Vitolds Pileckis

Vitolds Pileckis (; dzimis , miris ), bija poļu Otrā pasaules kara kavalērijas virsnieks, izlūkošanas aģents un pretošanās kustības vadītājs.

Biogrāfija

Agrīnie gadi 
Vitolds Pileckis dzimis 1901. gada 13. maijā Oloņecas pilsētā, Karēlijā, Krievijas Impērijā.  Viņš bija dižciltīgas dzimtas (šļahtas) pēctecis. Viņa senči no savām mājām Lietuvā bija deportēti uz Krieviju par piedalīšanos Janvāra sacelšanās (1863—1864). Vitolds bija viens no pieciem meža inspektora Juliana Pilecka un Ludvikas Osjecimskas bērniem.

1910. gadā Vitolds kopā ar māti, brāļiem un māsām pārcēlās uz Viļņu, bet tēvs palika Oloņecā. Viļņā Pileckis apmeklēja vietējo skolu un pievienojās pagrīdes Polijas skautu un gaidu asociācijai (Związek Harcerstwa Polskiego, ZHP). 1916. gadā māte Pilecki nosūtīja uz skolu Krievijas pilsētā Orlā, kur viņš mācījās ģimnāzijā, kā arī nodibināja tajā ZHP vietējo nodaļu.

Poļu—padomju karš 
1918. gadā pēc Krievijas revolūcijas un Centrālo lielvalstu sakāves Pirmajā pasaules karā Pileckis atgriezās Viļņā (tolaik neatkarību atguvušās Polijas Otrās Republikas sastāvā) un pievienojās Lietuvas un Baltkrievijas pašaizsardzības milicijas ZHP sekcijai — paramilitāram formējumam, kas darbojās Baltās kustības ģenerāļa Vladislava Vejko vadībā. Milicija atbruņoja atkāpušos vācu karaspēku un ieņēma pozīcijas, lai aizsargātu pilsētu no draudošā Sarkanās armijas uzbrukuma. Tomēr 1919. gada 5. janvārī Viļņa krita boļševiku spēku rokās, un Pileckis un viņa vienība uzsāka partizānu karu, bet vēlāk atkāpās uz Bjalistoku, kur Pileckis iestājās Polijas jaunizveidotajā Brīvprātīgo armijā kā ierindnieks. Viņš piedalījās Poļu—padomju karā no 1919. līdz 1921. gadam.

Otrais pasaules karš 
1939. gadā piedalījās Polijas kampaņā, aizsardzībā pret vācu iebrukumu. Neilgi pēc tam pievienojās Polijas pretestības kustībai, līdzdibinot Polijas slepenās armijas pretošanās kustību.

1940. gadā Pileckis brīvprātīgi veica bīstamu uzdevumu — ļāva vāciešiem sevi sagūstīt, lai iefiltrētos Aušvicas koncentrācijas nometnē. Aušvicā viņš organizēja pretošanās kustību, kurā iesaistījās simtiem ieslodzīto. Pileckis slepeni sastādīja ziņojumus, kuros sīki izklāstīja vāciešu zvērības nometnē. Ziņojumi slepeni tika izvesti uz pretosanās organizācijas Armia Krajowa štābu un nodoti arī Rietumu sabiedrotajiem. Pēc bēgšanas no Aušvicas Pileckis piedalījās Varšavas sacelšanās cīņās 1944. gada augustā—oktobrī. Pēc tās apspiešanas viņš tika internēts Vācijas karagūstekņu nometnē.

Pēckara periods 
Kad Polijā varu pārņēma komunisti, Pileckis palika uzticīgs Londonā bāzētajai Polijas trimdas valdībai. 1945. gadā viņš atgriezās Polijā, lai ziņotu trimdas valdībai par situāciju Polijā. Pirms atgriešanās Pileckis uzrakstīja "Vitolda ziņojumu" par savu Aušvicas pieredzi, paredzot, ka Polijas jaunās komunistiskās varas iestādes viņu varētu nogalināt. 1947. gadā slepenpolicija viņu arestēja saistībā ar apsūdzībām par darbu "ārvalstu imperiālisma" labā, viņš tika spīdzināts un pēc tam tiesāts paraugprāvā. 1948. gada 25. maijā Pileckim tika izpildīts nāvessods.

Pilecka paveiktais Aušvicā bija neērts temats Polijas komunistiskajai varai, vairākus gadu desmitus lielākoties palika nezināms. Viens no pirmajiem informāciju par Pilecka misiju Aušvicā sniedza poļu vēsturnieks Juzefs Garlinskis (bijušais Aušvicas ieslodzītais, kurš pēc kara emigrēja uz Lielbritāniju) savā grāmatā "Cīņa Aušvicā: Pretošanās kustība koncentrācijas nometnē" (1975). Turpmākajos gados parādījās vairākas monogrāfijas, īpaši pēc komunisma sabrukuma Polijā, kas sekmēja Pilecka dzīves izpēti.

Atsauces

Ārējās saites 

 Witold Pilecki Varšavas sacelšanās muzeja mājaslapa
 Raport Witolda 
 Raporty Witolda 
 The man who volunteered to be imprisoned in Auschwitz Īsfilma, BBC Reel

1901. gadā dzimušie
1948. gadā mirušie
Poļu militārpersonas
Ar nāvi sodītie politiķi