Korejas Demilitarizētā zona

Korejas Demilitarizētā zona (한반도 비무장 지대, romanizēta kā Hanbando Bimujang Jidae) ir sauszemes josla, kas stiepjas pāri Korejas pussalai netālu no 38. ziemeļu platuma paralēles. Demilitarizētā zona (DMZ) ir robežbarjera, kas sadala Korejas pussalu aptuveni uz pusēm. Tā tika izveidota kā buferzona starp Ziemeļkoreju un Dienvidkoreju saskaņā ar 1953. gada Korejas pamiera vienošanos, ko noslēdza Ziemeļkoreja, Ķīna un Apvienoto Nāciju komandvienība.

Demilitarizētā zona ir 250 kilometrus gara un aptuveni 4 kilometrus plata. Zonā un tās apkārtnē ir bijuši vairāki starpgadījumi, kas ir prasījuši abu pušu militārpersonu un civiliedzīvotāju dzīvības. DMZ iekšienē, netālu no zonas rietumu robežas, ir tikšanās punkts (Kopīgā Drošības zona), kur notiek sarunas starp abām nācijām.

Atrašanās vieta 
Korejas Demilitarizētā zona krusto, bet pilnībā nesakrīt ar 38. ziemeļu paralēli, kas bija robežšķirtne pirms Korejas kara. DMZ rietumu daļa atrodas uz dienvidiem no paralēles, un austrumu daļa atrodas uz ziemeļiem no paralēles. 

Demilitarizētā zona ir 250 km (160 jūdzes) gara, aptuveni 4 km (2,5 jūdzes) plata. Kaut arī zona ir demilitarizēta, robeža aiz tās ir viena no militarizētākajām vietām pasaulē. DMZ turpinās arī Dzeltenajā jūrā, tur to sauc par Ziemeļu robežlīniju, taču tās precīzā atrašanās vieta nav noteikta 1953. gada pamierā, tāpēc ir radušās neskaitāmas strīdsituācijas. Militarizēta ir arī piekraste un salas abās pusēs Ziemeļu robežlīnijai.

Transports 

Panmundžoma (Panmunjeom) ir vieta, kur notika Korejas kara izbeigšanas sarunas. Šis ir galvenais cilvēku darbības centrs DMZ. Ciemats atrodas uz galvenās šosejas un netālu no dzelzceļa, kas savieno abas Korejas.
 
Dzelzceļš, kas savieno Seulu un Phjončhanu, pirms 1940. gada sadalīšanas tika saukts par Kjongī līniju. Šobrīd Dienvidkoreja izmanto tās sākotnējo nosaukumu, bet Ziemeļkoreja maršrutu sauc par P'yŏngbu līniju. Dzelzceļa līnija pārsvarā tiek izmantota materiālu un dienvidkorejiešu strādnieku pārvadāšanai uz Kesongas industriālo reģionu. Šī gadsimta sākumā veiktā dzelzceļa atkalsavienošana tiek uzskatīta par pierādījumu vispārīgo attiecību uzlabošanai starp abām valstīm.

Vienīgais kopīgais ceļš starp abām Korejas pussalas valstīm (Dienvidkorejā vēsturiski zināms arī kā Šoseja Nr. 1) atrodas Panmundžomā. Citi Dienvidkorejas un Ziemeļkorejas ceļi beidzas Kopīgajā Drošības zonā; pat tur ceļi nesavienojas, jo visu zonu sadala 20 cm plata betona josla. Cilvēkiem, kam izsniegtas retās robežšķērsošanas atļaujas, tas ir jādara kājām. 

2007. gadā Korejas austrumu krastā jaunajā Tonghē līnijā DMZ šķērsoja pirmais vilciens uz Kumganga kalna tūrisma reģionu. Līdz maršruta slēgšanai 2008. gada jūlijā DMZ šķērsoja vairāk nekā miljons civiliedzīvotāju. Maršrutu slēdza, jo vizītes laikā tika nošauta 53 gadus veca dienvidkorejiešu tūriste. Šobrīd dienvidkorejiešu Korejas Dzelzceļa korporācija (Korail) organizē DMZ tūrisma tūres ar īpašiem DMZ tematikā noformētiem vilcieniem.

2018. gada 14. oktobrī Ziemeļkoreja un Dienvidkoreja vienojās par Korejas kara laikā nojaukto dzelzceļa un sauszemes transporta ceļu atjaunošanu līdz 2018. gada beigām.

Ciemati 

Gan Ziemeļkoreja, gan Dienvidkoreja uztur miera ciematus, kas atrodas DMZ otrās puses redzeslokā. Dienvidos Daeseong-dong tiek pārvaldīts saskaņā ar DMZ noteikumiem. Ciema iedzīvotāji tiek klasificēti kā Korejas Republikas pilsoņi, taču ir atbrīvoti no nodokļu maksāšanas un citām pilsoniskām prasībām, piemēram, militārā dienesta. Ziemeļos Kijŏng-dong ir virkne spilgti krāsotu, daudzstāvu, betonētu ēku un dzīvokļu ar elektrisko apgaismojumu. Šīs iezīmes 20. gadsimta 50. gados pārstāvēja ziemeļkorejiešiem vēl nebijušu luksusa līmeni laukos. Pilsēta bija orientēta tā, ka, skatoties no augšas, spilgti zilie jumti un baltās malas bija visizteiktākās ēku iezīmes. Tomēr, pamatojoties uz rūpīgu pārbaudi ar modernām teleskopiskām lēcām, tika apgalvots, ka ēkas ir tikai betona konstrukcijas, kurām trūkst stikla logu vai pat iekštelpu; noteiktos laikos tiek ieslēgts un izslēgts ēkas apgaismojums un sētnieku brigādes slauka tukšas ietves, cenšoties saglabāt ilūziju par aktivitāti.

Flora un fauna 

ZDC ir gandrīz neapdzīvota teritorija, un tāpēc tai ir interesants dabiskais biotops un liela ekoloģiskā bioloģiskā daudzveidība. Dažādām pētnieku grupām šajā teritorijā ir izdevies atrast vairāk nekā 50 dzīvnieku un 12 augu sugas, un tās lēš, ka var atrast vairāk nekā 80 veidu jūras sugu un 50 zīdītāju veidus. Dienvidkorejas valdība ierosināja ANO, lai UNESCO daļu ZDC pasludinātu par dabas rezervātu.

Starp sugām, kas sastopamas šajā biotopā, ir Korejas savvaļas kaķis, sarkanā vainaga dzērve, Amūras leopards un Sibīrijas tīģeris.

Atsauces 

Dienvidkoreja
Ziemeļkoreja