joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Fukusimas I AES avārija

Fukusimas I AES avārija ir  notikusī kodolkatastrofa Fukusimas I atomelektrostacijā, Japānā. Katastrofa notika pēc 9,0 baļļu stipras zemestrīces. Tā tiek uzskatīta par vienu no vēsturē lielākajām kodolkatastrofām. Fukusimas I AES avārija ir otrā kodolkatastrofa pēc Čornobiļas AES katastrofas, kas novērtēta ar 7. līmeni pēc Starptautiskās kodolnegadījumu skalas. Tā kā kodolkatastrofas sekas vēl aizvien tiek novērstas, eksperti uzskata, ka šī nav pasaulē postošākā kodolkatastrofa, taču visgrūtāk novēršamā.

Šī ir viena no pasaules jaudīgākajām AES, tā atrodas 250 km uz ziemeļiem no Tokijas.

Kopumā zemestrīces rezultātā darbību automātiski pārtrauca 11 reaktori četrās atomelektrostacijās, taču negadījums Fukusimas I AES ir nopietnākā avārija.

Cunami radīja traucējumus elektropadevē reaktoru dzesēšanas sistēmām. Avārijas rezultātā ir notikusi cilvēka veselībai bīstama apjoma radiācijas noplūde apkārtējā vidē. Divdesmit kilometru rādiusā ap AES evakuēti ap 200 000 iedzīvotāju. Vairākkārtēji sprādzieni atomelektrostacijas reaktoros un to izraisītie ugunsgrēki ir radījuši draudus par vienas no lielākajām kodolkatastrofām pasaules vēsturē iespējamību.

11. aprīlī oficiāli Japānas avoti atzina, ka avārija Fukusimas AES ir vērtējama kā augstākā 7. līmeņa katastrofa pēc Starptautiskās kodolnegadījumu skalas, iepriekš tā tika vērtēta kā 5.—6. līmeņa katastrofa. Tā ir otrā ar 7. līmeni novērtētā katastrofa cilvēces vēsturē (pirmā bija 1986. gadā notikusī Čornobiļas AES katastrofa).

Neraugoties uz intensīviem glābšanas darbiem, pēc avārijas situācija atomelektrostacijā turpināja pasliktināties, un 25. martā tika izsludināta evakuācija no teritorijas plašākā rādiusā — 30 km ap AES. AES apkārtnē turpināja paaugstināties radiācijas līmenis un marta beigās radioaktīvais piesārņojums Klusajā okeānā un sauszemē normu pārsniedza jau tūkstošiem reižu, maksimumu sasniedzot 31. martā, kad jūras ūdenī pie AES piesārņojums ar radioaktīvo jodu pārsniedza normu vairāk kā 4000 reižu.

Skatīt arī 
 2011. gada Japānas zemestrīce

Atsauces

Ārējās saites 
 Fukushima Nuclear Accident Aktuāla informācija Starptautiskās Atomenerģijas aģentūras mājas lapā 

2011. gads
Kodolkatastrofas
Aizupīši

Aizupīši ir skrajciems Rēzeknes novada Dricānu pagastā. Ciems atrodas pie vietējās nozīmes autoceļa Rogovka (V557), netālu no Taunagas jaunajiem kapiem.

Aizupīšos dzimis Boļeslavs Brežgo (1887_1957), Latgales vēstures pētnieks, arhīvists.

Atsauces

Ārējās saites 
 Rēzeknes novada informatīvais portāls

Latvijas skrajciemi
Aizupīši (nozīmju atdalīšana)

Aizupīši var būt:
 Aizupīši — apdzīvota vieta Rēzeknes novada Dricānu pagastā.
 Kalupes pagasta skrajciema Aizupieši pamatnosaukums.
 Riebiņu pagasta skrajciema Aizupieši pamatnosaukums.
 Saunas pagasta skrajciema Aizupieši pamatnosaukums.
 Nīcgales pagasta skrajciema Tartaki cits nosaukums.

Skatīt arī 
 Aizupieši
Jumara

Jumara (arī Jumāra, Imara, Imera) ir Gaujas labā krasta pieteka Valmieras novadā. Sākas ziemeļrietumos no Makuļu purva, augštecē nosaukumi Anuļa, Morīte (pēc citiem datiem veidojas satekot Anuļai un Tilgaļu strautam).

Tecējums 
Tek pa Burtnieka līdzenumu, uzņem vairākus grāvjus. Lielākās pietekas ir Tilgaļu strauts (labā) un Stinku strauts (kreisā). Lejtecē tek pa dziļu gravu. Uz upes pie Mujāniem un Brandeļiem ūdenskrātuves. Jumaras upes posmā starp autoceļu Valmiera–Jumaras un upes ieteku Gaujā atrodas devona smilšakmens atsegumi ar nosaukumu Jumaras atsegumi. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Kocēni, Brandeļi, Beites, Mujāni. Upi šķērso autoceļš A3.

Vēsture 
Jumaras baseinā 13. gadsimta sākumā atradās letgaļu Imeras novads, kurā 1208. gadā savu baznīcu uzcēla katoļu misionārs Latviešu Indriķis. Livonijas krusta karu laikā 1210. gadā notika Kauja pie Imeras, kurā Tālavas zemēs iebrukušie ugauņi sakāva krustnešu karaspēku, kuru sastāvā bija daudz līvu, vendu un letgaļu karavīru.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Kocēnu novada upes
Kocēnu pagasts
2029. gads

2029. gads () būs parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies pirmdienā.

Paredzētie notikumi

Aprīlis 
 13. aprīlis — asteroīds Apofiss (99942 Apophis, iepriekš pazīstams ar savu pagaidu apzīmējumu 2004 MN4) palidos garām Zemei 30 000 km attālumā. Ļoti īsu laiku asteroīds būs redzams kā 3. zvaigžņlieluma zvaigznīte, bet pastāv iespēja, ka Apofiss varētu iet cauri 400 m platam gravitācijas "atslēgas caurumam", kas nodrošinātu asteroīda sadursmi ar Zemi 2036. gadā.

Decembris 
 20. decembris — tiks novērots pilns mēness aptumsums.

Nezināms datums 
 Digitālā laika kapsula "Ziņojums no Zemes" sasniegs planētu Gliese 581 c.
 New Horizons šajā gadā plāno atstāt Saules sistēmu.

Atsauces
Rasels Krovs

Rasels Ira Krovs (; dzimis  Velingtonā, Jaunzēlandē) ir Jaunzēlandē dzimis Austrālijas aktieris un mūziķis. Aktiera karjeru uzsāka 1980. gadu beigās ar lomām dažādos Austrālijas TV seriālos. 1990. gadu sākumā viņš kļuva populārs, pateicoties iegūtajai Australian Film Industry balvai labākā aktiera nominācijā par lomu filmā Romper Stomper. Desmitgades beigās R. Krovs sāka filmēties amerikāņu filmās. Par lomu 2000. gada filmā "Gladiators" viņš saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā". Rasels Krovs ir Nacionālās regbija līgas kluba Dienvidsidnejas "Rabbitohs" līdzīpašnieks.

Filmogrāfija (nepilns saraksts) 

 2000: "Gladiators" — Maksimus Decimus Meridijs
 2001: "Brīnišķais prāts" — Džons Nešs
 2003: "Master and Commander: Uz pasaules malu" (Master and Commander: The Far Side of the World) — Kapteinis Džeks Obrijs
 2005: "Cerība uzvarai" (Cinderella Man) — Džims Bredokss
 2007: "Vilciens uz Jumu" (3:10 to Yuma) — Bens Veids
 2016: "Foršie džeki" — Džeksons Heilijs

Atsauces

Ārējās saites 

 Rasels Krovs — vīrišķīgs, raupjš un „drusciņ nenormāls”, tvnet.lv

1964. gadā dzimušie
Austrāliešu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Jaunzēlandē dzimušie
Abu Diabī

Abu Diabī (; dzimis  Parīzē, Francijā) ir bijušais kotdivuāriešu izcelsmes Francijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, Francijas futbola izlases dalībnieks.

Karjeru uzsāka dzimtās pilsētas klubā Aubervilliers. 1998. gadā futbolists pievienojās Red Star Paris klubam. Pēc trim gadiem A. Diabī sāka pārstāvēt Paris Saint-Germain klubu, taču kluba sastāvā aizvadīja tikai vienu sezonu. Kopš 2002. gada viņš spēlēja Auxerre kluba sastāvā, līdz 2006. gadā pievienojās Anglijas futbola Premjerlīgas klubam Arsenal. Spēlēdams Arsenal viņš bieži ir mocījies ar dažadiem savainojumiem.

A. Diabī ir bijis vairāku Francijas jaunatnes izlašu dalībnieks. Pieaugušo izlases sastāvā viņš debitēja 2007. gada martā; pārstāvējis izlasi 2010. gada FIFA Pasaules kausa izcīņas finālturnīrā.

Atsauces

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Francijas futbolisti
Francijas izlases futbolisti
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Arsenal FC spēlētāji
Marseļas "Olympique" spēlētāji
Parīzē dzimušie
Vecstāmeriena

Vecstāmeriena ir apdzīvota vieta Gulbenes novada Stāmerienas pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies starp Stāmerienas un Pogas ezeriem 14 km no novada centra Gulbenes un 197 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Stāmerienas (Stāmeres) muižas (Stomersee) centru. Ciems attīstījies pēckara gados; uzbūvētas dauddzīvokļu mājas. Vecstāmerienā ir pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, viesnīca, Aleksandra Ņevska pareizticīgo baznīca.

Atsauces 

Stāmerienas pagasts
Gulbenes novada ciemi
Latvijas ciemi
Latvijas pagastu centri
Stirniene

Stirniene (agrāk Tiltagals) ir apdzīvota vieta Varakļānu novada Varakļānu pagastā. Izvietojusies pie  dzelzceļa (stacija Stirniene) Varakļānu strauta krastā 9,2 km no bijušā pagasta centra Kokariem, 8,8 km no novada centra Varakļāniem un 194 km no Rīgas. Saplūdusi ar apkārtējiem skrajciemiem Zalāniem, Aizkalniešiem un Robežveipiem.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie Stirnienes stacijas 2 km no kādreizējās Stirnienes muižas (Sterniany) centra. 1933. gadā apdzīvotajai vietai (Tiltagalam) piešķirts ciema statuss. Stirnienē atrodas pasts, feldšeru-vecmāšu punkts, Stirnienes Svētā Laurencija Romas katoļu baznīca. Netālajā Stirnienes muižā atrodas bibliotēka un tautas nams.

Atsauces 

Varakļānu pagasts
Varakļānu novada ciemi
Latvijas ciemi
Bauskas pareizticīgo baznīca

Bauskas Svētā Georgija pareizticīgo baznīca jeb Bauskas lielmocekļa Georgija Uzvarētāja baznīca ir pareizticīgo dievnams Bauskā, Uzvaras ielā 5. 
Bauskas pareizticīgo draudze dibināta 1856. gadā. Sākotnēji pie tās brauca kalpot svētkalpotāji no Jelgavas, bet 1866. gadā draudzei piešķīra patstāvīgu klēru. Pirmais priesteris te bija tēvs Josifs Sokolovs, viņam piekalpoja diakons M. Jefremovs un psalmotājs N. Lapiņš. Dievkalpojumus noturēja īrētās telpās. 1876. gadā cara valdība draudzei uzdāvināja pie Bauskas esošo Krievijas valsts fermu „Mazo Dirdi” jeb Ērkšķu muižu (kopplatībā 102,87 desetīnas). Draudzes skola Bauskā darbojās no 1867. gada.

Tagadējās baznīcas celtniecība pabeigta 1881. gadā. Projekta autors bija arhitekts Jānis Frīdrihs Baumanis, pēc kura rasējumiem uzceltas vēl apmēram 20 pareizticīgo baznīcas Sāmsalā un Vidzemē, kā arī divas Rīgā — Visu Svēto un Svētās Trejādības (pēc viņa nāves šīs baznīcas celtniecību pabeidza V. Lunskis). Bauskas Svētā Georgija baznīcai izstrādāto projektu 1878. gadā apstiprināja Krievijas Impērijas Iekšlietu ministrija un drīz vien noslēdza līgumu ar būvdarbu vadītāju Prūsijas mūrnieklietu meistaru Frīdrihu Vilhelmu Šulcu. Kā tipiskai krievu—bizantiešu stila baznīcai tai ir teltsveida zvanu tornis, savienots ar baznīcas kupoliem – četriem sānu un vienu centrālo.

Kad 1881. gadā uzcēla dievnamu, Bauskā bijuši 95 pareizticīgie. Pēc Sokolova nāves 1922. gadā par draudzes ganu kļuva virspriesteris J. Dāle. Viņa vadībā tika uzsākti apjomīgi remontdarbi un draudzei pievienojās aizvien vairāk ticīgo. 1920. gados jau bija 465 pareizticīgo. Draudzes ziņās minēts, ka 1935. gadā Bauskā bijuši 470 pareizticīgie. 1941. gada novembrī Bauskā kalpoja tēvs Aleksandrs Fokins, no 1949. gada — tēvs Nikolajs Kļepatskis, 1955. gada — Vladimirs Parfenovičs, 1960. gada — Oļegs Dmitruks, 1964. gada — Nikolafs Varfolomejevs, bet no 1982. gada oktobra — tēvs Jevgēņijs Rumjancevs. Pateicoties viņa uzņēmībai, notikusi draudzes dzīves atdzimšana un veikts baznīcas remonts, kā arī uzcelta priestera māja un piebūves saimniecības vajadzībām.

Kopš 2016. gada augusta baznīca ir vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis (aizs. nr. 9171)

Atsauces

Ārējās saites 

Pareizticīgo baznīcas Latvijā
Baznīcas Bauskā
Arhitektūras pieminekļi Latvijā
Turaida (ciems)

Turaida ir apdzīvota vieta Siguldas novada Krimuldas pagastā. Izvietojusies Gaujas senlejas augstajā labajā krastā pie Siguldas pilsētas robežas autoceļu P7 un P8 krustojumā 10 km no pagasta centra Raganas, 7 km no novada centra Siguldas un 57 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie Turaidas pils un Turaidas muižas (Treiden) centra. 1932. gadā Turaidai piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. 1953. gadā daļu apdzīvotās vietas ar pili un Gaujas senleju iekļāva Siguldas pilsētas teritorijā. Turaidā atrodas pamatskola, daļa Turaidas muzejrezervāta, Dainu kalns, Turaidas muižas komplekss.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Gunārs Piesis

Gunārs Piesis (dzimis , miris ) bija latviešu kinorežisors un kinoscenārists.

Biogrāfija 
Gunārs Piesis dzimis , Rīgā. Pēc vidusskolas beigšanas Rīgā, devies uz Maskavu un iestājies Vissavienības valsts kinematogrāfijas institūtā režisoru fakultātē, kuru absolvēja 1962. gadā. Pēc mācībām uzsāka darbu Rīgas Kinostudijā.

Pēc debijas aktierfilmas "Kārkli pelēkie zied" (1961) iznīcinošas oficiālās kritikas Piesis pievērsās kinožurnāliem kā kinodokumentālists un sižetu autors. Izcilākie dokumentālie darbi ir "Zemes atmiņa", "Svjatoslavs Rihters" un krāšņā "Rīgas parki".

Gunārs Piesis pie spēlfilmu režijas atgriezās 1971. gadā, kad uzņēma filmu "Nāves ēnā". Filma guva pozitīvas atsauksmes. Piesis pievērsās literāro darbu, pasaku un dabas filmu ekranizācijām. Viņš bija arī vairāku savu filmu scenāriju autors. Spēlfilma "Pūt, vējiņi!", kas uzņemta pēc Raiņa dzejas lugas motīviem, kļuva par Vissavienības festivāla laureātu 1974. gadā, bet jauniešu drāma "Tavs dēls" — 1979. gadā. Īpaši veiksmīga bija Annas Brigaderes pasaku lugas "Sprīdītis" ekranizācija. Šis kopdarbs ar Čehoslovākijas Barrandov Studio ieguva apbalvojumus bērnu filmu festivālā Tallinā un Vissavienības kinofestivālā Tbilisi (abas 1987. gadā), kā arī Starptautiskajā bērnu un jauniešu filmu festivālā Buenosairesā (1988).

1990. gadā, kad Rīgas Kinostudijas darbības tika pārstrukturēta, aizgāja no darba. Miris Rīgā, 1996. gadā. Apbedīts Raiņa kapos.

Filmogrāfija

Režisors 
Spēlfilmas
 1961 — "Kārkli pelēkie zied"
 1963 — "Nekur vairs nav jāiet"
 1971 — "Nāves ēnā"
 1973 — "Pūt, vējiņi!"
 1978 — "Tavs dēls"
 1981 — "Laikmetu griežos"
 1985 — "Sprīdītis"
 1990 — "Maija un Paija"

Dokumentālās filmas
 1964 — "Pakāpeniska meža ciršana"
 1965 — "Zemes atmiņa"
 1969 — "Ceturtie starptautiskie studentu ..."
 1969 — "Rīgas parki"

Pasūtījuma filmas
 1966 — "Svjatoslavs Rihters"
 1967 — "Jaunatne un mūzika"
 1969 — "Studenti"

Kinohronika
 1995 — "Māksla Nr.1"

Līdzrežisors 
 1978 — "Vīru spēles brīvā dabā"
 1981 — "Spēle"

Scenārija autors 
 1965 — "Zemes atmiņa"
 1966 — "Svjatoslavs Rihters"
 1967 — "Jaunatne un mūzika"
 1969 — "Ceturtie starptautiskie studentu ..."
 1969 — "Rīgas parki"
 1969 — "Studenti"
 1974 — "Pūt, vējiņi!"
 1981 — "Laikmetu griežos"
 1985 — "Sprīdītis"

Scenārija līdzautors 
 1971 — "Nāves ēnā"
 1978 — "Tavs dēls"

Atsauces

Ārējās saites 
 Kino Muzejs
 Gunārs Piesis filmas.lv

1931. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
1996. gadā mirušie
Padomju kinorežisori
Latviešu kinorežisori
Latvijas scenāristi
Latvijas PSR Nopelniem bagātie mākslas darbinieki
Raiņa kapos apbedītie
Sting

Gordons Metjū Tomass Samners (; dzimis  Volendā, Anglijā), labāk pazīstams ar savu skatuves vārdu Sting, ir angļu mūziķis, dziedātājs, dziesmu autors, aktieris, filantrops. Pirms solokarjeras uzsākšanas viņš bija pazīstams kā rokgrupas The Police vadošais vokālists un basģitārists. Kopumā viņš ir saņēmis 16 Grammy balvas. Pirmo Grammy balvu viņš saņēma 1981. gadā par labāko roka instrumentālo izpildījumu, tāpat viņa darbs 1981. gadā tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai par labāko dziesmu. Sting ir ticis uzņemts Rokenrola un dziesmu autoru slavas zālēs.

Sting ir izdevis 10 albumus.

Diskogrāfija

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 
 
 Stings brauks uz Rīgu, apollo.lv

1951. gadā dzimušie
Tainā un Vīrā dzimušie
Angļu mūziķi
Grammy balvas ieguvēji
Filantropi
Kortnija Lava

Kortnija Mišela Lava (; dzimusi Kortnija Mišela Harisone ()  Sanfrancisko, Kalifornijas štatā, ASV) ir amerikāņu vokāliste, dziesmu vārdu autore, mūziķe un aktrise. Viņa vislabāk pazīstama kā alternatīvā roka grupas Hole ritma ģitāriste un vadošā vokāliste. Vēl viņa bija pazīstama kā Kurta Kobeina atraitne.

Hole viņa dibināja 1989. gadā 25 gadu vecumā. 1990. gados viņi izdeva vairākus albumus, no kuriem daudzi sasniedza vairāku topu virsotnes un tika pozitīvi novērtēti. Tāpat K. Lava tika nominēta Zelta globusa balvai par lomu 1996. gada filmā The People vs. Larry Flynt. Grupa oficiāli izjuka 2002. gadā, pēc tam K. Lava izpelnījās plašsaziņas līdzekļu uzmanību ar narkotiku lietošanu un likumu pārkāpumiem. 2000. gadu otrajā pusē mūziķe izgāja rehabilitācijas kursu un vēlāk izdeva Hole ceturto studijas albumu ar jaunu grupas sastāvu.

Diskogrāfija 
Ar Hole
 Pretty on the Inside (1991)
 Live Through This (1994)
 Celebrity Skin (1998)
 Nobody's Daughter (2010)

Solokarjera
 America's Sweetheart (2004)

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

1964. gadā dzimušie
Amerikāņu mūziķi
Demogrāfija

Demogrāfija (, no  (dēmos) — 'tauta' un  (graphō) — 'rakstu') ir zinātne par iedzīvotājiem, kas pētī cilvēku dabisko kustību (dzimstību, mirstību, laulātību), mehānisko kustību (migrāciju), dažādu iedzīvotāju struktūru (dzimumstruktūru, vecumstruktūru, etniskās, ģimenes struktūras u.c.) kopsakarībā ar bioloģiskiem, ģeogrāfiskiem, sabiedriskiem, saimnieciskiem u.c. apstākļiem. Demogrāfija noskaidro iedzīvotāju atražošanas likumsakarības un uz to pamata izstrādā demogrāfiskās koncepcijas, teorijas, demogrāfijas politiku, kā arī prognozē demogrāfisko norišu attīstību. Uz demogrāfisko rādītāju pamata tiek plānota rūpniecības attīstība, valdības politika izglītības, dzīvokļu celtniecības, sociālā nodrošinājuma, transporta, nodokļu un citās jomās.

Atsauces

Skatīt arī 
 Latvijas demogrāfija
Rauls Kastro

Rauls Kastro (, dzimis  Biranā, Kubā) ir Kubas revolucionārs, valsts amatpersona, politiķis. Viņš ir bijis Kubas Valsts padomes prezidents, Kubas Ministru padomes prezidents, armijas virspavēlnieks. Rauls Kastro no 2011. līdz 2021. gadam bija Kubas Komunistiskās partijas Centrālkomitejas pirmais sekretārs.

Līdz 2006. gada jūlijam Kubā valdīja Raula vecākais brālis Fidels Kastro, kurš slimības dēļ nodeva varu savam brālim. 2008. gada 24. februārī Rauls Kastro tika ievēlēts par Kubas Valsts padomes prezidentu. Pildīja šo amatu līdz 2018. gadam, kad par prezidentu tika ievēlēts Migels Diazs-Kanels.

Atsauces

Ārējās saites 

1931. gadā dzimušie
Kubas prezidenti
Kubiešu komunisti
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Ar Oktobra Revolūcijas ordeni apbalvotie
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Māris Rudzītis

Māris Rudzītis (dzimis  Rīgā, miris  Rīgā, apglabāts Rīgas Meža kapos) bija latviešu kinooperators, kinorežisors un kinoscenārists.

Biogrāfija 
Māris Rudzītis dzimis  Rīgā. Studējis Vissavienības valsts kinematogrāfijas institūtā operatoru fakultātē. Pēc studiju beigšanas 1956. gadā uzsāka operatora darbu Rīgas Kinostudijā. Spēlfilma "Zvejnieka dēls", I Vissavienības kinofestivālā Maskavā, saņēma veicināšanas prēmiju operatoram par darbu pie filmas (1958). Pēc gada, Rīgā, viņš saņēma apbalvojumu par labāko operatora darbu filmā "Latviešu strēlnieka stāsts".

Par Rudzīša pirmo režisēto filmu kļuva spēlfilma "Diena bez vakara". Tika sarakstīti arī daži filmu scenāriji. Novārtā netika atstāta arī pamatnodarbošanās, viņš kā operators piedalījies daudzās filmās ("Cielaviņas armija" (1964), ""Tobago" maina kursu" (1966) un citās).

Sieva - režisora asistente Dagnija Rudzīte

Bērni- meita Baiba Rudzīte Tizika, dzim. 1963.g.11. janvārī

Filmogrāfija

Režisors 
 1962 — "Diena bez vakara"
 1967 — "Cīruļi atlaižas pirmie"

Operators 
 1956 — "Cēloņi un sekas"
 1957 — "Zvejnieka dēls"
 1958 — "Latviešu strēlnieka stāsts"
 1958 — "Rita"
 1959 — "Ilze"
 1960 — "Vētra"
 1964 — "Cielaviņas armija"
 1965 — ""Tobago" maina kursu"
 1966 — "Rīta miglā"
 1969 — "Stari stiklā"
 1972 — "Egle rudzu laukā"
 1972 — "Vālodzīte"
 1973 — "Oļegs un Aina"

Operatora asistents 
 1956 — "Pēc vētras"

Scenārija autors 
 1967 — "Cīruļi atlaižas pirmie"
 1970 — "Karalienes bruņinieks"

Ārējās saites 
 Kino Muzejs

1932. gadā dzimušie
1973. gadā mirušie
Rīgā dzimušie
Padomju kinorežisori
Latviešu kinorežisori
Latvijas scenāristi
Rīgas Meža kapos apbedītie
Olehs Tverdovskis

Olehs Tverdovskis (; dzimis 1976. gada 12. maijā) ir bijušais ukraiņu izcelsmes Krievijas hokejists, aizsargs, Krievijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras gaitā 11 sezonas aizvadījis Nacionālās hokeja līgas klubos Anahaimas "Mighty Ducks", Vinipegas "Jets", Fīniksas "Coyotes", Karolīnas "Hurricanes" un Losandželosas "Kings". Kopumā NHL aizvadījis 713 spēles, tajās atzīmējoties ar 317 rezultativitātes punktiem.

Spēlētāja karjera 
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Tverdovskis uzsāka 1992. gadā, spēlējot Maskavas "Krilja Sovetov" rindās. Pēc otrās klubā aizvadītās sezonas 1994. gada NHL draftā Oļehu ar augsto 2. numuru izvēlējās Anahaimas "Mighty Ducks", un jau tanī pašā vasarā Tverdovskis devās uz Ziemeļameriku, kur sava pirmajā NHL sezonā Anahaimas kluba rindās aizvadīja 36 spēles. 1996. gadā Oļehs tika aizmainīts uz Vinipegas "Jets", kas tā paša gada vasarā pārtapa par Fīniksas "Coyotes" vienību. Tieši 1996.—97. izrādījās Tverdovska rezultatīvākā sezonas viņa NHL karjerā — Oļehs 82 spēlēs atzīmējās ar 55 rezultativitātes punktiem. 1999. gada vasarā Tverdovskis tika aizmainīts atpakaļ uz "Mighty Ducks" rindām. 2002. gada vasarā Oļehs pievienojās Ņūdžersijas "Devils" vienībai, lai nākamās sezonas izskaņā kopā ar klubu izcīnītu Stenlija kausu.

Pēc kausa izcīnīšanas Oļehs izlēma atgriezties Eiropā, pievienojoties Krievijas Superlīgas klubam Omskas "Avangard", kurā aizvadīja divas sezonas, 2004. gadā kļūstot arī par Krievijas čempionu. Tanī pašā sezonā viņš izcīnīja arī Zelta nūju, kuru pasniedz katras sezonas līgas vērtīgākajam spēlētājam. 2005. gada vasarā Oļehs parakstīja līgumu ar Karolīnas "Hurricanes" vienību. 2005.—06. sezonā Oļehs otro reizi savā karjerā izcīnīja Stenlija kausu. 2006.—07. sezonu Tverdovskis aizvadīja Losandželosas "Kings" rindās, taču tad otro reizi atgriezās Eiropā.

2007. gadā Oļehs pievienojās Ufas "Salavat Julajev" rindām. 2008. gadā Oļehs izcīnīja kārtējo Krievijas čempiona titulu, bet 2011. gadā izcīnīja Gagarina kausu. 2011.—12. sezonā Tverdovskis turpināja spēlēt "Salavat Julajev" rindās, taču novembra beigās līgumu ar Tverdovski klubs lauza. Aizsargs pievienojas Magņitogorskas "Metallurg" rindām, tās sastāvā aizvadot arī 2012.—13. gada sezonu, pēc kuras Tverdoskis beidza karjeru.

Krievijas izlases rindās spēlējis 2002. gada olimpiskajās spēlēs, tajās izcīnot bronzas medaļas, kā arī četros Pasaules čempionātos, 2009. gadā izcīnot Pasaules čempiona titulu.

Spēlētāja statistika

Klubu statistika

Izlases statistika

Ārējās saites 

1976. gadā dzimušie
Krievijas ukraiņi
Krievijas hokejisti
Anahaimas "Mighty Ducks" spēlētāji
Bijušā Vinipegas "Jets" spēlētāji
Arizonas "Coyotes" spēlētāji
Ņūdžersijas "Devils" spēlētāji
Omskas "Avangard" spēlētāji
Karolīnas "Hurricanes" spēlētāji
Losandželosas "Kings" spēlētāji
Ufas "Salavat Julajev" spēlētāji
Magņitogorskas "Metallurg" spēlētāji
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Gagarina kausa ieguvēji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Maskavas "Krilia Sovetov" spēlētāji
Ukraiņi
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Doneckā dzimušie
Māršals

Māršals (,  (Apvienotajā Karalistē),  (Amerikas Savienotajās Valstīs)) ir angļu uzvārds. Personas ar šādu uzvārdu:

 Alfrēds Māršals (Alfred Marshall, 1842—1924) — britu ekonomists,
 Džordžs Māršals (George Marshall, 1880—1959) — ASV militārpersona,
 Frenks Māršals (Frank Marshall, 1877—1944) — ASV šahists,
 Gerijs Māršals (Garry Marshall, 1934—2016) — ASV aktieris, kinorežisors.

Skatīt arī 
 Maršals

Uzvārdi
Myspace

Myspace, tiek stilizēts kā My_, iepriekš zināms kā MySpace, ir tiešsaistes sociālā tīkla tīmekļa vietne. Brīvās piekļuves mājas lapas īpašnieks ir News Corporation, kuras mītne atrodas ASV Kalifornijas štata Beverlihilsā. Mājaslapa tika atvērta 2003. gadā. Tās moto ir "Vieta draugiem" (A Place for Friends).

Myspace kļuva par ASV populārāko sociālo tīklu 2006. gada jūnijā, šajā pozīcijā portāls noturējās visu 2007. un 2008. gadu. 2008. gada aprīlī populārāko tīmekļa vietņu sarakstā to apsteidza galvenais konkurents Facebook.

Myspace uzņēmumā strādā 1000 darbinieku. Vidēji mēnesī šo mājaslapu apmeklē 43,2 miljoni lietotāju.

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

Virtuālā sabiedrība
Tiešsaistes sociālie tīkli
Tīmekļa vietnes
Pelle Lindbergs

Pelle Lindbergs (; dzimis 1959. gada 24. maijā, miris 1985. gada 11. novembrī) bija zviedru hokejists, vārtsargs, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. 1985. gadā P. Lindbergs izcīnīja Vezinas balvu, ko piešķir NHL sezonas labākajam vārtsargam.

Spēlētāja karjera 
1977. gadā P. Lindbergs debitēja Zviedrijas 1. dīvīzijas klubā Hamarbijas IF. Tā sastāvā viņš aizvadīja divas sezonas, bet tad 1979. gada NHL draftā viņu izvēlējās Filadelfijas "Flyers" vienība. Nākamo sezonu P. Lindbergs aizvadīja Zviedrijas Elitsērijas klubā Stokholmas "AIK Ishockey", taču 1980. gada vasarā devās uz Ziemeļameriku, lai 1981.—82. sezonā debitētu "Flyers" rindās. Jau 1982. gadā Lindbergs kļuva par "Flyers" pamatvārtsargu, un 1984.—85. sezonā, izcīnot 40 uzvaras, ieguva Vezinas balvu.

Zviedrijas hokeja izlases rindās spēlējis 1980. gada Olimpiskajās spēlēs, tajās izcīnot bronzas medaļu, kā arī 1979. un 1983. gada Pasaules čempionātos, 1979. gadā palīdzot izlasei izcīnīt bronzas medaļas.

"Flyers" rindās P. Lindbergs uzsāka arī 1985.—86. sezonu, taču tad, 1985. gada 10. novembrī, viņa vadītā automašīna ietriecās sienā netālu no kādas sākumskolas Somerdeilā, Ņūdžersijā. Nākamajā dienā P. Lindbergs no gūtajām traumām mira. Viņš tika uzturēts pie dzīvības, līdz no Zviedrijas ieradās viņa tēvs, lai atvadītos no dēla. 1986. gada NHL Visu Zvaigžņu spēles balsojumā P. Lindbergs bija pārliecinošs līderis. Tā bija pirmā reize Ziemeļamerikas profesionālā sporta vēsturē, kad spēlētājs pēc nāves iebalsots starp Visu zvaigžņu spēles dalībniekiem.

P. Lindbergs bija pirmais vārtsargs hokeja vēsturē, kas ūdens pudeli ņēma līdzi spēlē, novietojot to virs vārtiem. Viņš tā darīja, lai cīnītos ar atūdeņošanos, no kuras bieži cieta.

Ārējās saites 

1959. gadā dzimušie
1985. gadā mirušie
Zviedrijas hokejisti
Filadelfijas "Flyers" spēlētāji
Hokejisti 1980. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Mišela Kvana

Mišela Vingshena Kvana (, ; dzimusi  Torensā, Kalifornijas štatā, ASV) ir profesionāla ķīniešu izcelsmes ASV daiļslidotāja, startē individuālajās sacensībās.

M. Kvana ir piedalījusies divās olimpiskajās spēlēs (1998, 2002). 1998. gadā Nagano viņa izcīnīja sudrabu, 2002. gadā Soltleiksitijā — bronzu. Tāpat viņa ir pieckārtēja pasaules čempione (1996, 1998, 2000, 2001 & 2003), kas ir otrs labākais sasniegums starp individuālo sacensību dalībniecēm. ASV čempionātos viņa ir triumfējusi deviņas reizes, kas ir dalīts rekords starp sievietēm.

Lielākajās sacensībās viņa startēja vairāk nekā desmitgadi, šajā laikposmā izcīnītās medaļas viņu padara par medaļām bagātāko ASV daiļslidotāju. Tāpat M. Kvana tiek uzskatīta par vienu no visu laiku izcilākajām daiļslidotājām. ASV viņa ir ne tikai viena no slavenākajām daiļslidotājām, bet arī sportistēm.

Atsauces

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
ASV daiļslidotāji
Daiļslidotāji 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Daiļslidotāji 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskie sudraba medaļnieki daiļslidošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki daiļslidošanā
Kristians Ērhofs

Kristians Ērhofs (; dzimis ) ir bijušais vācu hokejists, aizsargs, Vācijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 789 spēles dažādos Nacionālās hokeja līgas klubos. Izlases sastāvā izcīnījis 2018. gada olimpisko spēļu sudraba medaļu.

Spēlētāja karjera 
2001. gada NHL draftā viņu Sanhosē "Sharks" izvēlējās ar kopējo 106. kārtas numuru.

Pirms karjeras NHL viņš spēlēja vairāku Vācijas līgu klubos, tai skaitā DEL līgas Krēfeldes "Pinguine" kluba sastāvā. 2003. gadā K. Ērhofs kļuva par Vācijas čempionu kluba sastāvā. 2003.—2004. gada sezonā viņš pārcēlās uz Ziemeļameriku. Pirmo pusotru sezonu viņš aizvadīja AHL līgas Klīvlendas "Barons" kluba sastāvā, 2005.—2006. gada sezonā viņš pievienojās "Sharks" klubam. 2009. gada augustā vācu hokejists tika aizmainīts uz Vankūveras "Canucks", taču 2011. gada vasarā pievienojās Bufalo "Sabres" sastāvam.

2012.—2013. gada NHL lokauta laikā Ērhofs spēlēja Krēfeldes "Pinguine" rindās. 2014. gada vasarā pievienojās Pitsburgas "Penguins", taču gadu vēlāk noslēdza viena gada līgumu ar Losandželosas "Kings". 2015.—16. gada sezonas gaitā tika aizmainīts uz Čikāgas "Blackhawks". Oktobrī uz pārbaudes laiku pievienojās Bostonas "Bruins", taču līgums ar Ērhofu netika noslēgts un viņš atgriezās Vācijas hokeja līgā, pievienojoties Ķelnes "Haie". "Haie" rindās aizvadīja divas sezonas, līdz 2018. gada martā paziņoja par karjeras beigšanu.

Vācijas izlases sastāvā ir spēlējis četrās Olimpiskajās spēlēs (2002, 2006, 2010, 2018), septiņos Pasaules čempionātos (2002, 2003, 2005, 2010, 2013, 2016, 2017), kā arī 2004. gada Pasaules kausā.

Ārējās saites 

 NHL profils 
 The Internet Hockey Database profils 

1982. gadā dzimušie
Vācijas hokejisti
Sanhosē "Sharks" spēlētāji
Vankūveras "Canucks" spēlētāji
Bufalo "Sabres" spēlētāji
Pitsburgas "Penguins" spēlētāji
Losandželosas "Kings" spēlētāji
Čikāgas "Blackhawks" spēlētāji
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Vācijas hokeja līgas čempioni
Hokejisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Krēfeldes "Pinguine" spēlētāji
Ziemeļreinā-Vestfālenē dzimušie
Iļja Brizgalovs

Iļja Brizgalovs (; dzimis  Toljati, Krievijas PFSR, PSRS) ir bijušais krievu hokejists, vārtsargs. Karjeras laikā aizvadījis 12 sezonas Nacionālajā hokeja līgā, 2007. gadā Anahaimas "Mighty Ducks" sastāvā izcīnot Stenlija kausu. Krievijas hokeja izlases sastāvā kļuvis par 2009. gada Pasaules čempionu, kā arī izcīnījis Soltleiksitijas Olimpisko spēļu bronzas medaļas.

Spēlētāja karjera 
2000. gada NHL draftā viņu izraudzījās Anahaimas "Mighty Ducks" ar kopējo 44. kārtas numuru. Anahaimas "Ducks" ("Mighty Ducks" jaunais kluba nosaukums) sastāvā 2007. gadā I. Brizgalovs izcīnīja Stenlija kausu. Karjeru uzsāka 1999. gadā Krievijas otrajā līgā, tad pusotru sezonu aizvadīja Toljati "Lada" sastāvā Krievijas Superlīgā. Kopš 2001.—2002. gada sezonas viņš spēlē Ziemeļamerikā: Anahaimas "Mighty Ducks", Anahaimas "Ducks", Sinsinati "Mighty Ducks" (AHL) un Fīniksas "Coyotes". "Coyotes" pārstāvēja no 2007.—2008. līdz 2011.—2012. gada sezonai, pēc tam pārgāja uz Filadelfijas "Flyers".

Uzreiz pēc 2012.—13. gada sezonas noslēguma "Flyers" krievu vārtsarga līgumu izpirka. Novembrī hokejists parakstīja līgumu ar Edmontonas "Oilers", tās sastāvā aizvadot 20 spēles, taču martā Brizgalovs tika aizmainīts uz Minesotas "Wild" rindām. 2014. gadā uz pārbaudes laiku pievienojās Anahaimas "Ducks", tās sastāvā nākamajā sezonā aizvadot 8 spēles. Pēc sezonas beigām Brizgalovs noslēdza profesionāļa karjeru.

Krievijas izlases sastāvā ir izcīnījis sudraba medaļu 2000. gada Pasaules U-20 čempionātā, bronzas medaļu 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs un 2009. gada Pasaules čempionāta. Vēl ir piedalījies 2000. gada Pasaules čempionāta (11. vieta), 2004. gada Pasaules kausā (5. vieta), 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs (4. vieta) un 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs (6. vieta).

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Krievijas hokejisti
Toljati "Lada" spēlētāji
Maskavas "Spartak" spēlētāji
Anahaimas "Ducks" spēlētāji
Arizonas "Coyotes" spēlētāji
Filadelfijas "Flyers" spēlētāji
Edmontonas "Oilers" spēlētāji
Minesotas "Wild" spēlētāji
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Anahaimas "Mighty Ducks" spēlētāji
Maskavas CSKA spēlētāji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Samaras apgabalā dzimušie
Elpaso

Elpaso () ir pilsēta Teksasas štatā, ASV, Elpaso apgabala administratīvais centrs. Saskaņā ar 2010. gada tautas skaitīšanas datiem pilsētā dzīvo 649 121 iedzīvotāju. Tā ir sestā lielākā pilsēta štatā un 19. lielākā visā valstī. 2010. gadā Elpaso ieguva prestižo All-America City Award balvu. Pilsētā atrodas Teksasas universitāte un Teksasas tehniskā veselības zinātņu centra universitāte (Texas Tech University Health Sciences Center). Pilsētas pierobeža atrodas viens no ASV lielākajiem militārajiem kompleksiem Fort Bliss. Elpaso raksturīgs karsts tuksnešu klimats ar ļoti karstām, sausām vasarām un mērenām ziemām. Lielākā daļa iedzīvotāju ir baltie (77,8%), tikai 3,1% ir afroamerikāņi. Elpaso ir bāzēti vairāki Ziemeļamerikas zemāko sporta spēļu līgu klubi. Tā ir otra lielākā pilsēta kontinentālajā ASV daļā, kurā nav neviens Ziemeļamerikas četru lielo līgu (NBA, NHL, NFL, MLB) klubs.

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

Teksasas pilsētas
Abrupe (ciems)

Abrupe ir apdzīvota vieta Cēsu novada Jaunpiebalgas pagastā. Izvietojusies Kalnupes labajā krastā pie autoceļa P33 5 km no pagasta centra Jaunpiebalgas, 56 km no novada centra Cēsīm un 134 km no Rīgas. 1933. gadā piešķirts biezi apdzīvotas vietas statuss. No 1949. līdz 1957. gadam Abrupes ciema centrs.

Atsauces 

Jaunpiebalgas pagasts
Cēsu novada ciemi
Latvijas mazciemi
Gerets Beils

Gerets Frenks Beils (; dzimis  Kārdifā, Velsā) ir profesionāls velsiešu futbolists, spēlē pussarga un aizsarga pozīcijās, Velsas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Beils pārstāv ASV augstākās futbola līgas komandu Los Angeles FC.

Profesionāļa karjeru viņš uzsāka 2005. gadā Southampton kluba sastāvā, kopš 2007. gada pārstāvēja Tottenham Hotspur. 2011. gada 17. aprīlī G. Beils tika atzīts par Premjerlīgas 2010.—2011. gada sezonas labāko spēlētāju PFA vērtējumā. 2013. gada aprīlī ticis atzīts par 2012.—2013. gada sezonas labāko spēlētāju. 2013. gada septembrī G. Beils pievienojās Madrides "Real". Šis darījums Spānijas klubam izmaksāja 100 miljonus eiro (£85,3 miljoni), kas līdz 2016. gadam bija rekordsumma futbola vēsturē.
2022. gada 27. jūnijā ASV augstākās futbola līgas komandas  Los Angeles FC vadība paziņoja par 12. mēnešu līguma noslēgšanu ar Beilu.

Sasniegumi 
Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2016–17, 2019–20
 Copa del Rey: 2013–14
 Supercopa de España: 2017
 UEFA Čempionu līga: 2013–14, 2015–16, 2016–17, 2017–18
 UEFA Superkauss: 2014, 2017
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2014, 2017, 2018

Individuālie sasniegumi

 Tottenham Hotspur sezonas labākais jaunais spēlētājs: 2009–10, 2010–11
 Tottenham Hotspur sezonas labākais spēlētājs: 2012–13
 Velsas gada futbolists: 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2016
 Anglijas Premjerlīgas sezonas labākais spēlētājs: 2012–13

Atsauces

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Velsā dzimušie
Velsas futbolisti
Velsas izlases futbolisti
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Southampton FC spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
Los Angeles FC spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Maikls Keriks

Maikls Keriks (; dzimis  Volsendā, Anglijā) ir bijušais angļu futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, Anglijas futbola izlases bijušais dalībnieks. Pašlaik (2021) Keriks ir Manchester United treneris.

Pārstāvēja Anglijas Premjerlīgas klubu Manchester United. Līdz 2011. gada aprīlim viņš ir aizvadījis vairāk nekā 300 spēles Premjerlīgā un 50 UEFA Čempionu līgā. Karjeru futbolists uzsāka 1997. gadā West Ham United sastāvā. Kopā ar Manchester United ir izcīnījis trīs Premjerlīgas čempiontitulus (2006–07, 2007–08, 2008–09), kā arī 2007.—2008. gada sezonā triumfēja Čempionu līgā.

Anglijas izlases sastāvā ir spēlējis 2006. un 2010. gada FIFA Pasaules kausa izcīņas finālturnīros. Izlasē aizvadījis 34 spēles, kurās nav guvis vārtus.
Sezonas 2017-2018 beigās pabeigs savu futbolista karjeru.

Sasniegumi 
West Ham United

 UEFA Intertoto kauss: 1999

Manchester United

 Anglijas Premjerlīga: 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2010–11, 2012–13
 FA kauss: 2015–16
 Anglijas Līgas kauss: 2009–10, 2016–17
 FA Community Shield: 2007, 2008, 2010, 2011, 2013, 2016
 UEFA Čempionu līga: 2007–08
 UEFA Eiropas līga: 2016–17
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2008

Atsauces

Ārējās saites 

1981. gadā dzimušie
Tainā un Vīrā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
West Ham United F.C. spēlētāji
Birmingham City F.C. spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
Birmingham City FC

Birmingham City F.C. (kluba pirmais nosaukums ir Birmingham City Football Club) ir profesionāls Anglijas futbola klubs, kas ir bāzēts Birmingemā, Anglijā. Pašlaik (2015) spēlē Anglijas Čempionātā (pēc spēka 2. līmenis). Tas tika dibināts 1875. gadā kā Small Heath Alliance, vairākkārt nomainīja nosaukumu, ar pašreizējo nosaukumu klubs spēlē kopš 1943. gada. Birmingemas klubam veikmīgākie bija 1950. gadi un 1960. gadu sākums; 1956. gadā tika sasniegts FA kausa fināls. Klubs četras reizes ir triumfējis Anglijas pēc spēka otrajā līgā (1892–93, 1920–21, 1947–48, 1954–55). Mājas spēles komanda aizvada St Andrew's stadionā.

Komandas sastāvs 

Atjaunināts

Sasniegumi 
 Anglijas futbola 2. līmenis (1893.—1992. Otrā divīzija; 1992.—2004. Pirmā divīzija; tagad — Championship)
 Čempioni (4): 1892–93, 1920–21, 1947–48, 1954–55 
 Vicečempioni (7): 1893–94, 1900–01, 1902–03, 1971–72, 1984–85, 2006–07, 2008–09
 FA kauss
 Finālisti (2): 1930–31, 1955–56
 Anglijas Līgas kauss
 Kausa ieguvēji (2): 1962–63, 2010–11 
 Finālisti (1): 2000–01
 Starppilsētu gadatirgu kauss
 Finālisti (2): 1959–60, 1960–61

Atsauces

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā mājaslapa 

Anglijas futbola klubi
Birmingham City F.C.
Melnupe (Mustjegi pieteka)

Melnupe (arī Pēterupe; ) ir ūdenstece Latvijā un Igaunijā, Mustjegi kreisā pieteka. Sākas Alūksnes augstienes dienvidrietumos mežainā apvidū pie Krāgaskalna. Vidustece Trapenes līdzenumā stipri līkumota, vietām gultni veido dolomīta klons un sliekšņi, krastos dolomīta atsegumi. Augštecē un vidustecē vietām upes gultne regulēta. 6,4 km garumā Latvijas un Igaunijas robežupe. Ietek Mustjegi pie Tursas (Igaunijā).

Lielākās pietekas: Medņupe (12 km, kreisā), Blīgzne (26 km), Baltiņupe (17 km). Upi šķērso autoceļi A2 un P34. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Zeltiņi un Ādams. Upe izmantojama ūdenstūrismam, makšķerēšanai, mīt foreles.

Atsauces 

Alūksnes novada upes
Smiltenes novada upes
Apes novada upes
Igaunijas upes
Gaujas baseina upes
Latvijas robežupes
Melnupe
Alsviķu pagasts
Apes pagasts
Bāta (Vaiņode)

Bāta ir Vaiņodes ciema daļa tā ziemeļu daļā. Vēstures avotos Bāta (visticamāk, Lielbāta) pirmo reizi minēta 1253. gadā. Apdzīvotā vieta izveidojusies 19. gadsimta beigās uz Lielbātas muižas zemes kā vasarnīcu ciems. 1932. gadā Bātai piešķirts biezi apdzīvotas vietas statuss. Vēlākos gados praktiski saplūdusi ar Vaiņodi (ar nosaukumu Vaiņode-Bāta), pēc kara iekļauta Vaiņodes pilsētciemata robežās. Ziemeļos no Bātas atrodas Lielbātas muižas pils un Bātas pilskalns.

Atsauces 

Vaiņode
Vāda

Vāda (arī Vjada, Vēda; ) ir upe Latvijā un Krievijā. Iztek no grāvju sistēmas Stompaku purvā Susāju pagastā. Tek galvenokārt ziemeļaustrumu virzienā pa Abrenes nolaidenumu, tālāk pa Mudavas zemieni. Lielākajā daļā tecējuma Latvijas teritorijā upes gultne regulēta. Vāda tek cauri Nastrovas un Tepenīcas ezeriem. Lejpus Sosnīcām tek pa Vecumu mežu dabas parku. 2,3 km garumā Latvijas un Krievijas robežupe. Ietek Veļikajā pie Ručjiem Pleskavas apgabalā. Lielākās pietekas ir Opočna, Voroža, Liepna (kreisās) un Koura (labā).

Upi šķērso autoceļš P42, lielākā apdzīvotā vieta krastos ir Rodovoje (Krievijā).

Atsauces 

Balvu novada upes
Krievijas upes
Narvas baseina upes
Latvijas robežupes
Veļikajas pietekas
Vāda
Viļakas novada upes
Liepna (upe)

Liepna (, Ļipenka) ir Vjadas kreisā krasta pieteka Latvijā un Krievijā. Sākas no meliorācijas grāvju sistēmas austrumos no Norietņu purva Alūksnes novadā. Tek pa mežainu apvidu Adzeles pacēlumā. Augštecē un vidustecē upes gultne regulēta. Pietekas Saidupe (9 km), Vorubka (8 km), Gruzdovka (6 km; labās), Medņusala (9 km; kreisā) un vēl 26 mazākas pietekas. 0,2 km garumā Latvijas un Krievijas robežupe. Ietek Vjadā pie Medņikovas Pleskavas apgabalā.

Lielākā apdzīvotā vieta krastos ir Liepna (Latvijā) un Suhoverkova (Krievijā). Upi šķērso autoceļš P42.

Atsauces 

Alūksnes novada upes
Viļakas novada upes
Krievijas upes
Narvas baseina upes
Latvijas robežupes
Vādas pietekas
Liepna (upe)
2030. gads

2030. gads () būs parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies otrdienā.

Paredzētie notikumi 

 Lielbritānijā tiks aizliegta jaunu automašīnu ar benzīna un dīzeļa dzinēju tirdzniecība.
 Plānots pabeigt Masdaras pilsētas Abū Dabī, AAE celtniecību.
 Plānots pabeigt "Rail Baltica" savienojumu ar Varšavu.
 FIFA Pasaules kauss svinēs 100 gadu jubileju.
 Katarā, Dohā notiks Āzijas spēles 2030.

Atsauces
Gazālī

Abū Hāmids Mohammads Ibn Mohammads al Gazālī (, Abū Ḥāmid Muḥammad ibn Muḥammad al-Ghazālī, dzimis  gadā, miris ), Rietumu pasaulē pazīstams kā Algazels (), bija viens no nozīmīgākajiem un ietekmīgākajiem filozofiem, teologiem, mistiķiem un juristiem sūfismā. Pēc izcelsmes viņš ir persietis.

Gazālī ir dzimis 1058. gadā Horasānas pilsētā Tūsā. 1091. gadā seldžuku sultāns piedāvāja viņam vadīt teoloģijas skolu Bagdādē, bet pēc garīgas krīzes 1095. gadā viņš to pameta, lai kļūtu par mistiķi. Nākamo desmit gadu laikā Gazālī formulēja savas domas. Gazālī nozīmīgākais darbs ir "Reliģisko zināšanu atdzimšana" (Iḥyāʾ ʿulūm ad-dīn), kas sūfismu padarīja par pieņemamu islāma daļu. Tādēļ viņš tiek uzskatīts par vienu no sūfisma dibinātājiem.

Atsauces

Ārējās saites 

 

1058. gadā dzimušie
1111. gadā mirušie
Irānas cilvēki
Teologi
Juristi
Filozofi
Islāma ideologi
Musulmaņu reliģiskie līderi
Musulmaņi
2010.—2011. gada LBL sezona

2010.—2011. gada LBL sezona bija 20. Latvijas basketbola līgas sezona. Tajā piedalījās 20 komandas, kas bija sadalītas divās divīzijās pēc spēku samēra. 1. divīzijā spēlēja astoņas spēcīgākās komandas, 2. divīzijā — 12 komandas.

Par LBL čempioniem kļuva Rīgas VEF basketbolisti, kas septiņu spēļu finālsērijā pārspēja BK Ventspils ar 4—3. Par finālsērijas vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Rīgas VEF spēlētājs Sandis Valters. Čempionu treneris Ramūns Butauts kļuva par pirmo ārzemju treneri, kurš LBL ir izcīnījis divus čempionu titulus.

Komandas

1. divīzija 

Komandu treneri ir norādīti sezonas sākumā esošie.

2. divīzija 
 Ventspils Augstskola
 DSN/Rīga
 Jūrmala/Fēnikss
 Daugava
 Gulbene
 Zemgale LLU
 Saldus
 Ogre
 Liepāja 2
 Rīdzene
 Līvāni
 VEF Kadeti

Regulārā sezona

1. divīzija

2. divīzija

Izslēgšanas spēles

1. divīzija 

Ceturtdaļfināli

Pusfināli

Fināli

2. divīzija 

Ceturtdaļfināli

Pusfināli

Fināli

Finālsērija

Čempioni 
{| class="toccolours" style="font-size: 95%; width:50%;"
|-
! colspan="2" style="background-color: black; color: white; text-align: center;" | Rīgas VEF sastāvs
|- style="background-color: black; color: white; text-align: center;"
! Spēlētāji !! Treneri
|-
| valign="top" |
{| class="sortable" style="background:transparent; margin:0px; width:100%;"
! Poz. !! # !! Val. !! Spēlētājs !! Dzimis !! Aug. !! Sv.
|-

Atsauces

Ārējās saites 
 LBL mājaslapa
 Eurobasket profils 

2010. gads sportā
2011. gads sportā
2010. gads Latvijā
2011. gads Latvijā
2010.-2011.
Ērgļi (Brunavas pagasts)

Ērgļi (agrāk arī Klicnere, Sarkanpaņemune) ir apdzīvota vieta Bauskas novada Brunavas pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Mēmeles kreisajā krastā pie Kukuču strauta ietekas 21 km no novada centra Bauskas un 88 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap Sarkanpaņemunes muižas (Gut Rot-Ponemun) centru. Ērgļos atrodas pagasta pārvalde, Ērgļu estrāde un Brunavas kultūras nams.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Brunava

Brunava ir apdzīvota vieta Bauskas novada Brunavas pagastā. Izvietojusies Mēmeles kreisajā krastā pie Kalnadruvu grāvja ietekas 16 km no novada centra Bauskas un 83 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Brunavas muižas centra.1933. gadā piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. Brunavā atrodas pasts un katoļu baznīca.

Atsauces
Batonrūža

Batonrūža (, ) ir pilsēta ASV, Luiziānas štata administratīvais centrs un otra lielākā pilsēta tajā. Atrodas austrumu Batonrūžas novadā. Batonrūža ir ASV dienvidu liels industriālais, ķīmijas, medicīnas un pētniecības centrs. Pilsētas osta ir devītā lielākā valstī pēc pārvestā daudzuma. Saskaņā ar 2020. gada ASV tautas skaitīšanas datiem pilsētā dzīvo 227 470 iedzīvotāju.

Batonrūžas vēsture ir sākusies 1699. gadā, kad franču pētnieks sers d'Ibervils nonāca pilsētas teritorijā.

Pilsētā ir novērojams mitrs subtropu klimats ar siltām ziemām, karstām un mitrām vasarām.

Sadraudzības pilsētas 

Batonrūžas sadraudzības pilsētas ir :
  Kaira, Ēģipte (kopš 1951)
  Ruāna, Francija (kopš 1963)
  Taidžuna, Taivāna (kopš 1976)
  Sjudadobregona, Meksika (kopš 1977)
  Portoprensa, Haiti (kopš 1978)
  Lježa, Beļģija (kopš 1985)
  Aiksa, Francija (kopš 1987)
  Kordova (Meksika), Meksika (kopš 2002)
  Heze, Ķīna (kopš 2008)
  Malatja, Turcija (kopš 2009)
  Guijana, Ķīna (kopš 2010)

Atsauces

Ārējās saites 

 Mājaslapa 

Luiziānas pilsētas
ASV štatu administratīvie centri
Džūds Lo

Deivids Džūds Heivorts Lo (; dzimis  Londonā, Apvienotajā Karalistē) ir angļu aktieris, kinoproducents un režisors.

Viņš uzsāka aktiera karjeru 1987. gadā National Youth Music teātrī, pirmā TV loma viņam bija 1989. gadā. Dž. Lo filmējās Deivida Kronenberga, Klinta Īstvuda un Endrū Nikola režisētajos darbos, pēc tam aktieris tika nominēts 1991. gada Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais otrā plāna aktieris par lomu filmā "Talantīgais misters Riplijs" (1999). 2000. gadā par šo lomu viņš saņēma BAFTA kino balvu kā labākais otrā plāna aktieris. 2003. gadā Dž. Lo tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris par lomu filmā "Aukstais kalns" (2003).

2011. gada Kannu kinofestivālā viņš bija viens no žūrijas locekļiem.

Atsauces

Ārējās saites 

1972. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Angļu kinoaktieri
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Cēzara balvas ieguvēji
Sofija Lorena

Sofija Lorena (Sophia Loren; dzimusi Sofija Villāni Šikolone ()  Romā, Itālijā) ir itāļu aktrise.

1962. gadā Lorena ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise par lomu filmā "Divas sievietes" (La ciociara, 1960). Lorena kļuva par pirmo aktrisi, kas saņem balvu par lomu neangļu valodā. Aktrise ir saņēmusi apmēram 50 dažādas starptautiskas balvas, tai skaitā Amerikas Kinoakadēmijas balvu, Zelta globusa balvu, Grammy balvu, BAFTA kino balvu. Vēl viņa ir filmējusies tādās filmās kā Houseboat (1958), El Cid (1961), "Vakar, šodien, rīt" (Ieri, oggi, domani, 1963), "Laulības itāļu gaumē" (Matrimonio all'italiana, 1964), Una giornata particolare (1977). Aktrise saņēmusi pozitīvas kritiķu atsauksmes par lomām filmās Courage (1986), "Vecie īgņas 2" (Grumpier Old Men, 1995), "Deviņi" (Nine, 2009). 1994. gadā Lorena filmējās Roberta Altmena filmā Prêt-à-Porter, par ko tika nominēta Zelta globusam 1995. gadā. Tajā pašā gadā aktrise par mūža sasniegumiem saņēma Cecil B. DeMille balvu.

1999. gadā Amerikas Kinoinstitūts ierindoja Lorenu 21. vietā izcilāko sieviešu kārtas zvaigžņu sarakstā AFI 100 gadi... 100 zvaigznes.

Atsauces

Ārējās saites 

1934. gadā dzimušie
Romā dzimušie
Itāliešu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas aktrises
Kinoakadēmijas goda balvas ieguvēji
Grammy balvas ieguvēji
Cēzara balvas ieguvēji
Oļģerds Grosvalds

Oļģerds Grosvalds (1884. gada 25. aprīlis — 1962. gada 12. septembris) bija latviešu žurnālists, mākslas kritiķis, politiķis un diplomāts, būdams Latvijas ārlietu dienestā 43 gadus (1919—1962). Gleznotāja Jāzepa Grosvalda vecākais brālis.

Dzīvesgājums 
Oļģerds Grosvalds dzimis 1884. gadā Rīgas advokāta Frīdriha Grosvalda ģimenē. Studēja filoloģiju Tērbatas, Parīzes un Minhenes universitātēs, kur 1912. gadā ieguva Dr. phil. zinātnisko grādu. Tērbatā kļuva par vecākās latviešu studentu korporācijas Lettonia biedru.
Pēc tam viņš atgriezās Rīgā un līdz 1917. gadam strādāja kā žurnālists un mākslas kritiķis.

Pēc Latviešu Nacionālās Padomes izveidošanas 1918. gadā viņš kļuva par tās sekretāru ārlietu nodaļā un par Latvijas Tautas padomes locekli no Latviešu Zemnieku savienības.

Pēc Latvijas Republikas nodibināšanas Grosvalds 1919. gada februārī — jūlijā bija Latvijas delegācijas sekretārs Parīzes miera konferencē. No 1919. gada jūlija Latvijas Pagaidu valdības pārstāvis, rezidējošais ministrs, no 1921. gada maija līdz 1924. gada augustam sūtnis Francijā. Sūtnis arī Beļģijā un Nīderlandē (1921—1924).

1925. gada maijā—septembrī vadīja Ārlietu ministrijas Rietumu nodaļu. Bija Latvijas sūtnis Somijā (1925—1930), Polijā un Rumānijā (1930—1934), Austrijā (1930—1933), Ungārijā (1932—1934) ar rezidenci Varšavā. No 1934. gada septembra Latvijas sūtnis Francijā un Spānijā (rezidence Parīzē).

1940. gada vasarā pēc Francijas un Latvijas okupācijas kopā ar A. Petēna valdību un diplomātisko korpusu no Parīzes pārcēlās uz Višī, vēlāk dzīvoja Nicā.
Neatzina padomju okupācijas laika Latvijas PSR valsts varas un pārvaldes iestādes par likumīgām un nepakļāvās to lēmumiem. Pēc Otrā pasaules kara beigām turpināja vadīt Latvijas sūtniecību Parīzē, saglabājot personisko ministra titulu.  

Miris 1962. gada 12. septembrī un apglabāts Perlašēza kapsētā Parīzē.

Apbalvojumi 
 I šķiras Atzinības krusts Nr. 14 (1938. gada 16. novembrī)

Atsauces

Ārējās saites 
 Informācija par Grosvaldu ģimeni un viņu devumu ārlietu resora darbībā

1884. gadā dzimušie
1962. gadā mirušie
Tautas padomes locekļi
Latvijas vēstnieki Francijā
Latvijas vēstnieki Beļģijā
Latvijas vēstnieki Polijā
Latvijas vēstnieki Somijā
Triju Zvaigžņu ordeņa lielvirsnieki
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Atzinības krusta lielkrusta komandieri
Rīgā dzimušie