrodas Gravās. Vidrižu pagastā atrodas 5 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 2 mazciemi un 1 skrajciems.

Viļķenes pagasts
Viļķenes pagasta centrs atrodas Viļķenē. Viļķenes pagastā atrodas 13 ciemi, no tiem 1 lielciems, 2 vidējciemi, 5 mazciemi un 5 skrajciemi.

Atsauces 

Latvijas ciemu uzskaitījumi
 
Limbažu novads
Teritorijas attīstības indekss

Teritorijas attīstības indekss (TAI) ir „[..]strukturāls rādītājs, kas parāda, kuras teritorijas atrodas virs vidējā valsts attīstības līmeņa un kuras zem, t.sk. parādot, cik liela ir šo teritoriju attīstības novirze no vidējā valsts līmeņa (pamatā svārstās no +3 līdz -3).” (Vanags, Locāne, Peipiņa, Šķiņķis, & Vilka, 2010: 81)

Pielietojums 
„Tā aprēķināšanas metodika tika izstrādāta Latvijas Statistikas institūtā 2000.gadā.”  Valsts institūcijas TAI „piemēro, lai aprēķinātu valsts budžeta dotāciju pašvaldībām un plāno-šanas reģioniem Eiropas Savienības struktūrfondu un Kohēzijas fonda līdzfinansēto projektu īstenošanai.”

Aprēķināšana 
Pēc administratīvi teritoriālās reformas teritorijas attīstības indeksa vērtības aprēķina trīs grupu ietvaros – plānošanas reģioniem, republikas pilsētām un novadiem (Vanags, et al., 2010: 81).
Novadiem TAI aprēķina izmantojot četru grupu rādītājus:
• bezdarba līmenis, % (reģistrēto bezdarbnieku skaits pret darbspējas vecuma iedzīvotāju skaitu);
• iedzīvotāju ienākuma nodokļa apmērs uz vienu iedzīvotāju, latos;
• demogrāfiskās slodzes līmenis (bērnu un pensijas vecuma iedzīvotāju skaits pret darbspējas vecuma iedzīvotāju skaitu, reizināts ar 1000);
• pastāvīgo iedzīvotāju skaita izmaiņas pēdējo piecu gadu laikā, % (starpība starp pastāvīgo iedzīvotāju skaitu perioda beigās un perioda sākumā pret iedzīvotāju skaitu perioda sākumā, reizināta ar 100) 
Ar TAI faktiski apzīmē divus atšķirīgus rādītājus: teritorijas attīstības līmeņa un teritorijas attīstības līmeņa izmaiņu indeksus (turpat). 2009.gadā tika ieviestais „teritorijas attīstības līmeņa izmaiņu indekss” sākotnēji tiek saukts par ‘attīstības ķēdes indeksu’ jeb ‘teritorijas attīstības gada indeksu’ (Vanags, et al., 2010: 87), bet oficiālajā terminoloģijā kopš 2010.gada tas tiek dēvēts par teritorijas attīstības līmeņa izmaiņu indeksu .
Teritorijas attīstības līmeņa indekss ir ‘klasiskais’ TAI, to aprēķina, izmantojot konkrētā gada datus par katru teritoriju un tos salīdzinot ar tā paša gada valstī vidējiem rādītājiem (attiecīgajā teritoriju grupā).
Teritorijas attīstības līmeņa izmaiņu indeksu aprēķina pēc konkrētā gada datiem, salīdzinot ar iepriekšējā gada vidējiem rādītājiem, un tas „raksturo attīstības līmeņa izmaiņas pret iepriekšējo gadu, parādot teritoriju atpaliekošu vai apsteidzošu attīstību, salīdzinot ar vidējo attīstības līmeni iepriekšējā gadā.”

Ārējās saites 
 "Noteikumi par teritorijas attīstības indeksa aprēķināšanas kārtību un tā vērtībām" 2010

Literatūra 
 Vanags, Edvīns, Valentīna Locāne, Ivita  Peipiņa, Pēteris Šķiņķis, and Inga Vilka. 2010 "Reģionu attīstība Latvijā 2009" Rīga: VRAA: „ ”.

Atsauces 

Valsts pārvalde
Reģionu attīstība
Ģeotermālā enerģija

Ģeotermālā enerģija ir Zemes dzīļu siltums. Ieži zem Zemes virsas bieži ir karsti. Ģeotermālās elektrostacijās izmanto šo iežu siltumu, lai pārvērstu ūdeni tvaikā. Tvaiku var izmantot elektrības ražošanai vai apsildīšanai.

Ģeotermālo enerģiju visvairāk izmanto seismiski aktīvos rajonos, piemēram, Islandē un Jaunzēlandē. Aptuveni 20 valstis izmanto ģeotermālo enerģiju apsildīšanai un elektrības ražošanai.

Atsauces 

Enerģija
Ģeoloģija
Ankonas province

Ankonas province () ir viena no 110 Itālijas provincēm valsts centrālajā daļā, Markes reģionā. Provinci austrumos apskalo Adrijas jūra. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Ankona. Provinces kopējā platība ir 1940 km2, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Ankonas province sīkāk iedalās 49 komūnās.

Itālijas provinces
Markes provinces
Gamišs

Gamišs () vai Gomšasars ( — ‘vērša kalns’) ir kalns Kaukāzā, Mazā Kaukāza augstākā virsotne (3724 m vjl). Izvietojies Murovdaga grēdā Azerbaidžānā uz robežas ar pašpasludināto Kalnu Karabahu. Kalns veidots no vulkāniskajiem iežiem.

Atsauces

Ārējās saites 

Kaukāzs
Azerbaidžānas kalni
Kalnu Karabaha
Konstancijs Hlors

Konstancijs I jeb Konstancijs Hlors (; dzimis 31. martā ap 250. gadu, miris ) bija Romas imperators laikā no 293. līdz 306. gadam. Viņš bija Konstantīna I tēvs.

Konstanciju kopā ar Galēriju adoptēja Romas imperatori Diokletiāns un Maksimiāns un iecēla viņus par saviem pēctečiem (cēzariem), līdz ar ko ieviešot četru imperatoru sistēmu tetrarhiju. 

Konstancijs valdījumā saņēma Galliju un Britāniju un, iespējams, Spāniju. Kad 305. gadā Diokletiāns ar Maksimiānu atkāpās, Konstancijs kļuva par augustu un pārvaldīja rietumu provinces, savukārt Galērijs — austrumu provinces.
Savas valdīšanas sākumā izvērsis aktīvu karadarbību Ģermānijā. Karojis gar Reinas upi kur sakāvis frankus un alemāņus. Pēc kļūšanas par augustu īstenojis veiksmīgu militāro kampaņu pret piktiem Britānijas ziemeļos, viņpus Adriāna valnim. Tomēr 206. gadā pēkšņi miris Eborakā (mūsdienu Jorkā). Pirms nāves pasludināja savu dēlu par savu pēcteci un uzreiz pēc viņa nāves arī Britānijā izvietotie leģioni pasludināja Konstantīnu par imperatoru.

Atsauces

Ārējās saites 

 Biogrāfija 

250. gadā dzimušie
306. gadā mirušie
Romas imperatori
Austrumkāpa

Austrumkāpa (, , ) ir province Dienvidāfrikā. Province robežojas ar Rietumkāpas provinci rietumos, ar Ziemeļkāpas provinci ziemeļrietumos, ar Frīsteitas provinci ziemeļos un ar Kvazulu-Natālas provinci ziemeļaustrumos, kā arī ar Lesoto ziemeļaustrumos. Dienvidos provinci apskalo Indijas okeāns. Tās administratīvais centrs ir Bišo, savukārt lielākā pilsēta ir Portelizabeta. Austrumkāpas kopējā teritorija ir apmēram 168,9 tūkstoši km, 2011. gadā iedzīvotāju skaits sasniedza 6,562 miljonus. Pēc 2018. gada provizoriskajiem datiem provincē dzīvo 6 522 700 iedzīvoāji. Tā ir otrā lielākā province Dienvidāfrikā pēc platības un ceturtā lielākā pēc iedzīvotāju skaita.

Province ir dibināta 1994. gada 27. aprīlī, apvienojoties trīs mazākām provincēm. Provinces centrālā un austrumu daļa ir kosu vēsturiskā dzīvesvieta. Tā ir viens no ekonomiski nabadzīgākajām Dienvidāfrikas provincēm. No šī reģiona ir nākuši vairāki ievērojami Dienvidāfrikas politiķi, tai skaitā Nelsons Mandela, Tabo Mbeki.

Ārējās saites 

 

Dienvidāfrikas provinces
Kampobaso

Kampobaso (, ; , ) ir pilsēta Itālijā, Molizes reģiona administratīvais centrs. Tā ir arī Kampobaso provinces centrs. 2013. gadā pilsētā dzīvoja 50,4 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Abruco Apenīnu kalnu pakājē, Biferno upes krastos. Kampobaso ir zināma kā pilsēta, kur ražo šķēres un nažus.

Molizes pilsētas
VI SS brīvprātīgo armijas korpuss (latviešu)

VI SS brīvprātīgo armijas korpuss (latviešu) () bija Waffen-SS kaujas vienība 18. armijas un pēc tam 16. armijas sastāvā, kurā ietilpa 15. ieroču SS grenadieru divīzija, 19. ieroču SS grenadieru divīzija, kā arī citas vācu un Latviešu leģiona vienības. Kaujas gaitas beidza ar Lielvācijas kapitulāciju Kurzemes cietoksnī 1945. gada maijā.

Izveidošana 

VI SS korpusu izveidoja 1943. gada 8. oktobrī Grafenvēras apmācību laukumā ar mērķi vadīt jaunizveidotās latviešu SS divīzijas, par pirmo komandieri ieceļot SS obergruppenfīreru Karlu Pfeferu-Vildenbruhu.

Korpusa vienības pēc izveidošanas bija:
106. SS sakaru bataljons
506. smagā SS novērotāju baterija
VI SS brīvprātīgo armijas korpusa sapieru rota
VI SS korpusa apmācības bataljons
106. SS automašīnu rota
106. SS lauka žandarmērijas rota

Korpusam pakļautās divīzijas: 
15. ieroču SS grenadieru divīzija (latviešu Nr. 1)

Kaujas darbība 

Pēc izveides korpusa vienības piedalījās kaujās Ostrovas-Pleskavas telpā, sākotnēji 18. armijas, no 1944. gada vidus 16. armijas pakļautībā, šajā posmā tam pakļāva arī vācu 93. divīziju un 19. divīziju. 1944. gada jūlijā korpusa vienības atkāpās uz Latvijas teritoriju, piedaloties aizsardzības kaujās Vidzemē, tādējādi sedzot 18. armijas atiešanu no Igaunijas. Turpinot atkāpšanos korpuss nonāca Kurzemes cietoksnī.

Korpusa vienības Kurzemes cietokšņa sākuma periodā bija:
106. SS sakaru bataljons
506. smagā SS novērotāju baterija
VI SS brīvprātīgo armijas korpusa sapieru rota
VI SS korpusa apmācības bataljons
106. SS automašīnu rota
106. SS lauka žandarmērijas rota
506. SS zenītartilērijas divizions
506. SS raķešu artilērijas divizions
106. ieroču SS grenadieru pulks (latviešu Nr. 7)
270. Abrenes sapieru bataljons
271. Valmieras policijas bataljons
23. Gaujas policijas bataljons

Korpusam pakļautās divīzijas: 
19. ieroču SS grenadieru divīzija (latviešu Nr. 2)
93. kājnieku divīzija
227. kājnieku divīzija
12. tanku divīzija
4. tanku divīzija
12. Luftvaffes lauka divīzija

Korpusa vienības piedalījās visās sešās Kurzemes lielkaujās. Lielvācijas kapitulācijas brīdī 1945. gada maijā korpusa komandieris bija SS obergruppenfīrers Valters Krīgers. Korpusa pakļautībā bija šādas divīzijas:

19. ieroču SS grenadieru divīzija (latviešu Nr. 2)
24. kājnieku divīzija
12. tanku divīzija
1945. gada 22. maijā sarkanarmieši pamanīja 300 karavīru ierindu, kas soļoja zem VI SS korpusa karoga. Vienība, kas devās uz Austrumprūsiju, tika panākta un pieņēma kauju. Visi tika iznīcināti un smagi savainoti, bet tās komandieris - Valters Krīgers, ar pēdējo patronu nošāvās.

Atsauces 
Hans Stöber: Die lettischen Divisionen im VI. SS-Armeekorps. Die Kriegsgeschichte der 15. und 19. Division der Waffen-SS. Munin-Verlag, Osnabrück 1981, .

Franz Kurowski: Todeskessel Kurland: Kampf und Untergang der Heeresgruppe Nord 1944/1945. Dörfler Verlag GmbH, 2007, .

https://web.archive.org/web/20150802015005/http://www.aif.ru/society/history/boy_posle_pobedy_9_maya_1945_goda_voyna_zakonchilas_ne_dlya_vseh

armijas
L'Akvilas province

L'Akvilas province () ir viena no 110 Itālijas provincēm valsts centrālajā daļā, Abruco reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir L'Akvila. Provinces kopējā platība ir 5034 km2, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. L'Akvilas province sīkāk iedalās 109 komūnās.

Itālijas provinces
Abruco provinces
Bari province

Bari province () ir viena no 110 Itālijas provincēm  valsts centrālajā daļā, Apūlijas reģionā. Provinci austrumos apskalo Adrijas jūra. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Bari. Provinces kopējā platība ir 5138 km2, 2005. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Bari province sīkāk iedalās 48 komūnās.

Provinces pilsētas un komūnas 
 Adelfija (Adelfia)
 Akvaviva delle Fonti (Acquaviva delle Fonti)
 Altamura (Altamura)
 Alberobello (Alberobello)
 Bari (Bari)
 Bineto (Binetto)
 Biteto (Bitetto)
 Bitonto (Bitonto)
 Bitrito (Bitritto)
 Čellamāre (Cellamare)
 Džoja del Kolle (Gioia del Colle)
 Džovināčo (Giovinazzo)
 Gravīna in Pulja (Gravina in Puglia)
 Grimo Apūla (Grumo Appula)
 Kapurso (Capurso)
 Kasamasīma (Casamassima)
 Kasāno delle Murdže (Cassano delle Murge)
 Kastelāna Grote (Castellana Grotte)
 Konversāno (Conversano)
 Korato (Corato)
 Lokorotondo (Locorotondo)
 Modunjo (Modugno)
 Mola di Bari (Mola di Bari)
 Molfeta (Molfetta)
 Monopoli (Monopoli)
 Noči (Noci)
 Noikatāro (Noicattaro)
 Palo del Kolle (Palo del Colle)
 Podžorsīni (Poggiorsini)
 Poligjāno a Mare (Polignano a Mare)
 Putinjāno (Putignano)
 Rutiljāno (Rutigliano)
 Ruva di Pulja (Ruvo di Puglia)
 Sanmikele di Bari (Sammichele di Bari)
 Sannikandro di Bari (Sannicandro di Bari)
 Santeramo in Kolle (Santeramo in Colle)
 Terliči (Terlizzi)
 Torito (Toritto)
 Tridžāno (Triggiano)
 Tūri (Turi)
 Valencāno (Valenzano)

Itālijas provinces
Apūlijas provinces
Barletas-Andrijas-Trani province

Barletas-Andrijas-Trani province () ir viena no 110 Itālijas provincēm  valsts dienvidaustrumu daļā, Apūlijas reģionā. Provinci austrumos apskalo Adrijas jūra. Tās administratīvie centri ir Barleta, Andrija, Trani, bet lielākā pilsēta ir Andrija. Provinces kopējā platība ir 1543 km2, 2005. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Barletas-Andrijas-Trani province sīkāk iedalās 10 komūnās.

Itālijas provinces
Apūlijas provinces
Brindizi province

Brindizi province () ir viena no 110 Itālijas provincēm  valsts dienvidaustrumu daļā, Apūlijas reģionā. Provinci austrumos apskalo Adrijas jūra. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Brindizi. Provinces kopējā platība ir 3447 km2, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Brindizi province sīkāk iedalās 20 komūnās.

Itālijas provinces
Apūlijas provinces
Matēras province

Matēras province () ir viena no 110 Itālijas provincēm  valsts centrālajā daļā, Apūlijas reģionā. Provinci dienvidos apskalo Jonijas jūra. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Matēra. Provinces kopējā platība ir 3447 km2, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Matēras province sīkāk iedalās 31 komūnā.

Itālijas provinces
Bazilikatas provinces
Dženna Bruksa

Dženna Bruksa (; dzimusi  Losandželosā, Kalifornijas štatā) ir amerikāņu pornoaktrise. Pornoaktrises karjeru uzsākusi 2001. gadā 18 gadu vecumā.

Ārējās saites 

 
 IAFD profils 

1983. gadā dzimušie
ASV pornozvaigznes
Afroamerikāņu pornozvaigznes
Kolhīdas zemiene

Kolhīdas zemiene () ir aluviāls līdzenums Gruzijas rietumos, Rioni upes lejtecē. Izvietojusies Melnās jūras austrumu piekrastē; no ziemeļiem to norobežo Lielais Kaukāzs, no dienvidiem — Mazais Kaukāzs. Līdzenumam trīsstūrveida forma; garums rietumu—austrumu virzienā un platums piekrastē ap 100 km. Mitrs subtropu klimats, vidējā temperatūra janvārī 4,5—6 °C, jūlijā — 23—24 °C. Nokrišņi līdz 2000 mm gadā, augsta purvainība. Attīstīta lauksaimniecība, audzē subtropu kultūras: citrusi, tēja. Naftas un gāzes atradnes, minerālūdeņi. Lielākās upes ir Rioni, Khodora, Inguri, Supsa. Lielākās pilsētas ir Kutaisi, Poti, Zugdidi.

Kolhīdas zemienē 6. gadsimtā p.m.ē. radās grieķu kolonijas, vēlāk izveidojās Kolhīdas valsts, kas pastāvēja līdz 2. gadsimtam p.m.ē. Mūsdienās ietilpst Gurijas, Imeretijas un Megrelijas-Augšsvanetijas mharēs, bet ziemeļrietumu daļa — pašpasludinātajā, bet starptautiski neatzītajā Abhāzijā.

Atsauces 

Gruzijas reljefa formas
Zemienes
Boloņas province

Boloņas province () ir viena no 110 Itālijas provincēm  valsts ziemeļu daļā, Emīlijas-Romanjas reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Boloņa. Provinces kopējā platība ir 3702 km2, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Boloņas province sīkāk iedalās 60 komūnās.

Itālijas provinces
Emīlijas-Romanjas provinces
Forli-Čezēnas province

Forli-Čezēnas province () ir viena no 110 Itālijas provincēm  valsts ziemeļaustrumu daļā, Emīlijas-Romanjas reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Forli. Provinces kopējā platība ir 2377 km2, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Forli-Čezēnas province sīkāk iedalās 30 komūnās.

Itālijas provinces
Emīlijas-Romanjas provinces
Parmas province

Parmas province () ir viena no 110 Itālijas provincēm  valsts ziemeļrietumu daļā, Emīlijas-Romanjas reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Parma. Provinces kopējā platība ir 3449 km2, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Parmas province sīkāk iedalās 47 komūnās.

Itālijas provinces
Emīlijas-Romanjas provinces
Redžo nell'Emīlijas province

Redžo nell'Emīlijas province () ir viena no 110 Itālijas provincēm  valsts ziemeļrietumu daļā, Emīlijas-Romanjas reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Redžo nell'Emīlija. Provinces kopējā platība ir 2293 km2, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Redžo nell'Emīlijas province sīkāk iedalās 44 komūnās.

Itālijas provinces
Emīlijas-Romanjas provinces
Rimini province

Rimini province () ir viena no 110 Itālijas provincēm  valsts ziemeļaustrumu daļā, Emīlijas-Romanjas reģionā. Provinci austrumos apskalo Adrijas jūra. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Rimini. Provinces kopējā platība ir 863,58 km2 , 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Rimini province sīkāk iedalās 27 komūnās.

Itālijas provinces
Emīlijas-Romanjas provinces
Pordenones province

Pordenones province () ir viena no 110 Itālijas provincēm valsts ziemeļaustrumu daļā, Friuli-Venēcijas Džūlijas reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Pordenone. Provinces platība ir 2273 km2, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Pordenones province sīkāk iedalās 51 komūnā.

Itālijas provinces
Friuli-Venēcija Džūlijas provinces
Triestes province

Triestes province () ir viena no 110 Itālijas provincēm valsts ziemeļaustrumu daļā, Friuli-Venēcijas Džūlijas reģionā, pie robežas ar Slovēniju. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Trieste. Provinces kopējā platība ir 212 km2, 2009. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Triestes province sīkāk iedalās 6 komūnās.

Itālijas provinces
Friuli-Venēcija Džūlijas provinces
Udīnes province

Udīnes province () ir viena no 110 Itālijas provincēm valsts ziemeļaustrumu daļā, Friuli-Venēcijas Džūlijas reģionā. Ziemeļos robežojas ar Austriju, bet austrumos ar Slovēniju. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Udīne. Provinces kopējā platība ir 4905 km2, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Udīnes province sīkāk iedalās 137 komūnās.

Itālijas provinces
Friuli-Venēcija Džūlijas provinces
Kavasaki

ir pilsēta Kanagavas prefektūrā, Japānā, atrodas starp Tokiju un Jokohamu.

Ar vairāk nekā 1,43 miljoniem iedzīvotāju (2012. gada jūnija dati) šī ir devītā lielākā pilsēta valstī. Kavasaki atrodas Tamas upes krastā, kas to atdala no Tokijas.

Pilsētā ir atradušies vairāki Japānas Profesionālās beisbola līgas klubi.

Ārējās saites 

Japānas pilsētas
Korpuskristi

Korpuskristi () ir pilsēta Teksasas štatā, ASV.

Tas ir Neises apgabala administratīvais centrs, tomēr Korpuskristi atrodas arī citu apgabalu teritorijā. Ar vairāk nekā 312 tūkstošiem iedzīvotāju (2012. gada dati) šī ir astotā lielākā pilsēta Teksasā. Pilsētas nosaukuma (Corpus Christi) tulkojums no latīņu valodas nozīmē "Kristus ķermenis". Šādi to un apkārtējo līci 1519. gadā nosauca spāņu pētnieks Alfonso Alvaress de Pineda (Alonso Álvarez de Pineda). Korpuskristi atrodas piektā lielākā osta ASV — Korpuskristi osta — un Korpuskristi starptautiskā lidosta.

Ārējās saites 
 

Teksasas pilsētas
Rokijs

"Rokijs" () ir 1976. gada sporta drāma ar Silvestru Stalloni galvenajā lomā. Filma saņēmusi Amerikas Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Labākā filma". Filmas režisors Džons Evildsens saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais režisors. Filmas montāžas autori Ričards Helsi un Skots Konrads saņēma balvu par labāko montāžu. Bez tam filma bija nominēta vēl septiņās kategorijās, tai skaitā Silvestrs Stallone bija nominēts gan kā scenārijas autors, gan kā labākais aktieris.

Sižets 
Trīsdesmitgadīgais bokseris Rokijs Balboa dzīvo nabadzīgā kvartālā, boksējās otršķirīgos klubos un par slavu pat vairs nesapņo. Bet te viņa draugs Polijs iepazīstina ar savu māsu Adrianu, kura, par spīti savai kautrībai, bokserim ļoti iepatīkas. Starp abiem jauniem cilvēkiem sāk veidoties attiecības. Un tieši šajā laikā pasaules čempions boksā smagajā svarā Apollo Krīds, kura iecerētais pretinieks nevar iziet ringā, nolemj dot iespēju kādam nepazīstamam bokserim iespēju, cīnoties ar viņu par čempiona titulu. Un izvēle krīt tieši uz Rokiju. Rokijs pensionētā boksera Mikija Goldmila vadībā sāk nopietnus treniņus, jo ir apņēmības pilns pierādīt visiem un pašam sev, ka ir kaut kā vērts.

Boksa mačs patiešām sākās kā paraugmačs. Apollo Krīds iznāk krāšņa šova pavadīts, pirms cīņas viņu draudzīgi apsveic leģendārais Džo Freizers. Kad sākas cīņa, Apollo neuztver pretinieku nopietni, bet jau pirmajā raundā Rokijs pirmo reizi Apollo karjerā nosūta to nokdaunā. Kad Apollo pieceļas, viņš ir nikns un cenšas nokautēt savu pretinieku, salauž Rokijam degunu un nopietni savaino tam aci. Visiem un pirmkārt sev par pārsteigumu Rokijs nostāv līdz beigām visus piecpadsmit raundus un pat salauž Apollo ribu. Pēc beigu gonga Apollo pasaka Rokijam, ka revanša mača nebūs, uz ko Rokijs atbild "Es pats to nevēlos!". Pēc cīņas Rokijs sauc Adrianu. Adriana spraucas cauri pūlim, Rokijs atzīstas savai draudzenei mīlestībā.

Ārējās saites 

 Rokija Balboa treniņi pirmajā filmā «Rokijs»

1976. gada filmas
ASV filmas
Rokijs
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas filmas
Rokijs 2

"Rokijs 2" () ir 1979. gada sporta drāma ar Silvestru Stalloni galvenajā lomā.

Sižets 
Pēc cīņas, kurā tikai pēc punktiem ar minimālu pārsvaru tiesneši par uzvarētāju paziņo Apollo, gan Rokijs, gan Apollo ir guvuši nopietnas traumas, Rokija acs ir nopietni savainota. Apollo ir nikns par tik nepārliecinošu uzvaru, un, lai arī pats nesen teica, ka revanša mača nebūs, nu izaicina Rokiju uz revanšu, Rokijs atsakās. Abus ar ātrajiem aizved uz slimnīcu. Slimnīcā Rokijs atnāk pie Apollo uz palātu. Uz Rokija jautājumu, vai Apollo mača laikā ir cīnījies ar pilnu atdevi, Apollo atbild "Jā!". 
Kad Rokijs iznāk no slimnīcas, viņš nolemj kārt boksa cimdus vadzī un pievērsties mierīgai dzīvei kopā ar Adrianu, ar kuru drīz apprecas. Taču Apollo pēc tik nepārliecinošas uzvaras tiek kritizēts no visām pusēm, tāpēc dara visu, lai Rokijs piekrīt revanša mačam. Rokija nopelnītā nauda ātri tiek iztērēta un nu Rokijam ir jāizvēlas, dzīvot nabadzībā vai arī doties ringā pretī Apollo, riskējot pazaudēt savu redzi. Rokijs nolemj meklēt darbu, taču sēdošu darbu ofisā viņš nevar dabūt dēļ sliktas izglītības, viņam piedāvā tikai fizisku darbu. Rokijs iekartojās darbā par krāvēju, taču praktiski uzreiz viņu atlaiž dēļ štatu samazināšanas. Rokijs strādā pie sava bijušā boksa trenera Mikija par palīgu. 
Rokijs nopietni apsver iespēju atgriezties boksā. Adriana, baidoties par vīra veselību, negrib, lai Rokijs cīnās, tāpēc dēļ problēmām privātajā dzīvē Rokijam ar treniņiem nesekmējās. Adriana ir stāvoklī un uz nervu pamata viņai ne tikai sākās priekšlaicīgās dzemdības, bet arī pati iekrīt komā. Rokijs visu šo laiku pavada pie sievas, par boksu pat nedomājot. Pa šo laiku Rokijs pat uzlabo savu lasītprasmi, lasot stāstus savai komā esošai sievai. Kad bērns piedzimst un Adriana atgūstās no komas, viņa pasaka Rokijam, ka grib tikai vienu – lai viņš uzvar. Tagad, sievas uzmundrināts, Rokijs ar entuziasmu uzsāk smagus treniņus un atgūst labu fizisko formu. 
Revanša mačā krietni veiklākais un tehniskākais Apollo pārņem iniciatīvu un izvirzās vadībā pa punktiem, tomēr Rokija izturība un gribasspēks notur viņu uz kājām. Mačs atkal ilgst 15  raundus un tā izskaņā gan Rokijs, gan Apollo nokrīt bez spēka, taču Apollo paliek uz grīdas, bet Rokijs pie tiesneša saukļa „9!” atrod pēdējos spēkus un pieceļas. Nu viņš ir jaunais pasaules čempions smagajā svarā.

Ārējās saites 

1979. gada filmas
ASV filmas
Rokijs
Pols Demāns

Pols Demāns (; dzimis  Rekemā, Rietumflandrijā, miris  Autreivē) bija profesionāls Beļģijas šosejas riteņbraucējs, kura karjera ilga 15 gadus no 1909. līdz 1924. gadam. Viņa pamatnodarbošanās bija paklāju aušana.

Viņš uzvarēja pirmajās Flandrijas tūres sacensībās 1913. gadā 25 gadu vecumā, pārspējot citus 37 braucējus vairāk kā 330 km distancē, kas noslēdzās ar 4 apļiem koka velotrekā ap nelielu dīķi Mariakerkē, Gentes apkārtnē. 1914. gadā viņš uzvarēja smagajā 592 km distancē Bordo—Parīze sacensībās.

Viņa karjera gandrīz beidzās līdz ar Pirmo pasaules karu. Viņš pievienojās Beļģijas izlūkošanas dienestam un ar velosipēdu neitrālajā Nīderlandē ieveda dokumentus. Pēc daudziem braucieniem viņu arestēja Vācijas karavīri un ieslodzīja Lēvenē, gatavojoties viņu nošaut. Viņu izglāba pamiers.

Demāns atkal uzsāka piedalīties sacensībās un 1920. gadā uzvarēja Parīze—Rubē un 1923. gadā — Parīze—Tūra.

Atsauces

Ārējās saites 
 

1889. gadā dzimušie
1961. gadā mirušie
Beļģijas riteņbraucēji
Rietumflandrijā dzimušie
Topi Jākola

Topi Jākola (, dzimis ) ir somu hokejists, aizsargs, Somijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2018) spēlē SM līgas komandā Turku TPS.

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru aizsargs sāka 2000.—01. gada sezonā, kad debitēja SM līgas kluba Oulu "Karpat" sastāvā. Jau nākamajā sezonā Jākola komandas rindās nostiprinājās. 2004., 2005., kā arī 2007. un 2008. gadā "Karpat" sastāvā izcīnījis Somijas čempiona titulu.

2008. gada vasarā aizsargs pievienojās Zviedrijas Elitsērijas komandai Södertälje SK, savukārt no 2010. līdz 2012. gadam spēlēja Luleå HF rindās. 2012.—13. gada sezonā spēlēja KHL vienībā Habarovskas "Amur", taču tad pievienojās Prāgas "Lev" rindām.

2014. gada vasarā Jākola noslēdza divu gadu līgumu ar KHL jaunpienācēju Helsinku "Jokerit". Tās rindās spēlēja līdz 2017. gada vasarai, kad pievienojās Zviedrijas hokeja līgas klubam HV 71.

Somijas hokeja izlases rindās spēlējis 2009., 2010., 2011. un 2012. gada Pasaules čempionātos, 2011. gadā kopā ar izlasi izcīnot zelta medaļas. 2013.—14. gada sezonā kopā ar "Lev" sasniedza Gagarina kausa finālu, tajā gan septiņās spēlēs piekāpjoties Magņitogorskas "Metallurg".

Ārējās saites 

1983. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Habarovskas "Amur" spēlētāji
Prāgas "Lev" spēlētāji
Helsinku "Jokerit" spēlētāji
Oulu "Karpat" spēlētāji
Ziemeļpohjanmā dzimušie
Dmitrijs Makarovs

Dmitrijs Makarovs (; dzimis ) ir bijušais krievu hokejists, centra uzbrucējs. Visas profesionāļa karjeras 17 sezonas Makarovs aizvadīja dažādos Krievijas Superlīgas un Kontinentālās hokeja līgas klubos.

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru sāka 2002.—03. gada sezonā, kad debitēja Krievijas Superlīgas kluba Magņitogorskas "Metallurg" rindās. 2003.—04. gada sezonu uzbrucējs pamatā aizvadīja Krievijas Augstākās līgas vienībā Kurgānas "Zauralie". 2004.—05. gada sezonas gaitā tika aizmainīts uz Ufas "Salavat Julajev", kuras rindās nostiprinājās Krievijas Superlīgā.

2007.—08. gada sezonu sāka Ņižņekamskas "Neftekhimik" rindās, sezonu noslēdzot kā komandas rezultatīvākais spēlētājs. Arī turpmākajās sezonās Makarovs bija viens no vadošajiem komandas spēlētājiem. No 2011. līdz 2013. gadam spēlēja Ņižņijnovgorodas "Torpedo" rindās. 2013.—14. gada sezonā atgriezās Ufas "Salavat Julajev" rindās, sezonu noslēdzot kā komandas rezultatīvākais spēlētājs. 2017.—18. gada sezonas ievadā spēlēja Hantimansijskas "Jugra" sastāvā, taču tad noslēdza spēlētāja karjeru.

Ārējās saites 

1983. gadā dzimušie
Krievijas hokejisti
Magņitogorskas "Metallurg" spēlētāji
Ufas "Salavat Julajev" spēlētāji
Ņižņekamskas "Ņeftehimik" spēlētāji
Ņižņijnovgorodas "Torpedo" spēlētāji
Ufā dzimušie
Hantimansijskas "Jugra" spēlētāji
Steisija Keša

Ešlija Stīvensone (; dzimusi  Kalifornijā), pazīstama ar skatuves vārdu Steisija Keša (), ir amerikāņu pornoaktrise.

Pornofilmās filmējusies kopš 2001. gada. Kopumā filmējusies vairāk kā 60 filmās.

Ārējās saites 

 
 IAFD profils 
 AFDB profils 

1980. gadā dzimušie
ASV pornozvaigznes
Afroamerikāņu pornozvaigznes
Rokijs 5

"Rokijs 5" () ir 1990. gada amerikāņu sporta drāma ar Silvestru Stalloni galvenajā lomā, filmas režisors ir Džons Evildsens. Šī ir "Rokija" filmu sērijas piektā daļa. Filmas iepriekšējā daļa "Rokijs 4" iznāca 1985. gadā, savukārt nākamā filmas daļa "Rokijs Balboa" iznāca 2006. gadā.

Sižets 
Šajā filmā Rokijam acīmredzami neveicas. Rokijam nākas pārtraukt boksera karjeru dēļ smagajām traumām, kuras viņš ieguvis cīņā ar krievu bokseri Ivanu Drago, arī vecums vairs nav tas piemērotākais šim sporta veidam. Ar to viss sliktais nebeidzas - atgriežoties mājās, viņš arī atklāj, ka visa viņa bagātība, kas tika iekrāta, esot smagsvara čempionam, ir pazaudēta dēļ vairākiem neveiksmīgiem darījumiem biržā. Ietekmīgs boksa menedžeris Djūks piedāvā Rokijam cīnīties pret jauno titula pretendentu Keinu. Taču ārstu izmeklējumi parāda, ka galvas trauma ir tik nopietna, ka atgriešanās ringā Rokijam var beigties ar letālu iznākumu. Rokijam nekas cits neatliek, kā atgriezties atpakaļ savā vecajā rajonā, kur viņš turpina strādāt kā treneris.

Drīz vien uzrodas ļoti ambiciozs un jauns bokseris Tomijs Gans, kurš vēlas kļūt par Rokija skolnieku un kuru Rokijs sāk trenēt ar visu sirdi un entuziasmu, pat atsvešinoties no miesīgā dēla, kuram ir konflikti ar izspiedējiem skolā un kuram lieti noderētu tēva atbalsts. Taču jau pēc vairākiem veiksmīgiem mačiem Tomijs nonāk menedžera Djūka varā, kurš pasaka, ka Rokijs par šīm uzvarām neko Tomijam nav devis, bet viņš, menedžeris, maksās tam lielu naudu.

Tomijs Gans drīz kļūst par pasaules čempionu (Rokijs šo cīņu skatās pa TV), mačā uzvarot Keinu, taču uzvarētāja runā pateicas menedžerim, bet par Rokiju pat neatceras. Neapmierinātie skatītāji skandē Rokija vārdu. Žurnālisti kritizē Tomiju par to, ka viņš ir "mākslīgi uzpūsts" čempions, jo nav uzvarējis Rokiju. Tomijs neiztur kritiku un kādā bārā izaicina Rokiju uz cīņu. Rokijs negrib cīnīties ar cilvēku, kas vēl nesen viņam bijis kā brālis, taču, kad Tomijs iesit Polijam, Rokijs cīņu uzsāk turpat uz ielas. Jauns un fiziski spēcīgais Tomijs pārņem iniciatīvu, noguldot pretinieku, bet te, guļot uz asfalta, Rokijs atceras mirušo treneri Mikiju. Rokijs atgūst motivāciju un nokautē Tomiju. Sanākušais pūlis ir sajūsmā par sava elka uzvaru. Rokijs salabst ar dēlu.

Ārējās saites 

1990. gada filmas
ASV filmas
Rokijs
Rokijs Balboa

"Rokijs Balboa" () ir 2006. gada sporta melodrāma ar Silvestru Stalloni galvenajā lomā.

Sižets 
Bijušais smagsvara čempions Rokijs Balboa ir novecojis, aizgājis no sporta un dzīvo atraitņa dzīvi. Adriana, kura iedvesmojusi Rokiju uz visiem viņa dzīves varoņdarbiem, pirms pāris gadiem ir mirusi ar vēzi. Rokijam ir savs bārs, kurā viņš šad tad stāsta cilvēkiem atgadījumus no savas karjeras. Dzīve jau tuvojas savam loģiskam noslēgumam. Taču reiz dators, kas simulē boksa mačus starp dažādu paaudžu cīkstoņiem nosaka, ka Rokijs ir spēcīgāks par pašreizējo čempionu Meisonu un drīz vien Rokijs saņem uzaicinājumu no Meisona menedžeriem sarīkot reālu cīņu. Lai sagatavotos, Rokijam (kuru trenē Apollo bijušais treneris Tonijs) jāizsver, vai svarīgs ir iznākums vai tā ir vienkārši viņa vēlēšanās vēlreiz atgriezties ringā, lai izcīnītu vēl vienu uzvaru. Pēdējo. Pirmo raundu Rokijs aizvada ļoti slikti, taču otrajā Diksons savaino roku un Rokijs izlīdzina cīņas gaitu. Cīņa ir sīva visus desmit raundus un, tāpat kā pirmās filmas noslēgumā, arī tagad Rokijs zaudē tikai pēc punktiem. Pēc cīņas Rokijs iet uz Adrianas kapa un pateicās viņai par atbalstu.

Ārējās saites 

2006. gada filmas
ASV filmas
Rokijs