joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Debeltosa

Debeltosa jeb Deultuma (, , ) bija sena pilsēta un bīskapija Trāķijā (tagad Bulgārijā). Tā atrodas pie Sredeckas upes grīvas, Mandras ezera rietumu krastā, kas agrāk bija savienots ar Burgasas līci. Netālu atrodas mūsdienu ciems Debelta.

Vēsture 
Debeltosa (trāķiski: Debeltona - "teritorija ar diviem purviem") tika dibināta kā Apollonia Pontica tirdzniecības centrs 7. gadsimtā pr.Kr. No 6. līdz 4. gadsimtam pr.Kr. apmetne kalpoja kā svarīgs tirdzniecības centrs starp trāķiešiem un grieķiem.

46. gadā Debeltosa tika pievienota Romas impērijai un kļuva par Trāķijas provinces daļu. Debeltosā līdz 69. gadam tika plānots uzcelt koloniju Augusta VIII leģiona veterāniem, taču pilsoņu kara dēļ celtniecība tika atlikta. Veterāni Debeltosā apmetās, domājams, dēļ tuvuma ar blakus esošo Mēzijas reģionu, kur pirms tam atradās VIII leģions. Vieta veterānu kolonijai tika izraudzīta arī tādēļ, ka tie bija pienācīgi sagatavoti, lai nosusinātu vietējos purvus un ļautu apgūt un izmantot šo rajonu. Tādējādi kolonija tika uzcelta imperatora Vespasiāna valdīšanas laikā un tika nosaukta Colonia Flavia Pacis Deultensium jeb Colonia Flavia Pancensis Deultum. Vārda miers (Pacis) iekļaušana nosaukumā, domājams, bija saistīta ar pilsoņu kara beigām. Pilsētai bija plaša teritorija, par ko liecina atrastie uzraksti Pančevā un Sladki Kladencos pie Burgasas.

Plīnijs Vecākais piemin pilsētu savā darbā "Naturalis Historia". 82. gadā Deultumas iedzīvotāji iestājās par to, lai Tits Avīdijs Kvajetuss kļūtu par pilsētas aizgādni. Lai atzīmētu Deultumas 30 gadu dibināšanas jubileju, imperators Trajāns lika izkalt bronzas piemiņas monētas. Starp 130. un 150. gadu pilsēta cieta nopietnus zaudējumus no barbaru uzbrukumiem.

2. gadsimta beigās un 3. gadsimta sākumā Deultuma bija izpletusies 62 akrus lielā platībā. Tur bija arī tempļi, veltīti Asklēpijam un Kibelei. Naudas kaltuve bija aktīva Deultumā no Karakallas līdz imperatora Filipa Araba valdīšanas laikam. Pilsēta tika pieminēta Antonina maršrutā 3. gadsimta sākumā. Pēc kronēšanās imperators Filips Arabs ceļoja caur Deultumu 244. gadā ceļā no Kirkesionas un Romu, un adventus monētas tika izkaltas par godu viņa atbraukšanai.

Deultumu izlaupīja goti 3. gadsimta otrajā pusē, bet drīz pēc tam pilsēta atkopās. Vēlāk pilsēta kļuva par Hemimontas provinci, un 294. gadā imperators Diokletiāns ceļoja caur Deultumu ceļā no Sīrijas uz Nikomēdiju. 

Diokletiāns vai Konstancijs II uzlika Deultumai un tās apkārtnei nodokļus I, II un III leģiona uzturēšanai. 

377. gadā kaujā pie Deultumas, karā ar gotiem (376–382), Austrumromas armija tika sakauta un pilsēta tika izlaupīta. Vēlāk Deultuma tika atjaunota, bet mazākā mērogā. 5. gadsimta otrajā pusē pilsētai tika uzcelti jauni mūri, bet visi nami ārpus mūriem tika nojaukti, lai uzbrucēji tos nevarētu izmantot aizsegam. Neskatoties uz to, mūrus sagrāva avāri un slāvi 6. gadsimta beigās.

Atsauces

Ārējās saites

Bulgārijas vēsture
Senās Grieķijas pilsētas
Senās Romas pilsētas
Burgasas apgabals
Bulgārijas arheoloģijas pieminekļi
Kahetija

Kahetija jeb Kahetijas mhare (, Ḳaxetis mxare, ) ir viena no Gruzijas mharēm, atrodas valsts austrumos. Mhare tika izveidota 1990. gados no vēsturiskās Kahetijas un Tušetijas. Kahetijas mhares administratīvais centrs ir Telavi. 2016. gadā mharē dzīvoja 318 tūkstoši iedzīvotāju. Kahetija robežojas ar Krieviju ziemeļos (Dagestānu un Čečeniju), austrumos un dienvidos robežojas ar Azerbaidžānu, bet rietumos robežojas ar Gruzijas Lejaskartlijas un Mchetas-Mtianeti mharēm.

Atsauces

Ārējās saites
Tadejs Pogačars

Tadejs Pogačars (; dzimis ) ir Slovēnijas šosejas riteņbraucējs, pārstāv UCI WorldTeam komandu . Viņš ir 2020. un 2021. gada velobrauciena Tour de France uzvarētājs. Uzvarot 2020. gada Tour de France kopvērtējumā, kļuva par visu laiku otro jaunāko tūres uzvarētāju (aiz 1904. gada uzvarētāja 19 gadus vecā Anrī Kornē).

Karjera 

2018. gadā uzvarēja Tour de l'Avenir kopvērtējumā.

2019. gada februārī uzvarēja Volta ao Algarve daudzdienu sacensībās. 2019. gada maijā 20 gadu vecumā uzvarēja Tour of California kopvērtējumā, kļūstot par jaunāko šo sacensību kopvērtējuma uzvarētāju.

2019. gada Vuelta a España Pogačars uzvarēja trijos sacensību posmos un uzvarēja jauno braucēju klasifikācijā, kā arī izcīnīja trešo vietu kopvērtējumā.

2020. gada Tour de France T. Pogačars uzvarēja sacensību kopvērtējumā, jauno braucēju un kalnu braucēju klasifikācijā, kā arī 9., 15. un 20. posmā.

2021. gada sezonu T. Pogačars uzsāka ar uzvaru UAE Tour kopvērtējumā. Jūlijā viņš atkārtja iepriekšējā gada panākumu, kļūstot par 2021. gada Tour de France uzvarētāju. Tāpat kā iepriekšējā gadā, arī šoreiz viņam izdevās uzvarēt arī trijos velobrauciena posmos un kļūt par labāko gan jauno braucēju, gan kalnu braucēju klasifikācijā. Drīz pēc tam T. Pogočars piedalījās 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kur izcīnīja bronzas medaļu grupas braucienā.

2021. gada sezonas beigās T. Pogačars saņēma Vélo d'Or apbalvojumu kā gada labākais riteņbraucējs.

Atsauces

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Slovēnijas riteņbraucēji
Tour de France kopvērtējuma uzvarētāji
Tour de France posmu uzvarētāji
Vuelta a España posmu uzvarētāji
Slovēnijā dzimušie
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskie bronzas medaļnieki riteņbraukšanā
2018.—2019. gada LBL sezona

2018.—2019. gada LBL sezona bija 28. Latvijas Basketbola līgas sezona.
Šajā sezonā spēcīgākie Latvijas klubi spēlēja OlyBet Latvijas—Igaunijas basketbola līgā un seši, kas ierindojās visaugstāk šajā turnīrā, piedalījās LBL augstākās divīzijas izslēgšanas spēlēs, kas sākās 2019. gada 9. aprīlī:
Jūrmala/Betsafe, Latvijas Universitāte, BK Ogre, Valmiera Glass VIA, VEF Rīga un BK Ventspils. Par čempioniem kļuva VEF Rīga, kas finālsērijā ar 4:3 uzvarēja BK Ventspils.

Par 2. divīzijas čempioniem kļuva Gulbenes Buki, kas finālsērijā ar 3:2 uzvarēja BK Ķekava, bet 3. divīzijā uzvarēja BK Cēsis/Cēsu sporta skola, kas finālsērijā ar 2:0 apspēlēja Jaunpils basketbolistus.

Izslēgšanas spēles 

Piezīmes

Atsauces

Ārējās saites 
 LBL mājaslapa
 Eurobasket profils 

2018. gads sportā
2019. gads sportā
2018. gads Latvijā
2019. gads Latvijā
Latvijas Basketbola Līgas sezonas
Gevorgs Gazarjans

Gevorgs Gazarjans (; dzimis  Erevānā) ir armēņu futbolists, kas pārstāv Grieķijas Superlīgas klubu PAS Lamia 1964 un Armēnijas izlasi.

Gazarjans Armēnijas izlasē debitēja  Euro 2008 kvalifikācijas spēlē pret Portugāli, kas beidzās ar rezultātu 1—1. Izlasē viņš aizvadījis 68 spēles un guvis 11 vārtus, 5 no kuriem Euro 2012 kvalifikācijā.

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Armēnijas futbolisti
Armēnijas izlases futbolisti
Gonio cietoksnis

Gonio cietoksnis (gruzīnu: გონიოს ციხე) jeb Apsaras cietoksnis (iepriekšējais nosaukums) bija romiešu priekšpostenis Gruzijā, Adžārijā, Melnās jūras krastā, 15 km uz dienvidiem no Batumi, pie Čorohas upes grīvas. Apdzīvotā vieta atrodas 4 km uz ziemeļiem no Turcijas robežas.

Pirmo reizi cietoksnis minēts 1. gadsimtā Plīnija Jaunākā darbos. Ir arī norāde uz seno vietas nosaukumu Appiana "Mitridata karos" (2.gs.). 2. gadsimtā tā bija labi nocietināta romiešu pilsēta Kolhidā. Vēlāk nonāca Bizantijas pārvaldē. Nosaukums "Gonio" pirmo reizi tiek lietots Trapezundas vēsturnieka Mihaila Panareta ziņojumā 14. gadsimtā. Kādu laiku tur atradās dženoviešu tirdzniecības faktorija. 1547. gadā Gonio kļuva par Otomaņu impērijas daļu un palika tur līdz 1878. gadam, kad pēc Sanstefano līguma Adžārija pārgāja Krievijas impērijas sastāvā. 1647. gada rudenī pēc Evlija Čelebi (Evliya Çelebi) ziņām Gonio ieņēma kazaku flote ar 70 čaikām (kazaku laivām), taču drīz vien cietoksnis tika atkarots ar 1000 turku un 3000 mergelu spēkiem, Torumas valdnieka Gazi Sidi Ahmeda vadībā.

Pilsēta bija pazīstama arī ar savu teātri un hipodromu. Pastāv uzskats, ka apustuļa Matija, kuru izvēlējās kā vienu no divpadsmit Jēzus apustuļiem pēc Jūdas Iskariota nodevības, kaps atrodas Gonio cietoksnī. Taču to nevar pārbaudīt, jo Gruzijas valdība pašreiz ir aizliegusi veikt izrakumus pie kapa. Citi arheoloģiskie izrakumi tiek veikti cietokšņa teritorijā, īpašu uzmanību veltot romiešu periodam.

Gonio pašreiz pārdzīvo tūrisma bumu. Daudzi tūristi no Tbilisi vasaras mēnešos atpūšas pludmalēs, kas skaitās ekoloģiski tīrākas, nekā Batumi peldvietas, kas atrodas 15 km uz ziemeļiem no cietokšņa.

Atsauces 

Gruzijas vēsture
Senās Romas pilsētas
Jans Polancs

Jans Polancs (; dzimis ) ir Slovēnijas šosejas riteņbraucējs, pārstāv UCI WorldTeam komandu . 

Polancs uzvarējis divos Giro d'Italia posmos (2015, 2017), bet 2019. gada Giro d'Italia divus posmus valkāja arī līdera dzelteno krekliņu.

Pārstāvējis Slovēniju 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, grupas braucienā izcīnot 52. vietu.

Atsauces

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Slovēnijas riteņbraucēji
Giro d'Italia posmu uzvarētāji
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Slovēnijā dzimušie
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Artaksata

Artaksata (, ) bija senās Armēnijas galvaspilsēta pie Araksas upes Ararata ielejā. Artaksata bija hellēnisma kultūras centrs Armēnijā. Šeit tika uzcelts pirmais teātris Armēnijas teritorijā.

Vēsture 
Seno Artaksatu uz Araksas upes pussalas dibināja valdnieks Artaksijs I 190. gadā pr.Kr. No iepriekšējā reliģiskā centra Bagaranas uz jauno pilsētu tika pārvestas dievu statujas. Strabons un Plutarhs sauca šo pilsētu par lielu un bagātīgu, un dēvēja to par "armēņu Kartāgu". Saskaņā ar Plutarhu, pēc nostāstiem, Hanibāls ieteica šo vietu pilsētas dibināšanai. Pēc Antioha III sakāves karā ar romiešiem viņš ieradās Armēnijā. Viņš ievēroja milzīgus dabas resursus un izdevīgas vietas apgabalā, kas netika izmantotas, un ieteica armēņu valdniekam uzcelt šeit pilsētu. Valdnieks uzticēja viņam pilsētas celtniecību, tā tapa liela un krāšņa, un valdnieka vārdā nosauktā pilsēta kļuva par Armēnijas galvaspilsētu.

68. gadā pr.Kr. Artaksatas kaujā Lūcijs Lukullus uzveica Tigranu II. Nākamo divu gadsimtu laikā pilsēta konkurējošajām lielvarām bija nozīmīgs militārs mērķis. 

No 58. līdz 63, gadam notika karš starp romiešiem un Partu, un 58. gadā ģenerālis Gnejs Domīcijs Karbulons Artaksatu ieņēma un izpostīja. Armēņu valdnieks Trdats I zaudēja karu ar romiešiem un bija spiests pakļauties Romas varai. Imperators Nerons deva rīkojumu atjaunot pilsētu, un tai tika dots nosaukums Neronija, par godu Neronam. 163. gadā Stacijs Prisks iekaroja Armēniju un atkal Artaksata tika izpostīta. 369. gadā pilsētu izpostīja sasanīdi. Pēc gadsimta notika armēņu sacelšanās pret sasanīdiem. 451. gadā Avarairas un Artaksatas kaujās sacelšanās dalībniekus sakāva sasanīdus atbalstošie armēņi. Kopš tā laika pilsēta zaudēja savu nozīmi. Par Armēnijas jauno centru kļuva Dvina. 

Artaksatas vietā atrodas divas apdzīvotas vietas, apmēram 8 km uz dienvidiem no pašreizējā Artašatas apgabala centra, kas tika konstatētas 1920. gados. Pirmos izrakumus veica padomju arheologi 1970. gados. Vienā no pauguriem atrodas Čorvirapas klosteris, kurš tika uzcelts uz citadeles drupām.

Atsauces 

Armēnijas vēsture
Senās Grieķijas pilsētas
Senās Romas pilsētas
Barry (seriāls)

Barry ir amerikāņu melnās komēdijas televīzijas seriāls, kuru radījuši Aleks Bergs un Bills Heiders. Seriāla pirmizrāde bija 2018. gada 25. martā, to pārraidīja televīzijas kanāls HBO. Bills Heiders tēlo galveno varoni, kura vārdā nodēvēts šovs.

Berijs ir bijušais Amerikas jūras kājnieks Berijs Berkmens, kas strādā kā mazapmaksāts algots slepkava. Vientuļš un neapmierināts ar savu dzīvi, viņš negribot ceļo uz Losandželosu, lai nogalinātu kādu no aktiermākslas grupas (kuru māca Henrija Vinkrera atveidotais Džīns Krūseno) dalībniekiem. Berijs nonāk situācijā, ka viņam jāpiedalās aktiermākslas nodarbībās kopā ar citiem cilvēkiem, kuri grib kļūt par aktieriem Losandželosā. Berijs pieņem skatuves vārdu "Barry Block". Beigās viņš pievienojas šai aktiermākslas grupai un cenšas nevienu vairs nenogalināt.

2018. gada 12. aprīlī HBO apstiprināja seriālu otrajai sezonai, kuras pirmizrāde notika 2019. gada 31. martā. 2019. gada 10. aprīlī HBO apstiprināja seriālu trešajai sezonai.

Seriāls ieguvis trīs Emmy balvas, kā arī trīs reizes nominēts Zelta globusa balvai.

Ārējās saites 

ASV televīzijas seriāli
Melnās komēdijas
Paulīna Fialkova

Paulīna Fialkova (; dzimusi  Brezno) ir slovāku biatloniste. Piedalījusies 7 pasaules čempionātos, kā arī 2 olimpiskajās spēlēs (2014, 2018), kur labākais sasniegums ir 5. vieta individuālajā distancē 2018. gadā.

Pasaules kausā debitēja  Nove Mesto. Pirmo reizi medaļu pasaules kausa posmā izcīnīja  Tjumeņā, izcīnot 2. vietu masu starta sacensībās. 2018.—2019. gada sezonā pasaules kausa kopvērtējumā sasniedza 6. vietu, kas ir viņas karjeras labākais rezultāts.

Viņas māsa Ivona arī ir biatloniste.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Individuālie pjedestāli pasaules kausā

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Banska Bistricas apgabalā dzimušie
Slovākijas biatlonisti
Slovākijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Nīderlande Eirovīzijas dziesmu konkursā

Nīderlande Eirovīzijas dziesmu konkursā ir piedalījusies 61 reizi, no kurām finālos ir piedalījusies 52 reizes, debitējot 1956. gada konkursā. Kopš tā laika Nīderlande ir izlaidusi 4 konkursus: 1985., 1991., 1995. un 2002. gada konkursus.

Nīderlande konkursā ir uzvarējusi 5 reizes: 1957. gada konkursā ar Koriju Brokenu, 1959. gada konkursā ar Tediju Sholtenu, 1969. gada konkursā ar Leniju Kūru, 1975. gada konkursā ar grupu Teach-In un 2019. gada konkursā ar Dankanu Lorencu.

Nīderlandes pārstāvji Eirovīzijā 
  Uzvarētāji
  Otrā vieta
  Trešā vieta
  Pēdējā vieta
  Nekvalificējās finālam

Konkursi Nīderlandē

Galerija

Piezīmes

Ārējās saites 
 Pārraidītāja NPO Eirovīzijas lapa
 Nīderlandes profils Eurovision.tv lapā
 Nīderlandes saņemto un atdoto punktu uzskaitījuma lapa 
 Nīderlandes Eirovīzijas fanu kluba OGAE Netherlands lapa
 Nīderlandes Eirovīzijas fanu kluba OGAE Netherlands Facebook lapa

Nīderlandes mūzika
Valstis Eirovīzijas dziesmu konkursā
Galerts

Galerts, arī aukstā gaļa, zilcgaļa un aspiks, ir savā novārījumā sarecināta gaļa vai zivs. Galerts veidojas, vārot gaļu vai buljonu, atdziestot tam, tas pārvēršas želejveidīgā masā. Tas notiek, jo skrimšļi un kauli satur dabisko želatīnu, kas liek tai sarecēt. Galertu izmanto kā piedevu citiem ēdieniem, kā arī citu ēdienu dekorēšanai. Ja vēlas iegūt gaišāku galertu, tad to dzidrina ar olas baltumu.

Ārējās saites 

 

Gaļas ēdieni
Latviešu virtuve
Lietuviešu virtuve
Krievu virtuve
Infekcija (filma)

"Infekcija" () ir 2011. gada Amerikas Savienoto Valstu filma, kuras režisors ir Stīvens Soderbergs. Filmā parādīta cīņa pret nāvējošu vīrusu no tā identifikācijas līdz brīdim, kad tiek izstrādāta vakcīna.

Filmas pirmizrāde notika Venēcijas filmu festivālā 2011. gada 3. septembrī, Latvijā –  tā paša gada 30. septembrī.

Filmas galvenās lomas atveido Mariona Kotijāra, Mets Deimons, Lorenss Fišbērns, Džūds Lo, Gvineta Paltrova un Keita Vinsleta.

Atsauces

Ārējās saites 

2011. gada filmas
ASV katastrofu filmas
Stīvena Soderberga filmas
Turahana mauzolejs

Turahana mauzolejs (bašk. Турахан кәшәнәһе) ir 14-15. gadsimta mauzolejs (kešene) Baškortostānas Čišminskas rajonā. Atrodas 12 km uz dienvidrietumiem no rajona centra blakus ceļam, kas savieno Čismas ciematu ar Verhnije Termi ciemu. Pastāv uzskats, ka agrāk blakus atradās akmens mošeja, kas kopā ar mauzoleju veidoja vienotu rituāli-arhitektonisko ansambli. Saskaņā ar dažiem pieņēmumiem, kešene bija "tiesas nama" vieta, kur notika tiesas prāvas.

Apraksts 
Turahana mauzolejs celts no rupji aptēstiem akmeņiem. Tā pamatni veido 6,6х6 metrus liels taisnstūris. 1,8 metru augstumā sienas pāriet astoņstūra piramīdā un noslēdzas ar kupolveida velvi. Mauzolejam ir neliela taisnstūra piebūve, kas kalpo par ieeju. Sienu biezums ir vairāk nekā 1 metrs, bet augstums līdz kupolam — 8 metri. Pēc V.Jumatova apraksta (1845.g.), jumtā bija ozolkoka durvis ar izvirzītu papēdi un tapu, lai tās nostiprinātu akmens izgriezumos.

Pašlaik celtni iekļauj mūsdienīgs metāla nožogojums ar aizslēdzamiem vārtiem. Arī ieeja mauzolejā ir aizslēgta.

Par Turahanu 
Nav nekādu ziņu par to, kas bija Turahans (Turuhans). Viņa izcelsme, dzīves laiks un gaitas nav zināmi. Visu, ko par viņu stāsta, nav balstīts vēsturiskos avotos. Daži uzskata, ka viņš bija čingizīds (Čingishana tiešs pēctecis), kurš klejoja pa Irtišu, netālu no mūsdienu Toboļskas. Iekšēju nesaskaņu dēļ ar radiniekiem viņš pameta Rietumsibīriju un nonāca baškīru zemē. Jāatzīmē, ka tajos senajos laikos baškīri apdzīvoja daudz plašākus apgabalus un mūsdienu Toboļskas rajonā arī klejoja šīs tautas pārstāvji.

Pēc A.Validi domām, Turuhana personā būtu jāatpazīst Muhmudekhanu no šeibonīdu dinastijas. 

Pēc citas versijas Turahans bija ietekmīgā Basmana hana brālis, kura vara izplatījās pa abām Dienvidurālu nogāzēm. Turahans tika nogalināts iekšējā konfliktā, kas viduslaikos nebija reta parādība. P.Ričkovs rakstīja, ka līdz krievu atnākšanai un Ufas dibināšanai, pilsētas vietā atradās samērā liela pilsēta. Turahans tur dzīvoja ziemas periodā. Tā ir t.s. Velna apmetne "Zelena rošča" sanatorijas teritorijā, Karaidelas upes krastā. Bet vasarā Turahans pārcēlās uz Termas ciemu rajonu, kur arī atrodas viņa mauzolejs.

Mūsdienu publikācijās arī var sastapt apgalvojumus, ka Turahans valdīja Baškortostānā 16. gadsimta sākumā. Šežere burzjanu, kipčaku, userganu un tamjanas baškīru starpā ir nostāsti par to, ka uz Turatau kalna pie Belojes upes atradās Turahana mītne. Viņš bija neatkarīgs baškīru tautas hans. Viņa dēls bija Kusemhans. Tajā laikā notika cīņa ar Buraka hanu no Sarajčika zemes un ūdens dēļ. Turahanu it kā nogalināja kopā ar viņa brāli Basmanu nagajietis Altakars.

Atsauces 

Baškortostānas vēsture
Korvinu pils

Korvinu pils (, ) ir 15. gadsimtā celta pils Rumānijas pilsētā Huneadorā. Pils bija ietekmīgās Transilvānijas dzimtas Korvinu (Huņadi) rezidence.

1446. gadā to sāka būvēt Transilvānijas vojevoda Jānošs Huņadi, uz mazākas pils pamatiem, ko Svētās Romas imperators Sigismunds bija piešķīris Jānoša tēvam Vojkam. Vēlās gotikas/agrās renesanses stilā pils tika celta divos posmos - no 1441. līdz 1446. gadam un no 1446. līdz 1453. gadam. Pēc Jānoša nāves pili mantoja Ungārijas karalis Māķāšs Huņadi. Nostāsti vēsta, ka pilī 7 gadus ieslodzījumā pavadīja Vlads III Drakuls. Māķāšam pils piederēja līdz 1508. gadam, pēc kura pils saimnieki nomainījās 22 reizes. 17. gadsimta pili pārbūvēja Gābors Betlens. 18. gadsimtā pils pārgāja Habsburgu īpašumā, un tā kalpoja kā administratīvais centrs rūdas ieguvei apkaimē. 1854. gadā pils izdega. Restaurācijas darbi tika veikti no 1868. līdz 1874. gadam, kā arī no 1956. līdz 1968. gadam. 1975. gadā pils tika atvērta apmeklētājiem kā muzejs.

Galerija

Ārējās saites 

Celtnes un būves Rumānijā
Gotiskā arhitektūra
Renesanse
FK Mordovia

Futbola klubs "Mordovia" () ir Krievijas futbola klubs no Mordvijas lielākās pilsētas Saranskas, spēlē Krievijas futbola Nacionālajā līgā (otrajā valsts līmenī). Mājas spēles aizvada Mordvijas arēnā. Klubs dibināts 1961. gadā. Trīs sezonas, 2012.—2013., 2014.—2015. un 2015.—2016. sezonā, spēlējis Krievijas futbola Premjerlīgā.

Ārējās saites 

 

Krievijas futbola klubi
Sports Mordvijā
Irina Netreba

Irina Netreba (; dzimusi ) ir ukraiņu izcelsmes Azerbaidžānas brīvā stila cīkstone, pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.

Biogrāfija 
Dzimusi 1991. gadā Ļvovā. Bērnu un jauniešu sacensībās pārstāvējusi Ukrainu, no 2012. gada startē no Azerbaidžānas.

2013. gadā izcīnījusi Universiādes bronzas medaļu. 2014. gadā kļuvusi par Eiropas čempionāta sudraba medaļas ieguvēju. 2018. gadā izcīnījusi pasaules čempionāta bronzas medaļu.

Atsauces

Ārējās saites 

 

1991. gadā dzimušie
Azerbaidžānas cīkstoņi
Ļvivā dzimušie
Natālija Siņišina

Natālija Siņišina (; dzimusi ) ir Ukrainas un Azerbaidžānas brīvā stila cīkstone, trīskārtējā Eiropas čempione,  2016. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja.

Biogrāfija 
Natālija Siņišina dzimusi 1985. gadā Sosnovkā Viņa ir absolvējusi K. D. Ušinska Dienvidukrainas Nacionālo pedagoģisko universitāti.

2006. gadā Natālija Siņišina kļuva par pasaules čempionāta bronzas medaļu ieguvēju. 2007. gadā izcīnīja sudraba medaļu Eiropas čempionātā un bronzas medaļu Pasaules čempionātā. 2008. gadā viņa ieguva Eiropas čempionāta bronzas medaļu, bet Pekinas olimpiskajās spēlēs bija tikai 12.vieta. 2009. gadā viņa kļuva par Eiropas čempionu, 2012. gadā viņa atkal ieguva šo titulu. 

Lai gan Natālija sportiskā cīņā ieguva tiesības startēt 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, Ukrainas sporta vadība uz Londonu aizsūtīja Tetjanu Lazarevu. Šis konflikts kļuva par pamatu tam, ka Natālija Siņišina mainīja pilsonību un no 2014. gada pārstāv Azerbaidžānu. 2015. gadā viņa ieguva Eiropas spēļu bronzas medaļu. 2016. gadā viņa kļuva par Eiropas čempioni un Riodežaneiro olimpiskajās spēlēs ieguva bronzas medaļu.

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Medaļa "Progress".

Atsauces

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Ukrainas cīkstoņi
Azerbaidžānas cīkstoņi
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Ukrainas Nopelniem bagātie sporta meistari
Olimpiskie bronzas medaļnieki cīņas sportā
Šenols Ginešs

Šenols Ginešs (; dzimis  Trabzonā, Turcijā) ir turku futbola treneris un bijušais futbolists. Futbolista karjeras laikā bijis vārtsargs, spēlējis Turcijas izlasē, lielāko daļu karjeras pārstāvējis klubu Trabzonspor. Kā treneris vadījis vairākus Turcijas klubus, strādājis arī Dienvidkorejā, ar Turcijas izlasi izcīnījis 3. vietu 2002. gada FIFA Pasaules kausā.

Futbolista karjera 
Futbolu sācis spēlēt amatieru klubā Erdoğdu Gençlik, vēlāk spēlējis Sebat Gençlik. No 1972. līdz 1987. gadam pārstāvēja Trabzonspor, ar ko sešas reizes izcīnīja Turcijas čempiontitulu. Turcijas izlasē aizvadījis 31 spēli.

Trenera karjera 
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuva par treneri. Sākumā strādāja Trabzonspor kā trenera asistents. Karjeras turpinājumā vadīja klubus Boluspor un İstanbulspor, bet 1993. gadā atgriezās Trabzonspor jau galvenā trenera amatā. 1995. gadā izcīnīja Turcijas kausu, bet Superlīgā divreiz (1995. un 1996. gadā) sasniedza otro vietu. 1997. gadā atstāja Trabzonspor un strādāja ar klubiem Antalyaspor un Sakaryaspor.

2000. gadā tika iecelts par Turcijas futbola izlases galveno treneri. Gineša vadībā izlase 2002. gada FIFA Pasaules kausā izcīnīja trešo vietu. 2002. gadā Ginešs tika izvēlēts kā UEFA simboliskās izlases gada treneris. 2004. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijā Turcija izslēgšanas spēlēs zaudēja Latvijai un finālturnīrā neiekļuva. Vēlāk Ginešs tika atbrīvots no amata.

2005. gadā atgriezās Trabzonspor galvenā trenera amatā, bet pēc tam, kad komanda finišēja 2. vietā, amatu atstāja. 2007. gadā sāka strādāt kā Dienvidkorejas kluba FC Seoul galvenais treneris. 2009. gadā vēlreiz atgriezās Trabzonspor. 2010. gadā ar šo klubu kļuva par Turcijas kausa ieguvēju, bet 2011. gadā atkal ieguva 2. vietu Turcijas Superlīgā. 2014.—2015. gada sezonā vadīja Bursaspor, ar ko sasniedza 6. vietu Superlīgā un iekļuva Turcijas kausa finālā.

2015. gadā tika apstiprināts par Beşiktaş galveno treneri. 2016. gadā ar šo klubu uzvarēja Superlīgā un kļuva par Turcijas čempionu. Tas bija pirmais Gineša izcīnītais tituls. 2016.—2017. gada sezonā šo panākumu atkārtoja. 2019. gada februārī tika apstiprināts, ka Ginešs atkal kļūs par Turcijas izlases galveno treneri, līgumam stājoties spēkā 2019. gada 1. jūnijā.

Atsauces

Ārējās saites 

1952. gadā dzimušie
Turcijas futbolisti
Futbola vārtsargi
Turcijas futbola treneri
Turcijas futbola izlases treneri
2002. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Trabzonspor spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā treneri
Trabzonas ilā dzimušie
Raido Kodaniporks

Raido Kodaniporks (; dzimis ) ir bijušais Igaunijas riteņbraucējs.

Karjeras sākumā trenējies basketbolā, bet ātri pievērsies riteņbraukšanai pie trenera Tomasa Pūtsepa.

1995. gadā kļuvis par Igaunijas čempionu šosejas riteņbraukšanā. 

Pārstāvēja Igauniju 1992. (Barselona, 9. vieta grupas braucienā) un 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (Atlanta, 96. vieta grupas braucienā).

Pēc šosejas riteņbraukšanas karjeras beigām startējis arī amatieru kalnu riteņbraukšanas sacensībās, 2013. gada sezonā izcīnot otro vietu SEB MTB maratona sezonas kopvērtējumā.

Atsauces

Ārējās saites 

1969. gadā dzimušie
Igaunijas riteņbraucēji
1992. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1996. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Alberts Sentģerģi

Alberts Sentģerģi (, , dzimis , miris ) bija Austroungārijas, vēlāk Ungārijas un Amerikas Savienoto Valstu bioķīmiķis. 1937. gada ieguva Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā par atklājumiem saistībā ar bioloģiskās oksidācijas procesiem, sevišķi saistībā ar C vitamīnu un fumārskābes katalīzi.

Atsauces

Ārējās saites 

Budapeštā dzimušie
Austroungārijas cilvēki
Ungārijas zinātnieki
ASV zinātnieki
Bioķīmiķi
Nobela prēmijas laureāti fizioloģijā vai medicīnā
Monika Mihalika

Monika Eva Mihalika (; dzimusi ) ir poļu brīvā stila cīkstone, 2016. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja, vairākkārtēja pasaules čempionātu medaļniece, Eiropas čempionātu uzvarētāja un medaļniece.

Biogrāfija 
Monika Mihalika dzimusi Mendzižečā, pirmslaulību uzvārds Kuraša.

Mihalika dien Polijas Gaisa spēkos un sacensībās piedalās no armijas sporta kluba "Grunwald Poznań". Polijas čempionātos dažādās svara kategorijās uzvarējusi četrpadsmit reizes. Trīsreiz bijusi Eiropas čempione.   

Monika ir trīs olimpisko spēļu dalībniece. 2008. gadā Pekinā ieņēma 8. vietu. 2012. gadā Londonā  zaudēja cīņu par bronzas medaļu Ļubovai Volosovai un ieņēma 5. vietu. 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro pirmajā cīņā zaudēja šo spēļu čempionei Risiko Kavai. Pēc tam gandarījuma cīņā pieveica Latvijas cīkstoni Anastasiju Grigorjevu, bet cīņā par bronzu arī Krievijas pārstāvi Innu Tražukovu un saņēma bronzas medaļu.

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Sudraba Nopelnu Krusts (Polija).
 Sudraba medaļa "Par nopelniem valsts aizsardzībā".

Atsauces

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Polijas cīkstoņi
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Lubušas vojevodistē dzimušie
Olimpiskie bronzas medaļnieki cīņas sportā
Markuss Kinks

Markuss Kinks (; dzimis ) ir vācu hokejists, kreisās malas uzbrucējs, Vācijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2019) Kinks spēlē Vācijas hokeja līgas vienībā Manheimas "Adler". Kopš 2010. gada ir tās kapteinis.

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru Kinks sāka 2002.—03. gada sezonā, kad 16 gadu vecumā aizvadīja 40 spēles Vācijas hokeja līgas vienībā Ķelnes "Haie". Nākamajā sezonā uzbrucējs "Haie" rindās bija jau pilnībā nostiprinājies, taču 2004. gadā pārcēlās uz Manheimas "Adler". 2007. gadā Kinks kopā ar komandu pirmo reizi izcīnīja Vācijas čempiona titulu. 2010. gadā Kinks kļuva par "Adler" kapteini. 2015. un 2019. gadā viņam kopā ar komandu izdevās atkārtoti kļūt par līgas čempionu.

Vācijas hokeja izlases rindās spēlējis septiņos pasaules čempionātos, kā arī 2018. gada olimpisko spēļu turnīrā, kur izlases rindās izcīnīja sudraba medaļas.

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Vācijas hokejisti
Manheimas "Adler" spēlētāji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Hokejisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Vācijas hokeja līgas čempioni
Ziemeļreinā-Vestfālenē dzimušie
Ots Arders

Ots Arders (, dzimis , miris ) bija igauņu dzejnieks, bērnu rakstnieks un tulkotājs. No 1990. gada bija Igaunijas Rakstnieku savienības biedrs. Viņa jaunākais brālis Jāns Arders bija mūzikas grupas Apelsin dalībnieks. Šī grupa komponēja mūziku ar Ota Ardera dzeju.

2004. gada 26. jūnijā viņa līķis tika atrasts Kasari salā.

Ārējās saites 

Tallinā dzimušie
Igaunijas rakstnieki
Igaunijas dzejnieki
Akmens tilts (Skopje)

Akmens tilts (, ) ir 15. gadsimtā celts tilts pār Vardaras upi, kas atrodas Ziemeļmaķedonijas galvaspilsētas Skopjes centrā. Tas ir viens no pilsētas simboliem, attēlots pilsētas ģerbonī un karogā. Tilts savieno Skopjes veco (Skopjes Veco tirgu) un jauno centru (Maķedonijas laukumu) un, nosacīti, divas pilsētas iedzīvotāju kopienas - maķedoniešus un albāņus.

214. garo tiltu pēc osmaņu sultāna Mehmeda II rīkojuma uz vecā romiešu tilta pamatiem uzbūvēja starp 1451. un 1469. gadu. Tilts vairākkārt cietis karos un dabas katastrofās, bet vienmēr atjaunots. Īpaši smagi cieta 1555. gada zemestrīcē. 1944. gadā vācu armija tiltu atkāpjoties gribēja uzspridzināt, tomēr pilsētas vecāko darbības rezultātā tas nenotika. Pēdējā tilta rekonstrukcija notika no 1994. līdz 2001. gadam. 2008. gadā tika rekonstruēts pie tilta esošais sargtornis.

Ārējās saites 

Celtnes un būves Ziemeļmaķedonijā
Skopje
Ingeborga Levita

Ingeborga Levita jeb Levite (1926—2008) bija latviešu dzejniece un redaktore, kas pazīstama ar pseidonīmu Aija Zemzare.

Dzīvesgājums 
Dzimusi kā Ingeborga Alma Bārgs 1926. gada 30. martā Tukumā jaunsaimnieku ģimenē. 
Viņas māte bija Auguste Bārga, kura nesen bija atgriezusies no Vācijas, tēvs nav zināms. Ingeborgu adoptēja Augustes vecāki – Karlīne un Jānis Bārgi.

Viņas vectēvs Jānis Bārgs bija aktīvs 1905. gada revolūcijas dalībnieks, kurš, bēgot no represijām, izceļoja uz Hamburgu Vācijā. Viņš bija LSDSP nelegālā laikraksta «Cīņa» tipogrāfijas turētājs Tēriņu ielā. Ingeborgas vecāki 1920. gadu vidū atgriezās Latvijā, kur apprecējās un iegādājās jaunsaimniecību pie Tukuma.

Ingeborga Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bet pēc kara beigām 1946. gadā atgriezās dzimtenē. 1949. gada marta deportācijas laikā viņas vecākus izsūtīja uz Sibīriju, bet Ingeborgai izdevās paslēpties un dzīvot ar viltotiem personas dokumentiem, kurus izkārtoja viņas nākamais vīrs Jonass Levits.

Studēja Latvijas Mākslas akadēmijā Rīgā. 1972. gadā saņēma atļauju izceļošanai uz Izraēlu, taču aizbrauca uz Rietumvāciju, kur īslaicīgi strādāja par latviešu laikraksta «Latvija» redaktori.

Mirusi 2008. gada 9. februārī Hamburgā.

Ģimene 
Vīrs inženieris Jonass Levits, dēls jurists, šobrīdējais Latvijas Valsts prezidents Egils Levits, meita Egita.

Atsauces 

Latviešu dzejnieki
Vācbaltieši
1926. gadā dzimušie
2008. gadā mirušie
Tukumā dzimušie
Vācijas latvieši
Latviešu valodā rakstošie
Jākobs Berglunds

Jākobs Berglunds (, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. 2019. gadā J.  Berglunds īslaicīgi pārstāvēja KHL komandu Rīgas "Dinamo".

Karjera 
Savu karjeru Berglunds sāka Allsvenskan komandā Malmes "Redhawks". Vēlāk divas sezonas pavadīja Rietumu hokeja līgas klubos. 2011. gadā atgriezās Zviedrijā Allsvenskan komandā IF Troja-Ljungby. Vēlāk sekoja divas sezonas Norvēģijas hokeja līgas komandā Storhamar Dragons. 2016.gadā pievienojās NLB līgas klubam HC Red Ice. 2017. gadā Berglunds pievienojās DEL līgas klubam ERC Ingolstadt, bet sezonu pabeidza Storhamar Dragons, kur kļuva par Norvēģijas čempionu. 2018. gadā Berglunds atgriezās DEL un pievienojās Krēfeldes "Pinguine", kuras sastāvā kļuva par līgas labāko vārtu guvēju. 2019. gadā noslēdza līgumu ar KHL komandu Rīgas "Dinamo", taču, nospēlējis vien 9 spēles, pārcēlās uz Ņižņekamskas "Ņeftehimik".

Atsauces

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Zviedrijas hokejisti
Rīgas "Dinamo" spēlētāji
Krēfeldes "Pinguine" spēlētāji
Harri Pesonens

Harri Pesonens (, dzimis ) ir somu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2020) Pesonens pārstāv KHL komandu Magņitogorskas "Metallurg".

Karjera 
Pesonens savu karjeru sāka Somijas hokeja līgas komandā Jiveskiles JYP. 2012. gadā pievienojās NHL komandai Ņūdžersijas "Devils", bet pārsvarā spēlēja AHL komandā Olbani "Devils". NHL Pesonens ir aizvadījis četras spēles. 2014. gadā Pesonens pievienojās NLA komandai Lausanne HC, kur pavadīja četras sezonas, savukārt no 2018. līdz 2020. gadam spēlēja Langnavas "Tigers" rindās.

Somijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2019. gada Pasaules čempionātā, kur izcīnīja zelta medaļu.

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Ņūdžersijas "Devils" spēlētāji
Magņitogorskas "Metallurg" spēlētāji
Vidussomijā dzimušie
Hokejisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kevins Lankinens

Kevins Lankinens (, dzimis ) ir somu hokejists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Lankinens pārstāv NHL komandu Chicago "Blackhawks".

Karjera 
Lankinens karjeru sāka Helsinku hokeja komandā HIFK, kur spēlēja četras sezonas. 2018. gadā pievienojās NHL komandai Čikāgas "Blackhawks", bet sezonu aizvadīja AHL komandā Rokfordas "IceHogs".

Somijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2019. gada Pasaules čempionātā, kur izcīnīja zelta medaļu.

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Čikāgas "Blackhawks" spēlētāji
Helsinku "Jokerit" spēlētāji
Helsinkos dzimušie
Hakans Čalhanoglu

Hakans Čalhanoglu (; dzimis  Manheimā) ir Vācijā dzimis turku futbolists, kas pārstāv Itālijas A sērijas klubu AC Milan un Turcijas futbola izlasi. Parasti spēlē uzbrūkošā pussarga vai malējā uzbrucēja pozīcijās, viņš ir zināms kā izcils brīvsitienu izpildītājs.

Karjeru sācis Karlsruher SC, vēlāk pievienojoties Vācijas Bundeslīgas klubam Hamburger SV.  viņš par 14,5 miljoniem eiro pievienojās citam Bundeslīgas klubam Leverkūzenes "Bayer".  viņš tika pārdots  Itālijas A sērijas klubam AC Milan, kas par Čalhanoglu samaksāja 20 miljonus eiro.

Lai gan Čalhanoglu ir dzimis Vācijā, viņš futbolā izvēlējās pārstāvēt Turciju. Viņš ir spēlējis vairākās Turcijas jauniešu izlasēs. Debiju Turcijas pieaugušo izlasē viņš piedzīvoja  nospēlējot 8 minūtes 2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē, 5—0 uzvarā pār Andoru. Čalhanoglu pirmos vārtus izlasē viņš guva  2—1 uzvarā pārbaudes spēlē pret Luksemburgu realizējot tiešo brīvsitienu.

2013. gada oktobrī pēc Pasaules kausa kvalifikācijas zaudējuma pret Nīderlandi Čahlanoglu un Omera Topraka viesnīcas istabiņā esot ienācis viņu komandas biedrs Gokhans Tore, kā arī kāds nezināms bruņots vīrietis un draudējis Toprakam un Čalhanoglu ar ieroci, iespējams tādēļ, ka Tores bijusī draudzene satikās ar Topraka draugu. Šis incidents publiskajā telpā izskanēja vien pēc gada, kad Čalhanoglu to izpauda pēc tam, kad viņš un Topraks netika izsaukti uz izlasi, oficiāli savainojuma dēļ, kamēr tajā atgriezās Tore.

 Čalhanoglu saņēma 4 mēnešu diskvalifikāciju no FIFA par līguma pārkāpumiem laikā, kad viņš spēlēja Karlsruher SC. Viņš esot saņēmis 100 000 eiro no Turcijas futbola kluba Trabzonspor pēc tam, kad esot vienojies par pāreju, tomēr vēlāk izvēlējies pagarināt savu līgumu ar Karlsruher SC.

Čalhanoglu tiek raksturots kā izcils brīvsitienu izpildītājs, labs piespēlētājs un spēles veidojājs ar labu bumbas apstrādes tehniku. Viņš mēdz tikt kritizēts par viņa fiziskām īpašībām, kā arī nevienmērīgo sniegumu.

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Turcijas futbolisti
Turcijas izlases futbolisti
AC Milan spēlētāji
Hamburger SV spēlētāji
Leverkūzenes "Bayer" spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Bādenē-Virtembergā dzimušie
Jevgeņijs Kļimovs

Jevgeņijs Dmitrijevičs Kļimovs (; dzimis  Permā) ir krievu tramplīnlēcējs un bijušais ziemeļu divcīņnieks.

Kļimovs ir piedalījies divās ziemas olimpiskajās spēlēs, 2014. gadā startējot ziemeļu divcīņā, sasniedzot 45. vietu sacensībās uz normālā kalna (pēc 3. vietas tramplīnlēkšanas daļā), kā arī 9. vietu komandu sacensībās. 2015. gada pievērsās tramplīnlēkšanai, 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs iegūstot 30. vietu sacensībās uz normālā kalna, 26. vietu sacenībās un lielā kalna un 7. vietu komandu sacensībās. Kļimovs ir piedalījies arī piecos pasaules čempionātos, vienā ziemeļu divcīņā, četros tramplīnlēkšanā, labākais individuālais sasniegums ir 18. vieta 2019. gada sacensībās uz lielā kalna.

 Kļimovs uzvarēja pasaules kausa posmu Vislā, kļūstot par pirmo krievu tramplīnlēcēju, kas ir uzvarējis pasaules kausa posmā. Kopā viņš ir 3 reizes bijis uz pjedestāla pasaules kausa posmos.

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Permas novadā dzimušie
Krievijas tramplīnlēcēji
Krievijas ziemeļu divcīņas sportisti
Krievijas Olimpiskās komitejas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Ziemeļu divcīņas sportisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Tramplīnlēcēji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Tramplīnlēcēji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskie sudraba medaļnieki tramplīnlēkšanā
Arvīds Novikovs

Arvīds Novikovs (;  Viļņā) ir lietuviešu futbola malējais uzbrucējs, kas pārstāv Turkijas TFF 1. liga klubu BB Erzurmspor un Lietuvas izlasi.

Lietuvas izlasē debitējis  0—4 zaudējumā pārbaudes spēlē pret Ukrainu. Pirmos vārtus guvis  Baltijas Kausa spēlē pret Somiju, kas izrādījās vienīgie vārti spēlē.

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Lietuvas futbolisti
Lietuvas izlases futbolisti
Varšavas "Legia" spēlētāji
Bjalistokas "Jagiellonia" spēlētāji
Edijs Silvestre

Edijs Silvestre Paskuals Israfilovs (Eddy Silvestre Pascual Israfilov; dzimis ; zināms arī kā Edijs Silvestre, Edijs Israfilovs, kā arī vienkārši Edijs) ir Spānijā dzimis Azerbaidžānas futbolists, centra pussargs, kas šobrīd pārstāv Spānijas Otrās divīzijas klubu AD Alcorcón.

Līdz 13 gadu vecumam Edijs bija Itālijas kluba AC Milan jauniešu sistēmā. Profesionālo karjeru uzsāka Mursijas "Real". Edijs ir aizvadījis 11 spēles Spānijas La Liga Granada CF un SD Eibar sastāvā, abos gadījumos īrē no Mursijas "Real".

Edija tēvs, Domingo Paskuals, ir dzimis Luandā, Angolā, kamēr Edija māte Irada Israfilova nāk no Baku, Azerbaidžānas, tāpēc viņš bija tiesīgs pārstāvēt šīs divas valstis, kā arī Spāniju, kur viņš ir dzimis.

2013. gada maijā viņš tika izsaukts uz Azerbaidžānas izlasi uz pārbaudes spēli pret Kataru, tomēr viņš izlasei atteica, pamatojot to ar aizņemtību klubā. 2015. gada janvārī tika paziņots, ka Eddijs tomēr ir izvēlējies pārstāvēt Azerbaidžānu. Debiju izlasē viņš piedzīvoja  2016. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē, 2—0 uzvarā pār Maltu.

Atsauces

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Azerbaidžānas futbolisti
Azerbaidžānas izlases futbolisti
Granada CF spēlētāji
AC Milan spēlētāji
Jons Pancuru

Jons Pancuru (; dzimis  Komarnikā, miris  Ploješti) bija rumāņu bobsleja pilots.

Bobslejam pievērsies 24 gadu vecumā, pirms tam bijis futbola vārtsargs. Piedalījies četrās olimpiskajās spēlēs, 1968. gadā divniekā ar Nikolae Njagoe izcīnot bronzas medaļu, kas ir vienīgā medaļa Rumānijas vēsturē ziemas olimpiskajās spēlēs. 1964. gada un 1972. gada olimpiskajās spēlēs bija Rumānijas delegācijas karognesējs. Pasaules čempionātos Pancuru ir izcīnījis 2 medaļas, sudrabu 1969. gadā un bronzu 1973. gadā, abas divnieku sacensībās. Pancuru ir arī divkārtējs Eiropas čempions četrniekos, uzvarot šīs sacensības 1967. gadā un 1971. gadā. Pēc karjeras beigām strādājis par bobsleja treneri.

Atsauces

Ārējas saites 

1934. gadā dzimušie
2016. gadā mirušie
Prahovas žudecā dzimušie
Rumānijas bobslejisti
Bobslejisti 1964. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Bobslejisti 1968. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Bobslejisti 1972. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Bobslejisti 1976. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskie bronzas medaļnieki bobslejā
Kaigu ciems

Kaigu ciems ir apdzīvota vieta Jelgavas novada Kalnciema pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā pie autoceļa V1064  no pagasta centra Kalnciema,  no novada domes Jelgavā un  no Rīgas.

Atsauces
Rietummaķedonijas perifērija

Rietummaķedonijas perifērija () ir Grieķijas administratīvais apgabals (perifērija), kura sastāvā ietilpst Grevenas, Kastorijas, Kozani un Florinas reģionālās vienības. Perifērijas administratīvais centrs ir Kozani. Rietummaķedonijas perifērija austrumos robežojas ar Centrālo Maķedoniju, dienvidos ar Tesāliju, dienvidrietumos ar Epīru, ziemeļrietumos ar Albāniju, bet ziemeļos ar Ziemeļmaķedoniju. Rietummaķedonijas perifērija ir vienīgā Grieķijas perifērija, kurai nav jūras robežas.

Šī ir vismazapdzīvotākā valsts perifērija, kuras iedzīvotāju blīvums ir 30 cilvēki uz 1 km² (salīdzinājumam, visas Grieķijas iedzīvotāju blīvums sastāda 82 cilvēkus uz 1 km²). Rietummaķedonijas teritorijas lielāko daļu aizņem kalni un nogāzes (82%), kas ietekmē iedzīvotāju sadalījumu: 56% iedzīvotāju dzīvo lauku apvidū, nevis pilsētās.

Lielākās pilsētas
Kozani (Κοζάνη)
Ptolemaīda (Πτολεμαΐδα)
Kastorija (Καστοριά)
Florina (Φλώρινα)
Grevena (Γρεβενά)
Siatista (Σιάτιστα)
Amintaja (Αμύνταιο)

Atsauces 

Grieķijas perifērijas
Deimons Seversons

Deimons Seversons (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2019) Seversons pārstāv NHL komandu Ņūdžersijas "Devils".

Karjera 
Seversonu 2012. gada NHL draftā otrajā kārtā izvēlējās Ņūdžersijas "Devils". Spēlējis vēl AHL komandā Olbani "Devils".

Kanādas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2019. gada Pasaules čempionātā.

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Ņūdžersijas "Devils" spēlētāji
Taibe Juseina

Taibe Juseina (; dzimusi ) ir  Bulgārijas brīvā stila cīkstone, 2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece, 2018. gada pasaules čempione, 2018. un 2019. gada Eiropas čempione, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.

Biogrāfija 
Taibe Juseina dzimusi Razgradas apgabala Kubratas kopienas  Midrevo ciemā turku ģimenē. Ar cīņas sportu nodarbojas kopš 2004. gada un sacensībās pārstāv sporta klubu "Levski Sofia".

2010. un 2011. gadā kļuva par Eiropas čempionāta sudraba medaļas ieguvēju. Nākamajos divos gados, 2012. un 2013. gadā izcīnīja pasaules čempionāta sudraba medaļu. 2014. gadā ieguva bronzas medaļu gan pasaules, gan Eiropas čempionātā. 2015. gadā izcīnīja bronzas medaļu 1. Eiropas spēlēs Baku.

Veiksmīgs Juseinai bija 2018. gads. Vispirms Eiropas meistarsacīkstēs Kaspijskā svara kategorijas 62 kg finālcīņā viņa pieveica Innu Tražukovu un kļuva par Eiropas čempioni. Pēc tam Budapeštā ieguva arī pasaules čempiones titulu, šoreiz finālā pārspējot japānieti Jukako Kavai.

2019. gada Eiropas čempionātā Bukarestē viņa savu čempiones titulu veiksmīgi aizstāvēja, bet pasaules čempionātā Nursultanā ieguva sudraba medaļu.

2021. gada augustā Tokijā 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs svara kategorijā līdz 62 kg Irina pusfinālā zaudēja japānietei Jukako Kavai, bet cīņā par trešo vietu pārspēja krievieti Ļubovu Ovčarovu un ieguva bronzas medaļu.

Atsauces

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Razgradas apgabalā dzimušie
Bulgārijas cīkstoņi
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Pasaules čempiones brīvajā cīņā
Olimpiskie bronzas medaļnieki cīņas sportā
Jeļena Lašmanova

Jeļena Lašmanova (, dzimusi ) ir Krievijas vieglatlēte, soļotāja. 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs viņa uzvarēja 20 km soļošanā, kļūstot par olimpisko čempioni un uzstādot jaunu pasaules rekordu. 2013. gadā 20 km soļojumā kļuva par pasaules čempioni. Viņas 20 km soļojuma rekordu 2015. gadā pārspēja Ķīnas sportiste Liu Hona.

2014. gadā, tāpat kā daudzi citi Krievijas soļotāji, J. Lašmanova, saņēma divu gadu diskvalifikāciju par dopinga lietošanu.

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Krievijas vieglatlētes
Sports Mordvijā
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Dopinga lietas vieglatlētikā
Mordvijā dzimušie
Pasaules rekordisti vieglatlētikā
Soļotāji
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Stole Dimitrijevskis

Stole Dimitrijevskis (; dzimis  Kumanovā) ir maķedoniešu futbola vārtsargs, kas pārstāv Spānijas klubu Rayo Vallecano un Ziemeļmaķedonijas izlasi.

Karjeru uzsācis vietējā komandā FK Rabotnički, 2012. gada sākumā pievienojās Itālijas A sērijas klubam Udinese, visu laiku gan pavadot īrē Spānijā, kur pārsvarā gan spēlējis klubu rezerves komandās.  piedzīvoja debiju Spānijas La Liga debiju Granada CF sastāvā 2—1 uzvarā pret Akoruņas "Deportivo". 2016. gadā pievienojās Otrās divīzijas klubam Taragonas "Gimnàstic". 2018. gadā tika izīrēts La Liga klubam Rayo Vallecano, kur ar laiku izkaroja pirmā vārtsarga lomu. 2019. gada janvārī pievienojās šim klubam pastāvīgi.

Debiju Ziemeļmaķedonijas izlasē piedzīvoja  4—1 uzvarā pārbaudes spēlē pret Melnkalni.

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
Ziemeļmaķedonijā dzimušie
Ziemeļmaķedonijas futbolisti
Ziemeļmaķedonijas izlases futbolisti
Rayo Vallecano spēlētāji
Granada CF spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Duje Čops

Duje Čops (; dzimis  Vinkovici) ir horvātu futbola uzbrucējs, kas pārstāv Beļģijas klubu Ljēžas "Standard".

Horvātijas izlasē debitēja  3—0 uzvarā pārbaudes spēlē pret Kipru. Bija izlases sastāvā 2016. gada Eiropas čempionātā, kur piedalījās vienā spēlē, nākot uz maiņu 2—1 uzvarā pār Spāniju. Pirmos vārtus izlasē guva  3—0 uzvarā pārbaudes spēlē pret Ziemeļīriju. Tika iekļauts sākotnējā 32 spēlētāju kandidātu sarakstā 2018. gada Pasaules kausam, tomēr nebija starp 23 spēlētājiem, kas tika iekļauti izlases sastāvā.

Viņa tēvs Davors Čops arī ir bijis futbolists, uzbrucējs.

Sasniegumi 
Hajduk Split

 Horvātijas kauss: 2009–10

Dinamo Zagreb

 Horvātijas Pirmā līga: 2012–13, 2013–14
 Horvātijas Superkauss: 2013

Standard Liège

 Beļģijas kauss: 2017–18

Individuālie sasniegumi

 Horvātijas Pirmās līgas labākais vārtu guvējs: 2013–14

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Vukovaras-Srijemas župānijā dzimušie
Horvātijas futbolisti
Horvātijas izlases futbolisti
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Splitas "Hajduk" spēlētāji
Zagrebas "Dinamo" spēlētāji
Cagliari Calcio spēlētāji
Málaga CF spēlētāji
Real Valladolid spēlētāji
2019. gada CONCACAF Zelta kauss

2019. gada CONCACAF Zelta kauss bija 15. Zelta kausa turnīrs futbolā, kas notika no 2019. gada 15. jūnija līdz 7. jūlijam. Turnīru organizēja Ziemeļamerikas, Centrālamerikas un Karību reģiona futbola asociāciju konfederācija (CONCACAF). Tas notika galvenokārt ASV, dažas spēles tika aizvadītas arī Kostarikā un Jamaikā. 
Pirmo reizi turnīrā piedalījās 16 izlases. Lēmums par dalībnieku skaita palielināšanu no 12 uz 16 tika pieņemts 2018. gada februārī.

Iepriekšējie Zelta kausa čempioni bija ASV izlase, kas ir uzvarējusi 2017. gadā.

Turnīrā uzvarēja Meksikas izlase, kas finālā ar 1:0 uzvarēja ASV. Meksikai tas bija astotais Zelta kausa čempiontituls.

Stadioni

ASV

Kostarika 
 CONCACAF paziņoja, ka B grupas divas pirmās kārtas spēles  tiks aizvadītas Kostarikas galvaspilsētā Sanhosē, Kostarikas nacionālajā stadionā.

Jamaika 
 CONCACAF paziņoja, ka C grupas divas pirmās kārtas spēles  tiks aizvadītas Jamaikas galvaspilsētā Kingstonā, Independence Park stadionā.

Grupu turnīrs

A grupa

B grupa

C grupa

D grupa

Izslēgšanas spēles

Ceturtdaļfināli

Pusfināli

Fināls

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa

CONCACAF Zelta kauss
Futbols ASV
Futbols Kostarikā
Futbols Jamaikā
CONCACAF Zelta kauss
Monsoro

Monsoro (, ) ir Francijas komūna, Luāras reģionā. Ciems atrodas 250 km uz dienvidrietumiem no Parīzes, Luāras upes krastā Luāras ielejā, kas ir UNESCO Pasaules mantojuma objekts. Monsoro ir atzīts par vienu no skaistākajiem Francijas ciemiem. 2016. gadā Monsoro dzīvoja 449 cilvēku. Ciemā atrodas Monsoro pils.

Demogrāfiskie dati 
<center>Demogrāfiskie dati (Monsoro) Sources: 1793-1999, 2006-2016</small>

</center>

Klimata

Atsauces un piezīmes

Ārējās saites 

Francijas komūnas
Petra Olli

Petra Mārita Olli (; dzimusi ) ir somu brīvā stila cīkstone, 2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece, 2018. gada pasaules čempione, 2016. un 2018. gada Eiropas čempione.

Karjera 
2014. gadā Eiropas čempionātā Olli izcīnīja bronzas medaļu, bet 2015. gada rudenī kļuva par Pasaules čempionāta sudraba medaļas ieguvēju. Abās sacensībās viņa startēja svara kategorijā līdz 58 kg.

2016. gadā Eiropas čempionāta finālā Petra Olli uzvarēja esošo pasaules čempioni Ukrainas cīkstoni Oksanu Gergeļu.

2018. gada 24. oktobrī Pasaules cīņas sporta čempionātā Budapeštā Olli finālcīņu ar Kanādas sportisti Danielu Lapažu pabeidza cīņu ar rezultātu 5-5, un viņai bija jākļūst par čempionu, jo pretiniecei bija brīdinājums. Tomēr Kanādas treneris iesniedza apelāciju, kuru tiesneši noraidīja, un tāpēc somu sportiste saņēma papildu punktu un kļuva par pasaules čempioni. Līdz ar to, Somijas cīņas sporta vēsturē Petra Olli kļuva par pirmo somu sieviešu cīkstoni pasaules čempioni.

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Somijas cīkstoņi
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Pasaules čempiones brīvajā cīņā