joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Maksims Mirnijs

Maksims Mirnijs (, dzimis 1977. gada 6. jūlijā, Minskā) ir baltkrievu tenisists.

Savas karjeras laikā viņš ir uzvarējis 35 dubultspēļu turnīros, tai skaitā, divreiz ASV Atklātajā čempionātā, kā arī divreiz Francijas Atklātajā čempionātā. Dubultspēļu ATP reitingā viņš ir atradies pirmajā vietā. Visbiežāk Makss ir spēlējis pārī kopā ar indieti Mahešu Bupatī vai zviedru Jonasu Bjerkmanu.

Trīs reizes Mirnijs uzvarējis arī jauktajās dubultspēlēs. 1998. gadā viņš uzvarēja divos Grand Slam, spēlējot kopā ar amerikānieti Serenu Viljamsu, bet 2007. gada ASV Atklātajā čempionātā viņš triumfēja, turnīru aizvadot kopā ar savu tautieti Viktoriju Azarenku.

2003. gada 17. februārī Makss izcīnīja savu vienīgo ATP turnīra vienspēļu titulu Roterdamā. Tiesa, 2003. gada augustā ATP reitingā viņš arī ieņēma savu karjeras augstāko - 18. - vietu. Vimbldonā viņš ir trīs reizes sasniedzis vienspēļu turnīra 4. kārtu, bet 2002. gada ASV Atklātajā čempionātā viņš sasniedza ceturtdaļfinālu.

ATP Masters fināli

Zaudējumi

Ārējās saites 

1977. gadā dzimušie
Baltkrievijas tenisisti
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Minskā dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki tenisā
Sieviešu tenisa asociācija

WTA jeb Sieviešu tenisa asociācija () tika dibināta 1973. gadā. Tā organizē lielāko daļu sieviešu tenisa turnīru. Tā organizē sieviešu tenisa tūri — WTA Tour.

WTA Tour 
Pašreizējais WTA tūres iedalījums tika ieviests 2009. gadā. Pirms tam, neskaitot Grand Slam turnīrus, bija četras turnīru kategorijas: deviņi 1. kategorijas turnīri, četrpadsmit 2. kategorijas turnīri, astoņpadsmit 3. kategorijas turnīri, kā arī trīspadsmit 4. kategorijas turnīri.

Pašlaik WTA tūri veido:
 Četri Grand Slam turnīri;
 Sezonas noslēguma turnīrs WTA Finals (2015. gadā tika izveidots otrs noslēguma turnīrs WTA Elite Trophy nākamajām pēc ranga tenisistēm, kas neiekļūst WTA Finals);
 Premier kategorijas turnīri:
 Premier Mandatory — četri turnīri, kas tiek aizvadīti kopā ar vīriešu ATP tūres turnīriem Indianvelsā, Maiami, Madridē un Pekinā;
 Premier 5  — pieci turnīri, kas tiek aizvadīti  Dohā/Dubaijā, Romā, Monreālā/Toronto, Sinsinati un Uhaņā;
 Premier  — 12 turnīri sezonas laikā;
 International turnīri (32).

2012. gadā tika izveidota WTA 125K sērija, kas ir nākamais zemākais līmenis pēc WTA tūres. Reitinga punktus var iegūt arī dažādos ITF organizētajos turnīros. Pirms 2016. gada reitinga punktus piešķīra arī olimpiskajās spēlēs.

Skatīt arī 
 WTA ranga pirmo numuru saraksts
 Tenisa profesionāļu asociācija

Ārējās saites
SIM karte

SIM karte () ir viedkarte, ko parasti izmanto GSM mobilo (vai citu mobilo) telefonu operatori, pakalpojumu sniedzēji, kas ir unikāli identificēta.

Tas ļauj pakalpojuma sniedzējam atpazīt pakalpojuma lietotāju un piegādāt tam nepieciešamos pakalpojumus. 

SIM karte tiek kodēta un aizsargāta ar vairākām atslēgām. Parasti: PIN1, PIN2, PUK1, PUK2. Katra koda kļūdaina pēc kārtas ievadīšana ir limitēta. 

Ievadot kļūdainus kodus pieejai SIM kartes informācijai vairāk reizes, nekā kartē ir atļauti mēģinājumi, tā tiek bloķēta.

SIM karte sastāv ne tikai no datiem, bet faktiski ir minidators, kas salīdzinoši labi aizsargāts.

Fizisko SIM karšu formāti 

SIM kartes gadu gaitā kļuvušas mazākas, funkcionalitāte ir neatkarīga no formāta. Pilna izmēra SIM kartēm sekoja mini-SIM, micro-SIM un nano-SIM. Tiek izgatavotas arī iekārtās iemontētas SIM kartes.

Elektroniskā SIM karte 

2015. gada jūlijā Apple un Samsung paziņoja par notiekošām pārrunām ar telekomunikāciju kompāniju asociāciju GSMA par elektronisko SIM karšu ieviešanu.

Tradicionālās SIM kartes ir piesaistītas vienam sakaru pakalpojumu sniedzējam, un to nomainīt, nemainot arī SIM karti, šobrīd nav iespējams.

Atsauces

Skatīt arī 
 Viedkarte
 Mobilais paraksts
 IMEI

Mobilie telefoni
Harisbērga

Harisbērga (), pazīstama arī kā Harisburga, ir pilsēta ASV, Pensilvānijas štata administratīvais centrs. 2008. gadā pilsētā dzīvoja  iedzīvotāju.

Pilsēta nosaukta par godu lieltirgotājam Džonam Harisam ().

Ārējās saites 

Pensilvānijas pilsētas
ASV štatu administratīvie centri
Rafaels Benitess

Rafaels "Rafa" Benitess Maudess (; dzimis  Madridē, Spānijā) ir spāņu futbola treneris un bijušais spēlētājs. Līdz 2022. gadam bija Anglijas Premjerlīgas komandas Everton galvenais treneris.

Trenera karjera 
Trenera karjeru sāka Madrides "Real" kluba sistēmā ar jauniešu komandām un kluba dublieru komandu Castilla. 1995. gadā kļuva par Real Valladolid galveno treneri. Vēlāk strādāja ar citiem Spānijas klubiem Osasuna, Extremadura, Tenerife un Valencia. Ar Valencia divas reizes kļuva par Spānijas čempionu (2002. un 2004. gadā) un 2004. gadā izcīnīja UEFA kausu. No 2004. līdz 2010. gadam vadīja Anglijas Premjerlīgas klubu Liverpool. 2005. gadā kļuva par UEFA Čempionu līgas uzvarētāju. 2006. gadā ar Liverpool uzvarēja FA kausā. 2010. gadā bija Milānas "Internazionale" galvenais treneris, uzvarot FIFA Klubu Pasaules kausā.

2012.—2013. gada sezonā bija galvenā trenera pienākumu izpildītājs Chelsea. Ar šo klubu kļuva par UEFA Eiropas līgas uzvarētāju. Vēlāk vadīja Itālijas klubu Napoli, vienreiz uzvarot Itālijas kausa izcīņā. 2015.—2016. gada sezonā bija Madrides "Real" galvenais treneris. No 2016. līdz 2019. gadam strādāja ar Newcastle United. 2017. gadā uzvarēja otrajā pēc līmeņa Anglijas līgā Championship. 2019. gada jūlijā kļuva par Ķīnas kluba Dalian Yifang galveno treneri. 2021. gada jūnijā tika apstiprināts par Anglijas Premjerlīgas kluba Everton galveno treneri. Tomēr pēc neapmierinošiem komandas rezultātiem jau 2022. gada janvārī tika atbrīvots no galvenā trenera amata Evertonas klubā.

Atsauces

Ārējās saites 

1960. gadā dzimušie
Madrides apgabalā dzimušie
Spānijas futbola treneri
Spānijas futbolisti
Lourensijs

Lourensijs ir ķīmiskais elements ar simbolu Lr un atomskaitli 103. Ķīmisko elementu periodiskajā tabulā tas pieder pie aktinīdiem, kā arī ir transurāna elements. Lourensiju var iegūt kodolsintēzē, bombardējot kalifornija atomus ar bora kodoliem. Pirmie lourensija atomi iegūti 1961. gadā Kalifornijas Universitātes Radiācijas laboratorijā. Elements nosaukts par godu ciklotrona izgudrotājam Ernestam Lorensam.

Šim elementam pašlaik nav praktiska pielietojuma vai cita ekonomiska nozīme.

Izotopi 
Dabā lourensijs nav sastopams. Ir iegūti lourensija izotopi, kuru masas skaitlis ir no 251 līdz 266. Stabilākais izotops ir lourensijs-262, kuram pussabrukšanas periods ir aptuveni 4 stundas.

Vēsture 

Pirmie lourensija atomi iegūti 1961. gadā Kalifornijas Universitātes Radiācijas laboratorijā. To paveica zinātnieku grupa, kurā strādāja Alberts Giorso (Albert Ghiorso), Tornbjerns Sikelands (Torbjørn Sikkeland), Elmons E. Laršs (Almon E. Larsh) un Roberts M. Latimers (Robert M. Latimer). Par veiksmīgu elementa sintēzi viņi paziņoja .

 252Cf + 11B → 263Lr* → 258Lr + 5n

Elements nosaukts par godu ciklotrona izgudrotājam Ernestam Lorensam. Tā sākotnējais ķīmiskais simbols bija Lw, bet 1963. gadā simbols tika mainīts uz pašreizējo, tas ir, uz Lr. Pilnībā IUPAC ķīmiskā elementa nosaukumu apstiprināja 1994. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

Ķīmiskie elementi
Aktinīdi
UEFA Eiropas līga

UEFA Eiropas līga (agrāk saukta par UEFA kausu) ir gadskārtējas futbola sacensības Eiropas futbola klubiem, ko organizē UEFA kopš 1971. gada. Tas ir otrs nozīmīgākais turnīrs starp Eiropas klubiem aiz UEFA Čempionu līgas. Turnīram klubi kvalificējas savu nacionālo līgu un kausu ietvaros.

Iepriekš saukts par UEFA kausu, saistībā ar formāta maiņu turnīrs kopš 2009. gada jūnija tiek saukts par Eiropas līgu. UEFA vēstures ierakstu kontekstā Eiropas līga un UEFA kauss tiek uzskatīti par vienu un to pašu turnīru, nosaukuma maiņu uztverot tikai kā zīmola izmaiņas.

Turnīrs aizstāja Starppilsētu gadatirgu kausu, tomēr UEFA vēstures ierakstu kontekstā Starppilsētu gadatirgu kauss netiek atzīts kā tiešs priekštecis UEFA kausam. 1999. gadā tika likvidēts UEFA Kausu ieguvēju kauss un apvienots ar UEFA kausu. 2005./2006. gada sezonā turnīram pirms izslēgšanas kārtām tika pievienota grupu turnīra fāze. 2009. gada struktūrā tika iekļauts UEFA Intertoto kauss, radot paplašinātu turnīra formātu ar plašāku grupu turnīra fāzi un mainītiem kvalifikācijas kritērijiem. Sevilla FC ir panākumiem bagātākais klubs turnīra vēsturē ar 6 tituliem. Pašreizējie kausa ieguvēji ir Vācijas klubs Frankfurtes "Eintracht", kas finālā 2022. gada 18. maijā pēcspēles 11 metru sitienos uzvarēja Glāzgovas "Rangers" no Skotijas.

Vēsture 

UEFA kausu pirmoreiz izcīnīja 1971./72. gada sezonā, kad uzvarēja Anglijas komanda Totenhemas "Hotspur". 1975. gadā tika atcelts no Starppilsētu izstāžu kausa mantotais noteikums, ka var piedalīties tikai viens klubs no pilsētas. Anglijas klubs Liverpūles "Everton" bija izcīnījis ceturto vietu Anglijas līgā un varēja kvalificēties, bet traucēja tas, ka viņu konkurenti Liverpool FC arī bija kvalificējušies, izcīnot otro vietu. "Everton" apelēja pie UEFA, sakot, ka ierobežojums ir negodīgs anahronisms, un noteikumi tika mainīti.

Turnīrā tradicionāli piedalījās valstu čempionātu otrās vietas ieguvēji, bet 1999. gadā tas tika apvienots ar UEFA iepriekšējo otrā līmeņa turnīru Kausu ieguvēju kausu. Kopš tā brīža turnīram kvalificējās arī nacionālo kausu ieguvēji. Tāpat turnīrā varēja piedalīties komandas, kuras zaudēja trešajā UEFA Čempionu līgas kvalifikācijas kārtā, kā arī grupu turnīra trešās vietas ieguvēji. Turnīrā piedalīties tika uzaicinātas arī trīs godīgu spēli pārstāvošas komandas, vienpadsmit UEFA Intertoto kausa uzvarētāji un dažu atsevišķu valstu līgas kausa ieguvēji.

Uzvarētāji iegūto kausu var gadu glabāt savā īpašumā. Pēc kausa atdošanas UEFA, klubs var paturēt oriģinālā kausa kopiju četru piektdaļu izmērā. Noteikumi nosaka, ka klubam tiek piešķirta oriģinālā balva, ja tas trīs reizes pēc kārtas vai piecas reizes ir ieguvis šo kausu. Tas līdz šim vēl nav noticis.

UEFA kausu, nacionālo līgu un kausu vienā sezonā ir izdevies izcīnīt četrām komandām — Gēteborgas IFK (1982), Stambulas "Galatasaray" (2000), FC Porto (2003) un Maskavas "CSKA" (2005).

Kopš 2009./2010. gada sezonas turnīrs tiek saukts par UEFA Eiropas līgu. Tajā pašā laikā UEFA Intertoto kauss tika pārtraukts un iekļauts jaunajā Eiropas līgā.

Uzvarētāji un finālisti

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa
Sarkanā krāsa

Sarkanā krāsa jeb vienkārši sarkans ir krāsa, kura ir redzamās gaismas daļa un tās viļņa garums ir aptuveni no 620 līdz 740 nm. Sarkanzaļzilā (RGB) krāsu modelī tā ir viena no trim gaismas pamatkrāsām. Arī tēlotāja mākslā kopā ar zilo krāsu un dzelteno krāsu tā ir viena no pamatkrāsām. Sarkanā krāsa simbolizē vīrišķību, sauli, uguni, mīlestību, karalisko varu, drosmi, uzvaru un kaisli, kā arī asinis, tātad dzīvības un naida krāsa.

Etimoloģija 
Vārds ‘sarkans’ ir radies no vārda ‘sarks’, bet tā kā tas skan līdzīgi kā vārds ‘sargs’, laika gaitā ir izzudis. Pirms tam cēlies no baltu pirmvalodas vārda *sark- (norāda uz darbības vārdu ‘sarkt’), bet vēl pirms tam uz indoeiropiešu pirmvalodas vārdiem *ser- un *sar- (apzīmēja sarkanu un rozā). Lietuviešu valodā vārds sárkanas ir apvidvārds un nozīmē ‘spilgts, dzidrs, košs; sārts’.

Kultūrā 
Sarkanā krāsa simbolizē vīrišķību, sauli, uguni, mīlestību, karalisko varu, drosmi, uzvaru un kaisli, kā arī asinis, tātad dzīvības un naida krāsa.

Antīkajā kultūrā sarkans pasargāja no briesmām. Ēģiptē sarkans ir ļaunuma, iznīcības simbols (kvēlojošs tuksnesis). Bet Lejasēģiptē sarkanai krāsai bija arī pozitīva nozīme kā faraona varas simbolam. Romiešiem sarkans ir arī varas simbols - imperatoru, augstmaņu un karavadoņu krāsa.

Romiešu līgavas nēsāja sarkanu plīvuru (“flammeum”), kas simbolizē mīlestību un auglību. Sarkano bieži izmantoja augstākie tiesneši, baznīcas kardināli (mocekļu asinis), viduslaikos - bende.

Sarkanās krāsas simbolika saistās arī ar elles uguns iznīcinošo varu, neapvaldītām vēlmēm, kaislībām - sarkanā tērpies sātans, Babilonijas netikle. Alķīmijā tā ir Filozofu akmens krāsa. Sarkana ir arī signālkrāsa, tā aicina ceļā, uz jaunu dzīvi. Sarkana krāsa ir arī revolūcijas, īpaši komunistiskās vai sociālās, karoga krāsa.

Zinātnē 
Sarkanās krāsas uztveri izraisa acs garo viļņu jūtības vālītes. Tās viļņa garums ir no 620 līdz 740 nm. Elektromagnētiskie viļņi ar lielāku viļņa garumu ir infrasarkanais starojums, kuru ar neapbruņotu aci nevar novērot, bet ar mazāku viļņa garumu — citas redzamās gaismas krāsas, sākot ar oranžo krāsu. Galvenā teorija, kāpēc primātiem ir attīstīta sarkanās krāsas redze, ir tāda, ka tas ļauj atšķir nogatavojušos augļus no nenobriedušajiem augļiem.

Sarkanā krāsa ir viena no trim sarkanzaļzilā krāsu modeļa krāsām. Sajaucot sarkano krāsu kopā ar zilo un zaļo krāsu var iegūt jebkuru citu spektra krāsu un tās toni. Šo principu izmanto tehnoloģijās, piemēram, lai veidotu krāsainu attēlus monitoros vai televīzijā.

Toņi

Atsauces

Ārējās saites 

 

Krāsas
Karloss Moija

Karloss Moija (, dzimis , Spānijā) ir bijušais spāņu tenisists. Viņš ir 1998. gada Francijas Atklātā čempionāta uzvarētājs, bet 1999. gadā divas nedēļas viņš atradās pirmajā vietā ATP reitingā. 2010. gadā beidza profesionāla tenisista karjeru.

Karjeras statistika

Grand Slam fināli

Uzvaras

Zaudējumi

ATP Masters fināli

Uzvaras

Zaudējumi

Ārējās saites 

1976. gadā dzimušie
Baleāru Salās dzimušie
Spānijas tenisisti
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Dāniels Bernulli

Dāniels Bernulli (, dzimis , miris ) bija šveiciešu matemātiķis, fiziķis, viens no gāzu kinētiskās teorijas, hidrodinamikas un matemātiskās fizikas pamatlicējiem. Viens no Bernulli dzimtas pārstāvjiem. 
Strādājis Pēterburgā (1725-1733), pēc tam fizioloģijas un mehānikas profesors Bāzelē. Izvedis hidrodinamikas pamatvienādojumu (Bernulli vienādojums), izveidojis gāzu kinētisko teoriju, kā arī Bernulli metodi algebrisko vienādojumu atrisināšanai.

Dzīvesgājums 
Dzimis Groningenē, Nīderlandē. Studējis medicīnu, filosofiju un loģiku Heidelbergas, Strasbūras un Bāzeles universitātē.

1725. gadā kopā brāli Nikolaju devās uz jauno Krievijas impērijas galvaspilsētu Pēterburgu, kur ķeizarienes Katrīnas I valdīšanas laikā nodarbojās ar medicīnas pētījumiem tur nodibinātajā Pēterburgas zinātņu akadēmijā. Pēc brāļa nāves pārgāja strādāt matemātikas katedrā (1728). Ķeizarienes Annas valdīšanas laikā Bernulli atgriezās Bāzelē (1733), kur uzrakstīja savu galveno darbu "Hidrodinamika" (1738).

Miris 1782. gadā Bāzelē.

Ārējās saites 

 universityscience.ie

Groningenas provincē dzimušie
Šveices matemātiķi
Šveiciešu fiziķi
Latīņu valodā rakstošie
StarCraft II

StarCraft II ir Blizzard Entertainment reāllaika stratēģijas datorspēle un Starcraft sērijas turpinājums. Par tās izstrādi tika paziņots 2007. gada 19. maijā Seulā, Dienvidkorejā. Spēle izdota , lai gan daudzspēlētāju demontrācija bija pieejama BlizzCon 2007. BlizzCon 2008 tika paziņots, ka StarCraft II būs triloģijā, sastāvot no spēles, kas tiks izlaista vēlāk un tās divi papildinājumi Wings of Liberty, Heart of the Swarm un Legacy of the Void. Starcraft II ir izstrādāts Windows XP, Windows Vista, un Mac OS X operētājsistēmām.

Starkraft II - ir viena no vispopulārākajām stratēģijām – spēle pasaulē . Šo spēli spēlē vairāki miljonu spēlētāju visā pasaulē.
Starkraft II - tā ir spēle par nākotnes karu. Starkraftā II ir trīs rases - tirāni, zergi un protosi.
Tirāni - tie ir cilvēki. Viņiem nav cīnītāju tuvcīņās.
Zergi - saprātīgas kukaiņveidīgas būtnes. Ir daudz tuvcīņu kaujinieku.
Protosi - mehāniskas vai organiskas kaujas vienības. Ir tikai nedaudz tuvcīņu kaujinieki.

Starkraftā II ir divu veidu spēles: kampaņa un tīkla spēle.
Var piedalīties arī turnīros.
Starkraftā II ir divi sižeti, uzņēmuma “Bllizard” izstrādātāji, tagad pabeidz trešo (pēdējo) šīs stratēģijas sižetu. Katrā kampaņas spēlē sižets tiek risināts tālāk. Pirmajā Starkraftā Sāru Kerrigan nodod līdzgaitnieki un viņu inficē ar Zergan vīrusu, līdz ar to viņa kļūst par Asmeņu karalieni. 
Otrajā Starkraftā Džims Reinors cenšas pārtaisīt Sāru atkal veselu (tā ir tirānu spēle).
Otrajā kampaņa, kad karaliene ir atriebusies, viņa atkal kļūst par Asmeņu karalieni. 
Izrādās, ka viņas plānus grib izjaukt ne tikai tirāni, bet arī jocīgas būtnes – hibrīdi (spēle par zergiem).
2015. gadā iznāks trešā kampaņa par protosiem. Tur protosi cīnīsies ar hibrīdiem.

Tīkla spēli var spēlēt: 1 pret 1, 2 pret 2, 3 pret 3, 4 pret 4 (spēlētājs var būt draugs, svešs vai arī dators).
Spēlē var piedalīties turnīros un reitinga spēlēs. Ir pašveidotas spēlētāju kartes, kuras var atrast spēlētavā (vispopulārākā ir Bāžu kari).

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

Blizzard spēles
Mac OS X spēles
PC spēles
Reāllaika stratēģijas videospēles
StarCraft
Alvasetes "Balompie"

Alvasetes "Balompie" ir Spānijas futbola klubs, kas dibināts  un ir bāzēts Alvasetē. Pašlaik tas spēlē Spānijas Otrajā divīzijā.

Sasniegumi 
 Otrā divīzija
 Čempioni (1): 1990–91
 Otrā B divīzija
 Grupas uzvarētāji (3): 1989–90, 2013–14, 2016–17

Atsauces

Ārējās saites 

 

Spānijas futbola klubi
Jurijs Jehanurovs

Jurijs Jehanurovs (; dzimis , Belkačos, Krievijā) ir Ukrainas politiķis, kurš ir bijis premjerministrs no  līdz . Kopš 2007. gada viņš ir Ukrainas Aizsardzības ministrs Jūlijas Timošenko valdībā.

Ārējās saites 

1948. gadā dzimušie
Ukrainas premjerministri
Sahā dzimušie
Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
Fascioloze

Fascioloze () ir invāzijas slimība, ko ierosina plakantārpu tipa sūcējtārpu klases parazīts aknu fasciola (Fasciola hepatica); viena no helmintozēm. Latvijā aknu fasciolas ļoti izplatītas govīm un aitām. Aknu fasciolas dzimumgatavie indivīdi (2—3 cm gari, 1 cm plati sūcējtārpi) parazitē dzīvnieku, atsevišķos gadījumos cilvēku aknu žultsvados, retāk plaušās. Parazīts ir hermafrodīts. Tas producē olas, kas no invadētā dzīvnieka vai cilvēka aknām ar žulti nokļūst zarnās un tālāk ar izkārnījumiem izdalās ārējā vidē. Mitrās vietās, piemēram, purvainās ganībās, no olas izšķiļas kāpurs — miracīdijs, kas ieurbjas mazajā dīķgliemezī (Calba truncatula), kur pārdzīvo vairākas attīstības stadijas un savairojas. Pēc zināma laika jauni kāpuri atbrīvojas no mazā dīķgliemeža un brīvi peld pa ūdens virsu vai piestiprinās pie zāļu stiebriem, pēc tam pārklājas ar cietu apvalku (iecistējas) un ilgāku laiku saglabā dzīvotspēju. Ja kopā ar ūdeni vai zāļu stiebriem tos norij dzīvnieks, tā aknu žultsvados attīstās pieaugušas aknu fasciolas. Tā var invadēties arī cilvēks. Aknu fasciolu kustības un vielmaiņas produkti cilvēkam var radīt dažādus aknu bojājumus: iekaisumu, sastrutojumu, žultsvadu aizsprostojumu, aknu audu atrofiju utt. Novērojamas saindēšanās pazīmes, anēmija, novājēšana, tūska. Diagnoscē, izkārnījumos vai divpadsmitpirkstu zarnas saturā atrodot parazīta olas. Aknu fasciolu olas cilvēka izkārnījumos ne vienmēr liecina par saslimšanu; tās var konstatēt arī tad, ja uzturā lietotas ar aknu fasciolām invadēta dzīvnieka aknas. Šādos gadījumos izmeklēšana jāatkārto pēc 7 — 10 dienām, un šajā laikā nedrīkst ēst aknas. Fasciolozi ārstē ar hloksilu.

Profilakse 
Nekādām vajadzībām nedrīkst lietot nevārītu ūdeni no pļavās un ganībās esošiem grāvjiem, dīķiem, peļķēm. Nevēlams ir paradums košļāt zāļu stiebrus.

Ārējās saites 
 Populārā medicīnas enciklopēdija

Slimības
Iesnas

Iesnas () ir deguna dobuma gļotādas iekaisums. Iesnas var būt akūtas un hroniskas. īpaši nošķir vēl alerģiskās iesnas, vazomotoriskās jeb neirogēnās iesnas un ozēnu (smakojošās iesnas). Akūto iesnu cēlonis ir galvenokārt vīrusi, retāk streptokoki. stafilokoki, pneimokoki u.c.; veicinošs faktors — saaukstēšanās. Sākumstadijai raksturīga sausuma, karstuma, spiediena sajūta degunā, galvassāpes, šķaudīšana, asarošana, apgrūtināta elpošana caur degunu, ožas traucējumi, balss tembra maiņa. Vēlāk no deguna izdalās ļoti daudz ūdeņaina vai ūdeņaini gļotaina šķidruma, bet pašsajūta uzlabojas. Slimības beigu posmā izdalījumu daudzums samazinās un tie kļūst strutaini. Iesnas parasti ilgst 7—10 dienas. Akūtās iesnas sevišķi bīstamas zīdaiņiem, jo traucē zīšanu, kā arī var izraisīt vidusauss iekaisumu; infekcija var izplatīties arī uz balseni, bronhiem, plaušām. 

Ārstēšana. Sākumā lieto sviedrēšanās vai t pazeminātājus līdzekļus, kā arī karstas kāju peldes, sinepju plāksterus uz pēdām, degunā pilina asinsvadu sašaurinātājus līdzekļus. Komplikāciju gadījumā lieto antibiotikas. Profilaksē galvenais ir norūdīšanās.

Hroniskās iesnas iedala vienkāršajās jeb katarālajās, hipertrofiskajās jeb hiperplastiskajās (raksturīga deguna gļotādas sabiezēšana) un atrofiskajās (deguna gļotāda kļūst plāna). Cēloņi — neizārstētas akūtās iesnas, pastāvīgi mehāniski, ķīmiski vai termiski kairinātāji, deguna un deguna blakusdobumu slimības (piem., deguna starpsienas izliekums), adenoīdi, alkohola lietošana, smēķēšana, dažādas iekšējo orgānu (plaušu, nieru u.c.), kā arī sirds un asinsvadu slimības. Hroniskajām iesnām raksturīgi pastāvīgi izdalījumi no deguna, apgrūtināta elpošana caur degunu, ožas un dzirdes traucējumi. Organisma vispārējais stāvoklis apmierinošs. Hronisko iesnu diagnozi un ārstēšanu var noteikt tikai ārsts otorinolaringologs. Ārstēšana atkarīga no hron. iesnu formas un ir dažāda — medikamentoza, pusķirurģiska (piem., gļotādas piededzināšana) vai ķirurģiska. Alerģiskās iesnas izraisa dažādas ieelpotās vielas (putekļi, medikamenti u.c.). Parasti tās rodas cilvēkiem, kuriem ir nosliece uz alerģiskām reakcijām. Alerģiskās iesnas ir lēkmjveidīgas, ar ūdeņainiem izdalījumiem, šķaudīšanu, apgrūtinātu elpošanu caur degunu. Ārstēšana. Ja ir zināms alergēns, var pamazināt organisma jutību, izmantojot no alergēna pagatavotu ekstraktu. Ja alergēns nav zināms, organisma pārmērīgo jutību novērš ar dažādiem medikamentiem. Vazomotoriskās jeb neirogēnās iesnas biežāk mēdz būt cilvēkiem ar nestabilu nervu sistēmu. Slimības pamatā ir organisma pastiprināta neadekvāta reakcija uz temperatūra vai laikapstākļu maiņu, pat garastāvokļa maiņu. Tās izpaužas lēkmjveidīgi. Lēkmes laikā deguna gļotāda zilgana, tūskaina. Ārstē, nostiprinot nervu sistēmu.

Ārējās saites 
 Iesnas| Medicīnas termins 
 Paņēmieni kā ārstēt iesnas (latviski)

Elpceļu slimības
Iekaisumi
Jānis Bebris

Jānis Bebris ( — ) bija Latvijas futbolists, Latvijas futbola izlases pamatvārtsargs 1930. gadu beigās. Pēc 2. pasaules kara viņš spēlēja Vācijā un Francijā. Bebris spēlēja arī hokeju Universitātes Sports komandā, kļūstot par divkārtēju Latvijas čempionu. Spēlējis arī hokeju Rīgas "Unions" komandā, uzbrucēja pozīcijā. Viņš aizvadīja arī vairākas spēles Latvijas hokeja izlasē.

Biogrāfija 

Bebris futbolista karjeru uzsāka 16 gadu vecumā. Trauslā auguma dēļ viņu izvēlēja par komandas vārtsargu. Spēlējot Unions Rīga sastāvā, Bebris piesaistīja valsts izlases vadības uzmanību. Drīz pēc tam viņš pārcēlās uz spēcīgāku Rīgas klubu - Rīgas Vilki. Bebris debitēja izlasē 18 gadu vecumā spēlē pret Lietuvas izlasi Baltijas kausā. Turpmākajos gados Bebris ar Hariju Lazdiņu no Liepājas "Olimpija" bija vadošie vārtsargi Latvijas futbolā. Izlases sastāvā viņš aizvadīja 21 spēli.

Bebris spēlēja Vilkos līdz klubu 1940. gadā likvidēja, 1941. gadā viņā spēlēja RDKA Riga. 2. pasaules kara laikā Bebris bija spiests iestāties vispirms Sarkanajā Armijā 1941. gadā, bet, nonācis vācu armijas gūstā, pievienoties otrai pusei.

Pēc kara Bebris nonāca Vācijā kur viņš divas sezonas spēlēja TSV Schwaben Augsburg sastāvā Oberliga Süd, aizvadot 53 līgas spēles.

1948. gadā Bebris pārcēlās uz Franciju, kur viņš pievienojās RC Strasbourg. 1948./49. gadu sezonā Bebris aizvadīja 17 līgas spēles, viņa komandai ievietojoties cienījamā 6. vietā Ligue 1. Nākamajā sezonā viņš aizvadīja tikai vienu spēli, klubam ierindojoties 17. vietā un saglabājot vietu augstākajā līgā, tikai pateicoties profesionālā kluba SR Colmar likvidācijai. Šajā sezonā klubā spēlēja arī cits Latvijas futbolists — Aleksandrs Vanags. Pēc neveiksmīgās sezonas Bebris beidza savu spēlētāja karjeru. Viņš mira 1969. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

1917. gadā dzimušie
1969. gadā mirušie
Latvijas futbolisti
Latvijas hokejisti
Rīgas US spēlētāji
Latvijas čempioni hokejā
Strasbūras "Racing" spēlētāji
Hokejisti 1936. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Latvijas izlases futbolisti
Tu-154

Tu-154 ir trīs dzinēju reaktīva pasažieru un transporta lidmašīna, kas paredzēta vidēja tāluma reisiem. Tā tika izveidota PSRS pagājušā gadsimta sešdesmitajos gados, lai nomainītu citu PSRS populāru, bet tajā laikā jau novecojušu lidmašīnu, Tu-104. Pirmais Tu-154 prototipa lidojums notika 1968. gada 3. oktobrī. Laika posmā no 1968. līdz 2006. g. tika saražotas 935 lidmašīnas. Šobrīd ražošana notiek mazos apmēros rūpnīcā "Aviakor". Ražošanas pilnīga pārtraukšana tiek plānota 2010. gadā. Līdz tam tiek paredzēts vēl piecu lidmašīnu Tu-154M nodošana aviokompānijām.

Tu-154 šobrīd tiek masveidā norakstītas, bet to vietā, aviokompānijas iepērk Airbus un Boeing jaunās lidmašīnas. 

Lidmašīnas
Imhoteps

Imhoteps (dažreiz izrunāts kā Immutefs, Im-hoteps vai Li-em-hoteps) bija ēģiptietis, kas kalpoja trešās dinastijas faraonam Džoseram kā kanclers un saules dieva Ra priesteris Heliopolē. Viņš tiek uzskatīts par pirmo inženieri, arhitektu, ārstu vēsturē, kura vārds ir zināms.

Ārējās saites 
 
 

Senie ēģiptieši
Luiss Havjērs Garsija Sanss

Luiss Havjērs Garsija Sanss (, dzimis ), pazīstams vienkārši arī kā Luiss Garsija, ir spāņu futbolists. 2013. gadā viņš beidza savu profesionālā futbolista karjeru. Ar klubu Liverpool viņš ir ieguvis Čempionu līgas kausu.

Ārējās saites 

1978. gadā dzimušie
Katalonijā dzimušie
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Liverpool FC spēlētāji
Real Valladolid spēlētāji
Madrides "Atletico" spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
Tu-104

Tu-104 ir pirmā reaktīvā pasažieru lidmašīna Padomju Savienībā. Pasaulē - otrā, pēc angļu De Havilland Comet. Tā kā Comet lidmašīnu ekspluatācija tika pārtraukta (vairāku tobrīd neizprotamu katastrofu dēļ) uz laika posmu no 1956. līdz 1958. gadam, Tu-104 šajā laikā bija vienīgā reaktīvā lidmašīna pasaulē, kas veica regulāros pasažieru reisus. Tāpēc PSRS sauca Tu-104 par pirmo reaktīvo pasažieru lidmašīnu pasaulē.

Daudzas aviokonstruktora Andreja Tupoļeva pasažieru lidmašīnas tika veidotas uz militāro lidmašīnu bāzes. Tu-104 tika veidota uz reaktīvā bumbvedēja (Tu-16) bāzes. Pirmais Tu-104 prototipa lidojums notika 1955. gada 17. jūnijā. Bet nedaudz vairāk nekā pēc gada (1956. gada 15. septembrī) notika pirmais regulārais reiss.

Lai arī Tu-104 tika uzskatīta par Padomju civilās aviācijas flagmani (līdz parādījās Tu-134 un IL-62), tomēr tā arī bija visu laiku nedrošākā PSRS pasažieru lidmašīna. Arī Tu-104, tāpat kā De Havilland Comet, cieta vairākas neizprotamas katastrofas, tikai savādāka rakstura. Tu-104 tajā laikā neizprotamu iemeslu dēļ dažreiz kļuva nekontrolējama, strauji uzņemot augstumu, līdz zaudēja ātrumu un lidmašīna sāka strauji krist. 1958. gadā notika divas šāda veida katastrofas, tomēr PSRS atšķirībā no Lielbritānijas nepārtrauca savas lidmašīnas ekspluatāciju. Problēmas risinājums tika rasts, tomēr, arī par spīti tam, avāriju skaits nebija mazs. No visām saražotajām (201) lidmašīnām dažādās avārijās un katastrofās tika zaudētas 37 jeb 18% no visas Tu-104 flotes. 

Daļēji arī TU-104 nedrošības dēļ 1959. gadā ekspluatācijā tika laista daudz drošāka un stabilāka lidmašīna - aviokonstruktora Sergeja Iļjušina turbopropelleru IL-18. Daudzas IL-18 lidmašīnas padomju laikos tika ekspluatētas arī Rīgas lidostā. Par spīti tam, lielākajai daļai PSRS pilsoņu piecdesmito gadu beigās un sešdesmito gadu sākumā nācās lidot tieši ar Tu-104.

Attēlu galerija

Atsauces 

Lidmašīnas
Vanags

Vanags var būt:

 Vanagu dzimtas putns;
 izplatīts latviešu uzvārds (sieviešu dzimtē Vanaga). 

 Cilvēki ar šo uzvārdu
 Aleksandrs Vanags (1873—1919) — latviešu arhitekts;
 Aleksandrs Vanags (1919—1986) — latviešu futbolists un basketbolists;
 Aleksandrs Vanags-Baginskis — latviešu aviators;
 Artūrs Vanags (1882—1970) — latviešu diplomāts;
 Dainis Vanags (1952) — latviešu skolotājs, sabiedriskais darbinieks un politiķis;
 Ēriks Vanags (1893—?) — vieglatlēts;
 Gaidis Vanads (1938―2005) ― latviešu bokseris;
 Gustavs Vanags (1891—1965) — latviešu ķīmiķis;
 Ivars Vanags (1966) — latviešu aktieris;
 Jānis Vanags (1958) — latviešu garīdznieks;
 Jānis Vanags (1907—1986) — latviešu agronoms;
 Jūlijs Vanags (1903—1986) — latviešu rakstnieks un tulkotājs;
 Kārlis Vanags (1883—1942) — latviešu banku darbinieks;
 Kaspars Vanags (1970) — latviešu mākslas kritiķis un kurators;
 Leopolds Vanags (1936—1998) — latviešu inženieris un sabiedriskais darbinieks;
 Pēteris Vanags — latviešu valodnieks un pasniedzējs;
 Romāns Vanags (1960) — latviešu kordiriģents;
 Valdis Vanags (1962) — latviešu aktieris;
 Vents Vanags (1991) — latviešu futbolists.

Latviešu uzvārdi
Plankumainā dzegužpirkstīte

Plankumainā dzegužpirkstīte (Dactylorhiza maculata (L.) Soó, agrāk Orchis maculata) ir orhideju dzimtas suga. Latvijā tā ir diezgan reta un ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā komerciāli apdraudēto sugu kategorijā.

Apraksts 
Daudzgadīgs, aptuveni 20-60 cm liels lakstaugs. Gumi "pirkstaini" (gr. dactylos 'pirksts', rhiza 'sakne'), saknes īsas. Stublājs stāvs, kails un diezgan tievs. Lapas lancetiskas, virspusē plankumainas. Lieli ziedi, sakārtoti blivā, garā ziedkopā. Pieziedlapas lancetiskas un zaļas vai plankumainas. Ziedi no baltiem līdz purpurvioletiem ar daudz rakstu variantu. Lūpa trīsdaivaina, visas daivas aptuveni vienāda garuma kā vidējā. Latvijā zied jūnijā un jūlijā.

Līdzīga Fuksa (D. fuchsii), Baltijas (D. baltica) un Rusova (D. traunsteineri) dzegužpirkstītei.

Izplatība 

Aug Eiropā un Āzijā.

Biotopi 
Aug mitrās vai pārmitrās vietās, pļavās, krūmājos, skrajos mežos. Sugu apdraud meliorācija un augsnes rekultivēšana kā arī pļavu aizaugšana ar krūmiem un kokiem.

Atsauces 

 Werner Rothmaler: Exkursionsflora von Deutschland. Gefäßpflanzen: Kritischer Band. 
 Mindaugas Ryla: "Lietuvos gegūnių (Dactylorhiza) atpažinimo problemos" Botanica Lithuanica Suppl. 5: 47-61, 2003.

Ārējās saites 
 Latvijasdaba.lv

Orhideju dzimta
Regulārā brīvmūrniecība

Regulārā brīvmūrniecība ir iekšēji lietots jēdziens, ko brīvmūrnieki lieto tādu brālību apzīmēšanai, kas pieturas pie senajiem principiem un bauda savstarpēju atzīšanu. Pārējās ložas, kas sevi gan dēvē par brīvmūrniekiem, bet nevadās pēc regulārajiem principiem, tiek sauktas par "neregulārām" ložām. Neregulāras un starptautiski neatzītas "kaktu brīvmūrniecības" paraugs bija kriminālā loža "P-2" Itālijā, kas tika atmaskota un likvidēta 1980. gados.

Izcelsme 
Saskaņā ar Džeimsa Andersona 1723. gada konstitūcijas 8.pantu par regulāru ložu sauc tādu ložu, kas strādā pēc tai izsniegtā patenta likumiem:

"If any set or Number of Masons shall take upon themselves to form a Lodge without the Grand Master’s Warrant, the regular Lodges are not to countenance them, or own them as fair brethren and duly form'd, nor approve of their Acts and Deeds; but must treat them as Rebels, until they humble themselves, as the Grand Master, shall, in his Prudence, direct, and until he approve of them by his Warrant, which must be signified to the other Lodges, as the Custom is when a new Lodge is to be registered in the List of Lodges".

Brīvmūrnieks ir regulārs, ja viņš ir uzņemts brīvmūrniecībā regulārā veidā un strādā regulārā ložā. Arī neregulārs brīvmūrnieks var tikt regularizēts, ja viņš piekrīt izciet caur regulārās uzņemšanas ceremoniju.

Lielložu atzīšanas pamatprincipi 

Saskaņā ar Apvienotās Anglijas lielložas 1929. gadā apstiprinātajiem pamatprincipiem tikai šādas lielložas var tikt atzītas par regulārām:
 Izcelsmes regularitāte: t.i. ja to nodibinājusi atzīta lielloža vai arī to dibinājušas vismaz trīs regulāri dibinātas ložas.
 Ticība Augstākai būtnei ir būtiska prasība piederībai ložā.
 Visiem ložā uzņemamajiem ir jādod solījums pie atvērtas Svēto likumu grāmatas.
 Lielložas un atsevišķu ložu locekļiem ir jābūt vienīgi vīriešiem, un lielloža nedrīkst brīvmūrnieciski sadarboties ar jauktajām ložām vai organizācijām, kas uzņem sievietes.
 Lielložai ir jābūt suverēnai jurisdikcijai pār ložām, kas atrodas tās kontrolē, t.i. tai ir jābūt atbildīgai, neatkarīgai, pašpārvaldošai organizācijai ar neapstrīdamu autoritāti pār mūrnieku jeb simboliskajiem grādiem (māceklis, zellis, meistars) tās jurisdikcijā. Tā nekādā veidā nedrīkst būt pakļauta vai dalīt savu varu ar Augstāko Rāti vai citu struktūru, kas pretendē uz kontroli pār šiem grādiem.
 Brīvmūrniecības Trim Lielajām gaismām (Svēto likumu grāmatai, taisnleņķim un cirkulim) ir jābūt izstādītām lielložas vai tai padoto ložu darbu laikā, pie kam galvenajai ir jābūt Svēto likumu grāmatai.
 Diskusijām par reliģiju un politiku ložā ir jābūt stingri noliegtām.
 Ir stingri jāievēro Seno paražu, tradīciju un paradumu principi.

Literatūra 

 Eugen Lennhoff, Oskar Posner, Dieter A. Binder: Internationales Freimaurerlexikon, Überarbeitete und erweiterte Neuauflage der Ausgabe von 1932, München 2003, .

Atsauces 
 

Brīvmūrniecība
Brālības
Pīra

Pīra () ir pilsēta ASV, Dienviddakotas galvaspilsēta, kā arī ir Hjūza () apgabala administratīvais centrs. 2000. gadā pilsētā dzīvoja 13 876 iedzīvotāju. Pilsēta nosaukta par godu lieltirgotājam Pjēram Šuto ().

Ārējās saites 

ASV štatu administratīvie centri
Dienviddakotas pilsētas
Leonīds Ostrovskis

Leonīds Ostrovskis (;  Rīga —  Kijiva) bija Latvijā dzimis padomju futbolists un treneris. Pēc spēlētāja karjeras beigām strādāja par Kijivas "Dinamo" treneri.

Sasniegumi 
 PSRS čempions: 1960., 1966., 1967., 1968.
 PSRS kausa ieguvējs: 1960., 1964., 1966.

Starptautiskā karjera 
Ostrovskis debitēja PSRS izlasē  draudzības spēlē pret Argentīnu. Viņš bija iekļauts komandas pieteikumā 1958. gada pasaules kausam, bet nenospēlēja nevienu spēli.

Viņš spēlēja divos nākamajos FIFA Pasaules kausa finālturnīros: 1962. un 1966. gadā. 1966. gadā PSRS izlase ieguva 4. vietu. Viņš ir vienīgais Latvijas izcelsmes futbolists, kas ir spēlējis FIFA Pasaules kausā.

Ārējās saites 

 Profils 
 KLISF profils
 Profils 

1936. gadā dzimušie
2001. gadā mirušie
Latvijas ebreji
PSRS futbolisti
PSRS izlases futbolisti
PSRS futbola treneri
1958. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1962. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1966. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Kijivas "Dinamo" spēlētāji
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Rīgā dzimušie
Džons Sings

Džons Millingtons Sings (John Millington Synge, dzimis , miris ) bija īru dramaturgs, dzejnieks, prozas rakstnieks un folkloras vācējs. Viņš bija arī viens no Abatijas teātra līdzdibinātājiem. Sings kļuva plaši pazīstams pēc lugas "The Playboy of the Western World" uzrakstīšanas, kas izraisīja dumpjus Abatijas teātra atklāšanas laikā. Sings ir sarakstījis daudzas plaši pazīstamas lugas, ieskaitot "Riders to the Sea", kas bieži tiek uzskatīts par viņa labāko literāro darbu.

1871. gadā dzimušie
1909. gadā mirušie
Lensterā dzimušie
Īru rakstnieki
Rabindranats Tagore

Rabindranats Tagore (, Robindronath Ţhakur, , dzimis , miris ) bija Britu indijas dzejnieks, dramaturgs, romānu rakstnieks un komponists, kura darbi spēcīgi ietekmēja bengāļu literatūru un mūziku 19. gadsimta beigās, 20. gadsimta sākumā. Tagore kļuva par pirmo Nobela prēmijas laureātu, kas nebija no Eiropas. Viņš 1913. gadā saņēma Nobela prēmiju literatūrā par dziļi izjusto, svaigo un skaisto dzeju.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1861. gadā Kalkutā filozofa un reliģiskā reformatora Devendranata Thakura ģimenē. Viņš dzeju sāka rakstīt jau jaunības gados. 1890. gadā izdeva savu darbu krājumu ar nosaukumu Manasi (মানসী). Jau tajā izpaudās viņa apdāvinātība. Tā saturēja viņa pirmos sociālos un politiskos dzejoļus. Lielāko daļu no dzīves Rabindranats Tagore pavadīja Bengālijā. Daudzos vēlākajos darbos tika aplūkota šī zeme un tās iedzīvotāji. Tajos ir stāstīts par nabadzību un atpalicību no pārējās pasaules. Laika periodā no 1902. līdz 1907. gadam Tagore zaudēja savu sievu, dēlu un meitu. Viņš 25 gadu laikā uz ārzemēm vairākas reizes devās arī lekciju braucienos. Rabindranats Tagore nomira 1941. gadā Kalkutā.

Darbi 
Latviešu valodā ir iztulkots un izdots Tagores romāns "Mājās un pasaulē" (ঘরে বাইরে, Ghare Baire, 1916), lirikas izlase "Pieskarties pasaulei" un daudzi citi darbi, tai skaitā K. Egles un R. Rudzīša tulkojumā 1927.-1939. gadā iznāca R. Tagores „Raksti” deviņos sējumos.

Lugas 
 "Upuris" (1890);
 "Čitra" ("Čitrāngada") (1892);
 "Tumšā mitekļa valdnieks" ("Rādža") (1910);
 "Pasta nams" (1912);
 "Sanjasi" ("Vientuļnieks").

Atsauces

Ārējās saites 

 

1861. gadā dzimušie
1941. gadā mirušie
Rietumbengālē dzimušie
Indijas rakstnieki
Dzejnieki
Komponisti
Bengāļu valodā rakstošie
Nobela prēmijas laureāti literatūrā
Heinrihs fon Ofenbergs

Heinrihs fon Ofenbergs (Heinrich von Offenberg, 1752—1827) bija Kurzemes muižnieks, Kurzemes galma virstiesas prezidents, landhofmeistars, slepenpadomnieks (1820-21).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1752. gada 21. janvārī Kurzemes hercogistes galma tiesas prezidenta Heinriha Kristiāna fon Ofenberga (1696-1781) un viņa sievas Frīderikes, dzimušas fon Dēnhofas, ģimenē. 1772. gadā uzsāka studijas Kēnigsbergas Universitātē. 1776. gadā kļuva par Kurzemes hercoga Pētera Bīrona galma kambarjunkuru, bet 1784. gadā par galma maršalu. 
1787.—1796. gadā bija Kurzemes hercogistes valsts padomnieks, tad Kurzemes guberņas kanclers (1807—1808). 

1812. gada kara laikā Ofenbergu iecēla par Kurzemes gubernatora pienākumu izpildītāju, šo pienākumu viņš vēlreiz pildīja 1824. gadā.  
No 1818. līdz 1827. gadam bija Kurzemes guberņas galma virstiesas (Oberhofgericht) prezidents.

Miris 1827. gada 11. novembrī Jelgavā.

Sabiedriskā darbība 
Heinrihs fon Ofenbergs bija aktīvs Kurzemes literatūras un mākslas biedrības biedrs, mākslas mīļotājs un kolekcionārs. 1820. gadā viņš uzdāvināja biedrībai savu arheoloģisko un etnogrāfisko priekšmetu kolekciju, 1821. gadā kļuva par vienu no biedrības izdevumu redaktoriem.
Viņš bija arī viens no Kurzemes brīvmūrnieku vadoņiem, Jelgavas Jāņa ložas „Zu den drey Gekrönten Schwerdtern“ brālis kopš 1778. gada, meistara vietnieks (1816-1822). Ložas pārstāvis un lielamatvīrs Sv.Pēterburgas Direktorālajā ložā „Astreja“ (1820-1821). Sv.Pēterburgas ložu „Zum flammenden Stern“ un „Amis reunis“ goda loceklis (1816). Sv.Pēterburgas kapitula „Fēnikss“ goda komandors 9. grādā ar ordeņa vārdu Equee a rupe incolami.

Albums 

Kurzemes Literatūras un mākslas biedrības bibliotekārs un gleznotājs Jūliuss Dērings (Döring) atkārtoti (1872, 1887) aprakstīja tolaik Kurzemes provinces muzeja jauniegūto albumu, novērtējot 78 vērtīgos H. fon Ofenbergam veltītos slavenu un mazāk zināmu vācu, itāļu, franču mākslinieku akvareļus, skices un zīmējumus, tostarp arī A. Kaufmanes, A. Grafa, D. Hodovecka, J. R. Fisli, V. Šadova darinātos.

Atsauces 

1752. gadā dzimušie
1827. gadā mirušie
Vācbaltieši
Brīvmūrnieki
Kurzemes literatūras un mākslas biedrība
Kas nogalina lakstīgalu...

"Kas nogalina lakstīgalu..." () ir Hārperas Lī sarakstīts romāns, kurš publicēts 1960. gadā, bet 1961. gadā apbalvots ar Pulicera prēmiju. Tas uzreiz pēc iznākšanas kļuva populārs un ir kļuvis par mūslaiku amerikāņu daiļliteratūras klasiku. Notikumi romānā risinās 1936. gadā; grāmatas autorei tad bija tikai 10 gadi. Romānā divu zinātkāru bērnu acīm skatīts kādas mazpilsētiņas rāmais dzīves plūdums un arī ļoti satraucoši notikumi Amerikā.

Latviski izdots 1966. gadā Annas Baugas tulkojumā, atkārtoti izdots 2004. gadā.

Atsauces 

1960. gada romāni
Romāni angļu valodā
Amerikāņu romāni
Rasisms
Tenočtitlāna

Tenočtitlāna bija ap 1325. gadu dibināta acteku pilsēta un Acteku impērijas galvaspilsēta. Tā atradās uz Tekskoko ezera mākslīgi izveidotām salām, pašreizējās Meksikas galvaspilsētas Mehiko teritorijā (mūsdienās ezers ir nosusināts). 1521. gadā tā krita spāņu konkistadora Ernana Kortesa rokās un kļuva par Jaunspānijas vicekaralistes galvaspilsētu. Mūsdienās Tenočtitlānas drupas atrodas Mehiko pilsētas centrā.

Ārējās saites 

Acteki
Meksikas vēsture
Eifrata

Eifrata ir upe Āzijā, mūsdienu Turcijas, Sīrijas un Irākas teritorijā. Eifrata kopā ar citu upi Tigru ir devusi nosaukumu vēsturiskajai Divupei. Eifrata ietek Persijas līcī.

Ārējās saites 

 Eifrata ebreju enciklopēdijā 

Irākas upes
Sīrijas upes
Turcijas upes
Šanliurfas ils
Baltijas dzegužpirkstīte

Baltijas dzegužpirkstīte (Dactylorhiza baltica (Klinge) Nevski vai D. longifolia, Dactylorhiza majalis ssp. longifolia) ir orhideju dzimtas (Orchidacaea) suga. Latvijā tā ir diezgan bieži sastopama, bet ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā komerciāli apdraudēto sugu kategorijā.

Apraksts 

Daudzgadīgs, aptuveni 15 - 60 cm augsts lakstaugs. Gumi "pirkstaini" (gr. dactylos 'pirksts', rhiza 'sakne'), saknes īsas. Stublājs stāvs ar cauru vidu - kas ir svarīga atšķirība no plankumainās dzegužpirkstītes. Lapas lancetiskas, virspusē plankumainas, šaurākas nekā Dactylorhiza majalis, no kurienes epitets longifolia 'garlapains'. Plankumi uz lapām gandrīz taisnstūrveidīgi, it kā paralēlās rindās. Lieli ziedi, sakārtoti blīvā, garā ziedkopā. Pieziedlapas lancetiskas, violetas. Ziedi purpurvioleti. Lūpa trīsdaivaina, visas daivas ieapaļas. Latvijā zied jūnijā un jūlijā.

Izplatība 
Baltijas dzegužpirkstītes areāls plešas no Austrumeiropas līdz Āzijas rietumdaļai. Latvijā Baltijas dzegužpirkstīte pirmo reizi ievākta herbārijā 1880. gadā Lielupes krastā pie Mellužiem.

Biotopi 
Aug mitrās pļavās, purvos, pārpurvotās pļāvās, upju krastos, krūmājos, retāk skrajos mežos. Sugu apdraud meliorācija un augsnes rekultivēšana kā arī pļavu aizaugšana ar krūmiem un kokiem.

Atsauces 

 Zigmas Gudžinskas, Mindaugas Ryla. Lietuvos gegužraibiniai (Orchidaceae). Vilnius 2006. .
 Mindaugas Ryla: "Lietuvos gegūnių (Dactylorhiza) atpažinimo problemos" Botanica Lithuanica Suppl. 5: 47-61, 2003.

Ārējās saites 
 Latvijasdaba.lv

Orhideju dzimta
Subekvatoriālā josla

Subekvatoriālajā joslā vasarā valda ekvatoriālā, ziemā — tropiskā gaisa masas. Gaisa temperatūra visu gadu ir apmēram vienāda — ap +25 °C. Tā kā nokrišņus nes ekvatoriālā gaisa masas, vasara ir mitra, bet ziema — sausa. Gada nokrišņu summa ir aptuveni 2000 mm.

Klimatiskās joslas
Klimats
Ģeogrāfija
Cilvēka augums

Cilvēka augums — attālums starp galvas augšējo punktu un pēdas apakšējo punktu. Tas ir viens no galvenajiem cilvēka fiziskās attīstības rādītājiem. Cilvēka augumu ietekmē iedzimtība, ekoloģija, slimības, vecums un dzimums, kā arī piederība kādai rasei vai tautai. Piemēram, ķīniešu vidējais augums ir 164,8 cm (vīrieši) un 154,5 cm (sievietes), bet nīderlandiešu vidējais augums ir atbilstoši 184,8 cm un 168,7 cm.

Starptautiski pieņemtie cilvēka auguma standarti 

Vidējais vīrieša augums pasaulē ir 165 cm, bet sievietes - 154 cm.

Auguma izmaiņas augot 

Jaundzimušā augums 51 cm (vīrietis) un 50 cm (sieviete).

1 gada vecumā gan vīrietis gan sieviete aug par 22 cm gadā.

2 gadu vecumā gan vīrietis gan sieviete aug par 10 cm gadā.

3 - 4 gados gan vīrietis gan sieviete aug par 7,5 cm katru gadu.

5 - 7 gados gan vīrietis gan sieviete aug par 5,7 cm katru gadu.

7 - 10 gados vīrietis aug par 4,3 cm, bet sieviete aug par 4,5 cm katru gadu.

10 - 13 gados vīrietis aug par 4,5 cm, bet sieviete aug par 5,2 cm katru gadu.

13 - 17 gados vīrietis aug par 5,1 cm, bet sieviete aug par 3 cm katru gadu.

17 - 19 gados vīrietis aug par 1,5 cm, bet sieviete aug par 0,5 cm katru gadu.

19 - 26 gados vīrietis aug par 0,5 cm katru gadu.

Vīrieši parasti aug līdz pat 26 gadiem, bet sievietes - tikai līdz 19 gadiem.

Cilvēki pēc auguma garuma (procentos; ASV)

Cilvēka augums dažādās pasaules valstīs

Atsauces 

Cilvēka anatomija
Mērija Volstonkrafta

Mērija Volstonkrafta (Mary Wollstonecraft, dzimusi , mirusi ) bija 18. gadsimta britu rakstniece, filozofe un feministe. Savas īsās karjeras laikā viņa uzrakstīja vairākus romānus, traktātus, ceļojuma stāstus, Franču revolūcijas vēsturi, uzvedības grāmatu un bērnu grāmatu. Volstonkraftas ievērojamākais darbs ir "Sieviešu tiesību aizsardzība" (A Vindication of the Rights of Woman, 1792), kurā viņa izklāsta sieviešu nedabisko apspiešanu no vīriešu puses, kas savukārt notiek tikai tāpēc, ka sievietēm galvenokārt ir zema izglītība.
Mirusi 1797. gada 10. septembrī no smagām pēcdzemdību komplikācijām.

Ārējās saites 

1759. gadā dzimušie
1797. gadā mirušie
Londonā dzimušie
Angļu rakstnieki
Angļu filozofi
Apgaismības filozofi
Angļu valodā rakstošie
Feministes
Londonā mirušie
Kaluga

Kaluga () ir pilsēta rietumu Krievijā pie Okas upes, 188 km uz dienvidrietumiem no Maskavas. Tā ir Kalugas apgabala administratīvais centrs. Iedzīvotāju skaits pēc 2002. gada tautskaites datiem ir 334 751. Pilsētā atrodas Kalugas Grabcevo lidosta.

Vēsture 
Kaluga ir dibināta 14. gadsimta vidū kā dienvidrietumu Maskavijas pierobežas cietoksnis. Pirmoreiz ar šo vārdu tā ir minēta 1371. gadā. viduslaikos Kaluga bija neliela apdzīvota vieta, kura piederēja dižciltīgajiem Vorotinskiem. Vorotinsku īpašumi atrodas uz dienvidrietumiem no šodienas pilsētas.

Kaluga ir savienota ar Maskavu ar dzelzceļa līniju un senu lielceļu, tagad E105, kas pazīstams ar nosaukumu Kalugas ceļš. Ceļš tika izmantots kā atkāpšanās ceļš no Napoleona Maskavas slazda 1812. gada rudenī. Bet ģenerālis Mihails Kutuzovs atsita Napoleona virzību šajā virzienā un piespieda Francijas armiju atkāpties pa veco Smoļenskas ceļu, ko pati franču armija bija izpostījusi, iebrūkot Krievijā.

1941. gadā Kalugu okupēja Vācijas armija.

Kaluga ir plašāk pazīstama sava slavenākā iemītnieka, Konstantīna Ciolkovska, raķešzinātnes pioniera, dēļ. Viņš šeit strādāja kā skolotājs. Pilsētā atrodas muzejs, kas veltīts viņa teorētiskajiem sasniegumiem un PSRS un Krievijas praktiskajiem risinājumiem kosmosa izpētē. Pilsētas ģerbonī ir moto: "Kosmonautikas šūpulis" (Kолыбель космонавтики).

Ekonomika 
Pēdējos gados Kaluga ir kļuvusi par vienu no Krievijas autoindustrijas centriem un tajā savas rūpnīcas atvērušas ir vairākas ārvalstu autobūves kompānijas.

2007. gada maijā Volkswagen paziņoja par jaunas montāžas rūpnīcas izveidi Klaugā, kura tiks pabeigta 2009. gadā. Investīciju apjoms tiek novērtēts ar 370 miljoniem eiro. 2008. gadā tiks uzsākta Škoda Octavia ražošana, bet 2009. gadā jauno Passat, Touareg un Polo. Plāno, ka rūpnīca varētu saražot līdz 115 000 vienībām gadā.

2007. gada 15. oktobrī Volvo uzsāka jaunas smago auto ražotnes celtniecību, plānojot to pabeigt 2009. gadā. Pēc pabeigšanas gada apjomi varētu būt 10 000 Volvo un 5000 Renault smago auto.

2007. gada 12. decembrī PSA Peugeot Citroën paziņoja par lēmumu veidot savas ražotnes būvi Kalugā, plānojot to pabeigt 2010. gadā. Tajā plānots ražot vidējās klases pasažieru auto.

2007. gada 28. decembrī Mitsubishi Motors paziņoja par saviem plāniem būvēt rūpnīcu ar apjomu 50 000 auto gadā.

Kalugā dzimušie 
 Aleksandrs Amfiteatrovs, rakstnieks un vēsturnieks
 Jurijs Auerbahs, šahists
 Mikola Azarovs, Ukrainas politiķis
 Konstantīns Ciolkovskis, kosmonautikas pionieris
 Aleksandrs Čiževskis, zinātnieks
 Dāvids Edelšats
 Mandžūrijas Johans
 Andrejs Kalajčevs, futbolists
 Vadims Kosmasčovs, tēlnieks un gleznotājs
 Mihails Linge, vieglatlēts
 Nikolajs Rakovs, komponists
 Imams Šamils
 Nikolajs Skvorcovs, peldētājs
 Jūlija Tabakova, vieglatlēte
 Georgijs Žukovs, padomju karavadonis
 Oļesja Zikina, vieglatlēte

Sadraudzības pilsētas 
  Lahti, Somija

Atsauces

Ārējās saites 

 Raksts par Volkswagen rūpnīcu Kalugā 
 Reģionālā informācija
 Konstantīna Ciolkovska kosmonautikas muzejs, oficiālā vietne 
 Kalugas forums
0,999...

0,999..., kas arī tiek rakstīts kā 0,(9),  vai , matemātikā ir periodisks decimāldaļskaitlis, kas ir reāls skaitlis un ir vienāds ar 1. Citiem vārdiem sakot, skaitlis "0,999..." un "1" ir viens un tas pats skaitlis. Šo vienādību jau sen ir pieņēmuši profesionāli matemātiķi un pasnieguši to mācību grāmatās. Šīs identitātes atšķirīgie pierādījumi ir noformulēti ar dažādu precizitāti, reālo skaitļu attīstību, otršķirīgiem pieņēmumiem, vēsturisku kontekstu un mērķauditoriju.

Kā pierādīt, ka 0,999... = 1 

 {| style="wikitable"
|
|width="25px"|
|width="25px" style="border-left:1px solid silver;"|
|
|}

 

 

Skaitļi
Matemātikas paradoksi

de:Eins#Periodischer Dezimalbruch
nl:Repeterende breuk#Repeterende negens