joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tintiņa piedzīvojumi: Vienradža noslēpums

"Tintiņa piedzīvojumi: Vienradža noslēpums" (, ārpus Ziemeļamerikas zināma arī kā ) ir 2011. gada piedzīvojumu animācijas filma, kas balstīta uz beļģu komiksu mākslinieka Eržē (Žoržs Remī) tāda paša nosaukuma komiksiem. Filmas režisors un viens no producentiem ir Stīvens Spīlbergs. Galvenās lomas ierunājuši Džeimijs Bells, Endijs Serkiss, Denjels Kreigs, Niks Frosts, Saimons Pegs, Daniels Mejss, Tobijs Džounss, Makenzijs Krūks un Geds Elmalehs. Filmas pirmizrāde notika  Briselē un Parīzē.

Animācijas filma ieguva Zelta globusa balvu nominācijā "Labākā animācijas pilnmetrāžas filma", kļūstot par pirmo ne Pixar animācijas filmu, kas ieguvusi Zelta globusa balvu šajā nominācijā. Komponists Džons Viljamss par savu darbu filmā tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā oriģinālmūzika", kur tā zaudēja filmai "Mākslinieks". Tāpat animācijas filma tika nominēta sešām Saturna balvām.

Sižets 
Filmā Tintiņš no kāda tirgotāja nopērk kuģa modeli. Viņš to aiznes mājās, taču kuģim nolūst masts, un Tintiņš tā iekšienē atrod senu pergamentu, kas vēsta par kādu nogrimušu kuģi ar dārgumiem. Tai pat laikā vēl vairāki citi kolekcionāri ir ieinteresēti iegūt senos pergamentus, lai tos saliekot kopā atklātos nogrimušā kuģa "Vienradzis" koordinātes, jo leģenda vēsta, ka kuģī esot bijusi slepena dārgumu krava.

Atsauces

Ārējās saites 

2011. gada filmas
ASV animācijas filmas
Jaunzēlandes filmas
Piedzīvojumu filmas
Animācijas filmas
Kinokomēdijas
Amblin Entertainment animācijas filmas
Amblin Entertainment filmas
Paramount Pictures animācijas filmas
Paramount Pictures filmas
Columbia Pictures animācijas filmas
Columbia Pictures filmas
Ledus vētra (filma)

"Ledus vētra" () ir 1997. gada drāma, kas balstīta uz Rika Mūdija tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors un viens no producentiem ir Ans Lī. Galvenās lomas atveido Kevins Klains, Džoana Allena, Henrijs Zernijs, Ādams Hanns-Bairds, Tobijs Magvairs, Kristīna Riči, Elaidža Vuds, Džeimijs Šeridans un Sigurnija Vīvere. Filmas pirmizrāde notika  Kannu filmu festivālā.

Filmas sižets norisinās 1973. gadā Ņūkanānas piepilsētā Konektikutā. Divas vidusšķiras ģimenes eksperimentē ar seksu un narkotikām, kas noved pie tā, ka ģimenes vairs nav spējīgas kontrolēt savu dzīvi.

Atsauces

Ārējās saites 

1997. gada filmas
ASV filmas
Drāmas
Kaspers

"Kaspers" () ir 1995. gada komēdija, kas balstīta uz "Harvey Comics" komiksu tēlu Kasperu. Filmas režisors ir Breds Silberlings. Galvenās lomas atveido Kristīna Riči, Bills Pulmans, Keitija Moriārtija un Ēriks Aidls; Kaspera lomu ierunājis Malači Pīrsons, bet Kasperu cilvēka formā atveido Devons Sava. Filmas pirmizrāde notika .

Paranormālo parādību eksperts kopā ar savu meitu ievācas pamestā mājā, kurā dzīvo četri spoki, no kuriem draudzīgs ir tikai viens spoks, Kaspers.

Atsauces

Ārējās saites 

1995. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
Vaļņu iela (Rīga)

Vaļņu iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Smilšu ielu un beidzas krustojumā ar 13. janvāra ielu.

Vēsture 

Iela pirmoreiz ir minēta dokumentos ar nosaukumu Kazarmu iela, 1862. gadā tai pievienoja Mazo Vaļņu ielu, 1885. gadā – Lielās Smilšu ielas daļu, bet 1938. gadā – Lielās Ķēniņa ielas daļu. 

1864. gada ielu nosauca par Vaļņu ielu.

Ielu savienojumi 
Vaļņu iela ir savienota ar šādām ielām:
 Smilšu iela (T veida krustojums)
 Meistaru iela (T veida krustojums)
 Mazā Smilšu iela (T veida krustojums)
 Zirgu iela (T veida krustojums)
 Kaļķu iela
 Gleznotāju iela (T veida krustojums)
 Teātra iela 
 Audēju iela
 13. janvāra iela

Atsauces

Ārējās saites 

Ielas Vecrīgā
Centra rajons
Rīga
Holosijivas nacionālais dabas parks

Holosijivas nacionālais dabas parks () ir aizsargājama teritorija Ukrainas galvaspilsētā. Holosijivas nacionālā dabas parka teritorija atrodas 
Kijevas dienvidu daļā, uz rietumiem no Dņepras, mežastepju zonas galējos ziemeļos. Parka teritorijas lielāko daļu aizņem meži ar 4232,8 hektāriem (vairāk nekā 90% teritorijas), bet purvu platība ir 66,2 hektāri un ūdenstilpju platība ir 45,9 hektāri.

Holosijivas parkā pārsvarā aug ozoli un skabārži. Tas ir vecs mežs, kur aug vairāk nekā 200 gadus veci un dažreiz vairāk nekā 300 gadus veci ozoli. Parkā ir vairāki velosipēdu maršruti.

Bilžu galerija

Dabas parki
Atriebība sieviešu gaumē

"Atriebība sieviešu gaumē" () ir 2014. gada komēdija, kuras režisors ir Niks Kasavetess. Galvenās lomas atveido Kemerone Diasa, Leslija Manna, Keita Aptone, Nikolajs Kosters-Valdo, Nikija Mināža, Teilors Kinnijs un Dons Džonsons. Filmas pirmizrāde notika  Amsterdamā.

Kad Karlija apciemo sava puiša Marka māju, viņa uzzina, ka Marks ir precējies, jo satiek tur viņa sievu Keitu. Drīz pēc tam Karlija un Keita uzzina, ka Markam ir vēl viena mīlas dēka — ar modeli Amberu. Pēc tam, kad Karlija un Keita informē Amberu par Marka patieso būtību, trijotne izdomā plānu, lai izrēķinātos ar neuzticīgo vīrieti.

Atsauces

Ārējās saites 

2014. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
2024. gada Pasaules čempionāts hokejā

2024. gada Pasaules čempionāts hokejā būs 88. Pasaules čempionāts. Tas notiks laika posmā no  līdz  Čehijas galvaspilsētā Prāgā un Ostravā. Norises vieta tika izvēlēta Starptautiskās hokeja federācijas kongresā Maltā. Oficiāli norises vieta tiks paziņota 2019. gada Pasaules čempionāta hokejā laikā Bratislavā, Slovākijā.

Arēnas

Komandas 
†
 * automātiski kvalificējas pēc 2023. gada Pasaules hokeja čempionāta (1.—14. vieta)
 ^ kvalificējas, uzvarot vai iegūstot 2. vietu 2023. gada Pasaules čempionātā hokejā 1. divīzijā
 † kvalificējas kā turnīra rīkotāji

Atsauces 

Pasaules čempionāts hokejā
Pasaules čempionāts hokejā
2025. gada Pasaules čempionāts hokejā

2025. gada Pasaules čempionāts hokejā būs 89. Pasaules čempionāts. Tas notiks laika posmā no  līdz  Zviedrijas galvaspilsētā Stokholmā un Dānijas pilsētā Herningā. Norises vieta tika izvēlēta Starptautiskās Hokeja federācijas kongresā Maltā. Oficiāli norises vieta tika paziņota 2019. gada Pasaules čempionāta hokejā laikā Bratislavā, Slovākijā.

Arēnas

Komandas 
†
†
 * automātiski kvalificējas pēc 2024. gada Pasaules hokeja čempionāta (1.—14. vieta)
 ^ kvalificējas, uzvarot vai iegūstot 2. vietu 2024. gada Pasaules čempionātā hokejā 1. divīzijā
 † kvalificējas kā turnīra rīkotāji

Atsauces 

Pasaules čempionāts hokejā
Pasaules čempionāts hokejā
2026. gada Pasaules čempionāts hokejā

2026. gada Pasaules čempionāts hokejā būs 90. Pasaules čempionāts. Tas laika posmā no  līdz  notiks Šveices pilsētās Cīrihē un Fribūrā. Norises vieta tika izvēlēta Starptautiskās hokeja federācijas kongresā Somijā.

Arēnas

Komandas 
†
 * automātiski kvalificējas pēc 2026. gada Pasaules hokeja čempionāta (1.—14. vieta)
 ^ kvalificējas, uzvarot vai iegūstot 2. vietu 2025. gada Pasaules čempionātā hokejā 1. divīzijā
 † kvalificējas kā turnīra rīkotāji

Atsauces 

Pasaules čempionāts hokejā
Pasaules čempionāts hokejā
Masļeņica

Masļeņica (, ,  — 'sviesta nedēļa') ir nedēļu (vai trīs dienu) ilgi austrumslāvu svētki pirms Lielā gavēņa, kas saistīti ar atvadīšanos no ziemas un pavasara sagaidīšanu.

Par Masļeņicu sauca arī salmu lelli ar pankūku vai pannu rokā, ko svētku noslēgumā auglības veicināšanas rituālā sadedzināja, noslīcināja vai saplēsa un apglabāja.

No 2010. gada 8. līdz 14. februārim Krievijā notika aptuveni 500 dažādi ar Masļeņicu saistīti pasākumu, un saskaņā ar socioloģijas aptaujām Masļeņicu svinēja aptuveni 80% Krievijas iedzīvotāju.

Paražas 

Kaut arī tās nosaukums saistīts ar kristietībā noteikto aizgavēni pirms Lieldienu Lielā gavēņa, Masļeņicā saglabājušās ļoti daudzas pagāniskās paražas — karnevālu rīkošana, braukšana trijjūgos, dažādu miltu izstrādājumu — pankūku, tostarp bliņu, bet ukraiņiem un baltkrieviem arī vareņiku un siera plācenīšu — cepšana un izēšanās. Daudzviet Masļeņicai gatavojās jau vairākas dienas iepriekš.

Katrai Masļeņicas dienai bija savas īpašas paražas, Pirmdienā notika Masļeņicas sagaidīšana, salmu lelles gatavošana un ar to saistītie rituāli, kā arī ciemošanās un pankūku cepšana. Otrdienā sākās rotaļas un neprecētie puiši meklēja iespējamās līgavas vedībām pēc Lielā gavēņa. Trešdienā vīrs un pārējie radinieki ciemojās pie vīra sievasmātes. Ceturtdienā sākās lielākas svinības un notika dažādas sacensības — dūru cīņas, braukšana kamanās, sniega pilsētiņas ieņemšana u.c. —, kā arī dzīrošana, dziedāšana, pārģērbšanās un citas nodarbes. Piektdienā savukārt pie vīra ciemojās sievasmāte ar savām draudzenēm. Sestdienā pie jaunās sievas ciemojas vīra māsas un citi radinieki, bet svētdienā bija svētku kulminācija, kurā draugi un radinieki viens otram lūdza piedošanu. Pāri palikušo ēdienu sadedzināja. Sadedzināja arī Masļeņicas lelli, kuras pelnus izkaisīja pa laukiem.

Skatīt arī 
 Meteņi

Atsauces 

Krievijas svētki
Ukrainas svētki
Baltkrievijas svētki
Vītauta Dižā baznīca

Vītauta Dižā baznīca () jeb Kauņas Vissvētākās Jaunavas Marijas Debesbraukšanas baznīca () ir Romas katoļu baznīca, kas atrodas Lietuvas pilsētas Kauņas vecpilsētā, Nemunas upes labajā krastā.

Baznīca celta ap 1400. gadu franciskāņu mūkiem un ārzemju tirgoņiem. To finansēja Vītauts Dižais par godu savam glābiņam kaujā pie Vorsklas, kurā Zelta Ordas karaspēks sagrāva apvienoto Lietuvas dižkunigaitijas kņazu un viņu sabiedroto karaspēku. Tā kā baznīca ir tuvu upei, tā vairākkārt cietusi plūdos. 1812. gada kara laikā to nodedzināja franču karaspēks. Pēc Novembra sacelšanās sakāves franciskāņi no baznīcas tika padzīti, bet 1845. gadā baznīca slēgta, vēlāk pārveidota par pareizticīgo baznīcu. No 1903. gada tā kalpoja kā kazarmas, bet Pirmā pasaules kara laikā — noliktava. 1919. gadā ēka tika atdota katoļu baznīcai. No 1931. līdz 1938. gadam un no 1978. līdz 1982. gadam notika baznīcas restaurācijas darbi.

Galerija

Ārējās saites 

Baznīcas Lietuvā
Kauņa
Kauņas sinagoga

Kauņas horālā sinagoga () ir sinagoga, kas atrodas Lietuvas pilsētas Kauņas centrālajā daļā. 

Sinagoga celta 1872. gadā. 1902. gadā Kauņā bija 25 ebreju sinagogas un lūgšanu nami. Sinagogas celtniecības inciators un lielākais finansētājs bija matemātiķa Hermaņa Minkovska tēvs, tirgotājs Levins Minkovskis. Otrā pasaules kara laikā sinagoga cieta, tomēr pēc kara tika atkal atvērta. Pie sinagogas atrodas piemineklis 50 000 bērniem, kuri gājuši bojā holokaustā.

Galerija

Ārējās saites 

Sinagogas
Kauņa
Mazā Miesnieku iela (Rīga)

Mazā Miesnieku iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Pils ielu un beidzas krustojumā ar Mazo Pils ielu.

Iela pastāv no 1456. gada ar nosaukumu Jaunavu šķērsiela, kas radies no  ielas ziemeļos esošā Marijas Magdalēnas klostera. Iela bija Miesnieku ielas turpinājums aiz Pils ielas, 17. gadsimtā tā ieguva Miesnieku ielas nosaukumu. No 1810. gada latviešu valodā ielu sauca par Mazo Kītera ielu. 1914. gadā iela ieguva savu tagadējo nosaukumu.

Ielu savienojumi 
Mazā Miesnieku iela ir savienota ar šādām ielām:
 Pils iela (T veida krustojums)
 Mazā Pils iela (T veida krustojums)

Atsauces

Ārējās saites 

Ielas Vecrīgā
Centra rajons
Rīga
Cik man gadu?!

"Cik man gadu?!" () ir 2004. gada romantiska komēdija, kuras režisors ir Gerijs Viniks. Galvenās lomas atveido Dženifere Gārnere, Marks Rafalo, Džūdija Grīra un Endijs Serkiss. Filmas pirmizrāde notika .

Dženna ir neveikla meitene, kura uz savu trīspadsmitās dzimšanas dienas ballīti uzaicina skolas populārākās meitenes, kurām viņa vēlas līdzināties. Kad populārās meitenes Džennu šajā ballītē izjoko, Dženna vēlas, kaut viņa būtu pieaugusi. Nākamajā dienā Dženna pamostas kā trīsdesmit gadus veca sieviete.

Atsauces

Ārējās saites 

2004. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
Kārtējais pirmais randiņš

"Kārtējais pirmais randiņš" () ir 2004. gada romantiska komēdija, kuras režisors ir Pīters Segals. Galvenās lomas atveido Ādams Sendlers, Drū Berimora, Robs Šneiders, Šons Astins, Bleiks Klārks un Dens Eikroids. Filmas pirmizrāde notika .

Henrijs Rots ir vīrietis, kurš baidās no nopietnām attiecībām līdz brīdim, kad viņš satiek Lūsiju un abi sāk tikties. Henrijs domā, ka viņš ir atradis savu sapņu meiteni, tomēr drīz vien viņš atklāj, ka Lūsijai ir īstermiņa atmiņas zudums, kā rezultātā viņa jau nākamajā dienā aizmirst, kas ir Henrijs.

Atsauces

Ārējās saites 

2004. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
Čārlija eņģeļi (2000. gada filma)

"Čārlija eņģeļi" () ir 2000. gada asa sižeta komēdija, kas balstīta uz tāda paša nosaukuma TV seriālu. Filmas režisors ir MakDžī. Galvenās lomas atveido Kemerone Diasa, Drū Berimora, Lūsija Liu, Bills Marijs, Sems Rokvels, Tims Karijs un Kellijs Linča. Filmas pirmizrāde notika  Holivudā. Filmai 2003. gadā iznāca turpinājums "Čārlija eņģeļi: Pilna jauda".

Trim detektīvēm pēc sava noslēpumainā priekšnieka pavēles jāatrod nozagta balss autentifikācijas programma.

Atsauces

Ārējās saites 

2000. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
Čārlija eņģeļi: Pilna jauda

"Čārlija eņģeļi: Pilna jauda" () ir 2003. gada asa sižeta komēdija, kas balstīta uz tāda paša nosaukuma TV seriālu. Filmas režisors ir MakDžī. Galvenās lomas atveido Kemerone Diasa, Drū Berimora, Lūsija Liu, Tarons Edžertons, Ludacris, Džeimijs Fokss, Bērnijs Maks, Roberts Patriks, Džastins Terū, Demija Mora, Krispins Glovers, Rodrigo Santoro un Šia Lebafs. Filmas pirmizrāde notika . Filma ir turpinājums 2000. gada filmai "Čārlija eņģeļi".

Natālijai, Dilanai un Aleksai jāizmeklē vairākas slepkavības, kas notiek pēc liecinieku aizsardzības profila datubāzes zādzības.

Atsauces

Ārējās saites 

2003. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
Trīspadsmitgadnieces

"Trīspadsmitgadnieces" () ir 2003. gada drāma, kuras režisore un viena no scenārija autorēm ir Katrīna Hārdvika. Galvenās lomas atveido Hollija Hantere, Evana Reičela Vuda, Niki Rīda, Džeremijs Sisto, Breidijs Korbets, Debora Kara Angere, Kips Pardū, Sārka Klārka, D. V. Mofets, Vanesa Hadžensa un Dženika Kerija. Filmas pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā.

Trīspadsmitgadīgās Treisijas un viņas mātes attiecības sašķobās pēc tam, kad Treisija kopā ar savu labāko draudzeni Īviju atklāj pasauli, kurā valda narkotikas, sekss un nelieli noziegumi.

Atsauces

Ārējās saites 

2003. gada filmas
ASV filmas
Drāmas
Džuno (filma)

"Džuno" () ir 2007. gada komēdija, kuras režisors ir Džeisons Raitmans. Galvenās lomas atveido Elena Peidža, Maikls Sera, Dženifere Gārnere, Džeisons Beitmens, Elisona Džennija un Dž. K. Simonss. Filmas pirmizrāde notika  Tellaridas filmu festivālā.

Sešpadsmitgadīga vidusskolniece Džuno atklāj, ka viņa ir stāvoklī no sava drauga Paulija. Lai arī sākotnēji Džuno vēlas veikt abortu, viņa pārdomā un izlemj, ka savu bērnu pēc piedzimšanas atdos adopcijā.

Atsauces

Ārējās saites 

2007. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
ASV romantikas filmas
Neprātīgās brīvdienas

"Neprātīgās brīvdienas" () ir 2012. gada kriminālfilma, kuras režisors un scenārija autors ir Harmonijs Korīns. Galvenās lomas atveido Džeimss Franko, Vanesa Hadžensa, Ešlija Bensone, Reičela Korīne un Selīna Gomesa. Filmas pirmizrāde notika  Venēcijas filmu festivālā.

Četras studentes aplaupa vietējo restorānu, lai varētu pavasara brīvlaiku pavadīt Floridā. Tur viņas iepazīstas ar vietējo narkotiku dīleri Elienu, kurš viņām palīdz izmisuma brīdī, kā arī iepazīst narkotiku un noziegumu pasauli.

Atsauces

Ārējās saites 

2012. gada filmas
ASV filmas
Mazās sievietes (1994. gada filma)

"Mazās sievietes" () ir 1994. gada drāma, kas balstīta uz Luīzes Mejas Alkotas tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisore ir Džiliana Ārmstronga. Galvenās lomas atveido Vinona Raidere, Gabriels Bairns, Trinija Alvarado, Samanta Matisa, Kirstena Dansta, Klēra Deinsa, Kristians Beils, Ēriks Stolcs, Mērija Viksa un Sūzana Sarandona. Filmas pirmizrāde notika .

Filmā tiek sekots līdzi Megai, Džo, Betai un Eimijai Māršām un viņu dzīvēm pēc Amerikas pilsoņu kara.

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gada filmas
ASV romantikas filmas
Drāmas
Draudzīgā aicinājuma Liepājas pilsētas 5. vidusskola

Draudzīgā aicinājuma Liepājas pilsētas 5. vidusskola ir Liepājas vidusskola, kas atrodas Jaunliepājas apkaimē.

Vēsture 
Dibināta 1919. gadā kā Liepājas 1. latviešu pamatskola Raiņa ielā.
1927. gadā skolai piešķīra Raiņa vārdu, skolas pārzinis bija Pauls Šēls, no 1934. gada Jēkabs Zemītis.
 
1937. gada februārī pilsētas valde nolēma celt jaunu skolas namu Kr. Barona un 1905. gada ielu krustojumā Jaunliepājā pēc arhitekta K. Bikšes projekta, būvdarbus vadīja būvuzņēmējs A. Kažoks. 1938. gada 2. oktobrī Izglītības ministrs Jūlijs Auškāps atklāja jauno skolu, ko nosauca par Liepājas pilsētas 28. janvāra Draudzīgā aicinājuma pamatskolu.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā to pārdēvēja par Liepājas pilsētas 1. latviešu nepilno vidusskolu, par skolas direktoru iecēla K. Eņģeli
Vācu okupācijas laikā skola atguva savu iepriekšējo nosaukumu un direktoru Jēkabu Zemīti. Kad skolas telpās iekārtoja kara hospitāli, skolu pārdēvēja par Liepājas 1. tautskolu un pārcēla uz vairākām citām pilsētas ēkām. 1943./1944. mācību gadā par skolas direktoru strādāja Jānis Vinters.
Pēc kara beigām 1945. gadā skolu pārdēvēja par Liepājas pilsētas 5. nepilno vidusskolu, skolas direktors bija Ernests Neimanis. 1947. gadā skolu pārdēvēja par Liepājas 5. septiņgadīgo skolu, 1948. gadā direktore bija Šarlote Ļagina.

1954. gadā skolu nosauca par Liepājas 5. vidusskolu, par direktori iecēla Mildu Ķemeri. 1957. gadā par mācību daļas vadītāju sāka strādāt skolotājs Jānis Mencis vecākais. 1964. gadā Liepājas 5. vidusskolā sāka padziļinātu vācu valodas apmācību.
Kopš 1997. gada skolas nosaukums ir Draudzīgā aicinājuma Liepājas pilsētas 5. vidusskola.
2006. gadā atklāja skolas piebūvi.

Izglītības programmas 
Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (kods 3101 10 11), Vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programma (3101 30 11), Vispārējās vidējās izglītības profesionālā virziena (komerczinības) programma (3101 40 11).

Ievērojami skolēni 
 Uldis Pīlēns, arhitekts un uzņēmējs

Atsauces 

Skolas Liepājā
Kauņas grautiņš

Kauņas grautiņš bija Kauņas ebreju iedzīvotāju slaktiņš Otrā pasaules kara laikā, ko veica paramilitārās grupas no 1941. gada 25. jūnija līdz 29. jūnijam. Notika pirmajās dienās, kad vācu karaspēks bija ieņēmis pilsētu. Lai arī tiek atzīts, ka visvairāk upuru bija Vilijampoles (Slabotkas) rajonā (mūsdienās Vilijampoles seņūnijā), ko vēsturiski apdzīvoja ebreji, visvairāk liecību saglabājies par slaktiņu Lietūkis garāžās (Lietūkio garažo žudynės) pilsētas austrumu daļā, kurā publiski tika nogalināti vairāk nekā 50 ebreju vīrieši.

1941. gada 22. jūnijā, Vācijai iebrūkot PSRS kontrolētajā teritorijā, Lietuvā sākās Jūnija sacelšanās (Birželio sukilimas), kuras laikā lietuviešu nacionālie spēki pārņēma varu Kauņā un Viļņā. Kauņā tika nodibināta Lietuvas pagaidu valdība (Lietuvos laikinoji Vyriausybė) ar literātu Jozu Ambrazeviču (Juozas Ambrazevičius) vadībā un deklarēja Lietuvas neatkarības atjaunošanu. 25. jūnijā no rīta pilsētā ienāca vācu karaspēks un Einsatzgruppe A vadītājs Valters Štālekers atjaunotās lietuviešu policijas telpās uzrunāja lietuviešu aktīvistus, aicinot "atrisināt ebreju problēmu". Tomēr tas nedeva vajadzīgo rezultātu un slaktiņi sākās pēc tam, kad Štālekers iesaistīja Aļģirda Klimaiša (Algirdas Klimaitis) 600 dalībnieku lielo grupu, kas nepakļāvās Pagaidu valdībai.

25. jūnijā sākās ebreju grautiņš Vilijampoles priekšpilsētā, kurā vēsturiski dzīvoja ebreji. Pēc aculiecinieka, rabīna Efraima Ošri (Ephraim Oshry) ziņām priekšpilsētu aplenca vācu daļas, bet tā grautiņa realizētāji bija lietuvieši. Atšķirībā no pilsētas nomales — Vilijampoles, slepkavības Lietūkis garāžās notika netālu no pilsētas centra, faktiski publiski, tāpēc ir saglabājušies daudz aculiecinieku liecības un fotomateriāli.

Kopējais upuru skaits uz 28. jūniju, pēc Štālekera ziņām, bija 3800 cilvēku, kas nogalināti pilsētā un 1200 tās apkārtnē. Ir ziņas, ka Štālekers pārspīlēja upuru skaitu, jo pat pēc padomju īpašās komisijas datiem, kuras dati bieži ir pārspīlēti, upuru skaits bija mazāks.

Lietuvas pagaidu valdība, kaut arī vēlāk pieņēma antisemītiskus likumus, norobežojās no ebreju grautiņiem. Zaudējot jebkādu reālo varu, tā 5. augustā pašlikvidējās.

Pēc 28. jūnija ebreju iznīcināšana ieguva sistemātisku raksturu, tika noorganizēts Kauņas geto, bet iedzīvotāju iznīcināšana notika VII un IX fortā.

Atsauces

Ārējās saites 

Holokausts
Kauņas vēsture
Klāss Jūhansons

Klāss Jūhansons (; dzimis , miris ) bija zviedru grieķu-romiešu stila cīkstonis, divkārtējais olimpiskais čempions.

Biogrāfija 
1912. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Stokholmā Klāss Jūhansons cīnījās vidējā svara kategorijā (līdz 75 kg), kurā par medaļām sacentās 38 cīkstoņi. Turnīrs notika pēc divmīnus sistēmas, tas ir, pēc diviem zaudējumiem cīkstonis no turnīra izstājās. Pirmajās četrās kārtās Klāsam Jūhansonam problēmu nebija. Piektajā kārtā, kopā ar slaveno Somijas cīkstoni Alpo Asikainenu, viņš tika diskvalificēts par pasīvo cīņu. Abiem šis bija pirmais zaudējums turnīrā. Finālā Klāsam Jūhansonam vajadzēja cīnīties ar Krievijas Impērijas pārstāvi igauni Martinu Kleinu, bet pēdējais, kas bija pilnībā izsmelts pēc 11 stundu ilgās iepriekšējās dienas cīņas ar Asikainenu, no cīņas atteicās. Līdz ar to Zviedrijas cīkstonis kļuva par olimpisko čempionu.

Nākamajās olimpiskajās spēlēs 1920. gadā Antverpenē Jūhansons sacentās pussmagā svara kategorijā (līdz 82,5 kg). Viņš uzvarēja visās cīņās un otro reizi pēc kārtas ieguva zelta medaļu.

1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Jūhansons cīnījās smagā svara kategorijā (virs 82 kg). Viņš uzvarēja pirmo cīņu, otrā zaudēja un no turnīra izstājās.

Atsauces

Ārējās saites 

1884. gadā dzimušie
1949. gadā mirušie
Zviedrijas cīkstoņi
1912. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1920. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1924. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Vesterjētlandes lēnē dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki cīņas sportā
Vidzemes koncertzāle "Cēsis"

Vidzemes koncertzāle "Cēsis" ir daudzfunkcionāls kultūras centrs Cēsīs. Ēku atklāja 2014. gada 31. maijā, tās arhitekts ir Juris Poga.

Lielajā koncertzālē ir 800 skatītāju vietas. Kompleksā atrodas arī kamerzāle, ērģeļu zāle, kino jeb Mazā zāle un izstāžu zāle. Ēkā atrodas Alfrēda Kalniņa Cēsu Mūzikas vidusskolas mācību telpas, darbojas Cēsu amatiermākslas kolektīvi un Vidzemes kamerorķestris. Ēkā darbojas arī restorāns un bārs.

Atsauces

Ārējās saites 
 

Celtnes un būves Cēsīs
Kultūras būves Latvijā
Miesnieku iela (Rīga)

Miesnieku iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Pils ielu un beidzas krustojumā ar 11. novembra krastmalu.

Ielas nosaukums radies 14. gadsimtā no pilsētas lopkautuves ielas galā. 19. gadsimtā iela tika saukta par Kītera ielu, tagadējo nosaukumu tā atguva 1920. gados.

Ielu savienojumi 
Miesnieku iela ir savienota ar šādām ielām:
 Pils iela (T veida krustojums)
 Bīskapa gāte (T veida krustojums)
 11. novembra krastmala (T veida krustojums)

Atsauces

Ārējās saites 

Ielas Vecrīgā
Centra rajons
Rīga
Dipterīdas

Dipterīdas (Dipteridae) ir izmirušu dipterīdveidīgo zivju dzimta no divējādelpojošo zivju virskārtas. Dzimtu 1846. gadā aprakstīja angļu paleontologs Ričards Ovens. Zivis dzīvoja no devona līdz triasa periodam, un to paliekas plaši tiek izmantotas kā ģeoloģisko slāņu raksturojošas vadfosīlijas, īpaši zobu plātnes. Arī Latvijas devona nogulumos ir sastopamas dipterīdu fosilās paliekas (piem. Rhinodipterus).

Morfoloģija 
Endokrānijs mēreni vai vāji pārkaulojas, tā nodalījumi ir pilnībā saauguši. Galvas vairoga segkaulu skaits ir mazāks, nekā Dipnorhynchidae, un to rindveida izkārtojums ir izjaukts. Uz kauliem var būt "Vestolla līnijas", t.i. dentīna slāņa rezobcijas pēdas. Kaulu skaits suborbitālajā apgabalā ir salīdzinoši neliels. Pineālā atvēruma parasti nav. Koronoīdo zobu nav. Uz praearticulare zobu plātnītes ar vēdekļveida zobu izvietojumu. Dentale saīsināts, bez zobiem. Vaigu plātne ir saīsināta. Virsacu kanāls nesavienojas ar zemacu kanālu, bet ir savienots ar pakauša komisūru. Ass skelets labi pārkaulojas. Neurālie un hemālie izaugumi saplūst ar lokiem.

Sistemātika 
dzimta: Dipterīdas
ģints: Conchodus
ģints: Dipterus
ģints: Pentlandia
ģints: Chirodipterus
ģints: Synthetodus
ģints: Heliodus
ģints: Rhinodipterus
ģints: Ganorhynchus
ģints: Grossipterus
ģints: Palaedaphus

Atsauces 

Daivspurzivis
Venēcijas mākslas biennāle

Venēcijas mākslas biennāle () ir plaša starptautiska tēlotāja mākslas izstāde, kas reizi divos gados notiek Venēcijā, viens no nozīmīgākajiem mākslas pasākumiem pasaulē.

Vēsture 
Venēcijas mākslas biennāles aizsākumi datējami ar 1895. gadu. Pirmajā Venēcijas biennālē tika pārstāvēti mākslinieki no 16 valstīm. Togad atklāšanas ceremonijā piedalījās Itālijas karalis Umberto I un Savojas Margarita. Leģenda vēsta, ka mākslas pasākums noticis par godu dižciltīgā pāra sudrabkāzām. 

Latvija piedalās biennālē kopš 1999. gada. To ir pārstāvējuši mākslinieki Ilmārs Blumbergs (2001), grupa "F5" (2005), Gints Gabrāns (2007), Evelīna Deičmane un Miks Mitrēvics (2009), Kristaps Ģelzis (2011), Kaspars Podnieks un Krišs Salmanis (2013), Katrīna Neiburga un Andris Eglītis (2015), Miķelis Fišers (2017), Daiga Grantiņa (2019).

Atsauces

Ārējās saites 
  

Mākslas izstādes
Kauņas Ģertrūdes baznīca

Kauņas Svētās Ģertrūdes (Mariāņu) baznīca () ir Romas katoļu baznīca, kas atrodas Lietuvas pilsētas Kauņas centrālajā daļā. Viena no vecākajām gotiskajām celtnēm Lietuvā.

Precīzs baznīcas celšanas gads nav zināms, tā celta 15. gadsimtā. Lietuvas lielkņazs Aleksandrs Jagellons to iecēla par Kauņas draudzes baznīcu. 16. gadsimta vidū tika piebūvēts baznīcas tornis. Baznīca cieta 1655. gadā poļu-krievu karā, tomēr 1680. gadā atjaunota. 1750. gadā baznīcai tika piebūvēts koka hospitālis. 1782. gadā tā tika pamesta. 1796. gadā Ģertrūdes  baznīcu renovēja, tajā iebūvēja ērģeles. 1812. gadā Kauņā izcēlās liels ugunsgrēks, cieta arī baznīca. 1824. gadā baznīcu piešķīra Žēlsirdīgo māsu ordenim. Pēc Janvāra sacelšanās apspiešanas 1864. gadā klosteri aizvēra. 1921. gadā baznīcu piešķīra mariāņu kongregācijai. PSRS okupācijas laikā baznīcā atradās medicīnisko preču noliktava. 1991. gadā tā atkal tika atdota mariāņiem.

Galerija

Ārējās saites 

Baznīcas Lietuvā
Kauņa
Martins Erats

Martins Erats (; 1981. gada 29. augustā) ir bijušais čehu hokejists, labās malas uzbrucējs, Čehijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 13 sezonas un 881 spēles Nacionālajā hokeja līgā, 11 sezonas aizvadot Našvilas "Predators" sastāvā. Čehijas hokeja izlases rindās izcīnījis 2006. gada olimpisko spēļu bronzas medaļas, kā arī divas pasaules čempionātu medaļas.

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru Erats uzsāka 1998.—99. gada sezonā, kad aizvadīja piecas spēles Čehijas Ekstralīgas komandā HK Zlīna. Jau nākamajā sezonā, pēc tam, kad viņu NHL draftā izvēlējās Našvilas "Predators", uzbrucējs devās uz Ziemeļameriku, kur no 1999. līdz 2001. gadam spēlēja Rietumu hokeja līgā. 2001.—02. gada sezonu uzbrucējs jau pilnībā aizvadīja NHL, "Predators" rindās atzīmējoties ar 33 punktiem. "Predators" rindās uzbrucējs spēlēja līdz pat 2013. gada aprīlim, kad tika aizmainīts uz Vašingtonas "Capitals". Lielu daļu 2006.—07. gada sezonas uzbrucējs spēlēja "Predators" pirmajā maiņā kopā ar Polu Kariju un Deividu Legvandu. 2011.—12. gada sezonā ar 58 punktiem Erats bija "Predators" rezultatīvākais spēlētājs.

Lai arī uzbrucējs "Capitals" rindās bija nonācis pēc tam, kad pats bija pieprasījis tikt aizmainīts, arī Vašingtonas sastāvā Erats pieprasīja maiņu un 2014. gada martā nonāca Fīniksas "Coyotes" rindās. Pēc 2014.—15. gada sezonas beigām Erats atgriezās Eiropā. Kopumā 13 NHL aizvadītajās sezonās viņš devās laukumā 881 spēlē, gūstot 545 punktus.

2015.—16. gada sezonu Erats aizvadīja Kontinentālās hokeja līgas vienībā Omskas "Avangard", taču tad pievienojās Čehijas Ekstralīgas klubam Brno "Kometa". "Kometa" rindās kļuva par 2017. un 2018. gada Čehijas čempionu. Pēc 2018.—19. gada sezonas noslēdza karjeru.

Čehijas hokeja izlases rindās izcīnījis bronzas medaļu 20106. gada olimpiskajās spēlēs, kā arī izcīnījis divas pasaules čempionātu medaļas.

Ārējās saites 

1981. gadā dzimušie
Čehijas hokejisti
Našvilas "Predators" spēlētāji
Vašingtonas "Capitals" spēlētāji
Arizonas "Coyotes" spēlētāji
Omskas "Avangard" spēlētāji
Hokejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Čehijas Ekstralīgas čempioni
Helsingborgs IF

Helsingborgs IF ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Helsingborjas. Klubs ir dibināts 1907. gadā, pašlaik spēlē Zviedrijas spēcīgākajā futbola līgā Allsvenskan. Komanda ir piecas reizes izcīnījusi Zviedrijas čempionu titulu (pēdējo no tiem 2011. gadā), kā arī piecas reizes ieguvusi Zviedrijas kausu. 2000.—2001. gada sezonā spēlēja UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā. Mājas spēles aizvada Olympia stadionā, kurā ir 16 500 skatītāju vietu.

Sasniegumi 
 Zviedrijas čempionu tituli
 Čempioni (5):  1932–33, 1933–34, 1940–41, 1999, 2011

Līgas 
 Allsvenskan
 Uzvarētāji (7): 1928–29, 1929–30, 1932–33, 1933–34, 1940–41, 1999, 2011
 2. vieta (7): 1927–28, 1948–49, 1953–54, 1995, 1998, 2000, 2010
 Superettan
 Uzvarētāji (1): 2018
 1. divīzijas Dienvidu grupa
 2. vieta (3): 1990, 1991, 1992

Kausi 
 Zviedrijas kauss
 Kausa ieguvēji (5): 1941, 1997–98, 2006, 2010, 2011
 Finālisti (2): 1950, 1993–94
 Svenska Mästerskapet
 Finālisti (2): 1914, 1918
 Zviedrijas superkauss
 Kausa ieguvēji (2): 2011, 2012
 Finālisti (1): 2007

Atsauces

Ārējās saites 

  
 Kluba profils UEFA vietnē 
 Kluba profils soccerway.com 

Zviedrijas futbola klubi
Falkenbergs FF

Falkenbergs FF ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Falkenberjas. Klubs ir dibināts 1928. gada 3 janvārī. Pašlaik spēlē Zviedrijas otrajā spēcīgākajā futbola līgā Superettan. Mājas spēles aizvada Falcon Alkoholfri Arena stadionā.

Lielāko daļu savas vēstures spēlēja Zviedrijas zemākajās futbola līgās. 2013. gadā uzvarēja pēc līmeņa otrajā spēcīgākajā līgā Superettan un pirmoreiz iekļuva Allsvenskan. 2016. gadā izkrita no augstākās līgas, bet 2019. gadā tajā atgriezās.

Sasniegumi 
 Superettan
 Uzvarētāji (1): 2013

Atsauces

Ārējās saites 

  
 Kluba profils soccerway.com 

Zviedrijas futbola klubi
Austrijas karognesēji olimpiskajās spēlēs

Šajā uzskaitījumā apkopoti Austrijas pārstāvji un sportisti, kas olimpisko spēļu oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.

Austrija vasaras olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1896. gada un ziemas olimpiskajās spēlēs kopš 1924. gada.

Vasaras olimpiskās spēles

Ziemas olimpiskās spēles

Skatīt arī 
 Austrija olimpiskajās spēlēs
 Austrijas olimpisko medaļnieku uzskaitījums

Atsauces

Ārējās saites 
 
 

Karognesēji
Ar sportu saistīti uzskaitījumi
Volstrīta: Nauda nekad neguļ

"Volstrīta: Nauda nekad neguļ" () ir 2010. gada drāma, kuras režisors ir Olivers Stouns. Galvenās lomas atveido Maikls Daglass, Šia Lebafs, Džošs Brolins, Kerija Maligana, Īlaijs Volahs, Sūzana Sarandona un Frenks Langela. Filmas pirmizrāde notika  Kannu filmu festivālā. Filma ir turpinājums 1987. gada filmai "Volstrīta".

Gordons Geko iznāk no cietuma un sāk sastrādāties ar savu topošo znotu, ideālistisku akciju brokeri pēc tam, kad viņš saredz iespēju uzvarēt savu ienaidnieku Volstrītā un atjaunot impēriju.

Atsauces

Ārējās saites 

2010. gada filmas
ASV filmas
Drāmas
Olivera Stouna filmas
Kā tikt vaļā no draugiem un tamlīdzīgiem

"Kā tikt vaļā no draugiem un tamlīdzīgiem" () ir 2007. gada romantiska komēdija, kas balstīta uz Tobija Janga tāda paša nosaukuma memuāriem. Filmas režisors ir Roberts B. Veids. Galvenās lomas atveido Saimons Pegs, Kirstena Dansta, Denijs Hastons, Džiliana Andersone, Megana Foksa un Džefs Bridžess. Filmas pirmizrāde notika .

Filmas galvenais varonis ir britu žurnālists Sidnijs Jangs, kurš cenšas iederēties augsta līmeņa žurnālā Ņujorkā.

Atsauces

Ārējās saites 

2008. gada filmas
Apvienotās Karalistes filmas
Kinokomēdijas
Kauņas cietoksnis

Kauņas cietoksnis (, ) ir relatīvi labi saglabājies cietokšņa komplekss, kuru Krievijas impērijas varas iestādes uzcēla 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā ap Kauņu. Sākoties Pirmajam pasaules karam, Kauņas cietoksnis, aizņemot 65 km2 teritoriju, bija pēc platības lielākā militārā struktūra valstī.

Vēsture 

Kad 1812. gada kara laikā Napoleons iebruka Krievijas impērijā, franču karaspēks pie Kauņas diezgan viegli forsēja Nemunu. Pēc Vācijas impērijas nostiprināšanās Krievijas impērijas varas iestādes izvirzīja jautājumu par nocietinājumu būvju celtniecību šajā stratēģiski svarīgajā vietā. Pēc Pēterburgas—Varšavas dzelzceļa līnijas un Kauņas dzelzceļa tuneļa izbūves, pilsētas stratēģiskā nozīme vēl vairāk pieauga. 1879. gadā Krievijas cars Aleksandrs II pieņēma lēmumu sākt cietokšņa celtniecību.

No 1882. gada līdz 1889. gadam tika uzcelti 7 forti un 9 artilērijas baterijas (numurēti ar romiešu cipariem). No 1890. līdz 1907. gadam tika uzcelts VIII forts, bet no 1903. līdz 1911. gadam — vislielākais un modernākais cietokšņa forts — IX forts. Tika izbūvēta arī attiecīga infrastruktūra — pievadceļi, noliktavas, kazarmas utt. Garnizonam bija baznīca un kapsēta. Kauņas pilsētā tika aizliegts celt ēkas, kas augstākas par diviem stāviem. Tika uzsākta vēl 4 fortu būvniecība, tomēr līdz Pirmajam pasaules karam tos nepabeidza.

Pirmā pasaules kara laikā vācu karspēks pietuvojās Kauņas cietoksnim 1915. gada jūlijā. To aizsargāja aptuveni 90 000 karavīru. Izbūvējot dzelzceļu, pie cietokšņa tika atgādāts 42 cm kalibra mortīra Gamma-Gerät, vēlāk tika pievilkta cita artilērija. Vācu uzbrukums koncentrējās uz vecākajiem, tehniski vājākajiem fortiem (I, II un III). Relatīvi īsā laikā (11 dienās) cietoksnis krita, kritušo krievu karavīru skaitam sasniedzot 20 000. Krievu karaspēka komandieris vēl pirms cietokšņa ieņemšanas to pameta, par ko Daugavpils kara tiesa piesprieda viņam 15 gadus katorgā.

Nodibinoties neatkarīgajai Lietuvas valstij, daļa cietokšņa infrastruktūras kalpoja militārām vajadzībām, daļa saimnieciskām vajadzībām. Vienā no cietokšņa ēkām ierīkoja pirmo Lietuvas radiostaciju. IX fortā tika ierīkots cietums. I forta pagrabā ierīkoja gāzes kameru nāvessodu izpildei.

Otrā pasaules kara laikā, sākoties PSRS okupācijai, IX forts tika izmantots kā NKVD pārsūtīšanas cietums. Pēc vācu ienākšanas IV, VI un IX fortā tika iznīcināti ebreju iedzīvotāji, bet VIII fortā ierīkota padomju karagūstekņu nometne. Pēc Otrā pasaules kara IX fortā tika ierīkots muzejs, vairāki forti tika izmantoti Padomju armijas vajadzībām. Cietokšņa komendanta ēkā izvietojās 7. gvardes desanta divīzijas štābs.

Mūsdienās IX forts kalpo kā muzejs, VII forts ir daļēji restaurēts. Bijušas Garnizona baznīcas nosaukums ir Kauņas Miķeļa baznīca, bet komendanta ēkā atrodas Lietuvas Gaisa spēku štābs.

Galerija

Ārējās saites 

Jauno laiku cietokšņi
Kauņa
Kauņas vēsture
Džeiks Debrasks

Džeiks Debrasks (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2019) Debrasks spēlē NHL komandā Bostonas "Bruins".

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Bostonas "Bruins" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Edmontonā dzimušie
Matu laka (filma)

"Matu laka" () ir 2007. gada muzikāla romantiska komēdija, kas balstīta uz tāda paša nosaukuma mūziklu, kas savukārt ir balstīts uz tāda paša nosaukuma 1998. gada filmu. Filmas režisors ir Ādams Šankmens. Galvenās lomas atveido Nikija Blonska, Džons Travolta, Mišela Feifere, Kristofers Volkens, Amanda Bainsa, Džeimss Mārsdens, Kvīna Latifa, Britānija Snova un Zaks Efrons. Filmas pirmizrāde notika  Losandželosā.

Filmas sižets notiek 1962. gadā Baltimorā. Apaļīga pusaudze Treisija Turnblada kopā ar savu labāko draudzeni Peniju Pingltonu skatās tīņu deju šovu "The Corny Collins Show". Kādu dienu šova veidotāji izziņo pieteikšanos dejotāja vietai. Treisija tur piesakās un vietu arī iegūst, tā sākot savu ceļu pretī slavai.

Atsauces

Ārējās saites 

2007. gada filmas
Apvienotās Karalistes filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
Ko vēlas meitene

"Ko vēlas meitene" () ir 2003. gada komēdija, kas balstīta uz Viljama Daglasa-Horna lugu "The Recluctant Debutante". Filmas režisors ir Denijs Gordons. Galvenās lomas atveido Amanda Bainsa, Kolins Fērts, Kellija Prestone un Olivers Džeimss. Filmas pirmizrāde notika .

Amerikāņu pusaudze Dafne uzzina, ka viņas tēvs ir bagāts britu politiķis, kurš kandidē uz vietu parlamentā. Lai gan Dafne vēlas tēvu satikt, viņa saprot, ka šī tikšanās var izraisīt skandālu, kas viņas tēvam bargi maksās.

Atsauces

Ārējās saites 

2003. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
Azerbaidžānas karognesēji olimpiskajās spēlēs

Šajā uzskaitījumā apkopoti Azerbaidžānas pārstāvji un sportisti, kas olimpisko spēļu oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.

Azerbaidžāna vasaras olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1996. gada un ziemas olimpiskajās spēlēs kopš 1998. gada.

Vasaras olimpiskās spēles

Ziemas olimpiskās spēles

Skatīt arī 
 Azerbaidžāna olimpiskajās spēlēs
 Azerbaidžānas olimpisko medaļnieku uzskaitījums

Atsauces

Ārējās saites 
 
 

karognesēji
Ar sportu saistīti uzskaitījumi
Jūrasstagars

Jūrasstagars jeb jūras stagars (Spinachia spinachia) ir viena no stagaru dzimtas (Gasterosteidae) zivju sugām, kas ir vienīgā suga jūrasstagaru ģintī (Spinachia). Sastopams Atlantijas okeāna un pieguļošo jūru Eiropas ziemeļdaļas piekrastēs.

Latvijā un Baltijas jūrā 
Baltijas jūrā jūrasstagars mājo gandrīz visā piekrastē, tomēr sastopams ļoti reti. Latvijas piekrastē 1980.—1990. gados zināmi tikai 3 noķeršanas gadījumi (pie Salacgrīvas un Kurzemes ziemeļu piekrastē). 1990. gadā noķerts arī Daugavas lejtecē pie Doles salas. Jūrasstagars Latvijā ir aizsargājama zivju suga. Kopš 1995. gada iekļauts Latvijas Sarkanās grāmatas reto sugu kategorijā.

Izskats 

Jūrasstagars neliela vai vidēji liela jūras zivs. Lielākais no visiem stagariem, kas sastopami Baltijas jūrā. Tā ķermeņa garums ir līdz 25 cm, svars 7,1 g, Baltijas jūrā līdz 13,5 cm. Lielāo daļu no ķermeņa garuma aizņem astes stumbrs.

Ķermenis slaids, vēderdaļā šķērsgriezumā piecšķautņains. Astes stumbrs ļoti garš un tievs. Gar ķermeni vairākas šķautņainu kaula plātnīšu rindas, kas tuvāk astei veido nepārtrauktas kaula bruņas. Galva gara ar piecstūrainu cauruļveida purnu. Mute maza, acis lielas. Pirms muguras spuras 14—17 (parasti 15) atsevišķi stāvoši īsi dzeloņi. Vēdera spuras reducējušās līdz vienam dzelonim un vienam mazam staram, atrodas aiz krūšu spurām. Muguras spura atrodas virs anālās spuras; tām abām ir trīsstūra forma un apmēram vienādi lielas. Astes spura liela, vēdekļveidīga. Tēviņa krūšu spuras lielākas nekā mātītei. Mugura un astes stumbrs zaļganbrūns, sāni zeltaini ar tumšām svītrām, vēders dzeltens. Muguras spuras un anālās spuras priekšējās malas melni brūnas vai ar melni brūniem plankumiem.

Īpašības 

Jūrasstagars mājo jūrā, galvenokārt uzturas piekrastē līdz 10 m dziļumā starp jūraszālēm. Ziemo nedaudz dziļāk. Barus neveido, pieaugušie īpatņi uzturas pa vienam vai pāros.

Barība 
Jūrasstagars barojas ar planktonu un nelieliem bezmugurkaulniekiem, galvenokārt ar vēžveidīgajiem (airkājvēžiem un sānpeldvēžiem).

Vairošanās 
Dzimumgatavību jūrasstagars sasniedz pirmajā gadā. Nārsto no aprīļa līdz jūnijam. Tēviņš starp jūraszālēm no augu gabaliņiem veido dūres lieluma, iegarenu ligzdu, tā parasti novietota nedaudz virs grunts. Ligzda kā ar līmi tiek sastiprināta ar īpašu nieru sekrētu. Mātītes auglība līdz 1000 ikriem. Ikrus nērš porcijās pa 150—200 ikriem katrā. Iespējams, ka vienā ligzdā ikrus nērš vairākas mātītes. Drīz pēc ikru nēršanas mātīte mirst. Tēviņš ligzdu ar ikriem apsargā, kā arī pievada ligzdai papildu skābekli. Mazuļi, atkarībā no ūdens siltuma, izšķiļas pēc 2—3 nedēļām. Tēviņš turpina apsargāt mazuļus, līdz ikra dzeltenuma maiss ir uzsūcies un tie sāk brīvi peldēt un baroties paši. Visticamākais, arī tēviņš drīz pēc tam mirst. Jūrasstagars var sasniegt 2 gadu vecumu.

Atsauces

Ārējās saites 
IUCN: Sea Stickleback
NBN Atlas: Spinachia spinachia (Linnaeus, 1758)
Marine Species: Fifteenspined stickleback (Spinachia spinachia)

Stagaru dzimta
Latvijas zivis
Eiropas zivis
Baltijas jūras fauna
Atlantijas okeāna fauna
Gals klāt!

"Gals klāt!" () ir 2013. gada melnā komēdija, kuras režisori, scenārija autori un vieni no producentiem ir Sets Rogens un Evans Goldbergs. Galvenās lomas atveido Džeimss Franko, Džona Hills, Džejs Barušels, Denijs Makbraids, Kreigs Robinsons un Sets Rogens. Filmas pirmizrāde notika  Losandželosā.

Sešas Losandželosas slavenības tiek iesprostotas Džeimsa Franko mājā pēc tam, kad vairāku postošu notikumu rezultātā tiek iznīcināta pilsēta. Mājā slavenībām būs jāstājas pretī ne tikai apokalipsei, bet arī pašiem sev.

Atsauces

Ārējās saites 

2013. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
ASV katastrofu filmas
Sekss un lielpilsēta (filma)

"Sekss un lielpilsēta" () ir 2008. gada romantiska komēdija, kas balstīta uz tāda paša nosaukuma seriālu. Filmas režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Maikls Patriks Kings. Galvenās lomas atveido Sāra Džesika Pārkere, Kima Ketrela, Sintija Niksone, Dženifere Hadsone, Kendisa Berdžena un Kriss Nots. Filmas pirmizrāde notika  Londonā. 2010. gadā filmai iznāca turpinājums "Sekss un lielpilsēta 2".

Ņujorkas rakstniece Kerija gatavojas precēties ar savu īsto un vienīgo. Pēc tam, kad Kerija aizbēg no savām kāzām, viņas trīs labākās draudzenes Samanta, Šarlote un Miranda cenšas Keriju mierināt.

Atsauces

Ārējās saites 

2008. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
Sekss un lielpilsēta 2

"Sekss un lielpilsēta" () ir 2010. gada romantiska komēdija, kas balstīta uz tāda paša nosaukuma seriālu. Filmas režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Maikls Patriks Kings. Galvenās lomas atveido Sāra Džesika Pārkere, Kima Ketrela, Sintija Niksone, Kristīne Deivisa, Džons Korbets un Kriss Nots. Filmas pirmizrāde notika . Filma ir turpinājums 2008. gada filmai "Sekss un lielpilsēta".

Kerija, Miranda un Šarlote, kurām ir savas problēmas gan dzīvē, gan darbā, gan mīlestībā, piebiedrojas Samantai ceļojumā uz Abu Dabi, kur Samantas bijušais veido jaunu filmu.

Atsauces

Ārējās saites 

2010. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
ASV erotiskās filmas
Jauniela

Jauniela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Doma laukumu un beidzas krustojumā ar 11. novembra krastmalu.

Iela pastāv no 16. gadsimta beigām. 20. gadsimta sākumā iela tika saukta arī par Lielo Jauno ielu, no 1923. gada iela ieguva Jaunielas nosaukumu. 1930. gados tika nojaukta apbūve Doma baznīcas ziemeļu daļā un iela ieguva savu tagadējo sākumu.

Latvijas PSR laikos Jaunielā tika filmēti tādi padomju seriāli kā "Šerloka Holmsa un Doktora Vatsona piedzīvojumi" un "Septiņpadsmit pavasara mirkļi".

Ielu savienojumi 
Jauniela ir savienota ar šādām ielām:
 Doma laukums (T veida krustojums)
 Krāmu iela (T veida krustojums)
 Maisa iela (T veida krustojums)
 Mazā Jauniela (T veida krustojums)
 Palasta iela (T veida krustojums)
 Ķemerejas iela (T veida krustojums)
 11. novembra krastmala

Atsauces

Ārējās saites 

Ielas Vecrīgā
Centra rajons
Rīga
Baltkrievijas karognesēji olimpiskajās spēlēs

Šajā uzskaitījumā apkopoti Baltkrievijas pārstāvji un sportisti, kas olimpisko spēļu oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.

Baltkrievija vasaras olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1996. gada un ziemas olimpiskajās spēlēs kopš 1994. gada.

Vasaras olimpiskās spēles

Ziemas olimpiskās spēles

Skatīt arī 
 Baltkrievija olimpiskajās spēlēs
 Baltkrievijas olimpisko medaļnieku uzskaitījums

Atsauces

Ārējās saites 
 
 
 Official website of the NOCRB , 

karognesēji
Ar sportu saistīti uzskaitījumi
Centra partija

Centra partija ir politiska partija Latvijā. Tā dibināta 2005. gada 11. novembrī ar nosaukumu "Vislatvijas partija 21. gadsimts", 2009. gadā pārdēvēta par Latvijas kustību "SOLIDARITĀTE", 2016. gadā par Latvijas centrisko partiju, bet kopš 2018. gada 7. novembra darbojas ar pašreizējo nosaukumu. Partija reklamējas kā "patriotiska, kristīgi—konservatīva partija, kas pārstāv Latvijas sabiedrības vairākumu".

Vēsture 
2016. gada 25. jūlijā pārveidota par Latvijas centrisko partiju. Partijas valdē tobrīd bija Aleksandra Siliniece, Aivars Silinieks un Andžejs Zdanovičs.

2018. gada 7. augustā partija iesniedza savu kandidātu sarakstu 13. Saeimas vēlēšanām. Partijas programmā bija iekļauta lata, kā nacionālās valūtas atjaunošana un izstāšanās no NATO. Vēlēšanās Latvijas centriskā partija saņēma vismazāko vēlētāju atbalstu — 0,11%, kas bija ievērojami mazāks nekā nodoto nederīgo vēlēšanu zīmju daudzums.

2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās, startējot jau kā Centra partijai, partijas saraksta līderis bija Normunds Grostiņš. Vēlēšanu kampaņā tā iestājās par tradicionālo ģimeni, uz tradicionālām vērtībām balstītu sabiedrību un kompensācijām no Eiropas Savienības par 15 gadus ilgo Latvijas diskrimināciju tās sastāvā.

Centra partija piedalījās Rīgas domes ārkārtas vēlēšanās 2020. gadā un solīja samazināt apkures izmaksas, atbalstīt denacionalizēto namu iedzīvotājus un pakāpeniski pāriet uz bezmaksas sabiedrisko transportu Rīgā. Partijas saraksta pirmais numurs bija Jānis Valtervitenheims, kā otrais startēja N. Grostiņš.

Atsauces 

Latvijas politiskās partijas
Jānis Sildegs

Jānis Sildegs (dzimis 1939. gada 22. februārī Ķegumā, miris 1996. gada 5. septembrī Rīgā, apbedīts Ziepniekkalna kapos) bija latviešu komponists un pianists, kas darbojās popmūzikā.

Biogrāfija 
1944. gadā Sildega ģimene pārcēlās no Ķeguma uz Ogri, vēlāk par dzīvesvietu kļuva Rīga. J. Sildegs mācījies Rīgas 4. vidusskolā. No 1957. gada mācījies J. Mediņa mūzikas vidusskolas kompozīcijas klasē. Skolas laikā sācis spēlēt ballītēs. No 1963. līdz 1964. gadam studējis Latvijas Valsts konservatorijas kompozīcijas klasē, taču studijas pametis, neiegūstot oficiālu komponista izglītību. Strādājis kafejnīcā "Luna".

1967. gadā kļuvis par Rīgas estrādes orķestra pianistu. Orķestra repertuārā bija arī J. Sildega kompozīcijas. Šajā laikā viņa dziesmas tika ieskaņotas ierakstos, tika izdotas divas mazās skaņuplates. Sadarbojies ar Noru Bumbieri, Margaritu Vilcāni, Viktoru Lapčenoku, Ojāru Grīnbergu, Lolitu Vambūti, Aiju Kukuli un citiem solistiem, kā arī vokālo ansambli "4+4".

Papildus darbam Rīgā, Jānis Sildegs 1971. un 1972.gadā vadīja arī Limbažu kultūras nama estrādes orķestri. Iestudēja ļoti interesantu programmu.

Kad orķestra darbība 1976. gadā beidzās, J. Sildegs strādāja VEF Kultūras pilī, kur vadīja estrādes studiju un ansambli, kā arī piedalījās rēvijas tipa iestudējumu "Uz Spīdolas viļņa" un "Spīdola maina vilni" veidošanā. Pēc tam vadīja zvejnieku kolhoza "Carnikava" estrādes ansambli "Sono", kurā dziedāja Māra Krievkalne, Zdislavs Romanovskis un Ēriks Kamarūts. 1976. gadā dziesma "Sarkana debess mala deg" ierindojās "Mikrofona" aptaujas 9. vietā, bet 1981. gadā dziesma "Pērkonu vasara" "Mikrofona" aptaujā ierindojās 10. vietā.

Astoņdesmitajos un deviņdesmitajos gados J. Sildegs spēlēja restorānā "Senā Rīga", pēc tam dziedātājam Vladislavam Juhņēvičam piederošā zivju restorānā.

21. gadsimtā J. Sildega dziesmas ir retro ansambļa "Vintāža" un dziesminieces Antas Eņģeles repertuārā. 2018. gadā V. Lapčenoka dziedātā J. Sildega dziesma "Svece, svecīte" ar D. Avotiņas vārdiem tika iekļauta filmā "Kriminālās ekselences fonds".

Diskogrāfija

Minialbumi (EP) 
 Jānis Sildegs, Gunārs Freidenfelds, Estrādes mūzika (Melodija, 1971)
 Jānis Sildegs, Estrādes dziesmas (Меlodija, 1971)
 Jānis Sildegs, Tālais ciems (Melodija, 1972)

Dziesmas izlasēs 
 "Jaunie nami", "Pie sapņa kamīna" — Latviešu komponistu estrādes dziesmas (Melodija, 1971)
 "Dziesmiņa par muļķa meiteni" - Margarita Vilcāne, Mūžu mūžos būs dziesma (EP, Melodija, 1974)
 "Rīgas balzams" - "Portlandes Dzintars", Dzintars dzied ‎(LP, ASV, 1975)
 "Pērkonu vasara" — Mikrofons '81 (Меlodija, 1982) 
 "Pusnaktī" — Margarita Vilcāne, Karalienes dziesma ‎(Platforma Records, 2000)
 "Tālais ciems" — Zigfrīds Račiņš, Mežrozīte ‎(Mikrofona ieraksti, 2006)

Atsauces

Ārējās saites 

1939. gadā dzimušie
1994. gadā mirušie
Latviešu komponisti
Latvijas pianisti
Mārstaļu iela (Rīga)

Mārstaļu iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Grēcinieku ielu beidzas krustojumā ar 11. novembra krastmalu.

Iela izveidojusies 13. gadsimtā ar nosaukumu Rīgemundes iela. Ielai bija izdevīgs izvietojums, uz tās veidojās lielās tirgotāju sētas. 15. gadsimtā iela tika saukta par Maršalka ielu. No 14. gadsimta vidus ielā atradās Rīgas rātes zirgu staļļi, 1415. gadā iela ieguva savu tagadējo nosaukumu kas radies no vācu valodas vārda Marstall (zirgu stallis).

Ielu savienojumi 
Mārstaļu iela ir savienota ar šādām ielām:
 Grēcinieku iela (T veida krustojums)
 Alksnāja iela (T veida krustojums)
 Peitavas iela (T veida krustojums)
 Kungu iela
 11. novembra krastmala (T veida krustojums)

Atsauces

Ārējās saites 

Ielas Vecrīgā
Centra rajons
Rīga