joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Neimars

Neimars da Silva Santušs Žuniors (; dzimis  Sanpaulu, Brazīlijā) ir brazīliešu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) pārstāv Francijas klubu Parīzes "Saint-Germain".

Laika posmā no 2003. līdz 2009. gadam pārstāvēja Santos kluba jaunatnes komandu, taču 2009. gadā uzsāka profesionāļa karjeru Santos klubā. 2010. gadā kluba sastāvā viņš ieguva Brazīlijas kausu, kā arī trīs reizes kļuva par Brazīlijas čempionu (2010, 2011, 2012). 2013. gadā pārgāja uz Spānijas līgas klubu Barcelona. Tā sastāvā, kurā spēlēja kopā ar Lionelu Mesi un Luisu Svaresu, 2014.—2015. gadā uzvarēja UEFA Čempionu līgā, divas sezonas pēc kārtas kļuva par Spānijas čempionu. 2015. gada FIFA Zelta bumbas balsojumā ierindojās 3. vietā. 2017. gadā pārgāja uz Parīzes "Saint-Germain", kļūstot par visu laiku dārgāko futbolistu (pārejas summa sasniedza 222.8 miljonus eiro).

Futbolists pārstāvējis vairākas Brazīlijas jaunatnes izlases, kā arī spēlējis Brazīlijas nacionālajā valstsvienībā. Nacionālajā izlasē ir viens no visu laiku rezultatīvākajiem spēlētājiem. Izlases sastāvā uzvarēja 2013. gada Konfederāciju kausā un . 2018. gada Pasaules kausa finālturnīrā brazīliešu futbolists visu spēļu laikā uz laukuma guļus un sēdus pozīcijās aizvadīja veselas 14 minūtes.

Sasniegumi 
Santos

 Copa Libertadores: 2011
 Copa do Brasil: 2010

Barcelona

 Spānijas La Liga: 2014–15, 2015–16
 Copa del Rey: 2014–15, 2015–16, 2016–17
 Supercopa de España: 2013
 UEFA Čempionu līga: 2014–15
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2015

Paris Saint-Germain

 Francijas Ligue 1: 2017–18, 2018–19, 2019–20
 Coupe de France: 2017–18, 2019–20
 Coupe de la Ligue: 2017–18, 2019–20
 Trophée des Champions: 2018, 2020

Brazīlija

 FIFA Konfederāciju kauss: 2013

Individuālie sasniegumi

 FIFA Puškāša balva: 2011

Atsauces

Ārējās saites 
  

 Biogrāfija 

1992. gadā dzimušie
Sanpaulu štatā dzimušie
Brazīlijas futbolisti
Brazīlijas izlases futbolisti
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
Parīzes "Saint-Germain" spēlētāji
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Rīdels

Rīdels var būt:
 Larss Rīdels — vācu vieglatlēts;
 Olivers Rīdels — vācu mūziķis.

Uzvārdi
Kloē Seviņī

Kloē Seviņī (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, modes dizainere un bijusī modele. Viņa kļuva pazīstama 1990. gadu vidū ar modeles karjeru, taču vēlāk pievērsusies citām dzīves jomām.

Aktrises karjeru uzsāka ar lomu 1995. gada filmā Kids. Par to tika nominēta Independent Spirit balvai. Taču pirmā filma, par ko viņu ievēroja kritiķi, bija 1999. gada filma Boys Don't Cry, par lomu tajā aktrise tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai un Zelta globusa balvai kā labākā otrā plāna aktrise.

2006. gadā viņa filmējās seriālā Big Love, par ko saņēma Zelta Globusu kā labākā otrā plāna aktrise.

Ārējās saites 

 Sevinjī jaunkundze

1974. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Džozefīne Beikere

Džozefīne Beikere (), īstajā vārdā Frīda Džozefīne Makdonalda (; dzimusi , mirusi ), bija amerikāņu izcelsmes dejotāja, dziedātāja un aktrise. Vislielākos panākumus guvusi Eiropā.

Dzimusi Sentluisā, ASV. Divpadsmit gados pameta skolu un dzīvoja Sentluisas graustos. Piecpadsmit gadu vecumā tika pamanīta, un tika uzaicināta uzstāties Sentluisas vodeviļās. Vēlāk pārcēlās uz Ņujorku, bet 1925. gadā guva milzīgus panākumus, uzstājoties ar erotiskajām dejām Parīzē, Elizejas Lauku teātrī. Izceļoties Otrajam pasaules karam, Džozefīne Beikere iesaistījās Francijas Pretošanās kustībā, par ko pēc kara tika apbalvota ar Kara Krusta (Croix de guerre) militāro ordeni. Pēc kara atbalstīja Afroamerikāņu cilvēktiesību kustību.

1975. gada 8. aprīlī Parīzē notika Džozefīnes Beikeres retrospektīva izrāde, atzīmējot 50 gadus šovbiznesā, bet pēc četrām dienām viņa mira. Tika izvadīta ar militāru godu. Apglabāta Montekarlo.

Viņa ir pirmā tumšādainā sieviete, kuras pieminekli novembrī atklās Parīzes Panteonā.

Atsauces

Ārējās saites 

1906. gadā dzimušie
1975. gadā mirušie
Franču dziedātāji
Amerikāņu dziedātāji
Orfisms (māksla)

Orfisms ir mākslas virziens, kas bija aktīvs laikā, kad attīstījās kubisms (ap 1910.—1913. gadu).

Orfisma pamatā bija kubisms, tomēr orfisti iekļāva arī tīras liriskās abstrakcijas principus savos darbos, ar ko orfisms atšķīrās no tradicionālā kubisma stila. Orfisma darbi ir gleznoti spilgtās krāsās, kas savukārt bija fovisma ietekmes rezultāts.

Terminu "orfisms" radīja dzejnieks Gijoms Apolinērs. Par nozīmīgākajiem orfisma pārstāvjiem tiek uzskatīti gleznotāji Robērs Delonē un Sonja Delonē.

Mākslas virzieni
Kubisms
Inciems

Inciems ir apdzīvota vieta Siguldas novada Krimuldas pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļdaļā autoceļu A3 un P8 krustojumā 14 km no pagasta centra Raganas, 14 km no novada centra Siguldas un 59 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Inciema muižas (Inzeem) centra. Pēc 1920. gada zemes reformas Tīzenhauzeniem piederējusī muiža ar parku piešķirta rakstniekam Viktoram Eglītim (Anšlava Eglīša tēvam). Par lielāku apdzīvoto vietu izaugusi pēckara gados. Inciemā atrodas bērnudārzs, bibliotēka, aptieka, veikals, ambulance, ugunsdzēsības postenis, stādaudzētava "Baižas".

Inciema parks 
Lielu ieguldījumu Inciema parka izveides procesā un tā attīstībā ieguldījusi Ināra Zālamane. Daiļdārzniece atjaunojusi veco Tīzenhauzena muižas parku, gan izveidojusi jaunus apstādījumus, saglabājot vēsturisko kultūras mantojumu.

Atsauces 

Latvijas lielciemi
Eštons Kučers

Kristofers Eštons Kučers (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, producents, investors, bijušais modelis.

Viņš vislabāk pazīstams ar lomu Fox komēdijseriālā That '70s Show. Tāpat filmējies tādās Holivudas filmās kā "Kur ir mans autiņš, vecīt?", "Tikko precējušies", "Tauriņa efekts", "Glābējs" un "Līdz džekpots mūs šķirs". 2011. gada maijā tika paziņots, ka E. Kučers aizvietos Čārliju Šīnu CBS komēdijseriālā "Divarpus vīri".

Filmogrāfija

Atsauces

Ārējās saites 

  

1978. gadā dzimušie
Aiovā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Serbu Republika

Serbu Republika ir valstisks veidojums Bosnijas un Hercegovinas teritorijā, kas izveidojās pēc Deitonas miera līguma parakstīšanas. Galvaspilsēta — Baņa Luka. Teritorijas platība ir 25 053 km2. Iedzīvotāji — 1 439 673 (88% — serbi, 8% —  bosnieši un 4% – horvāti). Naudas vienība Bosnijas konvertējamā marka.

Vēsture 
1991. gada oktobrī, pēc tam kad Bosnijas un Hercegovinas parlaments bija pieņēmis suverenitātes memorandu, serbu deputāti izveidoja atsevišķu parlamentu. 
1992. gada 29. februārī—1. martā Bosnijā un Hercegovinā notika referendums, kurā piedalījās 64% republikas balsstiesīgo iedzīvotāju (serbi to boikotēja), no kuriem 98% nobalsoja par neatkarību. 3. martā Bosnija un Hercegovina pasludināja neatkarību. 7. aprīlī serbu apdzīvotās Bosnijas un Hercegovinas teritorijas pasludināja izstāšanos no Bosnijas un Hercegovinas.

Tas izraisīja Bosnijas karu, kurā Bosnijas serbus militāri atbalstīja Dienvidslāvijas Federatīvā Republika. 1995. gada augustā konfliktā iesaistījās NATO gaisa spēki, bombardējot Bosnijas serbu armijas pozīcijas, kas piespieda serbus uzsākt miera sarunas. Gada nogalē tika noslēgta Deitonas vienošanās, saskaņā ar kuru Bosnijas un Hercegovinas sastāvā tika izveidotas divas autonomas teritorijas — Bosnijas un Hercegovinas Federācija un Serbu Republika.

 
Autonomās republikas
Birži (Salas pagasts)

Birži ir apdzīvota vieta Jēkabpils novada Salas pagastā. Izvietojusies Ziemeļsusējas pietekas Podvāzes krastos autoceļu P72 un P75 krustojumā  no pagasta centra Salas,  no novada centra Jēkabpils un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Biržu muižas (Groß-Buschhof) centra nozīmīgu ceļu krustojumā. Līdz 1949. gadam bija Biržu pagasta (vēlāk, līdz 1975. gadam — Biržu ciema) centrs. Par lielāku apdzīvoto vietu Birži izveidojušies pēckara gados. Biržos atrodas pamatskola, Biržu internātpamatskola, kultūras nams, bibliotēka, viesu nams, luterāņu baznīca. Apskates objekti ir bijušās Biržu mācītājmuižas dzīvojamās un saimnieciskās ēkas, tajā skaitā ūdensdzirnavas. 1,5 km uz austrumiem no ciema atrodas Biržu lidlauks, kurā ierīkota rallijkrosa trase.

Cilvēki 
 Gerhards Aleksandrs fon Zass (Gerhard Alexander Freiherr von Saß, 1718—1790), Prūsijas armijas ģenerālleitnants.
 Ansis Līventāls (1803-1878), latviešu dzejnieks, grāmatu izplatītājs un tulkotājs no vācu valodas dzīvoja Biržos un apglabāts Biržu kapsētā.
 Jākobs Florentīns Lundbergs (1782-1858), luterāņu mācītājs un rakstnieks, vācu apgaismības laikmeta literatūras tulkotājs latviešu valodā. Latviešu literārās biedrības dibinātājs (1824) un tās vadītājs (1838-1845).
 Kārlis Augusts Līventāls (1844-1900), Rīgas Politehniskās augstskolas tautsaimniecības profesors (no 1878) un direktors (1885—1891).

Atsauces
Karaliskie Antigvas un Barbudas aizsardzības spēki

Antigvas un Barbudas aizsardzības spēki ir Antigvas un Barbudas bruņotie spēki. Šī ir pasaulē mazākā armija pēc armijas aktīvā personāla, kas ir 170 karavīri, bet kopā ar rezervistiem armijas sastāvā ietilpst 245 karavīri.

Armija pilda šādas funkcijas:

 nodrošina valsts iekšējo drošību (policijas funkcijas);
 novērš narkotiku kontrabandu;
 veic zvejniecības uzraudzību;
 uzrauga jūras piesārņojumu, ja nepieciešams, piedalās seku likvidēšanā;
 piedalās glābšanas un meklēšanas operācijās;
 veic ceremoniālus pienākumus;
 palīdz īstenot valdības programmas;
 sniedz palīdzību valsts iedzīvotājiem dabas katastrofu laikā.

Armija ir piemērota civilo funkciju veikšanai, bet par mazu, lai nodrošinātos pret iespējamiem agresoriem un aizstāvētos kara gadījumā.

Struktūra 
 1. bataljons, Antigvas un Barbudas pulks – bruņoto spēku kājnieku vienība un kaujas grupa.
 Servisa un atbalsta spēki – dibināti 1997. gadā. Nodrošina pārējo bruņoto spēku darbību ar administratīviem, loģistikas un inženierijas pakalpojumiem.
 Krasta apsardze ar 45 karavīriem. Šī vienība iedalās vēl 4 daļās:
 komandējošo virsnieku birojs;
 inženieru grupa;
 administratīvā grupa;
 flote, kuras sastāvā ir 3 kuģi:
 Dauntless klases – P02 Palmetto (1995);
 Point klases;
 Swift klases – P01 Liberta (1984).
 Antigvas un Barbudas kadetu korpuss.

Ārvalstu karaspēks 
 ASV bruņoto spēku noteikšanas un sekošanas radars Antigvas salā.

Ārvalstu misijas 
 1982. gadā 14 karavīri piedalījās ASV spēku vadītajā iebrukumā Grenādā.
 1990. gadā 12 karavīri tika nosūtīti uz Trinidadu un Tobāgo, kur bija noticis neveiksmīgs valsts apvērsuma mēģinājums pret valdību.
 1995. gadā karavīri tika izvietoti Haiti.

Alianses 
Lielbritānija – MERCIAN pulks

Atsauces 

Armijas
Rurika dinastija

Rurika dinastija — Rurikīdi jeb Rurikoviči () bija rūsu cilmes Kijevas Krievzemes valdnieku dzimta, kas sazarojoties izveidoja Krievijas valdnieku ciltskoku līdz Krievijas cara Vasīlija IV Šuiska valdīšanas beigām 1610. gadā.

Seniorāta princips 
Rurika pēcnācēji stingri pieturējās pie principa, ka tobrīd valdošajam dzimtas zaram ("senioriem") ir tiesības iecelt savus dēlus par vietvalžiem pakļautajās teritorijās. Sākotnēji dzimtas galvenais ķēniņš (kagans, no 10. gs. lielkņazs) valdīja Kijevā, viņa vecākais dēls Novgorodā, citi dēli kā vasaļi Pleskavā, Polockā, Rostovā, Čerņigovā, Smoļenskā, Volīnijas Vladimirā un citās pilsētās. Pie varas nākot jaunam valdniekam, viņam bija tiesības savus vasaļus nomainīt. Tas izraisīja nebeidzamus dinastiju karus un no varas atstumto dzimtu pārstāvji kļuva par "izstumtajiem", jeb savu domēni zaudējušiem kņaziem, kas bija spiesti doties karagājienos un iekarot jaunas teritorijas vai arī izdzīt citus kņazus no viņu valdījumiem.

Dzimtas sadalīšanās suverēnos atzaros 
Pēc tam, kad Kijevas lielkņazu vara novājinājās, Krievzeme 12. gadsimtā sašķēlās ļoti daudzās suverēnās kņazistēs, kurās valdīja savstarpēji karojoši Rurika dzimtas atzari. Pēc tam, kad 13. gadsimta pirmajā pusē senkrievu kņazistes pakļāva mongoļu Zelta ordas hani, viņi izvēlējās Aleksandru Ņevski par Vladimiras-Suzdaļas lielkņazu un savu galveno vasali Krievzemē, turklāt katram nākamajam lielkņazam bija jādodas pie Zelta ordas hana pēc varas zīmes — "jarlika". Valdošās Rurikoviču dinastijas valdnieki bija spiesti precēties ar savu feodālo senioru — mongoļu hanu meitām.

Vēlāk par saviem galvenajiem vasaļiem kļuva Maskavas lielkņazi, kas pakāpeniski līdz 16. gadsimtam pilnīgi pakļāva citu Rurika dinastijas atzaru valdniekus. Pēc neatkarības izcīnīšanas un saradošanās ar Konstantinopoles ķeizariem Rurikoviču dinastijas pēdējie valdnieki pasludināja sevi par Austrumromas impērijas varas mantiniekiem un izveidoja Krievijas cara lielvalsti.

Saradošanās ar Ģedimina dzimtu 
14. un 15. gadsimtā arī Ģedimina dzimtas Lietuvas dižkunigaiši pēc seniorāta principa iecēla savus dēlus par kņaziem pakļautajās kņazistēs mūsdienu Baltkrievijas, Ukrainas un Rietumkrievijas teritorijā. Šie Ģedimina dzimtas kņazi savukārt saradojās ar vietējo Rurika dzimtas kņazu pēctečiem.

Rurika dinastijas ciltskoka senākā daļa (pirms 1171. gada)

Atsauces

Skatīt arī 
 Polockas Rurikoviču dinastija
 Polockas kņazi
 Novgorodas kņazi
 Kijevas lielkņazi
 Krievija

Krievzemes kņazi
 
Krievijas vēsture
Bērvircava

Bērvircava ir apdzīvota vieta Jelgavas novada Sesavas pagastā. Izvietojusies Vircavas kreisajā krastā dienvidos no autoceļa P103 no pagasta centra Sesavas,  no novada centra Jelgavas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Bērvircavas muižas (Behrs Würzau) centru. Par lielāku apdzīvoto vietu izveidojās pēckara gados, kad Bērvircava bija kolhoza «Avangards» centrs. Bērvircavā ir tautas nams, vairāki veikali. Bērvircavas muiža, kas, iespējams, ir vecākā koka muižas kungu māja, tā kopā ar parku ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.

Atsauces
Dārvina

Dārvina (, ) ir pilsēta Austrālijā, Ziemeļu teritorijas administratīvais centrs.

Dibināta 1869. gadā kā Palmerstona, bet jau 1911. gadā ieguvusi nosaukumu Dārvina par godu dabas pētniekam Čārlzam Darvinam, kurš 1836. gadā apmeklēja līci, pie kura šodien izvietojusies pilsēta. Sākotnēji pilsēta attīstījās kā nozīmīga osta ceļā uz Āziju, bet vēlāk tā sāka izplesties līdz ar zelta drudzi. Otrā pasaules kara laikā piedzīvojusi Japānas Impērijas gaisa flotes uzlidojumus, bet 1974. gadā lielu daļu pilsētas izpostīja spēcīga viesuļvētra.

Šodien pilsētas kopējā platība sastāda 112,01 km², bet iedzīvotāju skaits ir 124 800 cilvēki. Liela ekonomiska nozīme pilsētā ir derīgo izrakteņu ieguvei, tūrismam, ostai un kara bāzei. Tādēļ, ka pilsēta ir štata administratīvais centrs, šeit atrodas tā politiskās, tiesu un izpildvaras centrālās iestādes. Darbojas lidosta, ar iekšzemi dienvidos savieno dzelzceļš un transkontinentālais autoceļš.

Atsauces

Ārējās saites 

Austrālijas pilsētas
Baltezers (Ādažu pagasts)

Baltezers ir apdzīvota vieta Ādažu novada Ādažu pagastā. Izvietojies starp Lielo un Mazo Baltezeru pie autoceļa A1  no novada un pagasta centra Ādažiem un  no Rīgas centra.

Vēsture 
Baltezers vēsturiski veidojies no Ādažu-Bukultu pils (Neuermühlen, 1287) apkārtnē veidotās Baltezera-Bukultu (Neuermühlen) draudzes baznīcas apkārtnes. 1562. gadā lēni ordeņa mestrs Ketlers nodeva burggrāfam Heinriham fon Donam (Heinrich von Dohna). 18. gadsimtā dzimtkungs bija Krievijas impērijas virskambarkungs, landrāts Ernsts Reinholds fon Mengdens. Kopš 1734. gada draudzes mācītājs bija Baltazars Bergmanis (1703-1768). Esošo baznīcu no 1772. gada cēla meistars Bernhards Joahims no Mazungenas. 1823. gadā Neuermühlen draudzē bija astoņas muižas - Ādažu (Gaujas) muiža ar Baltezeru un Abgunsti (Aahof mit Neuermühlen), Berģi (Bergshof), Carnikava, Iļķene (Hilchensfähr), Remberģe un Vesterota privātmuiža (Ringenberg mit Westerotten), Štāles muiža (Stahlenhof oder Hinzenberg), Bonaventuras muiža un mācītājmuiža (pastorāts).

Apdzīvotā vieta izaugusi pēckara gados kā privātmāju apbūves ciems. Padomju laikā tur atradusies pamatskola. 20. gadsimta beigās Baltezers pārvērties par prestižu privātmāju ciemu. Baltezerā atrodas luterāņu baznīca, Rīgas ūdensapgādes muzejs (pie Baltezera sūkņu stacijas), kokaudzētava “Baltezers”, kafejnīcas, veikali.

Atsauces 

Latvijas lielciemi
Berezauka (Daugavas pieteka)

Berezauka (arī Berezovka) ir Daugavas kreisā krasta pieteka Augšdaugavas novadā. Veidojas satekot Dvietei un Ilūkstei. Tek pa Aknīstes nolaidenumu. Ietek Daugavā augšpus Glaudu solas.

Atsauces 

Augšdaugavas novada upes
Ilūkstes novada upes
Rafaels Varāns

Rafaels Varāns (; dzimis ) ir Francijas futbolists, aizsargs, Francijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Varāns pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Manchester United. Iepriekš viņš ir spēlējis Francijas komandā Lens un La Liga komandā Real Madrid.

Sasniegumi 
Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2011–12, 2016–17, 2019–20
 Copa del Rey: 2013–14
 Supercopa de España: 2012, 2017, 2019–20
 UEFA Čempionu līga: 2013–14, 2015–16, 2016–17, 2017–18
 UEFA Superkauss: 2014, 2016, 2017
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2014, 2016, 2017, 2018

Francija

 FIFA Pasaules kauss: 2018

Ārējās saites 

 Real Madrid profils 

1993. gadā dzimušie
Francijas futbolisti
Francijas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Jefimijs Klementjevs

Jefimijs Klementjevs (dzimis  Jēkabpils novada Mežāres pagastā) ir bijušais PSRS un Latvijas kanoe airētājs. Pēc sportista karjeras beigām strādājis par treneri un sporta funkcionāru, kā arī pievērsies politiskajai darbībai. Pašlaik ir 14. Saeimas deputāts, pārstāv partiju Stabilitātei!.

Jefimija brālis Ivans Klementjevs arī ir bijis profesionāls kanoe airētājs, izcīnījis vairākas Olimpisko spēļu medaļas, tagad politiķis.

Piedalījies divās Olimpiskajās spēlēs (1992, 2000). 1992. gadā Barselonā viņš izcīnīja 11. vietu vieniniekos 500 m distancē, 2000. gadā Sidnejā izcīnīja 7. vietu vieniniekos 1000 m distancē.

Pasaules čempionātos viņa labākais sasniegums ir 6. vieta — vieniniekā 10 000 m distancē 1993. gadā, kā arī 1998. gadā 1000 m vieniniekā. Kopumā piedalījies 11 Pasaules čempionātos.

Atsauces

Ārējās saites 
 LOK profils 
 Sports-Reference profils 

1963. gadā dzimušie
Jēkabpils novadā dzimušie
14. Saeimas deputāti
Rīgas domes deputāti (2009—2013)
Rīgas domes deputāti (2013—2017)
Rīgas domes deputāti (2017—2020)
Latvijas smaiļotāji un kanoe airētāji
1992. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Sāmi Hedīra

Sāmi Hedīra (, ; dzimis ) ir tunisiešu izcelsmes vācu futbolists, kurš spēlē pussarga pozīcijā. Hedīra spēlē Vācijas Bundeslīgas kluba Berlīnes "Hertha" un Vācijas futbola izlases sastāvā.

Klubu karjera 

Sāmi Hedīra ir dzimis Štutgartē, kur arī uzsāka savas futbolista gaitas, kopš 1995. gada pārstāvot VfB Stuttgart jauniešu komandas, pirms tam neilgu brīdi pārstāvot TV Oeffingen. 2006. gadā debitēja pieaugušo komandā. Tā paša gada 29. oktobrī guva savus pirmos vārtus Bundeslīgā pret Schalke 04. 2007. gada 29. janvārī parakstīja savu pirmo profesionālo futbola līgumu, kurš vēlāk tika pagarināts.

2010. gada 30. jūlijā Hedīra pievienojās Spānijas grandam Real Madrid. Kluba sastāvā debitēja 2010. gada 13. augustā, pārbaudes spēlē pret vācu klubu Bayern München. La Liga debitēja 29. augustā spēlē pret RCD Mallorca. 2011. gada 20. aprīlī palīdzēja Madrides klubam triumfēt Spānijas Karaļa kausā. 3. Augustā guva savus pirmos vārtus Real sastāvā pārbaudes spēlē pret Guangzhou Evergrande. Savus pirmos vārtus oficiālā spēlē guva UEFA Čempionu līgas ietvaros spēlē pret Lionas "Olympique". Klubā spēlē ar 6. numuru.

Karjera izlasē 

Hedīra pāstāv pieaugušo Vācijas futbola izlasi kopš 2009 gada. Pirms tam pārstāvējis Vāciju U-17 un U-21 izlasēs. U-21 izlases sastāvā piedalījies Eiropas U-21 čempionātā futbolā, kurā palīdzēja Vācijas izlasei izcīnīt pirmo vietu. Savu debiju pieaugušo izlasē Hedīra veica 5. septembrī, uznākot laukumā uz maiņu draudzības spēlē pret Dienvidāfriku. Vācijas izlases sastāvā piedalījies 2010. gada Pasaules čempionātā futbolā. Tajā guva uzvaru nesošos vārtus spēlē pret Urugvaju, kuri arī pagaidām ir viņa vienīgie vārti pieaugušās izlases sastāvā. Izlasē spēlē ar 6. numuru.

Personiskie sasniegumi 

Savās profesionālā futbolista gaitās Hedīra triumfējis vienu reizi Vācijas Bundeslīgā VfB Stuttgart sastāvā. Madrid Real sastāvā triumfējis vienreiz Spānijas karaļā kausā (2010.–11.). Vācijas U-21 sastāvā uzvarējis Eiropas U-21 čempionātā futbolā (2009.). Vācijas pieaugušo izlases sastāvā izcīnījis 3. vietu 2010. gada Pasaules čempionātā futbolā.

Personīgā dzīve 

Hedīras tēvs ir tunisietis, savukārt, mātē ir vāciete. Hedīram ir jaunāks brālis, kurš arī uzsācis savas futbolista gaitas VfB Stuttgart jauniešu komandā, kā arī pārstāv Vācijas U-17 futbola izlasi kopš 2009. gada. Sāmi Hedīra ir musulmanis.

Karjeras statistika

Klubu 
Statistika atjaunota 2011. gada 30. oktobrī.

Ārējās saites 

 Real Madrid mājaslapas profils 

1987. gadā dzimušie
Vācijas futbolisti
Vācijas izlases futbolisti
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
VfB Stuttgart spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
Berlīnes "Hertha" spēlētāji
Štutgartē dzimušie
Hamits Altintops

Hamits Altintops (; dzimis ) ir Vācijā dzimis bijušas turku futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, Turcijas izlases dalībnieks.

Pirms līguma parakstīšanas ar "Real" viņš spēlēja Vācijas Bundeslīgas klubu sastāvā, Minhenes "Bayern" vienības sastāvā futbolists izcīnīja divas uzvaras Vācijas Bundeslīgā, trīs uzvaras Vācijas kausa izcīņā, kā arī izcīnīja 2. vietu UEFA Čempionu līgā.

Turcijas izlases sastāvā piedalījās 2008. gada Eiropas čempionātā, kurā sasniedza pusfinālu.

Viņam ir identiskais dvīņubrālis Halils Altintops.

Sasniegumi 
Schlke 04

 DFL Ligapokal: 2005
 UEFA Intertoto kauss: 2003, 2004

Bayern Munich

 Vācijas Bundeslīga: 2007–08, 2009–10
 DFB Pokal: 2007–08, 2009–10
 DFL Ligapokal: 2007
 DFL Supercup: 2010

Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2011–12

Galatasaray

 Turcijas Superlīga: 2012–13, 2013–14
 Turcijas kauss: 2013–14, 2014–15
 Turcijas Superkauss: 2012, 2013, 2016

Individuālie sasniegumi

 FIFA Puškāša balva: 2010

Atsauces

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Turcijas futbolisti
Turcijas izlases futbolisti
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Minhenes "Bayern" spēlētāji
Gelzenkirhenes "Schalke 04" spēlētāji
Stambulas "Galatasaray" spēlētāji
Ziemeļreinā-Vestfālenē dzimušie
Pepi

Keplers Laverans Lima Fereira (; dzimis ), plašāk pazīstams kā Pepi, ir Brazīlijā dzimis profesionāls portugāļu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Portugāles izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) pārstāv Portugāles klubu FC Porto.

"Real" pārstāv kopš 2007. gada. Pirms tam spēlējis Portugāles līgu klubos. Porto sastāvā divas reizes izcīnīja uzvaru Portugāles čempionātā. "Real" sastāvā uzvaru guva 2007.—2008. gada La Liga sezonā, kā arī 2008. gada Spānijas Superkausā un 2011. gada Spāniajs Karaļa kausa izcīņā.

Portugāles izlases sastāvā viņš ir piedalījies 2008. gada Eiropas čempionātā, 2010. gada FIFA Pasaules kausā un 2012. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Porto

 Portugāles Premjerlīga: 2005–06, 2006–07, 2019–20
 Taça de Portugal: 2005–06, 2019–20
 Supertaça Cândido de Oliveira: 2004, 2006, 2020
 Starpkontinentālais kauss: 2004

Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2007–08, 2011–12, 2016–17
 Copa del Rey: 2010–11, 2013–14
 Supercopa de España: 2008, 2012
 UEFA Čempionu līga: 2013–14, 2015–16, 2016–17
 UEFA Superkauss: 2014
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2016, 2017

Portugāle

 Eiropas čempionāts futbolā: 2016
 UEFA Nāciju līga: 2018–19

Ārējās saites 

 Madrides "Real" profils 

1983. gadā dzimušie
Portugāles futbolisti
Portugāles izlases futbolisti
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
FC Porto spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Stambulas "Beşiktaş" spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Fabiu Koentrau

Fabiu Alešandre da Silva Koentrau (; dzimis ) ir profesionāls portugāļu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Portugāles izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) pārstāv Portugāles klubu Rio Ave.

Pirms pāriešanas uz "Real" viņš spēlējis Portugāles līgas klubos. Laikā no 2007. līdz 2011. gadam bija Benfica īpašums, taču divus gadus viņš tika izīrēts citiem klubiem. Benfica sastāvā 2010. gadā tika izcīnīta uzvara Portugāles čempionātā, tāpat divas reizes tika triumfēts Portugāles kausa izcīņā.

Portugāles izlases sastāvā viņš ir piedalījies 2008. gada Eiropas čempionātā, 2010. gada FIFA Pasaules kausā un 2012. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Benfica

 Portugāles Premjerlīga: 2009–10
 Taça da Liga: 2009–10, 2010–11

Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2011–12, 2016–17
 Copa del Rey: 2013–14
 Supercopa de España: 2012
 UEFA Čempionu līga: 2013–14, 2016–17
 UEFA Superkauss: 2014
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2014, 2016

Sporting

 Taça da Liga: 2017–18

Ārējās saites 

 Madrides "Real" profils 

1988. gadā dzimušie
Portugāles futbolisti
Portugāles izlases futbolisti
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Sporting CP spēlētāji
AS Monaco FC spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Lisabonas "Benfica" spēlētāji
Vimbukrogs

Vimbukrogs ir apdzīvota vieta Ķekavas novada Ķekavas pagastā. Izvietojusies Sausās Daugavas kreisajā krastā pie autoceļa A7 10,7 km no novada centra Ķekavas un 8,3 km no Rīgas centra.

Apdzīvotā vieta (saukta arī Augškalns, Augšniekkalns, Daugavkrasti, Vimbas) izveidojusies pēckara gados kā Ķekavas individuālās apbūves rajons; dažkārt uzskatīta par tās daļu. Vimbukrogā atrodas vairāki uzņēmumi.

Atsauces 

Latvijas lielciemi
Bengāzī

Bengāzī (, Binġāzī, izrunā: ) ir Lībijas otra lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. Pilsēta atrodas valsts ziemeļaustrumos, Sidras līča krastā.

Vēsture 
Pilsētu dibināja senie grieķi ar nosaukumu Hesperides (Ἑσπερίδες). Ēģiptiešu faraona Ptolemaja III valdīšanas laikā tās nosaukums bija Berenice. 3. gadsimtā pilsēta kļuva nozīmīgāko pilsētu reģionā. No 1912. līdz 1942. gadam, kad Itālija bija okupējusi Lībiju, tā bija maza pilsētiņa, kas nīkuļoja. Otrā pasaules kara laikā Bengāzī ļoti cieta, tā stipri tika izpostīta. Kara laikā piecas reizes mainījās pilsētas "īpašnieki", līdz 1942. gada novembrī palika britu kontrolē. 
1951. gadā, kad Lībija ieguva neatkarību, tā strauji attīstījās un kļuva par valsts otru lielāko pilsētu pēc iedzīvotāju skaita.

Lībijas pilsoņu kara laikā Bengāzī 2014. gadā ieņēma ar grupējumu “Al-Qaida” saistītie kaujinieki. Ilgu kauju rezultātā 2017. gada maijā feldmaršala Halifa Haftara vadītā Austrumlībijas armija padzina islāmistus no Bengāzī.

Atsauces 

Lībijas ģeogrāfija
Zenta Ērgle

Zenta Ērgle (dzimusi Vīgante  Rīgā, mirusi  Rīgā) bija latviešu bērnu rakstniece. Sarakstījusi vairāk kā 30 grāmatas ar kopējo tirāžu virs 2 miljoniem eksemplāru, grāmatas tulkotas 15 valodās.

Zenta Ērgle 1949. gadā beigusi Latvijas Valsts universitāti kā arhitekte. Strādājusi par Tehniskās uzskaites biroja tehniķi (1947—1948) un inženieri arhitekti Zemes ierīcības projektēšanas instūtā (1949—1975). 1951. gadā kļuva par Arhitektu savienības biedri. Kopš 1954. gada aktīvi iesaistījās Ikšķiles projektēšanā. 

1950. gadu vidū Ērgle pievērsās bērnu rakstniecībai. 1959. gadā kļuva par Rakstnieku savienības biedri. Vairāki viņas darbi tika iestudēti. Rakstniece daudz ceļojusi. Bieži tika aicināta uz skolām tikties ar jaunajiem lasītājiem. 1968. gadā kopā ar S. Cielavu sarakstīja populārzinātnisku grāmatu "Ko stāsta vecās Rīgas ielas un nami".

Mirusi 1998. gada 11. jūnijā Rīgā, 77 gadu vecumā. Apglabāta Matīsa kapos.

Bibliogrāfija 
 "Mūsu sētas bērni" (1956),
 "Tā tik bija vasara!" (1959),
 "Esmu dzimis neveiksminieks" (1962),
 "Tas sākās Puķu mājā" (1967),
 "Labi sēņu māmiņai" (1967),
 "Ko stāsta vecās Rīgas ielas un nami" (1968),
 "Es pazīstu pulksteni" (1969),
 "Uno un trīs musketieri" (1970),
 "Operācija "Kanna"" (1971),
 "Ieviņa Āfrikā" (1974),
 "Ato un brīnumpērle" (1975),
 "No Plutona līdz Neptūnam" (1975),
 "Starp mums meitenēm runājot" (1976),
 "Gads ar diviem pavasariem" (1979),
 "Noslēpumainais atradums" (1980),
 "Kā mēs dzīvojam" (1980),
 "Mana Rīga" (1980)
 "Bez piecām minūtēm pieauguši" (1983),
 "Lips Tuliāns zaudē maču" (1986),
 "Tāpat vien" (1986),
 "Nosargāt mīlestību" (1987),
 "Pāri gadiem bērnības zemē" (2010).

Atsauces 

Latviešu rakstnieki
Rakstnieces
Latviešu valodā rakstošie
20. gadsimta rakstnieki
Rīgā dzimušie
Matīsa kapos apbedītie
Antss Lāneotss

Antss Lāneotss () ir bijušais Igaunijas aizsardzības spēku komandieris (2006—11).

Biogrāfija 
Dzimis 1948. gadā lauksaimnieka ģimenē. 1948. gada martā kopā ar māti un tēvoci tika izsūtīts uz Krasnojarskas apgabalu Krievijā. Igaunijā atgriezās 1958. gadā. 1965. gadā Lāneotss pabeidza vidusskolu, bet pēc tam mācījās Harkovas Augstākajā tanku skolā un Maļinovska vārdā nosauktajā bruņutanku akadēmijā Maskavā.

No 1970. līdz 1978. gadam dienēja tanku divīzijā Ukrainas PSR, no 1981. līdz 1987. gadam Kazahstānas PSR austrumos, no sākuma motorizēto strēlnieku divīzijā, bet pēc tam bija 78. tanku divīzijas komandieris, kura bāzējās Kazahstānas PSR.

No 1987. gada marta līdz 1989. gadam piedalījās Etiopijas pilsoņu karā kā kājnieku divīzijas komandiera adjutants, pēc tam Etiopijas armijas 12. korpusa padomnieks.

No 1989. gada augusta Lāneotss dzīvo Igaunijā, bija militārais komisārs Tartu, Aizsardzības spēku ģenerālštāba komandieris un Baltijas aizsardzības pētniecības centra priekšnieks.

No 2001. līdz 2006. gadam Igaunijas aizsardzības spēku mācību centra priekšnieks.

Kopš 2006. gada ir Igaunijas aizsardzības spēku komandieris.

Dienot Padomju armijas rindās, ieguvis pulkveža pakāpi, kuru viņam piešķīra 1987. gadā.

2008. gadā ieguva ģenerālleitnanta pakāpi, bet 2011. gadā ģenerāļa pakāpi.

Apbalvojumi 
1 ordenis un medaļas (PSRS), 2. šķiras Ērgļa krusts un 8 citi Igaunijas apbalvojumi.

Privātā dzīve 
Precējies, ģimenē dēls un meita.

Ārējās saites 
 Biogrāfija

1948. gadā dzimušie
Igaunijas militārpersonas
Ar Sarkanās Zvaigznes ordeni apbalvotie
Lasana Diarrā

Lasana Diarrā (; dzimis ) ir Francijā dzimis Mali izcelsmes bijušais futbolists, kurš spēlēja pussarga pozīcijā.

Sasniegumi 
Chelsea

 FA kauss: 2006–07
 Anglijas Līgas kauss: 2006–07

Portsmouth

 FA kauss: 2007–08

Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2011–12
 Copa del Rey: 2010–11
 Supercopa de España: 2012

Paris Saint-Germain

 Francijas Ligue 1: 2017–18
 Coupe de France: 2017–18
 Coupe de la Ligue: 2017–18
 Trophée des Champions: 2018

Ārējās saites 

 Real Madrid profils 

1985. gadā dzimušie
Francijas futbolisti
Francijas izlases futbolisti
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
Arsenal FC spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Maskavas "Lokomotiv" spēlētāji
Marseļas "Olympique" spēlētāji
Parīzes "Saint-Germain" spēlētāji
Parīzē dzimušie
Rojstons Drente

Rojstons Drente (; dzimis ) ir Nīderlandes futbolists, kurš spēlē pussarga pozīcijā. Kopš 2021. gada Drente pārstāv Spānijas klubu Racing Murcia. Drente ir aizvadījis vienu spēli Nīderlandes futbola izlasē.

Sasniegumi 
Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2007–08
 Supercopa de España: 2008

Ārējās saites 

 Real Madrid profils 

1987. gadā dzimušie
Nīderlandes futbolisti
Nīderlandes izlases futbolisti
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Reading FC spēlētāji
Everton F.C. spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Roterdamas "Feyenoord" spēlētāji
Sheffield Wednesday F.C. spēlētāji
Dienvidholandē dzimušie
Viļķene

Viļķene (agrāk Katrīna) ir ciems Limbažu novada Viļķenes pagastā, pagasta centrs. Izvietojušies pagasta centrā  no novada centra Limbažiem un 93 km no Rīgas.
Viļķenē atrodas pagasta pārvalde, Baumaņu Kārļa Viļķenes pamatskola, kultūras nams, bibliotēka, sporta halle, ģimenes ārsta prakse, pasts, luterāņu baznīca, veikals "Elvi".

Vēsture 

Rīgas rātei piederošajā Viļķenes muižā (Stadgut Wilckenhof) Ārupītes krastā no 19. gadsimta sākuma saimniekoja Fēgezaku dzimta. 
Apdzīvotā vieta veidojusies 2 km uz austrumiem no Viļķenes muižas ceļu krustojumā ap 1867. gadā celto Svētās Katrīnas baznīcu, tādēļ dēvēta par Katrīnas vai Katriņas (Katharinen) miestiņu. 1923. gadā tajā bija baznīca, aptieka un piecas mājas.  
Par lielāku apdzīvoto vietu Viļķene izaugusi Latvijas PSR laikā, kad tur 1957. gadā izveidojās padomju saimniecības «Viļķene» centrs.

Novadnieki 
 Baumaņu Kārlis - komponists, Latvijas himnas autors, dzimis Indriķu pusmuižā (tagad Viļķenes ziemeļdaļā)
 Maija Einfelde - komponiste, bērnību pavadījusi Viļķenē
 Silvestrs Teodors Tīlings - ārsts un botāniķis

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Spuņciems

Spuņciems ir ciems Mārupes novada Salas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies uz Lielupi no Babītes ezera atdalošās zemes strēles pie agrākās Spuņņupes un autoceļa A10.  no novada centra Mārupes un 29 km no Rīgas centra.

Vēsture 
Vēstures avotos Sala (agrākais ciema nosaukums) pirmoreiz minēta 1225. gadā sakarā ar Rīgas lauku novada robežu noteikšanu. Mūsdienu apdzīvotā vieta (Spunge) veidojusies netālu no bijušās Salas muižas (Holmhof; atradusies dienvidaustrumos no Zirgu salas). Par lielāku apdzīvoto vietu Spuņciems izveidojies pēckara gados, kad tas bija kolhoza "Padomju Latvija" (vēlāk a/s "Tēvzeme") centrs. Spuņciemā atrodas pagasta pārvalde, Salas sākumskola, bibliotēka, sporta un kultūras centrs, pasts, Salas Svētā Jāņa luterāņu baznīca.

Etimoloģija 

20. gadsimtā ciema nosaukums bija Spuņņciems (no Spuņņupes nosaukuma), un par Spuņciemu juridiski pārdēvēts tikai pēc neatkarības atgūšanas. Vārda "spunis" latviešu valodā nav. Endzelīns un Mīlenbachs savā latviešu valodas skaidrojošajā vārdnīcā pauž: spunnis 1) "maizes šķēlē izgriezts vadžveida kumosiņš", "izgriez nuciņā spunnīti un ieliec sviestu iekšā"! 2) "maza četrstūraina lupatiņa, kuo iešuj krekla padusēs tā, ka viens stūris iznāk paduses priekšpusē, uotrs — muguras pusē; sievietēm spunnītis tikai padusēs, bet vīriešu krekliem katrā pusē pie kakla iešuj pa vienai spunnīša pusei".

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Spuņciems
Latvijas lielciemi
Taurene

Taurene ir ciems Cēsu novada Taurenes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Gaujas krastos pie Dabaru ezera pie autoceļa P30  no novada centra Cēsīm un  no Rīgas.

Taurene (Tauru novads) rakstu avotos pirmo reizi minēta 1439. gadā, kad tā atdalīta no Dzērbenes pilsmuižas. No 1601. gada saukta par Nēķenu jeb Nēķinu pēc muižas īpašnieka Netkena vārda. Apdzīvotā vieta Nēķene izveidojusies ap Nēķina muižas (Nötkenshof) centru. 1925. gadā pagastu un ciemu pārdēvēja par Taureni. Par lielāku apdzīvoto vietu Taurene izaugusi pēckara gados, kad tur izveidoja kolhoza «Taurene» centru. Taurenē atrodas pagasta pārvalde, kultūras nams, bibliotēka, novadpētniecības muzejs, aptieka, feldšerpunkts.

Atsauces 

Cēsu novada ciemi
Latvijas pagastu centri
Anhels Di Marija

Anhels Di Marija (; dzimis ) ir Argentīnas futbolists, kurš spēlē pussarga pozīcijā. Kopš 2022. gada Anhels di Marija pārstāv Itālijas A sērijas klubu Juventus un kopš 2008. gada Argentīnas futbola izlasi. Pirms tam di Marija savā profesionālā futbolista karjerā ir pāstāvējis Argentīnas klubu Rosario Central, Portugāles klubu Benfica, Spānijas klubu Madrides "Real", Anglijas klubu Manchester United un Francijas klubu Parīzes "Saint-Germain".

Sasniegumi 
Benfica

 Portugāles Premjerlīga: 2009–10
 Taça da Liga: 2008–09, 2009–10

Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2011–12
 Copa del Rey: 2010–11, 2013–14
 Supercopa de España: 2012
 UEFA Čempionu līga: 2013–14
 UEFA Superkauss: 2014

Paris Saint-Germain

 Francijas 1. līga: 2015–16, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2021–22
 Coupe de France: 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2019–20, 2020–2021
 Coupe de la Ligue: 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2019–20
 Trophée des Champions: 2016, 2018, 2019, 2020

Argentīnas U20 izlase

 FIFA U-20 Pasaules kauss: 2007

Argentīnas U23 izlase

 Vasaras olimpiskās spēles zelta medaļa: 2008
Argerntīna

 Copa América: 2021

Ārējās saites 

 Real Madrid profils 
 Topforward profils 

1988. gadā dzimušie
Santafē provincē dzimušie
Argentīnas futbolisti
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Argentīnas izlases futbolisti
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Lisabonas "Benfica" spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
Parīzes "Saint-Germain" spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Māra Grīva

Māra Grīva (dzimusi ) ir latviešu vieglatlēte, startē tāllēkšanā un trīssoļlēkšanā. Viņas tēvs ir vieglatlētikas treneris Māris Grīva, viņas māsas Lauma un Gundega, kā arī brālis Jānis Svens Grīva (šķēpa mešana), arī ir vieglatlēti.

2009. gada Eiropas U-23 čempionātā viņa izcīnīja 17. vietu tāllēkšanā ar rezultātu 6,14 m. 2009. gada Universiādē M. Grīva ieņēma 14. vietu trīsoļlēkšanā (12,43 m) un 19. vietu tāllēkšanā (5,83 m). 

2010. gada Eiropas kadetu čempionātā M. Grīva izcīnīja sudraba medaļu trīsoļlēkšanā ar 13,28 m. 

No 2011.-2013. gadam pārstāv Nebraskas Universitāti Amerikā, kopā izcīnot 9 konferences (Big 12 un Big 10) 1. vietas. 2011. gadā, pārstāvot Universitāti, sasniegts personīgais rekords trīssoļlēkšanā (13.81m). Augstākā sasniegtā vieta NCAA studentu čempionātā - 4. vieta tāllēkšanā (2013. gads).

2011. gada Eiropas U-23 čempionātā viņa izcīnīja augsto 5. vietu tāllēkšanā ar rezultātu 6,59 m.

2011. gada Universiādē izcīnīja 12. vietu tāllēkšanā (6,17 m) un 11. vietu trīsoļlēkšanā (12,49 m). 

2012. gada Eiropas čempionātā viņa ar 6,00 metrus tālu lēcienu tāllēkšanā palika 27. vietā kvalifikācijā, tādējādi nekvalificējoties finālsacensībām. 

2017. gadā Pasaules Universiādē Taipejā kvalificējās finālsacensībām tāllēkšanā (8. vieta ar 6,16m) un trīssoļlēkšanā. Izcīnīta bronzas medaļa trīssoļlēkšanā ar 13.58m, par 1 centimetru atpaliekot no sudraba medaļas. 

2019. gadā pirmo reizi startējot Eiropas telpu čempionāta (Glāzgova) ar 6,41m un atkārtotu personīgo rezultātu telpās izcīnīja 10. vietu.

Personiskie rekordi

Atsauces

Ārējās saites 

 LVS profils
 Nebraskas profils 
 Athletic profils 

1989. gadā dzimušie
Ventspilī dzimušie
Latvijas vieglatlētes
Tāllēcēji
Kalnamuiža (Smiltenes pagasts)

Kalnamuiža ir ciems Smiltenes novada Smiltenes pagastā, pagasta centrs. Atrodas Smiltenes pilsētas ziemeļu pierobežā, Abula kreisajā krastā  no novada domes Smiltenē un  no Rīgas. Atrodas bijušās Smiltenes muižas vietā. Kalnamuižā atrodas pagasta pārvalde un Smiltenes tehnikums. Muižas komplekss un parks ir valsts nozīmes arhitektūras un dabas pieminekļi. Austrumos no Kalnmuižas Tepera ezera krastā atrodas sporta komplekss ar autosporta un kartinga trasēm un stadionu.

Vēsture 
Tagadējā Kalnamuižas ciema vietā 1370. gadā Rīgas arhibīskapam tika uzcelta nocietināta Smiltenes pils, kas nopostīta 16. un 17. gadsimta karos. 1530. gadā pilsnovadu savā īpašumā ieguva Rīgas arhibīskapa koadjuktors Brandenburgas Vilhelms. Pēdējais Smiltenes pilsmuižas (Schloss Smilten) īpašnieks no 1893. gada bija firsts Pauls Līvens, kuram pateicoties muižā un Smiltenes miestā tapa slimnīca, pirmā HES Baltijā, nabagu patversme, kokzāģētava, šaursliežu dzelzceļš uz Valmieru un Smilteni. 1922. gadā Smiltenes pilsmuižā tika ierīkota viengadīga piensaimnieku skola, kas vēlākos gados izauga par Smiltenes sovhoztehnikumu, pie kā pēckara gados izauga saimniecības ciemats.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Smiltenes novads
Marselu

Marselu (; dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, kurš spēlē kreisās malas aizsarga un kreisās malas pussargs pozīcijā. Kopš 2007. gada Marselu pārstāv Spānijas La Liga klubu Madrides "Real". Pārstāvējis arī Brazīlijas futbola izlasi.

Klubu karjera 
Marselu ir dzimis Brazīlijā, kur viņš arī uzsāka savas profesionālā futbolista gaitas Riodežaneiro klubā Fluminense. 2007. gada janvārī Marselu parakstīja līgumu ar Spānijas La Liga klubu Madrides "Real". Savu pirmo spēli Madrides "Real" sastāvā Marselu aizvadīja 2010. gada 7. janvāri, uznākot uz laukuma maiņā spēlē pret Lakorunjas "Deportivo". Tika uzskatīts, ka Marselu tika iegādāts kā potenciālais Robertu Karluša aizvietotājs, jo abi bija "tipiski brazīļu stila malējie aizsargi". Taču laika gaitā Madrides "Real" treneri sāka izmantot Marselu kā malējo pussargu, līdz 2010. gadā par Madrides "Real" galveno treneri kļuva portugālis Žuze Mourinju, kurš atsāka un joprojām izmanto Marselu kā kreisās malas aizsargu.

Personiskie sasniegumi 
Madrides "Real" sastāvā Marselu ir sešas reizes triumfējis La Liga čempionātā (2006–07,2007–08,2011–12,2016–17,2019–20,2021-22), divas reizes izcīnījis Spānijas Karaļa kausu (2010–11, 2013-14), kā arī četras reizes triumfēja Spānijas Superkausa izcīņā (2008, 2012, 2017, 2020). Brazīlijas futbola izlases sastāvā Marselu 2008. gada Vasaras Olimpiskās spēlēs izcīnīja bronzas medaļu. Kopā izlases sastāvā Marselu ir nospēlējis 6 spēles un guvis 1 vārtus.

Privātā dzīve 
Marselu ir precējies ar savu ilggadējo draudzeni Klarisu Alvisu, 2008. gadā viņiem piedzima pirmais bērns. 2011. gada 26. jūlijā Marselu ieguva Spānijas pilsonību.

Karjeras statistika

Klubu 
Statistika atjaunota 2011. gada 10. augustā.

Sasniegumi 
Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2006–07, 2007–08, 2011–12, 2016–17, 2019–20, 2021–22,
 Copa del Rey: 2010–11, 2013–14
 Supercopa de España: 2008, 2012, 2017, 2019–20
 UEFA Čempionu līga: 2013–14, 2015–16, 2016–17, 2017–18
 UEFA Superkauss: 2014, 2016, 2017
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2014, 2016, 2017, 2018

Brazīlija

 FIFA Konfederāciju kauss:2013

Ārējās saites 

 Madrides "Real" profils 
 Goals profils 

1988. gadā dzimušie
Riodežaneiro štatā dzimušie
Brazīlijas futbolisti
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Brazīlijas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Lauciene

Lauciene (agrāk Nurmuiža) ir ciems Talsu novada Laucienes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Nurmuižupītes krastos pie autoceļa P128  no novada domes Talsiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie 16. gadsimta otrajā pusē celtās Nurmuižas pils (Nurmhusen), kas piederēja Firksu dzimtai. Iespējams, ka pils celta uz kādas vecākas vasaļa pils pamatiem un jau 14. gadsimtā pie tās pastāvējis miestiņš, kas karos vairākkārt nopostīts. Padomju laikos muižas pilī bija padomju saimniecības «Okte» administrācija un Lauciene veidojās kā saimniecības ciemats. Laucienē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bērnudārzs, kultūras nams, sporta centrs, bibliotēka, brīvā laika pavadīšanas centrs, pasts, ģimenes ārsta prakse, Nurmes baznīca.

Laucienes ciemā iekļauts bijušais ciems Laucienes pansionāts.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Irlava

Irlava ir ciems Tukuma novada Irlavas pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Abavas kreisajā krastā,  no novada centra Tukuma un  no Rīgas.

Irlava (Irmlau) vēstures avotos pirmoreiz minēta 1453. gadā kā Livonijas ordeņa lēnis. Tagadējais Irlavas ciems ar nosaukumu Valdheima izveidojies 19. gadsimta vidū 5 km uz ziemeļaustrumiem no Irlavas muižas (tagadējos Vaskos) pie doktorāta un pagastu draudzes skolas. Šeit tika uzcelts apvienotais Irlavas un Grenču pagastnams. 1840. gadā Irlavā tika izveidots Irlavas skolotāju seminārs. Irlavā atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, kultūras nams, bibliotēka, Irlavas Sarkanā Krusta slimnīca, Sporta nams, Bērnu un jauniešu centrs “Sapņi”, kādreizējais Raiņa vārdā nosauktais bērnunams.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Nuri Šahins

Nuri Šahins (; dzimis ) ir Vācijā dzimis turku futbolists, kas spēlē pussarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Šahins pārstāv Turcijas Superlīgas klubu Antalyaspor un līdz 2017. gadam spēlēja Turcijas futbola izlasē.

Klubu karjera 
Šahins ir dzimis Rietumvācijā, kurā viņš arī uzsāka savas futbolista gaitas, pārstāvot jauniešu klubu RSV Meinerzhagen, bet kopš 2000. gada Dortmundes "Borussia" jauniešu klubu.

Dortmundes "Borussia" jauniešu klubā Šahins nospēlēja 5 gadus, līdz 2005. gadā Šahinu izsauca uz Dortmundes "Borussia" pirmo komandu. 2005. gada 6. augustā Šahins, būdams 16 gadus un 335, aizvadīja savu pirmo spēli Dortmundes "Borussia" pirmās komandas sastāvā un kļuva par visu laiku jaunāko spēlētāju, kurš ir aizvadījis spēli Vācijas Bundeslīgā. 25. novembrī Šahins guva savus pirmos vārtus Bundeslīgā, kļūstot arī par Bundeslīgas visu laiku jaunāko vārtu guvēju.

2007. gadā Dortmundes "Borussia" pamainījās galvenais treneris, un līdzšinējais galvenais treneris Bērts van Mārveiks kļuva par Nīderlandes futbola Goda divīzijas kluba Feyenoord galveno treneri. Viņš savā jaunajā klubā vēlējās redzēt tieši Šahinu, un Šahins tika izīrēts Feyenoord uz 2007.-08. gada sezonu. Pēc īres Šahins atgriezās Dortmundē un kļuva par vienu no galvenajiem spēlētājiem komandā, palīdzot uzvarēt 2010.-11. gada sezonā.

2011. gada 9. maijā Šahins parakstīja 6 gadu līgumu par Spānijas La Liga grandu Madrides "Real". Tiek lēsts, ka Madrides klubam spēlētājs izmaksāja 10 miljonus eiro. Pats Šahins pārejas sakarā minēja iespēju spēlēt lielā klubā ar varenu vēsturi un lielisko iespēju trenēties pie portugāļu speciālista Žuze Mourinju. Diemžēl Šahins pirmssezonas sagatavošanās treniņā guva traumu, kuras dēļ viņš tā arī neaizvadīja nevienu pirmssezonas pārbaudes spēli.
 
2012.—2013. gada sezonas pirmajā pusē tika izīrēts Anglijas Premjerlīgas klubam Liverpool, bet 2013. gada janvārī atgriezās Dortmundes "Borussia". Sākotnēji tika noslēgts īres līgums, bet 2014. gada aprīlī Dortmundes klubs izpirka viņa līgumu.

Karjera izlasē 
Lai arī Šahins ir dzimis Rietumvācijā, viņš ir turku izcelsmes, kuru viņš arī izvēlējās pārstāvēt. Pieaugušo Turcijas futbola izlasi Šahins pārstāv kopš 2005. gada. Turcijas izlases sastāvā Šahins ir aizvadījis 52 spēles un guvis divus vārtus. Savus pirmos vārtus Šahins guva pārbaudes spēlē pret Vācijas izlasi.

Personiskie sasniegumi 
Nuri Šahins savā profesionālā futbolista gaitās ir triumfējis vienu reizi Nīderlandes kausā futbolā (2007–08) , vienu reizi triumfējis Vācijas Bundeslīgā (2010-11), kurā viņš tika atzīts par sezonas labāko spēlētāju visā līgā. 2005. gada Pasaules U-17 futbola čempionātā Šahins tika atzīts par trešo labāko spēlētāju visā turnīrā, kā arī viņš kļuva par turnīra otro labāko vārtu guvēju.

Karjeras statistika

Klubu 
Statistika atjaunota 2011. gada 11. augustā.

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa , 

1988. gadā dzimušie
Turcijas futbolisti
Turcijas izlases futbolisti
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Liverpool FC spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Brēmenes "Werder" spēlētāji
Dortmundes "Borussia" spēlētāji
Roterdamas "Feyenoord" spēlētāji
Ziemeļreinā-Vestfālenē dzimušie
Jānis Sakne

Jānis Sakne ( — ) bija latviešu gleznotājs — ainavists un dekorators, gleznotāju Jūlija Madernieka un Jaņa Rozentāla audzēknis.

Biogrāfija 
Jānis Sakne dzimis 1868. gada 31. augustā Katlakalna pagastā strādnieku ģimenē. Mācījies Jēzus baznīcas skolā Rīgā. Māksliniecisko izglītību ieguvis, mācoties no 1905. gada Jūlija Madernieka mākslas studijā un Jaņa Rozentāla mākslas studijā. No 1912. līdz 1914. gadam papildinājies Parīzē. Pirmā Pasaules kara gados bijis zīmēšanas un veidošanas skolotājs. Kā dekorators vai dekoratora palīgs strādājis Jaunajā Rīgas teātrī (1909-1912) un Latvijas Nacionālajā operā (1918-1922) pie Jāņa Kugas, kopā ar Oto Skulmi Latvijas Nacionālajā teātrī (1922-1923), kā arī Dailes teātrī (1928-1932), Krievu tautas namā (1926-1928). Strādājis arī Skrīveros, Raunā, Ogrē, Odzienā, Slokā, Vecpiebalgā, Stopiņos, Tērvetē, Zaubē un Neretā. Miris 1950. gada 3. martā Rīgā.

Mākslinieciskā darbība 
Gleznojis ainavas un sadzīves žanra darbus, izmantojot eļļas un pasteļa tehniku.

Izstādes 
Izstādēs piedalījies no 1910. gada, kad piedalījies 1. latviešu mākslinieku izstādē, kurā eksponējis gleznas, keramiku un koka skulptūras. Piedalījies Neatkarīgo mākslinieku vienības rīkotajās izstādēs (1923-1931).

Personālizstādes 
Personālizstādes noritējušas Rīgā 1923. un 1926. gadā.

Izmantotā literatūra 
 Red. Vanaga, A. Māksla un arhitektūra biogrāfijās. Rīga:Preses nams, 2000. 255 lpp.

Ārējās saites 
 www.katlakalns.lv

Atsauces 

1868. gadā dzimušie
1950. gadā mirušie
Latvijas mākslinieki
Latvijas gleznotāji
Latviešu mākslinieki