Ļevs Rubinšteins

Ļevs Rubinšteins (, dzimis 1947. gada 19. februārī Maskavā) ir krievu dzejnieks, literatūrkritiķis, publicists un esejists, pazīstams kā krievu konceptuālās dzejas pārstāvis.

Biogrāfija 
Ļ. Rubinšteins beidzis Maskavas Valsts Pedagoģisko neklātienes institūtu (tagad M. Šolohova Maskavas Valsts humanitārā universitāte). Strādājis par bibliogrāfu. Dzejai pievērsies 60. gadu beigās, 70. gadu sākumā izstrādājis "minimālistisku" dzejas stilu. 70. gadu vidū darbs ar bibliogrāfiju iedvesmoja Rubinšteinu pievērsties īpašai dzejas formai — "kartotēkai" jeb nelieliem teksta fragmentiem, kas uzdrukāti uz atsevišķām bibliogrāfijas kartītēm, tā veidojot dzejas tekstu kā vienlaikus verbālu, vizuālu un performatīvu mākslas darbu. Kopā ar Dmitriju Prigovu, Vsevolodu Ņekrasovu un Timuru Kibirovu tiek uzskatīts par vienu no galvenajiem Maskavas konceptuālisma dzejas skolas pārstāvjiem. Padomju laikā šādas dzejas publicēšana nebija iespējama, tādēļ pirmās Rubinšteina dzejas publikācijas ir Rietumu presē 70. gadu beigās. Pirmās publikācijas Krievijā — 80. gadu beigās. 

Izdotas vairākas Rubinšteina dzejas grāmatas, viņa dzejoļi tulkoti daudzās valodās.

Rubinšteins pazīstams arī kā atklāts Krievijas politikas kritiķis un protestu līdzdalībnieks. 2017. gadā viņš kopā ar vairākiem citiem rakstniekiem paziņoja par izstāšanos no Krievijas PEN centra sakarā ar tā nevēlēšanos aizstāvēt rakstnieku brīvību un cilvēktiesības. Par savu rakstnieka uzdevumu viņš stāsta 2013. gada intervijā:

"Kad dziļos padomju gados sāku nodarboties ar literatūru, man bija svarīgi ievērot stingru distanci starp oficiālo un neoficiālo kultūru. Mēs ar domubiedriem padomju režīmu pieradām uztvert kā klimatisku parādību. Tādi ir laikapstākļi – ja ir auksti, jāapģērbjas siltāk, ja karsti – kaut kas jānovelk. Bet tas, kas šobrīd notiek Krievijā, jau skar mani personīgi un nopietni uztrauc... Visvairāk mani interesē mūsdienu valodas stāvoklis. Mana cīņa notiek diskursa, valodas līmenī. Šobrīd es rakstu gan dzeju, gan reaģēju arī citos žanros, piemēram, esejās. Kad man jautā, vai biju patiesāks padomju laikā vai esmu šobrīd, es atbildu – gan toreiz, gan tagad. Nesaskatu atšķirību."

Ļ. Rubinšteins vairākkārt viesojies Latvijā, 2002. gada septembrī piedalījies Latvijas un Krievijas rakstnieku konferencē Ventspilī, 2013. gada decembrī Rīgā uzstājies dzejas lasījumu cikla "Dzejas sūtņi" ietvaros, 2017. gada jūnijā piedalījies festivālā "Dzeja bez robežām".

Dzejas publikācijas Latvijas krievu periodikā kopš 1989. gada (На этот раз... — "Родник", 1989, Nr. 10; Мама мыла раму — "Даугава", 1989, Nr. 8). Dzejas un eseju tulkojumi latviešu periodikā kopš 2012. gada, tie publicēti žurnālā "Latvju Teksti", portālos "Satori" un "Punctum", kā arī mūsdienu krievu dzejas antoloģijā "12 dzejnieki no Krievijas" (2017).

Bibliogrāfija 
 Маленькая ночная серенада. Мама мыла раму. Появление героя: Три картотеки. Maskava, 1992.
 Все дальше и дальше [Из «большой картотеки»]. Maskava: Obscuri Viri, 1995.
 Вопросы литературы. Maskava: АРГО-РИСК, 1996.
 Регулярное письмо. Sanktpēterburga: Издательство Ивана Лимбаха, 1996.
 Дружеские обращения. Maskava: Московский государственный музей В. Сидура, 1997.
 Случаи из языка. Sanktpēterburga: Издательство Ивана Лимбаха, 1998.
 Домашнее музицирование. Maskava: НЛО, 2000.
 Погоня за шляпой и другие тексты. Maskava: НЛО, 2004. 
 Духи времени. Maskava: КоЛибри, 2007.
 Знаки внимания. Maskava: Corpus, 2012.

Ārējās saites 

 Ļevs Rubinšteins. "Literatūras jautājumi", "Notikums bez nosaukuma"
 Ļevs Rubinšteins. "Mazā Alma rāvā bradā"

Atsauces 

Maskavā dzimušie
Krievu dzejnieki
Krievu valodā rakstošie