joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Krucifikss

Krucifikss (; , , , ) - krustā sistā Kristus tēls kā sakrālās tēlniecības forma kristīgajā pasaulē, Romas Katoļu baznīcas ietekmes sfērā.

Krucifiksu formas var būt visdažādākās, no miniatūrām figūriņā, ko ticīgie karina kaklā vai pie rožukroņa, lielākām dzīvojamās vai sakrālās telpās pie sienas karināmām figūrām, līdz monumentāliem uzstādījumiem brīvā dabā (sastopami Latgalē, Bavārijā, Austrijā, Lietuvā, Polijā, Šveicē u. c). Arī materiāli iespējami visdažādākie, sākot ar metālo, akmeni, betonu un beidzot ar koku vai plastmasu.

Latvijā vienīgais reģions, kur krucifiksi sastopami ārpus baznīcas ēkas vai dzīvojamām telpām, ir Latgale. Latgales ciemu un ceļmalu krucifiksi sastopami lauku ainavā, visbiežāk tālu no lielajiem ceļiem, krūmos ieaugušas, kokā, akmenī vai citā materiālā veidotas nelielas būvformas, ko vietējie iedzīvotāji sauc par ceļmalas jeb sādžas krustiem. Tie nereti ir diezgan sarežģīti veidojumi, kuros ietilpst arī krustā sistā Kristus tēls.

Tradīcijas 

"Katrā Latgales sādžā bija vismaz viens krucifikss, bet lielākajās pat divi: viens katrā sādžas galā. Tas bija cilvēku vienotājs un kopā saucējs." (L.Latkovskis, Acta Latgalica 2; 1968.) Tā ka Latgalē bija lielas draudzes un baznīcas cita no citas atradās tālu, XIX gs. beigās izveidojās tradīcija, ka katoļu Maija dievkalpojumi tika noturēti apdzīvotās vietās pie sādžas krusta. Tie notika bez mācītāja, pašu dievlūdzēju izvēlētas personas vadībā. Parasti tā bija sieviete, kurai bija organizatora dotības un laba balss. Pārsvarā dziedāja garīgas dziesmas Jaunavas Marijas godināšanai, bet lūgšanas beidza ar dziesmu "Loba nakts".

Sīkāk skatīt rakstu: Latgales ciemu un ceļmalu krucifiksi

Ārējās saites 
 Virtuālā Latgales krucifiksu enciklopēdija
 Archæology of the Cross and Crucifix (angļu val.)
 The Cross and Crucifix in Liturgy (angļu val.)
 Crucifix carving (angļu val.)

Reliģiskie simboli
Akče

Akče (turku: akçe) bija galvenā naudasvienība Osmaņu impērijā un 1 akče bija 3 paras, jeb 120 kuruši. Vēlāk, kad par galveno naudasvienību tika noteikts kurušs, akčes tika izņemtas no apgrozības, bet 1843. gadā sudraba kurušiem līdztekus sāka kalt zelta liru monētas, ieviešot divmetālu monetāro sistēmu.

1550. gados, kad tika būvēta Suleimana mošeja Konstantinopolē (tag. Stambula), tās celtniecība esot izmaksājusi 59 miljonus akčes un tas esot bijis tikpat, cik 700 tūkstoši zelta dukātu (iespējams, Venēcijas).

Vēsture 
Akče bija viena no ievērojamākām Osmaņu impērijas monētām no valsts pirmsākumiem līdz sultāna Mahmuda II valdīšanas laikam (1808. gada 28. jūlijs — 1839. gada 1. jūlijs). Pirmās akčes monētas sāka kalt bejs Orhans I 1327. gadā Bursā (toreiz galvaspilsēta) un tās bija .900 raudzes monētas, kas svēra aptuveni 1,152 gramus. Laika gaitā akčes monētu karāti bija atšķirīgi un sultāna Mehmeda II valdīšanas laikā (1444. gada 1. decembris — 1446. gada 6. februāris; 1451. gada 18. februāris — 1481. gada 3. maijs) svārstījās no 5,75 līdz 5,25.

Vēlāk akčei bija tikai 4 karāti un sultāna Sulejmana I valdīšanas laikā (1520-1566) karātu skaits saruka pakāpeniski: no 3,75, 3,5 un 2,75, līdz pat 2,5. Rezultātā, lai izkaltu 500 akčes bija jāmaksā 100 drahmas.

Akčes sākotnējo raudzi no .900 vēlāk, Bajezida II valdīšanas laikā, samazināja līdz .850 raudzei un pēc tam līdz pat .450 raudzei. Vēlāk ar likumu sultāns Sulejmans I noteica, ka par 500 akčēm jāmaksā 100 drahmas, bet vēlāk citi sultāni mainīja likumu un par 100 drahmām varēja izkalt 2000 akčes, kas bija līdzvērtīgas vienam sultani (turku: Sultanı, osmaņu 3,45 g zelta monēta, ko arī sauca par Altın).

Sākotnēji uz akčēm netika norādīts emisijas gads un, sākot ar sultānu Bejazidu I tajās norādīja hidžras gadu. Uz monētas aversa bija rakstīts ticības apliecinājums (turku: kelime-i şahedet, šahāda) un četru islāma kalifu vārdi (Abū Bekrs, Omars Ibn al Hatābs, Osmāns Ibn Afāns un Alī Ibn Abū Tālibs). Uz reversa tika norādīts valdnieka vārds. Pirmo reizi uz monētām tugru sāka lietot Bajezida I dēls emīrs Sulejmans (turku: Emir Süleyman) un, sākot ar Mehmedu I tika rakstīts pilnais sultāna vārds (turku: ünvan, tituls) Sultan Ibn-i Sultan Mehmed Ibn-i Beyazid Han (Sultāns Bejazids Hans, Sultāna Dēls Mehmeds Hans), kā arī tika pievienoti dažādi lūgšanu vārdi, piemēram Halidemulkehu, Hallad Allahe mulkehu un azze nasruhu.

Atsauces

Saites 
 Kurušs
 Para (nauda)
 Turku lira
 Jaunā Turcijas lira
 Osmaņu monētas

Turcijas naudasvienības
Zaķumuiža

Zaķumuiža (arī Zaķi) ir ciems Ropažu novada Ropažu pagastā, Lielās Juglas kreisajā krastā. Attālums līdz pagasta centram Ropažiem — 14 km, līdz novada centram Ulbrokai — 15 km, bet līdz Rīgai — 25 km.

Zaķumuižā atrodas pamatskola ar stadionu un 2009. gadā atklāto sporta zāles piebūvi. Zaķumuižā darbojas arī ambulance, bibliotēka, krogs, kafejnīca un divi veikali.

Vēsture 

Zaķumuižā () atradās baronam Frīdriham fon Volfam piederošā Zaķumuižas (Valdenrodes) pils. Muižas pils ar tai pieguļošu apbūvi veidota neoklasicisma un jūgendstilā. Zaķumuižas apbūves kompleksu ar neoklasicismam raksturīgu interjeru izveidoja 19. gadsimtā. Muižas kompleksā ietilpa arī apstādījumi un dīķis. Pils ēka nav saglabājusies, jo tā dega Pirmā Pasaules kara laikā, bet 2002. gadā ugunsgrēkā ēka nodega pilnībā. Saglabājies vienīgi parks un medību taka, saukta par Barondambi. Zaķumuižas kultūras pieminekļi (bez aizsargājama statusa) ir kalpotāju dzīvojamā ēka (pamatskola), kalpu māja, klēts un stallis.

Latvijas PSR laikā Zaķumuižā darbojās putnkopības saimniecība "Zaķumuiža" (izvietota uz austrumiem no ciema).

Cilvēki 
 Oskars Bārtulis — hokejists (1987)
 Ruslans Sorokins — pludmales volejbols (1980)

Atsauces

Ārējās saites 
 Zaķumuižas kungu māja
 Lielā Jugla pie Zaķumuižas
 Laikraksta "Apriņķis" reportāža ar fotogrāfijām par Zaķumuižu "Kultūrvēstures šoks Zaķumuižā", reportāža publicēta arī apollo.lv
 "Divreiz lielākā skolā", Laikraksta "Latvijas Avīze" reportāža par paplašināto skolu

Latvijas lielciemi
Bronksa

Bronksa () ir viens no pieciem Ņujorkas rajoniem. Bronksa ir vienīgais no Ņujorkas rajoniem, kurš atrodas kontinentā. 2005. gadā Bronksā dzīvoja 1,358 miljoni iedzīvotāju.

Piezīmes

Ārējās saites 

Ņujorkas rajoni
Paulīniešu ordenis

Paulīniešu ordenis, pilnais nosaukums: Sv. Paula Eremīta ordenis ( (O.S.P.P.E); , ), arī Paulīnieši (, , ) ir 13. gadsimtā dibināts katoļu mūku ordenis, kas nosaukts par godu Paulam Tēbietim (jeb Paulam no Tēbām), 4. gadsimta svētajam, kuru uzskata par pirmo kristiešu mūku vientuļnieku (eremītu).

Vēsture 

Ordeni izveidoja Eisefijs Svētlaimīgais aptuveni 1250. gadā Estergomā (, mūsdienu Ungārija), apvienojot Pečas () bīskapa Bērtuļa 1215. gadā izveidoto mūku kopienu un savus sekotājus. Kopienā iesaistījās mūki, kuri idealizēja pirmo kristīgo eremītu dzīvesveidu un centienus, tāpēc ordeni nosauca par godu pirmajam mūkam-vientuļniekam Paulam Tēbietim.

1263. gadā ordenis saņēma no Pečas bīskapa statūtus. 1308. gadā Svētais Krēsls apstiprināja Paulīniešu ordeņa izveidošanu un piešķīra tam jaunus statūtus, kam par pamatu bija sv. Augustīna noformulētie ideālā kristieša dzīves noteikumi (līdz ar to ordenis vairs nebija Pečas bīskapijas jurisdikcijā).

1381. gadā no Venēcijas atveda sv. Paula, ordeņa aizgādņa kaulus. Paulīniešu kopienas izplatījās visā Centrāleiropā.

1382. gadā Čenstohovā tika nodibināts Jasnogoras () paulīniešu klosteris.

16. gadsimtā Sv. Romas impērijā valdot Hābsburgu dinastijai, ordenis krita nežēlastībā. Varas iestādes slēdza paulīniešu klosterus Austrijā, Ungārijā, Bohēmijā. Ordeņa dzīve pārcēlās uz Poliju.

20. gadsimta sākumā ordenim bija saglabājušies vairs tikai 2 klosteri: pie Čenstohovas un Krakovā (Naskalkas klosteris pie Sv. Staņislava baznīcas). Gadsimta otrajā pusē sākās ordeņa atdzimšana: pieauga brāļu skaits, klosteri, jaunas kopienas.

Mūsdienās ordenis apvieno autonomus klosterus, kuru kopienas dzīvo, ievērojot paulīniešu ordeņa statūtus. 2007. gadā ordenim bija 70 klosteru (17 Polijā), bez tam ordeņa mītnes ir arī Itālijā, Ungārijā, Horvātijā, Ukrainā, Baltkrievijā, Slovākijā, Vācijā, Beļģijā, ASV, Austrālijā un vairākās Āfrikas valstīs. 

Ordenī ir 506 mūki, no kuriem 317 ir priesteri.

Ārējās saites 

 Ordo Fratrum S. Pauli Primi Eremitae - statistika
 Paulīniešu ordeņa mājas lapa Polijā
 Paulīniešu ordeņa mājas lapa Vācijā
 Paulīniešu ordeņa mājas lapa ASV
 Paulīniešu ordeņa mājas lapa Ungārijā

Romas katoļu ordeņi un kongregācijas
Romas katoļu mūku ordeņi
Zīda ceļš

Zīda ceļš bija seno laiku un viduslaiku tirdzniecības ceļš no Senās Ķīnas uz Centrālāziju, tālāk uz Tuvajiem Austrumiem un Vidusjūras baseina valstīm.

Vēsture 
Uzskata, ka Zīda ceļš izveidots jau 114. gadā p.m.ē., kad Senajā Ķīnā valdīja Haņu dinastijas imperators Vudi, kurš vēlējās izveidot stabilus tirdzniecības sakarus, lai iegūtu slavenos persiešu zirgus. Ar 70 000 vīru lielu jātnieku armiju viņš nodrošināja mieru Ķīnas rietumos, no kurienes arī aizsākās tirdzniecības apmetņu būvniecība maršrutā no Ķīnas līdz Kaspijas jūrai. 
Sunu dinastijas laikā (960-1279) sakarā ar arābu iekarojumiem un jūras tirdzniecības attīstību Zīda ceļa nozīme samazinājās. Tā vietā Vikingu laikos izveidojās tirdzniecības ceļi pa lielajām Austrumeiropas upēm starp Centrālāziju un Ziemeļeiropu. 

Zīda ceļa nozīme atjaunojās pēc Mongoļu impērijas izveidošanās 13. gadsimtā, pa to uz Ķīnu ceļoja Marko Polo un citi eiropieši. Azovas jūras krastos un Krimā izveidojās dženoviešu kolonijas tirdzniecībai pa Zelta Ordas tirdzniecības ceļiem, kas tika izmantoti līdz pat 16. gadsimtam.

Savu nosaukumu šis senais tirdzniecības ceļš ieguva 1877. gadā, kad pirmo reizi ceļu par Zīda ceļu nodēvēja vācu ceļotājs un ģeogrāfs Ferdinands fon Rihthofens.

Ceļa ģeogrāfija 
Zīda ceļš ir vesels sauszemes un jūras ceļu tīkls, kura garums bija vairāk nekā 8000 km. Tirdzniecības ceļa sākums bija Ķīnā, un tas savienoja senatnes lielās impērijas - Ķīnu, Indiju, Persiju, Divupi, Ēģipti un Romas impēriju.

Zīda ceļa nozīmība 
Ar Zīda ceļa starpniecību Rietumos nonāca tādi ķīniešu izgudrojumi kā zīds, šaujampulveris, papīrs, kompass. Uzskata, ka budisms ienāca Ķīnā pa Zīda ceļu.

Atsauces un piezīmes

Ārējās saites 

Zīda ceļš: Pirmais vispasaules tīkls vēsturē — Šenona Herisa Kastelo . TED-Ed (2014. gada 3. jūnijs).

 
Āzijas vēsture
Senie laiki
Ekonomikas vēsture
Piņjiņs

Piņjiņs (, piņjiņs: pīnyīn, ), arī ķīniešu fonētiskais alfabēts, ir oficiāla rakstības sistēma, kā ķīniešu hieroglifus pārvērst vārdos, kas pierakstīti ar latīņu alfabēta burtiem. Šo rakstību izmanto Ķīnā, Malaizijā, Singapūrā un Taivānā. To bieži izmanto Rietumu pasaules cilvēki, lai saprastu ķīniešu valodās rakstītos tekstu. Piņjiņs ir balstīts uz mandarīnu valodas Pekinas dialektu.

Skatīt arī 
 Piņjiņa tabula

Ķīniešu valodas
Ķīniešu rakstzīmes
Zaķumuižas kungu māja

Zaķumuižas kungu māja (zināma arī kā Valdenrodes vai Zaķumuižas pils) atrodas Ropažu novada, Ropažu pagasta Zaķumuižā. Tā ir pieskaitāma pie Latvijas reģionālā dzimtenes stila ("Heimatstil"), neoklasicisma un jūgendstila simbiozes šedevriem. Būdama būtībā muižas kompleksa kungu māja, nevis pils tradicionālā izpratnē, šī būve ir celta baronam Frīdriham fon Volfam.

Vēsture 
Sakarā ar datējuma problēmām, pētnieki pils celtniecību (skat. zemāk) izvairīgi saista ar 20. gadsimta sākumu. Pirmā pasaules kara laikā, atlaidinot apkures caurules, izceļas ugunsgrēks, kā rezultātā pils iet bojā. Divdesmitajos gados pili daļēji restaurē, realizējot citu arhitektūras risinājumu. 2002. gadā pilī atkārtoti izceļas ugunsgrēks, kas ēku iznīcina gandrīz pilnībā. Pils vairs atjaunota netiek. 2012.gada jūnijā tā tiek nojaukta.

Celtniecības datējuma problēmas 
Volfu dzimtas pārstāvis N. fon Volfs (Wolff N.) savā darbā "Reichsfreiherren..." norāda, ka ēka celta jau 19. gadsimta 90. gados un ka tās projektētājs bijis kāds Berlīnes arhitekts. Savukārt Latvijas piļu pētnieks Dainis Bruģis apjomīgajā darbā "Historisma pilis Latvijā" norāda, ka pilij raksturīgais jūgendstila un neoklasicisma apvienojums liek domāt par 20. gadsimta pirmo desmitgadi kā par celtniecības uzsākšanas laiku. Versiju par vācu arhitektu Dainis Bruģis atzīst par ļoti ticamu.

Arhitektoniskās īpatnības 
Pils arhitektoniskajā risinājumā tikai lielā kvadrātiskā torņa barokālais kupols sasaucas ar vietējā baroka iezīmēm, pārējais norāda uz Latvijai svešu muižas kungu māju arhitektūras risinājumu. Ēkā bija vienlaicīgi īstenots ērtības gars un moderns noskaņojums savienojumā ar retrospektīvu cēlumu un stila eleganci, kas tā laika pilsoniskajām vasarnīcām un savrupnamiem nemaz nebija raksturīgi. Tas, kopā ar ēkas daudzveidīgo apjomu kārtojumu, ko pasvītroja stāvo jumtu sarežģītais siluets un daudzās iespaidīgās skursteņu cepures, tikai lieku reizi apliecināja īsta profesionāļa ieguldījumu mājas projektēšanā. Ēkas interjeri bija veidoti mierīga neoklasicisma garā. Celtne bija harmoniski iekļauta ainavā. Uz blakus esošo dīķi no pils veda terases un kāpnes.

Zaķumuižas pils kompleksu (bez kungu mājas) veido:
 19. gs. celtā Kalpotāju dzīvojamā ēka (Pamatskola),
 19. gs. sākumā celtā Kalpu māja,
 19. gs. pirmajā pusē celtā Klēts,
 19. gs. beigās celtais Stallis,
 parks,
 dīķi.

Skatīt arī 
 Latvijas piļu un muižu asociācija

Ārējās saites 
 Zaķumuižas kungu māja - 2000. gada fotouzņēmums 
 Zaķumuižas kungu māja - 20.gs. gadsimta sākuma fotouzņēmumi

Ropažu novads
Ropažu pagasts
Muižas Latvijā
Tautas attīstības indekss

Tautas attīstības indekss (TAI, , HDI) ir indekss, kurā apvienotas dzīves ilguma, rakstpratības, izglītības līmeņa un IKP uz iedzīvotāju normalizētās vērtības visā pasaulē. Tas tiek izmantots kā standarta metode tautas attīstības noteikšanā. Tas ir ANO Attīstības programmas pieņēmums, kas atsaucas uz indivīdu iespēju paplašināšanu, sniedzot plašākas izglītības, veselības aprūpes, ienākumu, nodarbinātības un citas iespējas. TAI pamatā lieto valstu sarindošanai pēc to "tautas attīstības", lai noteiktu, vai valsts ir attīstīta, attīstības vai jaunattīstības valsts.

Valstis ar lielāko TAI pasaulē 
  = pieaugums
  = nemainīgs
  = samazinājums

Skatīt arī 
 Valstu saraksts pēc Tautas attīstības indeksa

Atsauces 

 
Valstu ekonomiskā klasifikācija
Burnout Legends

Burnout Legends ir ātrumsacīkšu spēle, Burnout sērijas pirmā spēle. To PlayStation Portable un Nintendo DS konsolēm izstrādāja Criterion Games, bet  izdeva Electronic Arts, vienlaikus ar PlayStation 2 un Xbox konsolēm paredzētās Burnout Revenge izdošanu. Daudzas Burnout Legends trases un spēles režīmi ir ņemti no Burnout sērijas pirmajām trim spēlēm, jo īpaši Burnout 3 Takedown.

 tika izdota spēles Nintendo DS versija, kas slikti novērtēta skaņas dēļ, atšķirībā no ļoti labi novērtētās spēles PSP versijas, kas, piemēram, GameSport vietnē saņēma 9 balles no 10.

Automašīnas 
Pavisam Burnout Legends pieejamas 89 kompaktās, muscle, kupejas un sporta klases automašīnas. Spēlē ir arī automašīnas, ko var iegūt uzvarot īpašās sacensībās, kā arī kolekcionāru mašīnas, ko var iegūt sacenšoties ar citiem spēlētājiem caur WiFi.

Ārējās saites 
 Burnout Legends oficialā tīmekļa vietne 

PlayStation Portable spēles
Nintendo DS spēles
Ātrumsacīkšu spēles
Heroes of Might and Magic: Quest for the Dragon Bone Staff

Heroes of Might and Magic: Quest for the Dragon Bone Staff ir 2001. gadā izdota videospēle PlayStation 2 konsolei. Lai gan 3DO spēli pārāk nereklamēja, tā ir spēles King's Bounty rimeiks, tāpēc Heroes of Might and Magic: Quest for the Dragon Bone Staff nav pārāk saistīta ar pārējo Heroes of Might and Magic sēriju.

Ārējās saites 
 Spēles profils Mobygames mājaslapā 

PlayStation 2 spēles
Novosibirskas "Sibirj"

Novosibirskas "Sibirj" () ir hokeja komanda, kura bāzēta Novosibirskā, Krievijā un kura spēlē Kontinentālajā hokeja līgā. Tā izveidota 1962. gadā. 2002. gadā tā izcīnīja Krievijas Augstākās līgas čempiones titulu. Mājas spēles komanda aizvada Novosibirskas Ledus pilī.

Vēsture 
"Sibirj" tika izveidota 1962. gadā, kad tika apvienotas Novosibirskas "Dinamo" un Novosibirskas "Khimik" komandas. Pirmajās pastāvēšanas desmitgadēs komanda epizodiski spēlēja PSRS čempionāta augstākajā divīzijā un pirmajā divīzijā.

2002. gadā komanda izcīnīja Bratinas kausu, tādējādi ar nākamo sezonu uzsākot spēlēt Krievijas Superlīgā. 2006.—07. gada sezonā komandai izdevās izcīnīt augsto piekto vietu. 2008.—09. gada sezonā "Sibirj" tāpat kā pārējās Superlīgas komandas uzsāka spēlēt jaunizveidotajā Kontinentālajā hokeja līgā. 2010.—11. gada sezonā komandai pirmo reizi izdevās iekļūt Gagarina kausa izcīņā, tiesa, jau pirmajā kārtā sērijā ar 0—4 piekāpjoties Ufas "Salavat Julajev".

Spēlētāji

Pašreizējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 24. februārī.

Vārtsargi 
 29  Harri Seteri
 35  Aleksejs Krasotkins
 77  Arsēnijs Ahmetovs

Aizsargi 
 7  Iļja Morozovs
 8  Trevors Mērfijs
 11  Vadims Kudako
 20  Konstantīns Aleksejevs
 21  Jegors Alanovs
 23  Jirki Jokipaka
 33  Deniss Bodrovs
 65  Mihals Čajkovskis
 76  Timurs Ahijarovs
 94  Ņikita Jefremovs

Uzbrucēji 
 10  Ņikita Korotkovs
 14  Antons Šenfelds
 22  Viktors Komarovs
 24  Jevgeņijs Česalins
 28  Deniss Golubevs
 45  Valentīns Pjanovs
 51  Vjačeslavs Ļitovčenko
 61  Aleksejs Jakovļevs
 70  Jegors Milovzorovs
 74  Aleksejs Kručiņins
 86  Aleksandrs Šarovs
 87  Sergejs Dubakins
 89  Jegors Spiridonovs
 90  Oļegs Lī
 93  Džeisijs Lipons
 99  Ņikita Šaškovs

Visu KHL sezonu rezultāti

Līderi

Komandas KHL rezultatīvākie spēlētāji

Kluba spēlētāju rekordi 
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Jevgēņijs Lapins, 22 (2008.—09.)
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Jori Lehtere, 32 (2013.—14.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Jori Lehtere, 46 (2012.—13.)
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Ēriks Raics, 146 (2009.—10.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Dmitrijs Juškevičs, 26 (2010.—11.)

Komandas kapteiņi 
  Sergejs Kļimovičs (2002—2003)
  Ravils Jakubovs (2003—2005)
  Oļegs Belovs (2005—2007)
  Igors Ņikitins (2007—2008)
  Dmitrijs Juškevičs (2008—2009)
  Aleksandrs Boikovs (2009—2011)
  Georgijs Pujacs (2011—2012)
  Maksims Krivonožkins (2012—2013)
  Aleksejs Kopeikins (2013—pašlaik)

Zvaigžņu spēļu dalībnieki

Komandas iepriekšējie logo

Ārējās saites 
Kluba oficiālā mājaslapa

Sibirj
Minskas "Dinamo" (hokejs)

Minskas "Dinamo" ir hokeja komanda, kura bāzēta Minskā, Baltkrievijā. 

Sākot ar 2008.-09. sezonu komanda spēlē Kontinentālajā hokeja līgā. Tiesa, pirmā sezona tai neizvērtās pārāk veiksmīga - komanda regulāro sezonu noslēdza 21. vietā, izslēgšanas kārtā neiekļūstot. 2009. gadā klubs izcīnīja Špenglera kausu.

Pirms pievienošanās KHL, klubs spēlēja Baltkrievijas Ekstralīgā, 2007. gadā izcīnot līgas čempiones titulu. Gadu iepriekš tā piekāpās vienīgi Minskas "Junost". 2005. un 2006. gadā tā izcīnījusi arī Baltkrievijas kausu.

Sākot ar 2010. gada 14. janvāri par kluba mājvietu kļuva Minskas Arēna, kurā ir 15 000 sēdvietu. Tajā norisinājās arī 2010. gada Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēle.

Spēlētāji

Pašreizējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 23. februārī.

Vārtsargi 
30  Sergejs Bolšakovs
35  Aleksejs Kolosovs
 42  Patriks Ribārs

Aizsargi 
5  Dmitrijs Derjabins
 8  Iļja Šinkevičs
 9  Sergejs Sapego
 28  Ādams Almkvists
 32  Patriks Bengtsons
 36  Jakubs Krejčīks
44  Pāvels Deņisovs
57  Antons Lindholms
61  Rinats Valijevs
 89  Dmitrijs Korobovs
 94  Vladislavs Jerjomenko

Uzbrucēji 

 14  Igors Martinovs
 15  Artjoms Demkovs
 20  Malte Stremvals
 21  Matiass Tedenbijs
 23  Mario Kempe
 41  Kirils Voroņins
 47  Aleksandrs Kogaļevs
 54  Dmitrijs Mosaljovs
 55  Aleksandrs Suvorovs
 56  Ņikita Piškaljo
 66  Pāvels Varfolomejevs
 72  Vladimirs Aļistrovs
 74  Tailers Graovaks
 75  Daniils Stepanovs
 79  Libors Hudāčeks
 80  Iļja Usovs
 81  Vitālijs Pinčuks
 88  Teilors Beks
 92  Romāns Gorbunovs
97  Dmitrijs Buinitskis

Visu KHL sezonu rezultāti

Līderi

Komandas KHL rezultatīvākie spēlētāji

Kluba spēlētāju rekordi 
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Džeofs Plets un Mets Elisons, 26 (2009.—10. un 2015.—16.)
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Čārlzs Linglets, 36 (2014.—15.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Čārlzs Linglets, 58 (2014.—15.)
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Duvijs Vestkots, 146 (2009.—10.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Niks Beilens un Marks Andrē Granjāni, 37 (2014.—15. un 2016.—17.)

Zvaigžņu spēļu dalībnieki

Komandas iepriekšējie logo 

Dinamo Minska
The Simpsons Game

The Simpsons Game ir video spēle, kas balstīta uz animācijas seriāla "Simpsoni", tā tika izdota Wii, PlayStation 3, Xbox 360, PlayStation 2, Nintendo DS un PlayStation Portable konsolēm. Katras konsoles versijas vāciņš ir atšķirīgs. Spēles darbība ir no trešās personas perspektīvas, tai ir oriģināls stāsts kuru ir sarakstījis Tims Longs, Mets Selmans un Mets Varburtons. Spēles stāstā, Simpsonu ģimene uzzina, ka viņi ir piespiesti iesaistīties kārtējā Simpsonu videospēlē. Tāpat kā pašā animācijas seriālā, spēlē ir iekļauti daudz ironisku joku par mūsdienu videospēļu popkultūru.

Ārējās saites 
 Spēles oficiālā mājaslapa 

Wii spēles
PlayStation 3 spēles
Xbox 360 spēles
PlayStation 2 spēles
Nintendo DS spēles
PlayStation Portable spēles
Daugavas loki

Daugavas loki ir Daugavas ielejas daļa, kā arī dabas parks Latgales dienvidaustrumos un Augšzemes austrumos. Izvietojies Latgales augstienes Augšdaugavas pazeminājumā, aizņem Daugavas ieleju posmā no Krāslavas līdz Naujenei, administratīvi ietilpst Krāslavas un Augšdaugavas novados.

Dabas parks izveidots 1990. gadā, lai saglabātu unikālos dabas kompleksus, dabas un kultūrvēsturiskās vērtības un mazpārveidotu ainavu Daugavas senlejas Krāslavas — Naujenes posmā un tam piegulošajā teritorijā, kā arī lai likvidētu Daugavpils HES celtniecības gaitā dabai nodarītus postījumus. Parka teritorija pilnībā ietilpst Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū, savukārt parka teritorijā ir vairāki aizsargājami dabas pieminekļi: Adamovas krauja, Daugavas Vārti, Mālkalnes avots, Sandarišku karengravas un Sproģu gravas, kā arī Slutišku etnogrāfiskais brīvdabas muzejs. Natura 2000 teritorija.

Parka pamatelementi ir 8 Daugavas loki visā tā garumā. Loku garums pa upes tecējumu ir 4 līdz 8 km, tiem ir savi nosaukumi: Adamovas (Šķerskānu), Zvejnieku, Tartaka, Daugavsargu, Ververu, Rozališķu, Butišķu un Elernes loks. Dabas parka vidējās daļas krastos, kur Daugavā ietek daudzas mazas upītes — Borne, Rudņa, Poguļanka, Mālkalne, Židiņupīte, Balta un Putānu strauts, parasts gravu erozijas saposmots reljefs. Adamovas lokā, Slutišķu un Ververu kraujās redzami devona iežu atsegumi. Parka teritorijā atrodas 23 arheoloģiskie pieminekļi, tai skaitā Vecpils, Vecračinas Markovas pilskalns, Slutišķu viduslaiku apmetnes vieta.

Daugavas labajā krastā atrodas ģeoloģisks dabas aizsardzības objekts — Adamovas krauja, Tās pamatdaļā 7 m virs ūdens līmeņa atrodas 1 — 2 m biezs māla un kūdras slānis, kurā atrastas vairāk nekā 50 starpleduslaikmeta augu sugu atliekas.

Meži aizņem 38% no parka platības; no meža tipiem parastākais ir lāns, bagātākās augsnēs arī damaksnis. No aizsargājamajām augu sugām šeit zināmas matainais grīslis (Carex pilosa), cepurainā neotiante (Neottianthe cucullata), zirņveida dedestiņa (Lathyrus pisiformis), spožais suņuburkšķis (Anthriscus nitida), zāļlapu smiltenīte (Arenaria procera) un citas, pavisam 53.

No aizsargājamajām putnu sugām šeit atzīmēts mazais zīriņš (Sterna albifrons), grieze (Crex crex), paipala (Coturnix coturnix), zivju dzenītis (Alcedo atthis) un citas, pavisam 33.

Literatūra 
 Jansons B. Dabas parks «Daugavas loki» / B. Jansons. — Daugavpils : Saule, 1999. — 94 lpp. : il.

Atsauces 

Latvijas dabas parki
Augšdaugavas novads
Krāslavas novads
Novokuzņeckas "Metallurg"

Novokuzņeckas "Metallurg" () ir hokeja komanda, kura bāzēta Novokuzņeckā, Krievijā un spēlē Krievijas Augstākajā līgā. Tā savas mājas spēles aizvada Novokuzņeckas Sporta pilī, kurā ir 8000 sēdvietu.

No 2008. līdz 2017. gadam komanda spēlēja Kontinentālajā hokeja līgā, ne reizi neiekļūstot Gagarina kausa izcīņā.

Vēsture 
Komanda tika dibināta 1949. gadā, taču līdz pat 1960. gadiem tā spēlēja dažādās zemāka līmeņa PSRS līgās. 1960. gados klubs vairākas sezonas aizvadīja PSRS čempionātā, taču par stabilu augstākās līgas komandu "Metallurg" nekļuva līdz pat 1990. gadiem un Starptautiskās hokeja līgas izveidei.

Komandas veiksmes pamatā bija daudzie no Ustjkamenogorskas hokeja skolas piesaistīties hokejisti. 1990. gadu otrajā pusē "Metallurg" kļuva par vienu no vadošajām Krievijas Superlīgas komandām. "Metallurg" pamatvārtsargs Vadims Tarasovs trīsreiz tika atzīts par visas līgas labāko vārtsargu. 1999.—2000. gada sezonu "Metallurg" noslēdza ceturtajā vietā un cīņā par Krievijas čempiones titulu sasniedza pusfinālu.

Sākot ar 2004. gadu komandas sekmes strauji kritās, kad lielākā daļa komandas vadības pārcēlās strādāt uz Sanktpēterburgas SKA vienību. No 2008. līdz 2017. gadam komanda spēlēja Kontinentālajā hokeja līgā, ne reizi neiekļūstot Gagarina kausa izcīņā.

Visu KHL sezonu rezultāti

Līderi

KHL

Komandas rezultatīvākie spēlētāji

Kluba spēlētāju rekordi 

 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Aleksandrs Golovins, 16 (2009.—10.)
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Dmitrijs Kagarlickis un Rendijs Robiteils, 24 (2012.—13.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Aleksandrs Bumagins, 37 (2012.—13.)
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Artjoms Ostruško, 129 (2008.—09.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Romāns Manuhovs, 23 (2015.—16.)
Čeļabinskas "Traktor"

Čeļabinskas "Traktor" () ir hokeja komanda, kura bāzēta Čeļabinskā, Krievijā un kura spēlē Kontinentālajā hokeja līgā. 

2006.—07. sezonā komandā spēlēja Latvijas uzbrucējs Aleksandrs Semjonovs, bet vēl sezonu iepriekš arī Vjačeslavs Fanduļs.

Vēsture 
Komanda tika dibināta 1947. gadā, taču PSRS hokeja līgā tā spēlēja kopš 1948. gada. Līdz pat 1953. gadam komandas nosaukums bija Čeļabinskas "Dzeržinets". No 1954. līdz 1958. gadam komanda bija pazīstama kā Čeļabinskas "Avangard", bet tad pieņēma pašreizējo nosaukumu. 1965. gadā komanda izkrita uz PSRS Otro hokeja līgu, taču 1968. gadā spēja atgriezties PSRS čempionāta augstākajā divīzijā. 1973. gadā klubs sasniedza PSRS kausa finālu, kurā gan ar 2—5 piekāpās Maskavas "CSKA" vienībai.

Komandas sniegums krietni uzlabojās, kad pie trenera stūres stājās Anatolijs Kostrjukovs. 1976.—77. sezonā "Traktor" izcīnīja PSRS čempionāta bronzas medaļas, kas ir augstākais komandas sasniegums PSRS hokeja līgas laikā. Tieši Kostrjukova laikā "Traktor" rindās savas pirmās spēles aizvadīja tādi spēlētāji kā Sergejs Makarovs, Vjačeslavs Bikovs un Sergejs Starikovs, kas visi kļuva par stabilām gan PSRS, gan Krievijas izlases vērtībām.

Deviņdesmitajos gados "Traktor" divreiz izcīnīja trešo vietu Starptautiskajā hokeja līgā, kas bija tieša PSRS līgas pēctece. Tiesa, deviņdesmito gadu otrajā pusē komandas sniegums kritās, līdz 1998. gadā komanda izkrita uz Krievijas Augstāko līgu, kurā klubs spēlēja līdz pat 2006. gadam. Sākot ar 2008.—09. sezonu klubs spēlē Kontinentālajā hokeja līgā. 2012.—13. gada sezonā komanda pirmo reizi sasniedza Gagarina kausa finālu, tajā gan ar 2—4 zaudējot Maskavas "OHK Dinamo".

Spēlētāji

Pašreizējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 23. februārī.

Vārtsargi 
 35  Romāns Vils
 77  Emils Garipovs

Aizsargi 
 18  Dmitrijs Aleksejevs
 20  Lorenss Piluts
 21  Aleksandrs Kirpičņikovs
26  Romāns Manuhovs
33  Alberts Jaruļins
44  Jevgeņijs Kuļiks
 55  Niks Beilens (Kapteiņa palīgs)
72  Sergejs Teļegins
79  Igors Isajevs
81  Artjoms Blažijevskis
 89  Iļja Karpuhins

Uzbrucēji 

 6  Tēmu Pulkinens

 8  Jegors Fatejevs
11  Lukašs Sedlāks (Kapteiņa palīgs)
 17  Vjačeslavs Osnovins
 19  Vladimirs Tkačovs
 23  Andrejs Stass
28  Aleksejs Bivaļcevs
 38  Tomāšs Hika
 40  Sergejs Kaļiņins (Kapteinis)
 45  Mihails Gorjunovs Rolgizers
 49  Maksims Šabanovs
 54  Kirils Kapustins
68  Marsels Šolohovs
74  Vitālijs Kravcovs
78  Artjoms Švarjovs
88  Ņikita Tertišnijs
 97  Aleksejs Potapovs

Visu KHL sezonu rezultāti

Līderi

Komandas KHL rezultatīvākie spēlētāji

Kluba spēlētāju rekordi 
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Lukāšs Sedlāks, 23 (2019.—20.)
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Andrejs Nikolišins, 29 (2008.—09.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Jevgēņijs Kuzņecovs, 44 (2012.—13.)
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Martins Grenjē, 211 (2008.—09.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Aleksandrs Rjazancevs, 36 (2011.—12.)

Zvaigžņu spēļu dalībnieki

Komandas iepriekšējie logo

Ārējās saites 
 Oficiālā kluba mājaslapa

Traktor
BP

BP plc, iepriekš pazīstama kā British Petroleum, ir starptautiska Lielbritānijas enerģētikas kompānija. Kompānijas galvenā mītne atrodas Londonā.

Vēsture 

Kompānijas sākums saistās ar britu uzņēmēja Viljama Noksa Dersija (William Knox D'Arcy) vārdu, kurš 1901. gadā no Irānas šaha ieguva naftas koncesiju. 1908. gadā tika atklāta pirmās naftas atradnes Tuvajos Austrumos un tās ieguvei tika nodibināta Anglo-Persian Oil Company, kura 1935. gadā tika pārdēvēta par Anglo-Iranian Oil Company.

1951. gadā toreizējā Irānas valdība Muhameda Mosadika vadībā nacionalizēja Anglo-Iranian Oil Company, un tas bija viens no galvenajiem iemesliem, kāpēc Lielbritānija un ASV 1953. gada 19. augustā noorganizēja apvērsumu un nodibināja šaha Mohamada Rezā Pehlevī režīmu Irānā. Kompānija tika atgūta, to nosauca par British Petroleum Company, tomēr daļa no kompānijas tika piešķirta citām rietumu naftas kompānijām. Pēc 1979. gada Islāma revolūcijas kompānija atkal tika nacionalizēta, tomēr, tā kā British Petroleum Company tolaik bija bizness arī Ziemeļjūrā un Aļaskā, tā spēja saglabāt savu ietekmi tirgū.

XX gasimta astoņdesmitajos gados, kad Lielbritānijā premjerministre bija Mārgarita Tečere British Petroleum Company tika privatizēta. 1998. gadā British Petroleum sastāvā iekļāvās ASV kompānija Amoco un tā līdz 2000. gadam saucās BPAmoco, līdz ieguva mūsdienu nosaukumu. No 2003. gada BP pieder 50% no Krievijas kompānijas TNK-BP.

Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā 2022. gada februārī BP paziņoja, ka pārdos tam piederošo 19,75 % akciju Krievijas uzņēmumā Rosneft. Šī lēmuma pieņemšanas laikā Rosneft darbības veidoja aptuveni pusi no BP naftas un gāzes rezervēm un trešo daļu no tās produkcijas.

Pazīstami BP zīmoli

Atsauces

Ārējās saites 

 Google Finance

Naftas kompānijas
Degvielas mazumtirgotāji
Londona
Ņujorkas fondu biržā kotētie uzņēmumi
Sanktpēterburgas SKA

Sanktpēterburgas SKA (, agrāk - Ļeņingradas SKA) ir profesionāla hokeja komanda, kas bāzēta Sanktpēterburgā, Krievijā un kas spēlē Kontinentālajā hokeja līgā. 2015. gadā tā izcīnīja Gagarina kausu.

Vēsture 
Komanda tika dibināta 1946. gadā, tai piedaloties jau pašā pirmajā PSRS čempionāta sezonā. Sezonu klubs gan noslēdza pēdējā vietā, augstākās divīzijas čempionātā atgriežoties vien 1950.—51. gada sezonā. Padomju ērā SKA divreiz (1970.—71. un 1986.—87. gada sezonās) izcīnīja līgas bronzas medaļas, kā arī divreiz (1968. un 1971. gadā) sasniedza PSRS kausa finālu.

1970., 1971., 1977. un 2010. gadā komanda izcīnīja Špenglera kausu.

1993.—94. gada sezonā SKA sasniedza Starptautiskās hokeja līgas pusfinālu, tajā piekāpjoties vēlākajai čempionei Toljati "Lada". Turpmākajos gados gan klubs nebija tik sekmīgs Krievijas Superlīgas pastāvēšanas laikā līgas izslēgšanas kārtā spējot iekļūt vienīgi četras reizes.

Kontinentālās hokeja līgas izveide iezīmēja jaunu ēru SKA vēsturē. Komanda kļuva par vienu no spēcīgākajām līgas vienībām. 2011.—12. un 2012.—13. gada sezonā SKA sasniedza Gagarina kausa konferences finālu. 2012.—13. gadā komanda uzvarēja regulārajā sezonā, iegūstot Kontinenta kausu.

Pēc Vjačeslava Bikova atkāpšanās no trenera amata, 2015. gadā uz diviem gadiem tika noslēgts līgums ar Andreju Nazarovu.

Spēlētāji

Pašreizējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2021. gada 30. augustā.

Vārtsargi 

 1  Lāšs Jūhansons

 30  Jaroslavs Askarovs
 31  Aleksandrs Samonovs

Aizsargi 
 7  Oskars Fantenbergs
 18  Jurijs Pautovs
24  Vasīlijs Tokrānovs
27  Igors Ožiganovs
45  Daņiils Pilenkovs
73  Jaroslavs Diblenko
 77  Stepans Falkovskis
 78  Kirils Kirsanovs
79  Daņila Galeņuks
80  Grigorijs Grjaznovs
85  Arsēnijs Brinkmans

Uzbrucēji 

 9  Fjodors Svečkovs
 10  Zahars Bardakovs

 13  Stepans Starkovs
 17  Ivans Morozovs
 19  Lindens Vejs
 22  Marats Husnutdinovs
 23  Jonass Kempainens
 28  Maksims Groševs
 40  Jevgeņijs Ketovs
42  Mihails Vorobjovs
47  Jevgeņijs Timkins
 57  Artjoms Švets-Rogovojs
 63  Fredriks Hendemarks
 71  Antons Burdasovs
 72  Emils Gaļimovs
 81  Vladislavs Kameņevs
 86  Kirils Marčenko
 87  Vladislavs Cicura
88  Malte Stremvols
89  Pāvels Kukštels
 91  Ņikita Čibrikovs
 93  Daņila Moisejevs
96  Andrejs Kuzmenko

Visu KHL sezonu rezultāti

Līderi

Komandas KHL rezultatīvākie spēlētāji

Kluba spēlētāju rekordi 
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Maksims Sušinskis, 27 (2009.—10.)
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Aleksejs Jašins, 46 (2009.—10.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Maksims Sušinskis, 65 (2009.—10.)
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Jevgeņijs Artjuhins, 150 (2011.—12.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Sergejs Zubovs, 42 (2009.—10.)

Zvaigžņu spēļu dalībnieki

Komandas iepriekšējie logo

Ārējās saites 
 Komandas oficiālā mājaslapa
 Eliteprospects.com komandas lapa

SKA
Ernests Kalve

Ernests Kalve (dzimis  Rīgā) ir latviešu basketbolists un treneris, spēlē vieglā uzbrucēja pozīcijā, bijis Latvijas basketbola izlases dalībnieks. Pēc aktīvās spēlētāja karjeras beigām pievienojās Köping Stars no Zviedrijas, sava pēdējā pārstāvētā kluba, treneru komandai. Pēc tam pārcēlās uz Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubu BK Ogre kā galvenā trenera asistents, bet 2022. gada rudenī arī devās laukumā kā spēlētājs.

Karjera 
Bērnībā basketbolista iemaņas sācis apgūt Valtera Basketbola skolā, divreiz bijis Latvijas U-16 izlases dalībnieks. Starp pieaugušajiem sācis spēlēt 2004. gadā, kad "BJBS Ķeizarmežs" komandas rindās spēlēja LBAL 2. divīzijā. 2005. gadā pārstāvējis Latvijas U-18 izlasi Eiropas čempionātā, kurā kļuva par visa turnīra rezultatīvāko spēlētāju. Pēc šī čempionāta E. Kalve noslēdza līgumu ar Itālijas klubu Trevīzo "Benetton". "Benetton" sastāvā Kalve kļuva par Itālijas čempionu, kā arī aizvadīja 5 spēles Eirolīgā.

2006. gada vasarā E. Kalve Latvijas U-20 izlases rindās piedalījās Eiropas čempionātā, kurā arī kļuva par visa turnīra rezultatīvāko spēlētāju. Pēc U-20 čempionāta E. Kalve tika uzaicināts uz Latvijas pieaugušo basketbola izlases treniņnometni, izlases sastāvā debitēja pārbaudes spēlē pret Portugāli. Šajā spēlē E. Kalve guva savainojumu, tādēļ neturpināja dalību izlasē. 2006.—2007. gada sezonā "Benetton" E. Kalvi izīrēja Vācijas komandai Gīsenes "46ers". Visu sezonu viņš mocījās ar savainojumiem, tādēļ nevarēja pilnvērtīgi spēlēt. 2007. gadā Ernests Kalve pārcēlās uz Latvijas čempionvienību "ASK Rīga". Taču arī šajā sezonā viņš izlaida lielāko sezonas daļu, jo ārstēja savainojumus. Nākamajā sezonā E. Kalve bija atguvies no savainojumiem un kļuva par vienu no līderiem Rīgas kluba sastāvā. 2009.—2010. gada sezonu viņš aizvadīja LBL klubā BK Ventspils, savukārt 2010.—2011. gada sezonu — Lietuvas klubā Ķēdaiņu "Nevežis". 2011. gada oktobrī pārgāja uz BK Valmiera. 2012. gada februārī noslēdza līgumu ar Turcijas basketbola līgas klubu Trabzonas "Trabzonspor". Pēc tam spēlējis Ungārijā, Itālijā, Latvijā (pārstāvot BK Valmiera un "Barons/LDz"), Zviedrijā un Rumānijā, bet spēlētāja karjeru noslēdza Zviedrijas klubā Köping Stars. Pēc spēlētāja karjeras beigām iekļāvies tā treneru komandā.

2022. gada vasarā pārcēlās uz Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubu BK Ogre kā galvenā trenera Ulda Švēdes asistents, bet 2022. gada novembrī arī devās laukumā kā spēlētājs.

Komandas 
 2004-2005:  BJBS Ķeizarmežs
 2005-2006:  Trevizo "Benetton"
 2006-2007:  Gīsenes "46ers"
 2007-2009:  ASK Rīga
 2009-2010:  BK Ventspils
 2010-2011:  Ķēdaiņu "Nevežis"
 2011-2012:  BK Valmiera
 2012:  Trabzonas "Trabzonspor"
 2012-2013:  Szolnoki Olaj KK
 2013:  Kremonas "Vanoli"
 2013-2014:  BK Valmiera
 2014:  "Barons/LDz"
 2015:  Alba Fehérvár
 2015-2016:  Sundsvallas "Dragons"
 2016-2017:  BC Mureș
 2017-2019:  Phoenix Galați
 2019-2021:  Köping Stars
 2022:  BK Ogre

Atsauces

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas basketbolisti
Vieglie uzbrucēji
Latvijas basketbola treneri
Maskavas CSKA (hokejs)

Maskavas CSKA () ir hokeja komanda, kura bāzēta Maskavā, Krievijā. Tā ir nopelniem bagātākā PSRS un Krievijas hokeja komanda. Tā 32 reizes kļuvusi par PSRS čempioni, 20 reizes izcīnījusi Eiropas kausu, kā arī 1991. gadā uzvarēja Špenglera kausa izcīņā.

Klubā savulaik spēlējuši tādi spēlētāji kā Helmuts Balderis, Pāvels un Valērijs Burē, Sergejs Fjodorovs, Vjačeslavs Fetisovs, Aleksandrs Frolovs, Valērijs Harlamovs, Boriss Mihailovs, Vjačeslavs Kozlovs, Igors Larionovs, Aleksandrs Mogiļnijs, Vladislavs Tretjaks, Sergejs Zubovs un daudzi citi.

Tāpat kā pārējās bijušās Krievijas Superlīgas komandas, arī CSKA, sākot ar 2008-09 sezonu, spēlē jaunizveidotajā Kontinentālajā hokeja līgā.

Spēlētāji

Pašreizējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 22. februārī.

Vārtsargi 
28  Ivans Fedotovs
 36  Ādams Reideborns

Aizsargi 

 3  Džons Gilmors

6  Klāss Dālbeks
18  Nikolajs Makarovs
42  Romāns Kaliničenko
44  Darens Dīcs
 45  Vladislavs Provoļņevs
 55  Bogdans Kiseļevičs
 62  Semjons Lugovjaks
 82  Marsels Ibragimovs
 89  Ņikita Ņesterovs
 93  Artjoms Sergejevs
 98  Vladimirs Grudiņins

Uzbrucēji 
 7  Matvejs Guskovs
9  Antons Slepiševs (Kapteiņa palīgs)
 11  Sergejs Andronovs (Kapteinis)
 14  Jūakims Nortstrēms
 15  Pāvels Karnauhovs
 16  Sergejs Plotņikovs
 21  Daņila Hulapovs
 22  Aleksandrs Popovs
 23  Lukass Vālmarks
 25  Mihails Grigorenko
 27  Maksims Sorkins
 50  Daņils Jurtaikins
 63  Takirs Mingačovs
 71  Konstantīns Okulovs
 84  Vladislavs Kotkovs
 85  Vitālijs Abrāmovs
 87  Andrejs Svetlakovs
 90  Andrejs Loktionovs
 94  Vladislavs Kameņevs
 96  Semjons Pankratovs
 97  Prohors Poltapovs

Visu KHL sezonu rezultāti

Līderi

Komandas KHL rezultatīvākie spēlētāji

Kluba spēlētāju rekordi 
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Stefāns Da Kosta, 30 (2014.—15.)
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Aleksandrs Radulovs, 47 (2014.—15.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Aleksandrs Radulovs, 71 (2014.—15.)
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Jevgeņijs Artjuhins, 153 (2014.—15.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Jakovs Rilovs, 35 (2012.—13.)

Zvaigžņu spēļu dalībnieki

Komandas iepriekšējie logo

Ārējās saites 
Komandas oficiālā mājaslapa

Kontinentālās hokeja līgas klubi
Raimonds Gabrāns

Raimonds Gabrāns (dzimis  Gulbenē) ir latviešu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. Pašlaik (2012) pārstāv LBL klubu BK Valmiera.

Viņa vecākais brālis Edmunds arī ir profesionāls basketbolists.

R. Gabrāns ir pārstāvējis Latvijas U-18 un U-20 izlases Eiropas čempionāta finālturnīros.

Karjera 
R. Gabrāns sāka spēlēt basketbolu savā dzimtajā Gulbenē. 17 gadu vecumā viņš sāka spēlēt vietējās LBL komandas Gulbenes "Buki" sastāvā, kurā aizvadīja 5 sezonas, pēdējās no tām viņš kļuva par komandas līderi. Gulbenes komandas sastāvā Gabrāns 2002. gadā izcīnīja Latvijas čempionāta bronzas medaļu. Sākot ar 2006.—2007. gada sezonu R. Gabrāns pārstāvēja BK "Ventspils", ar ko kopā ir ieguva LBL 2. un 3. vietu. 2008. gada oktobrī Ventspils atteicās no R. Gabrāna pakalpojumiem. Mēneša beigās viņš parakstīja līgumu ar Grieķijas basketbola klubu Egaleo BC. Egaleo BC sastāvā pavadīja visu 2008.—2009. gada sezonu, nākamo sezonu viņš aizvadīja citā Grieķijas līgas klubā OFI Irakleio BC. No 2010. līdz 2011. gadam pārstāvēja BK Valmiera komandu. 2011. gada septembra sākumā noslēdza līgumu ar Kipras klubu Limasolas "Apollon". Tomēr jau 2012. gada vasarā pārgāja uz LBL klubu BK Valmiera.

Atsauces

Ārējās saites 

 BK Valmiera profils
 BBL profils 

1984. gadā dzimušie
Gulbenē dzimušie
Latvijas basketbolisti
Saspēles vadītāji
Ņižņekamskas "Ņeftehimik"

Ņižņekamskas "Ņeftehimik" () ir hokeja komanda, kura bāzēta Ņižņekamskā, Krievijas Federācijā. Tā ne reizi nav kļuvusi par Krievijas vai PSRS čempioni.

Sākot ar 2008.—09. gada sezonu klubs spēlē Kontinentālajā hokeja līgā.

Spēlētāji

Pašreizējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 24. februārī.

Vārtsargi 
 39  Aleksandrs Sudņicins
 50  Franss Tuohimā

Aizsargi 

 3  Ronalds Knots
 5  Maksims Berezins
 13  Lukāšs Kloks

 33  Mihails Sidorovs
 44  Ruslans Petriščevs
 55  Kirils Vorobjovs
 74  Aleksejs Puzanovs
 77  Aleksandrs Sevostjanovs
 98  Gļebs Semjonovs

Uzbrucēji 
 10  Daņila Popovs
 11  Jegors Popovs
 16  Vjačeslavs Ļeščenko
 17  Aleksandrs Beljajevs
 21  Deniss Viharevs
 22  Jevgeņijs Artjuhins
 24  Pāvels Porjadins
 25  Ansels Gaļimovs
 28  Andrejs Čiviļevs
 42  Dens Sekstons
 43  Vladislavs Šutovs
 47  Timofejs Barsukovs
 52  Jevgeņijs Mitjakins
 61  Marats Hairuļins
 67  Eduards Gimatovs
 72  Sergejs Kupcovs
 90  Maksims Groševs
 91  Bulats Šafiguļins
 97  Timurs Šarifjanovs
 99  Rafaels Bikmuļins

Visu KHL sezonu rezultāti

Līderi

Komandas KHL rezultatīvākie spēlētāji

Kluba spēlētāju rekordi 
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Maksims Pestuško, 24 (2011.—12.
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Renāts Mamaševs, 32 (2012.—13.
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Renāts Mamaševs, 42 (2012.—13.
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Sergejs Bernackis, 112 (2008.—09.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Renāts Mamaševs, 42 (2012.—13.

Kapteiņi 

 Andrejs Ivanovs (2010—2011)
 Maksims Pestuško (2011—2013)
 Martins Cibaks (2013—2014)
 Maksims Ribins (2014—pašlaik)

Zvaigžņu spēļu dalībnieki 

Ņeftehimik
Čerepovecas "Severstal"

Čerepovecas "Severstal" () ir hokeja komanda, kura bāzēta Čerepovecā, Krievijā un kura spēlē Kontinentālajā hokeja līgā. Tā dibināta 1956. gadā.

Vēsture 
Izveidots 1956. gadā, klubs vairākas reizes mainījis savu nosaukumu, līdz 1994. gadā kļuvis par Čerepovecas "Severstal". 2002.—03. gada sezonā komandai izdevās sasniegt Krievijas Superlīgas finālu, tajā piekāpjoties Jaroslavļas "Lokomotiv" vienībai, bet 2001. gadā klubs izcīnīja bronzas medaļas.

Līdzīgi kā vairums bijušo Krievijas Superlīgas klubu, arī "Severstal" sākot ar 2008.—-09. sezonu spēlē Kontinentālajā hokeja līgā.

Spēlētāji

Pašreizējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 21. februārī.

Vārtsargi 

 30  Dmitrijs Šugajevs
 59  Vladislavs Podjapoļskis

Aizsargi 

 4  Artjoms Čmihovs

 7  Jakobs Stenkvists
 19  Robins Press
 32  Ivans Rogovs
 42  Iļja Hohlovs
 45  Ņikita Makejevs
 54  Andrejs Čurkins
56  Makars Habārovs
75  Ņikita Hļistovs
 77  Nikolajs Timašovs
 79  Mihails Tihonovs

Uzbrucēji

 8  Ivans Jemets

 10  Andrejs Aleksejevs
 11  Roberts Roba

 14  Jonass Nētinens
 17  Ruslans Abrosimovs
 18  Dmitrijs Moisejevs
21  Vladislavs Kodola
 23  Adams Liška
28  Daņiils Vovčenko
 80  Jegors Morozovs
 88  Davids Dumbadze
 89  Igors Geraškins
 90  Ņikita Gusļistovs
91  Maksims Kazakovs
95  Maksims Kolmikovs
 96  Kirils Pilipenko

Visu KHL sezonu rezultāti

Līderi

Komandas KHL rezultatīvākie spēlētāji

Kluba spēlētāju rekordi 
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Vadims Šipačovs, 22 (2011.—12.)
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Vadims Šipačovs, 37 (2011.—12.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Vadims Šipačovs, 59 (2011.—12.)
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Ladislavs Naģs, 103 (2008.—09.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Maksims Čudinovs, 35 (2011.—12.)

Zvaigžņu spēles dalībnieki

Ārējās saites 
Kluba oficiālā mājaslapa 
Kluba eliteprospects.com profils

Severstal
Saskarsme

Saskarsme, saziņa jeb komunikācija (no  — 'dalīties') ir vairāku cilvēku vai sabiedrības grupu savstarpēja mijiedarbība, informācijas (domu, jūtu u.c.) apmaiņa gan runas, gan žestu veidā.

Vārda cilme 

Vārda "komunikācija" cilme meklējama latīņu darbības vārdā communicaris — 'sarunāties, dalīties domās, sazināties, sadarbotie. Bet tas, savukārt, iespējams, cēlies no vārda communis, no kā arī radies angļu vārds common. Piemēram Anglijā pastāv koplietošanas zemes, kas pieder visiem. Tā nozīme iekļāva sevī arī materiālu labumu došanu vai dāvināšanu. Laika gaitā vārda jēga šo nozīmi zaudēja, un to lietoja tikai sniedzot vai pārraidot netaustāmas lietas, citiem vārdiem, abstraktas lietas. Šajā nozīmē to lieto arī mūsdienās. Saskarsme ir cilvēku mijiedarbība, kurā notiek apmaiņa ar informāciju, darbību un jūtām, ir iedarbības process, ir psihiskas iedarbības faktors, domu, kontaktu dibināšana starp cilvēkiem, kurā pamatā ir kopdarbības vajadzības. Saskarsme rodas visas psihiskas funkcija un uzvedības īpatnības. Savas vajadzības cilvēks var apmierināt ar citu cilvēku.
 Mērķtiecīga mijiedarbība starp diviem vai vairākiem cilvēkiem laikā un telpā.
 Savstarpēju attiecību pamats visas dzīves garumā.

Līdzekļi 
Saskarsmes līdzekļi:
 Mutvārdu:
 Valoda — kultūras sastāvdaļa
 Runa — psihisks process, katram ir savs runas temps, ātrums u.c.
 Neverbālie:
 Vizuālie līdzekļi — žesti, acu kontakts, mīmika, pozas, distance u.c.
 Akustiskie līdzekļi — intonācija, pauzes, klupuss u.c.
 Pieskaršanās līdzekļi — rokasspiediens, apkampšana u.c.
 Smaržu līdzeklis — apkārtējas vides smarža u.c.
Mila Kūnisa

Mila Kūnisa (, īstajā vārdā Milena Kuņisa (); dzimusi  Čerņivcos) ir Ukrainā dzimusi ebreju izcelsmes amerikāņu aktrise. Uz ASV ģimene emigrēja pēc PSRS sabrukuma 1991. gadā. Viņa ir plašāk pazīstama ar savām lomām televīzijas seriālos, kā ir arī ierunājusi animācijas filmu varoņus (piemēram, Megu Grifinu seriālā "Mana trakā ģimene" un Taņu videospēlē Saints Row).

Ievērojamākā kinofilma ar M. Kūnisas piedalīšanos ir "Melnais gulbis" (2010).

Ārējās saites 

1983. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Ukraiņu kinoaktieri
Ņujorkas cilvēki
Ebreji
Ebreju kinoaktieri
Čerņivcos dzimušie
Auglis

Auglis () ir termins, kurš tiek lietots ar dažādām nozīmēm atkarībā no konteksta. Visbiežāk tas tiek lietots botānikā, kur ar šo terminu apzīmē segsēkļu vairošanās orgānu, kas sēklu nogatavošanās laikā attīstās no auglenīcas.

Uzbūve 

Augļus sedz augļapvalks jeb perikarps. Parasti tas veidojas no auglenīcas sienas. Augļiem nogatavojoties, perikarps diferencējas, un tajā izšķir 3 kārtas: 
 ārējo — eksokarpu jeb epikarpu,
 vidējo — mezokarpu,
 iekšējo — endokarpu.

Augļapvalks var būt gan sulīgs, gan sauss. Sulīgiem augļiem visbiezākā kārta ir mezokarps. Ja auglī ir tikai viena sēkla, tad augļapvalks ir plāns, saaug ar sēklapvalku un augli praktiski nevar atšķirt no sēklas, piemēram, dažādu labības augu - rudzu, miežu, auzu graudi.

Forma un izmērs 
Augļu formas var būt dažādas. Tas galvenokārt ir atkarīgs no augu sugas. Pēc formas izšķir apaļus, sfēriskus, koniskus, cilindriskus, gandrīz cilindriskus, eliptiskus, ķīļveida, olveida, sirdsveida, zvanveida, iegarenus, neregulārus un citu formu augļus. Būtībā katrai sugai ir raksturīga sava īpašā augļu forma.

Klasifikācija 
Ir divu veidu augļu klasificēšanas tipi: morfoloģiskā un ģenētiskā klasifikācija.

Ķīmiskais sastāvs 
Svaigos augļos lielāko daļu aizņem ūdens, kas tajos parasti ir vairāk par 70%. Augļi vidēji ir bagātāki ar ogļhidrātiem nekā dārzeņi, bet pārējo uzturvielu vidējie daudzumi starp augļiem un dārzeņiem ir diezgan līdzīgi un nelieli. Olbaltumvielas augļos un dārzeņos parasti ir ne vairāk kā 3,5%, bet tauki ne vairāk kā 0,5%, tomēr abi ir bagāti ar dažādiem vitamīniem, minerālvielām un polifenoliem.

Augļu un dārzeņu vidū gan ir arī izņēmumi, kuros iepriekšminēto vielu daudzumi var stipri pārsniegt vai arī būt zem noteiktajām robežām, piemēram, rozīnēs un datelēs ir zems ūdens saturs, pākšaugi, pupas un zirņi ir bagāti ar olbaltumvielām, savukārt avokado un saldajā kukurūzā ir salīdzinoši daudz tauku.

Atsauces

Ārējās saites
NASCAR Thunder 2003

NASCAR Thunder 2003 ir sacensību simulators, kuru 2002. gada septembrī izdeva Electronic Arts PlayStation, PlayStation 2, GameCube un Xbox konsolēm un 2002. gada oktobrī datoriem. Tā ir piektā spēle EA NASCAR sērijā. Tajā tiek atainota 2003. gada NASCAR Nextel kausa sezona.

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

GameCube spēles
PC spēles
PlayStation spēles
PlayStation 2 spēles
Xbox spēles
Opel Olympia

Opel Olympia ir mazs ģimenes auto, kuru no 1935. gada līdz 1940. gadam ražoja vācu auto firma Opel. To atsāka ražot no 1947. līdz 1953. gadam, un atkal no 1967. gada līdz 1970. gadam.

Mašīna vispirms parādījās 1935. gada Berlīnes auto izstādē, un to sāka būvēt tā paša gada beigās. Par Olympia mašīna nosaukta par godu gaidāmajām 1936. gada Berlīnes Olimpiskajām spēlēm. Pirms Otrā pasaules kara tika izdotas divas versijas ar 1,3 un 1,5 litru dzinēju.

Opel automobiļi