joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Bobs Geldofs

Roberts Frederiks Zenons "Bobs" Geldofs (; dzimis ) ir īru mūziķis un sabiedrisks darbinieks. Kā mūziķis kļuva pazīstams īru grupas The Boomtown Rats solists 20. gadsimta septiņdesmito gadu beigās. Pēc grupas iziršanas 1986. gadā sāka solokarjeru. Pazīstams kā sabiedrisks darbinieks pret badu Āfrikā. 1984. gadā kopā ar Midžu Jūru nodibināja labdarības supergrupu Band Aid, kas uzstājās, vācot līdzekļus cīņai pret badu Etiopijā. Piedalījās līdzīgos projektos arī vēlāk. Darbojas Bono dibinātajā organizācijā ONE Campaign. Vairākkārt izvirzīts Nobela miera prēmijai, Britu Impērijas ordeņa kavalieris.

Ārējās saites 

 Par Geldofu allmusic.com 

1951. gadā dzimušie
Lensterā dzimušie
Īrijas mūziķi
Vasiļko Volodarevičs

Vasiļko Volodarevičs (, dzimis starp 1135. un 1150. gadu, miris ap 1222. gadu), bija Polockas kņazs no Rurikoviču dinastijas no 1216. līdz aptuveni 1222. gadam. Viņa valdīšanas laikā Polockas kņaziste bija atkarīga no lietuviešu kunigaišiem.

Dzīvesgājums 
Par kņaza Vasiļko dzīvi nav saglabājušās precīzas ziņas. Uzskata, ka viņš bijis Minskas kņaza Volodara Gļeboviča dēls un, iespējams, Indriķa hronikā pieminētā Polockas kņaza Valdemāra (Vladimira) jaunākais brālis. Savas dzīves lielāko daļu viņš bija Lagožas kņazs (~1180 — 1186) un Minskas kņazs (1186 — 1216). 1167. gadā viņa tēvs kņazs Volodars kopā ar lietuviešiem ieņēma Polocku un uz īsu laiku valdīja tajā, bet Smoļenskas kņazs Romāns Rostislavičs viņu uzvarēja. Domājams, ka pēc šīs sakāves 1168. gadā Vasiļko kļuva par Minskas kņazu. 1186. gadā viņa brālis Vladimirs kļuva par Polockas kņazu. 1196. gadā Vasiļko kopā ar Čerņigovas kņazu un Druckas kņazu Borisu uzvarēja Smoļenskas kņazu. 
Var būt, ka 1206. gada rudenī viņš piedalījās Polockas kņaza Vladimira un lietuviešu karagājienā uz Daugavas lejteci, kur nesekmīgi mēģināja ieņemt Ikšķiles un Salaspils mūra pilis.

Kad viņa vecākais brālis Vladimirs pēkšņi mira karagājiena sākumā uz Rīgu 1216. gadā, Vasiļko kļuva par Polockas kņazu. Savas valdīšanas laikā viņš ievēroja sava priekšteča noslēgto Jersikas miera līgumu ar Livonijas bīskapiju.
1217. - 1218. gadā Polockas kņazs Vasiļko kopā ar Novgorodas kņazu Mstistlavu Mstistlaviču un lietuviešu kunigaišiem piedalījās karagājienā uz Galīciju. 
 
Kņazs Vasiļko miris ap 1222. gadu, pēc tam par Polockas kņazu iecēla Kijevas lielkņaza Mstislava Romanoviča dēlu Svjatoslavu Mstislaviču.

Literatūra 
 Алексеев Л. В. Полоцкая земля // Древнерусские княжества Х-XIII вв. -М., 1975.
 Загарульскі Э. М. Заходняя Русь: ІХ-ХІІІ ст.: Вучэб. дапам. Мн., 1998, −260с.
 Татищев В. История Российская. т.2. М., 1962.

Polockas valdnieku ciltskoks

Skatīt arī 
 Polockas kņazi

Atsauces 

Polockas kņazi
Rurika dinastija
Baltkrievijas vēsture
1222. gadā mirušie
Pauls Kundziņš

Pauls Kundziņš (dzimis , miris ) bija latviešu arhitekts, etnogrāfs un Latvijas Universitātes profesors. Latvijas Etnogrāfiskā brīvdabas muzeja dibinātājs un pirmais vadītājs (1924—1933). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

Biogrāfija 
Pauls Kundziņš dzimis 1888. gada 4. februārī Smiltenes mācītājmuižā kā mācītāja Kārļa Kundziņa un Šarlotes (dzimušas Eggert) dēls. 1907. gadā absolvēja Tērbatas pilsētas ģimnāziju un 1908. gadā uzsāka arhitektūras studijas Rīgas Politehniskajā institūtā. Studijas beidza 1913. gadā iegūstot arhitektūras inženiera grādu. Sāka strādāt arhitekta Eižena Laubes birojā Rīgā. Pirmā pasaules kara laikā viņu iesauca Krievijas impērijas armijā.

No 1919. gada viņš sāka strādāt Latvijas Universitātes Arhitektūras fakultātē par pasniedzēju. Bija gan katedras vadītājs, gan arī fakultātes dekāns. 
Pēc P. Kundziņa projekta celts Uzvaras piemineklis Cēsīs un 1926. gada Sesto latvju vispārējo dziesmu svētku brīvdabas estrāde Esplanādes laukumā.

Projektēja vairākas Latvijas baznīcas (Ikšķiles luterāņu baznīcu, Viesītes luterāņu baznīcu, jauno Usmas baznīcu u.c.) kā arī citas sabiedriskās un dzīvojamās ēkas.
No 1924. gada ir Pieminekļu valdes loceklis. Sadarbībā ar Latvijas Universitātes Arhitektūras fakultāti organizēja Latvijas tautas celtniecības materiālu vākšanu un publicēšanu.

Pauls Kundziņš bija galvenais Latvijas Etnogrāfiskā brīvdabas muzeja izveides iniciators un tā pirmais vadītājs no 1924. līdz 1933. gadam. 1933. gadā aizstāvēja doktora disertāciju „Dzīvojamā rija Latvijā”.

Otrā pasaules kara beigās devies bēgļu gaitās uz Vāciju, kur bijis profesors un fakultātes dekāns Baltijas Universitātē. No 1949. līdz 1952. gadam strādāja Stokholmas Etnoloģijas institūtā. Vēlāk pārcēlies uz Kanādu kur turpināja darbu projektēšanā, etnoloģijā un latviešu tautas celtniecības pētniecībā. Ilgu laiku bija Latvijas arhitektu biedrības priekšnieks.

1952. gadā izdeva monogrāfiju „Latvju sēta”. Vairāk nekā 100 zinātnisku rakstu un publikāciju autors.

Pauls Kundziņš miris 1983. gada 8. novembrī Helifeksā, Kanādā.

Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis — 4. šķira Nr. 892 (1929)
 Triju Zvaigžņu ordenis — 3. šķira Nr. 946 (1935)

Atsauces 

1888. gadā dzimušie
Smiltenē dzimušie
1983. gadā mirušie
Kanādas latvieši
Latvijas arhitekti
Rīgas Politehniskā institūta absolventi
Latvijas Universitātes darbinieki
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Trials Evolution

Trials Evolution ir lejupielādējama 2.5D platformas sacensību spēle. Spēle ir turpinājums 2009. gada kritiķu izslavētajai spēlei Trials HD. Izdota priekšXbox 360 caur Xbox Live Arcade 2012. gada 18. aprīlī. Spēlētājs vada motociklistu pārvarot šķēršļus. Spēle iekļauta tāda pati karšu rediģēšanas programma, ar kādu spēles izstrādātāji veidojas spēles karti.

Evolution ieguva daudzu kritiķu atzinību. Mājaslapa MetaCritic ziņo par vērtējumu 91/100, bet mājaslapa GameRankings ziņo par rezultātu 91.50/100%. Kritiķi atzina spēles kopējo atmosfēru, sacensības, izskatu un iespēju spēlētājam rediģēt vai veidot pašam savas trases. Galvenā kritika spēle tika veltīta tās skaņas celiņam.

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

Xbox 360 spēles
2012. gada datorspēles
Svjatoslavs Mstislavičs

Svjatoslavs Mstislavičs (, , miris ap 1239. gadu) bija Novgorodas kņazs (1218—1219), Polockas kņazs (1222—1232), Smoļenskas kņazs (1232— ap 1238).

Dzīvesgājums 
Svjatoslavs Mstislavičs bija Kijevas lielkņaza (valdīja 1214—1223) Mstislava Romanoviča dēls no Rurikoviču dinastijas. Tēvs viņu 1218. gada iecēla par Novgorodas kņazu, jādomā, ka viņš kopā ar Pleskavas kņazu Vladimiru Mstislaviču piedalījās karagājienā uz Cēsīm. Ap 1222. gadu pēc vecā kņaza Vasiļko nāves viņu iecēla par Polockas kņazu. 

Pēc Rurikoviču dinastijas kņazu mantošanas likumiem 1230. gadā viņam pienācās Smoļenskas kņaza vieta, bet tās iedzīvotāji viņu nevēlējās pieņemt. Tādēļ 1232. gadā viņš ar polockiešu karadraudzes palīdzību ieņēma Smoļensku un kļuva par tās kņazu. 

Miris ap 1239. gadu, pēc Zelta ordas, vēlāk lietuviešu karaspēka iebrukuma Smoļenskas kņazistē 1238. gadā.
Par viņa pēcteci kļuva Vitebskas kņazs Bračislavs Vasiļkovičs.

Literatūra 
 Загарульскі Э. М. Заходняя Русь: ІХ-ХІІІ ст.: Вучэб. дапам. Мн., 1998, − 260 с.
 Рыжов К. Все монархи мира. Россия. М., 1998.
 Алексеев Л. В. Полоцкая земля // Древнерусские княжества Х-XIII вв. - М., 1975.
 Татищев В. История Российская. т.2. М., 1962.

Skatīt arī 
Novgorodas kņazi
Polockas kņazi
Smoļenskas kņazi

Atsauces 

Polockas kņazi
Smoļenskas kņazi
Novgorodas kņazi
Rurika dinastija
Baltkrievijas vēsture
Krievijas vēsture
1293. gadā mirušie
Rosens Plevnelijevs

Rosens Plevnelijevs (; dzimis ) ir bulgāru politiķis, Bulgārijas prezidents no 2012. līdz 2017. gadam.

1989. gadā absolvējis Sofijas Tehnisko universitāti. 1990. gadā dibinājis privāto celtniecības uzņēmumu Bulgārijā. 2009. gada jūlijā viņš kļuva par reģionālās attīstības ministru.

2011. gada septembrī viņš tika izvirzīts kā partijas "Pilsoņi par eiropeisku Bulgārijas attīstību" kandidāts Bulgārijas prezidenta vēlēšanām. Tajās viņš uzvarēja, un 2012. gada janvārī stājās valsts prezidenta amatā, nomainot Georgiju Parvanovu.
Saskaņā ar Bulgārijas likumiem, valsts prezidents nevar būt kādas politiskās partijas biedrs, tāpēc pirms ievēlēšanas amatā viņš izstājās no "Pilsoņi par eiropeisku Bulgārijas attīstību" partijas.
2017. gada janvārī viņu prezidenta amatā nomainīja Rumens Radevs.

Ārējās saites 
 Mājaslapa

1964. gadā dzimušie
Bulgārijas politiķi
Bulgārijas prezidenti
Blagojevgradas apgabalā dzimušie
Šimons Peress

Šimons Peress (; dzimis , miris ) bija Polijā dzimis Izraēlas politiķis, bijis valsts prezidents, valsts premjerministrs.

Vairāk nekā 66 gadus ilgajā politiskajā karjerā viņš bija 12 kabinetu loceklis, divreiz pildījis premjerministra amata pienākumus, kā arī vienreiz bijis amata vietas izpildītājs. 1959. gadā Š. Peress tika ievēlēts Izraēlas parlamentā Knesetā. Izņemot trīs mēnešu ilgu laikposmu 2006. gada sākumā, viņš Knesetā darbojās līdz pat ievēlēšanas brīdim prezidenta amatā 2007. gadā. Kopumā ir pārstāvējis piecas dažādas partijas Knesetā, taču no 2005. gada bija Kadima biedrs. 1994. gadā saņēmis Nobela miera prēmiju. 2007. gadā ticis ievēlēts valsts prezidenta amatā. Viņš kļuva par pirmo premjerministru, kas ticis ievēlēts prezidenta amatā. Amata atstāšanas brīdī 2014. gadā bija pasaulē vecākais valsts vadītājs.

Miris 2016. gada septembrī.

Atsauces

Ārējās saites 

 

1923. gadā dzimušie
2016. gadā mirušie
Minskas apgabalā dzimušie
Baltkrievijas ebreji
Izraēlas politiķi
Izraēlas prezidenti
Izraēlas premjerministri
Nobela miera prēmijas laureāti
The Walking Dead (spēle)

The Walking Dead ir epizodiska datorspēle, kas balstīta uz Roberta Kirkmena The Walking Dead komiksu sērijas, un izdota PC, PlayStation 3, Xbox 360, Mac OS X un IOS. Spēli izstrādāja un izdeva Telltale Games. Tika plānots spēli izdot 2011. gada pēdējos mēnešos, bet izstrādes procesa problēmu dēļ spēles izdošana tika atlikta uz 2012. gada sākumu. Spēle sastāvēs no piecām epizodēm, no kurām pirmā tika izdota 2012. gada 25. aprīlī visām platformām izņemot iOS versija. 

Kirkmens teicis, ka atšķirība no tipiskas zombiju spēles, kā Left 4 Dead, tā vairāk tiks fokusēta uz varoņu rakstura īpašībām un emocijām, nevis pašu spēles darbību.

Spēlē sastopas piedzīvojumu spēles un darbības spēles sižets ar lomu spēles elementiem. Kā citās Telltale spēlēs, arī šajā spēlētājam būs jāizmanto pieejamie priekšmeti un apkārtne, bet atšķirībā no iepriekšējām spēlē, galvenajam varonim būs dots laiks lai paveiktu nepieciešamās darbības un darbības laikā spēlētājs var arī nomirt. Spēle tiek stāstīta no jauna galvenā varoņa Lī Everta saktu punkta, kurš arī ir vienīgais vadāmais tēls spēlē. Lī varēs kontaktēties ar citiem izdzīvojušajiem un viņa darbības ietekmēs spēles sižetu dažādos veidos (piemēram, būs brīdis, kad Lī būs jāizvēlas kuru cilvēku izglābt no miroņiem, tādēļ ļaujot citam personāžam mirt, līdz ar to daļa no spēles sižeta mainīsies, bet daļa paliks tāda, kāda ir).

Papildus spēlē arī parādās divi personāži no oriģinālā komiksa, tie ir Glenn un Hershall. Spēlētājam būs iespēja tos satikt pirms stāsta, kas tiek atainots komiksu sērijā.

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

iOS spēles
Xbox 360 spēles
PC spēles
PlayStation 3 spēles
Macintosh spēles
Mac OS X spēles
2012. gada datorspēles
Hartwall Arena

Hartwall Arena (bieži tiek saukta par Helsinki Areena, Helsingin Areena un Helsingforsarenan) ir daudzfunkcionāla sporta arēna Helsinkos, Somijā. Nosaukta tās galvenā sponsora dzērienu ražotāja Hartwall vardā.

Arēna tika atklāta 1997. gada aprīlī. Sākotnēji to uzcēla 1997. gada Pasaules čempionātam hokejā, vēl šeit ir norisinājies 2003., 2012. un 2013. gada Pasaules čempionāts hokejā, kā arī notiks 2022. gada Pasaules čempionāts hokejā. Šajā arēnā arī ir noticis 2007. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss. Kopš 2014. gada 4. septembra Hartwall Areena  ir oficiālā KHL Somijas komandas Jokerit mājas arēna.

Hartwall Arena notika 2017. gada Pasaules čempionāts daiļslidošanā, kā arī 2017. gada Eiropas čempionāta basketbolā A apakšgrupas spēles.

Skatīt arī 
 Nokia Arēna

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa /

Daudzfunkcionālās halles Somijā
Ledus halles Somijā
Ziemeļblāzma (stacija)

Ziemeļblāzma ir dzelzceļa stacija Rīgas Ziemeļu rajonā dzelzceļa līnijā Zemitāni—Skulte. Ziemeļblāzmā pietur visi pasažieru elektrovilcieni uz Carnikavu, Saulkrastiem un Skulti. Ziemeļblāzmā pastāv intensīva kravas satiksme uz naftas termināļiem (stacija gadā spēj nodrošināt 4,5 miljonus tonnu naftas produktu pārvadāšanu). Stacijas Rīgas virziena sliežu ceļu izvērsuma rajonā atzarojas pievedceļš uz Rīgas kuģu būvētavu. Stacija īpatnēja ar savu plānojumu — galvenā, elektrificētā Skultes virziena divceļu līnija atzarojas stacijas vidusdaļā, bet otrs, Rīgas virzienam pretējais sliežu izvērsums atrodas Rīnūžu un naftas termināļu virzienā, kur turpinās kā divceļu pievedceļu līnija. Šī līnija šķērso Vecāķu prospektu un (pēc abu ceļu atdalīšanās) Atlantijas ielu. 

Netālu no Ziemeļblāzmas stacijas kursē 11., 19. un 29. autobuss (pieturas "Ziemeļblāzma", "Āliņģu iela"), 2. un 24. autobuss (pietura Emmas iela/Gāles iela). Stacijā darbojas biļešu kase.

Vēsture 
Rīnužu stacija atklāta , reizē ar satiksmes atklāšanu Rūjienas dzelzceļa posmā Rīga—Carnikava.  pārdēvēta tagadējā vārdā par godu Augustam Dombrovskim — tautas nama "Ziemeļblāzma" dibinātājam. Pasažieru ēka, kas saglabājusies līdz mūsdienām, uzbūvēta 1934.—1935. gadā, izmantojot dzelzceļa līnijā Daugavpils—Rītupe nojaukto ēku materiālus.

2013. gada nogalē stacijā veikta peronu rekonstrukcija. Otrais perons demontēts, abu virzienu elektrovilcieni piestāj pie trešā perona.

Attēlu galerija

Atzars uz Rīnūžiem

Ārējās saites 
 Ziemeļblāzmas stacija ap 1941. gadu
 Ziemeļblāzmas stacija 1930. gados

Atsauces 

Dzelzceļa satiksme Rīgā
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Vecmīlgrāvis
Trīsciems
Dzelzceļa līnijas Zemitāni—Skulte stacijas un pieturas punkti
Daniels Brjērs

Daniels Brjērs (; dzimis 1977. gada 6. oktobrī) ir bijušais kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Karjeras laikā Brjērs aizvadījis 973 spēles Nacionālās hokeja līgas klubos Fīniksas "Coyotes", Bufalo "Sabres", Filadelfijas "Flyers", Monreālas "Canadiens" un Kolorādo "Avalanche", divas reizes piedalījies NHL Visu Zvaigžņu spēlē. Kanādas hokeja izlases sastāvā kļuvis par divkārtēju Pasaules čempionu.

Spēlētāja karjera 
1996. gada NHL draftā viņu Vinipegas "Jets" izraudzījās ar kopējo 24. kārtas numuru pirmajā kārtā.

Profesionāļa karjeru Briērs uzsāka 1997.—98. gada sezonā, aizvadot piecas spēles NHL kluba Fīniksas "Coyotes" sastāvā, atlikušo sezonas daļu aizvadot Amerikas hokeja līgas kluba Springfildas "Falcons" sastāvā. Nākamajā sezonā uzbrucējs "Coyotes" sastāvā aizvadīja 64 spēles, taču līdz galam nostiprināties kluba sastāvā Briēram izdevās vien 2001.—02. gada sezonā.

2002.—03. gada sezonas otrajā pusē Briērs tika aizmainīts uz Bufalo "Sabres" vienību. 2003.—04. gada sezonas otrajā pusē hokejists kļuva par komandas kapteini. 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Briērs spēlēja Šveices hokeja līgas vienībā HC Bern, taču tad atgriezās "Sabres", tās sastāvā aizvadot vēl nākamās divas sezonas.

2007. gada vasarā Briērs noslēdza astoņu gadu līgumu ar Filadelfijas "Flyers" vienību. 2007.—08. gada sezonā Briērs bija vislabāk apmaksātais spēlētājs visā līgā. 2009.—10. gada sezonā "Flyers" sasniedza Stenlija kausa finālu, tajā piekāpjoties Čikāgas "Blackhawks" vienībai, taču Briērs sezonu noslēdza kā izslēgšanas kārtas rezultatīvākais spēlētājs.

2012.—2013. gada NHL lokauta laikā Brjērs spēlēja Vācijas hokeja līgas kluba Berlīnes "Eisbaren" rindās. 2013. gada jūlija sākumā noslēdza divu gadu līgumu ar Monreālas "Canadiens". Gadu vēlāk hokejists tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche" rindām. 2015. gada vasarā paziņoja par karjeras beigšanu.

Piedalījies divās NHL Visu zvaigžņu spēlēs. 2007. gadā tika atzīts par Visu zvaigžņu spēles vērtīgāko spēlētāju.

Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2003. un 2004. gada Pasaules čempionātos, abos kopā ar izlasi izcīnot zelta medaļas. U-20 izlases sastāvā izcīnījis zelta medaļu 1997. gada Pasaules čempionātā junioriem.

Ārējās saites 

  

1977. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Arizonas "Coyotes" spēlētāji
Bufalo "Sabres" spēlētāji
Filadelfijas "Flyers" spēlētāji
Monreālas "Canadiens" spēlētāji
Kolorādo "Avalanche" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Berlīnes "Eisbaren" spēlētāji
Kvebekā dzimušie
Džonatans Kviks

Džonatans Kviks (; dzimis ) ir profesionāls amerikāņu hokejists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Kviks pārstāv Nacionālās hokeja līgas klubu Losandželosas "Kings".

Spēlētāja karjera 
2005. gada NHL draftā viņu Losandželosas "Kings" izraudzījās ar kopējo 73. kārtas numuru.

Savu debiju "Kings" sastāvā Kviks piedzīvoja 2007.—08. gada sezonā, kluba sastāvā laukumā dodoties trīs spēlēs. 2008.—09. gada sezonā hokejists bija kļuvis jau par "Kings" pamatvārtsargu, sezonas ievadā gan aizvadot 14 spēles AHL vienībā Mančestras "Monarchs".

2011.—2012. gada regulārajā sezonā bija otrs vismazāk vārtus (vidēji spēlē) ielaidušais vārtsargs visā līgā, kā arī "Kings" sastāvā kļuva par Stenlija kausa ieguvēju, iegūstot arī Kona Smita balvu, kuru pasniedz izslēgšanas kārtas vērtīgākajam spēlētājam. Divas sezonas vēlāk Kviks kopā ar "Kings" izcīnīja vēl vienu Stenlija kausa titulu.

ASV izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļu .

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Konektikutā dzimušie
ASV hokejisti
Losandželosas "Kings" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Nīls

Nīls var būt:

Cilvēki ar šādu uzvārdu
 Džeimss Nīls‎ (James Neal; dzimis 1987. gadā), kanādiešu hokejists,
 Fils Nīls (Phil Neal; dzimis 1951. gadā), angļu futbolists,
 Lūkass Nīls (Lucas Neill; dzimis 1978. gadā), austrāliešu futbolists,
 Sems Nīls (Sam Neill; dzimis 1947. gadā), Jaunzēlandes aktieris, režisors, kinoproducents un scenārists.

Cilvēki ar šādu vārdu
 Nīls Ārmstrongs (Neil Armstrong; 1930—2012), ASV lidotājs izmēģinātājs un astronauts,
 Nīls Blomkamps (Neill Blomkamp; dzimis 1979. gadā), Dienvidāfrikas filmu un īsfilmu režisors,
 Nīls Degrass Taisons (Neil deGrasse Tyson; dzimis 1958. gadā), amerikāņu astrofiziķis,
 Nīls Eteridžs (Neil Etheridge; dzimis 1990. gadā), filipīniešu futbolists,
 Nīls Geimens (Neil Gaiman; dzimis 1960. gadā), britu romānu, grafisko romānu, komiksu autors un scenārists,
 Nīls Jangs (Neil Young; dzimis 1945. gadā), kanādiešu mūziķis,
 Nīls Kinoks (Neil Kinnock; dzimis 1942. gadā), britu politiķis,
 Nīls Mopē (Neal Maupay; dzimis 1996. gadā), franču futbolists,
 Nīls Merons (Neil Meron; dzimis 1955. gadā), amerikāņu televīzijas un kino producents,
 Nīls Patriks Heriss (Neil Patrick Harris; dzimis 1973. gadā), amerikāņu aktieris, producents, dziedātājs un režisors,
 Nīls Robertsons (Neil Robertson; dzimis 1982. gadā), austrāliešu snūkerists,
 Nīls Strembergs (Niels Stromberg; 1646—1723), Zviedrijas karavadonis un grāfs,
 Nīls Teilors (Neil Taylor; dzimis 1989. gadā), Velsas futbolists.

Skatīt arī 
 Nīla
Atriebēji (2012. gada filma)

"Atriebēji" (, Marvel's The Avengers, Marvel Avengers Assemble) ir 2012. gada ASV supervaroņu filma, kuras režisors ir Džošs Vedons. Filma ir balstīta uz Marvel Comics supervaroņu komandu ar tādu pašu nosaukumu. "Atriebēji" ir Marvel Cinematic Universe sestā daļa. Galvenās lomas filmā atveido Roberts Daunijs (attēlo Dzelzs vīru), Kriss Evanss (attēlo Kapteini Ameriku), Marks Rafalo (attēlo Halku), Kriss Hemsvorts (attēlo Toru), Skārleta Johansone, Džeremijs Renners, Toms Hidlstons un Semjuels Džeksons (attēlo Niku Furiju). Filmā miera uzturēšanas organizācijas V.A.I.R.O.G.S. priekšnieks Niks Furijs sapulcina Dzelzs vīru, Halku, Toru un Kapteini Amerika, lai izveidotu supervaroņu komandu, kam jācīnās pret Tora brāli Loki, kas cenšas iznīcināt Zemi.

Filmas pirmizrāde notika  El Capitan Theatre, Holivudā, ASV. Filma saņēma vairākus apbalvojumus, tāpat tika nominēta vairākiem, tai skaitā Amerikas Kinoakadēmijas balvai. "Atriebēji" guva 1,51 miljardus ASV dolāru lielus ieņēmumus, un šī ir devītā visu laiku ienesīgākā filma. 2015. gadā iznāca filmas turpinājums "Atriebēji: Ultrona laikmets".

Atsauces

Ārējās saites 

 

2012. gada filmas
ASV zinātniskās fantastikas filmas
Marvel Cinematic Universe
ASV piedzīvojumu filmas
Tuomass Tarki

Tuomass Tarki (; dzimis 1980. gada 28. februārī) ir bijušais somu hokejists, vārtsargs. Karjeras laikā kļuvis par divkārtēju Somijas čempionu Oulu "Karpat" sastāvā, divreiz atzīts par līgas labāko vārtsargu. 

Viņa brālis Iro Tarki arī ir profesionāls vārtsargs.

Spēlētāja karjera 
Dzimis Raumā, turpat arī Tarki uzsāka savu hokejista karjeru, spēlējot SM līgas kluba Raumas "Lukko" junioru komandās. 2001. gadā hokejists pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur sāka studēt, paralēli spēlējot NCAA čempionātā. Pēc četriem līgā pavadītiem gadiem 2005.—06. sezonu Tarki aizvadīja AHL kluba Čikāgas "Wolves" sastāvā.

2006. gada vasarā vārtsargs atgriezās Somijā, pievienojoties Oulu "Karpat" rindām, 2007. un 2008. gadā ne vien izcīnot divus Somijas čempiona titulus, bet divreiz tiekot atzīts arī par visas līgas labāko vārtsargu, 2008. gadā iegūstot arī izslēgšanas kārtas vērtīgākā spēlētāja balvu. "Karpat" rindās Tarki spēlēja līdz 2010. gadam.

2010.—11. sezonu hokejists aizvadīja Zviedrijas Elitsērijas kluba MoDo rindās, taču 2011.—12. — KHL kluba Ņižņekamskas "Ņeftehimik" sastāvā. No 2012. līdz 2016. gadam spēlēja Jiveskiles JYP rindās, taču 2017. gadā noslēdza profesionāļa karjeru.

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Oulu "Karpat" spēlētāji
Ņižņekamskas "Ņeftehimik" spēlētāji
SM līgas čempioni
Maija Kovaļevska

Maija Kovaļevska (dzimusi  Rīgā) ir latviešu operdziedātāja, soprāns.

M. Kovaļevska ir studējusi Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā. Kopš 2003. gada papildinājusi vokālās prasmes, studējot Itālijā operdīvas Mirellas Freni vadībā. Latvijas Nacionālajā operā iedziedājusi vairākas lomas. Daudzkārt uzstājusies Starptautiskajos Siguldas Opermūzikas svētkos, 2004. gadā ieguvusi Lielo Mūzikas balvu. 2006. gadā M. Kovaļevska uzvarēja pasaules opersolistu konkursā Operalia. Tajā pašā gadā debitēja arī slavenajā Ņujorkas Metropoles operā ar Mimī lomu "Bohēmā". Līdz ar to bijusi pirmā no latviešu operdziedātājām, kas uzstājusies Metropoles operā pēc Otrā pasaules kara. Uzstājusies daudzu citu valstu ievērojamās operās visā pasaulē: London Covent Garden Anglijā, La Scala Itālijā, Vīnes valsts operā Austrijā, Bayerische Staatsoper Vācijā, kā arī Teatro Degollado Meksikā, El Teatro Colón de Buenos Aires Argentīnā, Tokijas operā Japānā, Sidnejas operā Austrālijā u. c.

Atsauces

Ārējās saites 
  
 Maija Kovaļevska: «Vai nu esi vislabākā, vai tavā vietā nāks kāda cita»

1979. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas operdziedātāji
Jēna

Jēna () ir universitātes pilsēta Tīringenes federālajā zemē, Vācijā. Ar  iedzīvotājiem tā ir otra lielākā pilsēta Tīringenē pēc Erfurtes. Pilsēta atrodas Zāles upes krastos. Jēna pirmoreiz tikusi minēta 1182. gada dokumentā. 1945. gadā, Otrā pasaules kara beigās, pilsēta tika bombardēta. Dzīvību zaudēja 153 cilvēki un pilsētas viduslaiku centrs tika gandrīz pilnībā nopostīts. 1926. gadā Jēnā tika uzbūvēts pasaulē pirmais modernais planetārijs. Pilsētā ir bāzēta viena no desmit vecākajām universitātēm valstī — Jēnas universitāte.

Ārējās saites 

 

Vācijas pilsētas
Tīringene
Laknava

Laknava (, Lakhnaū, , , ) ir pilsēta Indijas ziemeļos, Utarpradēšas štata un Laknavas apgabala administratīvais centrs. Pilsēta atrodas Indas-Gangas līdzenumā, Gangas kreisā krasta pietekas Gomati krastos. 2017. gadā Laknavā dzīvoja 3,38 miljoni iedzīvotāju, un pēc šī rādītāja tā ir 14. lielākā Indijas pilsēta. Laknava ir zināma ar savu izsmalcināto virtuvi, skaistiem dārziem un Chikankaari — izšuvumiem uz smalka auduma. Laknavā labi sadzīvo hinduisti, musulmaņi un sikhi, līdz ar to tā kļuvusi par veiksmīgu daudzu kultūru apvienojuma piemēru.

Laknava ir nozīmīgs transporta mezgls. Cauri Laknavai iet automaģistrāle starp Deli un Kolkatu. Ir viena starptautiskā lidosta — Čoudhari Čarana Singha lidosta (agrāk zināma kā Amausi lidosta)

Vēsture 
Pašreizējo veidolu Laknava ieguva 1775. gadā, kad Audas valsts nāvabs Asafs ad-Daula to pārbūvēja un padarīja par Audas administratīvo centru, pārceļot savu rezidenci no Faizabadas uz Laknavu. 18. un 19. gadsimtā Laknava uzplauka kā viens no kultūras un mākslas centriem Ziemeļindijā. Tā bija Audas galvaspilsēta līdz pat 1858. gadam, kad šī valsts nonāca Britu Indijas pakļautībā. Jau 1856. gadā Britu Austrumindijas kompānija uzsāka pilsētas pārņemšanu savā kontrolē. 1857. gadā notika Sipaju sacelšanās un Laknava bija viena no vietām, kur koncentrējās dumpinieku armijas. Sekoja Laknavas aplenkums.  Laknava krita Britu Indijas pakļautībā. 1902. gadā tika izveidoti Apvienotie Āgras un Audas apgabali, kuru administratīvais centrs bija Allahābāda, bet 1920. gadā administratīvais centrs tika pārcelts uz Laknavu. No 1942. līdz 1947. gadam Laknava bija Musulmaņu līgas centrs, kuri iestājās par neatkarīgas Pakistānas izveidi. Pēc Indijas neatkarības iegūšanas  tika izveidots Utarpradēšas štats un Laknava kļuva par štata administratīvo centru.

Klimats 
Laknava atrodas mitrā subtropu klimatā. Ziemā mēdz būt lielas gaisa temperatūras svārstības no +7 °C līdz +22 °C. Ik pa laikam no Himalajiem pilsētā ieplūst aukstas gaisa masas. Jūlija sākumā parasti sākas musonu sezona, kas turpinās līdz septembra sākumam. Musonu sezonas laikā gaisa temperatūra vidēji svārstās no +24 °C līdz +38 °C.

Atsauces

Ārējās saites 

Indijas pilsētas
Bhopāla

Bhopāla (, ) ir pilsēta Indijas centrālajā daļā, Madhja Pradēšas štata administratīvais centrs. 2011. gadā pilsētā dzīvoja 1,80 miljoni iedzīvotāju, un pēc šī rādītāja tā ir 16. lielākā pilsēta Indijā. Bhopāla bija bijušās Bhopālas valsts galvaspilsēta.

Ārējās saites 

Indijas pilsētas
Atspere

Atspere ir izstrādājums, kas izgatavots no elastīgas metāla stieples vai lentas un ko izmanto ierīcēs un mehānismos, kur nepieciešamas elastīgas deformācijas. Visbiežāk atsperi veidojošā stieple vai lenta ir satīta spirāles vai skrūves līnijas formā.

Atsperes plaši izmanto pulksteņu, hronometru un citos mehānismos, vilcienu, tramvaju u.c. transporta amortizatoros un citur.

Atsperes, kas izgatavotas no metāla lentas, izmanto dažādos uzvelkamos mehānismos.

Huka likums 
Ja horizontāli novietotai nedeformētai atsperei piekārto X asi tā, ka tās brīvajam galam ir koordināta 0, tad deformējot atsperi tā, ka tās gala koordināta ir x, uz to darbosies atsperes atgriezējspēks, ko var aprēķināt pēc formulas:
,
kur F - atgriezējspēks, k - atsperes stinguma koeficients un x - koordināta. Šo formulu sauc par Huka likumu.

Atsperu izgatavošana Latvijā 
Atsperes Latvijā tiek izgatavotas uzņēmumā "SIA Lesjofors Springs", kas atrodas Liepājā.

Skatīt arī 
 Amortizators
 Atsperes svārsts
 Gumija
 Zobrats

Klasiskā mehānika
Mēklenburgas-Štrēlicas Šarlote

Mēklenburgas-Štrēlicas Šarlote (, ; dzimusi , mirusi ) bija Mēklenburgas-Štrēlicas princese. Pēc laulībām ar karali Džordžu III 1761. gadā kļuva par Lielbritānijas karalieni. Kopš 1814. gada - arī Hanoveres karaliene.

Karalienes Šarlotes vajadzībām tika iegādāta Bakingemas pils, mūsdienās oficiālā monarhijas rezidence. Ieviesa Lielbritānijā Ziemassvētku egles tradīciju. Interesējās par botāniku, veicināja Karaliskā botāniskā dārza attīstību. Mākslas atbalstītāja (atbalstīja Johanu Kristianu Bahu un Volfgangu Amadeju Mocartu). 15 bērnu māte.

Ārējās saites 

Mēklenburgas dinastija
Mēklenburgā-Priekšpomerānijā dzimušie
Dāviņi

Dāviņi (agrāk arī Birzes) ir ciems Bauskas novada Dāviņu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienviddaļā pie autoceļa P88  no novada centra Bauskas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies padomju gados netālu no «Dāviņu» mājām kā padomju saimniecības «Dāviņi» un ciema padomes ciemats. Dāviņos atrodas pagasta pārvalde, bibliotēka, doktorāts, Teņu pasta nodaļa, Ķešu kapi.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Matjē Kārls

Matjē Kārls (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, spēlēja aizsarga pozīcijā. 2009.—10. gada sezonā trīs spēles aizvadījis Nacionālās hokeja līgas kluba Monreālas "Canadiens" rindās. Karjeras otrajā pusē aizvadīja vairākas sezonas Eiropas vadošajās līgās.

Spēlētāja karjera 
Spēlējis Kvebekas junioru hokeja līgā. 2006. gada NHL draftā viņu izraudzījās Monreālas "Canadiens" ar kopējo 53. kārtas numuru. Taču NHL debitējis vienīgi 2009.—2010. gada sezonā, pārsvarā spēlēja AHL.

2012. gada maijā pievienojās KHL klubam Rīgas "Dinamo". Sezonas otrajā pusē pārcēlās uz Šveices hokeja līgas klubu HC Genève-Servette, taču 2013. gada jūnijā noslēdza līgumu ar KHL jaunpienācēju Zagrebas "Medveščak". No 2015. līdz 2018. gadam spēlēja Vācijas hokeja līgas vienībā Manheimas "Adler", taču tad vienu sezonu pavadīja HK Linca sastāvā.

Atsauces

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Monreālas "Canadiens" spēlētāji
Rīgas "Dinamo" spēlētāji
Zagrebas "Medveščak" spēlētāji
Manheimas "Adler" spēlētāji
Kaiovu-tanoanu valodas

Kaiovu-tanoanu (arī tanoanu vai tanoanu-kaiovu) ir Ziemeļamerikas indiāņu valodu saime, kurā runāja Ņūmeksikā, Kanzasā, Oklahomā un Teksasā. 2000. gadā kaiovu-tanoanu valodas prata 9230 cilvēki.

Tivu valodās (taosu, pikuri, dienvidu tivu), tevu valodā un tovu valodā runāja Ņūmeksikas pueblu tautas. Visu šo valodu kopnosaukums ir tanoanu.

Kaiovu valodā runāja Oklahomas dienvidrietumos.

Valodas 

Tanoanu valodu saimes atzari un septiņas valodas:
 
 Tanoanu valodas:
 Tivu valodu atzars (2500 pratēju):
 ziemeļu grupa: Taosas valoda (800 pratēju, 1980) un Pikuri valoda (100 pratēju, 1990)
 dienvidu tivu valoda (dialekti: Sandias pueblo, 140 runātāju; Isletas pueblo, 1600 pratēju; Ysletas del Sura (†))
 Piro valoda (†)
 Tevu valoda (3900 pratēju; divas dialektu grupas)
 Tovu valoda (jeb Jemezas) (2000 pratēju)
 Kaiovu valoda (1000 pratēju)

Nosaukums 

Tanoanu valodas (tivu, tevu un tovu) ilgu laiku bija organizētas lielā pueblu valodu saimē. Sākotnēji kaiovu valodas iekļaušana saimē bija strīdīga, — kaiovu kā Lielo Līdzenumu cilts dzīvesveids bija ļoti atšķirīgs no pueblu iemītnieku dzīvesveida. Šķiet, tovu valoda ir tuvāka kaiovu nekā tivu-tevu valodām. Tāpēc termini tanoanu un kaiovu-tanoanu ir sinonīmi. Taču kultūras atšķirību dēļ joprojām biežāk lietotais nosaukums ir kaiovu-tanoanu.

Izpētes vēsture 
Tanoanu valodu radniecību 19. gadsimta beigās atzina Džons Veslijs Pauels (John Wesley Powell). Savukārt par tanoanu un kaiovu pirmo reizi izteicās Džons Pībodi Haringtons (John Peabody Harrington) 1910. gadā, kas tika apstiprināts vēlākos pētījumos.

Literatūra 
 Kurts Vilhelms Cerams. Pirmais amerikānis. Rīga. Zinātne (sērija "Apvārsnis"). 1985.

Ziemeļamerikas indiāņu valodas
Valodu saimes
Vārānasī

Vārānasī (, Vārāṇasī, ) ir pilsēta Indijas ziemeļos, Gangas upes kreisajā krastā Utarpradēšas štatā. Pilsēta ir zināma arī kā Banārasa un Kāši. Tā ir viena no vecākajām pasaules pilsētām, kas joprojām ir apdzīvota. Indijā tā ir senākā pilsēta. Vairākus gadsimtus Vārānasī bija Ziemeļindijas kultūras un reliģiskais centrs. Vārānasī ir hinduisma, budisma un džainisma svētā pilsēta. 2011. gadā Vārānasī dzīvoja 1,20 miljoni iedzīvotāju, bet tās aglomerācijā iedzīvotāju skaits sasniedza 1,44 miljonus.

26 km uz ziemeļrietumiem no Vārānasī centra atrodas Lāla Bahādura Šāstri starptautiskā lidosta.

Vēsture 
Vārānasī ir viena no vecākajām joprojām apdzīvotajām pilsētām pasaulē. 2. gadu tūkstoti p.m.ē. Vārānasī bija āriešu reliģijas un filozofijas centrs. 6. gadsimtā p.m.ē. Vārānasī bija Kāši valsts galvaspilsēta. 1194. gadā Vārānasī uz trim gadsimtiem pakļāva musulmaņi, tika iznīcināti daudzi hinduistu tempļi. 16. gadsimtā Mogulu impērijas valdnieks Akbars Lielais deva hinduistiem lielākas tiesības un līdz ar to Vārānasī arī atdzīvojās. Tomēr cits mogulu valdnieks Aurangzebs 17. gadsimta otrajā pusē atkal apspieda hinduistus. 18. gadsimtā Vārānasī kļuva par neatkarīgu valsti, bet pēc tam par daļu no Britu Indijas. 1910. gadā briti izveidoja Vārānasī štatu, bet 1947. gadā, kad Indija ieguva neatkarību, pilsēta tika iekļauta Utarpradēšas štatā.

Ģeogrāfija 
Vārānasī atrodas Indas-Gangas līdzenumā, Utarpradēšas štata dienvidaustrumos, Gangas upes kreisajā krastā.

Vārānasī valda mitrs subtropu klimats. No jūnija līdz septembrim ir musonu sezona, kad nolīst gandrīz visa gada norma. Pārējie mēneši ir sausi.

Atsauces

Ārējās saites 

 
 

Indijas pilsētas
Svētās pilsētas
Hinduisms
Budisms
Džainisms
Nurmiži

Nurmiži ir ciems Siguldas novada Siguldas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos Nurmižupītes krastos  no pagasta centra Peltēm,  no novada domes Siguldā un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Nurmižu muižas (Nurmis) centru. Līdz 1927. gadam Nurmižu pagasta, no 1945. līdz 1951. gadam — Nurmižu ciema centrs.

Atsauces 

Latvijas skrajciemi
Prode

Prode (; arī Prūde) ir apdzīvota vieta Ilūkstes novada Prodes pagastā. Izvietojusies pagasta dienviddaļā Līčupes labajā krastā  no pagasta pārvaldes Subatē,  no novada centra Ilūkstes un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Prodes muižas (Prohden) centra. Muižas klēts ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis.

Atsauces
Romas olimpiskais stadions

Stadio Olimpico ir futbola stadions Romā, Itālijā. Stadions tika atklāts 1901. gadā. Te savas mājas spēles aizvada Itālijas futbola čempionāta A sērijas klubi S.S. Lazio un AS Roma, kā arī Itālijas regbija izlase. Stadionā ir 70634 vietas. Būvēts 20. gadsimta pirmajā pusē. Stadio Olimpico ir notikušas , 1975. gada Vasaras Universiāde, kā arī 1987. gada Pasaules čempionāts vieglatlētikā un Itālijas kausa futbolā finālspēles un vairāki citi starptautiskas futbola sacensības. Stadions ir daļa no Foro Italico sporta kompleksa. Stadiona laukums ir 105×68 m liels.

Ārējās saites 

 Mājaslapa 

Futbola stadioni Itālijā
1990. gada FIFA Pasaules kauss
1968. gada Eiropas čempionāts futbolā
1960. gada vasaras olimpiskās spēles
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā stadioni
1990. gada FIFA Pasaules kausa stadioni
1968. gada Eiropas čempionāta futbolā stadioni
1980. gada Eiropas čempionāta futbolā stadioni
Olimpiskie stadioni
Olimpiskās norises vietas jāšanā
Olimpiskās norises vietas vieglatlētikā
Raiens Geclafs

Raiens Geclafs (; dzimis 1985. gada 10. maijā) ir kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs, Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) Geclafs pārstāv Nacionālās hokeja līgas klubu Anahaimas "Ducks", pildot arī komandas kapteiņa funkcijas.

Spēlētāja karjera 
2001. gadā Geclafs uzsāka spēlēt Rietumu hokeja līgas kluba Kalgari "Hitmen" sastāvā. Kluba sastāvā kanādiešu uzbrucējs "Hitmen" rindās turpināja spēlēt līdz 2004.—05. sezonas noslēgumam, kad aizvadīja arī vairākas spēles AHL.

2005.—06. sezonā Raienam izdevās ielauzties un nostiprināties NHL kluba Anahamas "Mighty Ducks" rindās, nākamajā sezonā kluba sastāvā izcīnot Stenlija kausu. Sākot ar 2010.—11. sezonu Geclafs pilda "Ducks" komandas kapteiņa funkcijas.

Kanādas izlases rindās 2010. un 2014. gadā Geclafs kļuva par Olimpisko čempionu, kā arī 2008. un 2012. gada Pasaules čempionātos, 2008. gadā izcīnot sudraba medaļu.

Ārējās saites

Atsauces 

1985. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Anahaimas "Mighty Ducks" spēlētāji
Anahaimas "Ducks" spēlētāji
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Stenlija kausa ieguvēji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Ferdinands fon Lindemanis

Kārlis Luijs Ferdinands fon Lindemanis (, dzimis , miris ) bija vācu matemātiķis. Pierādījis, ka pī ir iracionāls skaitlis.

Dzimis Hanoverē, skolotāja ģimenē. Skolu apmeklēja Šverīnē. Studējis Getingenē, Erlangenē un Minhenē. Pasniedza universitātēs Vircburgā, Freiburgā un Kēnigsbergā. Lindemaņa vārdā nosaukta Lindemaņa-Veierštrāsa teorēma.

Ārējās saites 

Vācijas matemātiķi
Lejassaksijā dzimušie
Ženēvas kantons

Ženēvas kantons (, ) ir viens no Šveices 26 kantoniem. Kantona administratīvais centrs ir Ženēva. Ženēvas kantons robežojas ar Franciju un Vo kantonu. Administratīvi sīkāk kantons dalās 46 apgabalos. 2012. gada februārī kantonā dzīvoja apmēram 467,1 tūkstotis cilvēku.

Šveices administratīvais iedalījums
Brīele

Brīele () ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā, uz ziemeļaustrumiem no Šverīnes. Apkārtnē Šternbergas ezera dabas parks (Naturpark Sternberger Seenland).

Atsauces

Ārējās saites 

Mēklenburgas-Priekšpomerānijas pilsētas
Latvijas Kara muzejs

Latvijas Kara muzejs ir muzejs Rīgā, kura ekspozīcija veltīta Latvijas karaspēku izveidei un kara tematikai.

Vēsture 

1916. gadā Latviešu strēlnieku bataljonu organizācijas komiteja saņēma atļauju dibināt latviešu strēlnieku muzeju, kurā bija gan dažādi priekšmeti no karalauka, gan arī strēlniekiem paredzēti dāvinājumi. Visus priekšmetus glabāja organizācijas komitejas telpās Tērbatas ielā 1/3, kur par tiem rūpējās muzeja pirmais pārzinis Kārlis Straubergs, vēlāk Kārlis Upesleja. Pēc Latvijas valsts izveides par muzeja galveno mērķi kļuva ekspozīcijas izveide, kas veltīta nacionālo bruņoto spēku izveidei. Muzeju atbalstīja Latvijas Kara ministrija.

Kopš 1919. gada muzejs atradās Pulvertornī. 1937. gadā uzsāka jaunas muzeja ēkas būvniecību pēc arhitekta Artūra Galindoma projekta. Sarkano ķieģeļu neoklasicisma stila nams bija gatavs 1940. gadā. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā muzeju slēdza un tā eksponātus nodeva citiem pilsētas muzejiem un arhīviem.
Latvijas PSR laikā Latvijas Kara muzeja ēkā atradās Nahimova Rīgas militārā jūrskola (, 1946-1953), 1957. gadā ēkā atvēra Latvijas PSR Revolūcijas muzeju, kas pastāvēja līdz 1990. gadam. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas ēkā atjaunoja Latvijas Kara muzeju.

Mūsdienās muzeja ekspozīciju sastāda daudzu gadsimtu Baltijas reģiona kara vēstures materiāli, īpašs uzsvars ir uz 20. gadsimta notikumu dokumentālo atspoguļojumu un nacionālo bruņoto spēku lomu Latvijas valsts grūtākajos vēsturiskajos brīžos.

Kopš 1997. gada Latvijas Kara muzejs ir Starptautiskās kara vēstures asociācijas biedrs.

Muzeja filiāles 
 Kalpaka muzejs un piemiņas vieta "Airītes" Saldus novadā Zirņu pagasta „Airītēs"
 Ziemassvētku kauju muzejs, Valgundes pagastā Jelgavas novadā zemnieku mājā "Mangaļi"

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa

Muzeji Rīgā
Vecrīga
Locītava

Locītava () ir pārtraukts kaulu savienojums, kas nodrošina dažādu ķermeņa daļu kustību — saliekšanu, atliekšanu, pievilkšanu, atvilkšanu un griešanu. Locītavas iedala vienkāršajās locītavās (veido divi kauli) un saliktajās locītavās (veido trīs un vairāk kauli). Kustības iespējas locītavā nosaka atbilstošo kaulu virsmu formas. Kaulu virsmu veido hialīnais skrimslis, kura galvenās funkcijas ir samazināt berzi starp kauliem un amortizēt kustības. Locītavu no ārpuses apņem somiņa jeb kapsula (), bet iekšpusi veido locītavas dobums (cavum articulare), kas ir hermētiski noslēgts no apkārtējās vides.
Mīnmetējs

Mīnmetējs ir artilērijas ierocis ar balsta plati, kas paredzēts pretinieka kājnieku, kaujas tehnikas un nocietinājumu iznīcināšanai. Mīnmetējs ir vieglais atbalsta ierocis, kurš veic apšaudi pa mērķiem, kuri neatrodas tiešā redzamībā, ar maksimālo stobra pacēlumu 85°.

Uzbūve 
Mīnmetējs sastāv no stobra, ierīces stobra nostādīšanai vajadzīgajā leņķī un mīnmetēja pēdas, kura novada atsitiena impulsu zemē. Stobrs un pēda savstarpēji savienoti ar šarnīru. Stobra lejasdaļā ievietota ierīce mīnmetēja mīnas izšaušanai (parasti ar adatu, kas uzsit pa kapsulu). Mīnmetēju ar kalibru līdz 120 mm pielādēšana parasti notiek caur stobra tievgali. Lielāka kalibra mīnmetēji parasti tiek pielādēti caur stobra resgali.

 
Artilērija
Ūrī kantons

Ūrī kantons () ir viens no Šveices 26 kantoniem. Kantona administratīvais centrs ir Altdorfa. Tas atrodas Šveices Alpos un robežojas ar Graubindenes, Tičīno, Valē, Obvaldenes, Bernes, Nidvaldenes, Švīces un Glarusas kantonu. 2010. gada decembrī kantonā dzīvoja apmēram 35,4 tūkstoši cilvēku, no kuriem apmēram 8% ir ārzemnieki. Šis ilgu laiku (līdz pat 2005.—2006. mācību gadam) bija vienīgais kantons, kur kā pirmā svešvaloda skolās bija jāmācās itāļu valoda, līdz to nomainīja angļu valoda.

Šveices administratīvais iedalījums
Wikinews

Wikinews ir viens no Wikimedia Foundation projektiem, kas ir balstīts uz wiki programmatūru. Tā ir tiešsaistes ziņu mājaslapa. Šajā projektā atšķirībā no citiem Wikimedia Foundation projektiem ir atļauti oriģināldarbi. Oficiāli projekts tika izveidots .

Ārējās saites 
 Wikinews

Vikipēdija
Wikimedia projekti
Siu valodas

Siu valodas jeb rietumu siu valodas ir Ziemeļamerikas indiāņu valodu saime. Tā ir otra lielākā kontinenta pamatiedzīvotāju valodu saime aiz algonkinu valodām. Siu valodas ir radniecīgas kataubu valodai (saukta arī par austrumu siu valodu), un kopā ar to veido siu-kataubu valodu saimi.

"Lielajai Siu Nācijai" pieder lakoti, dakoti un nakoti, taču kā valodu saime tā ir daudz plašāka un ietver hočunkus (vinebagus) un tiem lingvistiski radnieciskos apsarokus. Valodu saimei piederošo cilšu zemes austrumu virzienā sniedzās līdz Virdžīnijai un dienvidu virzienā līdz Meksikas līcim.

Pirms tūkstošiem gadu siu migrēja no Ziemeļkarolīnas un Virdžīnijas uz Ohaio. Viena daļa devās tālāk lejup pa Ohaio upi uz Misisipi un Misūri, kamēr cita šķērsoja Ohaio un sasniedza Ilinoisu, Viskonsinu un Minesotu.

Atzari 
Siu valodu saimei pieder 18 valodas un virkne dialektu:

1. Misūri upes siu valodas (apsaroku-hīdatsu)
 Apsaroku (krou, absaroki, latviski arī kā "vārnas"; 4350 valodas pratēju 2000.g.)
 Hīdatsu (508 runātāju 2000.g.) 
2. Mandanu valoda (1 valodas pratējs 2009.g.)

3. Misisipi ielejas siu valodas (centrālo siu)
 A. Dakoti (siu-asiniboini-stonī)
 Siu valoda
 santi - sisetoni (austrumdakoti)
 janktoni-janktonaji (rietumdakoti, Ihą'kt'ųwą-Ihą'kt'ųwąna kopā ar austrumdakotiem 5400 dialekta pratēju 1990.g.).
 lakhoti (tetoni, lakoti; 6200 dialekta pratēju 1997.g.)
 Asinoboinu valoda (nakhóta, nakhóna; 250 valodas pratēju 1997.g.)
 Stonī valoda (Albertas asiniboinu; 2300 valodas 2001.g.)
 B. Čiveri-Vinebagi
 Čiveru valoda (aiovi-otoe-misūri, aiovi-otoe; praktiski izmirusi, mazāk kā 40 valodas pratēju 2006.g.)
 aiovu
 otoe
 misūru
 Vinebagu valoda (hočunku, hočangaru; 11 valodas pratēju 2004.g.)
 C. Dhegihu valodas
 Omahu-ponku valoda 
 omahu (šobrīd 60 valodas pratēju un 25 no tiem runā brīvi; visiem virs 60 gadiem)
 ponku (daži daļēji valodas pratēji)
 Kanzu-osedžu valoda
 kanzu (†), (izzuda 1983.g.)
 osedžu (†), (izzuda 2005.g.)
 Kvapavu valoda (34 valodas pratēji 1990.g.)
4. Ohaio ielejas siu (dienvidaustrumu siu)
 A. Virdžīnijas siu (tutelo) (†)
 tutelu-saponi, monakanu (†), (izzuda 1871.g., taču daļēji saglabājās līdz aptuveni 1980.g.)
 monetonu (†)
 B. Misisipi siu (ofo-biloksu) (†), 
 Biloksu valoda (†), (izzuda ap 1930.g.)
 ofo valoda (†), (izzuda ap 1920.g.)

(†) - Izmirušās valodas

Atsauces

Ārējās saites 
 The Siouan Languages Bibliography 
 Sioun languages FAQ
 Siouan languages mailing list archive
 Siouan family (Ethnologue)
 Comparative Siouan languages Swadesh vocabulary lists (from Wiktionary)

Ziemeļamerikas indiāņu valodas
Valodu saimes
Siu
Korēza

Korēza () ir Francijas departaments, viens no divpadsmit Jaunakvitānijas reģiona departamentiem. Nosaukts Korēzas upes vārdā. Tas ir viens no pirmajiem 83 departamentiem, kas tika izveidoti franču revolūcijas laikā 1790. gada 4. martā. Korēzas administratīvais centrs ir Tila, bet lielākā pilsēta — Brivlegaijārda. Departaments administratīvi sīkāk dalās trijos apgabalos (arrondissements):
 Tilas apgabals (Arrondissement de Tulle);
 Arrondissement de Brive-la-Gaillarde;
 Arrondissement d'Ussel.

Ārējās saites 

Francijas departamenti
Finijs

Finijs var būt:

 Alberts Finijs (Albert Finney) — angļu aktieris (1936—2019);
 Deiviss Finijs (Davis Phinney) — ASV riteņbraucējs (dzimis 1959);
 Džeks Finijs (Jack Finney) — amerikāņu rakstnieks (1911—1995);
 Hals Finijs (Hal Finney) — amerikāņu programmētājs (1956—2014);
 Teilors Finijs (Taylor Phinney) — ASV riteņbraucējs (dzimis 1990);
 Dorians Finijs-Smits (Dorian Finney-Smith) — ASV basketbolists (dzimis 1993).

Uzvārdi
Anastasija Grigorjeva

Anastasija Grigorjeva (dzimusi  Daugavpilī) ir Latvijas cīkstone, startē brīvajā cīņā. Četrkārtēja Eiropas čempione un divu Pasaules čempionāta bronzas medaļu īpašniece. Latvijas Olimpiskās vienības sastāvā kopš 2008. gada.

Karjera 
Dzimusi un augusi Daugavpilī. Cīņas sportā trenējas kopš 2003. gada, vispirms nodarbojusies ar džudo, dažus gadus vēlāk pārgājusi uz brīvo cīņu. Beigusi Daugavpils Universitāti.

Guvusi labus panākumus jauniešu vecumā: 2007. gada Eiropas čempionātā kadetiem izcīnīja otro vietu, 2008. gada Eiropas čempionātā junioriem kļuva par sacensību uzvarētāju. 2009. gada Pasaules un Eiropas čempionātā junioriem izcīnīja sudraba medaļu.

Starp pieaugušajiem viņas lielākais panākums ir 2010. gada Eiropas čempionātā izcīnītā uzvara svara kategorijā līdz 55 kilogramiem. Tāpat 2012. gada Eiropas čempionātā viņa izcīnīja otro vietu svara kategorijā līdz 59 kilogramiem.

2012. gada maijā notikušajās Olimpisko spēļu kvalifikācijas sacensībās A. Grigorjeva iekļuva finālā, tādējādi kvalificējoties  svara kategorijā līdz 63 kilogramiem. Tajās viņa izstājās otrajā kārtā, kopvērtējumā ieņemot 9. vietu. 2013. gadā otro reizi karjerā izcīnīja Eiropas čempiones titulu, šoreiz svara kategorijā līdz 63 kg. Pēc Olimpiskajām spēlēm sekmīgi startējusi turnīros, uzvarot visās starptautiskajās sacensībās. 16 uzvaras pēc kārtas ir trešā garākā uzvaru sērija starp FILA elites cīkstoņiem. 2013. gadā tika atzīta par gada labāko sportisti Latvijā. 2014. gada martā ierindojās pasaules ranga pirmajā vietā, savukārt aprīlī izcīnīja savu trešo Eiropas čempionāta zelta medaļu. 2014. gada Pasaules čempionātā izcīnīja bronzas medaļu. Arī 2014. gadā tika atzīta par gada labāko sportisti Latvijā.

2015. gadā izcīnīja bronzas medaļu Eiropas spēlēs Baku, Azerbaidžānā, kas vienlaikus bija arī Eiropas čempionāts šajā sporta veidā. Šī bija pirmā Latvijas sportistu izcīnītā medaļa šajās sacensībās.

Privātā dzīve 
A. Grigorjeva ir precējusies ar Daugavpils cīkstoni, tagad treneri, Imantu Lagodski. 2018. gada novembrī pārim piedzima dēls.

Sasniegumi

Atsauces

Ārējās saites 

 LOV profils

1990. gadā dzimušie
Daugavpilī dzimušie
Latvijas cīkstoņi
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Vidar klases mīnu licējs

Vidar klases mīnu licēji ir divi Norvēģijā ražoti kuģi — Vidar un Vale — kuri tika izgatavoti 1977. gadā Norvēģijas Jūras spēku vajadzībām.

Kuģi šobrīd atrodas Lietuvas Jūras spēku un Latvijas Jūras spēku dienestā.

Tehniskie rādītāji un cita informācija 
Ražotājs: Mjellem and Karlsen
Lietotāji: 
 Norvēģijas Jūras spēki (līdz 2003. gadam (Vale) un 2006. gadam (Vidar))
 Latvijas Jūras spēki (no 2003. gada)
 Lietuvas Jūras spēki (no 2006. gada)
Ražošanas gadi: 1977–1978
Izgatavoti: 2
Aktīvā dienestā: 2
Ūdensizspaids: 1750 tonnas
Garums: 64,8 m
Iegrime: 4,6 m
Dzinējs: 2 x Wichmann dīzeļdzinēji ar 4200 ZS
Ātrums:	14,8 mezgli
Bruņojums:
 2 x 40 mm Bofors lielgabali
 2 x 12.7 mm ložmetēji

Atsauces 

Karakuģi
Karaļa Filipa karš

Karaļa Filipa karš (saukts arī par Pirmo Indiāņu karu, Metakometa karu vai Metakometa sacelšanos) bija bruņots konflikts starp Ziemeļamerikas pamatiedzīvotājiem mūsdienu Jaunanglijā un angļu kolonistiem un viņu indiāņu sabiedrotajiem. Karš nosaukts tā galvenā indiāņu vadoņa, sačema Metakometa vārdā, pazīstama arī kā "Karalis Filips". Majora Benjamina Čērča vadībā angļi un sabiedrotie indiāņi karā guva virsroku un 1676. gada 12. augustā nogalināja Metakometu. Karš turpinājās Jaunanglijas ziemeļos (galvenokārt Menā) līdz 1678. gada aprīlim.

Karš bija vispostošākā nelaime Jaunanglijas kolonijai 17. gadsimtā. Indiāņu karotāji veica uzbrukumus vairāk kā pusei kolonijas pilsētu. Nedaudz vairāk kā gada laikā tika nopostītas 12 reģiona pilsētas, liela daļa cietušas. Kolonijas ekonomika sagrauta, un liela daļa tās iedzīvotāju gājuši bojā, ieskaitot desmito daļu karam derīgo vīriešu. Vēl traģiskāks tas bija indiāņu ciltīm. No 10 000 pamatiedzīvotājiem tika nogalināti ap 3000. Proporcionāli iedzīvotāju skaitam tas bija viens no asiņainākajiem un postošākajiem kariem Ziemeļamerikas vēsturē.

Atsauces 

Karaļa Filipa karš
Indiāņu kari
Ziemeļamerikas vēsture
ASV vēsture
Algonkini