Valsts robežsardze

Valsts robežsardze ir iekšlietu ministra pārraudzībā esoša tiešās pārvaldes iestāde. Robežsardze ir bruņota, un tās funkcijas ir valsts robežas neaizskaramības nodrošināšana un nelegālās migrācijas novēršana.

Ikdienā Valsts robežsardzē dienesta pienākumus pilda vairāk nekā 2000 robežsargu un darbinieku. Šobrīd Valsts robežsardzes sastāvā ir Galvenā pārvalde, teritoriālās pārvaldes, tostarp Aviācijas pārvalde. Valsts robežsardzes pakļautībā ir augstākās izglītības mācību iestāde — Valsts robežsardzes koledža.

Valsts robežsardze nodrošina 283,6 km Latvijas Republikas—Krievijas Federācijas robežas, 172,9 km Latvijas Republikas—Baltkrievijas Republikas robežas un 498 km jūras robežas (ES ārējās robežas) robežuzraudzību, kā arī Valsts robežsardzes pārraudzībā ir 343 km Latvijas Republikas—Igaunijas Republikas robežas un 588 km Latvijas Republikas—Lietuvas Republikas robežas (ES iekšējās robežas).

Vēsture

Pirmskara Latvijā 

1918. gada 18. novembrī, proklamējot Latvijas Republikas neatkarību, Tautas padome deklaratīvi noteica arī pagaidu jaunizveidotās valsts robežu. Lai to apsargātu, 1919. gada 7. novembrī Latvijas armijas virspavēlnieks Jānis Balodis izdeva pavēli formēt robežsargu vienības.  Robežsargu darbība tika balstīta uz Tautas padomes 1918. gada 5. decembrī izdotajiem iekšējās apsardzības pagaidu noteikumiem. 1920. gada 8. novembrī Robežapsardzību pārdēvēja par Robežsargu divīziju un uzdeva tai valsts robežas apsardzību. 1922. gada 2. februārī Ministru kabinets nolēma izformēt Robežsargu divīziju un valsts robežas apsardzību nodot Iekšlietu ministrijai. Tā paša gada 10. martā valsts robežas apsardzību no robežsargu divīzijas pārņēma jaunizveidotā Robežpolicija. 1935. gadā Ministru kabinets pieņēma likumu „Par valsts robežas apsardzību". Iekšlietu ministrijā 1935. gada 6. aprīlī nodibināja atsevišķu karaspēka vienību — Robežsargu brigādi, par kuras komandieri iecēla pulkvedi Ludvigu Bolšteinu. 1940. gada 3. oktobrī Latvijas PSR Valsts drošības tautas komisārs Alfons Noviks parakstīja pavēli par robežsargu bataljonu izformēšanu un robežsargu atvaļināšanu. Latvijas Republikas Robežsargu brigādi likvidēja 1940. gada 10. oktobrī.

Pēc neatkarības atjaunošanas 
1990. gada 20. decembrī Augstākā Padome pieņēma likumu „Par Latvijas Republikas valsts robežu". 1991. gada 7. novembrī Latvijas Republikas Augstākās Padomes Prezidijs apstiprināja „Nolikumu par Latvijas Republikas karavīra zvēresta nodošanas kārtību" un jau 1991. gada 11. novembrī atjaunotās Latvijas Republikas pirmie robežsargi Rīgas Brāļu kapos nodeva karavīra zvērestu. 1991. gadā, kad Latvijas Republika atguva valstisko neatkarību, valsts robežas tika atjaunotas. Tās noteica līdz 1940. gada 16. jūnijam Latvijas Republikas noslēgtie līgumi, kā arī vēlāk noslēgtie starpvalstu līgumi par robežas atjaunošanu vai noteikšanu. 1991. gada 13.decembris ir juridiskais Robežsardzes atjaunošanas datums, jo ar Aizsardzības ministrijas 1991. gada 13. decembra pavēli Nr.4-V „Par robežsargu bataljonu izveidošanu, struktūru un štatu noteikšanu” tika nodibināta Latvijas Republikas Robežapsardzības karaspēka pārvalde, kurai turpmāk jāveic robežsargu bataljonu, Rīgas atsevišķā kontroles—caurlaides punkta un robežapsardzības karaspēka mācību centru vadību. Ar šo pavēli valsts robežas apsardzību uzticēja septiņiem robežsargu bataljoniem — Valmieras, Viļakas, Ludzas, Daugavpils, Jelgavas, Liepājas, Ventspils — un Rīgas atsevišķajam robežkontroles punktam. 

Ar Robežsargu bataljonu izveidošanu sākās reāls darbs pie robežas apsardzības sistēmas izveides — robežas iezīmēšanas dabā, robežkontroles un robežsargu sadzīves apstākļu nodrošināšanai nepieciešamās materiāli tehniskās bāzes izveidi, dienesta nolikumu un reglamentu izstrādes. 

Latvijas Republikas robežas apsardzības atjaunošana sākās, izveidojot kontrolpunktus uz ceļiem un pārņemot funkcijas no padomju robežapsardzības karaspēka daļām ostās un lidostās, kam par pamatu kalpoja LR Ministru padomes 1992. gada 29. janvāra lēmums „Par Latvijas Republikas valsts robežas pārņemšanu un apsardzības nodrošināšanu". 

Ar Latvijas Republikas aizsardzības ministra pavēli no 1992. gada 1. februāra tika nodibināta Aizsardzības ministrijas Aizsardzības spēku Robežsargu brigāde, 7 robežsargu bataljonu, Rīgas atsevišķā robežkontroles punkta un Vārves mācību centra sastāvā. Ar 1995. gada 23 .novembra aizsardzības ministra pavēli Nacionālo bruņoto spēku Robežsargu brigādi pārveido par Robežapsardzības spēkiem.  

1997. gada 7. janvāra Robežapsardzības spēki pārgāja Iekšlietu ministrijas pakļautībā un personālsastāvs tiek pieņemts dienestā Iekšlietu ministrijā. No 1997.gada 14. februāra Robežapsardzības spēki pārdēvēti par Iekšlietu ministrijas Robežsardzi. 1998. gada 1. maijā Robežsardzi pārdēvēja par Valsts robežsardzi. No 2019. gada 23. janvāra Valsts robežsardzi vada ģenerālis Guntis Pujāts.

Struktūrvienības 
 Valsts robežsardzes vadība
 Galvenā pārvalde
 Robežpārbaudes un imigrācijas kontroles pārvalde
 Operatīvās vadības pārvalde
 Kriminālizmeklēšanas pārvalde
 Eiropas Savienības lietu pārvalde
 Inspekcijas un slepenības režīma dienests
 Ekspertīžu dienests
 Atgriešanas un patvēruma lietu nodaļa
 Sevišķās lietvedības nodaļa
 Teritoriālās struktūrvienības
 Valsts robežsardzes koledža

Atsauces

Ārējās saites
 Valsts Robežsardzes oficiālā mājaslapa

Latvijas valsts iestādes