joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ābeļu pagasts

Ābeļu pagasts ir teritoriāla vienība Jēkabpils novadā uz dienvidaustrumiem no Jēkabpils, Sēlijas ziemeļrietumos. Robežojas ar sava novada Jēkabpils pilsētu un Dignājas, Kalna, Salas, Kūku un Vīpes pagastiem, kā arī Līvānu novada Turku pagastu.

Daba

Reljefs

Reljefa formas 
Darvas kalni, Kundziņkalns

Hidrogrāfija 
Upes: Aldaunīca, Barana grāvis, Barans, Bišu grāvis, Daugava, Drēģu grāvis, Jesperu grāvis, Kārklupīte, Kumiņš, Liepu purva grāvis, Pelīte, Rāviju grāvis, Reiņupīte, Smiltes grāvis, Stirnu strauts, Vārzgūne, Ziemeļsusēja.

Pagasta teritorijā Daugavā atrodas Ābeļu salas, daļa no Drēģu saliņām, Luģenieku krāce, Reiņu sala.

Purvi: Griežu purvs, Jesperu pūrs, Kraukļu purvs, Liepu purvs, Lācaine, Medņa purvs, Tārpu purvs, Vaivaru purvs

Vēsture 
Mūsdienu Ābeļu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Ābeļu muiža (Gut Abelhof, Ābeļi), Janopoles muiža (Gut Janopol, Brodi).

19. gadsimtā Daugavas kreisajā krastā ap Jēkabpili tika izveidots Salas pagasts, ko 1925. gadā pārdēvēja par Ābeļu pagastu. 1935. gadā tā platība bija 199 km² un tajā dzīvoja 2532 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Ābeļu, Ezera un Salas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Jēkabpils rajona Ābeļu ciemam 1954. gadā pievienoja Drēģu ciema kolhoza «Padomju Dzimtene» teritoriju, 1977. gadā — daļu Kalna ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Ābeļu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jēkabpils novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Brodi (pagasta centrs), Ābeļi, Ķeikāni, Laši, Nagļi, Piļkas, Platačkalns, Rubuļkalns, Saldes, Silacaunes, Sīļukalns, Veselība.

Ievērojamas personības 
 Jānis Akuraters (1876—1937) — rakstnieks
 Jānis Zvaigzne (1892—1954) - karavīrs

Saimniecība

Transports 
Ābeļu pagasta ziemeļrietumu nomalē atrodas autoceļš P75 (Jēkabpils — Lietuvas robeža (Nereta)).

Izglītība un kultūra 
Ābeļos atrodas Ābeļu pamatskola, bet Brodos - Ābeļu bibliotēka, Ābeļu pagasta muzejs un Ābeļu tautas nams.

Apskates vietas 

dabas liegums Ābeļi
Ābeļu pagasta muzejs
Kaupres pilskalns
Piemineklis Jānim Akurateram

Arheoloģijas pieminekļi 

Barankroga senkapi
Delvenieku senkapi
Kauprenieku senkapi
Kaupres pilskalns
Reiņu senkapi un apmetne
Smilktiņu senkapi

Atsauces 

Jaunjelgavas apriņķis
Sēlija
Jēkabpils novada pagasti
Kalna pagasts

Kalna pagasts ir viena no Jēkabpils novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Ābeļu, Leimaņu, Salas pagastu, Viesītes, Elkšņu un Aknīstes pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Arālīte, Ērmīte, Goba, Orste, Podvāze, Vārzgūne, Vecaldaunīca, Ziemeļsusēja.

Ūdenstilpes: Klaucānu ezers, Krūkliņu ūdenskrātuve, Nomavas ezers, Priekulānu ezers, Vārzgūnes ezers, Bancānu ezers.

Vēsture 
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu.
1945. gadā Jēkabpils apriņķa Biržu pagastā izveidoja Kalna ciema padomi. Jēkabpils rajona Kalna ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Vidsalas ciemu, 1956. gadā — Elkšņu ciema Vorošilova kolhoza teritoriju. 1977. gadā Kalna ciemam pievienoja daļu Leimaņu ciema teritorijas, bet daļu Kalna ciema pievienoja Ābeļu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Kalna pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jēkabpils novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vidsala (pagasta centrs), Dubulti, Kalna Ūdenāni, Sila Ūdenāni, Vagulāni, Vārzgūne.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Galerija

Atsauces 

Sēlija
Jēkabpils novada pagasti
 
Biržu pagasts
Kūku pagasts

Kūku pagasts ir viena no Jēkabpils novada administratīvajām teritorijām. Pagasta padome atrodas Zīlānos. Robežojas ar sava novada Jēkabpils pilsētu un Ābeļu, Variešu, Mežāres un Vīpes pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Daugava, Dārzupīte, Donaviņa, Nereta, Rogāļu strauts (Akmeņupīte), Odze.

Ūdenstilpes: Baļotes ezers, Gardaunis, Ilzenieku ezers, Laukezers, Catlakšu ezers, Baltiņu ezers, Krešu ezers

Vēsture 
1945. gadā Jēkabpils apriņķa Krustpils pagastā izveidoja Kuku ciema padomi. Kūku ciems ietilpis Krustpils (1949-1962) un Jēkabpils (pēc 1962. gada) rajonos. Kūku ciemam 1954. gadā pievienoja likvidētā Gromaltu ciema kolhoza «Padomju Latvija» teritoriju, 1963. gadā — Ezeriešu ciema kolhoza «Zīlāni» teritoriju. 1973. gadā Kūku ciemam pievienoja daļu Vīpes ciema teritorijas, bet daļu Kūku ciema pievienoja Mežāres ciemam, kam 1977. gadā pievienoja vēl daļu teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Kūku pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Krustpils novadā. 2021. gadā Krustpils novadu iekļāva Jēkabpils novadā.

Ievērojami objekti: Asotes pilskalns, Laukezera dabas parks, Rogāļu dižakmens, Gļiņauka (Daugavas krāces), Kondrātu birzs.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Zīlāni (pagasta centrs), Kūkas, Andrāni, Brēdiķi, Catlakši, Daugavas Oglenieki, Dieviņi, Druķi, Gravāni, Ilzenieki, Indriķēni, Jaunā muiža, Ķunci, Ļamāni, Namiķi, Pakalnes, Palejnieki, Piejūti, Plošlejas, Punu muiža, Rudzīši, Rogāļi, Silavas, Skramāni, Spolāni, Stireni, Strodu Oglenieki, Stukuli, Stulpiņi, Sūnas, Sūnu Paleja, Teiļi, Trepmuiža, Vāglāni, Vilciņi.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Jēkabpils novada pagasti
 
Krustpils pagasts
Leimaņu pagasts

Leimaņu pagasts ir viena no Jēkabpils novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Dignājas, Zasas, Rubenes, Kalna un Aknīstes pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Aldaunīca, Ērmīte, Jaunaldaunīca, Vecaldaunīca.

Vēsture 
1945. gadā Jēkabpils apriņķa Biržu pagastā izveidoja Leimaņu ciema padomi. Jēkabpils rajona Leimaņu ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Mežgales ciemu, 1963. gadā — Aknīstes lauku teritorijas kolhoza «Zaļā zeme» teritoriju, bet 1977. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Kalna ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Leimaņu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jēkabpils novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Leimaņi, Mežgale (pagasta centrs), Putraimiņi, Skrīveri, Stradi, Virgulāni, Zānāni.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Sēlija
Jēkabpils novada pagasti
 
Biržu pagasts
Mežāres pagasts

Mežāres pagasts ir viena no Jēkabpils novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Atašienes, Vīpes, Kūku un Variešu pagastiem, Madonas novada Ļaudonas un Mētrienas pagastiem un Līvānu novada Turku pagastu.

Daba 
Atrodas Austrumlatvijas zemienes Jersikas līdzenumā. Augstākā vieta - Katlēru kalns (138,1 m vjl.) pagasta ziemeļu daļā.

Hidrogrāfija 
Upes:
 Nereta
 Ataša
 Mārsna
 Odze
 Apozole

Ezeri:
 Buntiku ezers (6,3 ha)
 Spiļvu ezers

Purvi:
Lielākie purvi - Siena purvs un Garais purvs.

Vēsture 
1945. gadā Jēkabpils apriņķa Vīpes pagastā izveidoja Mežāres ciema padomi. Mežāres ciems ietilpis Krustpils (1949-1962) un Jēkabpils (pēc 1962. gada) rajonos. Mežāres ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Buntiku ciemu un Gromaltu ciema kolhoza «Molodaja gvardija» teritoriju, 1964. gadā — Mētrienas ciema padomju saimniecības «Mežāre» teritoriju, 1973. gadā — daļu Kūku ciema teritorijas. 1977. gadā Mežāres ciemam pievienoja daļu Kūku un Vīpes ciemu teritorijas, bet daļu Mežāres ciema teritorijas pievienoja Atašienas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Mežāres pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Krustpils novadā. 2021. gadā Krustpils novadu iekļāva Jēkabpils novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Mežāre (pagasta centrs), Ratītes, Endžeļi.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Jēkabpils novada pagasti
 
Vīpes pagasts
Salas pagasts (Jēkabpils novads)

Salas pagasts ir administratīva teritorija Jēkabpils novadā Daugavas kreisajā krastā Sēlijas ziemeļu daļā uz rietumiem no Jēkabpils. Robežojas ar sava novada Jēkabpils pilsētu un Sēlpils, Ābeļu, Kalna, Viesītes pagastiem un pa Daugavu ar Krustpils pagastu.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Daugava, Melnupīte, Piestiņa, Podvāze, Rudzaite, Saka, Ziemeļsusēja.

Ezeri 
Lēlītis

Ūdenstilpes 
Biržu karjers.

Vēsture 
Mūsdienu Salas pagasta teritorijā vēsturiski atradās Biržu muiža (Gut Groß-Buschhof, Birži), Ēvaldes muiža (Gut Ewalden), Salas muiža (Gut Cholihof, Salaspils).

Jēkabpils apriņķa Salas pagasts 1925. gadā tika pārdēvēts par Ābeļu pagastu. 1945. gadā Ābeļu pagastā izveidoja Ābeļu, Ezera un Salas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1975. gadā Salas ciemam pievienoja Biržu ciemu, bet daļu ciema teritorijas pievienoja Jēkabpils pilsētai. 1977. gadā Salas ciemam pievienoja daļu Viesītes lauku teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 1991. gadā daļu pagasta teritorijas pievienoja Viesītes lauku teritorijai. 2009. gadā Salas pagasts tika apvienots ar Sēlpils pagastu, izveidojot Salas novadu. 2021. gadā Salas novadu iekļāva Jēkabpils novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Apdzīvotās vietas: Admināni, Biķernieki, Birži, Dolomīts, Gargrode, Gravāni, Ielejas, Meldernieki, Miķelāni, Ošāni, Pumpi, Pūteļi, Radiņi, Sala (pagasta centrs), Salaspils, Siliņu stacija.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Attēlu galerija

Atsauces 

Jaunjelgavas apriņķis
Sēlija
Jēkabpils novada pagasti
Sēlpils pagasts

Sēlpils pagasts ir viena no Jēkabpils novada administratīvajām teritorijām Daugavas kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Salas un Viesītes pagastiem, un pa Daugavu ar Krustpils pagastu, kā arī Aizkraukles novada Pļaviņu pilsētu un Sunākstes, Staburaga un Klintaines pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Daugava, Pikstere, Rudzaite, Pūķupīte, Akmeņupīte.

Ūdenstilpes 
Baltiņu ezers, Nikmaņu dīķis, Vīķu ezers.

Vēsture 
Mūsdienu Sēlpils pagasta teritorijā vēsturiski atradās Dānefeldes muiža (Gut Danenfeld), Līkumu muiža (Gut Stabliten, Līkumi), Renneberģu muiža (Gut Renneberg, Bitānkalns), Vecsēlpils muiža (Gut Alt-Selburg, Vecsēlpils).

1945. gadā Jēkabpils apriņķa Sēlpils pagastā izveidoja Jaunsēlpils, Sēlpils un Staburaga ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Sēlpils ciemam pievienoja Ezera ciemu, 1961. gadā - daļu Jaunsēlpils ciema, 1971. gadā - daļu Vārnavas ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Sēlpils pagasts apvienojās ar Salas pagastu, izveidojot Salas novadu. 2021. gadā Salas novadu iekļāva Jēkabpils novadā.

Vēstures un arheoloģijas pieminekļi 
 Sēlpils pils un pilskalns, valsts nozīmes vēstures un arheoloģijas piemineklis
 Strūves ģeodēziskā loka punkts Arbidāni
 Sudrabkalns (pilskalns)
 Babrānu pilskalns
 Baltiņu svētavots
 Ezernieku Velnakmens, kulta vieta.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Apdzīvotās vietas: Arbidāni, Bisenieki, Bitānkalns, Buivāni, Ezerciems, Gretes, Īlenāni, Ķipu kalns, Kleberkalns, Līkumi, Naudīdzāni, Pāvuli, Plāteri (ciems), Plītes, Priekšāni, Puļpāni, Riesti, Sēlija (pagasta centrs), Sēlpils, Spietiņi, Ūdrāni, Vecsēlpils, Zaķēni.

Ievērojamas personības 
 Vilis Krūmiņš (1919—2000), politiķis, LKP CK Otrais sekretārs, vēlāk Dabas muzeja direktors (1961—1999)

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 Babrānu pilskalns
 Pormaļu Sudrabkalns

Jaunjelgavas apriņķis
Sēlija
Jēkabpils novada pagasti
Variešu pagasts

Variešu pagasts ir viena no Jēkabpils novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos, Aiviekstes kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Jēkabpils pilsētu un Mežāres, Kūku un Krustpils pagastiem, Madonas novada Kalsnavas un Ļaudonas pagastiem, kā arī Aizkraukles novada Aiviekstes pagastu.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Aiviekste, Alūksnīte, Apozole, Babraunīca, Bērzaune, Savīte, Timsmalīte.

Ūdenstilpes: Baļotes ezers, Gardaunis, Silabebru ezers.

Vēsture 
1354. gadā pieminēts Krievciems Aiviekstes kreisajā krastā, kurā Rīgas arhibīskapijas vasaļi Tīzenhauzeni uzcēla Krievciema pili, kas pastāvēja līdz 17. gadsimtam. Krievciema muiža vēlāk ietilpa Inflantijas vaivadijas un Vitebskas guberņas sastāvā. 
 
1945. gadā Jēkabpils apriņķa Krustpils pagastā izveidoja Variešu ciema padomi. Variešu ciems ietilpis Krustpils (1949-1962) un Jēkabpils (pēc 1962. gada) rajonos. 1954. gadā Variešu ciemam pievienoja likvidētos Antūžu un Brīvzemnieku ciemus. 1977. gadā Variešu ciemu likvidēja, izveidojot Cīņas ciemu, kurā iekļāva arī likvidētā Medņu ciema teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu un pārdēvēja par Variešu pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Krustpils novadā. 2021. gadā Krustpils novadu iekļāva Jēkabpils novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Varieši (pagasta centrs), Antūži, Medņi, Alunāni, Baltgalvji, Bauri, Delles, Ezēni, Kaupernieki, Krievciems, Kursieši, Ķoderi, Laides, Leitāni, Medņu Rubeņi, Melderes, Midzeņi, Pāpuļi, Pieterāni, Priecumi, Rubeņsala, Rusuļi, Sprukti, Timsmales, Trākši, Uģēres, Ungurmuiža, Ušāni, Vāguļi, Zaļaci, Žagari.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Jēkabpils novada pagasti
 
Krustpils pagasts
Vīpes pagasts

Vīpes pagasts ir viena no Jēkabpils novada administratīvajām teritorijām, Daugavas labajā krastā. Robežojas ar sava novada Kūku un Mežāres pagastiem, pa Daugavu ar Jēkabpils novada Ābeļu pagastu, kā arī Līvānu novada Turku pagastu.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Daugava, Nereta, Odze, Sokaža, Vilbaudīte.

Ūdenstilpes: Gruženieku ezers, Pāķu ezers, Plošu ezers.

Vēsture 
1935. gadā Daugavpils apriņķa (no 1941. gada Jēkabpils apriņķa) Vīpes pagasta (līdz 1925. gadam Mežmuižas pagasts) platība bija 81,9 km² un tajā dzīvoja 2366 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Mežāres un Vīpes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Vīpes ciems ietilpa Krustpils (1949-1962) un Jēkabpils (pēc 1962. gada) rajonos. Vīpes ciemam 1966. gadā pievienoja likvidēto Ezeriešu ciemu, 1973. gadā daļu teritorijas pievienoja Kūku ciemam, 1977. gadā — Mežāres ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Vīpes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Krustpils novadā. 2021. gadā Krustpils novadu iekļāva Jēkabpils novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vīpe (pagasta centrs), Bisenieki, Ezermuiža, Galvāni, Irģeni, Kučenieki, Landzāni, Mežarasas, Mežmuiža, Pāpuļi, Ploši, Podvinka, Poļakas, Slīpie, Stūrnieki, Trepe.

Ievērojamas personības 
 Frīdrihs Biders (1810—1894), fiziologs, Tērbatas Universitātes profesors (1842), rektors (1858-1865)
 Oto Šmits, matemātiķis un polārpētnieks, Trepes muižas pārvaldnieka Frīdriha Ērgļa mazdēls

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Jēkabpils novada pagasti
Artjoms Gončars

Artjoms Gončars (dzimis ) ir krievu izcelsmes Latvijas futbolists, spēlē aizsarga un pussarga pozīcijās. Dzimis Ventspilī.

Statistika Latvijas Virslīgā 
 2005. - FK Venta - 6 spēles
 2006. - Ventspils - 5 spēles
 2007. - Ventspils - 10 spēles

Panākumi 
 Latvijas čempions - 2 (2006, 2007)
 Latvijas kausa ieguvējs - 2 (2004, 2007)

1984. gadā dzimušie
Latvijas futbolisti
Ventspilī dzimušie
FK Ventspils spēlētāji
Mamrijs

Mamrijs () ir ezers Polijas ziemeļaustrumos. Ezers sastāv no sešām daļām, kuras savieno šaurumi: Mamrijs, Kirsjatijs, Kisajno, Dargins, Švencajtijs un Dobske. Ezerā 33 salas ar kopējo platību 213 ha; visas salas iekļautas dabas aizsargājamā teritorijā.

Ārējās saites 

Polijas ezeri
Varmijas-Mazūrijas vojevodiste
Robērs Kampēns

Robērs Kampēns (Robert Campin, dzimis apmēram 1375. gadā, iespējams, Valansjēnā, miris  Turnē) bija renesanses laika flāmu gleznotājs, visticamāk — Flemales meistars, kura identitāte ilgu laiku nebija zināma. Robērs Kampēns bija sava laika nozīmīgākais Turnē mākslinieks; viņu identificē ar Flemales meistaru, pamatojoties uz meistara darbu līdzību ar Kampēna skolnieku Rogīra van der Veidena un Žaka Darē darbiem (ja neskaita Flemales meistara darbus, nav saglabājusies neviena Kampēna glezna). Kopā ar Janu van Eiku Flemales meistars ir viens no Nīderlandes glezniecības skolas aizsācējiem. Flemales meistara darbi (no kuriem tikai viens ir datēts) tiek uzskatīti par senākiem nekā Jana van Eika, un tajos parādās viduslaiku mākslai (it īpaši manuskriptu ilustrācijām) raksturīgas iezīmes. Slavenākais Flemales meistara darbs ir triptihs "Merodas altārglezna"; nozīmīgi ir arī tādi viņa darbi kā "Jaunava un bērns pie kamīna", "Verlas altārglezna", "Pasludināšana" un "Kristus dzimšana".

Robērs Kampēns pirmo reizi minēts 1405.-1406. gadā kā gleznotājs Turnē, kur vēlāk arī iegādājies pilsonību, tāpēc ir pamats uzskatīt, ka viņš nav tur dzimis. Kampēns Turnē baudīja lielu popularitāti un saņēma daudz pasūtījumu; tāpat viņam piederēja daudzi īpašumi, un viņš vadīja mākslinieka darbnīcu. Slavenākais Kampēna skolnieks ir Rogīrs van der Veidens.

1370. gados dzimušie
1444. gadā mirušie
Flāmu gleznotāji
Nīderlandes gleznotāji
Renesanses gleznotāji
Krāterezers

Krāterezers ir ezers, kas izveidojies ilgāku laiku neaktīva vulkāna krāterī vai kalderā. Daļa krāterezeru ir skābi, taču bieži krāterezeri ir ar parastu ūdens sastāvu. Ja vulkāns ir snaudošs vai daļēji aktīvs, krāterezeros vai to tiešā tuvumā novērojama arī ģeotermāla aktivitāte. Krāterezeri nereti ir ļoti dziļi.

Pie krāterezeriem pieskaita arī tos ezerus, kuru ezerdobi veidojuši meteorīti — par šādu krāterezeru var uzskatīt arī Sāremā salā esošo Kāli ezeru un vairākus citus, mazākus meteorītu krāteros esošos ezeriņus Igaunijā.

Izcili krāterezeri 

 Krāterezers (ASV, Oregona) — dziļākais ezers ASV, 594 m dziļš;
 Kelutas ezeri — Indonēzija;
 Niosas ezers — Kamerūna, ezera radītais ogļskābās gāzes izvirdums 1986. gadā nogalināja ap 1 800 cilvēku;
 Siljans (Zviedrija) — liels meteorīta krāterī esošs ezers;
 Taupo ezers — lielākais ezers Jaunzēlandē;
 Tobas ezers — Indonēzija, Sumatras sala.

Skatīt arī 
 Māri — freātiskos izvirdumos radušies ezeri

Reljefa formas
Ezeri
Ūdenstilpes
Vulkanoloģija
Janica Kosteliča

Janica Kosteliča (; dzimusi  Zagrebā, Horvātijā) ir bijusī horvātu kalnu slēpotāja, viena no visu laiku labākajām kalnu slēpotājām, četrkārtējā olimpiskā un pieckārtējā Pasaules čempione. Viņas vecākais brālis Ivica Kosteličs arī ir kalnu slēpotājs, Olimpisko spēļu medaļnieks, bet abu treneris ir tēvs Ante Kosteličs.

Olimpiskajās spēlēs J. Kosteliča debitēja 16 gadu vecumā Nagano 1998. gadā, sasniedzot augstāko 8. vietu kombinācijā. Kopš 1999. gada piedalījās Pasaules kausa posmos. Nākamajās Olimpiskajās spēlēs viņa kļuva par Horvātijas ziemas sporta pirmo medaļnieci un vienlaikus visu laiku vistitulētāko sportisti: 2002. gada Olimpiskajās spēlēs Soltleiksitijā viņa izcīnīja 3 zelta un vienu sudraba medaļu. Nākamajās Olimpiskajās spēlēs 2006. gadā Turīnā viņa pievienoja vēl vienu zelta un vienu sudraba medaļu, līdz ar to J. Kosteliča ir vienīgā kalnu slēpotāja, kam pieder 4 Olimpiskās zelta medaļas. Brālis un māsa Kosteliči kopā ir izcīnījuši 9 Olimpiskās medaļas, no 10, ko vispār sakrājuši neatkarīgās Horvātijas sportisti ziemas olimpiskajās spēlēs.

Bez 6 Olimpiskajām medaļām J. Kosteličas īpašumā ir 5 zelta medaļas, kas izcīnītas Pasaules čempionātos 2003. un 2005. gadā, kā arī viņa ir trīskārtēja Pasaules kausa kopvērtējuma uzvarētāja (2001., 2003. un 2006. gadā).

Vairākas reizes karjeras laikā viņu piemeklējušas nopietnas traumas, piemēram, visu 2004. gada sezonu izlaida dēļ ceļa traumas. Pēc uzvaras Pasaules kausa 2005.-2006. gada sezonas kopvērtējumā J. Kosteliča veselības problēmu dēļ pārtrauca profesionāli slēpot un , tikai 25 gadu vecumā, oficiāli paziņoja par sportistes karjeras beigām.

Ārējās saites 
  

1982. gadā dzimušie
Zagrebā dzimušie
Horvātijas kalnu slēpotāji
Kalnu slēpotāji 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki kalnu slēpošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki kalnu slēpošanā
Krāslavas novads (2001—2021)

Krāslavas novads bija pašvaldība Latgales dienviddaļā un Sēlijas autrumdaļā. Izveidota 2001. gadā, apvienojoties Krāslavas pilsētai un Krāslavas pagastam, tobrīd ietilpa Krāslavas rajonā. 2009. gadā novadam tika pievienoti arī Aulejas, Indras, Izvaltas, Kalniešu, Kaplavas, Kombuļu, Piedrujas, Robežnieku, Skaistas un Ūdrīšu pagasts. Novada dome atrodas Krāslavā. Krāslavas novads robežojās ar Daugavpils, Aglonas un Dagdas novadu, kā arī ar Vitebskas apgabalu, kas atrodas Baltkrievijā.

Pēc 2021. gada Administratīvi teritoriālās reformas novadā iekļauts Andrupenes pagasts, Andzeļu pagasts, Asūnes pagasts, Aulejas pagasts, Bērziņu pagasts, Dagdas pagasts, Dagdas pilsēta, Ezernieku pagasts, Grāveru pagasts, Indras pagasts, Izvaltas pagasts, Kalniešu pagasts, Kaplavas pagasts, Kastuļinas pagasts, Kombuļu pagasts, Konstantinovas pagasts, Krāslavas pagasts, Krāslavas pilsēta, Ķepovas pagasts, Piedrujas pagasts, Robežnieku pagasts, Skaistas pagasts, Svariņu pagasts, Šķaunes pagasts, Šķeltovas pagasts un Ūdrīšu pagasts.

Daba 

Upes - Daugava, Olksna, Skaista, Solodka, Soļanka.

Ūdenstilpes - Balts, Drīdzis, Lielais Ažūksnis, Olksns, Skaists, Zirga ezers.

Vēsture

Teritoriālais iedalījums

Apdzīvotās vietas 

Apdzīvotās vietas — Aušpūri, Baltica, Ceplīši, Gintauti, Gribuļi, Gribuļi, Izvalta, Kozindi, Krāslava, Krasnoļenka, Krīviņi, Krumpāni, Krumpāni, Lielie Kuseņi, Mazie Kuseņi, Miglāni, Naudīši, Pastari, Škeltova, Voiņi.

Iedzīvotāji

Etniskais sastāvs

Pašvaldība

Tautsaimniecība

Izglītība

Sports

Kultūra

Reliģija

Ievērojami novadnieki 

 Konstantīns Budkēvičs (1867-1923), Romas katoļu baznīcas priesteris, nogalināts PSRS represijās
 Nikolajs Loskis (1870—1965), filozofs
 Naums Āronsons (1872—1943), tēlnieks
 Pēteris Stepiņš (1914—1999), vēsturnieks un arheologs
 Pāvils Glaudāns (1915—1968), gleznotājs
 Cecīlija Dinere (Cecīlija Boiko; 1919—1996), dzejniece
 Vanda Zēvalde (1922—1997), tēlniece
 Pēteris Koroševskis (1940), lauksaimnieks, kā LPSR Augstākās padomes deputāts balsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu 1990. gada 4. maijā
 Valentīna Gotovska (1965), vieglatlēte
 Ineta Radēviča (1981), vieglatlēte

Ievērojamas vietas

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 

 
Latvijas bijušie novadi
Andzeļu pagasts

Andzeļu pagasts ir viena no Krāslavas novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos. Robežojas ar sava novada Ezernieku, Dagdas un Andrupenes pagastiem un Rēzeknes novada Mākoņkalna un Kaunatas pagastiem. Pagasta centrs atrodas Andzeļos.

Daba

Reljefa formas 
Bednaja gora, Bondara kalns, Domarišku kalns, Grumušku kalni, Kumačovas kalns, Lipušku kalni, Līpkolns, Majaka kalns, Visunu kolns

Hidrogrāfija

Upes 
Dauguļu upīte, Klismetka, Narūta, Paulinka, Šļakotu upe.

Ezeri 
Arla ezers, Bedinka, Beitānu ezers, Bevordeits, Bondarišku ezers, Borauga, Centra ezers, Duonoklis, Eglica, Gaudiveits, Glušaceņš, Glušaks, Glušņa, Gostiuns, Grižanku ezers, Isakovas ezers, Kazinka, Kromančuks, Lapeits, Lielais Ildzis, Luknojs, Mamonovas ezers, Mazais Iļzs, Mazais Meļtiņš, Meļtiņš, Mihaļinas ezers, Mihaļinas Glušaks, Obiteļa dzirnavu dīķis, Oklais ezers, Pauliņu Ildzis, Plaudeiša ezers, Praļņica, Rešetnīku ezers, Rokolu ezers, Rudušku ezers, Rūbežu ezers, Stībreiša ezers, Svetļiņkijs, Svoitānu ezers, Svoitānu Ildzis, Visunu ezers.

Purvi 
Garalais pūrs, Kandrašu pūrs, Poceva

Dabas aizsardzība
Rāznas nacionālais parks

Vēsture 
1945. gadā Andrupenes pagastā izveidoja Andzeļu ciema padomi. 1954. gadā Andzeļu ciemam pievienoja Rudušu ciemu, 1960. gadā — Ezernieku ciema padomju saimniecības "Dagda" teritoriju. 1965. gadā Andzeļu ciemam pievienoja likvidētā Kazimirovas ciema kolhoza "Krasnij partizan" teritoriju, bet Andzeļu ciema padomju saimniecības "Dagda" teritoriju pievienoja Ezernieku ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Dagdas novadā.

Pieminekļi 
Pagasta teritorijā atrodas pieci valsts nozīmes un 3 vietējās nozīmes arheoloģijas pieminekļi.

Valsts nozīmes pieminekļi:
 Rokoļu senkapi (Kapču kalns)
 Kulakovas senkapi un apmetne
 Jukumu Grumuškas kalns — pilskalns I
Jukumu Grumuškas kalns — pilskalns II
 Dauguļu Kapču kalns (Gorodok) — pilskalns

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Apdzīvotās vietas: Andzeļi, Artjomovka, Bondariški, Froli, Grižanki, Klismeti, Krauli, Ličmurāni, Mamoni, Mamonova, Murāni, Platači, Rešetnīki, Ruduški, Sloboda, Zigmaņi.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Krāslavas novada pagasti
Andzeļu pagasts
Aulejas pagasts

Aulejas pagasts ir viena no Krāslavas novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos. Robežojas ar sava novada Skaistas, Kombuļu, Grāveru pagastu, Andrupenes un Konstantinovas pagastiem.

Daba

Reljefa formas 
Ašu saleņa, Augstais kalns, Bārališku kalns, Bezdeleigu kolns, Braslavas pilskalns, Cepļa kolns, Cibuļkovas kalns, Cierpa kalns, Degšņa kolns, Doņkas kolns, Dukas kolns, Garais kalns, Garasima kalns, Griuzīņa kolns, Majaka kalns, Mikoda kolns, Ostrovas kalns, Pūdnīku kalns, Žaunerānu pilskalns.

Hidrogrāfija

Ūdensteces 
Dubna, Korotgrovs, Krūģeru upe, Mazā Dubna.

Ūdenstilpes
Aulejas ezers, Bierža ezers, Cārmins, Cibuļkovas ezers, Cierps, Ildzs, Iudriņs, Lielais Gausls, Luboneņš, Maceņš, Mazais Gausls, Plaudiņa ezers, Sivers, Skrudzineits, Valna ezereņš, Ūgliņa ezers.

Purvi 
Aizmastiņs, Bārzu pūrs, Bleideļu purvs, Doņkeļa pūrs, Dzalbāna pūrs, Dzalbu pūrs, Dzierviņu pūreņš, Griužiņs, Siunoklis, Timsīņa pūreņš

Dabas aizsardzība 
Pagasta teritorijā atrodas dabas parks Cārmaņa ezers.

Vēsture 
Aulejas pagasts (līdz 1925. gadam Grāveru pagasts) izveidots 1923. gadā, izdalot to no Izvaltas pagasta.

1935. gadā Daugavpils apriņķa Aulejas pagasta teritorija bija 128 km² un tajā dzīvoja 7336 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Apšenieku, Aulejas, Ostrovas, Šķipu, Vanagu un Vāveru ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Ostrovas ciems ietilpis Krāslavas apriņķī (1947-1949), Dagdas (1949-1962) un Krāslavas (pēc 1962. g.) rajonos. Ostrovas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Rogaļu ciemu, 1960. gadā pievienoja Ignatovas ciema kolhoza «Jaunā gvarde» teritoriju, bet kolhoza «Padomju Latvija» teritoriju pievienoja Jaunokras ciemam. 1964. gadā Ostrovas ciemu pārdēvēja par Aulejas ciemu. 1971. gadā Aulejas ciemam pievienoja likvidēto Šķipu ciemu, bet daļu padomju saimniecības «Iskra» teritorijas pievienoja Iskras ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Aulejas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Krāslavas novadā.

Kultūras pieminekļi 
Aulejas baznīca (mākslas piemineklis - altāris)
Aulejas apmetne
Bleideļu senkapi (Kapu kalns)
Braslavas pilskalns
Braslavas senkapi (Pagraba kalniņš)
Krugeru senkapi
Kuharu senkapi (Mēra kapi, Kopmale)
Mateju senkapi (Senču kapi, Kara kapi)
Rubanu senkapi
Žaunerānu pilskalns ar apmetni un senkapi

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Auleja (pagasta centrs), Anči, Bleideļi, Brāslava, Buseniški, Butkeviči, Drongāni, Dzalbi, Kalviši, Lejas Podnieki, Lielie Doski, Meža Doski, Reinieki, Rubeņi, Šķipi, Vanagi, Veiguļi, Zīperi.

Ievērojamas personības 
 Pēteris Stepiņš (1914—1999), vēsturnieks un arheologs.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Krāslavas novada pagasti
Bērziņu pagasts

Bērziņu pagasts ir viena no Krāslavas novada administratīvajām teritorijām tā austrumos, Baltkrievijas pierobežā. Pagasts pa Čaušicu un Sarjanku robežojas ar Baltkrieviju, kā arī ar Ķepovas, Svariņu un Šķaunes pagastiem. Pagasta centrs atrodas Porečjē.

Daba

Reljefa formas 
Andžānu pilskalns, Budovkas kalns, Lozdukolns, Pauļukolns

Hidrogrāfija

Ūdensteces 
Bērziņu pagasta ūdensteces:

Aktica, Čaušica, Lukšova, Malcenka, Melnais grāvis, Moļneica, Sarja, Tovša.

Ūdenstilpes 
Bērziņu pagasta ūdesntilpes:

Kalakolnu ezers, Kriškinovas ezers, Malcānu  ezers, Osvas ezers, Sveļmovas ezers.

Vēsture 
1945. gadā Asūnes pagastā izveidoja Bērziņu ciema padomi. 1954. gadā Bērziņu ciemam pievienoja Rutku ciemu. 1960. gadā Bērziņu ciemam pievienoja likvidētā Punduru ciema padomju saimniecības "Bērziņi" teritoriju, bet Bērziņu ciema padomju saimniecības "Cīņa" teritoriju pievienoja Svariņu ciemam. 1973. gadā Bērziņu ciemam pievienoja daļu Šķaunes ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Dagdas novadā. 2021. gadā Dagdas novads tika pievienots jaunajam Krāslavas novadam.

Pieminekļi 
Pagasta teritorijā atrodas trīs valsts nozīmes un viens vietējās nozīmes arheoloģijas piemineklis:
 Andžānu pilskalns
 Andžānu senkapi (Vecie kapi)
 Kozlaukas viduslaiku kapsēta
 Fridrihovas pilskalns (Gorodok)

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Apdzīvotās vietas: Andžāni, Buraki, Grizāni, Lastovki, Moroziki, Nazari, Pauļukalns, Pļeņčova, Porečje, Punduri, Pušča, Rusecki, Valuhi, Zjazuļova u.c.

Ievērojamas personības 
Edvards Pavlovskis (1950) - katoļu bīskaps

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Krāslavas novada pagasti
Bērziņu pagasts
Asūnes pagasts
Dagdas pagasts

Dagdas pagasts ir viena no Krāslavas novada administratīvajām teritorijām tā centrā Dagdas ezera rietumu krastā. Robežojas ar sava novada Dagdas pilsētu, Andzeļu, Ezernieku, Svariņu, Asūnes, Konstantinovas un Andrupenes pagastiem. Pagasta pārvalde atrodas Ozoliņos.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Pagasta teritorijā ir piecas upes:

Dagda, Gušča, Narūta, Purpļonka un Mazā upīte.

Ezeri 
Pagasta teritorijā ir deviņi ezeri:

Gaļšūns, Janovas ezers, Glušņa, Karašu ezers, Kauseņš, Narūts, Opsas ezers, Plotku ezers un Purpļu ezers.

Purvi 
Pagasta teritorijā ir divi purvi:

Bojāru purvs, Neikuru purvs.

Vēsture 
1920. gada zemes reformas laikā Dagdas muižu sadalīja 64 vienībās 937 ha kopplatībā, Zabaras muižu 12 vienībās 266 ha kopplatībā, Bogdana muižu 27 vienībās 671 ha kopplatībā, Sivergovas muižu 26 vienībās 620 ha kopplatībā, Konstantinovas muižu 41 vienībā 753 ha kopplatībā, Magnusovas muižu 30 vienībās 572 ha kopplatībā, Ignatovas muižu 18 vienībās 348 ha kopplatībā, Aleksandrovas muižu 17 vienībās 229 ha kopplatībā, Astašovas muižu 31 vienībā 489 ha kopplatībā, Kazimirovas muižu 4 vienībās 67 ha kopplatībā, Dilmaņu muižu 20 vienībās 450 ha kopplatībā, Mariampoles muižu 28 vienībās 628 ha kopplatībā.

1935. gadā Dagdas pagasta platība bija 147,3 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Dagdas, Bižas, Bronku, Ignatovas, Kazimirovas un Ojatnieku ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1950. gadā izveidoja Dagdas strādnieku ciematu, kuram 1957. gadā pievienoja daļu Niperu ciema. 1954. gadā Dagdas ciemam pievienoja Bronku ciemu. 1971. gadā Dagdas ciemam pievienoja Dagdas lauku teritoriju, bet padomju saimniecības "Iskra" teritoriju pievienoja Iskras ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Dagdas novadā. 2021. gadā Dagdas novadu iekļāva Krāslavas novadā.

Pieminekļi 
Pagasta teritorijā ir trīs valsts nozīmes un viens vietējās nozīmes arheoloģijas piemineklis.

Valsts nozīmes pieminekļi:
 Dagdas pilskalns (Zamok) ar apmetni
 Obiteļu senkapi (Franču kapi, Kara kapi)
 Niperu senkapi

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Apdzīvotās vietas: Alženova, Bojāri, Dagdas muiža, Jubeļi, Neikuri, Ozoliņi, Plotki, Purpļi, Rabši, Rumpīši, Sloboda, Ustje, Vecdome, Zeļļi u.c.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Latgale
Krāslavas novada pagasti
Froma ezers

Froma ezers () ir liels beznoteces sālsezers Austrālijas dienvidos, Dienvidaustrālijas štatā, austrumos no Flindersa grēdas.

Ezera krasti atrodas zem jūras līmeņa. Uz ziemeļiem turpinās mazāku ezeru virkne. Daļa no agrākā, daudz lielākā Eira ezera. Sauso ezera gultnes virsmu klāj koši balta sāls.

2000. gada beigās ezera koši balto virsmu izmantoja, lai kalibrētu NASA pavadoni EO-1, kas tika izmantots, lai kartētu Zemes virsmas atstarošanas spēju 220 dažādās krāsās. Ezers lieliski derēja šim mērķim, jo  liela platība tajā ir ļoti koši baltā un vienmērīgā krāsā.

Ezeru 1840. gadā atklāja Edvards Eirs. Nosaukts par godu Dienvidaustrālijas galvenajam mērniekam ģenerālim Edvardam Fromama (Edward Charles Frome).

Ārējās saites 
 Raksts par ezera virsmas izmantošanu EO-1 pavadoņa kalibrēšanai (angliski)

Austrālijas ezeri
Sālsezeri
Gērdnera ezers

Gērdnera ezers () ir liels beznoteces sālsezers Austrālijas dienvidos, Dienvidaustrālijas štatā. Tikai brīžiem tajā ir ūdens.

Ezers līdz 160 km garš un līdz 48 km plats. Sāls garozas biezums vietām pārsniedz 1,2 metrus.

Atklāts 1857. gadā. Nodēvēts Austrālijas koloniālā biroja galvenā ierēdņa Gordona Gērdnera (Gordon Gairdner) vārdā. Izžuvušā ezera līdzenā virsmu nereti tiek izmantota automašīnu ātrumu rekordu sasniegšanai. Ezers iekļauts Gērdnera nacionālajā parkā.

Ārējās saites 

Austrālijas ezeri
Sālsezeri
Arhentino ezers

Arhentino ezers () ir liels ezers Argentīnas dienvidos, Santakrusas provincē. Lielākais ezers Argentīnā.

Ezers izcili ainavisks, tajā ieplūst vairāki ledāji (tajā skaitā Perito Moreno, Upsalas ledājs). Rietumu piekrastē kalni, fjordi, austrumu piekrastē — pampa. Sevišķi iespaidīgi izskatās ap 50 metrus augstā Perito Moreno ledāja fronte ezera ūdenī, no kuras nepārtraukti atdalās un ūdenī krīt ledus blāķi. Ezerā peld aisbergi. Nereti ledājs norobežo kādu ezera daļu, kurā tad ceļas ūdens līmenis. Šāda mazāka ezera radītais ūdenskritums pāri ledum ir ļoti iespaidīgs.

Daļa ezera iekļauta Losglasiaresas nacionālajā parkā. Ezers un tā apkaime ir izcili tūrisma objekti. Lieliskas zvejas iespējas.

Ezers 1873. gadā sasniedza Valentīns Filbergs — sākotnēji to noturēja par Vjedmas ezeru, kas atrodas netālu ziemeļos. 1877. gadā atklāja, ka šis ir atsevišķs ezers un deva tam vārdu.

Atsauces un piezīmes

Ārējās saites

Skatīt arī 
 Pasaulē dziļākie ezeri

Argentīnas ezeri
Buenosairess

Buenosairess vai Heneralkarreras ezers (, Lago General Carrera) ir liels ezers uz Argentīnas (Santakrusas provincē) un Čīles robežas Patagonijā. Argentīnas pusē ezeru sauc par Buenosairesu, bet Čīles pusē — par Heneralkarreras ezeru (Ģenerāļa Karreras ezeru).  no ezera virsmas platības atrodas Čīlē,  — Argentīnā. Lielākais ezers Čīlē, ceturtais lielākais — Argentīnā.

Ezeru veidojis ledājs un to no visām pusēm ielenc Andu kalni. Ezeram ir divas iztekas: uz Kluso okeānu iztek Beikeras upe bet uz Atlantijas okeānu — 19. gadsimta beigās uz Deseado izraktais Feniksčiko kanāls. Ļoti dziļš — 586 metri, par  dziļāks par jūras līmeni. Rietumu daļā fjordi. Austrumu daļā — morēnas līdzenums.

Reģionā valda vēss un mitrs klimats, taču ezera apkaimē saule spīd salīdzinoši biežāk. Ezera apkaime apdzīvota kopš 20. gadsimta sākuma. 1971. un 1991. gadā notika Hudzona vulkāna izvirdumi, kas negatīvi ietekmēja reģiona ekonomiku. Ezera Argentīnas puse ir relatīvi viegli pieejama; pirmais ceļš līdz ezeram tika uzbūvēts 1920. gados. Čīles pusē ezers ir izolēts un čīlieši ilgus gadus to sasniedza caur Argentīnas teritoriju. 1990. gados tika uzbūvēts ceļš pa Čīles teritoriju, kas ievērojami palīdzēja attīstīt tūrismu ezera apkaimē. Ezerā ļoti populāra lašveidīgo zivju zveja.

Atsauces

Ārējās saites

Skatīt arī 
 Pasaulē dziļākie ezeri

Argentīnas ezeri
Čīles ezeri
Andi
Vjedmas ezers

Vjedmas ezers () ir liels ezers Argentīnas dienvidu daļā, Santakrusas provincē.

Iegarenas formas ezers, veidojis ledājs. Ezera rietumu krastā ap 3 km platā frontē ieplūst Vjedmas ledājs. Ledājs iekrāso ezera ūdeni tirkīzzilā krāsā. Ezera stāvie krasti bez augāja, ezera apkaimē pampa. No ezerā uz netālo Arhentino ezeru iztek Leonas upe. Rietumu krastā Losglasiaresas nacionālais parks.

Ezeru 1782. gadā atklāja Antonio de Vjedma, ezers nosaukts viņa vārdā.

Argentīnas ezeri
Marčikitas ezers

Marčikitas ezers ( — ‘mazā jūra’), līdz 19. gadsimta vidum — Ansenusas jūra (Mar de Ansenuza), ir sālsezers Argentīnas vidienē, Kordovas provincē. Lielākais dabiskais sālsezers Argentīnā. Piektais lielākais beznoteces ezers pasaulē.

Ezers atrodas dabiskā, 80 km garā un 45 km platā ieplakā, šīs ieplakas dienvidu daļā. Radies pirms apmēram  gadiem. 1958. gadā ezera platība sasniedza . Vismazākā reģistrētā ezera platība ir . Ezerā ietek sāļā Riodulčes upe. Ap ezeru purvāji ar augstu bioloģisko daudzveidību. Marčikitas ezera sāļums ir mainīgs — no 250 g/l sausajos periodos līdz 40 g/l mitros gados. Ezerā vairākas salas, vairāk salu ziemeļu dalā. Nozīmīgākā sala ir Medano sala (). Ezers pakāpeniski samazinās jo palielinās iztvaikošana. Laika gaitā tā vietā var palikt plaijs (sāls līdzenums).

Ezera ūdens pēc sastāva līdzinās okeāna ūdenim. Ezera piekrastē reģistrētas ap 350 putnu sugas. Ap  flamingu. Ezera apkaimē attīstās tūrisms. Ezerā notiek rūpnieciska zveja. Viss ezers un Riodulčes ieteka iekļauti dabas aizsargājamā teritorijā. 2005. gada sākumā Kordovas nacionālā universitāte pie ezera nodibināja izpētes centru.

Ārējās saites 

 Apraksts spāņu valodā, attēli
 Ezera apraksts angļu valodā

Argentīnas ezeri
Sālsezeri
The Hobos

The Hobos () ir 1999. gada janvārī dibināta latviešu mūzikas grupa. 

Visi četri The Hobos dalībnieki nāk no Liepājas, taču savu karjeru grupa aizsāka Rīgā. 1999. gada janvāra beigās, dibināšanas mēnesī, savu pirmo koncertu The Hobos sniedza kafejnīcā Ai, Karamba, kas mecenātiski atļāva grupai uzstāties, bet nedodot nekādu atlīdzību. Koncerta nejaušs novērotājs bija arī kāds no grupas "Prāta Vētra" dalībniekiem, kas The Hobos uzstāšanās laikā pusdienojis iepriekšminētajā kafejnīcā. Tika pieaicināti arī pārējie grupas "Prāta Vētra" dalībnieki, kas galu galā izvērsās par improvizētu pasākumu ar galdu iznešanu uz ielas.

Sākotnēji bija domāts grupu nosaukt par The Studio Hobos, taču grupai tika ieteikts vārdu "studio" izmest, lai saīsinātu nosaukumu.

Pirmais albums ar nosaukumu "Numbvision", kas iznāca 1999. gada decembrī, guva lielus panākumus un iemantoja Latvijas Mūzikas Ierakstu Gada Balvas titulu “Labākais pop & rock albums ‘99”. Uzfilmētais klips dziesmai "Christian (I'm gonna be)" ieguva arī 2000. gada labākā Latvijas videoklipa balvu.

Arī otrais albums "Perfect Solution", kas iznāca 2001. gadā, un trešais albums "Flashback Mornings", kas iznāca 2002. gadā, atzīmējās Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas vēsturē, iegūstot attiecīgi 2001. un 2002. gada labākā rock albuma balvu. Atsevišķu balvu ("labākā rock dziesma") 2002. gadā ieguva arī dziesma "Flying away" no albuma "Flashback Mornings".

Ceturtais albums Radio Jah Jah iznāca 2004. gadā un tika veidots atzīmējot grupas pastāvēšanas piekto gadu. Albums sastāv no 2 diskiem, no kuriem pirmais ietver grupas oriģinālkompozīcijas, bet otrajā iekļautas dažādu populāru dziesmu kaverversijas.

Kopš albuma Radio Jah Jah iznākšanas līdz pat 2015. gadam grupa bija salīdzinoši neaktīva, jo mūziķi piedalījās dažādos solo projektos un publiski uzstājās reti. 2009. gada pavasarī klubā Essential notika koncerts, kurā tika prezentēta arī jauna dziesma un mūzikas klips "I love you". Gadu vēlāk iznāca dziesma "Sober Sky". 2011. gadā The Hobos atklāja Kalnciema kvartāla vasaras koncertu sezonu. Nākamie koncerti notika 2013. gadā klubā "Laternu stundā" un 2015. gadā koncertzālē Palladium.

2016. gada 17. janvārī grupas solistu un simbolu Rolandu Balodi-Ūdri Rīgā sabrauca mašīna, un viņš 5 nedēļas atradās komā. Rehabilitācija var aizņemt vairākus gadus, un nav zināms, vai Balodis-Ūdris spēs turpināt muzicēt ar grupu, tādēļ arī grupas turpmākais liktenis nav skaidrs.

Diskogrāfija

Grupas dalībnieki 

 Rolands Balodis-Ūdris — solists
 Mārtiņš Burkevics — basģitārists
 Egons Kronbergs — ģitārists
 Vilnis Krieviņš — bundzinieks

Atsauces 

1990. gadu mūzikas grupas
2000. gadu mūzikas grupas
2010. gadu mūzikas grupas
Latvijas popgrupas
Latvijas rokgrupas
Latvijas poproka grupas
Barbara Radzivila

Barbara Radzivila (; ) vai Barbara Radvila (, dzimusi , mirusi ) bija Lietuvas dižkunga un Polijas karaļa Sigismunda Augusta sieva, Polijas karaliene (no 1550).

Dzimusi vienā no ietekmīgāko Lietuvas dižkunigaitijas augstmaņu Radzivilu ģimenē.

Biogrāfija 

Barbaras Radzivilas dzimšanas datums nav precīzi zināms, domājams, ka viņa dzimusi 1520. gada 6. decembrī Viļņā. Bija jaunākais bērns Lietuvas dižkunigaitijas hetmaņa Jura Radzivila (1480–1541) un viņa sievas Barbaras, dzimušas Kolas, ģimenē. Viņas māte bija no Mazpolijas Stulpu dzimtes. Augusi Viļņā, muižā, kas atradās Neres krastā. Labi mācējusi poļu valodu, nav bijusi pārāk dievbijīga, iecietīgi raudzījusies uz reformāciju.

1536. gadā viņas tēvs Rodūnē noslēdza līgumu ar Goštautu ģimeni, pēc kura viņai bija jāapprecas ar Alberta Goštauta dēlu Novogrudokas un Traķu vaivadu Staņislavu Goštautu. Precības notika 1537. gada 17. maijā Geranēnos. 1540. gadā nomira viņas tēvs, bet 1542. gadā pēc īsas slimības pēkšņi nomira arī viņas vīrs. Pēc vīra nāves Barbara ar māti apmetās Geranēnos (netālu no Viļņas, tagad Baltkrievijā).

Vēsturnieki domā, ka Sigismunda II Augusta un Barbaras Radzivilas romāns sākās 1543. gadā, valdnieka dēlam apmeklējot Geranēnus. Sigismunda II Augusta sievai Elizabetei 1545. gadā mirstot, Barbaras brālis Nikolajs Radzivils (Rudais) un brālēns Nikolajs Radvils Melnais panāca Sigismunda II Augusta solījumu apprecēties ar Barbaru Radzivilu un 1547. gadā paslepus notika viņu laulības. Pēc laulībām pāris dzīvoja šķirti, līdz 1548. gadā Sigismunds II Augusts, pārņemot Polijas troni, pasludināja par savām laulībām. Barbara Radzivila kronēta 1550. gada 7. maijā.

Pēc kronēšanas Barbara smagi saslima. Pēc zinātniskiem pētījumiem, Radzivila varēja sasirgt ar vēzi. Otra Radzivilas nāves versija ir, ka viņu noindēja Sigismunda Augusta māte Bona Sforca.

Ārējās saites

Atsauces 

1520. gadā dzimušie
1551. gadā mirušie
Polijas dižciltīgie
Radvilu dzimta
Cilvēki no Viļņas
Gvadalahara (Meksika)

Gvadalahara () ir pilsēta un municipalitāte Meksikas vidienē, Haliskas štata galvaspilsēta un lielākā pilsēta. Pēc 2010. gada datiem, pilsētā dzīvo 1 495 189 iedzīvotāji un tā ir trešā lielākā Meksikas pilsēta.

Gvadalahara tiek uzskatīta par mariači mūzikas, starptautiski pazīstamā meksikāņu tautastērpa un tekilas dzimteni. Pilsētas iedzīvotāju iesauka ir tapatíos.

Gvadalahara savu vārdu ieguvisi no Spānijas pilsētas Gvadalaharas, kuras vārda izcelsme savukārt ir no arābu — Wad-al-hidjara (Upe starp klintīm). Pilsētas iesaukas ir "Rietumu pērle" (La Perla Tapatia) un "Rožu pilsēta" (Ciudad de las Rosas).

Pilsēta tiek uzskatīta par Meksikas Silīcija ieleju, šeit atrodas vairākas starptautisko augsto tehnoloģiju uzņēmumu rūpnīcas.

Gvadalaharu 1542. gadā dibinājis spāņu konkistadors Nunjo Beltrāns de Gusmans (Nuño Beltrán de Guzmán), kurš dzimis Spānijas Gvadalaharā. Koloniālajā laikā Gvadalahara bija Jaunspānijas vicekaralistes daļas — Jaungalīsijas (Nueva Galicia) galvaspilsēta, tāpēc pilsētā labi saglabājusīes koloniālā laika arhitektūra.

1992. gadā Gvadalaharā notika tehnogēna katastrofa. Četru stundu garumā pamazām eksplodēja pilsētas Analko (Analco) rajona kanalizācijas sistēma, kurā bija ieplūdis benzīns. Tika sagrauts vesels rajons, pēc oficiāliem datiem gāja bojā 206 cilvēki, 500 tika ievainoti, bet 15 000 palika bez pajumtes.

Cilvēki 
Gvadalaharā dzimuši:
 Luiss Barragans (Luis Barragán, 1902—1988) — arhitekts;
 Gaels Garsija Bernals (Gael García Bernal, 1978) — aktieris;
 Pavels Pardo (Pavel Pardo, 1976) — futbolists;
 Osvaldo Sančess (Oswaldo Sánchez, 1973) — futbolists;
 Huans Soriano (Juan Soriano, 1920—2006) — mākslinieks;
 Giljermo del Toro (Guillermo del Toro, 1964) — kinorežisors.

Ārējās saites 

Meksikas pilsētas
Latvijas Mūzikas ierakstu gada balva par mūža ieguldījumu Latvijas mūzikas attīstībā

Latvijas Mūzikas ierakstu gada balva par mūža ieguldījumu Latvijas mūzikas attīstībā jeb "Veco zaldātu" balva ir viena no nominācijām Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas ceremonijā. Balva tiek pasniegta ne tikai mūziķiem, bet gan arī ar mūziku saistītiem cilvēkiem.

Balva tiek pasniegta katru gadu kopš 1994. gada, izņemot 1996. gadā.

Balvas ieguvēji

Atsauces

Skatīt arī 
 Latvijas Mūzikas ierakstu gada balva

Latvijas Mūzikas ierakstu gada balva
Amdāvāda

Amdāvāda, arī Ahmadābāda (, , ), ir Gudžarātas štata lielākā pilsēta un tā galvenais kultūras un ekonomikas centrs. Tā ir arī viena no lielākajām Indijas pilsētām, tajā dzīvo 5,26 miljoni iedzīvotāji. Vairums iedzīvotāju ir gudžarāti. Tā atrodas pie Sabarmati upes.

No 1960. līdz 1970. gadam bija štata galvaspilsēta, kad to pārcēla uz Gāndhīnagaru. Kopš 2000. gada pilsēta strauji attīstās, tomēr attīstība radījusi spriedzi pilsētas kopienu starpā, vairojot politisko nestabilitāti un vardarbīgas sadursmes.

Ekonomikā vēsturiski pazīstama kā tekstilrūpniecības, bet mūsdienās - farmaceitiskās rūpniecības centrs.

Vēsture 
Pilsēta dibināta 1411. gadā kā Muzafarīdu (Muzaffarid) dinastijas Gudžaratas sultanāta galvaspilsēta. 1547. gadā to ieņēma Mogolu valdnieks Akbars.

1818. gadā Ahmadābādu ieņēma Britu Austrumindijas kompānija. Britu valdīšanas laikos Ahmadābāda tika saukta par "Austrumu Mančestru", jo pilsētā strauji attīstījās tekstilrūpniecība.

1915. gadā Mohandāss Karamčands Gandijs Ahmadābādā nodibināja āšramu, kurā propagandēja savas idejas. Indijas neatkarības kustības laikā Ahmadābāda bija viens no galvenajiem neatkarības kustības centriem. 1930. gadā no Ahmadābādas sākās Gandija vadītais Sāls maršs. Pēc Indijas sadalīšanas Indijas un Pakistānas valstīs, 1947. gadā pilsētas ielās notika sadursmes starp hinduistiem un musulmaņiem.

2001. gadā pilsēta smagi cieta 6,9 ballu stiprā zemestrīcē, bet 2002. gadā pilsētas dzīvi uz mēnesi paralizēja hinduistu un musulmaņu sadursmes.

Atsauces

Ārējās saites 

Indijas pilsētas
Portualegri "Grêmio"

Portualegri "Grêmio" ir Brazīlijas futbola klubs, kas bāzējas Portualegri pilsētā. Tajā savu karjeru uzsāka Ronaldiņu.

Brazīlijas futbola klubi
Toulouse FC

Toulouse Football Club (), plašāk zināms kā Toulouse vai TFC, ir Francijas futbola klubs no Tulūzas Augšgaronnas departamentā. Klubs dibināts 1970. gadā un pašlaik spēlē Francijas futbola augstākajā līmenī — Ligue 1. Toulouse vietējiem zināma arī kā le Téfécé () un le Tef (). No 1937. līdz 1967. gadam Tulūzā pastāvēja klubs ar tādu pašu nosaukumu, taču tagadējais klubs netiek uzskatīts par tā mantinieku un tiesību pārņēmēju. 

Mājas spēles aizvada Tulūzas pilsētas stadionā. Augstākais sasniegums Francijas čempionātā ir divreiz izcīnīta 3. vieta (1986.–1987. un 2006.–2007. gada sezonās). 2007. gada panākums ļāva kvalificēties UEFA Čempionu līgas 3. kvalifikācijas kārtai, taču tajā Tulūzas klubs divu spēļu summā (0–1 savā laukumā un 0–4 viesos) piekāpās Liverpool un Čempionu līgas grupu turnīrā neiekļuva.

Sasniegumi 
 Francijas čempionāts (Ligue 1)
 3. vieta: 1986–87, 2006–07
 Francijas kauss
 Pusfinālisti (2): 1984–85, 2008–09
 Francijas līgas kauss
 Pusfinālisti (1): 2009–10
 Francijas 2. līga
 Čempioni (3): 1981–82, 2002–03, 2021–22
 Vicečempioni (2): 1980–81, 1996–97

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā kluba vietne 

Francijas futbola klubi
Tulūza
Toulouse FC
Sandis Valters

Sandis Valters (dzimis  Rīgā) ir bijušais latviešu basketbolists, spēlēja uzbrūkoša aizsarga pozīcijā, bija Latvijas basketbola izlases dalībnieks. Deviņkārtējs Latvijas Basketbola līgas čempions.

Karjera 
Profesionāļa karjeru sācis 1994. gadā Brocēnu komandas sastāvā, kur spēlējot S. Valters kļuva par pieckārtēju LBL čempionu, vēlāk čempiona titulu ieguvis arī ASK Rīgas, Rīgas VEF un  BK Ventspils sastāvā. Spēlējis arī ārvalstu klubos: Vācijā, Ukrainā, Itālijā.

Latvijas izlasē debitējis . Kopā ar Latvijas izlasi ir izcīnījis 14. vietu 2005. gada Eiropas čempionātā un 13. vietu 2007. gada Eiropas čempionātā. Komandā un valstvienībā spēlēja ar 10. numuru.

Pēdējais pārstāvētais klubs bija BK Ventspils.

Privātā dzīve 
Sanda brālis Kristaps arī ir bijušais basketbolists un Latvijas izlases dalībnieks, savukārt tēvs Valdis 1980. gados bija viens no Eiropas labākajiem basketbolistiem.

Sandis bija precējies ar Katrīnu Valteri, laulībā dzimusi meita. Savukārt no attiecībām ar modeli Elīzu Kaurāti ir divi bērni. Pēc karjeras beigām strādā Floridā, ASV.

Atsauces

Ārējās saites 

 EuroBasket2007 profils 

1978. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas basketbolisti
Uzbrūkošie aizsargi
Kasbas ezers

Kasbas ezers () ir liels ezers Kanādā uz Ziemeļrietumu teritoriju un Nunavutas robežas. Populāra sporta zveja, līdzās ezeram izbūvēta lidosta un pieczvaigžņu viesnīca. Ezeram cauri plūst Kazanas upe.

Kanādas ezeri