Juris Celmiņš

Juris Celmiņš (dzimis ) ir latviešu skolotājs un politiķis, bijušais Latvijas izglītības un zinātnes ministrs.

Biogrāfija 
Dzimis  Talsos, lauksaimnieku ģimenē. 196]. gadā pabeidza Irlavas neklātienes vidusskolu. 1974. gadā absolvēja Latvijas Universitāti un ieguva vēsturnieka specialitāti.

Tajā pašā gadā sāka strādāt par Irlavas vidusskolas vēstures skolotāju. No 1975. līdz 1983. gadam strādāja par vēstures skolotāju E. Birznieka-Upīša Tukuma astoņgadīgajā skolā, bet līdz 1987. gadam bija Tukuma mākslas un novadpētniecības muzeja direktors, no 1987. līdz 1989. gadam Tukuma 2. vidusskolas direktors.

No 1989. līdz 1990. gadam bija laikraksta "Tukuma Ziņotājs" redaktors.

1998. gadā J. Celmiņš kļuva par Sociālo tehnoloģiju augstskolas rektoru. Ministru kabinets viņu no amata atbrīvoja  saistībā ar virkni nelikumību augstskolas darbībā. J. Celmiņš Rīgas Centra rajona tiesā iesniedza prasību par atjaunošanu amatā.

Vēlāk Juris Celmiņš bija Rīgas 95. vidusskolas direktors.

Politiskā darbība 
Bijis PSKP biedrs un LKP Tukuma rajona ideoloģijas nodaļas vadītājs.

1988. gadā bija viens no Latvijas Tautas frontes Tukuma rajona nodaļas dibinātājiem, nodaļas vadītājs un pirmo trīs kongresu delegāts. 1990. gadā ievēlēts par LR AP deputātu. Balsojis par Latvijas neatkarības atjaunošanu. Darbojās LTF frakcijā un bija Izglītības, kultūras un zinātnes komisijas priekšsēdētāja vietnieks. Strādāja pie Izglītības likuma, Kultūras pieminekļu aizsardzības likuma un citu komisijā izstrādāto likumu sagatavošanas.

1992. gadā J. Celmiņš iesaistījās Demokrātiskās Centra partijas dibināšanā, bija tās valdē. No 1993. līdz 1995. gadam bija DCP valdes priekšsēdētājs. Kandidēja 5. Saeimas vēlēšanās, taču netika ievēlēts.1994. gadā piedalījās Liberālās internacionāles kongresā Reikjavikā. Līdz ar partijas apvienošanu ar partiju "Saimnieks" kļuva par Demokrātiskās partijas "Saimnieks" līdzpriekšsēdētāju. Tajā pašā gadā ievēlēts 6. Saeimā, kur bija Pieprasījumu komisijas priekšsēdētājs un Izglītības, kultūras un zinātnes komisijas priekšsēdētāja biedrs. 1996. gadā kļuva par DPS priekšsēdētāja vietnieku, kopš 1997. gada partijas valdes loceklis.

 kļuva par izglītības un zinātnes ministru Andra Šķēles valdībā un saglabāja amatu arī Guntara Krasta valdībā. J. Celmiņa darbības laikā tika ieviesta studējošo kreditēšana, pieņemts izglītības likums, palielinātas valsts profesoru algas.  zaudēja amatu, jo "Saimnieks" pameta valdību. Šai pašā gadā nesekmīgi kandidēja 7. Saeimas vēlēšanās. Viņš palika partijā pēc tās pārdēvēšanas par Latvijas Demokrātisko partiju, tomēr no tās izstājās pēc neveiksmes 2001. gada Rīgas domes vēlēšanās un 2002. gada 8. Saeimas vēlēšanās.

 viņš kļuva par Progresīvās Centriskās partijas priekšsēdētāju. Partija tika likvidēta .

2007. gadā pievienojās Latvijas Pirmajai partijai.

VDK kartotēka 
J. Celmiņa kartīte tika atrasta publiskotajā VDK savervēto aģentu kartotēkas daļā. Tajā apgalvots, ka viņš kā aģents "Jūrnieks" savervēts 1968. gada novembrī. Pats Celmiņš apliecināja, ka šai laikā viņu vairākkārt pratinājuši un likuši rakstīt paskaidrojumus par Zūru arodskolā (profesionāli tehniskajā vidusskolā) izveidoto pretpadomju "Kurzemes savienību", bet neesot zinājis, ka esot pieskaitīts kā aģents. No savienības locekļiem ieslodzīts tika tikai vadītājs Aukmanis, pārējie tās locekļi, ieskaitot Celmiņu, tika atstāti liecinieku statusā.

Jau 2002. gadā Rīgas Latgales priekšpilsētas tiesa izlēma, ka Juris Celmiņš nav apzināti sadarbojies ar VDK.

Atsauces

Literatūra 
 Tālavs Jundzis. 4. maijs: Rakstu, atmin̦u un dokumentu krājums par Neatkarības deklarāciju. Fonds "Latvijas Vēsture", 2000.

1950. gadā dzimušie
Talsos dzimušie
LKP biedri
Demokrātiskās Centra partijas politiķi
Demokrātiskās partijas "Saimnieks" politiķi
Šlesera reformu partijas politiķi
Latvijas izglītības un zinātnes ministri
LR Augstākās Padomes deputāti
6. Saeimas deputāti
Atmodas aktīvisti
Latvijas PSR VDK kartotēkā minētās personas
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri