joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Dušans Vlahovičs

Dušans Vlahovičs (, dzimis ) ir serbu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Vlahovičs pārstāv Itālijas Serie A komandu Juventus.

Savu karjeru sācis Serbijas klubā Partizan, kur viņš atradās jau kopš 14 gadu vecuma. Debitējis 2016. gadā. 2017. gadā izcīnījis Serbijas Superlīgas čempionu titulu, divas reizes ticis pie Serbijas kausa. 2018. gadā pievienojies Itālijas klubam Fiorentina. 2020–21. gada sezonā Vlahovičs guva 21 vārtus un saņēma Serie A labākā jaunā spēlētāja balvu.  Vlahovičs par 70 miljoniem eiro pievienojās Juventus.

Serbijas futbola izlases sastāvā debitējis  UEFA Nāciju līgas mačā pret Ungāriju.

Sasniegumi 
Partizan

 Serbijas Superlīga: 2016–17
 Serbijas kauss: 2015–16, 2016–17

Individuālie sasniegumi

 Itālijas A sērijas labākais jaunais spēlētājs: 2020–21

Atsauces

Ārējās saites 

2000. gadā dzimušie
Belgradā dzimušie
Serbijas futbolisti
Serbijas izlases futbolisti
ACF Fiorentina spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Makss Krūze

Makss Benets Krūze (, dzimis ) ir Vācijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Krūze pārstāv Vācijas Bundeslīgas klubu VfL Wolfsburg.

Savas karjeras laikā pārstāvējis vairākus klubus gan Vācijā, gan arī Turcijā. Spēlējis tādās komandās kā Werder Bremen, FC St. Pauli, SC Freiburg, Borussia Monchengladbach, Fenerbahçe un Union Berlin.

Vācijas futbola izlases sastāvā debitējis 2013. gadā. Piedalījies 2020. gada vasaras olimpiskajās spēles.

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Vācijas futbolisti
Vācijas izlases futbolisti
Brēmenes "Werder" spēlētāji
SC Freiburg spēlētāji
Menhengladbahas "Borussia" spēlētāji
VfL Wolfsburg spēlētāji
Stambulas "Fenerbahçe" spēlētāji
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Šlēsvigā-Holšteinā dzimušie
Anadiras rajons

Anadiras rajons (, ) ir Krievijas Čukotkas autonomā apvidus administratīvais rajons tā dienvidos. Administratīvais centrs ir Anadiras pilsēta, kas neietilpst rajona sastāvā. Pašvaldības nozīmē rajona teritorijā izveidots Anadiras municipālais rajons (Анадырский муниципальный район), kas iedalās divās pilsētās (городское поселение), desmit lauku apmetnēs (сельское поселение) un starpciemu teritorijā (межселенная территория). Rajona teritorija veido 40 % no autonomā apvidus platības, bet tajā dzīvo tikai 17 % iedzīvotāju.

Ģeogrāfija 
Rajons izvietojies Čukotkas autonomā apvidus dienvidu daļā. Ziemeļaustrumos robežojas ar Iviltinas rajonu, ziemeļos — ar Čaunas rajonu, austrumos — ar Biļibinas rajonu, dienvidos — ar Kamčatkas novada Korjaku apvidu. Austrumos rajona krastus apskalo Beringa jūra un tās Anadiras līcis.

Rajona teritorijas centrālo daļu aizņem Anadiras zemiene, ko ieskauj Čukču kalniene ziemeļos, Anadiras plakankalne rietumos un Korjaku kalniene dienvidos. Rajona lielākā daļa izvietojusies dienvidos no polārā loka, tā ainavu veido galvenokārt tundra un kalnu tundra, kā arī taiga dienvidrietumos. Valda mūžīgais sasalums. 

Rajona teritorijā vairākas derīgo izrakteņu atradnes — zelts, sudrabs, akmeņogles, dabasgāze, tiek veikta rūpnieciska ieguve.

Vēsture 
1888. gadā tika izveidots Anadiras apriņķis (Анадырский уезд), nodalot to no Gižiginskas apriņķa. Sākotnēji apriņķa centrs bija Markovas ciemā, bet jau 1889. gadā to pārcēla uz Novomarijinsku (Anadiru). Apriņķa teritorija iekļāva lielāko daļu tagadējā Čukotkas autonomā apvidus teritorijas. 1909. gadā no Anadiras apriņķa tika izdalīts Čukotkas apriņķis.

1927. gadā apriņķis tika reorganizēts par rajonu. 1930. gadā izdalīts atsevišķi Markovas rajons, bet 1957. gadā rajona dienviddaļā izdalīts atsevišķi Beringovskas rajons. 1960. gadā Markovas rajons pievienots atpakaļ Anadiras rajonam. 2008. gada maijā Anadiras un Beringovskas rajoni apvienoti Centrālajā rajonā, bet tā paša gada novembrī tas pārdēvēts par Anadiras rajonu. Dažādos laikos rajona centrs bijis Anadira, Ustjbelaja (1930-1935), Šahtjorska (1950-1974), Ugoļnije Kopi (1992-2008).

Iedzīvotāji 
No 8300 rajona iedzīvotājiem 2/3 ir iebraucēji no Krievijas Eiropas daļas (galvenokārt krievi un ukraiņi) un to pēcnācēji. No aptuveni 3000 aborigēnajiem iedzīvotājiem 60 % ir čukči, 25 % čuvani, 9 % eveni, kā arī jukagiri un korjaki. Bijušā Beringovskas rajona teritorijā dzīvo pēdējie kereku tautas pārstāvji.

56 % rajona iedzīvotāju dzīvo Ugoļnije Kopi (3919 iedzīvotāju) un Beringovskas (801) pilsētciematos. Citas pastāvīgi apdzīvotās vietas ir Ustjbelaja (771), Markova (592), Kančalana (481), Vaegi (409), Meinipiļgina (310), Hatirka (329), Sņežnoje (218), Aļkatvāma (202), Čuvanska (172), Lamutska (127) un Krasņena (71).

Atsauces

Ārējās saites 

Čukotkas autonomais apvidus
Krievijas rajoni
Jāņogu iela (Rīga)

Jāņogu iela ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Dārziņu apkaimē, viena no centrālajām un garākajiem ielām apkaimē. Jāņogu iela sākas pie krustojuma ar Maskavas ielu un beidzas krustojumā ar Dārziņu ielu. Ielas kopējais garums ir 3511 metri, tā pilnā garumā klāta ar asfaltbetona segumu. Ielas sākumā ir neapbūvētas kādreizējās mazdārziņu teritorijas, tālāk privātmāju un vasarnīcu apbūve, pārtikas veikali.

Iela izveidota 1971. gadā ar esošo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainījies. Jāņogu ielā atrodas Vladimira Kudojara parks.

Pa ielu kursē 18. un 31. autobuss.

Ielu savienojumi 
Jāņogu iela ir savienota ar šādām ielām:
 Maskavas iela ("T" veida krustojums);
 Gaisa iela ("T" veida krustojums);
 Lidlauka iela;
 Rožlapu iela ("T" veida krustojums);
 Ievziedu iela ("T" veida krustojums);
 Taču iela ("T" veida krustojums);
 Ragatu iela;
 Jaunsaimnieku iela ("T" veida krustojums);
 Dārziņu 1. līnija;
 Plostnieku iela;
 Dārziņu 7. līnija ("T" veida krustojums);
 Dārziņu 9. līnija ("T" veida krustojums);
 Dārziņu 11. līnija ("T" veida krustojums);
 Dārziņu 12. līnija ("T" veida krustojums);
 Dārziņu 13. līnija ("T" veida krustojums);
 Dārziņu 14. līnija ("T" veida krustojums);
 Cidoniju iela ("T" veida krustojums);
 Dārziņu 15. līnija;
 Dārziņu 17. līnija ("T" veida krustojums);
 Dārziņu 18. līnija ("T" veida krustojums);
 Kristīnes iela ("T" veida krustojums);
 Dārziņu 19. līnija;
 Dārziņu 20. līnija;
 Taisnā iela;
 Dārziņu 21. līnija;
 Dārziņu 22. līnija;
 Dārziņu 23. līnija;
 Dārziņu 24. līnija;
 Dārziņu 25. līnija;
 Dārziņu 27. līnija;
 Dārziņu 28. līnija;
 Dārziņu 29. līnija;
 Dārziņu 30. līnija;
 Dārziņu 31. līnija;
 Dārziņu 32. līnija;
 Dārziņu 33. līnija;
 Dārziņu 34. līnija;
 Dārziņu 35. līnija;
 Dārziņu 36. līnija;
 Dārziņu 37. līnija ("T" veida krustojums);
 Dārziņu 38. līnija ("T" veida krustojums);
 Dārziņu iela ("T" veida krustojums).

Atsauces 

Ielas Dārziņos
Latgales priekšpilsēta
Raimo Vīgants

Raimo Vīgants (dzimis  Madonā) ir latviešu distanču slēpotājs. 2022. gada Pekinas ziemas olimpisko spēļu 1,5 km sprintā izcīnītā 20. vieta ir augstākā, kādu Latvijas slēpotāji ir izcīnījuši olimpiskajās spēlēs.

Karjera 
Piedalījies 2016. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs Lillehammerē. Labāko rezultātu sasniedza slēpošanas krosā, izcīnot 20. vietu. Sprintā tika iegūta 21. vieta, bet 10 km brīvā stila distancē bija 31. vietā.

Pasaules čempionātā pieaugušajiem pirmo reizi piedalījās 2017. gadā Lahti. Startēja tikai sprintā, ieņemot 76. vietu. 2018. gada Pasaules čempionātā junioriem sprintā ieņēma 39. vietu. Nākamajā gadā PČ junioriem sprintā bija 65. vietā, bet 10 km brīvā stila distancē ieņēma 37. vietu. 2019. gada Pasaules čempionātā Zēfeldē sprintā ierindojās 69. vietā.

 Planīcā, Slovēnijā, debitēja Pasaules kausa sacensībās, sprintā ieņemot 64. vietu. 2020. gada martā startēja Pasaules U-23 čempionātā Obervīzentālē un izcīnīja devīto vietu 30 km distancē brīvajā stilā.  2021. gada Pasaules U-23 čempionātā labāko rezultātu sasniedza 15 km distancē brīvajā stilā, ieņemot 17. vietu.

2021. gada Pasaules čempionātā skiatlonā 76 dalībnieku konkurencē ieguva 42.vietu, sasniedzot Latvijas vīriešu labāko individuālo rezultātu pasaules čempionātos. Sprintā tika iegūta 70. vieta, bet 15 km brīvā stila slēpojumā bija 61. vietā. Piedalījās arī komandu sprintā, kur kopā ar Induli Bikši tika iegūta 20. vieta, kā arī stafetē (15. vieta).

Atsauces

Ārējās saites 

1999. gadā dzimušie
Madonā dzimušie
Latvijas distanču slēpotāji
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Samanta Krampe

Samanta Krampe (dzimusi ) ir latviešu distanču slēpotāja.

Karjera 
Piedalījās 2020. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs Lozannā. Labāko rezultātu sasniedza sprintā, ieņemot 52. vietu, slēpošanas krosā ierindojās 56. vietā, bet 5 km distancē ieguva 66. vietu.

2021. gada Pasaules čempionātā junioriem ieņēma 65. vietu sprintā un 79. vietu 5 km distancē brīvajā stilā. 2021. gada Pasaules čempionātā Oberstdorfā sprintā ierindojās 75. vietā, bet 10 km brīvā stila distancē ieņēma 86. vietu. Piedalījās arī komandu sprintā, startējot kopā ar Kitiju Auziņu, pusfinālā finišēja 12. vietā, kas kopvērtējumā deva 23. vietu.

2021. gada septembrī piedalījās Pasaules čempionātā rollerslēpošanā un 200m sprintā juniorēm izcīnīja bronzas medaļu. 2021. gada Pasaules kausa rollerslēpošanā kopvērtējumā izcīnīja pirmo vietu junioru konkurencē.

Atsauces

Ārējās saites 

2003. gadā dzimušie
Latvijas distanču slēpotāji
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Sakraments

Sakraments ir rituāla darbība kristietībā, kas nodrošina ticīgajiem īpašu dieva žēlastību. Dažādās kristiešu konfesijās izpratne par to būtiski atšķiras. Luterismā ir divi sakramenti — kristības un Svētais Vakarēdiens —, savukārt katoļticībā ir septiņi sakramenti — kristības sakraments, iestiprināšanas sakraments, eiharistijas sakraments, gandarīšanas sakraments, slimnieku svaidīšanas sakraments, ordinācijas sakraments un laulības sakraments.

Ārējās saites
Safets Sušičs

Safets Sušičs (, dzimis ) ir bosniešu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja uzbrūkošā pussarga pozīcijā, pārstāvējis Dienvidslāvijas futbola izlasi.

Savu spēlētāja karjeru pavadījis Dienvidslāvijas klubā FK Sarajevo un Francijas klubos Paris Saint-Germain un Red Star. Pazīstams ar savu tehnisko spēli, Sušičs tiek uzskatīts par vienu no labākajiem savas paaudzes Eiropas futbolistiem. Dienvidslāvijas futbola izlases sastāvā piedalījies 1982. un 1990. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1984. gada Eiropas čempionātā.

Kā treneris, vadījis vairākas komandas Francijā, Turcijā un Saūda Arābijā. 2014. gadā viņa vadībā Bosnijas un Hercegovinas futbola izlase pirmo reizi kvalificējās un spēlēja FIFA Pasaules kausa finālturnīrā.

2004. gadā, UEFA jubilejas apbalvojumu ietvaros, Bosnijas un Hercegovinas Futbola asociācija izvēlējās Sušiču kā visu laiku labāko bosniešu spēlētāju.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Paris Saint-Germain

 Francijas 1. divīzija: 1985–86
 Coupe de France: 1982–83

Individuālie sasniegumi

 1. divīzijas labākais ārzemju spēlētājs: 1982–83
 Dienvidslāvijas gada futbolists: 1979
 DIenvidslāvijas Pirmā līgas labākais vārtu guvējs: 1979–80 (17 vārti)

Trenera karjera 
Akhisarspor

 Turcijas Superkauss: 2019

Ārējās saites 

1955. gadā dzimušie
Dienvidslāvijas futbolisti
Dienvidslāvijas izlases futbolisti
Bosnijas un Hercegovinas futbola treneri
Bosnijas un Hercegovinas futbola izlases treneri
Parīzes "Saint-Germain" spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1984. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Darko Pančevs

Darko Pančevs (, dzimis ) ir bijušais maķedoniešu futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Dienvidslāvijas un Maķedonijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras spilgtāko daļu aizvadījis Dienvidslāvijas klubos FK Vardar un Red Star Belgrade. Ar Red Star Belgrade komandu uzvarējis 1990.—1991. gada Eiropas kausa sezonā. 1991. gadā saņēmis arī Eiropas Zelta zābaku. 2004. gadā, UEFA jubilejas apbalvojumu ietvaros, Maķedonijas Futbola federācija izvēlējās Pančevu kā visu laiku labāko maķedoniešu futbolistu.

Dienvidslāvijas futbola izlases sastāvā piedalījies 1990. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
Red Star Belgrade

 Dienvidslāvijas Pirmā līga: 1989–90, 1990–91, 1991–92
 Dienvidslāvijas kauss: 1989–90
 Eiropas kauss: 1990–91
 Starpkontinentālais kauss: 1991

Individuālie sasniegumi

 Dienvidslāvijas Pirmās līgas labākais vārtu guvējs: 1984, 1990, 1991, 1992
 Eiropas Zelta zābaks: 1991

Ārējās saites 

1965. gadā dzimušie
Skopjē dzimušie
Dienvidslāvijas futbolisti
Dienvidslāvijas izlases futbolisti
Ziemeļmaķedonijas futbolisti
Ziemeļmaķedonijas izlases futbolisti
Milānas "Internazionale" spēlētāji
Fortuna Düsseldorf spēlētāji
FC Sion spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Pekinas nacionālais iekštelpu stadions

Nacionālais iekštelpu stadions (oficiālais nosaukums) () ir iekštelpu stadions, kas atrodas Pekinas olimpiskajā parkā, Pekinā, Ķīnā.

Stadiona celtniecība sākās 2005. gada 30. maijā un tas tika atvērts 2007. gada 26. novembrī ar mākslas vingrošanas paraugdemonstrējumiem. Stadiona ietilpība ir 18 000 cilvēku, ko atsevišķos momentos var palielināt par 2000 ar papildus tribīnēm.

2008. gada vasaras olimpisko spēļu laikā šajā stadionā notika vingrošanas un rokasbumbas sacensības. Pēc olimpiskajām spēlēm stadions tiek izmantots sporta sacensībām, kultūras un izklaides nolūkiem, un tas kalpo kā daudzfunkcionāls vingrošanas centrs vietējiem iedzīvotājiem. 2015. gadā stadionā notika pasaules čempionāts hokejā sievietēm. Savukārt 2022. gadā stadionā tika rīkots hokeja turnīrs ziemas olimpisko un paraolimpisko spēļu ietvaros.

Atsauces 

Pekina
2022. gada ziemas olimpisko spēļu norises vietas
Hokejs 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās norises vietas vingrošanā
Vukesonas arēna

Vukesonas arēna (; zināms arī kā Kadiljaka centrs ) ir daudzfunkcionāla iekštelpu arēna Ķīnas galvaspilsētā Pekinā. Sākotnēji arēna tika būvēta priekš 2008. gada vasaras olimpisko spēļu basketbola turnīra.

Arēnas būvniecība sākās 2005. gada 29. martā, bet būvniecība tika pabeigta 2008. gada 11. janvārī. Atēnas ietilpība ir 19 000, un tā platība ir 63 000 km². 2011. gada 21. janvārī arēna tika pārdēvēta par MasterCard Center, bet 2016. gada 1. janvārī par LeSports Center. Pēc LeTV Sports slēgšanas arēna tika īsi nosaukta par Huaxi Live. Kopš 2017. gada septembra General Motors Cadillac nodaļai pieder arēnas nosaukuma piešķiršanas tiesības.

2015. gada 14. decembrī Kontinentālā hokeja līga paziņoja, ka arēnā spēlēs tās Pekinas paplašināšanās komanda — Pekinas "Kunlun Red Star".

2022. gada ziemas olimpisko spēļu laikā arēnā tika aizvadīts hokeja turnīrs.

Arēnā kopš 2008. gada ir uzstājušies arī vairāko pasaulslaveni mūziķi ar savām turnejām.

Atsauces 

Pekina
2022. gada ziemas olimpisko spēļu norises vietas
Hokejs 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Narina (upe)

Narina () jeb Norina () ir 807 kilometrus gara Sirdarjas labā satekupe Kirgizstānā un Uzbekistānā. 

Izveidojas, Centrālajā Tjanšanā pie Tašbasatas satekot Kičinarinai un Čonnarinai. Pamatā tek rietumu virzienā. Pie Namanganas, Fergānas ielejā, satekot ar Karadarju, izveido Sirdarju. Upes augštecē - Narinas Valsts rezervāts. Lielākās pietekas - Kekemerena, Atbaši. Upes krastos atrodas Narina un Taškumira Kirgizstānā, kā arī Učkurgona Uzbekistānā. Upes ūdens tiek izmantots apūdeņošanā, no tās sākas Lielais Fergānas kanāls un Ziemeļu Fergānas kanāls. Uz upes uzceltas vairākas HES, to starpā Toktogulas HES, celtniecības stadijā ir vēl vairākas HES.

Ārējās saites 

Uzbekistānas upes
Sirdarjas pietekas
Karadarja

Karadarja () jeb Koradarja () ir 180 kilometrus gara Sirdarjas kreisā satekupe Kirgizstānā un Uzbekistānā. 

Izveidojas, satekot Tarai un Karakuldžai. Pamatā tek rietumu virzienā. Pie Namanganas, Fergānas ielejā, satekot ar Narinu, izveido Sirdarju. Upes augštecē - Narinas Valsts rezervāts. Daļa upes ūdens tiek izmantota Lielā Fergānas kanāla vajadzībām.

Ārējās saites 

Uzbekistānas upes
Sirdarjas pietekas
Liene Bondare

Liene Bondare (dzimusi  Rīgā) ir latviešu kalnu slēpotāja.

Karjera 
Pasaules čempionātā pieaugušajiem pirmo reizi piedalījās 2013. gadā Šladmingā 16 gadu vecumā. Milzu slalomā tika iegūta 66. vieta. Startēja arī 2015. gada Pasaules čempionātā Bīverkrīkā, milzu slalomā ieņemot 74. vietu.

2017. gada janvārī uzvarēja FIS sacensībās Somijā, pirmo reizi sasniedzot rezultātu zem 30 FIS punktiem (25,61 punkti).
2017. gada Pasaules čempionātā junioriem Orē ieņēma 29. vietu slalomā. 2017. gada Pasaules čempionātā Sanktmoricā piedalījās slalomā, bet nefinišēja pirmajā braucienā. 2017. gada novembrī pirmo reizi startēja Pasaules kausa posmā Levi, Somijā, bet nefinišēja slaloma pirmajā braucienā.

Piedalījās 2019. gada Ziemas universiādē Krasnojarskā, labāko rezultātu individuāli sasniedza kombinācijā, ieņemot 24. vietu. 2019. gada Pasaules čempionātā Orē ieņēma 56. vietu milzu slalomā, bet slaloma disciplīnā nefinišēja pirmajā braucienā.

2021. gada Pasaules čempionātā Kortīnā d'Ampeco piedalījās tikai slalomā, bet nefinišēja otrajā braucienā. 2022. gada janvārī tika apstiprināts, ka Bondare ieguvusi tiesības piedalīties 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pekinā.

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas kalnu slēpotāji
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Eriks Geretss

Eriks Geretss (, dzimis ) ir Beļģijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja labās malas aizsarga pozīcijā, bijušais Beļģijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeras lielāko posmu aizvadījis Beļģijas komandā Standard Liege, ar ko izcīnījis divus Beļģijas Pirmās divīzijas titulus un vienu Beļģijas kausu, un Nīderlandes komandā PSV Eindhoven, ar ko izcīnījis sešus Eredivisie titulus, trīs Nīderlandes kausus un 1987–88. gada sezonā, kā komandas kapteinis, uzvarējis Eiropas kausā. Savas karjeras spožākajā brīdī Geretss tika uzskatīts par vienu no Eiropas labākajiem labās malas aizsargiem. Viņš tiek uzskatīts arī par vienu no visu laiku labākajiem Beļģijas futbolistiem.

Beļģijas futbola izlases sastāvā piedalījies 1982., 1986. un 1990. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1980. gada Eiropas čempionātā.

Kā treneris strādājis vairākos spēcīgos klubos. Viņš ir viens no sešiem treneriem, kuri ir uzvarējuši vismaz četros nacionālajos čempionātos (Beļģijā, Nīderlandē, Turcijā, Saūda Arābijā un Katarā).

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Standard Liège

 Beļģijas Pirmā divīzija: 1981–82, 1982–83
 Beļģijas kauss: 1980–81
 Beļģijas Superkauss: 1981
 Beļģijas Līgas kauss: 1975

PSV

 Eredivisie: 1985–86, 1986–87, 1987–88, 1988–89, 1990–91, 1991–92
 Nīderlandes kauss: 1987–88, 1988–89 1989–90
 Eiropas kauss: 1987–88

Individuālie sasniegumi

 Beļģijas Pirmās divīzijas labākais spēlētājs: 1982

Trenera karjera 
Lierse

 Beļģijas Pirmā divīzija: 1996–97

Club Brugge

 Beļģijas Pirmā divīzija: 1997–98
 Beļģijas Superkauss: 1998

PSV

 Eredivisie: 1999–2000, 2000–01
 Johan Cruijff Schaal: 2000, 2001

Galatasaray

 Turcijas Superlīga: 2005–06

Al Hilal

 Saūda Arābijas Profesionālā līga: 2009–10
 Saudi Crown Prince Cup: 2010

Maroka

 Arābu Nāciju kauss: 2012

Lekhwiya

 Kataras Zvaigžņu līga: 2013–14
 Crown Prince Cup: 2013

Individuālie sasniegumi

 Beļģijas gada labākais treneris: 1996–97, 1997–98
 Ligue 1 gada labākais treneris: 2008–09

Ārējās saites 

1954. gadā dzimušie
Beļģijas futbolisti
Beļģijas izlases futbolisti
Beļģijas futbola treneri
AC Milan spēlētāji
PSV Eindhoven spēlētāji
Marokas futbola izlases treneri
Limburgā (Beļģija) dzimušie
1980. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Gatavi mērķrādītājam 55%

Pakete "Gatavi mērķrādītājam 55%" (zināms arī kā "ES zaļās pārkārtošanās plāns") ir Eiropas Savienības priekšlikumu kopums ES tiesību aktu pārskatīšanai un atjaunināšanai, kas iekļauj arī līdz 2030. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu neto emisijas par 55%. Šo paketi 2021. gada jūlijā ierosināja Eiropas Komisija. Pasākumi ietver papildu atbalstu un regulējumus energoefektivitātei, atjaunīgai enerģijai, CO2 emisiju standartiem vieglajiem automobiļiem un furgoniem u.c., kā arī visaptverošu izmaiņu kopuma ieviešanu pašreizējā ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā (ES ETS). EK ierosinājusi paplašināt emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu, iekļaujot tajā transportu un siltumu. Pretēji Starptautiskās Enerģētikas aģentūras neto emisiju nulles scenārijam, EK plānā iekļauti tādi pasākumi, kas nodrošinātu, ka enerģija Eiropas Savienībā vēl joprojām būtu pieejama par pieņemamu cenu.

Atsauces 

Enerģētika
Klimata izmaiņas
Eiropas Savienība
Manuels Sančiss

Manuels Sančiss Ontijvelo (, dzimis ) ir bijušais Spānijas futbolists, spēlēja libero pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.

Visu savu karjeru pavadījis Real Madrid komandā. Kopumā visos turnīros aizvadījis vairāk nekā 700 mačus. Astoņas reizes bijis La Liga čempions, ieguvis divus Copa del Rey un piecus Supercopa de España, divas reizes uzvarējis UEFA Čempionu līgā, divas reizes UEFA kausā un vienreiz Starpkontinentālajā kausā.

Spānijas futbola izlasi pārstāvējis 1990. gada FIFA Pasaules kausā un 1988. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Real Madrid

 La Liga: 1985–86, 1986–87, 1987–88, 1988–89, 1989–90, 1994–95, 1996–97, 2000–01
 Copa del Rey: 1988–89, 1992–93
 Copa de la Liga: 1985
 Supercopa de España: 1988, 1989, 1990, 1993, 1997
 UEFA Čempionu līga: 1997–98, 1999–2000
 UEFA kauss: 1984–85, 1985–86
 Starpkontinentālais kauss: 1998

Ārējās saites 

1965. gadā dzimušie
Madrides apgabalā dzimušie
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
Madrides "Real" spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Kike Sančess Floress

Enrike "Kike" Sančess Floress (, dzimis ) ir Spānijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja labās malas aizsarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Floress ir La Liga kluba Getafe galvenais treneris.

Savas karjeras lielāko daļu pavadījis Valencia komandā. 12 sezonu laikā nospēlējis 304 mačus un guvis 16 vārtus La Liga turnīrā, vēlāk vēl spēlējos Real Madrid un Zaragoza.

Spānijas futbola izlases sastāvā piedalījies 1990. gada FIFA Pasaules kausā.

Savu trenera karjeru iesācis 2001. gadā, vadot Real Madrid jauniešu komandu. Pirmais profesionālais klubs Floresam bija Getafe 2004. gadā. 2005. gadā sācis vadīt Valencia komandu, vēlāk vadījis arī SL Benfica, Atlético Madrid, Watford un RCD Espanyol, kā arī komandas no AAE un Ķīnas.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Valencia

 Segunda Division: 1986–87

Real Madrid

 La Liga: 1994–95

Trenera karjera 
Benfica

 Taça da Liga: 2008–09

Atlético Madrid

 UEFA Eiropas līga: 2009–10
 UEFA Superkauss: 2010

Al Ahli

 AAE Līgas kauss: 2011–12
 AAE Prezidenta kauss: 2012–13

Al Ain

 AAE Prezidenta kauss: 2013–14

Ārējās saites 

1965. gadā dzimušie
Madrides apgabalā dzimušie
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
Spānijas futbola treneri
Valencia CF spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Kriss Vodls

Kristofers Rolands Vodls (, dzimis ) ir bijušais Anglijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā Vodls tika dēvēts par vienu no labākajiem uzbrūkošajiem pussargiem Eiropā. Pārstāvējis vairākus klubus gan Anglijā, gan Skotijā, gan Francijā, tai skaitā Newcastle United, Tottenham Hotspur, Olympique Marseille un Sheffield Wednesday. Viņa pāreja 1989. gadā no Tottenham Hotspur un Marseille par 4,5 miljoniem Sterliņu mārciņu padarīja viņu tobrīd par trešo vērtīgāko spēlētāju pasaulē. Ar Marseille komandu Vodls izcīnīja trīs Ligue 1 čempionu titulus. Spēlējot Sheffield Wednesday komandā, Vodls tika atzīts par FWA gada labāko futbolistu 1992–93. gada sezonā. Karjeras noslēgumā pārstāvējis vairākus amatieru klubus.

Anglijas futbola izlasi pārstāvējis 1986. un 1990. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1988. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Marseille

 Division 1: 1989–90, 1990–91, 1991–92

Individuālie sasniegumi

 Tottenham Hotspur gada labākais spēlētājs: 1988
 FWA gada labākais futbolists: 1992–93

Atsauces

Ārējās saites 

1960. gadā dzimušie
Tainā un Vīrā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
Anglijas futbola treneri
Newcastle United F.C. spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
Marseļas "Olympique" spēlētāji
Sheffield Wednesday F.C. spēlētāji
Sunderland A.F.C. spēlētāji
Burnley FC spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Čuvani

Čuvani (pašnosaukums: этэль, этал, чуванцы no  — ‘piekrastes ļaudis’) ir Krievijas Federācijas Tālo Austrumu un Galējo Ziemeļu tauta.  Mīt galvenokārt Anadiras upes baseinā Čukotkas autonomā apvidus Anadiras rajonā. 2010. gada Krievijas tautskaitē par čuvaniem sevi atzina 1002 cilvēki.  Agrāk čuvani runājuši pie jukagiru valodu saimes piederošajā čuvanu valodā, bet tā izmirusi jau 19. gadsimtā.

Vēsture 

Čuvanu etnoss radies no areāla austrumos mitušās jukagiru cilts, kuri lielā mērā asimilējušies čukču etnosā un pārņēmuši to valodu. jau 19. gadsimta beigās izšķir divas čuvanu grupas: nomadu čuvanus, kas runā galvenokārt čukču valodā un nodarbojas ar briežkopību un nometniekus čuvanus, kas dzīvo ciemos un runā krievu valodā. Nometnieku čuvanu ģenēzē ievērojama nozīme bija 18. gadsimtā uz Anadiras baseinu pārceltajiem kazakiem, kas sajaucās ar vietējiem iedzīvotājiem, bet paturēja krievu valodu un sadzīves paražas.

Mūsdienās čuvani dzīvo Anadiras rajona Markovas (255), Čuvanskas (135) un Sņežnojes (111) ciemos, kā arī Anadiras (211) pilsētā.

Atsauce

Ārējās saites 

 НАРОДЫ РОССИИ. Чуванцы

Sibīrijas un Krievijas Tālo Austrumu tautas
Āzijas tautas
Pirmiedzīvotāji
Čukotkas autonomais apvidus
Džons Bārnss

Džons Čārlzs Braiens Bārnss (, dzimis ) ir Jamaikā dzimis bijušais angļu futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis Watford komandā, kurā nospēlējis pavisam 296 mačus un guvis 85 vārtus. Sava spilgtā snieguma dēļ Bārnss pievienojās Liverpool komandai, kurā viņš pavadīja 10 gadus. izcīnījis ar Liverpool divus Anglijas Pirmās Divīzijas čempionu titulus un divus FA kausus. Guva 106 vārtus 403 mačos. Pēc diviem gadiem Newcastle United, Bārnss savu karjeru noslēdza Charlton Athletic.

Anglijas futbola izlases sastāvā piedalījies 1986. un 1990. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1988. gada Eiropas čempionātā.

Kā treneris vadījis Celtic komandu Skotijas Premjerlīgā, Jamaikas futbola izlasi un Anglijas komandu Tranmere Rovers.

2007. gadā žurnāls FourFourTwo nosauca Bārnsu par Liverpool visu laiku labāko spēlētāju. 2016. gadā The Times lasītāji Bārnsu iebalsoja kā Anglijas visu laiku labāko kreili.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Liverpool

 Anglijas Pirmā divīzija: 1987–88, 1989–90
 FA kauss: 1988–89, 1991–92
 Anglijas Līgas kauss: 1994–95
 FA Charity Shield: 1988, 1989, 1990

Individuālie sasniegumi

 PFA spēlētāju gada labākais spēlētājs: 1988
 FWA gada labākais spēlētājs: 1988, 1990

Trenera karjera 
Jamaika

 Karību kauss: 2008

Atsauces

Ārējās saites 

1963. gadā dzimušie
Jamaikā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
Anglijas futbola treneri
Watford F.C. spēlētāji
Liverpool FC spēlētāji
Newcastle United F.C. spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Jamaikas futbola izlases treneri
Miks Makārtijs

Maikls Džozefs Makārtijs (, dzimis ) ir Īrijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Īrijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis 1977. gadā Barnsley komandā. Vēlāk spēlējis Manchester City, Celtic, Lyon un Millwall. Lielākos panākumus guvis ar Celtic komandu, izcīnot vienu Skotijas Premjerlīgas čempionu titulu.

Īrijas futbola izlases sastāva piedalījies 1990. gada FIFA Pasaules kausā un 1988. gada Eiropas čempionātā.

Savu trenera karjeru iesācis Millwall komandā. Tad trenējis Īrijas izlasi, ar ko viņš 2002. gada FIFA Pasaules kausā sasniedza astotdaļfinālu. Vēlāk trenējis Sunderland, Wolverhampton Wanderers un Ipswich Town. 2018. gada novembrī otro reizi kļuvis par Īrijas izlases treneri. 2020. gadā, pēc tam, kad Īrija neiekļuva Euro 2020, viņš komandu atstāja. Vēlāk sekoja īsi posmi Kipras klubā APOEL un Velsas klubā Cardiff City.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Celtic

 Skotijas Premjerlīga: 1987–88
 Skotijas kauss: 1987–88, 1988–89

Individuālie sasniegumi

 Barnsley gada labākais spēlētājs: 1977–78, 1978–79, 1980–81
 Manchester City gada labākais spēlētājs: 1983–84

Trenera karjera 
Sunderland

 Anglijas čempionāts: 2004–05

Wolverhampton Wanderers

 Anglijas čempionāts: 2008–09

Ārējās saites 

1959. gadā dzimušie
Dienvidjorkšīrā dzimušie      
Īrijas futbolisti
Īrijas izlases futbolisti
Īrijas futbola treneri
Manchester City F.C. spēlētāji
Celtic F.C. spēlētāji
Lionas "Olympique" spēlētāji
Millwall F.C. spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2002. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Īrijas futbola izlases treneri
Menocore

Menocore ir modes tendence ASV, nu izplatoties arī plašāk, kas radusies balstoties uz normcore, bet ir paredzēta īpaši sievietēm. Nosaukums radies sākuma daļu aizgūstot no vārda menopauze, tas ir izvēlēts, jo tamlīdzīga stila apģērbu valkā pusmūža un nedaudz jaunāka vai vecāka vecuma sievietes. Tomēr to var valkāt arī stipri jaunākas sievietes, lai sasaistītu sevi ar menocore radītajiem iespaidiem un idejām par piederību augstākai sociālai klasei.

Menocore ir iespējami divi tipi, vienā gadījumā tas ir klasiskāks, neitrālās vai gaišās krāsās, otrā sportiskāks un nedaudz jautrāks, kam raksturīgs nedaudz vairāk krāsainības un tropisku rakstu. Tipiski apģērbs ir vaļīgs un plūstošs, komfortabls, sievišķīgs, kas ir piemērots neformālām situācijām un rada iespaidu par labu finansiālo stāvokli, briedumu, pašpārliecinātību,relaksētību un vienaldzību pret citu viedokļiem par valkātājas izskatu. Menocore valkā garus kardiganus, kantainus kaftānus, brīvu lina apģērbu, adījumus, pogājamus kreklus un brīvus neatveramus kreklus, zvejnieku stila cepures, nedaudz rotu, sandales ar biezu zoli vai kedas, bet tai nav noteiktas stila formulas, kas būtu jāvalkā. Ziemas laikā stils nedaudz piemērojas laikapstākļiem.

Stils pastāvējis jau ilgu laiku, ietverot elementus gan no 20. gs. 20. un 30. gadiem, tāpat kā 60-tajiem un 70-tajiem, tomēr šī brīža apveidus guvis 1980-tajos gados. To paplašināja un popularizēja modes dizaineres Eilīna Fišera, Donna Karana un Norma Kamalī un dažas 80-tajos gados populāras apģērbu kompānijas.

Atsauces 

Mode
Apģērbs
Estere Volfa

Estere Volfa (dzimusi ) ir latviešu distanču slēpotāja, piedalās arī rollerslēpošanā, kā arī biatlona sacensībās.

Viņas māte Ieva Cederštrēma-Volfa ir bijusi biatloniste, startējusi 1994. un 1998. gada olimpiskajās spēlēs.

Karjera 
2021. gada Pasaules čempionātā junioriem ieņēma 73. vietu sprintā un 68. vietu 5 km brīvā stila distancē. Pasaules čempionātā pieaugušajiem pirmo reizi piedalījās 2021. gadā Oberstdorfā 15 gadu vecumā. Sprintā ierindojās 82. vietā, bet 10 km distancē brīvajā stilā ieņēma 93. vietu.

Tika iekļauta Latvijas izlases sastāvā dalībai 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pekinā.

Atsauces

Ārējās saites 

2005. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas distanču slēpotāji
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Arālkums

Arālkums () ir jauns smilšu - solončaku tuksnesis Kazahstānā un Uzbekistānā, kas izveidojies izzudušās Arāla jūras vietā.  

Arāla jūra strauji sāka izzust 20. gadsimta sešdesmitajos gados, kad Amudarjas un Sirdarjas ūdeņus intensīvi sāka izmantot kokvilnas lauku apūdeņošanai. Ap 1987. gadu Arāla jūras atliekas sadalījās divās daļās - Ziemeļu Arāla jūras līmenis mūsdienās ir nostabilizējies, bet Dienvidu Arāla jūra turpināja samazināties. Arālkuma smiltis, kas piesārņotas ar minerālmēslu un pesticīdu atliekām, vēja rezultātā tiek pārvietotas milzīgos attālumos pa visu zemeslodi.

Ārējās saites 

Uzbekistānas ģeogrāfija
Kazahstānas ģeogrāfija
Āzijas tuksneši
Vozroždeņijes sala

Vozroždeņijes sala (, , ) ir bijusī sala Arāla jūrā, tagad pacēlums Arālkuma tuksnesī. Bijusī sala atrodas divu valstu - Kazahstānas un Uzbekistānas teritorijā.

Sala izveidojās 16. - 17. gadsimtā, pazeminoties Arāla jūras līmenim. 1848. gadā krievu ekspedīcija to nosauca par Nikolaja I salu (Остров имени Царя Николая I). Padomju laikā tā ieguva mūsdienu nosaukumu.

No 1942. līdz 1992. gadam uz salas darbojās PSRS armijas bioloģisko ieroču poligons, kurā uz dzīvniekiem tika izmēģināti dažādi slimību ierosinātāji. Kopš 1948. gada šeit notika izmēģinājumi ar Sibīrijas mēra, baku, mēra un citu slimību izraisītājiem. 1954. gadā vieta tika paplašināta un ieguva nosaukumu Araļska-7. 20. gadsimta astoņdesmitajos gados Araļskā-7 dzīvoja apmēram 1500 cilvēku. Sabrūkot PSRS, sala, pilsētiņa un slimību ierosinātāju glabāšanas vietas tika pamestas. 2002. gadā vairāku valstu (tai skaitā Uzbekistānas un ASV) sadarbības projektā tika novērsti draudi no 10 Sibīrijas mēra apglabāšanas vietām.

Ārējās saites 

Uzbekistānas ģeogrāfija
Kriss Hjūtons

Kristofers Viljams Džerards Hjūtons (, dzimis ) ir Īrijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Īrijas futbola izlases dalībnieks.

Savu spēlētāja karjeras lielāko dalu pavadījis Anglijas komandā Tottenham Hotspur, kur spēlējis kreisā aizsarga pozīcijā. 1990. gadā, pēc 13 pavadītiem gadiem, pametis Tottenham Hotspur komandu, lai pievienotos West Ham United. Savu karjeru noslēdzis Brentford, 34 gadu vecumā.

Īrijas futbola izlases sastāvā piedalījies 1990. gada FIFA Pasaules kausā un 1988. gada Eiropas čempionātā.

Pēc vairākiem pavadītiem gadiem Tottenham Hotspur sistēmā, Hjūtona pirmais vadītais klubs bija Newcastle United, ko viņš pārņēma 2008. gadā. Savā pirmajā sezonā viņš Newcastle United komandu ieveda atpakaļ Anglijas Premjerlīgā. Vēlāk vadījis tādas komandas kā Birmingham City, Norwich City, Brighton & Hove Albion un Nottingham Forest.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Tottenham Hotspur

 FA kauss: 1980–81, 1981–82
 UEFA kauss: 1983–84
 FA Charity Shield: 1981 (dalīts)

Brentford

 Anglijas futbola līgas Trešā divīzija: 1991–92

Trenera karjera 
Newcastle United

 Anglijas čempionāts: 2009–10

Ārējās saites 

1958. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Īrijas futbolisti
Īrijas izlases futbolisti
Īrijas futbola treneri
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
West Ham United F.C. spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Murgu aleja (2021. gada filma)

"Murgu aleja" () ir 2021. gada ASV neo-noir psiholoģiskā trillera filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Giljermo del Toro. Filmā galvenās lomas atveido Bredlijs Kūpers, Keita Blanšeta, Toni Kolete, Vilems Defo, Ričards Dženkinss, Rūnija Mara, Rons Pērlmans, Mērija Stīnbergena un Deivids Stratērns. Filma ir balstīta uz 1946. gada Viljama Lindseja Grešama tāda paša nosaukuma romāna, un tā ir otrā grāmatas adaptācija pēc 1947. gada versijas.

Filma ir par karnevāla darbinieku Stenu Kārlailu (Kūpers), kurš, apvienojoties ar psiholoģi Lilitu Riteri (Blanšeta), izspiež naudu no cilvēkiem, izmantojot domu lasīšanas šovus.

"Murgu aleja" saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes, bet finansiāli filma nebija veiksmīga, nopelnot tikai 39 miljonus ASV dolārus pie 60 miljonu budžeta.

Atsauces

Ārējās saites 

2021. gada filmas
ASV filmas
Geralds Vanenburgs

Geralds Mervins Vanenburgs (, dzimis ) ir Nīderlandes futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Nīderlandes futbola izlases dalībnieks.

Kopā ar Ajax un PSV Eindhoven komandām Vanenburgs nospēlēja 372 mačus un guva 112 vārtus Eredivisie čempionātā, iegūstot piecpadsmit trofejas, tai skaitā 1988. gada Eiropas kausu. Vēlāk spēlējis Japānā, Francijā un Vācijā.

Nīderlandes futbola izlases sastāvā piedalījies 1990. gada FIFA Pasaules kausā un 1988. gada Eiropas čempionātā, kurā Nīderlande izcīnīja čempionu titulu.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Ajax

 Eredivisie: 1981–82, 1982–83, 1984–85
 Nīderlandes kauss: 1982–83, 1985–86

PSV Eindhoven

 Eredivisie: 1986–87, 1987–88, 1988–89, 1990–91, 1991–92
 Nīderlandes kauss: 1987–88, 1988–89, 1989–90
 Johan Cruijff Schaal: 1992
 Eiropas kauss: 1987–88

Nīderlande

 Eiropas čempionāts futbolā: 1988

Individuālie sasniegumi

 Nīderlandes gada futbolists: 1988, 1989

Ārējās saites 

1964. gadā dzimušie
Nīderlandes futbolisti
Nīderlandes izlases futbolisti
Nīderlandes futbola treneri
Amsterdamas "Ajax" spēlētāji
PSV Eindhoven spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Ziemas sports

Ziemas sports ir sporta sacensības vai ar sacensībām nesaistītas atpūtas aktivitātes, kas tiek veiktas uz sniega vai ledus. Lielākā daļa no tām ir slēpošanas, slidošanas un braukšanas ar ragaviņām variācijas. Tradicionāli šādas nodarbes tika veiktas tikai aukstā ziemas laikā, bet mākslīgais sniegs un mākslīgais ledus ļāvis pielāgot apstākļus. Aktivitāšu nodarbību vietas un laukumus klāj sniegs vai ledus.

Mākslīgo ledu var izmantot, lai maigākā klimatā sagatavotu norobežotas slidotavas slidošanai, hokejam, bendijam, kērlingam. Ātrslidošanas sportā tiek izmantota ovāla ledus trase, bet reizēm to apvieno ar ledus laukumu citiem sporta veidiem.

Individuālo sporta veidu skaitā iekļaujama distanču slēpošana, biatlons, kalnu slēpošana, snovbords, tramplīnlēkšana, ātrslidošana, šorttreks, daiļslidošana, kamaniņu sports, skeletons, bobslejs, orientēšanās ar slēpēm, skijorings un sniega motociklu sacensības.

Nozīmīgākie komandu sporta veidi ir hokejs, kērlings un bendijs. Pēc dalībnieku skaita hokejs ir pasaulē populārākais ziemas komandu sporta veids, tam seko bendijs.

Ziemas sporta veidiem ir savi vairāku sporta veidu pasākumi, piemēram, Ziemas olimpiskās spēles un Ziemas Universiāde.

Atsauces 

Sporta veidi
Ziemas sporta veidi
Aleksandrs Aleksandrovičs

Aleksandrs Aleksandrovičs (, miršanas gads nezināms) bija Latvijas politiķis un sabiedrisks darbinieks. Bijis Daugavpils pilsētas domnieks un Tautas Saeimas (1940) deputāts.

Dzīvesgājums 
Dzimis  Daugavpilī, galveno dzelzceļu darbnīcu amatnieka — lējēja ģimenē. No 1921. gada strādāja dažādos uzņēmumos kā strādnieks. 1924. gadā iestājās Komunistu partijā. 

1928. gadā ievēlēts Daugavpils domē no Strādnieku saraksta. Apcietināts par nekārtību organizēšanu.

1929. gadā viņu apcietināla kā galveno bezdarbnieku kūdītāju pret policiju, vēlāk pret drošības naudu atbrīvoja.

1930. gadā aizturēts, mēģinot pāriet Latvijas - PSRS robežu pie Zilupes, lai izvairītos no apsūdzībām. 

1931. gadā kandidēja uz deputāta vietu 4. Saeimas vēlēšanās Latgales apgabalā no Kreisās strādniecības un darba zemniecības kandidātu saraksta.

Līdz 1940. gadam vairākkārt apcietināts, sēdēja cietumā un bija katorgā apmēram 8 gadus.   

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā kļuva par Tautas Saeimas deputātu no Latgales apgabala. 1940. gada novembrī iecelts par Latvijas dzelzceļa politiskās daļas priekšnieku.

1941. gadā bija Daugavpils rūpniecības strādnieku arodbiedrības priekšsēdētājs.

Pēc kara beigām 1947. gadā strādāja Dzelzceļa pārvaldē Rīgā.

Atsauces 

1904. gadā dzimušie
Cilvēki ar nezināmu miršanas datumu
Daugavpilī dzimušie
LKP biedri
Tautas Saeimas deputāti
Kazimirs Jasens

Kazimirs Jasens (, 1867—1950) bija lietuviešu izcelsmes Romas katoļu teologs, mākslas vēsturnieks un sabiedrisks darbinieks. Vadīja katoļu baznīcu celtniecību Tukumā, Brunavā un Jelgavā.

Dzīvesgājums 
1867. gada 30. septembrī Velžu ciemā (tagad Pasvales rajona pašvaldības teritorijā Lietuvā).
Mācījās Kauņas Garīgajā seminārā (1884–1889), 1889. gadā viņu iesvētīja par priesteri un noturēja primiciju Saloču baznīcā pie vēlākās Latvijas-Lietuvas robežas. 
1892. jadā viņu iecēla par vikāru Jelgavas draudzē, 1893. gadā par prāvestu Lamiņu draudzē, 1902. gadā par Jelgavas Romas katoļu baznīcas prāvestu. 1917. gadā viņš bija Kurzemes Zemes sapulces deputāts. 

Pēc Latvijas valsts pasludināšanas Jasens palika dzīvot Jelgavā, kļuva par katoļu baznīcas monsinjoru (1929), bija Hercoga Pētera ģimnāzijas skolotājs, Jelgavas Lietuviešu biedrības priekšsēdētājs. 

Otrā pasaules kara laikā, Jelgavas kaujas laikā 1944. gada jūlijā sadega K. Jasena bibliotēka,
Viņš pārcēlās uz dzīvi Rīgā, tad Liepājā. 
Miris 1950. gada 15. novembrī Liepājā.

Darbi 
 Visuotinė meno istorija (1923)
 Vispārīgā mākslas vēsture trīs sējumos. Jelgava, 1927 – 1937

Apbalvojumi  
 Ģedimina ordenis
 Triju Zvaigžņu ordenis 

1867. gadā dzimušie
1950. gadā mirušie
Latvijas lietuvieši
Kitija Auziņa

Kitija Auziņa (dzimusi  Madonā) ir latviešu distanču slēpotāja, piedalās arī rollerslēpošanas sacensībās.

Karjera 
2013. gada 6. februārī debitēja Skandināvijas kausa izcīņā Madonā, 5 km distancē klasiskajā stilā izcīnot 32. vietu. 2013. gada februārī piedalījās arī Eiropas Jaunatnes olimpiskajā festivālā Brašovā, Rumānijā. Labāko rezultātu sasniedza 5 km slēpojumā klasiskajā stilā, ieņemot 39. vietu. 7,5 km distancē brīvajā stilā ieguva 41. vietu, bet sprintā bija 52. vietā.

Pirmo reizi Pasaules čempionātā piedalījās 2013. gadā Valdifjemmē, kur komandu sprintā kopā ar Ingu Dauškāni ierindojās 25. vietā. Pasaules čempionātā junioriem 2015. gadā, kas risinājās Almati, Kazahstānā, ierindojās 57. vietā sprintā un 62. vietā 5 km distancē brīvajā stilā.

2017. gada Pasaules čempionātā Lahti 5 km kvalifikācijas slēpojumā klasiskajā stilā ieņēma sesto vietu. Tas viņai būtu ļāvis piedalīties 10 km pamatsacensībās, taču tajās nestartēja. Piedalījās 2018. gada Pasaules U-23 čempionātā, kur sprintā ierindojās 49. vietā. 2019. gada Pasaules čempionātā Zēfeldē ieņēma 77. vietu sprinta sacensībās. Piedalījās 2019. gada Pasaules čempionātā rollerslēpošanā Madonā, labāko rezultātu sasniedza sprinta sacensībās, ieņemot 15. vietu.

2021. gada Pasaules čempionātā Oberstdorfā ieņēma 73. vietu sprintā un 77. vietu 10 km distancē brīvajā stilā, bet komandu sprintā kopā ar Samantu Krampi pusfinālā finišēja 12. vietā, kas kopvērtējumā deva 23. vietu. 2021. gada Pasaules čempionātā rollerslēpošanā Valdifjemmē divreiz ieņēma 10. vietu. Tika iekļauta Latvijas komandas sastāvā dalībai 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pekinā.

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Madonā dzimušie
Latvijas distanču slēpotāji
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Sērens Lerbī

Sērens Lerbī (, dzimis ) ir bijušais Dānijas futbolists un futbola treneris, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Dānijas futbola izlases dalībnieks.

Savu spēlētāja karjeras lielāko daļu pavadījis Nīderlandē, kur, ar Ajax un PSV Eindhoven komandām, kopumā septiņreiz uzvarējis Eredivisie čempionātā. Par PSV Eindhoven komandu uzvarējis 1987–88. gada Eiropas kausa sezonā. Lerbī divas reizes ar Bayern Munich komandu uzvarēja Vācijas Bundeslīgā, vienu sezonu pavadījis arī Francijas komandā Monaco.

Dānijas futbola izlases sastāva aizvadījis 67 mačus un guvis 10 vārtus. Piedalījies 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1984. un 1988. gada Eiropas čempionātā.

No 1991. gada līdz 1992. gadam vadījis Vācijas klubu Bayern Munich. Vēlāk kļuvis par futbola aģentu.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Ajax

 Eredivisie: 1976–77, 1978–79, 1979–80, 1981–82, 1982–83
 Nīderlandes kauss: 1978–79, 1982–83

Bayern Munich

 Vācijas Bundeslīga: 1984–85, 1985–86
 Vācijas kauss: 1983–84, 1985–86

PSV

 Eredivisie: 1987–88, 1988–89
 Nīderlandes kauss: 1987–88
 Eiropas kauss: 1987–88

Individuālie sasniegumi

 Eiropas kausa labākais vārtu guvējs: 1979–80

Ārējās saites 

1958. gadā dzimušie
Dānijas futbolisti
Dānijas izlases futbolisti
Dānijas futbola treneri
Amsterdamas "Ajax" spēlētāji
Minhenes "Bayern" spēlētāji
AS Monaco FC spēlētāji
PSV Eindhoven spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1984. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Galvaspilsētas reģionā (Dānija) dzimušie
Prebens Elkērs

Prebens Elkērs Larsens (, dzimis ) ir bijušais Dānijas futbolists un futbola treneris, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Dānijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras sākumā pārstāvējis Dānijas klubu Vanløse un Vācijas klubu 1. FC Köln. 1978. gadā kļuvis par Vācijas Bundeslīgas uzvarētāju. Vēlāk sešus gadus pavadījis Beļģijas klubā Lokeren. 1984. gadā pievienojies Itālijas klubam Hellas Verona, kur viņš palīdzēja komandai izcīnīt vēsturē pirmo titulu – Serie A.

Dānijas futbola izlases sastāvā piedalījies 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1984. un 1988. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
1. FC Köln

 Vācijas Bundeslīga: 1977–78
 Vācijas kauss: 1976–77, 1977–78

Hellas Verona

 Itālijas A sērija: 1984–85

Ārējās saites 

1957. gadā dzimušie
Dānijas futbolisti
Dānijas izlases futbolisti
Dānijas futbola treneri
1. FC Köln spēlētāji
Hellas Verona F.C. spēlētāji
1984. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Galvaspilsētas reģionā (Dānija) dzimušie
Morbiuss

"Morbiuss" () ir 2022. gada ASV supervaroņu filma par Marvel Comics tēlu Morbiusu, ko veidojusi studija Columbia Pictures sadarbībā ar Marvel. Izplatītājs ir Sony Pictures Releasing un tā ir plānota kā trešā filma Sony Zirnekļcilvēka visumā. Filmas režisors ir Daniels Espinosa, scenāristi Mets Sazams un Bērks Šārpless. Galveno lomu, Morbiusu, atveido Džēreds Leto, pārējās lomās Mets Smits, Adrija Arhona, Džareds Hariss, Als Madrigals un Tairīzs Gibsons. Filmā pēc mēģinājumiem sev izārstēt retu asins slimību Morbiuss kļūst par vampīru.

Pēc paziņojuma par jauna paplašinātā visuma izveidošanu iedvesmojoties no Zirnekļcilvēka komiksu tēliem sākās ar filmu "Venoms" (2018), un Sony paziņoja, ka veidos filmu par Morbiusu. Sazams un Šārpless pabeidza scenāriju 2017. gada novembrī, un 2018. gada jūnijā Leto un Espinosa pievienojās projektam. Tā paša gada beigās sākās pārējo aktieru atlase un 2019. gada februārī Londonā sākās filmēšana, kas ilga līdz 2019. gada jūnijam.

Filmas "Morbiuss" pirmizrāde ASV un Latvijā notika , kas bija atliktā pirmizrāde no 2020. gada jūlija saistībā ar COVID-19 pandēmijas ierobežojumiem.
Filmas pasaules kases ieņēmumi ir vairāk nekā  ASV dolāru.

Atsauces

Ārējās saites 

2022. gada filmas
ASV filmas
Columbia Pictures filmas
Zirnekļcilvēka filmu sērija
Visvaldis Vallis

Visvaldis Vallis bija latviešu lauksaimnieks un sabiedriskais darbinieks, Latvijas PSR lauksaimniecības ministra Ņikonova vietnieks. Nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1959. gada oktobrī atlaists no amata.  
Bija Bauskas rajona darbaļaužu padomes izpildkomitejas priekšsēdētājs, vēlāk Rīgas pirmā ceļu ekspluatācijas rajona priekšnieks.

Atsauces 

Latvijas nacionālkomunisti
Cilvēki ar nezināmu dzimšanas datumu
Cilvēki ar nezināmu miršanas datumu
Viktors Kreituss

Viktors Kreituss bija latviešu sabiedriskais darbinieks, Rīgas pilsētas padomes priekšsēdētāja vietnieks. Nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1959. gada septembrī atlaists no amata.  
Bija rūpnīcas "Sarkanā zvaigzne" galvenā konstruktoru daļas biroja priekšnieks.

Atsauces 

Latvijas nacionālkomunisti
Cilvēki ar nezināmu dzimšanas datumu
Cilvēki ar nezināmu miršanas datumu
Herberts Valters

Herberts Valters bija latviešu sabiedriskais darbinieks, LKP CK Propagandas un aģitācijas daļas vadītāja vietnieks. Nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1960. gada janvārī atlaists no amata.  
Bija Galvenā kino iznomāšanas kantora priekšnieka vietnieks.

Atsauces 

Latvijas nacionālkomunisti
Cilvēki ar nezināmu dzimšanas datumu
Cilvēki ar nezināmu miršanas datumu
Ivans Veselovs

Ivans Veselovs bija Latvijas PSR sabiedriskais darbinieks, LKP CK Propagandas un aģitācijas daļas vadītājs. Nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1961. gada novembrī atlaists no amata.  
Bija telegrāfa aģentūras LTA direktors.

Atsauces 

Latvijas nacionālkomunisti
Cilvēki ar nezināmu dzimšanas datumu
Cilvēki ar nezināmu miršanas datumu
Aleksandrs Straujums

Aleksandrs Straujums bija Latvijas PSR sabiedriskais darbinieks, LKP Rīgas pilsētas komitejas pirmais sekretārs. Nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1960. gada janvārī atlaists no amata.  
Bija Rīgas pilsētas finanšu daļas finanšu sektora vadītājs.

Atsauces 

Latvijas nacionālkomunisti
Cilvēki ar nezināmu dzimšanas datumu
Cilvēki ar nezināmu miršanas datumu