joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ērģeme

Ērģeme ir ciems Latvijas pašos ziemeļos, Vidzemē, netālu no Igaunijas robežas. Valkas novada Ērģemes pagasta centrs. Attālums līdz Valkai 13 km, līdz Rīgai - 163 km, līdz Igaunijas robežai - tikai nedaudz vairāk kā 6 km. Ērģemē atrodas pamatskola, bērnudārzs, tautas nams, bibliotēka un feldšerpunkts, kā arī Ērģemes viduslaiku pils drupas, iespaidīgas baznīcas drupas un ap 15 m augstais Ērģemes Garais kalns — sens ugauņu pilskalns ().

Cauri Ērģemei tek Rikanda.

Vēsture 

Ordeņa mūra pils Ērģemē (Ermes) celta 14. gadsimta pirmajā pusē. 1560. gada 2. augustā pie Lugažu pils notika nozīmīga kauja starp Livonijas Konfederācijas karaspēku un Vidzemē iebrukušo Krievijas caristes karaspēku, kurā uzvaru izcīnīja krievu karavīri. Tā historiogrāfijā kļuvusi pazīstama ar Ērģemes kaujas vārdu.
Pils cieta ugunsgrēkā 1670. gadā un pēc tam, iespējams, vairs nav tikusi apdzīvota. Mūsdienās joprojām apskatāmas visai iespaidīgas pils drupas ar apaļu stūra torni divu stāvu augstumā. Tajās notiek ilgstoši konservācijas darbi, kas nav pietiekoši efektīvi lai pasargātu pilsdrupas no bojāejas.
 
1919. gada aprīļa beigās kaujā pie Ērģemes Igaunijas armija un Ziemeļlatvijas brigāde apturēja Padomju Latvijas armijas uzbrukumu Valkai un 1. maijā ieņēma Rūjienu.

1932. gadā Ērģemei piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. Pēc Latvijas Republikas atjaunošanas Ērģeme bija pagasta administratīvais centrs Valkas rajonā. 2009. gadā administratīvi teritoriālās reformas rezultātā pagasts iekļauts Valkas novadā.

Skatīt arī 
 Ērģemes pagasts
 Ērģemes kauja

Atsauces

Ārējās saites 
 Ergeme.lv

 
Ērģemes pagasts
Valkas novada ciemi
Latvijas pagastu centri
Latvijas ciemi
SKS 22. ekspedīcija

SKS 22. ekspedīcija (;  jeb ISS-22) bija Krievijas, ASV un Japānas kosmonautu ekspedīcija uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS).

Apkalpe

Rezerves apkalpe 
 Šenona Vokere (Shannon Walker), komandieris (Viljamsa aizvietošanai) 
 Aleksandrs Skvorcovs (Aлександр Aлександрович Скворцов), lidojuma inženieris (Surajevam) 
 Antons Škapļerovs (Антон Николаевич Шкаплеров), lidojuma inženieris (Kotovam) 
 Satoši Furukava (Satoshi Furukawa), lidojuma inženieris (Noguči) 
 Daglass Vīloks (Douglas H. Wheelock), lidojuma inženieris (Krīmeram)

Iziešanas atklātā kosmosā

Atsauces

Ārējās saites 
 22. ekspedīcija NASA mājas lapā 
 21./22. ekspedīcija Eņergija mājas lapā  

22
Basketbols olimpiskajās spēlēs

Basketbols Olimpiskajās spēlēs vīriešiem notiek kopš 1936. gada Olimpiskajām spēlēm, bet sieviešu turnīrs notiek kopš 1976. gada Olimpiskajām spēlēm. Uzvara Olimpiskajā basketbola turnīrā tiek uzskatīta par lielāko sasniegumu basketbolā. Gan vīriešu, gan sieviešu turnīros visvairāk uzvaru ir izcīnījuši ASV basketbola izlases.

Vīrieši

Sievietes

Kvalifikācija 

Olimpiskajā basketbola turnīrā spēlē 12 valstu izlases. Katrai FIBA zonai ir noteikts izlašu skaits, kas var piedalīties Olimpisko spēļu basketbola turnīrā.

Ārējās saites 
 Olimpiskais basketbols 
 Visu laiku vīriešu turnīra rezultāti 
 Visu laiku sieviešu turnīra rezultāti 

Basketbols olimpiskajās spēlēs
FIBA Oceania

FIBA Oceania ir starptautiskā basketbola organizācijas FIBA Okeānijas nodaļa. FIBA Oceania atbild par basketbola turnīriem Okeānijā. Organizācijas biedru sarakstā ir visas 21 nacionālās Okeānijas valstu basketbola federācijas. Organizācija dibināta 1969. gadā. Organizācijas priekšsēdētāja ir jaunzēlandietis Bērtons Šiplejs.

Turnīri

Valstu turnīri 
 Kontinenta čempionāts
 Okeānijas čempionāts basketbolā
 Okeānijas čempionāts basketbolā sievietēm

Jaunatnes turnīri 
 Okeānijas čempionāts basketbolā vīriešu jaunatnes izlasēm
 Okeānijas čempionāts basketbolā sieviešu jaunatnes izlasēm
 Okeānijas čempionāts basketbolā vīriešu U-17 izlasēm
 Okeānijas čempionāts basketbolā sieviešu U-17 izlasēm

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

Basketbola organizācijas
Spānijas sieviešu basketbola izlase

Spānijas sieviešu basketbola izlase ir nacionālā basketbola sieviešu komanda, kas pārstāv Spānijas Republiku starptautiskās basketbola sacensībās, tādās kā Eiropas čempionāts, Pasaules čempionāts, Olimpiskās spēles. Pašlaik Spānijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 5. vietu. Spānijas izlases labākais panākums ir uzvara 1993. gada Eiropas čempionātā. Spānijas izlases slavenākā spēlētāja ir Amaja Valdemoro.

Panākumi

Olimpiskās spēles 
 1976 — nekvalificējās
 1980 — nekvalificējās
 1984 — nekvalificējās
 1988 — nekvalificējās
 1992 — 5. vieta
 1996 — nekvalificējās
 2000 — nekvalificējās
 2004 — 6. vieta
 2008 — 5. vieta

Pasaules čempionāts

Eiropas čempionāts

Piezīmes un atsauces

Ārējās saites 
 Spānijas basketbola federācija

Sieviešu basketbola izlases
Basketbols Spānijā
Turcijas sieviešu basketbola izlase

Turcijas sieviešu basketbola izlase ir komanda, kas pārstāv Turciju tādās starptautiskās basketbola sacensībās kā Olimpiskās spēles, Pasaules čempionāts un Eiropas čempionāts. Izlases lielākais panākums ir sudrabs 2011. gada Eiropas čempionātā.

Pašlaik (2012. gada jūlijs) Turcijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 21. vietu.

Sasniegumi

Atsauces 

Sieviešu basketbola izlases
Basketbols Turcijā
Freoni

Freoni (no angļu prečuzīmes Freon), arī hladoni, ir fluoru saturoši organiski savienojumi, kas pieder pie halogēnalkāniem - galvenokārt metāna un etāna atvasinājumiem. Freonu molekulas parasti satur arī hloru, retāk bromu. Freoni praktiski nešķīst ūdenī un citos polāros šķīdinātājos, bet labi šķīst nepolāros šķīdinātājos. Pavisam pazīstami ap 40 dažādu freonu, lielākā daļa no tiem ir izmantojami rūpniecībā. Pazīstami freoni ir trihlorfluormetāns CCl3F, difluordihlormetāns CCl2F2 un citi.

Iegūšana 
Freonus iegūst no atbilstošajiem hloralkāniem antimona trifluorīda (SbF3) vai pentafluorīda (SbF5) iedarbībā.

Īpašības 
Freoni ir gāzveida vielas vai gaistoši šķidrumi bez krāsas un smaržas. Tie nav degtspējīgi vai eksplozīvi un ir relatīvi maztoksiski. Freoni ir ķīmiski inerti, taču, karsējot virs 250 °C, sāk sadalīties, veidojot toksiskus produktus, piemēram, fosgēnu.

Izmantošana 
Freonus to īpašo termodinamisko īpašību dēļ lieto galvenokārt par aukstumnesējiem dažādās aukstuma mašīnās — ledusskapjos, kondicionētājos, citās saldēšanas iekārtās. Tos izmanto arī dažādos aerosolu preparātos par propelentiem. Dažus freonus lieto organiskajā sintēzē.

Ietekme uz vidi 
Nonākot atmosfērā, freonu molekulas veicina ozona noārdīšanos līdz skābeklim. Freoni veicina Zemes ozona slāņa sairšanu, tādēļ 1987. gadā tika pieņemts Monreālas protokols, kas paredz freonu ražošanas un lietošanas ierobežošanu. Kopš astoņdesmito gadu vidus freonu izmantošana un līdz ar to arī izmeši ir ievērojami samazinājušies.

Literatūra 
 O. Neilands. Organiskā ķīmija. Rīga: Zvaigzne, 1977, 204. lpp.
 Vides zinātne (M. Kļaviņa red.). Rīga, LU Akadēmiskais apgāds, 2008, 160.-161. lpp.

Atsauces 

Ogļūdeņražu halogēnatvasinājumi
Aukstumnesēji
Čehijas futbola 1. līga

Čehijas futbola 1. līga () ir Čehijas augstākā profesionālā futbola līga. Tajā piedalās 18 klubi, kuri var tikt pazemināti uz Čehijas futbola 2. līgu. Sezona ilgst no augusta līdz maijam, komandām aizvadot 30 spēles.   2015. gada UEFA rangā Čehijas līga ierindojās 14. vietā.

Sponsori 
No 1997. līdz 2015. gadam to sponsorēja Čehijas populārākā alusdarītava Plzeňský Prazdroj, a. s., un tās nosaukums bija Gambrinus Liga. 2015.—2016. gada tās galvenais sponsors bija uzņēmums Synot, tāpēc tās oficiālais nosaukums bija Synot liga. No 2016. līdz 2017. gadam līga sadarbojās ar interneta apdrošināšanas kompāniju ePojisteni.cz. Kopš 2018. gada līgas sponsors ir totalizatoru uzņēmums Fortuna, līgas nosaukums ir Fortuna liga.

Klubi 2022.—2023. gada sezonā

Tituli

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā vietne  

Futbols Čehijā
Pica

Pica (no  — 'pīrāgs') ir cepeškrāsnī cepts ar tomātu mērci, sieru un citām piedevām klāts mīklas plācenis.

No neapoliešu virtuves šis ēdiens ir kļuvis populārs daudz kur pasaulē. Veikalus vai restorānus, kas galvenokārt gatavo un pārdod picas, sauc par picērijām.

Vēsture 
Senie grieķi maizi apslacīja ar eļļu un tai virsū lika garšaugus un sieru. Senie romieši radīja "placentu" — mīklas loksni, kam virsū lika sieru un medu, un garšvielām lietoja lauru lapas. Mūsdienu pica radās Itālijā kā Neapoles plācenis ar tomātiem. 1889. gadā tai pievienoja sieru.

Latvijā 
Latvijā picas ienāca 1980. gadu beigās. Viena no pirmajām picērijām Latvijā tika atvērta 1988. gadā Ādažos, ātri vien iemantojot lielu popularitāti. 1991. gadā tika atvērta pirmā picērija Rīgā — Little Johnny's, bet 1994. gadā Kanādas latviešu pavārs Elmārs Tannis dibināja picēriju "Picu Lulū", kas pirmā piedāvāja arī picu piegādi. 2001. gada decembrī Liepājā tika atvērta pirmā Čili Pizza picērija Latvijā.

Picas veidi

Neapoles pica 

Īstas neapoliešu picas gatavo no vietējām sastāvdaļām, piemēram, San Marzano tomātiem, kas aug vulkāniskajos līdzenumos uz dienvidiem no Vezuva, un Mocarellas siera, ko ražo no ūdens bifeļa, nevis govs piena. Un saskaņā ar ierosinātajiem noteikumiem īstu neapoliešu picas mīklu veido no itāliešu kviešu miltiem (0 vai 00 tipa, vai arī abu), dabas neapoliešu rauga vai alus rauga, sāls un ūdens. Lai būtu labs rezultāts, labāk izmantot spēcīgu pulveri ar augstu olbaltumvielu saturu (ko izmanto maizes cepšanai). Mīklai jābūt sastrādātai ar rokām vai zema apgrieziena maisītāju. Pēc tam, kad mīkla ir uzbriedusi, izmantojot mīklas rulli vai citas mehāniskās ierīces, izveltnēt mīklu tā lai tā būtu 3 mm bieza. Pica jācep 60—90 sekundes 485 grādos akmens krāsnī ar ozola koka malku. Pēc izcepšanās tai jābūt kraukšķīgai, maigai un aromātiskai. Itālijā Neapoles picai ir dots statuss "garantētām tradicionālām īpatnībām." Tas pieļauj tikai trīs oficiālos variantus: 
 pizza Marinara, kas ir veidota no tomātiem, ķiplokiem, raudenes un neapstrādās augstākā labuma olīveļļas (lai gan vairākas neapoliešu picērijas pievieno arī baziliku), 
 pizza Margherita veidota no tomātiem, mocarellas siera, bazilika un augstākā labuma olīveļļas, un pica 
 Margherita extra gatavota no tomātiem, mocarellas siera, bazilika un augstākā labuma olīveļļas.

Lazio 
Pica Lazio (Romā), kā arī daudzviet citur Itālijā, ir pieejams divos dažādos stilos: 

 kā ēdienu līdzņemšanu veikalos pārdot pica rustica vai picas al taglio. Šīs picas tiek ceptas samērā biezās cepšanas pannās (1—2 cm). Garoza ir līdzīga angļu kēksam un picas bieži tiek ceptas elektriskās krāsnīs. Tās parasti ir sagrieztas un tiek pārdotas pēc svara. 
 picas restorānos (picērijās), pica tiek pasniegta tradicionālos apaļas formas traukos. Tā ir plāna, kraukšķīga un pavisam atšķirīga no neapoliešu picas. Tās parasti tiek ceptas malkas krāsnī, sniedzot picai tās unikālo garšu un konsistenci.

Atsauces 

Itāļu virtuve
Alkoholisms

Alkoholisms ir slimīga tieksme, kurai raksturīga bieža un nekontrolējama alkohola lietošana. Alkoholisma gadījumā alkoholiskos dzērienus cilvēks lieto, neskatoties uz veselības problēmām vai arī nepatīkamām sociālajām sekām. 

Alkoholismam raksturīgi divi veidi: pārmērīgi bieža alkohola lietošana (psiholoģiskais pieradums jeb psiholoģiskā atkarība) un pēc tam sekojošā fiziskā atkarība no alkohola (narkomānijas forma). Alkoholisma attīstība ir ļoti atkarīga no vecuma, kurā alkoholu sāk lietot (jaunākiem cilvēkiem risks ir būtiski lielāks), alkohola apjoma un no tā, cik bieži alkohols tiek patērēts, kā arī no dažiem individuāliem faktoriem un organisma īpatnībām. Dažiem cilvēkiem ar alkoholismu saslimt ir lielāks risks, jo tas ir atkarīgs no sociālās vides, garīgās veselības stāvokļa un stresa. Alkoholisms var būt arī iedzimts, ja māte grūtniecības laikā lieto alkoholu.

Medicīniskā definīcija 
ASV medicīnas žurnāls () alkoholismu definē kā "hronisku slimību, kuru raksturo pārlieku liela alkohola lietošana, atkarība no alkohola un alkohola lietošana neskatoties uz tā izraisītajām sekām un traucētu domāšanu."

DSM-IV (standarta diagnoze psihiatrijā un filozofijā) alkohola lietošanu definē kā tā atkārtotu lietošanu, neskatoties uz tās nelabvēlīgajām sekām.

Atsauces

Ārējās saites 

 Alkoholisms | Medicīnas termins 

Alkohols
Slimības
Alerģija

Alerģija ir organisma reakcija uz organismā vai vidē esošām specifiskām vielām — alergēniem. Alerģijai parasti ir nepatīkamas izpausmes, piemēram, nātrene, dermatīts, tūska, izsitumi, alerģiskas iesnas, šķaudīšana.

Pirmo reizi jēdzienu alerģija ( — 'svešs', 'cits' un regon — 'darīt') lietoja austriešu pediatrs Klemens fon Pirke 1906. gadā, kad ievēroja, ka viņa pacientiem rodas dažādi simptomi pēc saskares ar putekļiem, ziedputekšņiem un dažādiem pārtikas produktiem.

Alerģijas izpausmes 
Alerģijas izpausmes var būt vietējas vai sistēmiskas. Vietējas:

 Deguna gļotādas pastiprināta sekrēcija (alerģisks rinīts)
 Konjunktīvas apsārtums un sāpes (alerģisks konjunktivīts)
 Bronhu spazmas, apgrūtināta elpošana, aizdusa, reizēm pat īstas astmas lēkmes
 Dažādi izsitumi uz ādas — ekzēma, nātrene, kontaktdermatīts. Tipiskas izsitumu lokalizācijas vietas pārtikas alerģiju gadījumā ir locītavas (simetriski), vēders, cirkšņu apvidus
 Iespējamas galvassāpes, dzirdes pasliktināšanās, sāpes ausīs

Sistēmiskas (visa organisma) alerģiskās reakcijas tiek dēvētas par anafilaksi. Atkarībā no tās smaguma var tikt novērotas ādas reakcijas, bronhu spazmas, tūska, hipotonija, koma un pat pacienta nāve.

Izplatītākie alergēni 
Pie alergēniem pieder vielas, kas tieši izraisa alerģiskas reakcijas, gan tādas, kas spēj spēcīgi potencēt citu alergēnu ietekmi uz organismu.

 Putekļi un putekļu ērcītes
 Svešas olbaltumvielas, ko satur donoru asins plazma un vakcīnas
 Pārtikas produkti: rieksti, zemenes, medus, šokolāde, piens, olas
 Ziedputekšņi
 Pelējumu sēnītes
 Sadzīves ķīmija: mazgāšanas līdzekļi, balinātāji, eļļas krāsas, kosmētika
 Medikamenti: antibiotikas, sulfanilamīdi, joda un broma preparāti
 Kukaiņu kodumi: odi, bites, lapsenes
 Niķeļa savienojumi
 Lateksa izstrādājumi

Medicīna
Imunoloģija
Sojuz TMA-17

Sojuz TMA-17 (; ) bija pilotējams Krievijas kosmosa kuģis apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS).

Starts notika . Kuģa nolaižamais aparāts piezemējās .

Apkalpes 
Kuģa Sojuz TMA-17 apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Rezerves apkalpe:
 Antons Škapļerovs (Антон Николаевич Шкаплеров), komandieris 
 Daglass Vīloks (Douglas H. Wheelock), lidojuma inženieris, NASA, 
 Satoši Furukava (Furukawa Satoshi), lidojuma inženieris, JAXA,

Lidojuma gaita 
Starts notika  21:52 UTC no Baikonuras kosmodroma ar nesējraķeti Sojuz-FG.

Ar SKS pie Zarja moduļa kosmosa kuģis saslēdzās 22. decembrī 22:48 UTC. Pēc hermētiskuma pārbaudēm lūkas uz staciju tika atvērtas 00:35 UTC.

 Sojuz TMA-17 tika pārvietots no Zarja moduļa augšējā porta uz Zvezda moduļa pakaļgala portu, lai atbrīvotu vietu jaunam modulim Rassvet, kuru paredzēts stacijā nogādāt misijas STS-132 laikā. Tā kā kosmosa kuģis kalpo ka glābšanas laiva kosmonautiem Kotovam, Krīmeram un Noguči, tad viņi pārvietošanas laikā atradās kuģī. 13:23 UTC tika dota komanda atvienošanai, kas ilga trīs minūtes. 13:53:09 UTC Sojuz TMA-17 pievienojās pie Zarja. Visa operācija no lūku aizvēršanas līdz atvēršanai ilga 5 stundas 40 minūtes un to manuālā režīmā vadīja Oļegs Kotovs.

 00:04:13 UTC Sojuz TMA-17 ar Kotovu, Krīmeru un Noguči atvienojās no stacijas. 02:34:40 UTC kosmosa kuģa dzinēji tika ieslēgti bremzēšanas manevram. 03:24 UTC Sojuz TMA-17 nolaižamais aparāts piezemējās 
148 km uz dienvidaustrumiem no Kazahstānas pilsētaso Džezkazganas.

Skatīt arī 
 Sojuz TMA-16
 Sojuz TMA-18

Atsauces 

2009. gada kosmiskie lidojumi
2010. gada kosmiskie lidojumi
Sojuz kosmosa kuģi
Sojuz pilotējamie lidojumi
Makšķerēšana

Makšķerēšana ir zivju ķeršana pārtikas iegūšanas, izklaides vai sportiskā nolūkā, izmantojot īpašus āķus un ēsmu. Makšķerēšana ir ļoti daudzu cilvēku vaļasprieks. Cilvēki makšķerē, gan lai atpūstos, gan arī tas var būt sporta veids vai pat dzīvesveids. Makšķerēšanā ir ļoti daudz dažādu zivju ķeršanas metožu. Parasti tās ir dažāda veida makšķeres. Var zivis ķert arī rūpnieciski ar tīkliem, bet tad tā ir zvejošana, nevis sportiskā makšķerēšana vai hobijs. Pati makšķerēšana ir tik sena, cik seni ir cilvēki. Jau pirmatnējie cilvēki ir mēģinājuši makšķerēt zivis, tikai viņi darīja daudz primitīvāk un bez palīglīdzekļiem makšķerrīku un mānekļu izskatā. Ir makšķernieki, kuri makšķerē tīri sportiskas intereses pēc un visus noķertos lomus laiž vaļā, bet ir tādi, kas lomu patur un lieto to uzturā.

Makšķerēt var gan no krasta, gan no laivas, ziemā — no ledus. Jāievēro, ka dažās ūdenstilpēs, lai makšķerētu, ir jānopērk speciāla licence, kā arī jāievēro makšķerēšanas noteikumi un dažādi liegumi un ierobežojumi. Jābūt arī makšķernieku kartei.
Ir arī profesionāli makšķernieki-sportisti. Makšķerēšanā notiek daudzas sacensības starptautiskā un vietējā mērogā. Tiek rīkoti arī pasaules čempionāti dažādās makšķerēšanas disciplīnās.
Pēdējā laikā viens no populārākajiem makšķerēšanas veidiem, kas ieguvis lielu atzinību makšķernieku vidū, ir spininingošana. Mānekļus spiningošanai var pirkt, var gatavot pats vai pārtaisīt pirktos. 
Ļoti nemainīgs un populārs makšķerēšanas veids ir pludiņmakšķerēšana. Lai efektīvi makšķerētu ar šo metodi, sākumā zivis tiek iebarotas. Var izmantot jau gatavas barības zivju iebarošanai, bet var tās pagatavot patstāvīgi.
Makšķerēšana ir viens no populārākajiem atpūtas veidiem, kā cilvēks var atpūsties brīvā dabā.

Makšķerēšanas veidi 

 Spiningošana ir metode, kas tiek izmantota plēsīgu zivju ķeršanai. Spiningojot zivs tiek piemānīta uz mākslīgu ēsmu. 
 Pludiņmakšķerēšana ir metode, ar kuru sāk gandrīz visi makšķernieki. Pārsvarā tiek izmantota miermīlīgu zivju ķeršanai. Ir vajadzīga makšķere, aukla un pludiņš, kas signalizēs brīdi, kad zivs iekāro piedāvāto ēsmu. Par ēsmu izmanto gan dabīgus, gan mākslīgus mānekļus.
 Velcēšana ir metode, kas tiek izmantota plēsīgu zivju ķeršanai un trofeju iegūšanai. Metode ir līdzīga spiningošanai, tikai šeit cilvēkam pašam nav jāmētā ēsma. Makšķere, kuras galā ir mākslīga ēsma, tiek piestiprināta pie laivas un lēnām vilkta aiz laivas pa ūdeni.
 Gruntsmakšķerēšana ir metode, kas tiek izmantota kā plēsīgu, tā arī miermīlīgu zivju ķeršanai. Kā nosaukumā minēts, ēsma tiek nogādāta uz grunti un zivs tiek ķerta no grunts. Par copes signalizatoru kalpo zvaniņš vai kāda cita palīgierīce.
 Zemledus makšķerēšana ir metode, kas tiek izmantota ziemā, kad ūdenstilpes klāj ledus. Ledū tiek izurbts āliņģis un ar mazu makšķerīšu palīdzību zivis mēģina ķert uz mākslīgām un dabīgām ēsmām.
 Mušiņmakšķerēšana ir metode, ko izmanto pārsvarā upēs. Tiek ķertas gan plēsīgas, gan miermīlīgas zivis. Par ēsmām tiek izmantotas pārsvarā pašu gatavotas mākslīgas mušas, kas imitē kādu kukaini.

Ārējās saites 
 Spininga mānekļu pagatavošana 
 Zivju barības pagatavošana 

Vaļasprieki
Zvejošana
Itālijas sieviešu basketbola izlase

Itālijas sieviešu basketbola izlase ir nacionālā basketbola sieviešu komanda, kas pārstāv Itālijas Republiku starptautiskās basketbola sacensībās, tādās kā Eiropas čempionāts, Pasaules čempionāts, Olimpiskās spēles. Pašlaik Itālijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 33. vietu. Itālijas izlases labākais panākums ir uzvara 1. Eiropas čempionātā, kas norisisnājās Itālijas galvaspilsētā Romā 1938. gadā.

Panākumi

Olimpiskās spēles 
 1976 — nekvalificējās
 1980 — 6. vieta
 1984 — nekvalificējās
 1988 — nekvalificējās
 1992 — 8. vieta
 1996 — 8. vieta
 2000 — nekvalificējās
 2004 — nekvalificējās
 2008 — nekvalificējās

Pasaules čempionāts

Eiropas čempionāts

Piezīmes un atsauces

Ārējās saites 
 Itālijas basketbola federācija

Sieviešu basketbola izlases
Basketbols Itālijā
Miķeļtornis

Miķeļtornis, arī Miķeļbāka, jeb lībiešu valodā Pize (Pizā) ir ciems Baltijas jūras piekrastē pie Irbes šauruma, Kurzemes ziemeļos, Ventspils novada Tārgales pagastā. 1,5 km uz dienvidiem no ciema iet reģionālais autoceļš P124 (Ventspils—Kolka). Attālums līdz Ventspilij 43 km, līdz Rīgai - 188 km.

Ciemā atrodas augstākā bāka Latvijā — Miķeļbāka, 1893. gadā celta luterāņu baznīca, Pizes lībiešu kapsēta. No bākas, kas savulaik nosaukta Krievijas imperatora Aleksandra II brāļadēla vārdā (), latviskojot cēlies ciema mūsdienu nosaukums. Kaut arī vasaras atpūtnieku uzņemšana ir galvenā saimniecības nozare ciemā (ir kempings un vairākas viesu mājas), pat vasaras vidū plašās smilšu pludmales pie Miķeļtorņa ir salīdzinoši maz izmantotas.

Miķeļtornis ir viens no 12 Ziemeļkurzemes lībiešu zvejniekciemiem. Līvi šeit vēl 1930. gados veidoja kopienu ar savu valodu, dzīvesveidu un tradīcijām, tomēr vēlākajos gadu desmitos tie ir gandrīz pilnībā pārlatviskojušies.

Atsauces

Skatīt arī 
 Miķeļbāka
Trubčevska

Trubčevska () — pilsēta Krievijā, Brjanskas apgabala dienvidos, Trubčevskas rajona administratīvais centrs. Tajā dzīvo 15,5 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Desnas upes krastā, 94 km uz dienvidiem no Brjanskas.

Vecākā Brjanskas apgabala pilsēta. XII—XIV gs. — neatkarīgās Trubčevskas-Kurskas kņazistes galvaspilsēta. No 1356. gada — Lietuvas lielkņazistē, no 1500. — Maskavijā, Krievijā (no 1611. līdz 1644. Žečpospoļitā).

No 1778. līdz 1920. gadam Trubčevska bija apriņķa pilsēta Orlas guberņā, 1920.—1924. g. — Brjanskas guberņā.

Iedzīvotāju skaits 

Brjanskas apgabala pilsētas
Novozibkova

Novozibkova () — pilsēta Krievijā, Brjanskas apgabala rietumos. Novozibkova ir apgabala pakļautības pilsēta un arī Novozibkovas rajona administratīvais centrs. Tajā dzīvo 41,9 tūkstoši iedzīvotāju (trešā lielākā apgabala pilsēta). Pilsēta atrodas Kornas upes krastos, 205 km uz DR no Brjanskas.

Novozibkova ir viena no nozīmīgākajām vecticībnieku pilsētām Krievijā ar lielāko šīs konfesijas piekritēju īpatsvaru un to garīgais centrs. Pilsētā no 1963. līdz 2002. gadam atradās bēgpopiešu (beglopopovcu) novirziena vecticībnieku arhibīskapija. Pilsētā joprojām darbojas vecticībnieku garīgā seminārija.

No 1808. līdz 1929. gadam Novozibkova bija apriņķa pilsēta Čerņigovas, Gomeļas un Brjanskas guberņās.

Kopš Čornobiļas AES katastrofas (1986) radiācijas fons Novozibkovā ir ievērojami palielināts. 1 km uz rietumiem no pilsētas sākas dzīvošanai nepiemērota zona ar radiācijas fona intensitāti virs 40 kirī/km².

Iedzīvotāju skaits

Atsauces 

Brjanskas apgabala pilsētas
Graustu miljonārs

"Graustu miljonārs" () ir 2008. gadā izdota Apvienotās Karalistes filma, kuras režisors ir Denijs Boils. Filma uzņemta pēc indiešu autora Vikasa Svarupa 2005. gadā sarakstītās noveles O & A. Filmas darbība notiek Indijā 2006. gadā, kur Indijas variantā spēlei Gribi būt miljonārs? piedalās zēns no Mumbajas graustiem.

Filma iznāca  ASV, taču Latvijā filmas pirmizrāde notika . Filma tika nominēta 10 Kinoakadēmijas balvām 2009. gadā, no kurām saņēma 8 balvas, to skaitā balvu par labāko filmu, labāko režiju un labāko adaptēto scenāriju. Filma saņēmusi lielākoties pozitīvas kritiķu atsauksmes.

Aktieri 
 Devs Patels tēlo Džamalu Maliku.
 Frida Pinto tēlo Latiku.
 Mahdurs Mitals tēlo Salimu Maliku.
 Anils Kapors tēlo Premu Kumaru.
 Irfans Kāns tēlo policijas inspektoru.

Saņemtās balvas

Filmas skaņu celiņš 

Filmas skaņu celiņu sacerēja A. R. Ramans. Tas tika izdots . Skaņu celiņš tika sakomponēts 2 nedēļu laikā, lai gan autors paredzēja sacerēt to 2 mēnešu laikā. Skaņu celiņš ir saņēmis daudz balvas, tai skaitā Amerikas Kinoakadēmijas balvu par labāko oriģinālmūziku un dziesma "Jai Ho" saņēma balvu kā "Labākā dziesma".

 "O Saya" — A. R. Ramans & M.I.A.
 "Riots" (instrumentāla kompozīcija)
 "Mausam & Escape" (instrumentāla kompozīcija)
 "Paper Planes" — M.I.A.
 "Paper Planes DFA REMIX" — M.I.A.
 "Ringa Ringa" — Alka Jagniks & Ilans Aruns
 "Liquid Dance" — Palakads Srirams & Madhumitha
 "Latika’s Theme" — Suzanna D'Mello
 "Aaj Ki Raat" — Sonu Nigams, Mahalaksmijs Liers & Ališa Kinoi
 "Millionaire" — Madhumitha
 "Gangsta Blues" — BlaaZe & Tanvijs Šahs
 "Dreams on Fire" — Suzzanna D'Mello
 "Jai Ho" — Sukhvinders Saings, Tanvijs Šahs & Mahalaksmi Ijers

Atsauces

Ārējās saites 
 

2008. gada filmas
Apvienotās Karalistes romantikas filmas
Drāmas
Warner Bros. filmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas filmas
Eiropas Kino balvas ieguvējas filmas
BAFTA kino balvas ieguvēji (filmas)
Denija Boila filmas
Grieķijas sieviešu basketbola izlase

Grieķijas sieviešu basketbola izlase ir nacionālā basketbola sieviešu komanda, kas pārstāv Grieķijas Republiku starptautiskās basketbola sacensībās, tādās kā Eiropas čempionāts, Pasaules čempionāts, Olimpiskās spēles. Pašlaik Grieķijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 18. vietu. Itālijas izlases labākais panākums ir 5. vieta 2009. gada Eiropas čempionātā.

Panākumi

Olimpiskās spēles 
 1976 — nekvalificējās
 1980 — nekvalificējās
 1984 — nekvalificējās
 1988 — nekvalificējās
 1992 — nekvalificējās
 1996 — nekvalificējās
 2000 — nekvalificējās
 2004 — 7. vieta
 2008 — nekvalificējās

Pasaules čempionāts

Eiropas čempionāts

Atsauces 

Sieviešu basketbola izlases
Basketbols Grieķijā
Vācijas sieviešu basketbola izlase

Vācijas sieviešu basketbola izlase ir nacionālā basketbola sieviešu komanda, kas pārstāv Vācijas Republiku starptautiskās basketbola sacensībās, tādās kā Eiropas čempionāts, Pasaules čempionāts, Olimpiskās spēles. Pašlaik Vācijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 41. vietu. Vācijas izlases labākais panākums ir bronza 1997. gada Eiropas čempionātā.

Panākumi

Pasaules čempionāts

Eiropas čempionāts

Atsauces

Ārējās saites 
 Vācijas basketbola federācija

Sieviešu basketbola izlases
Basketbols Vācijā
Zvārtavas ezers

Zvārtavas ezers (arī Zvārtas ezers) ir caurteces ezers Smiltenes novada Gaujienas pagastā. Garena ezerdobe ar sašaurinājumu austrumu galā. Krasti stāvi, slīpi, vietām zemi; dibens dūņains. Cauri ezeram tek Zvārtavas upīte uz Gauju kā arī ietek divi grāvji. Makrofīti: meldri, niedres, kalmes, kosas, grīšļi, puplakši, glīvenes, elodejas, lēpes, sūrenes. Mīt līdaka, plaudis, asaris, rauda, karūsa, līnis, karpa. Ligzdo ūdensputni. Krastā vairākas peldvietas. Ziemeļu krastā Zvārtavas ciems ar parku. Gar dienvidu krastu iet autoceļš P23.

Atsauces 

Smiltenes novada ezeri
Gaujienas pagasts
Ādaži

Ādaži ir pilsēta Pierīgā, Gaujas kreisajā krastā. Atrodas pie autoceļa A1, 21,6 km no Rīgas centra. Ādažos ir novada administratīvās iestādes, skolas (Ādažu vidusskola, Ādažu sākumskola un Ādažu Brīvā Valdorfa skola), bērnudārzs Strautiņš, vairāki veikali (Maxima, Rimi, Elvi) un pakalpojumu uzņēmumi. Gar Ādažiem plūst Latvijas garākā upe Gauja, pilsētu divās daļās dala tās atteka Vējupe.

Ģeogrāfija 

Atrodas Piejūras zemienes Rīgavas līdzenumā. Vidējā gaisa temperatūra janvārī ir −5,5 °C — -6 °C, jūlijā — +17 °C. Nokrišņu daudzums 650-700 mm gadā, bezsala perioda vidējais ilgums ap 150 dienām.

Vēsture 

Mūsdienu Ādažu pilsēta veidojies ap kādreizējās Gaujas muižas (Aahof) jeb Gaujas-Pļavas muižas centru, bet ciema jaunākā daļa Vējupes labajā krastā — ap Rembergu muižas (Ringenberg) centru. Gaujas muiža atradās senajā Bukultu pils jeb Jauno dzirnavu draudzes novada (Kirchspiel Neuermühlen) teritorijā, kas ietvēra pašreizējo Bukultu un Baltezera teritoriju, 19. gadsimtā to dēvēja par Ādažu-Carnikavas draudzes novadu.

Dažreiz par vēsturiskajiem Ādažiem uzskata tagadējos Bukultus, kur 13. gadsimtā Livonijas ordenis pie lielceļa uzcēla Neiermīles dzirnavas un pili. Jānis Endzelīns pieļāvis, ka šī vieta arī varētu būt devusi Ādažu vārdu no lībiešu ādøs ar nozīmi ‘tievs’, ‘šaurs’, kā šaura sauszeme, kas iespraudusies starp trijiem ezeriem.

No 1990. gada Ādažus klasificēja par lielciemu. 2022. gada 1. jūlijā saskaņā ar Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumu Saeima Ādažiem piešķīra pilsētas tiesības.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Saimniecība 
Lielākie Ādažos reģistrētie uzņēmumi pēc apgrozījuma 2020. gadā bija spirta ražotājs Berlat Grupa, jūras produktu konservu ražotājs KH Select, vairumtirgotāja un zāģmateriālu ražotāja Hornbaek Baltic, gaļas ražotājs "Ādažu desu darbnīca". 

Plaši pazīstams zīmols ir Ādažu čipsi, kurš ietilpst Orkla Latvija grupā un kura pirmsākumi meklējami 1972. gadā. Ādažiem pieguļošā Birznieku ciema teritorijā otrpus šosejai atrodas divas Orkla pārtikas izstrādājumu rūpnīcas, kurās tiek ražoti zīmola Laima un ārvalstu zīmolu saldumi.

Cilvēki 
 Fēlikss Cielēns, politiķis, Latvijas ārlietu ministrs (1926–1928), LCP memoranda autors 
 Eduards Grantskalns, lauksaimnieks un politiķis, LCP memoranda parakstītājs
 Alberts Kauls, lauksaimnieks un politiķis
 Kārlis Taube, gleznotājs.

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites
Pizas tornis

Pizas tornis () jeb kampanile ir Itālijas pilsētas Pizas katedrāles zvanu tornis. Tornis atrodas pie Katedrāles laukuma. Pieder pie ēku kompleksa, kura pamatu veido četras ēkas (ieskaitot torni). Tornis ir ieguvis ievērību ar savu slīpumu.

Tornis ir 55,86 m augsts tā īsākajā pusē un 56,70 m augsts tā augstākajā pusē. Torņa masa sasniedz 14 500 tonnas, tornī ir 244 vai 246 pakāpieni (no septītā stāva dzegas līdz zvanu telpas stāva grīdai ved 4 pakāpieni ziemeļu pusē un 6 — dienvidu pusē). Pamatu diametrs sasniedz 19,6 metrus.

Pizas tornis kopumā tika celts 3 periodos 177 gadu laikā. Torņa celtniecība tika uzsākta 1173. gadā, Bonnano Pizanno (Bonanno Pisano) tiek uzskatīts par torņa projekta autoru. Celtniecība nezināmu iemeslu dēļ tika pārtraukta ap 1178. gadu, kad tika uzbūvēta daļa no ceturtā stāva. Pēc ilgāka laika slānī, kas sastāv no mīkstiem jūras māliem, grunts zaudēja savu blīvumu, tā nevarēja nodrošināt nepieciešamo izturību, lai tornis neapgāztos. Otrā celtniecības kārta tika uzsākta ap 1272. gadu, tos vadīja Džovanni di Simone (Giovanni di Simone). Pastāv iespēja, ka ap šo laiku māla slāņa nestspēja bija palielinājusies. Šoreiz celtniecība tika pārtraukta ap 1278. gadu, kad tika uzcelti jau septiņi stāvi. Tiek uzskatīts, ka tornis varēja sagāzties, ja tā celtniecība tiktu pabeigta tad. Ap 1360. gadu tika izbūvēta zvanu telpa. Ap šo laiku māla slānis bija sablīvējies vēl vairāk. Zvanu telpas izbūves autors ir Tommazo Pizano (Tommaso di Andrea Pisano). Darbs pie tās tika pabeigts ap 1370. gadu.

Tornis bija šķībs jau zvanu telpas izbūves laikā, tāpēc šī telpa tikusi būvēta nedaudz vertikālāk nekā pārējais tornis un zvanu telpa ir daudz taisnāka nekā pats tornis. Pati šķiebšanās sākusies jau torņa būvniecības laikā. Tornim ir 7 zvani, no kuriem smagākais ir 3620 kg, tas ticis izveidots 1654. gadā.

Ir bijuši vairāki centieni samazināt torņa šķībumu, tomēr šāda iejaukšanās ir palielinājusi sānsveri. Rekonstrukcijas laikā, kas notika laikposmā no 1990. līdz 2001. gadam, tornis bija sašķiebies par 5,5 grādiem, taču pašlaik torņa slīpums sasniedz tikai 3,99 grādu.

1987. gadā Katedrāles laukums (kopā ar tā sastāvā ietilpstošo Pizas torni) tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa

Celtnes un būves Itālijā
12. gadsimta arhitektūra
13. gadsimta arhitektūra
Rumānijas sieviešu basketbola izlase

Rumānijas sieviešu basketbola izlase ir nacionālā basketbola sieviešu komanda, kas pārstāv Rumānijas Republiku starptautiskās basketbola sacensībās, tādās kā Eiropas čempionāts, Pasaules čempionāts, Olimpiskās spēles. Pašlaik Rumānijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 44. vietu. Rumānijas izlases labākais panākums ir 6. vieta 1959. gada Pasaules čempionātā.

Panākumi

Pasaules čempionāts

Eiropas čempionāts

Piezīmes un atsauces 

Sieviešu basketbola izlases
Basketbols Rumānijā
Serbijas sieviešu basketbola izlase

Serbijas sieviešu basketbola izlase ir nacionālā basketbola sieviešu komanda, kas pārstāv Serbijas Republiku starptautiskās basketbola sacensībās, tādās kā Eiropas čempionāts, Pasaules čempionāts, Olimpiskās spēles. Pašlaik Serbijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 10. vietu. Serbijas izlases labākais panākums ir 1. vieta 2015. gada un 2021 Eiropas čempionātā.

Panākumi

Eiropas čempionāts 

 2005 — 9. vieta
 2007 — 11. vieta
 2009 — 13.—16. vieta
 2011 — nekvalificējās
 2013 — 4. vieta
 2015 — Čempiones
 2017 — 11. vieta
 2019 — 3. vieta
 2021 — Čempiones

Piezīmes un atsauces 

Sieviešu basketbola izlases
Basketbols Serbijā
Slovākijas sieviešu basketbola izlase

Slovākijas sieviešu basketbola izlase ir nacionālā basketbola sieviešu komanda, kas pārstāv Slovākijas Republiku starptautiskās basketbola sacensībās, tādās kā Eiropas čempionāts, Pasaules čempionāts, Olimpiskās spēles. Pašlaik Slovākijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 23. vietu. Slovākijas izlases labākais panākums ir sudrabs 1997. gada Eiropas čempionātā.

Panākumi

Olimpiskās spēles 
 1976 — nekvalificējās
 1980 — nekvalificējās
 1984 — nekvalificējās
 1988 — nekvalificējās
 1992 — nekvalificējās
 1996 — nekvalificējās
 2000 — 7. vieta
 2004 — nekvalificējās
 2008 — nekvalificējās
 2016- nekvalificējās
 2020 - nekvalificējās

Pasaules čempionāts

Eiropas čempionāts

Atsauces 

Sieviešu basketbola izlases
Basketbols Slovākijā
Ungārijas sieviešu basketbola izlase

Ungārijas sieviešu basketbola izlase ir nacionālā basketbola sieviešu komanda, kas pārstāv Ungārijas Republiku starptautiskās basketbola sacensībās, tādās kā Eiropas čempionāts, Pasaules čempionāts, Olimpiskās spēles. Pašlaik Ungārijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 32. vietu. Ungārijas izlases labākais panākums ir sudraba medaļas 1950. un 1956. gada Eiropas čempionātā.

Panākumi

Olimpiskās spēles 
 1976 — nekvalificējās
 1980 — 4. vieta
 1984 — nekvalificējās
 1988 — nekvalificējās
 1992 — nekvalificējās
 1996 — nekvalificējās
 2000 — nekvalificējās
 2004 — nekvalificējās
 2008 — nekvalificējās

Pasaules čempionāts

Eiropas čempionāts

Piezīmes un atsauces

Ārējās saites 
 

Sieviešu basketbola izlases
Basketbols Ungārijā
Muzikālā notācija

Muzikālā notācija ir zīmju sistēma vizuālai mūzikas attēlošanai.

Vēsture 
Mūsdienu nošu pierakstīšanas sistēma radās viduslaiku Eiropā, taču jau ilgi pirms tam atšķirīga nošu pierakstīšana tika lietota dažādās zemēs.
Mūsdienu nošu nosaukumus radīja itāļu benediktiešu mūks Gvido no Areco, kurš dzīvoja apmēram no 991. līdz 1033. gadam. Nosaukumi radīti no Jānim Kristītājam veltītas dziesmas pirmajām zilbēm:

Ut queant laxis 
resonare fibris 
Mira gestorum 
famuli tuorum,, 
Solve polluti 
labii reatum, 
Sancte Iohannes.

17. gadsimtā vairumā zemju "ut" tika nomanīts ar skanīgāko "do".

Nošu nosaukumi un izvietojums 
Uz pirmās palīglīnījas-"Do"
Zem nošu līnijām-"Re"
Uz 1. nošu līnijas-"Mi"
Starp 1. un 2. nošu līniju atrodas "Fa"
Uz 2. nošu līnijas-"Sol"
Starp 2. un 3. nošu līniju atrodas "La"
Uz 3. nošu līnijas-"Si"
Starp 3. un 4. nošu līniju atrodas "Do*"
Uz 4. nošu līnijas-"Re*"
Starp 4. un 5. nošu līniju atrodas "Mi*"
Uz 5. nošu līnijas-"Fa*"

 — 2. pakāpes oktāva, bieži vien lieto liekot diēzus.

Mūzikas teorija
FIBA Pasaules rangs

FIBA Pasaules rangs ir Starptautiskās basketbola federācijas izdots rangs, kas tiek veidots pēc izlašu ieņemtajām vietām FIBA sacensībās pēdējo 2 Olimpisko spēļu (8 gadu) ciklu laikā. Tiek veidoti atsevišķi rangi sievietēm, vīriešiem un ir vēl kopējais rangs. Vislielākais koeficients sacensībās iegūtajām vietām ir Pasaules čempionātā un Olimpiskajās spēlēs iegūtajām vietām.

Rangs

Vīrieši

Sievietes

Atsauces

Ārējās saites 
 FIBA rangs:
 vīriešiem 
 sievietēm 
 kopīgais 
 FIBA.com mājaslapa 

Pasaules rangs
Baltinava

Baltinava (arī Baļtinova) ir ciems Balvu novadā, Baltinavas pagasta centrs, Supenkas abos krastos pie autoceļa P45. Kopš 2009. gada — novada (iepriekš — pagasta) centrs. Attālums līdz Balviem — 36 km, līdz Rīgai — 254 km.

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Baltinavas muižas (Baltinowskaja) centru. 1925. gadā piešķirts biezi apdzīvotas vietas statuss. Baltinavā ir vidusskola, vairāki veikali, aptieka, pagasta muzejs, katoļu baznīca un pareizticīgo baznīca. Baltinavas katoļu baznīca un tās ērģeles, Baltinavas pareizticīgo baznīca, Baltinavas muižas parks un Baltinavas pagasta tiesa ir valsts kultūras pieminekļi.

Atsauces 

 
Baltinavas pagasts
Latvijas pagastu centri
Staroduba

Staroduba () ir pilsēta Brjanskas apgabala dienvidrietumos Krievijā, Starodubas rajona administratīvais centrs. Tajā dzīvo 18,4 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Babincas upes krastos, 165 km uz dienvidrietumiem no Brjanskas.

Vēsture 
Starodubas kņazisti Maskavas lielkņazs Joans III pakļāva pēc Krievijas—Livonijas—Lietuvas kara 1503. gadā.
17.-18. gadsimtos Staroduba bija slavena kā viena no lielākajām Mazkrievijas pilsētām, Starodubas pulka (guberņas analogs) administratīvais centrs. Pēc 1781. gada skaitīšanas, Starodubā bija ap 1000 namu. Līdz 20. gadsimta sākuma Starodubā bija vairāk nekā 20 baznīcu. No 1782. līdz 1929. gadam Staroduba bija apriņķa pilsēta Čerņigovas, Gomeļas un Brjanskas guberņās.

Iedzīvotāju skaits

Atsauces 

Brjanskas apgabala pilsētas
Blackground Records

Blackground Records ir ASV ierakstu kompānijas, kura savu darbību uzsāka 1993. gadā. Kompāniju izveidoja advokāts un mākslinieku menedžeris Berijs Hankersons un viņa dēls Jomo Hankersons.

Šobrīdējies izpildītāji 
 Aaliyah
 Ashley Parker Angel
 Hardnox
 JAK
 JoJo
 Kali Girls
 Kasey Butler
 Lea
 Tank
 Timbaland
 Timbaland & Magoo
 Static Major

Katalogs

Ārējās saitess 
 Blacground Records Myspace lapa 

Ierakstu kompānijas
Pogara

Pogara () ir vēsturiskā pilsēta (tagad — pilsētciemats) Krievijā, Brjanskas apgabala dienvidos, Pogaras rajona administratīvais centrs. Tajā dzīvo ap 11 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Sudostes upes labajā krastā, 130 km uz DR no Brjanskas.

Vēsture 

Pogara ir ļoti sena pilsēta. Pirmoreiz tā minēta 1155. gadā, bet līdz 17. gadsimtam tā tikusi saukta par Radogošču () vai Radošču (). 17. gs. sākumā, kazaku cīņas ar poļu iebrucējiem laikā, tā tika pilnīgi izdedzināta, tādēļ pēc tam, kad bija uzcelta no jauna, saņēma jaunu nosaukumu — Pogara.

No 1782. līdz 1797. gadam Pogara bija apriņķa pilsēta, bet vēlāk tā bija pievienota Starodubas apriņķim, Čerņigovas guberņas sastāvā.

1925. gadā Pogara tika noteikta par ciemu; 1938. gadā kļuva par pilsētciematu, tomēr līdz pat šodienai Pogaru bieži sauc par pilsētu. No 1929. gada Pogara ir rajona centrs.

Pogaras cigāri 

Pogara ir pazīstama ar savu cigāru fabriku, kas darbojas kopš 1910. gada līdz mūsdienām. Tā ir vienīgā cigāru fabrika Krievijā.   Pogaras cigārus smēķē Vinstons Čērčils  un, pēc leģendas, arī Fidels Kastro.

Iedzīvotāju skaits

Piezīmes un atsauces 

Brjanskas apgabala pilsētas
Fokina (Brjanskas apgabals)

Fokina () ir apgabala pakļautības pilsēta Krievijā, Brjanskas apgabala ziemeļos, pie Djatkovas un Brjanskas administratīvo rajonu robežas. Tajā dzīvo ap 15 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Bolvas upes labajā krastā, 12 km uz ziemeļiem no Brjanskas pilsētas robežas.

Maļcova cements 

Fokina ir jaunā pilsēta. Līdz 1964. gadam tā bija pilsētciemats Cementnija. Šāds nosaukums saistīts ar faktu, kā 1899. gadā šeit tika uzbūvēta liela  cementa rūpnīca Mal'covskij portlandcement (Maļcovu dinastija bija visu vietējo zemes īpašnieks). Līdz 1922. g. šī rūpnīca bija Žizdras apriņķa, Kalugas guberņas sastāvā, bet tajā gadā visa Žizdras apriņķa rietumu daļa tika pievienota Djatkovas pagastam (Bežicas apriņķa).

20. gadsimta otrajā pusē šī rūpnīca bija ievērojami palielināta, un tagad tā ir vislielākā Krievijā un Eiropā.

Šodien 

Jaunais pilsētas nosaukums ir par godu revolucionāram Ignatam Fokinam (1889—1919), kas cīnījās par padomju varu Brjanskā.

Līdz 2002. gadam Fokina (Cementnija) bija Djatkovas rajona sastāvā, bet tagad Fokina ir apgabala pakļautības pilsēta. Tajā ir dzelzceļa stacija starp Brjansku un Vjazmu.

Pēc cementa ražošanas, ekoloģiska situācija pilsētas centrā ir nelabvēlīgā. No 1969. gada pilsētai pieder bijušais ciems (tagad — daudzstāvu mikrorajons) Šibeņeca, 5 km uz dienvidrietumiem no pilsētas, kur šodien vairāk nekā 10 tūkstoši iedzīvotāju.

Iedzīvotāju skaits

Piezīmes un atsauces 

Brjanskas apgabala pilsētas
Lorēna Džeksone

Lorēna Elizabete Džeksone (; dzimusi ) ir Austrālijas basketboliste, spēlē centra pozīcijā, Austrālijas sieviešu basketbola izlases dalībniece. Pašlaik (2012) pārstāv Spānijas klubu Valensijas "Ros Casares" un WNBA klubu Sietlas "Storm". Kopā ar Austrālijas izlasi ir izcīnījusi 2000., 2004. un 2008. gada olimpisko spēļu sudraba medaļas un . gada bronzas medaļu basketbola turnīrā.

Ārējās saites 

1981. gadā dzimušie
Austrālijas basketbolisti
Basketbola uzbrucēji
Basketbola centri
WNBA spēlētājas
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Jaundienvidvelsā dzimušie
Pasaules čempioni basketbolā
Agent M

Agent M ir igauņu rokgrupa. Grupa pastāv no 2005. gadā. Grupa dziesmas izpilda angļu un igauņu valodā. Grupa 2007. gadā izdeva savu debijas albumu Spionaaž.

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

2000. gadu mūzikas grupas
2010. gadu mūzikas grupas
Igaunijas rokgrupas
Igaunijas alternatīvā roka grupas
Igaunijas jaunā viļņa grupas
Svešņikovs

Svešņikovs (, no све́чник — 'sveču lējējs'; sieviešu dzimtē Svešņikova (Све́шникова)) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Jevgeņijs Svešņikovs (Евгений Свешников; 1950) — Krievijas šahists, lielmeistars, kā arī treneris un šaha literatūras autors;
 Vladimirs Svešņikovs (Владимир Свешников; 1986) — Latvijas starptautiskais meistars šahā.

Skatīt arī 
 Svečņikovs

Krievu uzvārdi
Jans Matejko

Jans Aloīzijs Matejko (, dzimis , miris ) bija poļu gleznotājs, kurš pazīstams ar Polijas vēstures batālo un vēsturisko ainu glezniecību, tā stiprinādams poļu nacionālo garu laikā, kad nepastāvēja Polijas valsts.

Dzimis Krakovas brīvpilsētā, kā devītais bērns vienpadsmit bērnu ģimenē. Tēvs bija čehu izcelsmes skolotājs, bet māte - jauktas poļu - vācu izcelsmes. Skolā Jana Matejko sekmes bija visai pieticīgas, izņemot zīmēšanu, tāpēc, par spīti vājajām sekmēm, viņš tika uzņemts Krakovas mākslas akadēmijā. Vēlāk papildinājās Minhenē un Vīnē, bet vēlāk atgriezās Krakovā, kur nodzīvoja līdz sava mūža galam. Džives sākumā būdams visai trūcīgs, kopš 1865. gada, kad Matejko ieguva zelta medaļu Parīzes salonā, viņa finansiālais stāvoklis būtiski uzlabojās. Janvāra sacelšanās laikā Matejko finansiāli atbalstīja nemierniekus.

Pazīstamas Matejko gleznas

Ārējās saites 

1838. gadā dzimušie
1893. gadā mirušie
Polijas gleznotāji
Romantisma gleznotāji
Poļu mākslinieki
Mazpolijas vojevodistē dzimušie
Karačeva

Karačeva () ir pilsēta Brjanskas apgabala austrumos Krievijā, Karačevas rajona administratīvais centrs. Tajā dzīvo 19,6 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Sņežetas upes labajā krastā, ap 40 km uz austrumiem no Brjanskas.

Vēsture 
Karačeva ir viena no vecākajām pilsētām Brjanskas apgabalā. Tā pirmoreiz minēta hronikā 1146. gadā, kopā ar Brjansku un Sevsku. 13.-14. gadsimtā tā bija neatkarīgās Karačevas kņazistes galvaspilsēta. Šīs kņazistes teritorija bija izstiepta no Mosaļskas ziemeļaustrumos līdz Donas upei dienvidaustrumos.
No 1356. gada Karačeva bija Lietuvas lielkņazistes, no 1503. — Maskavijas, vēlāk Krievijas caristes pakļautībā.

Ap 1615. gadu Juku laikos (Смутное время) Karačevu gandrīz iznīcināja Polijas-Lietuvas kopvalsts karaspēks, tādēļ 1618. gadā Maskavā esot pieņemts lēmums pavisam likvidēt šo pilsētu, bet tas drīz atcelts.

No 1778. līdz 1920. gadam Karačeva bija apriņķa pilsēta Orlas guberņā, tad Brjanskas guberņā (1920—1929).

Iedzīvotāju skaits 

Brjanskas apgabala pilsētas
Rabīniskais jūdaisms

Rabīniskais jūdaisms (ivritā: "Yahadut Rabanit" - יהדות רבנית) ir jūdaisma veids, kas radās pēc Jeruzālemes tempļa pilnīgās iznīcināšanas 1. gadsimta 70. gados. Faktiski, visi mūsdienu reliģiskie ebreji, neskatoties uz atšķirībām, ir rabīniskā jūdaisma sekotāji. Vienīgi, savulaik spēcīgais, taču mūsdienās gandrīz izzudušais karaītisms, noliedz rabīnu uzsvaru uz orālo Toru, kā tā definēta Mišnā un Talmudā, un seko tikai rakstītajai Torai.

Izcelsme 

Ņemot vērā, ka upurēšana Jeruzālemes templī, un citi tradicionālie rituāli, pēc 70. gada vairs nebija iespējami, laika posmā starp otro un sesto gadsimtu rabīni romiešu Palestīnas provincē un sasanīdu Babilonijā radīja Mišnu un Talmudu, kas izveidoja tādu jūdaisma formu, kas ebreju diasporā var pastāvēt arī bez Tempļa. 

Rabīniskais jūdaisms uzsver mutvārdu Toras nozīmi. Paralēli rakstītajai Torai, ko Mozus saņēma no Dieva Sinajā, viņš esot saņēmis arī mutvārdu Toru, kas gadsimtiem ilgi tika nodota nākamajām paaudzēm, taču netika pierakstīta. Mutvārdu Tora ir saturējusi ikdienas uzvedības noteikumus, kā arī sīkāk izskaidrojusi rakstīto Toru. Mozus esot šīs zināšanas nodevis citiem ebreju cilšu vadoņiem. Atsauces uz šādu kārtību rodamas Otrās Mozus grāmatas 18. nodaļā  un Ceturtās Mozus grāmatas 11. nodaļā. 

Pēc tempļa nopostīšanas un represijām, kam tika pakļauti ebreji un viņu ticība, radās briesmas, ka šīs mutvārdu zinības varētu izzust, tāpēc mūsu ēras pirmajos gadsimtos tās tika pierakstītas, kodificētas un izskaidrotas. Tāpēc Talmuds ir tikpat svēts un obligāts, kā Tora.

Atsauces 

Jūdaisms
Ebreju vēsture

cs:Judaismus#Rabínské období
Mazkrievija

Mazkrievija, jeb Mazā Krievija (; kalks no viduslaiku ) ir dažādu Ukrainas zemju vēsturisks nosaukums. Mūsdienās šo terminu oficiāli nelieto, bet to mēģina atjaunot Ukrainas vienotības pretinieki.

Vēsture 
1253. gadā Romas pāvests Inocents IV izsludināja krusta karu pret Mongoļu impērijas iebrukumu Krievzemē un 1254. gadā piešķīra Galīcijas-Volīnijas lielkņazam Danielam Romanovičam titulu Krievijas karalis (rex Rutheniae).
Pēc Krievijas ortodoksās baznīcas sadalīšanās divās metropolijās 1303. gadā Konstantinopoles patriarhātā ieviesās Mazkrievijas apzīmējums, ar Lielkrieviju apzīmējot Kijevas metropolīta daļu Zelta Ordai pakļautajā Krievzemē. Zināms, ka 1335. gadā Galīcijas-Volīnijas kņazs Jurijs Boļeslavs (Юрій-Болеслав Тройденович, valdīja 1324—1340) vēstulē Vācu ordenim sevi dēvēja par "Visas Mazkrievijas hercogu" ().

Laikā no 15. līdz 16. gadsimtam Polijai un Lietuvai pakļautās austrumslāvu zemes dēvēja par Krievzemi, bet Maskavas lielkņaziem pakļautās zemes par Maskaviju.

Pēc Krievijas caristes izveidošanās 17. gadsimtā Mazkrievijas nosaukumu attiecināja uz senkrievu zemēm, kas atradās Žečpospoļitas sastāvā. Pēc 1654. gada Perejaslavas radas lēmuma, ar "Mazkrieviju" ("Kreisā krasta Ukraina") apzīmēja tobrīd Krievijas okupētās Ukrainas ziemeļu un сentrālo daļu, kas kā Ukrainas hetmanāta daļa tika pakļauta Krievijas caristes protektorātam.
Pēc Andrusova pamiera līguma Krievijas cars Aleksejs I Romanovs un viņa pēcnācējs Fjodors III Romanovs savam titulam pievienoja nosaukumu "visas Lielās un Mazās un Baltās Krievijas patvaldnieks" ().

Krievijas impērijas ķeizars Aleksandrs I Romanovs 1802. gadā Dņepras kreisā krasta Ukrainā lika izveidot Mazkrievijas ģenerālgubernatūru ar pārvaldes centru Poltavā. 1835. gadā to pārdēvēja par Čerņigovas, Poltavas un Harkovas ģenerālgubernatūru ar centru Poltavā (1835—1837), vēlāk Harkovā (1837—1856).

Pēc ģenerālgubernatūras likvidēšanas 1856. gadā vārds "Mazkrievija" pakāpeniski kļuva par visas Ukrainas sinonīmu. No 1922. gada PSRS sastāvā kopā ar Ukrainas PSR.

Skatīt arī 
 Jaunkrievija

Mazkrievijas teritorijas izmaiņas

Atsauces

Ārējās saites 
 Малорусская Народная Историческая Библиотечка 
 Р. Храпачевский. Русь, Малая Русь и Украина 
 А. В. Стороженко. Малая Россия или Украина  
 П. М. Богаевский. Присоединение Малороссии к Московскому царству  

Krievijas vēsture
Ukrainas vēsture
Ukrainas vēsturiskie reģioni
Zlinka

Zlinka () — pilsēta Krievijā, Brjanskas apgabala dienvidrietumos, Zlinkas rajona administratīvais centrs. Tajā dzīvo 5,5 tūkstoši iedzīvotāju (vismazākā pilsētā Brjanskas apgabalā). Pilsēta atrodas Zlinkas upes krastos, 225 km uz dienvidrietumiem no Brjanskas, 6 km no Baltkrievijas robežas.

Zlinka bija dibināta ar vecticībniekiem, un arī šodien pilsētā dzīvo daudz vecticībnieku, kā bēgpopiešu, tā arī bezpopiešu.

No 18. gadsimta līdz mūsdienām Zlinka ir slavena ar savu kokgriezumu. Pilsētas ielās ir daudz skaistu privātmāju.

Kopš 1887. gada, 6 km uz ziemeļiem no Zlinkas pilsētas ir stacija Zlinka Brjanskas-Gomeļas dzelzceļa līnijā (Viškovas pilsētciematā).

Kopš Čornobiļas AES katastrofas (1986) radiācijas fons Zlinkā ir ievērojami palielināts.

Iedzīvotāju skaits

Atsauces 

Brjanskas apgabala pilsētas