joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Eiropas diena

Eiropas diena, ko ik gadu atzīmē 9. maijā, ir veltīta mieram un vienotībai Eiropā. 9. maijā atzīmē vēsturiskās Šūmana deklarācijas pasludināšanas gadadienu — 1950. gada 9. maijā Francijas ārlietu ministrs Robērs Šūmans nāca klajā ar deklarāciju, kurā tika izklāstīta ideja, kā Eiropā veidot jauna veida politisko sadarbību, kas karadarbību starp Eiropas nācijām padarītu neiedomājamu. Šūmana priekšlikums iezīmēja sākumu Eiropas ceļam uz mūsdienu Eiropas Savienību.  Eiropas Kopiena nolēma šo dienu pasludināt par svinamu dienu , bet Latvijā to sāka oficiāli atzīmēt 1997. gadā.

Atsauces 

Latvijas svētki
Slovēnijas Olimpiskā komiteja

Slovēnijas Olimpiskā komiteja () ir nacionālā olimpiskā komiteja, kas pārstāv Slovēniju un tās sportistus olimpiskajās spēlēs un citos starptautiskajos sporta pasākumos. Komitejas galvenā mītne atrodas Slovēnijas galvaspilsētā Ļubļanā. Slovēnijas izmantotais SOK kods ir SLO. 

Slovēnijas olimpiskā komiteja tika izveidota 1991. gada 15. decembrī. Par Starptautiskās Olimpiskās komitejas pilntiesīgu locekli kļuva 1992. gada 17. janvārī.

Komitejas locekļi ir 39 Sporta federācijas, kuras ievēl Izpildpadomi, kurā ir prezidents un 21 loceklis.

Slovēnija olimpiskajās spēlēs kā neatkarīga valsts startē kopš 1992. gada. Līdz tam tā bija iekļauta Dienvidslāvijas komandas sastāvā. Kopš tā laika Slovēnija ir piedalījusies 7 vasaras olimpiskajās spēlēs (pirmoreiz 1992. gada Albērvilas spēles) un 8 ziemas olimpiskajās spēlēs (pirmoreiz 1992. gada Barselonas spēlēs).

Izpildkomitejas sastāvs 
Slovēnijas Olimpiskā komiteja šobrīd sastāv no:
 Prezidents: Bogdans Gabrovecs;
 Goda prezidents: Janezs Kocijančičs;
 Viceprezidenti: Janezs Sodržniks, Iztoks Čops, Tomažs Barada;
 Locekļi: Gregors Benčina, Ivans Levaks, Tjaša Andrē Prosenca, Metods Roprets, Matejs Erjavecs, Stanko Glažars, Roks Vehovecs, Bojans Rotovniks, Milans Žvans, Tomo Tiringers, Branko Žnidaričs, Mirans Koss, Dejans Crneks, Martina Rateja, Miroslavs Cerars, Damjans Lazars, Vojka Ravbars.

Olimpiskās komitejas prezidentu uzskaitījums

Biedru federācijas 
Slovēnijas nacionālās federācijas ir organizācijas, kas koordinē visus viņu individuālo sporta veidu aspektus. Viņi ir atbildīgi par apmācību, sacensībām un sava sporta veida attīstību. Pašlaik Slovēnijā darbojas 32 olimpiskās vasaras un 7 ziemas sporta federācijas, kā arī vairākas citu sporta veidu federācijas.

Olimpisko sporta veidu federācijas

Skatīt arī 
 Slovēnija olimpiskajās spēlēs

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 
 Slovēnijas profils SOK mājas lapā

Sports Slovēnijā
Olimpiskā komiteja
Nacionālās Olimpiskās komitejas
Clannad

Clannad ir tautas mūzikas grupa no Gvīdoras (Gweedore), Īrijā.

Clannad savas karjeras laikā ir ieguvuši daudzas balvas, tostarp Grammy balvu, BAFTA, Ivor Novello balvu un Billboard mūzikas balvu. Viņi ir ierakstījuši mūziku sešās dažādās valodās un ieguvuši astoņus Lielbritānijas top 10 albumus. Viņi tiek  uzskatīti par grupu, kas ir iepazīstinājusi ar īru mūziku un īru valodu plašāku auditoriju visā pasaulē, bieži gūstot lielākus panākumus ārzemēs, nekā savā dzimtajā Īrijā.

Diskogrāfija

Studijas albumi 
 Clannad (1973)
 Clannad 2 (1974)
 Dúlamán (1976)
 Crann Úll (1980)
 Fuaim (1982)
 Magical Ring (1983)
 Legend (1984)
 Macalla (1985)
 Sirius (1987)
 Atlantic Realm (1989)
 The Angel and the Soldier Boy (1989)
 Anam (1990)
 Banba (1994)
 Lore (1996)
 Landmarks (1997)
 Nádúr (2013)

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa

Atsauces  

1970. gadu mūzikas grupas
1980. gadu mūzikas grupas
1990. gadu mūzikas grupas
2000. gadu mūzikas grupas
2010. gadu mūzikas grupas
Īrijas rokgrupas
Grammy balvas ieguvēji
Sergejs Aļeiņikovs

Sergejs Aļeiņikovs (; ; dzimis  Minskā) ir bijušais baltkrievu futbolists, balsta pussargs.

Karjeru sācis Minskas "Dinamo", kopā ar komandu 1982. gadā kļuvis par PSRS čempioniem. 1989. gadā pievienojies Itālijas A sērijas klubam Turīnas "Juventus", pirmajā sezonā klubā iegūstot UEFA kausu un Itālijas kausu. Pēc sezonas pievienojies citam A sērijas klubam U.S. Lecce, kurš gan sezonas beigās no tās izkrita. 1993. gadā pievienojies Japānas klubam Osakas "Gamba", profesionālo karjeru noslēdzis 1996. gadā, pārstāvot Zviedrijas komandu IK Oddevold.

Aļeiņikovs PSRS izlasē aizvadījis 73 spēles, gūstot 6 vārtus. Piedalījies 1988. gada Eiropas čempionāta finālā, kurā PSRS ar rezultātu 0—2 piekāpās Nīderlandei. Pēc neatkarības iegūšanas aizvadījis 4 spēles Baltkrievijas izlasē.

2003. gadā Baltkrievijas Futbola federācija izvēlējās Aļeiņikovu kā savu labāko spēlētāju pēdējos 50 gados.

Pēc karjeras beigām strādājis par treneri.

Atsauces

Ārējās saites 

1961. gadā dzimušie
Minskā dzimušie
PSRS futbolisti
PSRS izlases futbolisti
Baltkrievijas futbolisti
Baltkrievijas izlases futbolisti
Turīnas "Juventus" spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1992. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Turcijas Olimpiskā komiteja

Turcijas Nacionālā Olimpiskā komiteja () ir Nacionālā Olimpiskā komiteja, kas pārstāv Turciju un tās sportistus olimpiskajās spēlēs un citos starptautiskajos sporta pasākumos. Komitejas galvenā mītne atrodas Turcijas pilsētā Stambulā. Turcijas izmantotais SOK kods ir TUR.

Vēsture 
Turcijas Nacionālā Olimspiskā komiteja ir viena no vecākajām nacionālajām olimpiskajām komitejām pasaulē. Tā tika izveidota 1908. gadā Osmaņu impērijas laikā kā Osmaņu nacionālā olimpiskā biedrība (). Starptautiskā Olimpiskā komiteja to oficiāli atzina 1911. gadā.

Izpildkomitejas sastāvs 
Turcijas Olimpiskā komiteja šobrīd sastāv no:
 Prezidents: Ugurs Erdeners;
 Viceprezidenti: Turkers Arslans, Hasans Arats un Nihats Usta;
 Ģenerālsekretārs: Nese Gundogans;
 Kasieris: Abdullahs Ezkans Mutlugils;
 Locekļi: Sezajs Bagbasi, Mustafa Ketens, Sejits Bilals Porsuns, Abdullahs Topaloglu, Turgajs Demirels, Sema Kasapoglu, Pervizs Arans, Elifs Ozdemirs, Ajda Uluča un Kazims Ali Kiremitčioglu;
 Augstākās konsultatīvās un disciplinārās komitejas priekšsēdētājs: Sefiks Sivrikaja.

Olimpiskās komitejas prezidentu uzskaitījums

Osmaņu nacionālā olimpiskā biedrība

Turcijas Olimpiskā komiteja

Biedru federācijas 
Turcijas nacionālās federācijas ir organizācijas, kas koordinē visus viņu individuālo sporta veidu aspektus. Viņi ir atbildīgi par apmācību, sacensībām un sava sporta veida attīstību. Turcijā darbojas 33 olimpiskās vasaras un 5 ziemas sporta federācijas, kā arī vairākas citu sporta veidu federācijas.

Olimpisko sporta veidu federācijas

Skatīt arī 
 Turcija olimpiskajās spēlēs

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 
 Turcijas profils SOK mājas lapā

Sports Turcijā
Olimpiskā komiteja
Nacionālās Olimpiskās komitejas
Konstantins Miliotis-Komnins

Konstantins Miliotis-Komnins (; dzimis , miris ) bija grieķu armijas virsnieks, ģenerālleitnants. Startēja 1896. gada vasaras olimpisko spēļu paukošanas sacensībās ar floreti, kā arī bija viens no 1906. gada neoficiālo olimpisko spēļu Organizēšanās komitejas locekļiem.

Biogrāfija 
Konstantins Miliotis-Komnins dzimis Ermupolē, Siras salā 1854. gadā. 1877. gada viņu iesauca Grieķijas armijā kā brīvprātīgo un viņš dienēja kavalērijā. Viņš cīnījās Grieķu-turku karā 1897. gadā un Balkānu karos, kur komandēja 6. kājnieku divīziju pulkveža pakāpē. Pirmā Pasaules kara laikā viņš atbalstīja Venizelistu Nacionālās aizsardzības kustību un 1916. gada 6. decembrī kļuva par kara ministru pagaidu valdībā. 1919. gadā kā ģenerālleitnants kļuva par pirmo Mazāzijas armijas vadītāju līdz ģenerālleitnanta Leonida Paraskevopula ierašanās brīdim Smirnas zonā, kas Grieķijai tika piešķirta ar Sevras līgumu. Pēc venizelistu sakāves viņš tika atbrīvots no armijas 1920. gada 29. novembrī.

1941. gada 12. jūnijā viņu nogalināja vācu karavīrs ielas konfliktā Atēnās īsi pēc nacistiskās Vācijas okupācijas.

Sportista karjera 
Miliotis-Komnins startēja 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Viņš bija pārstāvēts paukošanas sacensīnās ar floreti. Viņš startēja priekšsacīkšu kārtas otrajā grupā, kurā izcīnīja trešo vietu, uzvarot Georgiju Balakaki, bet zaudējot Eiženam Anrī Gravlotam un Atanasijam Vuram. Kopvērtējumā viņš ieņēma 5./6. vietu kopā ar Francijas paukotāju Anrī Delabordu.

Rezultāti

Atsauces

Ārējās saites 
 Konstantins Miliotis-Komnins (SOK profils) 
 Konstantins Miliotis-Komnins (Sports Reference profils) 

1854. gadā dzimušie
1941. gadā mirušie
Grieķijas paukotāji
Grieķijas sportisti 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Paukotāji 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Josefs Černijs

Josefs Černijs (; dzimis ) ir bijušais čehoslovāku hokejists, kreisās malas uzbrucējs, ilggadējs Čehoslovākijas hokeja izlases spēlētājs. Karjeras laikā izcīnījis trīs olimpisko spēļu, kā arī astoņas pasaules čempionātu medaļas. Praktiski visu profesionāļa karjeru aizvadīja Čehoslovākijas hokeja līgas klubā Brno ZKL, tās rindās septiņas reizes izcīnot līgas čempiones titulu.

Vēlāk Černijs strādāja arī par treneri.

Ārējās saites 

1939. gadā dzimušie
Čehoslovākijas hokejisti
Čehijas hokeja treneri
Hokejisti 1964. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1968. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1972. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
IIHF slavas zālē uzņemtie
Centrālčehijas apgabalā dzimušie
Hokejisti 1960. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Vladimīrs Dzurilla

Vladimīrs Dzurilla (; dzimis , miris ) bija slovāku hokejists, vārtsargs, ilggadējs Čehoslovākijas hokeja izlases līderis. Karjeras laikā kļuvis par trīskārtēju pasaules čempionu, kā arī izcīnījis trīs olimpiskās medaļas.

Spēlētāja karjera 
Gandrīz visu spēlētāja karjeru aizvadīja Čehoslovākijas hokeja līgas klubā Bratislavas "Slovan", vienīgi 1973. gadā pievienojās Brno ZKL. 1977. gadā tika iekļauts līgas simboliskajā izlasē. Karjeras izskaņā, no 1978. līdz 1982. gadam, spēlēja Rietumvācijas hokeja līgā, 1980. un 1981. gadā tiekot atzīts par līgas labāko vārtsargu.

Ārējās saites 

1942. gadā dzimušie
1995. gadā mirušie
Bratislavā dzimušie
Čehoslovākijas hokejisti
Slovākijas hokeja treneri
Hokejisti 1964. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1968. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1972. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
IIHF slavas zālē uzņemtie
Kreditors

Kreditors ir valsts, pašvaldība, juridiskā persona, fiziskā persona vai ar līgumu saistīta fizisko personu grupa, kurai ir prasījuma tiesības pret parādnieku.

Kreditoru veidi 
Visi iesniegtie kreditoru prasījumi tiek grupēti nodrošināto un nenodrošināto kreditoru prasījumos, līdz ar to nošķirot kreditorus pēc to nodrošinājuma.

1) Nodrošinātais kreditors — ir kreditors, kura prasījuma tiesības pret parādnieku vai trešo personu ir nodrošinātas ar komercķīlu, zemesgrāmatā vai kuģu reģistrā reģistrētu hipotēku uz parādnieka mantu. Nodrošinātais kreditors ir tiesīgs jebkurā procesa stadijā pilnībā vai daļēji atteikties no prasījuma tiesību nodrošinājuma, izdarot attiecīgus grozījumus publiskajos reģistros.

2) Nenodrošinātais kreditors — ir kreditors, kura prasījuma tiesības nav nodrošinātas ar komercķīlu, zemesgrāmatā vai kuģu reģistrā reģistrētu hipotēku uz parādnieka mantu.

Kreditora tiesības 
· Kreditoram ir tiesības saskaņot (vai attiecīgi nesaskaņot) parādnieka izstrādāto tiesiskās aizsardzības procesa plānu (tiesības iesniegt iebildumus piecu dienu laikā no tā saņemšanas).

· Aizliegts piemērot tādas metodes, kuras ierobežo kreditoru tiesības vairāk, nekā tas nepieciešams tiesiskās aizsardzības procesa pasākumu plāna sekmīgai īstenošana.

· Kreditoram ir tiesības iesniegt pieteikumu tiesā par tiesiskās aizsardzības procesa izbeigšanu un juridiskās personas maksātnespējas procesa pasludināšanu, ja parādnieks nepilda tiesiskās aizsardzības procesa pasākumu plānu. Kreditors var iesniegt tiesā juridiskās personas maksātnespējas procesa pieteikumu, ja:

— sabiedrība ar ierobežotu atbildību vai akciju sabiedrība — nav nokārtojusi parādsaistības, kas pārsniedz 4268 euro un tām ir iestājies izpildes termiņš, iepriekš brīdinot parādnieku par pieteikuma iesniegšanu;

— cita juridiskā persona — nav nokārtojusi parādsaistības, kas pārsniedz 2134 euro un tām ir iestājies izpildes termiņš, iepriekš brīdinot parādnieku par pieteikuma iesniegšanu;

— piemērojot piespiedu izpildes līdzekļus, nav bijis iespējams izpildīt tiesas nolēmumu par parāda piedziņu no parādnieka;

— parādnieks nav izmaksājis darbiniekam darba samaksu.

Kreditoru tiesību aizsardzība 

· Kreditors var sasaukt kreditoru sapulci;

· Kreditors var vērsties tiesā;

· Kreditors var iesniegt Maksātnespējas administrācijā sūdzību par administratora rīcību.

Atsauces 

Finanses
Ungārijas Olimpiskā komiteja

Ungārijas Olimpiskā komiteja () ir nacionālā olimpiskā komiteja, kas pārstāv Ungāriju un tās sportistus Olimpiskajās spēlēs un citos starptautiskajos sporta pasākumos. Komitejas galvenā mītne atrodas Ungārijas galvaspilsētā Budapeštā. Ungārijas izmantotais SOK kods ir HUN.

Ungārijas Olimpiskā komiteja ir viena no senākajām nacionālajām olimpiskajām komitejām pasaulē. Tā ir izveidota 1895. gada 18. decembrī.

Biedru federācijas 
Ungārijas nacionālās federācijas ir organizācijas, kas koordinē visus viņu individuālo sporta veidu aspektus. Viņi ir atbildīgi par apmācību, sacensībām un sava sporta veida attīstību. Ungārijā darbojas 33 olimpiskās vasaras un 5 ziemas sporta federācijas, kā arī vairākas citu sporta veidu federācijas.

Olimpisko sporta veidu federācijas

Skatīt arī 
 Ungārija olimpiskajās spēlēs

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 
 Ungārijas profils SOK mājas lapā

Sports Ungārijā
Olimpiskā komiteja
Nacionālās Olimpiskās komitejas
Maržinālā tirdzniecība

Maržinālā tirdzniecība () ir spekulatīvu tirdzniecības operāciju veikšana, izmantojot naudu un/vai preces, kas tirgotājam ir piešķirti kredītā pret saskaņotās summas ķīļu — maržas () ķīlu. Maržinālais aizdevums atšķiras no vienkārša aizdevuma ar to, ka saņemtā naudas summa parasti ir vairākas reizes lielāka par nodrošinājuma (maržas) summu. No vienkārša kredīta maržinālais kredīts atšķiras ar to, ka saņemamā naudas summa (vai saņemto preču vērtība) vairākas reizes pārsniedz ķīlas (maržas) summu.

Maržinālā tirdzniecība sākas pēc tam, kad tirgotājs nosaka procentuālo daļu no sava ordera kopējās vērtības. Šo sākotnējo ieguldījumu sauc par maržu un tas ir cieši saistīts ar finanšu sviras () koncepciju .

Priekšrocības un trūkumi 
Maržinālās tirdzniecības priekšrocības ietver šādas iespējas:

 Lielākā līdzekļu skaita izmantošana, nekā pieejams ieguldītājam, un potenciālā lielas peļņas gūšana.
 Peļņa gan no aktīvu pieauguma, gan no krituma.
 Labāka esošo pozīciju pārvaldība, izmantojot instrumentu hedžēšanu.
 Spēja sniegt ne tikai naudu, bet arī finanšu aktīvus kā nodrošinājumu.

Galvenie trūkumi, kas jāidentificē maržinālajā tirdzniecībā, ir:

 Paaugstinātie riski darījumos.
 Maksa par aizņemto līdzekļu izmantošanu.

Maržinālā finansēšana 
Investoriem, kuri nevēlas uzņemties lielus riskus un paši piedalīties maržinālajā tirdzniecībā, ir vēl viens peļņas gūšanas veids no šāda veida darījumiem ar aizņemto līdzekļu izmantošanu. Dažas tirdzniecības platformas un kriptovalūtu biržas piedāvā funkciju, kas pazīstama kā maržinālā finansēšana, kur lietotāji var novirzīt savus līdzekļus citu lietotāju maržinālo darījumu atbalstam.
Parasti šis process seko noteiktiem nosacījumiem un nodrošina dinamiskas procentu likmes. Ja tirgotājs pieņem šādus nosacījumus un piedāvājumu, līdzekļu sniedzējam ir tiesības atmaksāt aizdevumu ar iepriekš saskaņotiem procentiem. Kaut arī mehānisms dažādās tirdzniecības platformās var atšķirties, maržinālo fondu riski ir salīdzinoši nelieli saistībā ar to, ka kredītpozīcijas var piespiedu kārtā likvidēt, lai novērstu pārmērīgus zaudējumus. Tomēr maržinālā finansēšana prasa, lai lietotāji glabātu savus līdzekļus biržas makā. Tāpēc, izvēloties maržinālo finansēšanu, ir jāņem vērā visi ar to saistītie riski un jāizprot šādas funkcijas darbības princips.

Tirdzniecība
Finanses
Lejassorbu valoda

Lejassorbu valoda (dolnoserbšćina) ir rietumslāvu valoda, kurā 2007. gadā runāja ap 7 tūkstošiem cilvēku, kas galvenokārt dzīvo Vācijas austrumos Brandenburgas federālajā zemē. Lejassorbu valoda ir viena no divām sorbu valodām; otra ir augšsorbu valoda. Abas sorbu valodas viena no otras atšķiras gan fonētiski, gan morfoloģiski, gan vārdu izrunā, tajā pat laikā tām ir kopīgas iezīmes, kuras tās atšķir no citām rietumslāvu valodām. Daļa lejassorbu vēlas, lai viņu valodu sauktu par vendu valodu un augšsorbu — par vienkārši sorbu jeb serbu (tautas pašnosaukums ir serbi, "sorbi" nāk no ģermāņu valodām un tiek lietots, lai nejauktu ar dienvidu slāvu serbiem).

Vēsture 

Pirmā rakstība lejassorbiski parādījās 16. gadsimtā, pirmo gramatiku 1650. gadā uzrakstījis luterāņu mācītājs Jans Hoinans.
Lejassorbu valodas literārais standarts tika izstrādāts 18. gadsimtā, balstoties uz Kotbusas dialekta dienvidu formu un ar augšsorbu valodas ietekmi. Valoda lieto latīņu alfabētu ar diakritiskajām zīmēm.

Norādes Kotbusā un tā apkaimē reģionā bieži ir divvalodu, un Kotbusā ir ģimnāzija, kurā viena no mācību valodām ir lejassorbu. Tā ir ļoti apdraudēta valoda. Lielākā daļa cilvēku ar lejassorbu kā dzimto valodu mūsdienās pieder pie vecākās paaudzes. Citām lejassorbu paaudzēm dzimtā ir vācu valoda. Lielais dialektu daudzums apgrūtina valodas izdzīvošanu, turklāt literārā valoda atšķiras no pamatvalodas ar savu tuvinātību augšsorbu gramatiskajām formām.

Rakstība 
Mūsdienu lejassorbu alfabētā ir 36 burti:

Burtus Qq, Vv, Xx lieto tikai ārzemju cilmes īpašvārdos.

Līdzskaņu mīkstināšanās netiek tekstā norādīta kad tiem seko burti ě un i, pirms citiem patskaņiem mīkstinājumu apzīmē ar burtu j (mjod "medus", pjas "suns"), citos gadījumos — ar akūta zīmi (´)..

Burts ó 1952. gadā tika izslēgts no alfabēta, taču 2007. gadā atgriezts atpakaļ.

Literatūra 

 Hannusch, Erwin (1998), Niedersorbisch praktisch und verständlich, Bautzen: Domowina-Verlag, ISBN 3-7420-1667-9
 Laver, John (1994), Principles of Phonetics, Cambridge: Cambridge University Press, ISBN 0-521-45655-X
 Šewc-Schuster, Hinc (1984), Gramatika hornjoserbskeje rěče, Budyšin: Ludowe nakładnistwo Domowina
 Stone, Gerald (2002), "Sorbian (Upper and Lower)", in Comrie, Bernard; Corbett, Greville G. (eds.), The Slavonic Languages, London and New York: Routledge, pp. 593–685, ISBN 9780415280785
 Zygis, Marzena (2003), "Phonetic and Phonological Aspects of Slavic Sibilant Fricatives" (PDF), ZAS Papers in Linguistics, 3: 175–213, archived from the original (PDF) on 2017-10-11, retrieved 2015-04-21

Ārējās saites 

 Lejassorbu programma Brandenburgas radio
 Lejassorbu minivārdnīca
 Tiešsaistes vācu—lejassorbu vārdnīca
 Tiešsaistes lejassorbu—vācu vārdnīca

Atsauces 

Rietumslāvu valodas
Vācijas valodas
Ieguldījums

Ieguldījums ir naudas līdzekļu vai citu aktīvu iegūldīšana komerciālā pasākumā ar mērķi gūt peļņu.

Termiņdepozīti 

Termiņdepozīti ir bankas noguldījumi, par kuriem izmaksā noteiktu procentu no ieguldītās summas. Naudu no konta var saņemt tikai pēc līgumā noteiktā laika. Bankas piedāvā īstermiņa un ilgtermiņa depozītus. Bankas, papildus termiņdepozītiem, piedāvā pieprasījuma depozītus. Tiem procentu likme ir zemāka nekā termiņdepozītiem un naudu var izņemt no konta jebkurā laikā pēc noteiktiem nosacījumiem.

Akcijas 
Akcija ir vērtspapīrs, kas apliecina, ka akcijas īpašniekam pieder daļa uzņēmuma. Akcijas dod tiesības to īpašniekiem piedalīties kompānijas peļņas sadalē. Ja uzņēmumam ir finansiālas grūtības, akcionāri var pazaudēt daļu vai pat visas investīcijas akcijās, taču, pareizi izvēloties un ieguldot līdzekļus veiksmīga uzņēmuma akcijās, akcionārs saņem dividendes, kā arī gūst labumu no akciju vērtības celšanās.

Obligācijas un parāda vērtspapīri 
Obligācijas un citi parāda vērstpapīri ir finanšu instrumenti, kuru iegādes brīdī iegādātājs aizdod valstij, pašvaldībai vai uzņēmumam naudu uz procentiem vai citiem noteikumiem, par kuriem bijusi vienošanās jau vērtspapīru iegādes brīdī. Aizņēmējs atmaksā atpakaļ pilnu aizņēmuma summu vai nominālvērtību noteiktā datumā, kas tiek saukts par dzēšanas termiņu.

Ieguldījumu fondi 
Ieguldījumu fondi ir ieguldījumu portfelis, kas tiek veidots no ieguldījumiem akcijās un parādu vērtspapīros. Ieguldījumu fonds piesaista naudu no ieguldītājiem un tiek pārvaldīts ar profesionāla fonda pārvadldītāja palīdzību. Ieguldījumu fondam ir savs mērķis, kas tiek izvirzīts un paziņots fonda atvēršanas brīdī. Fonda pārvaldnieks attīsta fonda ieguldījumu stratēģiju un izvēlas ieguldījumu instrumentus, balstoties uz izvirzītajiem fonda mērķiem.

Mākslas darbi un dārglietas 
Naudas līdzekļus var ieguldīt mākslas darbu, pastmarku, dārglietu, dārgakmeņu iegādē. Šis ieguldījumu veids bieži ir arī ļoti nelikvīds un to pārdošana un pārvēršana skaidrā naudā var būt apgrūtināta.

Nekustamais īpašums 
Lai ieguldītu nekustamajos īpašumos, ir nepieciešami lieli naudas līdzekļi, bet risks zaudēt līdzekļus ir ļoti neliels. Nodarbojoties ar ieguldījumu nekustamajā īpašumā, vajadzīgs vairāk laika, lai pārvaldītu un izīrētu šo īpašumu.

Atsauces

Ārējās saites 
 Investopedia Term deposit

Skatīt arī 
 Kapitālieguldījumi

Finanses
Ziemeļmaķedonijas Olimpiskā komiteja

Ziemeļmaķedonijas Olimpiskā komiteja () ir nacionālā olimpiskā komiteja, kas pārstāv Ziemeļmaķedoniju un tās sportistus olimpiskajās spēlēs un citos starptautiskajos sporta pasākumos.

Komitejas locekļi ir 26 sporta federācijas, kuras ievēl Izpildpadomi, kurā ir prezidents un četri locekļi.

Komitejas galvenā mītne atrodas Ziemeļmaķedonijas galvaspilsētā Skopjē. Ziemeļmaķedonijas izmantotais SOK kods ir MKD.

Vēsture 
Ziemeļmaķedonijas Olimpiskā komiteja tika dibināta 1992. gadā kā Bijušās Dienvidslāvijas Republikas Maķedonijas Olimpiskā komiteja. 1993. gadā to atzina Starptautiskā Olimpiskā komiteja, atspoguļojot valsts oficiālā nosaukuma apstrīdēto statusu. 2019. gada martā SOK apstiprināja olimpiskās komitejas nosaukuma maiņu uz Ziemeļmaķedonijas Olimpisko komiteju.

Izpildkomitejas sastāvs 
Ziemeļmaķedonijas Olimpiskā komiteja šobrīd sastāv no: 
 Prezidents: Vasils Tupurkovskis;
 Viceprezidents: Jordans Kamčevs;
 Ģeberālsekretārs: Sašo Popovskis;
 Sporta direktors: Vladimirs Bogoevskis.

Biedru federācijas 
Ziemeļmaķedonijas nacionālās federācijas ir organizācijas, kas koordinē visus viņu individuālo sporta veidu aspektus. Viņi ir atbildīgi par apmācību, sacensībām un sava sporta veida attīstību. Pašlaik Ziemeļmaķedonijā darbojas 23 vasaras olimpiskās un 3 ziemas sporta federācija.

Olimpisko sporta veidu federācijas

Skatīt arī 
 Ziemeļmaķedonija olimpiskajās spēlēs

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 
 Grieķijas profils SOK mājas lapā

Sports Ziemeļmaķedonijā
Olimpiskā komiteja
Nacionālās Olimpiskās komitejas
Jarmo Milliss

Jarmo Milliss (; dzimis ) ir bijušais somu hokejists, vārtsargs, Somijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 39 spēles Nacionālajā hokeja līgā, karjeras lielāko daļu pavadījis Zviedrijas un Somijas augstākajās līgās, divreiz kļūstot par Zviedrijas, bet vienu reizi arī par Somijas čempionu. Izlases sastāvā izcīnījis trīs olimpiskās medaļas un četras pasaules čempionātu medaļas.

Spēlētāja karjera 
Karjeras ievadā, no 1983. līdz 1988. gadam, Millissspēlēja SM līgas komandās Tamperes "Ilves" un Raumas "Lukko". 1985. Milliss kopā ar "Ilves" kļuva par valsts čempionu, savukārt 1988. gadā jau tika atzīts par visas līgas labāko vārtsargu. Pēc sezonas beigām Milliss pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur nākamās trīs sezonas aizvadīja NHL komandas Minesotas "North Stars" sistēmā. Komandas rindās turpmākajās trīs sezonās aizvadīja vien 12 spēles. 1991.—92. gada sezonā Milliss bija jaunizveidotās Sanhosē "Sharks" otrais vārtsargs, aizvadot 27 spēles, taču tad atgriezās Somijā.

No 1994. līdz pat 2001. gadam Milliss spēlēja Zviedrijas Elitsērijas vienībā Luleå HF. Tās rindās 1996. gadā kļuva par Zviedrijas čempionu, savukārt 1997. gadā saņēma līgas labākā spēlētāja balvu Guldhjälmen. Karjeras izskaņā atgriezās SM līgā, no 2001. līdz 2004. gadam spēlējot Espo "Blues" un SaiPa sastāvā. 2004. gadā īslaicīgi atgriezās Zviedrijā, HV71 rindās otro reizi kļūstot par Zviedrijas čempionu.

Ārējās saites 

1965. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Minesotas "North Stars" spēlētāji
Sanhosē "Sharks" spēlētāji
Hokejisti 1988. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1994. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
SM līgas čempioni
Zviedrijas hokeja līgas čempioni
Somijas hokeja treneri
Dienvidsavo dzimušie
Juka Tammi

Juka Tammi (; dzimis ) ir bijušais somu hokejists, vārtsargs, Somijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā 15 sezonas aizvadījis SM līgas vienībā Tamperes "Ilves", 1985. gadā kļūstot par Somijas čempionu. Izlases sastāvā izcīnījis trīs olimpiskās medaļas un divas pasaules čempionātu medaļas.

Spēlētāja karjera 
Junioru vecumā Tammi spēlēja Tamperes "Ilves" sistēmā. 1980.—81. gada sezonā tika pieteikts trim spēlēm pieaugušo komandas rindās, taču laukumā nevienā no tām nedevās. Nākamajā sezonā Tammi debitēja "Ilves" rindās un jau 1982.—83. gada sezonā kļuva par tās pamatvārtsargu, sezonas izskaņā iegūstot līgas labākā debitanta balvu. 1989. un 1990. gadā Tammi tika iekļauts līgas simboliskajā izlasē, 1990. gadā tiekot atzīts par visas līgas labāko vārtsargu. "Ilves" sastāvā Tmami spēlēja līdz pat 1994.—95. gada sezonai, pēc kuras pievienojās TuTo Hockey. Karjeras izskaņā, no 1996. līdz 1999. gadam, spēlēja Vācijas hokeja līgas komandā Frankfurtes "Lions".

Ārējās saites 

1962. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Hokejisti 1988. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1994. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
SM līgas čempioni
Hokejisti 1992. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2003. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā

2003. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā notika šķirti: vīrieši un sievietes brīvajā cīņā sacentās no 2. līdz 4. maijam Rīgā (Latvija), vīrieši grieķu-romiešu cīņā no 23. līdz 25. maijam Belgradā (Serbija un Melnkalne).

Medaļu ieguvēji

Grieķu-rumāņu cīņa, vīrieši

Brīvā cīņa, vīrieši

Brīvā cīņa, sievietes

Latvijas cīkstoņu rezultāti

Atsauces 
 UWW Database

2003
2003. gads sportā
Sports Latvijā
Sports Serbijā un Melnkalnē
Sports Serbijā
Moija Brennana

Maire Nī Vrīnāna (, izrunā , dzimusi ), plašāk pazīstama ar pseidonīmu Moija Brennana (Moya Brennan), ir īru dziedātāja, mūziķe un komponiste.

Ārējās saites 

1952. gadā dzimušie
Dublinā dzimušie
Īrijas mūziķi
Īru dziedātāji
Komponisti
Grammy balvas ieguvēji
Miko Lehtonens (1994)

Miko Lehtonens (, dzimis ) ir somu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā, Somijas hokeja izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Lehtonens pārstāv NHL komandu Toronto "Maple Leafs". Iepriekš Lehtonens ir spēlējis Somijas hokeja līgas komandās Turku TPS, Kouvolas "KooKoo" un Tamperes "Tappara", Zviedrijas hokeja līgas komandā HV71 un KHL komandā Helsinku "Jokerit". 2017. gadā kļuva par Zviedrijas čempionu. 2019.–2020. gada KHL sezonā Lehtonens bija līgas rezultatīvākais aizsargs.

Somijas hokeja izlases sastāvā Lehtonens 2019. gadā izcīnīja Pasaules čempionāta zelta medaļu.

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Helsinku "Jokerit" spēlētāji
Toronto "Maple Leafs" spēlētāji
Hokejisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Džuta

Džuta ir šķiedraugs, kas apmēram 3 vai 4 mēnešos izaug līdz 3,5 m augsts. No džutas iegūst rupju šķiedru, ko lieto maisu, mēbeļaudumu, paklāju izgatavošanai, arī papīra ražošanai. Domājams, ka džutas dzimtene ir Dienvidāzijā.Tā ir diez gan smirdīga, daudz trakāk par govs sūdiem, tāpēc to apstrādā ar smaržiņām, lai cilvēki neapvemtos no smakas..

Ārējās saites 

Lauksaimniecības kultūras
Šķiedras
Peters Boss

Peters Silvesters Boss (; dzimis  Apeldornā, Nīderlandē) ir nīderlandiešu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Nīderlandes futbola izlases dalībnieks.

Futbolista karjera 

Profesionāla futbolista karjeru sāka klubā Vitesse. No 1985. līdz 1988. gadam pārstāvēja citu Nīderlandes vienību RKC Waalwijk. Vēlāk pievienojās Francijas klubam SC Toulon. No 1991. līdz 1996. gadam sekmīgi pārstāvēja Roterdamas "Feyenoord". 1993. gadā uzvarēja Eredivisie, kļūstot par Nīderlandes čempionu. Trīs reizes kļuva par Nīderlandes kausa ieguvēju.

1996. gadā pārgāja uz Japānas klubu JEF United. Vēlāk pārstāvēja arī Vācijas klubu Rostokas "Hansa", 1998.—1999. gada sezonā spēlēja Nīderlandes komandā NAC Breda, bet karjeru noslēdza Japānā, vēlreiz spēlejot JEF United sastāvā.

Nīderlandes izlasē debitēja 1991. gada decembrī Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Grieķiju. Izlases sastāvā piedalījās 1992. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā, laukumā izejot vienā spēlē — pret Vāciju. Komanda sasniedza pusfinālu. Pēdējo spēli izlases rindās aizvadīja 2015. gada aprīlī pret Čehiju. Kopumā izlasē nospēlējis 8 spēles.

Trenera karjera 
Trenera karjeru sāka 2000. gadā Apeldornas amatieru futbola klubā AGOVV. 2002. gadā kļuva par De Graafschap galveno treneri. 2002.—2003. gada sezonā viņa vadītā komanda ieņēma pēdejo vietu Eredivisie un tika pazemināta uz Pirmo divīziju (Eerste Divisie). 2004. gadā Boss kļuva par Heracles Almelo galveno treneri un ar to izcīnīja ceļazīmi uz Eredivisie. 2005.—2006. gada sezonā saglabāja vietu Eredivisie, ieņemot 13. vietu. No 2006. līdz 2009. gadam strādāja par Roterdamas "Feyenoord" tehnisko direktoru.

2010. gada vasarā atgriezās Heracles galvenā trenera amatā un nostrādāja šajā klubā līdz 2013. gadam. 2013. gada jūnijā tika iecelts par Vitesse galveno treneri. 2016. gada janvārī kļuva Telavivas "Maccabi" galveno treneri, bet tajā nostrādāja tikai līdz tā paša gada maijam, kad pieņēma piedāvājumu no Amsterdamas "Ajax". 2016.—2017. gada sezonā sasniedza UEFA Eiropas līgas finālu, kurā Ajax piekāpās Manchester United. 2017. gadā saņēma Rinusa Mihelsa vārdā nosaukto balvu kā sezonas labākais Eredivisie treneris.

2017. gadā kļuva par Vācijas Bundeslīgas kluba Dortmundes "Borussia" galveno treneri. Tomēr jau tā paša decembrī pēc neveiksmīgā sezonas sākuma tika atbrīvots no amata. 2018. gada decembrī tika apstiprināts par cita Bundeslīgas kluba Leverkūzenes "Bayer" galveno treneri. 2021. gada martā, komandai noslīdot uz 6. vietu, tika atbrīvots no amata. No 2021. gada maija līdz 2022. gada oktobrim bija Francijas kluba Lionas "Olympique" galvenais treneris.

Atsauces

Ārējās saites 

1963. gadā dzimušie
Nīderlandes futbolisti
Roterdamas "Feyenoord" spēlētāji
Nīderlandes izlases futbolisti
1992. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Nīderlandes futbola treneri
Gelderlandē dzimušie
Peteri Lindbūms

Peteri Lindbūms (, dzimis ) ir somu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā, Somijas hokeja izlases pārstāvis. Kopš 2018. gada Lindbūms pārstāv Šveices hokeja līgas komandu Lausanne HC. Iepriekš Lindbūms ir spēlējis Somijas hokeja līgas komandās Helsinku "Jokerit" un Pori "Ässät", AHL komandā Čikāgas "Wolves" un NHL komandā Sentluisas "Blues".

Somijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2019. gada Pasaules čempionātā, kur izcīnīja pirmo vietu.

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Helsinku "Jokerit" spēlētāji
Sentluisas "Blues" spēlētāji
Hokejisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Boriss Vasilenko

Boriss Vasilenko (; dzimis , miris ) bija Ukrainas inženieris, elektroniķis. Viņš ir bijis Kijivas radiorūpnīcas galvenais inženieris, Ukrainas Nacionālās kosmiskās aģentūras ģenerāldirektora padomnieks.

Boriss Vasilenko piedzima Artemoves ciemā (tagad Zaļizne), Doneckas apgabalā.
1958. gadā Vasilenko ar izcilību beidza Taganrogas Radiotehnisko institūtu (tagad Dienvidu Federālās universitātes Inženieru tehnoloģiskā akadēmija) Taganrogā un sadalījumā tika nosūtīts darbā uz Kijivas radiorūpnīcas konstruktoru biroju (tagad PAO Elmiz). 1967. gadā viņš tika iecelts par laboratorijas priekšnieku. 1973. gadā viņš tika iecelts par KB priekšnieka pirmo vietnieku, bet 1976. gadā kļuva par Kijivas radiorūpnīcas galveno inženieri. Viņa darbs bija saistīts ar ciparu datortehniku. Pēc Vasilenko iniciatīvas tika izveidota rūpnīcas pirmā elektronu skaitļojamā mašīna (ESM) uz ferrīta tranzistoru elementu bāzes. Viņa vadībā tika izstrādātas rēķināšanas iekārtas pirmajiem raķešu kompleksiem. Viņš noorganizēja Harkovas NPO Hartron projektēto ESM sērijveida ražošanu.
1982. gadā Vasilenko absolvēja PSRS Ministru Padomes Tautsaimniecības akadēmiju.

Kā galvenais inženieris Boriss Vasilenko piedalījās dažādu kaujas un kosmisko raķešu kompleksu vadības un vadības sistēmu izstrādē un ražošanā. Datorsistēmas tika ieviestas raķetēm 8K67, 15A14, 15A18, 15A18M, 3M65, 3M37, RT-23 UTTH, kā arī kosmiskajiem raķešu kompleksiem 11K65 (Kosmos-3), 1K11K25 (Ciklon-3M), Energija — Buran. Rūpnieciskā ražošanā tika apgūta tuvošanās un saslēgšanās aparatūra (Igla un Kurs), kā arī vadīšanas sistēma pilotējamiem un automātiskajiem kosmosa kuģiem Sojuz un Progress, kā arī orbitālajām stacijām Almaz, Mir un Starptautiskajai kosmosa stacijai. Vasilenko bija Ciklon-3M raķetes un zemes aparatūras diviski pieciskā koda (automātiska kļūdu noteikšana) autors.

1995. gada decembrī Boriss Vasiļenko pārgāja darbā uz Ukrainas Nacionālo kosmosa aģentūru (UNKA, tagad Ukrainas Valsts kosmiskā aģentūra). No 1996. līdz 2005. gadam viņš bija UNKA ģenerāldirektora padomnieks, pēc tam līdz 2015. gadam — Sabiedriskās padomes priekšsēdētājs.

Atsauces

Ārējās saites 
 Умер выдающийся украинский конструктор Владимир Команов  
 «КУРС» будем делать в Киеве Василенко Б.Е.

Ukrainas inženieri
Ukrainas kosmonautika
Ar Oktobra Revolūcijas ordeni apbalvotie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
PSRS Valsts prēmijas laureāti
Starptautisks domēna vārds

Starptautisks domēna vārds jeb IDN ir domēna vārds, kurā izmantota vismaz viena ne latīņu alfabēta, piemēram, arābu, ķīniešu, kirilicas, ivrita, rakstzīme vai arī latīņu alfabēta burts ar diakritisku zīmi vai ligatūru, kā piemēram, latviešu vai franču valodās.

Dators šāda veida rakstzīmes kodē vairākbaitu unicode virknē. Lai gan DNS atbalsta unicode, e-pasta un tīmekļa pārlūku izmantotie tīkla protokoli nosaka domēna vārdā izmantojamo rakstzīmju ierobežojumus. Lai nodrošinātu saderību ar lielāko daļu lietojumprogrammu,  starptautiskos domēna vārdus DNS reģistrā pārvērta ierastajā ASCII formā. Domēna vārdu “internacionalizācija” ir tehnisks risinājums, kas, izmantojot punycode algoritmu, pārveido, unicode virkni par ASCII virkni un otrādi. DNS reģistrā faktiski tiek reģistrēts domēna vārds, kas izskatās kā šķietami nesakarīga simbolu virkne. Pārveidoto vārdu dēvē par ACE (ASCII Compatible Encoding) domēna vārdu un to var atpazīt pēc prefiksa “xn–“.

IDN veidi 
Ir divu veidu IDN:

otrā līmeņa IDN (dēvēti arī par hibrīda IDN), kuru nosaukumā tiek izmantoti specifiski ne-ASCII simboli, taču augstākā līmeņa domēns ir tradicionāls, piemēram, 例如 .com vai dæmi.eu.
augstākā līmeņa IDN (vai pilnie IDN), kur abos līmeņos gan vārdā, gan pašā domēnā tiek izmantoti specifiski simboli, piemēram, пример.рф.

Otrā līmeņa IDN 
Jau kopš 2000. gada ir pieejami otrā līmeņa IDN. Pirmie valstu kodu domēni (ccTLD), kuri ieviesa otrā līmeņa IDN reģistrāciju, bija no Āzijas un Klusā okeāna reģiona. Savukārt Eiropa sāka piedāvāt šādu iespēju tikai 2004. un 2005. gadā.

Pašlaik lielākais otrā līmeņa IDN skaits reģistrēts .com domēnā (1,1 miljoni reģistrāciju), kam seko Vjetnamas domēns .vn, kurā starptautiskos domēnus reģistrē bezmaksas.

Augstākā līmeņa IDN 
Izmantojot jauno gTLD programmu, 2009.gadā ICANN ieviesa arī augstākā līmeņa starptautiskos domēna vārdus. Kopš tā laika domēna vārdi visos līmeņos var ietvert ne latīņu alfabēta rakstzīmju kopas, piemēram, http://例子.测试/首šš vai http://пример.испытание. Tas īpaši noder tiem lietotājiem, kuri nepārzina angļu valodu un neorientējās latīņu alfabētā. Līdz ar to šāds risinājums padara interneta lietošanu daudz vienkāršāku un intuitīvāku.

Jau 2010. gada martā tika ieviesti pirmie ccTLD augstākā līmeņa IDN: Krievija (.рф), Ēģipte (صر.), Saūda Arābija (السعودية.) un Apvienotie Arābu Emirāti (امارات.).

2012. gadā programmai pieteicās vēl 116 jaunie vispārējie augstākā līmeņa (gTLD) IDN, no kuriem 73 bija ķīniešu valodā. Lielākais IDN pieteicējs bija uzņēmums “Zodiac”, kurš izrādīja interesi par 15 ķīniešu domēniem, .com reģistrs “Verisign”, kurš pieteica 12 .com un .net tulkojumus vai atvasinājumus svešvalodās. Arābu un japāņu valodas ierindojās otrajā vietā pēc pieteikumu skaita.

Lai gan lielākais skaits augstākā līmeņa IDN reģistrāciju pieder Krievijas Federācijas .рф domēnam, taču visstraujāk augošākie ir .中国 (Ķīna).

Atsauces 

Domēnu nosaukumu sistēma
1999. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

1999. gada Pasaules čempionāts cīņas sportā notika šķirti: vīrieši brīvajā sacentās no 7. līdz 10. oktobrim Ankarā (Turcija), vīrieši grieķu-romiešu cīņā no 23. līdz 26. septembrim Atēnās (Grieķija), sievietes brīvajā cīņā no 10. līdz 12. septembrim Bodenē (Zviedrija).

Medaļu sadalījums starp valstīm

Komandu vērtējums 
Katrā svara kategorijā cīkstonis par izcīnīto 1. vietu komandai deva 10 punktus, 2. vietu — 9 punktus, 3.—4. vietu — 8 punktus, 5.—6. vietu — 6 punktus, 7. vietu — 4 punktus, 8. vietu — 3 punktus, 9. vietu — 2 punktus un 10. vietu — 1 punktus.

Medaļu ieguvēji

Brīvā cīņa, vīrieši

Grieķu-romiešu cīņa, vīrieši

Brīvā cīņa, sievietes

Latvijas cīkstoņu rezultāti

Atsauces 
UWW Database

1999
1999. gads sportā
Sports Grieķijā
Sports Zviedrijā
Sports Turcijā
Hanss Dīters Fliks

Hanss Dīters Fliks (; dzimis  Heidelbergā) ir vācu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā. Kopš 2021. gada augusta ir Vācijas izlases galvenais treneris.

Futbolista karjera 
Piecas sezonas pārstāvējis Minhenes "Bayern", aizvadot 104 spēles Bundeslīgā. Šajā laikā četras reizes kļuva par Vācijas čempionu un vienreiz izcīnīja Vācijas kausu. 1987. gadā spēlēja Eiropas čempionvienību kausa finālā, kurā viņa pārstāvētā komanda piekāpās FC Porto. 1990. gadā pārgāja uz 1. FC Köln, bet 1993. gadā, 28 gadu vecumā, bija spiests beigt profesionālo karjeru savainojumu dēļ. Vēlāk spēlēja amatieru vienībā Victoria Bammental.

Fliks nekad nav spēlējis Vācijas pieaugušo izlasē, bet ir pārstāvējis U-18 izlasi 1983. gada Eiropas čempionātā.

Trenera karjera 
Trenera karjeru sāka kā Victoria Bammental spēlējošais treneris. 2000. gada jūlijā kļuva par Hoffenheim galveno treneri. Klubs tolaik spēlēja Bādenes-Virtembergas Oberlīgā, Vācijas futbola ceturtajā līmenī. 2001. gadā uzvarēja līgā un iekļuva Dienvidu reģionālajā līgā. Pēc vairākiem nesekmīgiem mēģinājumiem iekļūt 2. Bundeslīgā, 2005. gada novembrī bija spiests amatu atstāt. 2006. gadā neilgu laiku bija Austrijas kluba Red Bull Salzburg trenera asistents un sporta koordinators.

2006. gada augustā sāka strādāt par Vācijas futbola izlases galvenā trenera Joahima Lēva asistentu. 2008. gada Eiropas čempionāta ceturtdaļfināla spēlē pret Portugāli pildīja galvenā trenera pienākumus, jo Lēvs bija diskvalificēts. Šajā amatā nostrādāja līdz 2014. gada FIFA Pasaules kausa, kurā Vācija izcīnīja čempiontitulu, finālturnīra begām. No 2014. līdz 2017. gadam strādāja par sporta direktoru Vācijas Futbola asociācijā.

2019. gada jūlijā uzsāka darbu kā Minhenes "Bayern" trenera Niko Kovača asistents. Kad tā paša gada novembrī Kovačs amatu atstāja, Fliks kļuva par galvenā trenera pienākumu izpildītāju. Decembrī tika apstiprināts par galveno treneri līdz sezonas beigām. 2020. gada aprīlī klubs pagarināja līgumu ar Fliku līdz 2023. gadam. 2019.—2020. gada sezonā Flika vadībā Bayern  uzvarēja gan Bundeslīgā, gan Vācijas kausa izcīņā, bet 2020. gada augustā triumfēja arī UEFA Čempionu līgā. 2020.—2021. gada sezonā vēlreiz uzvarēja Bundeslīgā. Pēc sezonas klubu atstāja un kļuva par Vācijas izlases galveno treneri, nomainot amatā Joahimu Lēvu.

Atsauces

Ārējās saites 

1965. gadā dzimušie
Vācijas futbolisti
Minhenes "Bayern" spēlētāji
1. FC Köln spēlētāji
Vācijas futbola treneri
Bādenē-Virtembergā dzimušie
Vācijas futbola izlases treneri
2022. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Lifecell

lifecell (agrākais nosaukums life:)), uzņēmuma nosaukums TOV Laifsell (ТОВ «Лайфселл»), ir Ukrainas mobilo sakaru operators. Tas ir dibināts 2005. gadā. Uzņēmuma galvenais birojs atrodas Kijevā. Tas pieder Turcijas mobilo sakaru operatoram Turkcell.

lifecell ir trešais lielākais mobilo sakaru operators Ukrainā (pēc Kyivstar un Vodafone Ukraine).
2020. gada pirmajā ceturksnī lifecell bija 8,9 miljoni abonentu, no tiek aktīvi (3 mēneši) bija 7,5 miljoni.

Vēsture 

2005. gadā Turcijas mobilo sakaru operators Turkcell un Ukrainas uzņēmējam Rinatam Ahmetovam piederošā grup SCM Holdings dibināja uzņēmumu TOV Astelit, kurā 54,8 % kapitāldaļu piederēja Turkcell, bet 45,2 % — SKM.
2005. gada janvārī uzņēmums Astelit ar zīmolu life:) uzsāka GSM-1800 pakalpojumu.
life:) bija pirmais mobilā tīkla operators Ukrainā, kas ieviesa EDGE tehnoloģiju, piedāvājot ātrgaitas datu pārsūtīšanu.
2006. gadā tika piesaistītas investīcija 540 miljonu ASV dolāru apmērā, kas bija lielākais ieguldījums, kāds jebkad veikts privātā uzņēmumā Ukrainā.
Līdz 2007. gada decembrim operators bija piesaistījis 7,6 miljonus abonentu un priekšapmaksas lietotāju.
2008. gadā abonentu zvanu centra pakalpojumi tika nodoti ārpakalpojumu sniedzējam Global Bilgi.

2015. gadā life:) sāka darbu 3G tīklā.
2015. gada 26. jūnijā Turcijas uzņēmums Turkcell parakstīja līgumu ar Rinatam Ahmetovam piederošo grupu SCM Holdings par 44,96 % Nīderlandē reģistrētā uzņēmuma Euroasia Telecommunications Holding BV kapitāldaļu iegādi, kam 100 % piederēja Astelit. Darījums par 100 miljoniem USD tika pabeigts 10. jūlijā. Tādējādi Turkcell kļuva par life:) operatora vienīgo īpašnieku.

2016. gada 15. janvārī Astelit ieviesa jaunu zīmolu lifecell, tādējādi tas kļuva saskanīgs ar mātes uzņēmuma nosaukumu Turkcell. 2. februārī operatora juridiskais nosaukums tika mainīts no TOV Astelit uz TOV Laifsell (ТОВ «Лайфселл»).
2017. gadā operators beidza darbību separātistu kontrolētajā Doneckas tautas republikā un Luhanskas tautas republikā.

2018. gadā lifecell sāka ieviest mobilo sakaru 4G LTE tehnoloģiju.

Atsauces

Ārējās saites 
 lifecell vietne

Ukrainas uzņēmumi
Turkcell
Mobilo sakaru operatori
Apakštīkls

Apakštīkls (no angļu val: subnetwork, subnet) ir IP tīkla apakšnodalījums. Tīkla sadalīšanu divos vai vairākos tīklos sauc par apakštīklošanu.

Datori, kas pieder pie viena apakštīkla tiks adresēti ar vienu identisku bitu grupu to IP adresēs. Tā rezultātā datora IP adrese tiks sadalīta divās daļās - tīkla identifikatorā, jeb maršrutēšanas prefiksā un  resursdatora identifikatorā. Resursdatora identifikators norāda specifisku resursdatoru, vai tīkla vidi.

Maršrutēšanas prefiks var tikt izteikts Bezklases starpdomēnu maršrutēšanā (Classless Inter-Domain Routing, CIDR) kā pirmā tīkla adrese, kam seko slīpsvītra (/) un prefiksa bitu daudzums. Piemēram, 192.168.100.0/24 ir IPv4 tīkla prefiks, kas sākas dotajā adresē un tam ir 24 biti atvēlēti tīkla prefiksam. Tādējādi Adreses sākot no 192.168.100.0 līdz 192.168.100.255 pieder šim tīklam.

IPv4 gadījumā, tīklu var arī raksturot tā apakštīkla maska, jeb tīkla maska, kas ir bitmaska, ko piešķir bitu "AND" operācija jebkurai IP adresei tīklā. Apakštīkla maskas arī pieraksta tādā pašā pierakstā kā IP adreses. Piemēram 192.168.100.0/24 adresei apakštīkla maska ir 255.255.255.0.

Apakštīklošanas priekšrocības katrā gadījumā var būt citādākas. Lielās organizācijās to izmanto, lai efektīvāk izdalītu adreses tīklā. Apakštīklošana var arī veicināt maršrutēšanas efektivitāti. Apakštīklus var vieglāk pārvaldīt, kad tos administrē vairākas personas lielā organizācijā.

Tīkla adresēšana 
Katram datoram, kas atrodas tādos tīklos kā Internets, ir vismaz viena tīkla adrese. Parasti šīs adreses ir unikālas katrai ierīcei un var tikt konfigurētas ar Dinamiskā saimniekdatora konfigurācijas protokola (DHCP) palīdzību. 

Ar adreses palīdzību var noteikt saimnieku un atrast to tīklā. Visbiežāk sastopamā adresācijas metode ir Interneta Protokola versija 4, bet tā tiek aizstāta ar IPv6. IPv4 adreses sastāv no 32 bitiem, ko pieraksta ar 4 decimālām vērtībām. Katra no šīm vērtībām ir 8 bitu vērtība (no 0 līdz 255) un tās tiek atdalītas ar punktu. IPv6 adreses, savukārt, ir 128 bitus lielas un to pieraksta ar heksadecimālām vērtībām, kuras atdala ar kolu (:). IP adreses tiek sadalītas divās daļās - tīkla prefiksa un saimnieka identifikatora. Visiem saimniekdatoriem vienā apakštīklā ir vienāds tīkla prefiks.

Atsauces 

Maršrutēšana
Balvu ielu uzskaitījums

Balvu pilsētas ielu uzskaitījums iekļauj sevī 60 ielas, kuras atrodas Balvos.

Ielu uzskaitījums 

 Alejas iela
 Baznīcas iela
 Bērzpils iela
 Bērzu iela
 Brīvības iela
 Celtnieku iela
 Ceļinieku iela
 Ceriņu iela
 Dārza iela
 Daugavpils iela
 Draudzības iela
 Dzirnavu iela
 Ezera iela
 Ezermalas līnijas:
 1. Ezermalas līnija
 2. Ezermalas līnija
 3. Ezermalas līnija
 4. Ezermalas līnija
 5. Ezermalas līnija
 6. Ezermalas līnija
 7. Ezermalas līnija
 8. Ezermalas līnija
 9. Ezermalas līnija
 Jāņa Logina iela
 Jaunatnes iela
 Kalna iela
 Kooperatoru iela
 Krasta iela
 Ķiršu iela
 Lauku iela
 Līču iela
 Liepu iela
 Mārtiņa Lutera iela
 Mazā iela
 Miera iela
 Partizānu iela
 Pelnupes iela
 Pīlādžu iela
 Pilsoņu iela
 Pļavu iela
 Raiņa iela
 Robežiela
 Rudens iela
 Rūpniecības iela
 Skolas iela
 Sporta iela
 Stacijas iela
 Steķintavas līnijas:
 1. Steķintavas līnija
 2. Steķintavas līnija
 3. Steķintavas līnija
 4. Steķintavas līnija
 5. Steķintavas līnija
 Šķērsiela
 Tālā iela
 Tautas iela
 Teātra iela
 Tehnikas iela
 Tirgus iela
 Vidzemes iela
 Zaļā iela
 Ziedu iela

Skatīt arī 
 Balvi

Atsauces 

 
Ielas
Multipleksēšana

Multipleksēšana () ļauj pārsūtīt datus no vairākām aplikācijām pa vienu fizisko savienojumu, tā ir metode ar kuras palīdzību telekomunikācijās un datortīklos vairāki analogie vai digitālie signāli tiek apvienoti vienā signālā, izmantojot kopēju datu nesēju. Multipleksēšanas mērķis ir dalīties ar ierobežotiem resursiem, piemēram, telekomunikācijās vairākus telefona zvanus var veikt, izmantojot vienu vadu. Multipleksēšana radās telegrāfijā 1870. gados, un pašlaik tā plaši tiek izmantota sakaru tehnoloģijās. Telefonijā Džordžs Ouens Skīrs tiek atzīts kā tālruņu līniju multipleksēšanas attīstītājs 1910. gadā.

Multipleksētais signāls tiek pārraidīts pa sakaru kanālu, piemēram, kabeli. Multipleksēšana sadala komunikācijas kanāla jaudu vairākos loģiskos kanālos, pa vienam katram pārsūtāmajam ziņojuma signālam vai datu plūsmai. Apgrieztais process, kas pazīstams kā demultipleksēšana, sākotnējos kanālus uztver uztvērēja galā.

Ierīci, kas veic multipleksēšanu, sauc par multipleksoru (MUX), un ierīci, kas veic apgriezto procesu, sauc par demultipleksoru (DEMUX vai DMX).

Apgrieztajai multipleksēšanai (IMUX) ir pretējs mērķis kā multipleksēšanai, proti, sadalīt vienu datu plūsmu vairākās plūsmās, pārsūtīt tos vienlaikus vairākos sakaru kanālos un atjaunot sākotnējo datu plūsmu.

Datortīklos multipleksēšanu var izmantot, lai atsauktos uz vairāku ievades / izvades datu apstrādes jēdzienu no viena notikumu cikla, izmantojot sistēmas izsaukumus, piemēram, aptauju un atlasi.

Telesakari
40R autobusu maršruts (Rīga)

40R autobusu maršruts bija Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursēja no Abrenes ielas līdz Robotu rūpnīcai Ziepniekkalnā, (mūsdienu tirdzniecības centram "Aleja" Ozolciema ielas un Vienības gatves krustojumā).

40R autobusu maršruta kopējais garums bija 17,8 kilometri, katrā virzienā pa 8,9 km. 

40R autobusu maršrutu apkalpoja Tālavas autobusu parks (tagadējais 7. autobusu parks). Šis bija eksperimentālais maršruts, kas darbojās no 1990. līdz 1991. gadam.

Maršruts 
Robotu rūpnīca — Abrenes iela kursēja pa šādām ielām: Rītausmas iela, Ozolciema iela, Valdeķu iela, Tadaiķu iela, Vaiņodes iela, K. Ulmaņa gatve, Salu tilts, Lāčplēša iela, Gogoļa iela, Marijas iela, Satekles iela, Dzirnavu iela un Abrenes iela.

Abrenes iela — Robotu rūpnīca kursēja pa šādām ielām: Abrenes iela, Dzirnavu iela, Satekles iela, Marijas iela, Gogoļa iela, Lāčplēša iela, Salu tilts, K. Ulmaņa gatve, Vaiņodes iela, Tadaiķu iela, Valdeķu iela, Ozolciema iela un Rītausmas iela.

Pieturvietas 
40R autobusu maršrutā pavisam kopā bija 34 pieturas. Maršrutā Robotu rūpnīca — Abrenes iela bija 17 pieturas, bet maršrutā Abrenes iela — Robotu rūpnīca bija 17 pieturas.

Skatīt arī 
 Rīga
 Autobusu satiksme Rīgā
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas satiksme
 Rīgas metropolitēns

Autobusu satiksme Rīgā