joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pilskalnes pagasts (Aizkraukles novads)

Pilskalnes pagasts ir viena no Aizkraukles novada administratīvajām teritorijām tā dienvidrietumos Mēmeles krastā. Robežojas ar Lietuvu un sava novada Mazzalves, Zalves un Neretas pagastiem.

Daba 
Atrodas Viduslatvijas zemienes dienvidaustrumu malā, Taurkalnes līdzenuma dienvidu daļā. Augstākā vieta pagastā - Strobuku pilskalns - 105,6 m vjl.

Hidrogrāfija

Upes 
 Mēmele
 Dienvidsusēja
 Dorupīte
 Neretiņa

Purvi 
Pagastā atrodas daļa no Salgaļu purva.

Vēsture 
Tagadējā Pilskalnes pagasta teritorijā līdz 1920. gada agrārajai reformai bija trīs muižas - Pilskalne, Gricgale un Jaunā muiža. 
Pilskalnes jeb Pilkalnes muiža (Pilkaln) bija sens muižas centrs Neretas upes krastā. No 1868. gada muižā darbojās Marijai fon Rehenbergai-Lintenai piederošs ķieģeļceplis (1887), kas ķieģeļus ražoja arī eksportam. Vietējie iedzīvotāji vēl mūsu dienās izmanto šī cepļa vecos ķieģeļus. 

Gricgales muižas (Gritzgaln) nosaukums pirmo reizi minēts 14. gadsimtā. Tā sākotnēji atradusies Lietuvas teritorijā, bet nopostīta par muižas īpašnieka nepaklausību Polijas karalim. Gricgales muižu tās tagadējā atrašanās vietā, kur agrāk atradušās trīs zemnieku mājas, uzcēla N. fon Korfs 18. gs. 2. pusē. 1783. gadā muižā dibināja skolu un lūgšanu namu.

Jaunā muiža (arī Priedaines muiža, mūsu dienās Liepkalni) zemes agrārās reformas laikā sadalīta 19 jaunsaimniecībās. Pēc nostāstiem, šī muiža atdalīta no Lielsusējas muižas un tāpēc tai dots Jaunās muižas nosaukums.

Pēc Otrā pasaules kara 1945. gadā Neretas pagasta teritorijā izveidoja Pilskalnes ciema padomi. 1949. gadā tagadējā Pilskalnes pagasta teritorijā izveidoja kolhozus „Ozolkalns”, „Karogs”, „Staļina piecgade”, „Nākotnes ceļš”, „Zaļā zeme” un „Druva”. 1950. gados mazos kolhozus  apvienoja padomju saimniecībā „Nereta”. 1954. gadā Pilskalnes ciema padomei pievienoja Gricgales ciemu. Pilskalnē bija mehāniskās darbnīcas, dzirnavas, trīs veikali un ēdnīca.

1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 1992. gadā nodibināja paju sabiedrību „Pilskalne”, ko likvidēja 1994. gadā. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Neretas novadā. 2021. gadā, kā viena no Neretas novada administratīvajām teritorijām, iekļauta Aizkraukles novadā.

Pieminekļi 
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi:
 nr. 120.: Strobuku pilskalns ar apmetni pie Strobukiem
 nr. 9167.: Jonužu viduslaiku kapsēta pie Jonužiem

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Pilskalne (pagasta centrs), Gricgale, Pilkalne, Viņaukas.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Attēlu galerija

Atsauces 

Sēlija
Aizkraukles novada pagasti
Seces pagasts

Seces pagasts ir viena no Aizkraukles novada administratīvajām teritorijām tā centrālajā daļā. Robežojas ar sava novada Daudzeses, Sērenes, Staburaga un Sunākstes pagastiem pa Daugavu ar Kokneses pilsētu Kokneses pagastu, Klintaines pagastu un Jēkabpils novada Viesītes pagastu.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Daugava, Lauce, Pālupīte, Secene.

Ūdenstilpes: Dancenes dīķis, Lāčpurva dīķi, Nātraines dīķis, Skolas dīķis, Pinku dīķis, Centra dīķis.

Vēsture 
Mūsdienu Seces pagasta teritorijā vēsturiski atradās Bogu muiža (Gut Neuhof, Dalbes), Brunavas muiža (Gut Winzheim), Seces muiža (Gut Setzen).

1935. gadā Jēkabpils apriņķa Seces pagasta platība bija 169,8 km² un tajā dzīvoja 2338 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Grebļu, Krastu un Seces ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Seces ciems ietilpis Jaunjelgavas (1949—1956), Jēkabpils (1956—1967) un Stučkas (Aizkraukles) (pēc 1967. g.) rajonos. 1961. gadā Seces ciemam pievienoja likvidēto Grebļu ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Seces pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jaunjelgavas novadā.

Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi 
 nr. 122.: Gārsenieku senkapi (Sudrabene) pie Gārseniekiem
 nr. 123.: Kalēju senkapi (Kara kapi) pie Kalējiem
 nr. 124.: Salasanču senkapi pie Salasančiem
 nr. 125.: Vanagu senkapi pie Virsaišiem
 nr. 8984.: Strūves ģeodēziskā loka punkts "Bristene" ar lauka observatoriju

Ievērojami objekti 
 Seces Putraskroga kapu riņķa krusti

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Sece (pagasta centrs), Biķernieki, Dalbes, Kaļandri, Kampāni, Pinkas, Purviņi, Škutāni, Šļūkas, Ziedāni.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Attēlu galerija

Atsauces 

Jaunjelgavas apriņķis
Sēlija
Aizkraukles novada pagasti
Kovdezers

Kovdezers (; arī Kņažja Gubas ūdenskrātuve — Княжегубское водохранилище) ir liela saldūdens ūdenstilpe Krievijas Eiropas daļā, Murmanskas apgabala dienvidos. Daudz salu. Ūdens apmaiņas periods — 1,4 gadi. Aizsalst no novembra līdz maijam.

1955. gadā uz iztekošās Kovdas izbūvēja hidroelektrostaciju, kā rezultātā ezera līmenis pacēlās par 6,4 m, bet ezera platība pieauga no 224—294 km² līdz 608 km². Ezeru izmanto zvejniecībai, kuģošanai, koksnes pludināšanai.

Atsauces 

Krievijas ezeri
Sērenes pagasts

Sērenes pagasts ir viena no Aizkraukles novada administratīvajām teritorijām tā centrālajā daļā. Robežojas ar sava novada Aizkraukles un Jaunjelgavas pilsētām, Jaunjelgavas, Aizkraukles, Daudzeses, Kokneses, Seces un Skrīveru pagastiem, Bauskas novada Valles pagastu, kā arī Ogres novada Birzgales pagastu.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Daugava, Dešupīte, Iecava, Lauce.

Ūdenstilpes: Pļaviņu ūdenskrātuve, Sērenes dīķi, Valaka ezers.

Vēsture 
Mūsdienu Sērenes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Vecsērenes muiža (Gut Alt-Seren, Vecsērene).

1935. gadā Jēkabpils apriņķa Sērenes pagasta platība bija 206,8 km² un tajā dzīvoja 2195 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Sērenes un Vecsērenes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Sērenes ciems ietilpis Jaunjelgavas (1949-1956) un Jēkabpils (1956-1957) rajonos. Sērenes ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Vecsērenes ciemu. 1957. gada 7. janvārī Sērenes ciemu likvidēja un pievienoja Jaunjelgavai, izveidojot Jaunjelgavas lauku teritoriju. 1992. gada 2. aprīlī Jaunjelgavas lauku teritoriju reorganizēja par Sērenes pagastu, pievienojot tam daļu no Daudzeses pagasta teritorijas. 1996. gada 29. maijā daļa Sērenes pagasta teritorijas tika pievienota Jaunjelgavai kā lauku teritorija. 2009. gadā Sērenes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jaunjelgavas novadā. 2021. gadā, kā viena no Jaunjelgavas novada administratīvajām teritorijām, iekļauta Aizkraukles novadā.

Pieminekļi 
 nr. 121.: Sērenes pilskalns pie Pilskalniem

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Sērene (pagasta centrs), Dīķi, Krolīši, Talsiņa.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Attēlu galerija

Atsauces 

Jaunjelgavas apriņķis
Sēlija
Aizkraukles novada pagasti
Staburaga pagasts

Staburaga pagasts ir viena no Aizkraukles novada administratīvajām teritorijām tā austrumos Daugavas kreisajā krastā, kas savu nosaukumu ieguvusi no 1966. gadā appludinātās Staburaga klints Daugavas kreisajā krastā. 

Robežojas ar sava novada Klintaines, Sunākstes un Seces pagastiem un Jēkabpils novada Sēlpils pagastu. Pagasta centrs atrodas Staburagā.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Daugava, Pikstere, Stalānupīte.

Vēsture 
Mūsdienu Staburaga pagasta teritorijā vēsturiski atradās Vīgantes muiža (Gut Staben, Staburags).

1945. gadā Sēlpils pagasta teritorijā izveidoja Staburaga ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jaunjelgavas novadā. 2021. gadā Jaunjelgavas novadu iekļāva Aizkraukles novadā.

Pieminekļi 
 nr. 5.: komponista P. Barisona dzimtās mājas "Skudras" (1904)
 nr. 129.: Bebru senkapi II (Franču kapi) pie bijušajiem Bebriem
 nr. 130.: Bebru senkapi (Apaļais kalniņš) un Zīmogakmens - kulta vieta pie bijušajiem Bebriem, uz ziemeļaustrumiem no Dangām
 nr. 131.: Dangu Kapu kalns - senkapi pie Dangām
 nr. 132.: Lejasķuzānu senkapi (Franču kapenes) pie Dangām
 nr. 133.: Lejasdopeļu senkapi pie Dopeļu kapsētas,
 nr. 134.: Grūbeles (Grūbļa) kalns (pilskalns) - pie Gauzāniem

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Apdzīvotās vietas: Robežkrogs, Staburags, Muktiņi, Zvilnas, Ūbeļi.

Ievērojamas personības 
 Pēteris Barisons (1904—1947), komponists un diriģents

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 Grūbeles pilskalns

Aizkraukles rajons
Sēlija
Aizkraukles novada pagasti
Sunākstes pagasts

Sunākstes pagasts ir viena no Aizkraukles novada administratīvajām teritorijām tā dienvidaustrumos. Robežojas ar sava novada Seces un Staburaga pagastiem, kā arī ar Jēkabpils novada Sēlpils un Viesītes pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Lauce, Pikstere, Sunīte, Viesīte.

Ūdenstilpes: Šķinu purva dīķis, Mazsunākstes ezers.

Vēsture 
Sunākstes pagasta teritorijā zināmi divi senču pilskalni: Grubeles kalns (34 m augsts) pie Gausānu mājām un Zilais kalns (20 m augsts) pie Piksteres. 
Līdz Latvijas 1920. gada agrārajai reformai tagadējā Sunākstes pagasta teritorijā atradās Lielsunākstes (Groβ-Sonnaxt), Mazsunākstes (Klein-Sonnaxt) un Piksteres (Pixstern) muižas, kā arī Pēterbušas pusmuiža.
Lielsunākstes muiža (556 ha) tika sadalīta 48, Mazsunākstes muiža (540 ha) - 31, un Piksteres muiža (394 ha) - 41, Sunākstes mācītājmuiža (597 ha) - 31 jaunsaimniecībās.

1935. gadā Jēkabpils apriņķa Sunākstes pagasta platība bija 136,3 km² un tajā dzīvoja 1965 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Sunākstes un Zilkalnes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Sunākstes ciems ietilpis Jēkabpils (1949-1967) un Aizkraukles (Stučkas) (pēc 1967. g.) rajonos. 1954. gadā Sunākstes ciemam pievienoja likvidēto Zilkalnes ciemu.

1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Sunākstes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jaunjelgavas novadā, bet pēc 2021. gada administratīvi teritoriālās reformas tas nonāca Aizkraukles novadā.

Pieminekļi 
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi:
 nr. 135.: Ciršu senkapi pie Ciršiem
 nr. 136.: Mazlāču senkapi pie Mazlāčiem
 nr. 137.: Zilais kalns (pilskalns) - pie Rožkalniem

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Sunākste (pagasta centrs), Lielsunākste, Mazsunākste, Pikslauki, Zilkalne.

Ievērojamas personības 
 Gothards Frīdrihs Stenders (1714—1796), saukts par „Veco Stenderu" - luterāņu teologs un apgaismotājs, Sēlpils un Sunākstes draudžu mācītājs, latviešu laicīgās rakstniecības aizsācējs (Sunākstes Evaņģēliski luteriskā baznīca, kurā darbojās Vecais Stenders, atrodas mūsdienu Viesītes pagasta teritorijā).

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces

Ārējās saites 
 Sunākstes pamatskola 
 Piksteres Zilais kalns

Jaunjelgavas apriņķis
Sēlija
Aizkraukles novada pagasti
Valles pagasts

Valles pagasts ir viena no Bauskas novada teritoriālajām vienībām tā austrumos. Robežojas ar sava novada Vecumnieku, Stelpes, Bārbeles un Kurmenes pagastu, Aizkraukles novada Mazzalves, Daudzeses un Sērenes pagastu un Ogres novada Birzgales pagastu. Pagasta centrs atrodas Vallē.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Ģirupe, Iecava, Pančupīte, Pogupīte, Reizenupīte, Rūdupīte, Slepkavupīte, Smārde, Sudmaļupīte, Svētupe, Taurupe, Vārnupe, Žīdupīte.

Ezeri 
Taurkalnes Aklezers, Vāveres ezers.

Vēsture 
Mūsdienu Valles pagasta teritorijā vēsturiski atradās Kārklu muiža (Gut Karkeln), Pētermuiža (Gut Peterhof, Pētermuiža), Šmīdes muiža (Gut Schmiden), Taurkalnes muiža (Gut Tauerkaln, Mežmuiža), Valles muiža (Gut Wallhof, Valle).

1900. gadā vairāki tajā apvidū pastāvējušie pagasti apvienoti Valles pagastā. 1925. gadā tas pārdēvēts par Taurkalnes pagastu. 1935. gadā tā platība bija 235,6 km2. 1945. gadā pagasta teritorijā izveidoja Taurkalnes, Valles, Gobas un Taursila ciema padomes. 1954. gadā Valles ciemam pievienoja Gobas ciemu. 1956. gadā Valles ciemu likvidēja, kolhoza "Padomju Latvija" teritoriju pievienojot Taurkalnes ciemam, bet kolhoza "Jaunā Gvarde" teritoriju — Birzgales ciemam. 1961. gadā Taurkalnes ciemam pievienota daļa Krastu ciema. 1990. gadā Taurkalnes ciems pārdēvēts par Valles pagastu.

2009. gadā pagasts kā administratīva teritorija iekļauts Vecumnieku novadā. Pēc 2021. gada administratīvi teritoriālās reformas nonācis Bauskas novadā.

Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi 
 režisora A. Amtmaņa-Briedīša dzimtās mājas (1885) Zvanītāju-Bukās — valsts nozīmes vēstures piemineklis (nr. 6)
 Pētermuižas skola — vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis (nr. 8572)
 Valles luterāņu baznīca — vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis (nr. 8944).

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Krīči, Liepkalni, Mazvalle, Mežmuiža, Penderi, Pētermuiža, Reizeni, Salas, Taurkalne, Tenteni, Valle (pagasta centrs).

Izglītība un kultūra 
 Valles pamatskola

Attēlu galerija

Atsauces 

Jaunjelgavas apriņķis
Zemgale
Bauskas novada pagasti
Vietalvas pagasts

Vietalvas pagasts ir viena no Aizkraukles novada (agrāk Pļaviņu novada) administratīvajām teritorijām tā ziemeļos. Robežojas ar sava novada Aiviekstes, Klintaines, Bebru un Iršu pagastiem un Madonas novada Sausnējas, Vestienas, Bērzaunes un Kalsnavas pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Labonīte, Naskāne, Pelve, Šubraka, Veseta.

Ūdenstilpes 
Alvīšezers, Vabulītis.

Vēsture 
1935. gadā Madonas apriņķa Vietalvas pagasta platība bija 81 km² un tajā dzīvoja 1256 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Salas un Vietalvas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Vietalvas ciems ietilpis Pļaviņu (1949-1959), Krustpils (1959-1962), Jēkabpils (1962-1967) un Stučkas (vēlāk Aizkraukles) (pēc 1967. gada) rajonos. Vietalvas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Salas ciemu, 1960. gadā — likvidēto Odzienas ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Vietalvas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Pļaviņu novadā. 2021. gadā, kā vienu no Pļaviņu novada administratīvajām teritorijām, iekļauta Aizkraukles novadā.

Iedzīvotāji 
1935. gadā Vietalvas pagastā bija 1256 iedzīvotāji, t.sk. 95,5% latviešu, 1,4% krievu, 1,2% vāciešu, 1% poļu, ebreju; Odzienas pagastā - 1513 iedzīvotāji, t. sk. 97% latviešu, 1,1% krievu, vāciešu, poļu, ebreju. 

1941. gada deportācijas laikā tika izsūtīti 26 vietalvieši un odzienieši, 1949.gadā. - 132. 

1989. gadā Vietalvā bija 289 iedzīvotāji, Odzienā -- 139, Alūnēnos -- 49, Norās – 41, Bitēs -- 34, Benckalnos -- 26 iedzīvotāji.

2015. gadā pagastā dzīvoja 813 iedzīvotāji, par 100 mazāk, nekā 2010. gadā.

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vietalva (pagasta centrs), Odziena, Alūnēni, Benckalni, Bites, Jaunāmuiža, Kaivēni.

Saimniecība

Transports 
Pagastu šķērso 1. šķiras asfaltēts autoceļš Pļaviņas – Ērgļi (P78), 2. šķiras autoceļi Koknese  – Odziena  – Vietalva – Indrāni (V916), Vietalva  – Sausnēja  – Irši (V917), Alunēni  – Bites  – Salānieši (V923), Alunēni  – Irši (V942), Pļaviņas  – Jaunāmuiža (V944). Ceļi un tilti pār Kujas upi pie Aizkujas un pār Vesetu pie Vietalvas tika izbūvēti 1970-s gados.

Trīs reizes darbdienās kursē autobuss Pļaviņas-Vietalva-Pļaviņas.

Skatīt arī 
 Vietalvas-Odzienas pagasts
Odzienas muiža
Odzienas muižas alus

Atsauces 

Cēsu apriņķis
Vidzeme
Aizkraukles novada pagasti
Annas pagasts

Annas pagasts ir viena no Alūksnes novada administratīvajām teritorijām tā dienvidos. Robežojas ar sava novada Alsviķu, Jaunalūksnes, Malienas, Jaunannas un Kalncempju pagastiem, kā arī Gulbenes novada Stāmerienas pagastu.

Daba

Reljefa formas 
Annasmuižas kalns, Ābelskalns, Āmaņu kalns, Biedres kalns, Brūža kalns, Cepļa kalns, Cīruļkalns, Dzirnavkalns, Ezerkalns, Greiliņu kalns, Gribažu kalniņi, Grēveļu kalns, Jāņkalniņš, Kauļu kalns, Kazradzu kalns, Kaķenes kalns, Koruļu kalns, Krievu kalns, Kuncu kalns, Ķeizaru kalns, Ķirku kalns, Ķiršu kalns, Lapsu kalns, Lielais kalns, Līberkalns, Maitu kalns, Medņu kalns, Meleces kalns, Mālu kalns, Māziku grava, Ņaudzenes kalns, Palsu kalns, Piekalnkalns, Sila kalns, Sudraba Bļoda, Sīļu kalns, Teiku kalns, Torņa kalns, Vezuma kalns.

Hidrogrāfija

Upes  
Dzelzsupīte, Kapupīte, Kļavupīte, Paneizīte, Paparze, Polsu grāvis, Rūdupe, Umāra, Veršupīte, Vilkupīte.

Ūdenstilpes 
Ezeriņu ezers, Raganu purviņš, Umarīte.

Purvi 
Ezeriņu purviņš, Jēra purvs.

Vēsture 

Pēc 1920. gada agrārās reformas Vecannas muižu 713 ha platībā sadalīja 43 vienībās, Jaunannas muižu 629 ha platībā sadalīja 40 vienībās,  bet Otes muižu 433 ha platībā sadalīja 48 vienībās.

1935. gadā Valkas apriņķa Annas pagasta platība bija 148,3 km² un tajā dzīvoja 2338 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Annas un Meijera ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Annas ciems ietilpis Alūksnes apriņķī (1946-1949) un Alūksnes (1949-1962), Gulbenes (1962-1967) un pēc 1967. gada atkal Alūksnes rajonā. 1977. gadā tika veikta teritoriju apmaiņa ar Stāmerienes ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Annas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Alūksnes novadā.

Pieminekļi 
 nr. 163..: Lupatu senkapi (Kapu kalns, Zviedru kalns)  Lupatās
 nr. 164.: Gulbju krustakmens (Tabakdoze) - kulta vieta pie Gulbjiem
 nr. 165.: Mūrnieku senkapi pie Mūrniekiem
 nr. 166.: Salnu (Trīsenieku) senkapi (Zviedru kapi) pie Salnām (Saļņiem, Trīseniekiem)
 nr. 167.: Bundzēnu senkapi starp Bundzeniekiem (Bundzēniem, Bundzeņiem), Latām un Gaigaļiem
 nr. 168.: Gaigaļu senkapi (Krāsmatas,	Zviedru kapi) starp Bundzeniekiem un Gaigaļiem
 nr. 2726.-2731.: Vecannas muižas apbūve Vecannā (19. gs. 1.p.) - kungu mājas drupas, klēts, kūts, stallis, vēlāk krogs (1844).

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Anna (pagasta centrs), Grēveles, Kadilas, Vecanna.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Alūksnes novada pagasti
Ilzenes pagasts

Ilzenes pagasts ir viena no Alūksnes novada teritoriālajām vienībām tā dienvidrietumos. Robežojas ar sava novada Alsviķu un Zeltiņu pagastiem, Smiltenes novada Trapenes pagastu un Gulbenes novada Lejasciema pagastu. Pagasta centrs atrodas Jaunzemos. Vēsturiskais pagasta centrs ir Čonkas.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Dzirnavupīte, Iežupe, Melnupe, Pātraža.

Ezeri 
Lielsloku ezers

Vēsture 
1905. gada revolūcijas laikā notika kaujas pie Lielsloku mājām un pie Melnupes tilta. 
Pēc 1920. gada agrāras reformas Ilzenes muižu (Ilsen) sadalīja 82 vienībās 1840,54 ha platībā, no kurām 14 bija rentes mājas, bet Ādama muižu (Schwarzbeckshof) sadalīja 45 vienībās 699,13 ha platībā, no kurām 4 bija rentes mājas.
  
1935. gadā Valkas apriņķa Ilzenes pagasta platība bija 148,3 km² un tajā dzīvoja 2338 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Čonkas un Ilzenes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Čonkas ciemu pievienoja Ilzenes ciemam. 1990. gadā ciems reorganizēts par pagastu. 2009. gadā pagasts kā administratīvā teritorija iekļauts Alūksnes novadā.

Pieminekļi 
 nr. 174.: Mežsloku senkapi pie Mežslokām
 nr. 2769.-2771.: Ilzenes muižas apbūve (18. gs. s. - 20. gs. 1.p.) - kungu māja, pumpja māja

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Čonkas, Ilzene, Jaunzemi, Paiķēni, Mežslokas, Ezerslokas.

Ievērojamas personības 
 Edvīns Andersons (1929—1996) — latviešu mākslinieks;

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Alūksnes novada pagasti
Jaunalūksnes pagasts

Jaunalūksnes pagasts ir viena no Alūksnes novada administratīvajām teritorijām tā centrālajā daļā, Alūksnes ezera un Pededzes krastos. Robežojas ar sava novada Alūksnes pilsētu un Ziemeru, Mārkalnes, Pededzes, Liepnas, Mālupes, Malienas, Annas un Alsviķu pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Akaviņa, Alūksne, Ievedne, Jērupīte, Jurenska, Lielā Sarkanīte, Pededze, Sarkanīte, Skolas upīte, Šķiņķupīte, Vidupīte.

Ezeri 
Alūksnes ezers, Dūņenieks, Siseņu ezers.

Vēsture 
Pēc 1920. gada agrārās reformas Bejas muižu 2714 ha platībā sadalīja 138 vienībās. Kolberģa muižu 1166 ha platībā sadalīja 32 vienībās. Vīsikuma muižu 1129 ha platībā sadalīja 63 vienībās.
Pagasta iedzīvotāji piederēja Alūksnes evaņģēliski luteriskajai draudzei.
1935. gadā Valkas apriņķa Bejas pagasta (līdz 1925. gadam Kolberģa pagasts) platība bija 139,2 km² un tajā dzīvoja 2344 iedzīvotāji. 

1945. gadā pagastā izveidoja Bejas un Vētraines ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Bejas ciems ietilpis Alūksnes apriņķī (1946-1949) un Alūksnes (1949-1962; pēc 1967. gada) un Gulbenes (1962-1967) rajonos. Bejas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Vētraines ciemu, 1958. gadā padomju saimniecības «Alūksne» teritoriju pievienoja Mārkalnes ciemam. 1971. gadā Bejas ciemu pārdēvēja par Jaunalūksnes ciemu un tam pievienoja Alūksnes lauku teritorijas un Mārkalnes ciema padomju saimniecības «Alūksne» teritoriju. 1977. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Alūksnes pilsētai. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Jaunalūksnes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Alūksnes novadā.

Pieminekļi 
 Nr. 175.: Garjuru senkapi (Kapu kalns) Garjuros
 Nr. 2773.-2775.: Kolberģa muižas apbūve (18./19. gs.) - šķūnis, klēts
 Nr. 2777.: Lāzberģa muižas kungu māja (1821., 1860.)				
 Nr. 176.: Nametkalns (pilskalns) pie bijušās Lāsberģa muižas un Pļavmalām					
 Nr. 177.: Raudziņkalns (senkapi) starp Jaunsproģiem, Zemgaļiem un Smilgām						
 Nr. 178.: Siseņu (Garasīmu) pilskalns, starp Siseņiem un Garasīmiem					
 Nr. 179.: Smiķu senkapi starp Smiķiem un Lenkavu

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Kolberģis (pagasta centrs), Beja, Garasimi, Garjuri, Lāčudārzs, Ploskums, Tereški, Visikums.

Ievērojamas personības 
 Jūlijs Kupčs (1882—1962), latviešu luterāņu mācītājs un politiķis;

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces

Ārējās saites 
 Alūksnes novads. Jaunalūksnes pagasta pārvalde

Vidzeme
Alūksnes novada pagasti
Kalncempju pagasts

Kalncempju pagasts ir viena no Alūksnes novada administratīvajām teritorijām tā dienvidos. Robežojas ar sava novada Zeltiņu, Alsviķu un Annas pagastiem, kā arī Gulbenes novada Stāmerienas un Beļavas pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Medņupe, Paparze, Britene.

Ezeri 
Sprīvuļu ezers (uz robežas).

Vēsture 
No 1868. gada pastāvēja Valkas apriņķa Kalnamuižas pagasts, izveidots uz Kalnamuižas zemes. 
Pagasta iedzīvotāji piederēja Zeltiņu evaņģēliski luteriskajai draudzei.
Pēc 1920. gada agrārās reformas Kalnamuižu 2330,95 ha platībā sadalīja 132 vienībās.  
Līdz 1925. gadam tas saucās Kalnciema pagasts. 1935. gadā Kalncempju pagasta platība bija 86,7 km² un tajā dzīvoja 1953 iedzīvotāji. 

1945. gadā pagastā izveidoja Kalncempju un Kalnienas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Kalncempju ciems ietilpis Alūksnes apriņķī (1946-1949) un Apes (1949-1956), Alūksnes (1956-1962; pēc 1967. gada) un Gulbenes (1962-1967) rajonos. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Kalncempju pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Alūksnes novadā.

Pieminekļi 
 Nr. 185.: Nāzupju pilskalns Nāzupjos pie Pilskalniem							
 Nr. 186.: Malacu senkapi (Upuru vieta) pie Malaciem	
 Nr. 187.: Melderpuļķu senkapi	pie Melderpuļķiem	
 Nr. 188.: Okānu senkapi (Akmeņkalns, Kapu kalns) pie Okāniem	
 Nr. 189.: Pūzupu senkapi pie Pūzupiem	
 Nr. 190.: Uranažu senkapi pie Uranažiem	
 Nr. 191.: Sprīvuļu senkapi starp Sprīvuļiem un Kapukrogiem							
 Nr. 192.: Žagatu senkapi Žagatās
 Nr. 2791.: Ates (Otes) ūdensdzirnavas	Atē (1795)
 Nr. 2792.: Otes muižas klēts	Atē (18. gs. b.)

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Kalncempji (pagasta centrs), Pūzupi, Žagatas.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Alūksnes novada pagasti
Hūrnāvans

Hūrnāvans () ir ezers Zviedrijā, Norbotenes lēnē, Lapzemē, Skandināvijas kalnos. Pēc platības astotais lielākais Zviedrijas ezers, dziļākais Zviedrijā.

Ezerā ap 400 salas, uz daudzām salām unikāla fauna un flora. Dienvidos ezers saskaras ar citu lielu ezeru — Udjauru. Tā kā šajā Lapzemes reģionā ezerus cilvēka darbība ir maz ietekmējusi, ir veikti vairāki vērtīgi Hūrnāvana un Udjaura ezera salu ekosistēmu pētījumi, no kuriem viens publicēts arī žurnālā Nature. Hornavana un citu apkārtējo ezeru ūdens ir dzerams.

Ezerā dzīvo piecu sugu vietējās sīgas: Coregonus pallasii, Coreganus megalops, Coreganus maxillaris, Coregoni nilssoni un Coreganus widegreni. 1940. gados aklimatizēta sestā suga — Coreganus maraena. Ezerā populāra sīgu un foreļu zveja.

Atsauces 

Zviedrijas ezeri
Mēlarens

Mēlarens () ir liels trešais lielākais ezers Zviedrijā. Pa vairākiem kanāliem un Norstrēmas upi ezera ūdens iztek uz netālo Baltijas jūru. Ezera krastos atrodas senā Zviedrijas galvaspilsēta Sigtuna un tagadējā galvaspilsēta Stokholma.
Ezerā daudz salu, lielākā — Selaēna (91 km²). Ūdens apmaiņas periods ir 2,3 gadi.

Ezera krastā atrodas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļauti pieminekļi — Birkas senpilsētas atliekas un Hovgardena. Sēlaēnas salā no aptuveni 1040. gada atrodas Mervalas rūnu akmens, uz kura iekaltajā rūnu rakstā pieminēts Kolkas rags (Tumisnis) un Zemgale (Simkala).

Saskaņā ar skandināvu mitoloģiju Mēlarenu radīja dieviete Gefjuna, kas pārvietoja ezera gultnes zemi uz Dāniju, radot Zēlandes salu.

Ārējās saites 
 
 Pilis ap Mēlarenu

Skatīt arī 
 Eiropas lielākie ezeri

Zviedrijas ezeri
Olimpiskās norises vietas riteņbraukšanā
Jelmarens

Jelmarens () ir pēc platības ceturtais lielākais ezers Zviedrijā. Atrodas dienvidrietumos no Mēlarena. Izteka Eskilstunaona savieno ar Mēlarenu. Ar Stokholmu savieno Jelmares kanāls. Ūdens apmaiņas periods — 3,3 gadi.

1880. gados ezera līmenis tika pazemināts par 1,9 m, samazinot tā platību par 190 km².

Jelmarens ir sekls, ar barības vielām bagāts ezers. Maksimālais dziļums ir 22 m un vidējais dziļums ir 6.1 m. Ezers tek no Eskilstunaona upes  līdz Mēlarena ezeram. Jelmarena lielākā sala ir Vinūna. Lielākās pietekas ir Svartana un Kvismares kanāls. Lielākā pilsēta ezera rietumu krastā ir Erebrū.

Zviedrijas ezeri
Austrālijas hokeja izlase

Austrālijas hokeja izlase ir komanda, kas pārstāv Austrāliju starptautiskajās hokeja spēlēs. Šobrīd tā atrodas 35. vietā Starptautiskās hokeja federācijas rangā.
Austrālijas hokeja izlasei pieder arī pasaules rekords - 1987. gadā tā ar 58-0 sagrāva Jaunzēlandes izlasi, kas ir lielākais rezultāts izlašu spēlēs. 2007. gadā 2. divīzijas B grupā Austrālijas izlase piekāpās vienīgi Dienvidkorejas izlasei, bet 2008. gadā izlase spēlējot 2. divīzijā izcīnīja 1.vietu un nākamgad spēlēja 1.divīzijā, kas priekš Austrālijas hokeja izlases ir nebijis panākums. 1. divīzijā Austrālija spēlēja arī 2012. gadā, bet no tās izkrita.
2021. gadā tā bija iedalīta IIHF Pasaules čempionāta IIA divīzijā.

Atsauces 

Hokejs Austrālijā
Okeānijas hokeja izlases
Fēmunnens

Fēmunnens () ir pēc platības trešais lielākais ezers Norvēģijā, otrs lielākais dabiskais ezers. Atrodas Hēdmarkas filkē, ziemeļu gals atrodas Trendelāgas filkē.

Ezera austrumu krastā atrodas Fēmunsmarkas nacionālais parks.

Norvēģijas ezeri
Beļģijas hokeja izlase

Beļģijas hokeja izlase ir komanda, kas pārstāv Beļģiju starptautiskajās hokeja spēlēs. Šobrīd tā atrodas 36. vietā Starptautiskās hokeja federācijas rangā.  Tā ir 1913. gada Eiropas čempione, 1927. gada 2. vietas ieguvēja, kā arī 1910. un 1911. gada bronzas medaļas ieguvēja.
2021. gadā tā bija iedalīta IIHF Pasaules čempionāta IIB divīzijā.

Atsauces 
 

Hokejs Beļģijā
Eiropas hokeja izlases
Malienas pagasts

Malienas pagasts ir viena no Alūksnes novada administratīvajām teritorijām tā centrālajā daļā. Robežojas ar sava novada Annas, Jaunalūksnes, Jaunannas un Mālupes pagastiem.

Daba 
Atrodas Alūksnes augstienes Malienas paugurainē. Augstākā vieta pagastā atrodas ziemeļu daļā — 203,3 m vjl.

Hidrogrāfija

Upes 
Pededze, Dambīte, Ievedne un Svarīte

Purvi 
Maira purvs

Vēsture 
Pēc 1920. gada agrārās reformas Mālupes muižu 1131 ha platībā sadalīja 88 vienībās, bijušajā kungu mājā iekārtoja pagasta valdi. Ērmaņu muižu 314 ha platībā sadalīja 145 vienībās.

1945. gadā Valkas apriņķa Mālupes pagastā izveidoja Malienas ciema padomi. Malienas ciems ietilpis Alūksnes apriņķī (1946-1949) un Alūksnes (1949-1962; pēc 1967. gada) un Gulbenes (1962-1967) rajonos. Malienas ciemam 1961. gadā pievienoja likvidētā Alūksnes ciema kolhoza «Maliena» teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Malienas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Alūksnes novadā.

Pieminekļi 
 Nr. 196.: Luņķu senkapi Luņķos pie Balodīšiem	
 Nr. 197.: Kopmaņu senkapi (Kapu kalniņš) pie Kopmaņiem un Žīguriem	
 Nr. 198.: Naglu senkapi pie Naglām, Pērkoniem un Dārzniekiem
 Nr. 2797.: Ērmaņu muižas kungu māja Ērmaņos (19. gs. 2.c.)
 Nr. 2798.: Malienas pagastskola Malienā (19. gs. v.)

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Brenci (Maliena) (pagasta centrs), Kaķi, Naglas, Sebežnieki, Pūriņi, Proņkas.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Alūksnes novada pagasti
 
Mālupes pagasts
Mālupes pagasts

Mālupes pagasts ir viena no Alūksnes novada administratīvajām teritorijām tā dienvidu daļā. Robežojas ar sava novada Jaunannas, Malienas, Jaunalūksnes un Liepnas pagastiem, kā arī Balvu novada Vīksnas un Kubulu pagastiem.

Daba 
Atrodas Austrumlatvijas zemienes Adzeles pacēlumā. Augstākā vieta atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā (149,3 m vjl).

Hidrogrāfija

Upes 
Pededze, Igrīve, Mālupe, Vērtupīte, Sita

Ezeri 
Grundu ezers (48,9 ha)

Purvi 
daļa no Silguldas purva (kopplatība - 851 ha), Ķikšu purvs (lielākā daļa), Lielais purvs (daļa), Grundu purvs

Vēsture 
Pēc 1920. gada agrārās reformas Mālupes muižu 1131 ha platībā sadalīja 88 vienībās, bijušajā kungu mājā iekārtoja pagasta valdi. Ērmaņu muižu 314 ha platībā sadalīja 145 vienībās.
1935. gadā Valkas apriņķa Mālupes pagasta platība bija 174,53 km² un tajā dzīvoja 2481 iedzīvotājs. 

1945. gadā pagastā izveidoja Malienas un Mālupes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Mālupes ciems ietilpis Alūksnes apriņķī (1946-1949) un Alūksnes (1949-1962; pēc 1967. gada) un Gulbenes (1962-1967) rajonos. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Mālupes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Alūksnes novadā.

Pieminekļi 
 Nr. 199.: Beterevas senkapi Beterevā	
 Nr. 200.: Tarvu senkapi pie Tarvām	
 Nr. 201.: Upeskrastu senkapi pie Upeskrastiem	
 Nr. 2799.: Saiešanas nams Brencos (1900)
 Nr. 2800.-2803.: Mālupes muižas apbūve (19./20. gs.) - kungu māja, klēts, ūdensdzirnavas 
 Nr. 2804.: Sofijkalna pusmuižas klēts	(19. gs. 2.c.)

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Mālupe (pagasta centrs), Alodzene, Sofikalns.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Alūksnes novada pagasti
Mārkalnes pagasts

Mārkalnes pagasts ir viena no Alūksnes novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos. Robežojas ar sava novada Pededzes, Jaunalūksnes un Ziemeru pagastiem, kā arī Igaunijas Veru apriņķa Hānjamās pagastu (agrāk Miso pagastu).

Daba 
Atrodas Alūksnes augstienes Vaidavas pazeminājumā un Malienas paugurainē. Augstākā vieta pagastā — 203,6 m vjl.

Hidrogrāfija

Upes 
Vaidava, Melderupīte (iztek no Lūkumieša), Lūkumiešu strauts, Pededze, Akaviņa, Vornupīte, Ķerupīte un Laikupe.

Ezeri 
Pagasta lielākais ezers ir Lūkumietis (51,5 ha). Pagasta robeža dienvidrietumos iet pa Alūksnes ezera krastu.

Purvi 
Kāmeņu purvs (daļa), Baltais purvs — Kāmeņu purva daļa, 74 ha.

Vēsture 

Vēsturiskais pagasta nosaukums ir Lāzberģa pagasts (līdz 1925. gadam). 19. gadsimta beigās tas veidojies uz Lāzberģa (Fianden), Jaunlāzberģa un Kalnapededzes (Charlottenberg) muižu zemēm. Lāzberģis 16.gadsimta beigās piederēja poļu muižniekam Vazickim, Zviedru Vidzemes laika sākumā — Johanam Ikskilam fon Mencenam.

1935. gadā Valkas apriņķa Mārkalnes pagasta platība bija 122,29 km² un tajā dzīvoja 1949 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Mārkalnes un Akaviņas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Mārkalnes ciems ietilpis Alūksnes apriņķī (1946—1949) un Alūksnes (1949—1962; pēc 1967. gada) un Gulbenes (1962—1967) rajonos. Mārkalnes ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Akaviņas ciemu, 1958. gadā — Ziemera un Bejas ciemu padomju saimniecības «Alūksne» teritoriju. 1971. gadā padomju saimniecības «Alūksne» teritoriju pievienoja Jaunalūksnes ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Mārkalnes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Alūksnes novadā.

Pieminekļi 
 Nr. 202.: Mellīšu senkapi (Zviedru kapi) — Mellīšu ezera ziemeļu krastā
 Nr. 203.: Ignašu senkapi — Vaidavas upes labajā krastā pie bijušā Ignašu kroga
 Nr. 204.: Vuķu senkapi — Vuķos

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Mārkalne (pagasta centrs), Blekteskalns, Cirakalns, Degumi, Ezīšava, Volkova.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Alūksnes novada pagasti
Trapenes pagasts

Trapenes pagasts ir viena no Smiltenes novada administratīvajām teritorijām tā vidienē, Igaunijas pierobežā. Robežojas ar sava novada Virešu, Gaujienas un Apes pagastiem, Gulbenes novada Lejasciema pagastu, Alūksnes novada Alsviķu un Ilzenes pagastiem, kā arī Igaunijas Veru apriņķa  Hānjamās pagastu (agrāk Menistes pagastu).

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Baltiņupe, Bebrupīte, Blīgzna, Cēsaka, Dzērve, Ķīšupīte, Melnupe.

Ezeri 
Garais ezers, Lukstu ezers, Sētas ezers.

Vēsture 
1902. gadā Bormaņu pagastu (Treppenhof) pievienoja Gaujienas pagastam, bet 1923. gadā agrārreformas laikā to izveidoja no jauna. 1925. gadā Valkas apriņķa Bormaņu pagastu pārdēvēja par Trapenes pagastu. 1935. gadā tā platība bija 111,5 km² un tajā dzīvoja 1394 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Mežu un Trapenes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Trapenes ciems ietilpis Alūksnes apriņķī (1946-1949), Apes (1949-1956), Alūksnes (1956-1962), Valkas (1962-1967) rajonos un pēc 1967. gada atkal Alūksnes rajonos. 1954. gadā Trapenes ciemam pievienoja likvidēto Mežu ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Trapenes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Apes novadā. 2021. gadā Apes novadu iekļāva Smiltenes novadā.

Pieminekļi 
 Naugrubu senkapi	
 Naugrubu Tinābele (kulta vieta)	
 Repju senkapi  
 Bormaņu muižas (Trapenes) apbūve (18. gs. b.-20. gs. s.) - kungu māja (18. gs. b.-19. gs. b.), stallis (19. gs. b.), parks (19. gs.)
 Līzespasta krogs - Līzespastā (19. gs. 1.p.)
 Līzespasta zirgu pasta stacija - Līzespastā (19. gs. 1.p.)
 Divas dzīvojamās ēkas un „Mikužu” saiešanas nams Mikužos (19. gs. 2.p.)

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Trapene (pagasta centrs), Ādams, Indriķi, Krampji, Līzespasts, Rūpnieki.

Ievērojamas personības 
 Ojārs Vācietis (1933–1983) – dzejnieks

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Smiltenes novada pagasti
Veclaicenes pagasts

Veclaicenes pagasts ir viena no Alūksnes novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos. Robežojas ar sava novada Ziemeru un Jaunlaicenes pagastiem, Smiltenes novada Apes pagastu, kā arī Igaunijas Veru apriņķa Hānjamās pagastu (agrāk Varstu, Reuges un Hānjas pagastiem).

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Līčupe, Pērļupīte.

Ezeri 
Dzērves ezers, Ievas ezers, Ilgājs, Koruļu ezers, Palpieris, Pilskalna ezes, Raipala ezers, Veclaicenes ezers.

Vēsture 
1919. gada oktobra sarunās par militārās palīdzības sniegšanu pret Bermonta armijas uzbrukumu Rīgai Igaunijas valdība ierosināja Veclaicenes pagasta iekļaušanu Igaunijas teritorijā, kam Latvijas valdība nepiekrita. Pēc Latvijas—Igaunijas robežas līguma parakstīšanas pagasta ziemeļu daļu tomēr iekļāva Igaunijā, bet dienvidu daļa palika Latvijā.
1935. gadā pagasta platība bija 79,7 km² un tajā dzīvoja 1597 iedzīvotāji. 

1945. gadā pagastā izveidoja Drusku un Veclaicenes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Veclaicenes ciems ietilpis Alūksnes apriņķī (1946-1949) un Apes (1949-1956), Alūksnes (1956-1962; pēc 1967. gada) un Gulbenes (1962-1967) rajonos. 1954. gadā Veclaicenes ciemam pievienoja likvidēto Drusku ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Veclaicenes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Alūksnes novadā.

Pieminekļi 
 Nr. 212.: Drusku (Kornetu) pilskalns - Druskās, Pilsezera ziemeļu krastā
 Nr. 213.: Maskaļu senkapi (Kapu kalns) - pie bijušajiem Maskaļiem (Mazkalniem)				
 Nr. 214.: Dimantu Baznīcas kalns (kulta vieta) - pie Dimantiem (Mauliņiem)				
 Nr. 215.: Mauliņu senkapi (Zviedru kapi) - pie Dimantiem (Mauliņiem)				
 Nr. 216.: Ķempju senkapi (Zviedru kapi) - pie Ķempjiem, Palpiera ezera rietumu krastā				
 Nr. 217.: Jāņkalnu viduslaiku kapsēta	- pie Jāņkalniem
 Nr. 218.: Kūriņkalnu senkapi - pie Kūriņkalniem, Palpiera ezera austrumu krastā						
 Nr. 219.: Radziņu senkapi (Kapenes) - pie Pūpoliem un Radziņiem	
 Nr. 220.: Tilmaņu senkapi (Zviedru kapi) - pie Tilmaņiem (Johansoniem)	
 Nr. 221.: Zeņģu senkapi (Zviedru kapi) - pie Zeņģiem	
 Nr. 222.: Vosvu Dieva kalns un Māras pēdas akmens (kulta vieta) - starp Vosviem un Šķepastiem						
 Nr. 2815.: Veclaicenes pareizticīgo baznīca (1892).

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Korneti (pagasta centrs), Bārdaskrogs, Druskas, Kaķīši, Romeškalns, Rulles, Vēzes.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Alūksnes novada pagasti
Virešu pagasts

Virešu pagasts ir viena no Smiltenes novada administratīvajām teritorijām tā dienvidrietumos, Gaujas abos krastos. Robežojas ar sava novada Palsmanes, Grundzāles, Variņu, Gaujienas un Trapenes pagastiem, kā arī Gulbenes novada Lejasciema pagastu.

Daba 
 Vizlas ūdenskritumi
 Gaujas slēgums
 Vizlas dabas taka
 Žākļu dižakmens
 Virešu mežābele
 Jaunžagatu krauja
 Lejasbindu krauja 
 Randātu klintis un Tilderu krauja
 Vizlas lejteces atsegumi
 Vidagas dolomīta atsegumi
 Žagatu klints

Hidrogrāfija

Upes 
Gauja, Vecpalsa, Ceizelīte, Vizla, Robežupīte, Vidaga, Mieļupīte, Tirziņa, Ilgupīte, Niedrupe, Egļupe, Silupīte

Vēsture 
1945. gadā Valkas apriņķa Gaujienas pagastā izveidoja Vidagas ciema padomi. Apes rajona Vidagas ciemu 1954. gadā likvidēja, tā teritorijā izveidoja Virešu ciemu. Virešu ciems ietilpis Smiltenes (1956—1959), Alūksnes (1959—1962), Valkas (1962—1967) un atkal Alūksnes rajonā. Virešu ciemam 1981. gadā pievienoja daļu Grundzāles ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Virešu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Apes novadā. 2021. gadā Apes novadu iekļāva Smiltenes novadā.

Pieminekļi 
 Šķiņķu senkapi (Zviedru kapi)
 Vidagas senkapi
 Staldu pilskalns
 Zemnieku sētu grupa (Līvu ciems) — Līvēs (19./20. gs.)

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vireši (pagasta centrs), Sikšņi, Vidaga.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Attēli

Atsauces

Saites 
 Randatu klintis
 Vizlas ūdenskritumi

Vidzeme
Smiltenes novada pagasti
 
Gaujienas pagasts
Zeltiņu pagasts

Zeltiņu pagasts ir viena no Alūksnes novada administratīvajām teritorijām tā dienvidos. Robežojas ar sava novada Ilzenes, Alsviķu un Kalncempju pagastiem, kā arī Gulbenes novada Beļavas un Lejasciema pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Bružupīte, Medņupe, Melnupe.

Ezeri 
Ķiploku ezers, Pātražs, Sudalezers.

Vēsture 
Valkas apriņķa Alūksnes draudzes novada Zeltiņu pagasts (Seltinghof), domājams, izveidots 1866. gadā. 1935. gadā tā platība bija 53,7 km² un tajā dzīvoja 986 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Melnupes un Zeltiņu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Zeltiņu ciems ietilpis Alūksnes apriņķī (1946-1949) un Apes (1949-1956), Alūksnes (1956-1962; pēc 1967. gada) un Gulbenes (1962-1967) rajonos. 1954. gadā Zeltiņu ciemam pievienoja likvidēto Melnupes ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Zeltiņu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Alūksnes novadā.

Pieminekļi 
 Nr. 226.: Vīksnu senkapi - pie bijušajiem Lāčplēšiem (Vīksnām) pie Medņu pilskalna					
 Nr. 227.: Medņu pilskalns - pie Pilskalniem (Medņiem)	un Ceriņiem (Vidutiem)
 Nr. 228.: Zeltiņu baznīcas kalns - Zeltiņos (Vecbaznīcas kalns)						
 Nr. 2817.: Zeltiņu luterāņu baznīca (1823)
 Nr. 2818.-2819.: Zeltiņu kapu kapliča (1869), zvana krēsls (1869)
 Nr. 2820.-2824.: Zeltiņu muižas apbūve (18. gs. b.-19. gs. s.) - pārvaldnieka māja, stallis - kučiera māja, muižas krogs, klēts (1788-1789)

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Zeltiņi (pagasta centrs), Aizpurieši, Joškas, Kundrati, Medņi, Micpapi, Vilki.

Ievērojamas personības 
 Edgars Liepiņš (1929—1995), aktieris

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Alūksnes novada pagasti
Ziemera pagasts

Ziemera pagasts ir viena no Alūksnes novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos. Robežojas ar Igauniju, kā arī sava novada Alūksnes pilsētu un Mārkalnes, Alsviķu, Jaunlaicenes un Veclaicenes pagastiem, kā arī Igaunijas Veru apriņķa Reuges pagastu (agrāk Hānjas un Miso pagastiem).

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Dūņupīte, Vaidava.

Ezeri 
Alūksnes ezers, Murāta ezers, Vaidavas ezers.

Vēsture 

1935. gadā Valkas apriņķa Ziemera pagasta platība bija 94,3 km² un tajā dzīvoja 1630 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Māriņkalna un Ziemera ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Ziemera ciems ietilpis Alūksnes apriņķī (1946-1949), tad Alūksnes (1949-1962; 1967-2009) un Gulbenes (1962-1967) rajonos. Ziemera ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Māriņkalna ciemu, 1958. gadā padomju saimniecības «Alūksne» teritoriju pievienoja Mārkalnes ciemam, 1961. gadā Ziemera ciemam pievienoja Alūksnes ciema kolhoza «Straume» teritoriju, 1977. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Alūksnes pilsētai. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Ziemeru pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Alūksnes novadā.

Pieminekļi 
 Nr. 229.: Baltkauļu senkapi - pie bij. Baltkauļiem un bij. Ķikutiem	
 Nr. 230.: Kalnmeijeru senkapi (Miroņkalns) - pie Kalnmeijeriem un Niedrītēm	
 Nr. 231.: Semeiku senkapi (Zviedru kapi) - pie Semeikām	
 Nr. 233.: Zamanu senkapi - pie Zamaniem pie Vaidavas upes tilta	
 Nr. 234.: Spieķu senkapi - starp Spieķiem un Gailīšiem pie Spieķu ezera					
 Nr. 2710.-2725.: Ziemera muižas apbūve (Semershof, 18. gs. b.-19.gs. 1.p.) - kungu māja, mežkunga un mežsarga dzīvojamās mājas (2), pārvaldnieka māja, kalpotāju māja, kalpu mājas (3), kambaris, klēts, kūtis (2), lielā kūts ar uzbrauktuvi (1823), magazīna, rija, stallis, ūdenstornis, pagrabs, parks

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Māriņkalns (pagasta centrs), Vengerski, Ziemeri, Blūmji, Gobas, Bieranti, Garoži, Griguļi, Ratenieki, Stāmeri, Strautiņi, Šķērsti, Šļukums.

Cilvēki 
 Kārlis Egle (1881–1974), literatūrzinātnieks, mācījās pagastskolā Kaktiņos; 
 Teodors Paulovics (1912–1971), gleznotājs, dzimis Poliešos 
 Miervaldis Paulovics (1943), tekstilmākslinieks, dzimis Poliešos; 
 Jānis Anerauds (1924–2010), rakstnieks, bērnību pavadījis Skrejās; 
 Modris Melzobs (1927–2014) , farmakologs, dzimis Melzobos; 
 Gunārs Selga (Gunārs Zaķis, 1929–1986), dzejnieks, dzimis Dravniekos; 
 Jānis Blūms (1936–1986), skaņu režisors, dzimis Melderkalnā; 
 Jēkabs Raipulis (1939), ģenētiķis, dzimis Stiebriņos; 
 Dace Markus (1950), valodniece, dzimusi Kaktiņos.

Saimniecība 
Ziemera pagasta Vengerskos atrodas olu un vistas gaļas ražošanas uzņēmums SIA "Alūksnes putnu ferma" (agrāk SIA "Vistako"), kas bija iekārtots 1960. gados būvētā putnu fabrikā, bet pēc modernizācijas 2017. gadā kļuva par otru pēc apjoma lielāko olu ražotāju Latvijā.

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces un piezīmes 

Vidzeme
Alūksnes novada pagasti
Bērzkalnes pagasts

Bērzkalnes pagasts ir viena no Balvu novada administratīvajām teritorijām tā vidienē. Robežojas ar sava novada Balvu, Kubulu, Vīksnas, Lazdulejas, Vectilžas, Kupravas, Susāju, Medņevas un Rugāju pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Ūdensteces 
Bolupe, Dobupe, Kārnīte, Rūbežupe, Sūcene, Vārniene.

Ūdenstilpes 
Pērkonu ezers.

Purvi
Klēģera pūrs, Lielais pūrs, Mūravas pūrs, Ploskīnes pūrs

Dabas aizsardzība
Pagasta teritorijā atrodas daļa no dabas lieguma Stompaku purvi.

Vēsture 
1945. gadā Abrenes apriņķa Balvu pagastā izveidoja Ploskenas ciema padomi. Balvu rajona Ploskenas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Vistusalas ciemu un Balvu ciema kolhoza «Strana Sovetov» teritoriju, bet kolhoza «Progress» teritoriju pievienoja Kraukļu ciemam. 1961. gadā padomju saimniecības «Balvi» teritoriju pievienoja Balvu ciemam, 1977. gadā pievienoja daļu Balvu ciema teritorijas. 1989. gadā Ploskenas ciemu pārdēvēja par Bērzkalnes ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Bērzkalnes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Balvu novadā.

Pieminekļi 
 Nr. 243.: Moziņķu senkapi (Kara kapi)	- Moziņķos,	
 Nr. 244.: Mežariju senkapi (Kara kapi) - pie Mežariju kapsētas,	
 Nr. 245.: Silakrogu viduslaiku kapsēta - Silakrogā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Bērzkalne (pagasta centrs), Aizpurve, Auzāji, Brieževa, Brūklāji, Burčeva, Dubļava, Elkšņeva, Lazdukalns, Lielmežnieki, Moziņki, Mūrava, Ploskena, Rubeņi, Silakrogs, Vistusala.

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Balvu novada pagasti
Krišjāņu pagasts

Krišjāņu pagasts ir viena no Balvu novada administratīvajām teritorijām tā dienvidos. Robežojas ar sava novada Bērzpils un Tilžas pagastiem, Ludzas novada Salnavas pagastu un Rēzeknes novada Nautrēnu un Gaigalavas pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Dūkšupe, Iča, Ķeiba, Mežupe, Nūvozine, Siļtine, Tilža, Vakša.

Vēsture 
1945. gadā Abrenes apriņķa Tilžas pagastā izveidoja Krišjāņu ciema padomi. Krišjāņu ciems ietilpis Viļakas apriņķī (1945-1949), Kārsavas (1949-1962) un Balvu (pēc 1962. g.) rajonos. 1954. gadā Krišjāņu ciemam pievienoja likvidēto Krampiņu ciemu, 1955. gadā kolhoza «Plēsums» teritoriju pievienoja Beļavas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Krišjāņu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Balvu novadā.

Pieminekļi 
 Nr. 260.: Krišjāņu senkapi (Kara kapi) - Krišjāņu centrā
 Nr. 2852.: Krišjāņu krogs ar saimniecības ēku	- Krišjāņos (19. gs. b.)
 Nr. 2853.: Putrānu kapu kapliča - Putrānu kapos (19. gs. b.).

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Krišjāņi (pagasta centrs), Krampiņas, Mežupe, Naglīši, Putrāni, Purviņas, Runcene, Vakšenieki, Vītoli, Zeltupe, Žogi.

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces

Skatīt arī 
 Krišjāņu baznīca

Latgale
Balvu novada pagasti
 
Tilžas pagasts
Mīvahdns

Mīvahdns (arī Mīvatns; ) ir sekls, aizaugošs ezers Īslandes ziemeļu daļā, aktīvas vulkāniskās darbības zonā, netālu no Krāvlas vulkāna. Pēc platības piektais lielākais ezers Īslandē. Ezera nosaukums cēlies no knišļiem, kas ezera apkaimē dzīvo lielā skaitā: mý — ‘knislis’, vatn — ‘ezers’. Ezers un ap to esošie mitrāji ir putniem, jo īpaši pīlēm nozīmīga vieta. Ezers un tā izteka Lahsau ir bagāti ar zivīm. Nereti Mīvahdna nosaukums tiek attiecināts ne tikai uz ezeru bet plašāku apkaimi ap to. Ezers un tā apkārtējā ainava kopš 1974. gada iekļauti dabas aizsargājamā teritorijā. Auglīgākā saldūdens sistēma Īslandē.

Ezers radies bazalta lavas izvirdumā pirms aptuveni 2300 gadiem un ezera apkaimes ainavā dominē vulkānisku procesu radītas ģeomorfoloģiskās formas, tai skaitā pseidokrāteri, lavas pīlāri. Vietām šādi lavas pīlāri stāv arī ezerā (Höfði). Ezeru iedala divās daļās — Idrivloi (Ytriflói) un Sidrivloi (Syðriflói).

Ezera pieteci veido ar barības vielām (fosfors) bagāti avoti un tajā dzīvo liels skaits ūdens kukaiņu (Chironomidae un Cladocera), kas piesaista ezeram putnus, jo sevišķi pīles. Ezerā ļoti lielā skaitā ligzdo 13 sugu pīles — gan Ziemeļamerikas sugas, gan arī Eiropas sugas. Ezera apkaimes iedzīvotāji kopš seniem laikiem vāc pīļu olas, un jau kopš seniem laikiem pastāv tradīcija atstā ligzdā vismaz četras olas. 1975. gadā nodibināta Mīvahdna ornitoloģiskā izpētes stacija.

Kopš 2000. gada vasarā tiek organizēts maratons ap ezeru.

Atsauces

Ārējās saites 
 Ģeoloģiskā karte
 Mīvatna apraksts (angliski)
 Seismiskā aktivitāte Mīvatna apkaimē
 Attēli
 Attēls

Islandes ezeri
Hors (dievs)

Hors ir viens no ēģiptiešu dievu triādes, kurā ietilpst viņa māte Izīda un viņa tēvs Ozīriss. Šie dievi attēlo nāves un atdzimšanas ciklu. Pēc sava ienaidnieka Seta uzvaras viņš kļuva par Ēģiptes valdnieku. Hora acs ir viens no Senās Ēģiptes svarīgākajiem simboliem.

Skatīt arī
 Acs simbolika

Ārējās saites 

Saules dievi
Ēģiptiešu dievi