joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Krišjānis Salmiņš

Krišjānis Salmiņš (dzimis  Saldū) ir latviešu aktieris.

1989. gadā beidzis Tukuma rajona Irlavas vidusskolu. 1991. gadā absolvējis Latvijas Universitātes Vēstures un filozofijas fakultāti, bet 1997. gadā - Latvijas Kultūras akadēmijas Ekrāna un teātra mākslas nodaļu, kur mācījies Jura Rijnieka aktierkursā. 1997. gadā kļuvis par Valmieras teātra aktieri.

Atveidojis Staņislavu seriālos "Eņģeļu māja" un "Eņģeļu iela 9. Pelnrušķītes mantojums".

Atsauces 

1971. gadā dzimušie
Latviešu teātra aktieri
Špeiere

Špeiere (, ) ir pilsēta Vācijas dienvidrietumos, Reinzemes-Pfalcas federālajā zemē. Pilsēta atrodas Reinas krastos, vietā, kur ietek Špeieres upe. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 50,3 tūkstoši iedzīvotāju.

Špeiere ir Špeieres bīskapijas centrs. Tur atrodas katedrāle, kas ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. 1797. gadā pilsēta tika iekļauta Francijas Pirmajā republikā. No 1816. līdz 1945. gadam Špeiere bija Bavārijas Pfalcas federālās zemes administratīvais centrs.

Atsauces

Ārējās saites 

Reinzemes-Pfalcas pilsētas
X-cilvēki (filma)

"X-cilvēki" () ir 2000. gada ASV supervaroņu filma. Filmas režisors ir Braiens Singers. Galvenās lomas spēlē Patriks Stjuarts, Hjū Džekmens, Ians Makellens, Halle Berija, Famke Jansena, Džeimss Marsdens un Brūss Deivisons.

Filma ir par cilvēkiem, kam piemīt dažādas spējas. Ēriks savas spējas atklāja 1944. gadā, Otrā pasaules kara laikā. Tad viņš tika atņemts vecākiem. Pieaugot Ēriks pieņem vārdu Magneto. Viņš alkst atriebties un uzsākt karu starp X cilvēkiem un pārējiem cilvēkiem. Viņam ir nepieciešama meitene Rouga, kas uzsūc sevī citu X cilvēku spējas. Viņu komandā tiek arī Logans. Profesors Čārlzs Ksavjē stājas pretim Magneto iecerētajam plānam.

Ārējās saites 

2000. gada filmas
ASV filmas
ASV zinātniskās fantastikas filmas
Zinātniskās fantastikas un fantāzijas literatūras konkurss
X-cilvēki
Braiena Singera filmas
Nazems Kadri

Nazems Kadri (; dzimis ) ir Libānas arābu izcelsmes Kanādas hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2022) Kadri spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Kalgari "Flames" sastāvā.

Spēlētāja karjera 
Juniora vecumā Kadri spēlēja Ontario hokeja līgas klubu Kičeneras "Rangers" un Landonas "Knights" sastāvā. 2008. gadā "Rangers" sastāvā kļuva par līgas čempionu, taču divus gadus vēlāk "Knights" rindās spēlēja arī līgas Zvaigžņu spēlē. Lai gan jau 2009. gada NHL draftā uzbrucēju izvēlējās Toronto "Maple Leafs", pēc dalības tās pirmssezonas nometnē Kadri atgriezās "Knights" sastāvā. 2010. gada februārī Kadri tika izsaukts uz NHL, "Maple Leafs" rindās aizvadot debijas spēli NHL.

Arī 2010.—11. gada sezonas pirmssezonas nometnē Kadri neizcīnīja vietu "Maple Leafs" sastāvā, tiekot nosūtīts uz Amerikas hokeja līgas vienību Toronto "Marlies". Sezonas turpinājumā uzbrucējs NHL gan aizvadīja 21 spēli. Toronto "Maple Leafs" sastāvā uzbrucējam izdevās nostiprināties vien 2012.—13. gada sezonā. 2013.—14. gada sezonu Kadri noslēdza ar 50 rezultativitātes punktiem, tādējādi kļūdams par vienu no komandas rezultatīvākajiem spēlētājiem. 2017. gada janvārī guva savas NHL karjeras 100. vārtus.

2019. gada vasarā tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche". Kadri 2022. gadā izcīnīja Stenlija kausu ar Kolorado "Avalanche", kļūstot par pirmo musulmaņu spēlētāju, kurš izcīnījis kausu.

2022. gada 18. augustā Kadri ar Kalgari "Flames" parakstīja līgumu uz septiņiem gadiem par 49 miljoniem ASV dolāru.

Ārējās saites

Atsauces 

1990. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Toronto "Maple Leafs" spēlētāji
Kolorādo "Avalanche" spēlētāji
Kalgari "Flames" spēlētāji
Piņķu Sv. Nikolaja luterāņu baznīca

Piņķu Sv. Nikolaja evaņģēliski luteriskā baznīca ir luterāņu dievnams, kas atrodas Mārupes novada Babītes pagasta centrā Piņķos. Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis nr. 8485, kas atrodas Piņķos.  Baznīcā atrodas arī Valsts nozīmes mākslas piemineklis nr. 4195 "Kauss un patēna" (1709).

Vēsture 
Babītes draudzes novada Sv. Nikolaja (jūrasbraucēju patrona) kapelu, tāpat kā tālāk esošās Sv. Annas un Sv. Jāņa kapelas pie senā Lielupes kara ceļa uz Zemgali jau 13. gadsimtā izveidojuši Daugavgrīvas cisterciešu klostera mūki. Jauna koka baznīca uzcelta un iesvētīta pēc Otrā Ziemeļu kara , 12 verstis no Rīgas uzkalnā pie Piņķu muižas "no kokiem, ko atveda no Kurzemes lielkunga mežiem".  

Ap 1850. gadu Rīgas rāte nolēma par pilsētas līdzekļiem celt jaunu mūra baznīcu iepriekšējās koka baznīcas vietā. Rīgas pilsētas arhitekts Johans Daniels Felsko 1856. gadā izstrādāja ēkas projektu, kura neogotisko variantu 1862. gadā atbalstīja Rīgas rātes kases kolēģija. Tomēr baznīcas celtniecību sāka tikai 1872. gadā un pabeidza  ar tās iesvētīšanu.

Aleksandra Čaka "Mūžības skartajos" ir dzejojums "Sprediķis Piņķu baznīcā" par notikumu Pirmā pasaules kara laikā 1916. gada 1. augustā (19. jūlijā pēc vecā stila), kad 5. Zemgales latviešu strēlnieku bataljons ceļā uz frontes Smārdes iecirkni apstājies Piņķu baznīcā, kur pulkvedis Jukums Vācietis noturēja svinīgu uzrunu, kam par godu baznīcas priekšā 1988. gada 26. novembrī uzstādīts piemiņas akmens. Daži vēsturnieki uzskata, ka šāds notikums nav bijis un "Sprediķis Piņķu baznīcā" ir tikai A. Čaka "fantāzijas auglis", kamēr citi pamato notikuma patiesumu.

2003. gadā uzsāka baznīcas ērģeļu atjaunošanu, 2004. gadā veica Piņķu baznīcas jumta un torņa stāva restaurāciju. 2018. gada septembrī baznīcas tornī izcēlās ugunsgrēks, kas smagi sabojāja pašu torni. Torņa atjaunošana pabeigta 2019. gada janvārī.

Atsauces

Ārējās saites 

Luterāņu baznīcas Latvijā
Babītes novads
Mārupes novads
Babītes pagasts
Morgans Rīlijs

Morgans Rīlijs (; 1994. gada 9. martā) ir kanādiešu hokejists, aizsargs, Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2017) Rīlijs spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Toronto "Maple Leafs" sastāvā.

Spēlētāja karjera 
Pēc vairākām Rietumu hokeja līgā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Rīlijs sāka 2012.—13. gada sezonā, kuras noslēgumā aizvadīja 14 spēles Amerikas hokeja līgas vienībā Toronto "Marlies". Nākamo sezonu aizsargs jau pilnībā aizvadīja NHL, Toronto "Maple Leafs" sastāvā. 2016. gada aprīlī pagarināja līgumu ar komandu, nākamajos sešos gados saņemot 5 miljonus ASV dolāru sezonā. Sākot ar 2016.—17. gada sezonu pilda "Maple Leafs" kapteiņa palīga funkcijas.

Kanādas hokeja izlases rindās spēlējis divos Pasaules čempionātos, 2016. gadā kopā ar izlasi izcīnot zelta medaļas.

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Toronto "Maple Leafs" spēlētāji
Britu Kolumbijā dzimušie
Leonas karaļu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti Leonas karaļi no 910. gada, kad tika dibināta neatkarīga Leonas Karaliste. 1230. gadā tā tika sadalīta starp Kastīlijas karalisti un Portugāles grāfisti un turpmāk par Leonas karaļiem tika iecelti Kastīlijas karaļi. No 1517. gada visu tagadējo Spānijas teritoriju pārvaldīja viens karalis, taču atsevišķās karalistes vēl turpināja pastāvēt līdz 1715. gadam, kad tika izveidota Spānijas karaliste.  

Leonas karaļu uzskaitījums ir turpinājums Astrūrijas karaļu uzskaitījumam.

Uzskaitījums

Leonas Karaliste (910—1230)

Kastīlijas kronis (Kastīlijas un Leonas karaliste) (1230—1516)

Skatīt arī 
 Astūrijas karaļu uzskaitījums
 Kastīlijas karaļu uzskaitījums
 Spānijas monarhu uzskaitījums
 Portugāles grāfu uzskaitījums

Valdnieku uzskaitījumi
One Piece

One Piece (, Wan Pīsu) ir japāņu mākslinieka Eiičiro Odas veidota manga par pirātu komandas piedzīvojumiem izdomātā pasaulē. Tā veidota sjonena mangas žanrā (šī žanra mērķauditorija ir jaunieši, nevis jaunietes). Manga One Piece pirmo reizi tika publicēta 1997. gadā 19. jūnijā žurnālā Weekly Shonen Jump. Pirmais atsevišķais One Piece izdevums bija 1997. gada 24. decembrī. Šīs mangas izdevumi tiek izdoti joprojām. Balstoties uz šo mangu ir izveidotas arī animācijas filmas, videospēles un citi plašsaziņas līdzekļu produkti. Līdz 2017. gadam bija izdotas 7 pilnmetrāžas One Piece animācijas filmas.

Manga
Zinātniskās fantastikas un fantāzijas literatūras konkurss
Fantāzijas žanra anime un manga
Eduards Emsis

Eduards Emsis (dzimis ) ir Latvijas futbolists, pussargs. Kopš 2022. gada spēlē Veikkausliiga kluba FC Lahti sastāvā.

Karjeru sāka kluba "Skonto" sistēmā, spēlējot tā dublieru komandā 1. līgā. No 2014. līdz 2018. gadam spēlēja FS Metta/LU sastāvā, aizvadot 75 spēles Virslīgā un gūstot 3 vārtus. 2019. gada sezonā pārstāvēja FK Jelgava, taču savainojumu dēļ laukumā devās tikai trīs Virslīgas spēlēs.  

2020. gada janvārī pievienojās Armēnijas Premjerlīgas klubam Erevānas "Noah".

2022. gada janvātī Emsis noslēdza līgumu ar Somijas klubu FC Lahti. 

Regulāri spēlējis Latvijas U-21 izlasē. Latvijas pieaugušo izlasē debitēja  draudzības spēlē pret Dienvidkoreju.

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Latvijas futbolisti
FK Metta spēlētāji
FK Jelgava spēlētāji
Latvijas izlases futbolisti
Rīgā dzimušie
Renārs Varslavāns

Renārs Varslavāns (dzimis ) ir Latvijas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2020. gada spēlē FK RFS sastāvā.

2021. gada jūnijā debitēja Latvijas izlasē, nākot uz maiņu pārbaudes spēlē pret Vāciju, oficiālā spēlē debitēja novembrī pret Gibraltāru.

Atsauces

Ārējās saites 

Latvijas futbolisti
2001. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
FK Metta spēlētāji
FK RFS spēlētāji
Latvijas izlases futbolisti
Rūgtais apelsīns

Rūgtais apelsīns jeb pomerance (Citrus × aurantium) ir rūtu dzimtas citrusaugs. Tiek saukts arī par skābo vai Seviljas apelsīnu. Tā dabiskais izplatības areāls ir Dienvidaustrumāzija, bet mūsdienās to kultivē arī citās pasaules malās. Rūgtais apelsīns ir pampelmūzes un mandarīna hibrīdaugs.

Rūgtā apelsīna augļus izmanto kulinārijā, īpaši marmelādes gatavošanā, ēteriskas eļļas iegūšanai, kas tālāk tiek izmantotas smaržu ražošanā. Eļļu izmanto arī liķieru ražošanā.

Ārējās saites 

Citrusaugi
Augļi
Piņķu Sv. Annas luterāņu baznīca

Piņķu Sv. Annas evaņģēliski luteriskā baznīca jeb Babītes Annas baznīca ir luterāņu dievnams, Piņķu Sv. Nikolaja baznīcas filiāle. Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis nr. 8484, kas atrodas Mārupes novadā.

Vēsture 
Babītes draudzes novada Sv. Annas kapelu, tāpat kā Sv. Nikolaja un Sv. Jāņa kapelas pie senā Lielupes kara ceļa uz Zemgali jau 13. gadsimtā izveidojuši Daugavgrīvas cisterciešu klostera mūki.
Jauna koka baznīca uzcelta un iesvētīta Zviedru Vidzemes laikā starp 1660. un 1692. gadu. 1802. gadā pie Annas baznīcas tika ierīkota pagasta skola zemnieku bērniem.  

Līdz mūsdienām saglabājusies laikā no 1872. līdz 1874. gadam pēc arhitekta Johana Daniela Felsko projekta celtā mūra baznīca.

Senākā koka baznīca 
Pirmā Annas baznīca bija vienkārša vientelpas būve no kaķētiem guļkokiem uz mūra pamata, ar kārniņu jumtu un nelielu koka tornīti. Baznīcas grīdu sedza dēļi, bet guļkoku sienas nebija krāsotas. Nebija arī nodalītas kora telpas. Gaisma telpā ieplūda pa maziem divrūšu logiem. Bluķī cirstas kāpnes veda pašā baznīcā un augšā zvanu tornītī. Mācītāja kambaris atradās baznīcas otrā pusē un bija piebūvēts pa kreisi altāra daļai.

Ārējās saites 
 
 pinkudraudze.lv

Atsauces 

Luterāņu baznīcas Latvijā
Babītes novads
Mārupes novads
Babītes pagasts
Kirkūka

Kirkūka (, Kerkûk, , Kirkūk) ir pilsēta Irākas ziemeļos, provinces centrs. 2009. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 850 tūkstoši iedzīvotāju, un pēc šī rādītāja tā ir sestā lielākā pilsēta Irākā. Irākas naftas pārstrādes centrs.

Atsauces 

Irākas pilsētas
Doktors Streindžs (filma)

"Doktors Streindžs" () ir 2016. gada ASV supervaroņu filma, kuras režisors ir Skots Deriksons. Marvel Cinematic Universe 14. filma.

Filma ir par neiroķirurgu Stīvu Streidžu, kas pēc izdzīvošanas autoavārijā un izdziedēšanas atklāj maģijas pasauli. Tajā galvenās lomas attēlo Benedikts Kamberbačs, Čīvetels Edžiofors, Reičela Makadamsa, Benedikts Vongs, Maikls Stūlbargs, Bendžamins Brats, Skots Edkinss, Madss Mikelsens, Tilda Svintone.

Filmas pirmizrāde notika 2016. gada oktobrī Honkongā. "Doktors Streindžs" guva kritiķu atzinību un tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai par labākajiem vizuālajiem efektiem.

Atsauces

Ārējās saites 

2016. gada filmas
ASV filmas
Marvel Cinematic Universe
NK Maribor

Nogometni klub Maribor, saīsināti NK Maribor, ir Slovēnijas futbola klubs no Mariboras. Dibināts . Pašlaik spēlē Slovēnijas futbola čempionāta augstākajā līmenī — Pirmajā līgā (). Mājas spēles aizvada Ljudski vrt stadionā, kura ietilpība ir 12 702 vietas. Maribor ir titulētākais Slovēnijas klubs — tas ir 15 reizes kļuvis par Slovēnijas čempioniem un 9 reizes uzvarējis Slovēnijas kausa izcīņā. Komanda ir trīs reizes iekļuvusi UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā.

Sasniegumi 
 Slovēnijas Pirmā līga
 Čempioni (15): 1996–97, 1997–98, 1998–99, 1999–2000, 2000–01, 2001–02, 2002–03, 2008–09, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2016–17, 2018–19
 Vicečempioni (8): 1991–92, 1992–93, 1994–95, 2009–10, 2015–16, 2017–18, 2019–20, 2020/21
 Slovēnijas kauss
 Kausa ieguvēji (9): 1991–92, 1993–94, 1996–97, 1998–99, 2003–04, 2009–10, 2011–12, 2012–13, 2015–16
 Finālisti (5): 2006–07, 2007–08, 2010–11, 2013–14, 2018–19
 Slovēnijas superkauss
 Kausa ieguvēji (4): 2009, 2012, 2013, 2014
 Finālisti (3): 2010, 2011, 2015
 UEFA Intertoto kauss
 Uzvarētāji (1): 2006

Atsauces

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā vietne
 Kluba profils UEFA vietnē 

Slovēnijas futbola klubi
Sagwa the Chinese Siamese Cat

Sagwa the Chinese Siamese Cat ir amerikāņu bērnu televīzijas raidījums. Raidījums ir kļuvis populārs ar tā izglītojošo saturu. Raidījuma pirmā sērija iznāca  un kopš tā laika ir iznākusi 1 sezona ar vairāk nekā 40 sērijām.

Ārējās saites
 Sagwa the Chinese Siamese Cat
 

ASV televīzijas raidījumi
Jēkabs Frīdrihs Hincs

Jēkabs Frīdrihs Hincs (Jekopp Friedrik Hinz, , 1743-1787) bija Apgaismības laikmeta skolotājs un grāmatizdevējs Kurzemes un Zemgales hercogistē.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1734. gadā Neidenburgā. Studēja Kēnigsbergas universitātē (l752), strādāja par mājskolotāju. Septiņgadu kara laikā bēga no krievu 1757.-1762. gadā okupētās Austrumprūsijas uz Rīgu, kur bija Rīgas Domskolas skolotājs (1762-1764).

1763. gadā kopīgi ar J.F. Hartknohu nopirka J. J. Kantera grāmatu veikalu Jelgavā un kopā ar A. V. Šteidelu izveidoja "Kurzemes grāmatu bodi" (1769-1771).
1774. gadā vienojās ar G. F. Stenderu par viņa grāmatu iespiešanu latviešu valodā, Jelgavā un Aizputē izdeva "Augstas gudrības grāmatu" (1774, 1776), "Jaunas ziņģes" (1774), "Svētas gudrības grāmatiņu" (1774), "Tās kristīgas mācības grāmatu" (1776). 

Līdztekus tam bija brīvmūrnieku ložas "Pie trīs kronētiem zobeniem" bibliotekārs, savas grāmatspiestuves telpās uzturēja brīvmūrnieku bibliotēku ar 16 tūkstošiem sējumu, glabāja gleznas, skulptūras u.c. mākslas priekšmetus.

1776. gadā Johans Frīdrihs Štefenhāgens, kam Kurzemes hercogs bija apstiprinājis galma grāmatu iespiedēja privilēģiju, viņu apsūdzēja neatļautā Kurzemes latviešu baznīcas grāmatu nelikumīgā pārdrukāšanā un izplatīšanā. 
Zaudējis tiesas prāvu, Hincs bankrotēja un pēc 1784. gada bija mājskolotājs un advokāts Piltenes apgabala galvaspilsētā Aizputē, vēlāk pārcēlās uz Rīgas vietniecību, bija Pērnavas pilsētas sekretārs. 

Miris 1787. gada 10. (21.) februārī Pērnavā.

Literatūra 
 Ischreyt H. Jakob Friedrich Hinz, ein vergessener Buchhändler und Verleger in Mitau.  Nordost – Archiv 5, 1972. - S. 3-14

Atsauces 

Latvijas izdevēji
Prūsijas cilvēki
Brīvmūrnieki
1734. gadā dzimušie
1787. gadā mirušie
Aivars Emsis

Aivars Emsis (dzimis ) ir Latvijas futbolists, pussargs.

Karjera 
Futbolista karjeru Aivars Emsis iesāka FS METTA/Latvijas Universitāte sastāvā, kur spēlēja 2017.-2018. g.

2021. gada sezonas sākumā viņš spēlēja Telšu "Džiugas" sastāvā Lietuvas A līgā.

2022. gada janvārī spēlētājs pārcēlās uz Grieķiju, uz AO Kavala, kurš spēlēja otrajā Superlīgā.

2022. gada februāri spēlētājs atgriezās un spēlēja Telšu "Džiugas" sastāvā.

Atsauces

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Latvijas futbolisti
FK Jelgava spēlētāji
FK Spartaks Jūrmala spēlētāji
Diena pēc rītdienas

"Diena pēc rītdienas" () ir 2004. gadā uzņemta Amerikas Savienoto Valstu  zinātniskās fantastikas kinofilma, kuras režisors ir Rolands Emerihs. Galvenās lomas filmā tēlo Deniss Kveids, Džeiks Jillenhols, Īens Holms, Emmija Rosama un Sila Vorda. "Diena pēc rītdienas" bija sestā ienesīgākā kinofilma pēc peļņas 2004. gadā.

Filmā tiek stāstīts par globālās sasilšanas izraisītu potenciālu Zemes bojāeju. Profesors Adrians Hals (atveido Deniss Kveids) cenšas šo situāciju glābt. Globālās sasilšanas dēļ Losandželosā plosās zemestrīces un virpuļviesuļi, savukārt Ņujorkā ir novērojami ievērojama izmēra krusas graudi. Gaisa temperatūra vietām noslīd līdz -128 °C.

Ārējās saites 

2004. gada filmas
ASV zinātniskās fantastikas filmas
Zinātniskās fantastikas un fantāzijas literatūras konkurss
ASV katastrofu filmas
Džeimsa

Džeimsa (; vīriešu dzimtē Džeimss) var būt:

 Lilija Džeimsa (Lily James; 1989) ― angļu aktrise un dziedātāja;
 Mikija Džeimsa (Mickie James; 1979) ― amerikāņu profesionāla cīkstone un dziedātāja.

Skatīt arī 
 Džeimss

Angļu uzvārdi
Piterāns

Piterāns var būt:

 Alfons Piterāns;
 Vilhelms Piterāns.

Uzvārdi
Čempions

Čempions (no , viduslaikos "uzvarētājs cīņas laukā") ir nosaukums, kuru piešķir sacensību jeb čempionāta uzvarētājam. Var būt lokālu, reģinālu, nacionālu vai starptautisku (Eiropas, pasaules, olimpisko) sacensību uzvarētāji.  
Līdz Otrā pasaules kara beigām čempionus Latvijā dēvēja par meistariem, bet čempionātus par meistarsacīkstēm.

Skatīt arī 
 Vills Čempions

Sports
Makellums

Makellums (; ) ir seno romiešu pārtikas tirgus vēsturiskais nosaukums, kura teritorijā bieži vien atrodas templis vai edikula ar reliģiska satura skulpturālu kompozīciju. Savā tradicionālajā veidā makellums bija taisnstūra peristila pagalms, kuru ietvēra tabernas. Ieeja tajā tika dekorēta ar arku. Makelluma centrā romieši iekārtoja norobežotu baseinu zivju audzēšanai, kuru ieskāva kolonāde. Bez to pagalmā varēja atrasties divi baseini ar astoņstūra joniskiem portikiem ar joniskām kolonnām un piloniem stūros.

Nozīme un vēsture 
Kā papildinājums forumiem makellums kalpoja kā pārtikas tirgus, īpaši gaļas, zivju un delikatešu tirdzniecībai. Tits Plavts piemin makellumu vēl 3. gadsimta pr.Kr. otrajā pusē. Par paraugu makellumam kalpoja hellēnisko pilsētu agora. Taču šeit nenotika vairumtirdzniecība. Pašlaik Romas impērijas teritorijā ir lokalizēti ap 80 makellumiem, īpaši Itālijā (Roma, Pocuoli, Pompeji u.c.), Ziemeļāfrikā (Leptis Magna, Hippon Regijs) un Anatolijā. Tie kalpo kā romanizācijas pazīme impērijas ietvaros. Pēdējais makellums tika izmantots Konstantinopolē līdz pat 6. gadsimtam. 

Pēc Marka Terentiusa Varro teiktā vārdam "makellums" ir doriski joniska izcelsme, kas nozīmē "dārzs". Patiesībā makellums ir vieta, kur notiek lopu kaušana.

Marcellum Magnum 
Marcellum Magnum bija tirdzniecības ēka uz Celijas paugura Romā. Kompleksu 59. gadā uzcēla un iesvētīja imperators Nerons. Senā ēka, domājams, atradās mūsdienu Santo Stefano Rotondo baznīcas vietā.

Makellums Pompejos 
Macellum Pompeii bija pagaidu tirgus Pompeju forumā. Dažas celtnes tiek datētas ar 130—120 gadu pr.Kr. Stāsta, ka daļa no makelluma austrumu sienas bija veltīta imperatora kultam. Ja tā ir taisnība, tad tas norāda uz svarīgu lomu, kāda imperatoriem bija romiešu dzīvē 1. gadsimta sākumā. Makelluma daļas bija izpostītas 62. gada zemestrīcē, un šie bojājumi nebija novērsti līdz pat izvirduma laikam, kurš 79. gadā sagrāva Pompejus.

Makellums Pocuoli 
Pocuoli makellums sākotnēji tika atrakts 1750. gados, kad Serapisa statujas atrašana radīja pārpratumu, ka ēka tika kļūdaini identificēta kā Serapijs jeb Serapisa templis. Stāvošās kolonnas ar jūras molusku atstātām pēdām norādīja, ka ēku augstums mainījās atkarībā no jūras līmeņa, kas radīja strīdus agrīnajā ģeoloģijā. Vēlākie izrakumi atklāja makellumam raksturīgo plānu.

Atsauces 

Senās Romas pilsētas
Kaporeto kauja

Kaporeto kauja bija veiksmīgs Austroungārijas un Vācijas impērijas armiju uzbrukums Itālijas karalistes armijai 1917. gada oktobrī. Itāļi Luidži Kadornas vadībā iepriekšējos 2,5 gadus bija šeit 11 reizes veikuši uzbrukumus ar minimāliem panākumiem. 1917. gada augustā itāļiem gandrīz izdevās pārraut austroungāru aizsardzību, apdraudot ostas pilsētu Triesti. Austroungāri lūdza vācu palīdzību, kas uz Itālijas fronti nosūtīja sešas divīzijas. Tās apvienoja ar deviņām austroungāru divīzijām, izveidojot 14. armiju vācu ģenerāļa Oto fon Belova pakļautībā. Viņa izstrādātais uzbrukuma plāns paredzēja ierobežotu uzbrukumu, kas atspiestu itāļus no Triestes apkārtnes. Kalnainais apgabals nozīmēja, ka lielu armijas vienību ātra pārvietošanās nebija iespējama, tāpēc frontes pārraušanai vācieši izmantoja nelielas specvienības. Lai arī itāļu armijai bija skaitliskais pārsvars, viņiem bija vāja morāle un vāji komandieri. Par spīti dezertieru brīdinājumiem par gaidāmo uzbrukumu, itāļi neveica aizsardzības līniju pastiprināšanu. 

1917. gada 24. oktobrī sākās uzbrukums, kas ātri pārrāva itāļu aizsardzību. Vienu no nelielajām vienībām komandēja Ervins Rommels, kuru par panākumiem kaujā apbalvoja ar Pour le Mérite ordeni. 30. oktobrī frontes pārrāvums bija tik dziļš, ka apdraudēja blakus esošās itāļu pozīcijas, un tās sāka atkāpties visā frontes garumā. 10 000 itāļu krita kaujās un 30 000 guva ievainojumus. Gūstā krita 300 000 itāļu, 350 000 dezertēja. Itālijas 2. armija bija pilnībā iznīcināta.  Ap 10. novembri frontes līnija stabilizējās apmēram 30 kilometru attālumā no Venēcijas.

Smagā Itālijas sakāve mudināja 9. novembrī Antantei izveidot Augstāko kara padomi, kas ātri uz Itāliju nosūtīja sešas franču un piecas britu divīzijas, lai nostiprinātu itāļu fronti. Sakāves dēļ amatu zaudēja Kadorna, kura vietā iecēla Armando Diazu.

Atsauces

Pirmais pasaules karš
Itālijas vēsture
Kaujas ar Vācijas piedalīšanos
Kaujas ar Itālijas piedalīšanos
Luks Spalvis

Luks Spalvis (; dzimis ) ir Lietuvas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2017. gada spēlē Vācijas klubā 1. FC Kaiserslautern.

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Viļņā dzimušie
Lietuvas futbolisti
Lietuvas izlases futbolisti
Sporting CP spēlētāji
Velda (nozīmju atdalīšana)

Velda var būt:

 Velda (personvārds), sieviešu personvārds latviešu vārdadienu kalendārā
 Velda, upe Vaiņodes novadā
 Velda (The Veldt), Reja Bredberija stāsts (1950)
 Velda (Вельд), 1987. gada Uzbekfiļm (PSRS) uzņemta filma
Viņu sauca Roberts

"Viņu sauca Roberts" ir padomju zinātniskās fantastikas filma, kas uzņemta 1967. gadā.

Sižets 
Zinātnieks Sergejs rada eksperimentālu cilvēkveidīgu robotu, kas, pēc viņa domām, būs noderīgs cilvēkiem nepieejamu kosmosa tāļu apgūšanai un nosauc to par Robertu. Roberts ir līdzīgs savam radītājam kā dvīņubrālis. Sergejs nolemj robotu pārbaudīt saskarsmē ar cilvēkiem un nosūta to uz tikšanos ar Tatjanu, kāda sava līdzstrādnieka līgavu. Taču Roberts "iemīlas" Tatjanā un izpilda visus Tatjanas dotos uzdevumus, pat pašus absurdākos un bīstamākos, saprotot pavēles burtiski. Robots iziet no zinātnieku kontroles un pazūd no to redzesloka, dodoties Tatjanai līdzi uz tūristu nometni kalnos.

Draud rasties bīstamas sociālas un tehniskas sekas. Zinātnieki dodas robotu meklēt. Roberts tiek atrasts, taču Tatjana tam devusi pārāk daudz cilvēcisku uzdevumu, kurus tas nav spējīgs izpildīt. Tā elektriskās ķēdes no pārsprieguma ir sabojājušās un robots beidz funkcionēt. Zinātnieki aizved robotu atpakaļ uz laboratorijām, lai veiktu tā atjaunošanu. Tie saprot, ka nezināmā un neparedzamā vidē robots darboties nespēs, un lidojumam tiek gatavots cilvēks.

Lomās 
 Oļegs Striženovs — Sergejs / Roberts
 Marianna Vertinska — Tatjana
 Mihails Pugovkins — Knopkins
 Jurijs Tolubejevs — inspektors
 Aleksandrs Jarovojs — brīvprātīgais kārtības sargs
un citi aktieri.

Dziesmu izpilda Alise Freindliha.

Interesanti fakti 
 Filmas uzņemšana gandrīz izjuka galvenās lomas tēlotāja Oļega Striženova problēmām ar alkoholu — viņš bija nodevies dzeršanai. Skandāla rezultātā darba līgums ar aktieri tika izbeigts, no viņa ieturēja trešo daļu mēnešalgas. Filmu izdevās pabeigt tāpēc, ka konflikts norisinājās pašās uzņemšanas perioda beigās un Striženovam vienkārši lika nekavējoties nofilmēties atlikušajās ainās.

Atsauces

Ārējās saites 

 Его звали Роберт. По местам съемок: тогда и сейчас 

1967. gada filmas
PSRS filmas
Krievijas zinātniskās fantastikas filmas
Zinātniskās fantastikas un fantāzijas literatūras konkurss
Rītdienas robeža

"Rītdienas robeža" ( un ) ir 2014. gada amerikāņu zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Daglass Limans. Galvenās lomas filmā attēlo Toms Krūzs un Emilija Blanta. Filma balstīta uz japāņu romāna jauniešiem All You Need Is Kill motīviem. Filma ir par majoru Viljamu Keidžu, armijas sabiedrisko attiecību darbinieku, kurš, būdams bez kaujas pieredzes, ir spiests iesaistīties kaujā pret citplanētiešiem. Kad Viljams kaujas laikā iet bojā, viņš atklāj, ka ikreiz, kad nomirst, atgriežas atpakaļ laikā. Filma ieguva augstus kases ieņēmumus, kā arī pārsvarā pozitīvus kritiķu novērtējumus. Tā ir devītā ienesīgākā filma, kurā tēlo Toms Krūzs.

Atsauces

Ārējās saites 

2014. gada filmas
ASV filmas
ASV zinātniskās fantastikas filmas
Zinātniskās fantastikas un fantāzijas literatūras konkurss
Juras laikmeta parks 2

"Juras laikmeta parks 2" () ir 1997. gadā iznākusi Amerikas Savienoto Valstu kinofilma. Tā ir viena no Stīvena Spīlberga piedzīvojumu zinātniskās fantastikas kinofilmām un otrā "Juras laikmeta parka" sērijas filma.

Filma ir par dinozauriem. Četrus gadus vēlāk pēc notikumiem, kas tika atainoti pirmajā filmā "Juras laikmeta parks", Džons Hemonds (atveido Ričards Atenboro) konstatē, ka Juras parkā ir vēl viena daļa. Dinozauri ir dzīvojuši vieni paši, un nav bijis cilvēku, kas tos kontrolētu.

Ārējās saites 

1997. gada filmas
Juras laikmeta parks
Stīvena Spīlberga filmas
Zinātniskās fantastikas un fantāzijas literatūras konkurss
Universal Pictures filmas
Suņa sirds (filma)

"Suņa sirds" ir padomju satīriska zinātniskās fantastikas divu sēriju televīzijas filma, kas 1988. gadā uzņemta kinostudijā Ļenfiļm. Filma veidota pēc padomju krievu rakstnieka Mihaila Bulgakova garā stāsta "Suņa sirds". Filmas režisors ir Vladimirs Bortko, galvenās lomas tēlo Jevgeņijs Jevstigņejevs, Boriss Plotņikovs, Vladimirs Tolokoņņikovs, Romans Karcevs.

Sižets 
Filmas notikumi norisinās Maskavā neilgi pēc Oktobra revolūcijas. Profesors Filips Preobraženskis pēta organismu atjaunošanās iespējas un iecerējis veikt eksperimentu — pārstādīt sunim cilvēka hipofīzi un dzimumdziedzerus. Uz ielas profesors atrod klaiņojošu suni un to ar ēdienu ievilina savās mājās. Sunim dod vārdu Šariks, profesora darbinieki viņu labi aprūpē. Šariks pie sevis prāto, kāpēc gan viņu pieņēmuši tik labā vietā. Viņš nezina, ka ar viņu veiks eksperimentu. Pēc kāda laika profesors saņem ziņu, ka kautiņā miris kāds dzērājs un huligāns Kļims Čugunkins, kas kļūst par orgānu donoru profesora eksperimentam. Pēc orgānu pārstādīšanas sunim Šarikam notiek izmaiņas un drīz Šariks jau līdzinās cilvēkam. Ziņas par eksperimenta panākumiem izplatās. Profesors Šariku aizved uz zinātnisko sanāksmi parādīt saviem kolēģiem.

Par Šariku ieinteresējas arī mājas komitejas priekšsēdētājs Švonders. Viņš izsniedz Šarikam dokumentu uz Poligrāfa Šarikova vārda, iekārto darbā pie klaiņojošo dzīvnieku ķeršanas. Šarikovam īpaši padodas klejojošu kaķu ķeršana. Viņš saka, ka "sajūt tos ar sirdi". Būdams komunistiski noskaņots aktīvists, Švonders veicina Šarikova pašapziņu, propagandē strādnieku tiesības pretstatā visādiem inteliģentiem. Šarikovam arvien vairāk izpaužas no donora Kļima mantotās negatīvās rakstura īpašības. Šarikovs uzvedas rupji, raksta sūdzības par profesoru, demolē dzīvokli. Beigās profesoram nekas cits neatliek, kā atkal veikt operāciju Šarikovam, šoreiz pacientam pārstādot atpakaļ suņa hipofīzi, un drīz vien viņš atkal kļūst par suni Šariku.

Lomās 
 Jevgeņijs Jevstigņejevs — profesors Filips Preobraženskis
 Boriss Plotņikovs — Ivans Bormentāls, profesora asistents
 Vladimirs Tolokoņņikovs — Poligrāfs Šarikovs
 Romans Karcevs — Švonders, mājas komitejas priekšsēdētājs
 Ņina Ruslanova — Darja Ivanova, virēja profesora mājās
 Olga Meļikova — Zinaīda Buņina, profesora kalpone
 Aleksejs Mironovs — Fjodors, Šveicars
 Anželika Nevoļina — Vasņecova, mašīnrakstītāja

Interesanti fakti 
 Režisors Bortko filmu ir veidojis melnbaltu, iekrāsojot to sēpijas tehnikā. Tas piedod filmai autentisku noskaņu, atveidojot notikumus uz 1920. gadu Padomju Krievijas fona.
 Filmēšana norisinājās Ļeņingradā, lai gan filmas darbība notiek Maskavā.
 Klaiņojoša suņa Šarika lomai izvēlējās no 20 suņiem vienu — milicijas dienesta suni vārdā Karajs. Pēc tam suns piedalījās vēl četrās filmās.

Atsauces

Ārējās saites 
 Собачье сердце interneta lapā «Энциклопедия отечественного кино» 
 Собачье сердце Рускино.ру profils 
 Вергелис А. П. Шариков преображенный Новый берег 2016, 53 

1988. gada filmas
PSRS filmas
Krievijas zinātniskās fantastikas filmas
Zinātniskās fantastikas un fantāzijas literatūras konkurss
Aizliegtais paņēmiens

"Aizliegtais paņēmiens" ir izmeklējošās žurnālistikas televīzijas raidījums Latvijas Televīzijas pirmajā kanālā. Raidījums tiek ierakstīts. Tā pārraidīšanas laiks LTV1 kanālā ir pirmdienās, plkst. 19.30, vēlāk 19.00, bet tagad 19.10. Tā autors un vadītājs ir žurnālists Guntis Bojārs. Katru pārraidi iedala divās daļās: operācijas daļā un diskusijas daļā. Operācijas daļā LTV žurnālisti, izmantojot gan publisku informāciju, gan slēptās kameras novērojumus, apskata kādu tēmu, savukārt diskusijas daļā raidījuma vadītājs Guntis Bojārs intervē parasti trīs studijas viesus. Raidījumā ir apskatītas tādas tēmas kā ēnu ekonomika, sabiedrības un policijas attieksme pret iespējamu vardarbību ģimenē un Latvijas atpazīstamāko simbolu popularitāte.

Ievads 
Katra raidījuma sērija sākas ar īsu raidījuma aprakstu. Tiek rādīti samontēti kadri ar Rīgas ainavu un garāmgājēji, bet šie kadri ir paātrināti. Starp ainavām parādās arī raidījuma vadītājs Guntis Bojārs, kurš stāv uz LTV terases. Fonā tiek atskaņota titulmūzika. Gandrīz visas sērijas (izņemot speciālizlaidumi) sākas ar šādu ievadfrāzi, ko lasa Aigars Rozenbergs:

Sezonas

Apbalvojumi 
2015. gadā raidījuma piecsēriju speciālizlaidums "Operācija: "Bistro Frics"" saņēma Latvijas žurnālistu asociācijas balvu. Šajā raidījumu sērijā LTV žurnālisti atvēra kartupeļu frī kiosku "Frics". 2017. gadā raidījuma piecsēriju speciālizlaidums "Operācija: "Tokija"" saņēma Latvijas Darba devēju konfederācijas balvu. Šajā raidījumu sērijā žurnāliste strādāja kā trauku mazgātāja restorānā Tokyo City un ar slēpto kameru nofilmēja ilgstošu aplokšņu algu maksāšanu restorānā.

2019. gadā raidījuma veidotā divu sēriju "Izlaušanās spēle "Latvija"" ieguva Latvijas žurnālistu savienības izcilības balvu. Tāpat šī sērija bija izvirzīta Eiropas raidorganizāciju apvienības (EBU) orģinālformātu skatei, kura norisinājās EBU Radošuma forumā, Romā, Itālijā, 2019. gada septembrī. Tā ieguva galveno balvu.

LTV Ziņu dienesta direktore Iveta Elksne par raidījuma panākumiem Eiropā:

2020. gadā raidījuma sērija "Operācija: Centrāltirgus cigarešu mafija" saņēma Latvijas žurnālistu savienības izcilības balvu.

Atsauces

Ārējās saites 
 Raidījuma mājaslapa
 Raidījuma konts Facebook

Latvijas televīziju raidījumi
Lauv

Ari Staprans Lefs (; dzimis ), pazīstams ar skatuves vārdu Lauv (no latviešu ‘lauva’), ir latviešu izcelsmes ASV dziedātājs, dziesmu autors un producents.

Karjeras laikā izdevis EP Lost in the Light, populārākās mākslinieka izpildītās dziesmas ir I Like Me Better un The Other. Ir piedalījies Charli XCX dziesmas Boys un Cheat Codes un Demijas Lovāto dziesmas No Promises sarakstīšanā.

Lauv vecvecāki un mamma ir latvieši, vasaras pavadījis Jūrmalā.

Atsauces

Ārējās saites

References 

1994. gadā dzimušie
Amerikāņu mūziķi
ASV latvieši
Cvaihenders

Cvaihenders ( — 'divrocis') ir liels divroku zobens, kas tika izmantots 16. gadsimta pirmajās desmitgadēs.

Cvaihenderu zobeni tika izstrādāti par pamatu ņemot Eiropas vēlo viduslaiku zobenus un kļuva par vācu algotņiem raksturīgu ieroci Svētās Romas imperatora Maksimiliāna I laikā un tika izmantots Itāļu karos (1494—1559).

Šie zobeni ir pēdējais posms tendencei, kas sākās 14. gadsimtā, un kuras laikā zobeni pakāpeniski kļuva lielāki. Cvaihenders vairāk bija ar pīķim raksturīgām īpašībām, ņemot vērā lielos izmērus un svaru, kas nodrošināja lielāku uzbrukuma attālumu un spēku. Tādējādi, cvaihenderi netika pārnēsāti makstīs, bet gan pār plecu, līdzīgi kā alebarda.

Aukstie ieroči
Tabuns

Tabuns jeb GA ir ļoti indīga ķīmiska viela. Tas ir tīrs, bezkrāsains un bezgaršīgs šķidrums ar vieglu augļu smaržu. Tas ir gaisīgs šķidrums, tomēr ne tik ļoti kā zarīns (GB) un zomans (GD).

Tabuns ir klasificēts kā nervu aģents, tāpēc, ka tas izraisa zīdītāju nervu sistēmas nāvējošu disfunkciju.

Tabunu atklāja nejauši 1936. gada janvārī Gerhards Šrāders, cenšot atrast jaunu insekticīdu. Par to kā ķīmisko ieroci interesējās gan Nacistiskā Vācija, gan ASV, gan PSRS. Tas tika izmantots 1988. gadā gāzu uzbrukumā Halabdžai. 1993. gadā to iekļāva Ķīmisko ieroču konvencijā.

Visbiežāk tabuns organismā tiek uzņemts to ieelpojot vai absorbējot caur ādu (arī caur drēbēm). Ieelpojot tabunu, nāve iestājas 1 līdz 10 minūšu laikā, bet caur ādu tā var iestāties pēc 1—2 stundām. Pirmie simptomi: nemiers, acu zīlīšu sašaurināšanās, palēnināta sirdsdarbība, iesnas, svīšana, grūtības paeelpot; vēlāk: ģībšana, muskuļu paralīze un krampji, urīna un fekāliju nesaturēšana, nosmakšana (muskuļu paralīzes dēļ). Kā pretindi izmanto atropīnu un pralidoksīma hlorīdu.

Atsauces 

Fosfororganiskie savienojumi
Ķīmiskās kaujas vielas
VHV

VHV ir starptautiska apdrošināšanas sabiedrība, kas atrodas Hanoverē. 
VHV ir viena no piecām lielākajām automašīnu apdrošināšanas kompānijām Vācijā. Vissvarīgākie uzņēmumi tika dibināti 1875. un 1919. gadā. Kopš 1973. gada meitas uzņēmums VAV darbojas Austrijā. VHV, piemēram, ir dažādi administratīvie biroji Vācijā. Berlīnē, Minhenē un Hamburgā, kā arī filiāles visā Vācijā.
Valdes priekšsēdētājs kopš 2003. gada ir Uwe H. Reuter.
Wave Management AG pārņēma 2006. gadā.
2007. gadā VHV nodibināja kopīgu uzņēmumu ar FWU AG Saūda Arābijā.
2009, VHV ir pabeidzis jaunu korporatīvo štābu.  2011. gadā Wave Management AG pārcēla savu galveno mītni no Hamburgas uz Hanoveru.
Kopš 2012. gada VHV sadarbojas ar Itālijas apdrošināšanas sabiedrību ITAS. 2014. gadā VHV nodibināja nodibinājumu, tādējādi veicinot zinātnes, integrācijas un kultūras projektus. Kopš 2015. gada VHV ir pārstāvēta kā pārapdrošinātājs Turcijā. 2017. gadā VHV pirmo reizi saņēma vairāk nekā 3 miljardus abonementu.

Meitas uzņēmumi ietver:
 VHV Allgemeine Versicherung AG
 VHV Reasürans AS, Stambula
 Hannoversche Lebensversicherung AG
 VAV Versicherung AG, Vīne
 Wave Management AG
 VHV solutions GmbH

Galvenie rādītāji VHV

Atsauces
Keilors Navass

Keilors Antonio Navass Gamboa (; dzimis ) ir Kostarikas futbolists, vārtsargs, Kostarikas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) pārstāv Ligue 1 klubu Parīzes "Saint-Germain".

Karjera 
Karjeru sācis Kostarikas klubā Deportivo Saprissa. Tā sastāvā sešas reizes kļuvis par Kostarikas čempionu un vienreiz uzvarējis CONCACAF čempionu kausa izcīņā. 2010. gada jūlijā parakstīja līgumu ar Spānijas Otrās divīzijas klubu Albacete. 2011.—2012. gada sezonā tika izīrēts La Liga klubam Levante UD. Sezonas laikā bija komandas otrais vārtsargs. Laukumā debitēja tikai pēdējās kārtas mačā pret Bilbao "Athletic", kas noslēdzās 3:0 un nodrošināja iekļūšanu UEFA Eiropas līgas kvalifikācijā. Pēc sezonas pilnībā pārgāja uz Levante, parakstot trīs gadu līgumu.

2014. gada augustā parakstīja sešu gadu līgumu ar Madrides "Real". Tā sastāvā uzvarējis 2015.—2016. un 2016.—2017. gada UEFA Čempionu līgas turnīros, kā arī 2016.—2017. gada Spānijas čempionātā.

Kostarikas izlases sastāvā debitēja  2010. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Surinamu (uzvara 4:1). Pirmo sauso spēli aizvadīja četras dienas vēlāk, kad ar 2:0 tika pieveikta Haiti futbola izlase. Ar Kostarikas izlasi piedalījās 2014. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā, kur sasniedza ceturtdaļfinālu. Tika nominēts starp čempionāta trīs labākajiem vārtsargiem Zelta cimda balvai, ko ieguva Manuels Neiers. Izlases sastāvā divreiz piedalījies CONCACAF Zelta kausā.

Sasniegumi 
Saprissa

 CONCACAF Čempionu līga: 2005

Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2016–17
 Supercopa de España: 2017
 UEFA Čempionu līga: 2015–16, 2016–17, 2017–18
 UEFA Superkauss: 2014, 2016, 2017
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2014, 2016, 2017, 2018

Paris Saint-Germain

 Francijas 1. līga: 2019–20
 Coupe de France: 2019–20
 Coupe de la Ligue: 2019–20
 Trophée des Champions: 2020

Individuālie sasniegumi

 CONCACAF Zelta kausa labākais vārtsargs: 2009

Atsauces

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Kostarikas futbolisti
Kostarikas izlases futbolisti
Futbola vārtsargi
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Levante UD spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Parīzes "Saint-Germain" spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Prometejs (filma)

"Prometejs" () ir Ridlija Skota 2012. gadā režisētā kinofilma. Galvenās lomas filmā spēlē Noumi Rapasa, Maikls Fasbenders, Gajs Pīrss, Idriss Elba, Logans Māršals-Grīns un Šarlīze Terona. 2012. gadā filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākie vizuālie efekti".

Filma ir par ārpuszemes dzīvību. Pētnieku komanda dodas uz Visuma nostūri, lai noskaidrotu cilvēces rašanās iemeslus. Nonākot tur, pētnieku komanda ir spiesta cīnīties ne tikai par savu, bet arī par cilvēces izdzīvošanu.

Ārējās saites 

2012. gada filmas
ASV piedzīvojumu filmas
Apvienotās Karalistes filmas
ASV zinātniskās fantastikas filmas
Apvienotās Karalistes zinātniskās fantastikas filmas
Piedzīvojumu filmas
Šausmu filmas
Filmas par ārpuszemes dzīvību
Zinātniskās fantastikas un fantāzijas literatūras konkurss
Svešais
Ridlija Skota filmas
Vladislavs Krapivins

Vladislavs Krapivins (, dzimis ) ir PSRS un Krievijas bērnu rakstnieks. Rakstījis darbus arī zinātniskās fantastikas žanrā.

Biogrāfija 
Dzimis pedagogu ģimenē. Pēc skolas beigšanas 1956. gadā Krapivins iestājās Urālu valsts universitātes žurnālistikas fakultātē. Kā students darbojās literārajā pulciņā.

Studējot 2. kursā, sāka strādāt laikrakstā Комсомольскaя правдa. Savas literārās darbības sākumā atzina, ka viņu lielā mērā ietekmējis Konstantīns Paustovskis.
Pirmais stāsts publicēts žurnālā Уральский следопыт 1960. gadā. Pirmā grāmata — Рейс „Ориона“ iznāca 1960. gadā Sverdlovskā.

1964. gadā uzņemts PSRS Rakstnieku savienībā.

Krapivina grāmatas piedzīvojušas vairāk nekā 200 izdevumu dažādās pasaules valodās.

Stāsti un romāni (nepilns saraksts) 
 Белый щенок ищет хозяина. Повесть (1962)
 Палочки для Васькиного барабана. Маленькая повесть (1963)
 Звёзды под дождём. Повесть (1964)
 Оруженосец Кашка. Повесть (1965)
 Та сторона, где ветер. Повесть (1964—1966)
 Валькины друзья и паруса. Повесть (1966)
 Лерка. (в журнальном варианте: «Озерный царь»). Повесть (1968)
 Тень Каравеллы. Повесть (1968—1970)
 Паруса «Эспады». Трилогия
 Алые перья стрел. Трилогия. В соавторстве с С. П. Крапивиным (1971—1975)
 Болтик. Повесть (1976)
 Колыбельная для брата. Повесть (1978)
 Трое с площади Карронад. Повесть (1979)
 Журавлёнок и молнии. Роман (1981)
 Сказки Севки Глущенко. Повесть (1982)
 Мушкетёр и фея и другие истории из жизни Джонни Воробьёва. Цикл повестей (1969—1985)
 Острова и капитаны. Роман (1984—1987)
 Синий город на Садовой. Роман (1991)

Fantastikas romāni un stāsti 
 Страна Синей Чайки. Повесть из цикла «Восьмая звезда» (1957)
 Я иду встречать брата. Маленькая повесть (1961)
 В ночь большого прилива. Трилогия
 Baložbūda pieneņu pļavā (Голубятня на жёлтой поляне). Роман-трилогия (1983—1985)
 В глубине Великого Кристалла. Повести (1988—1991)
 Помоги мне в пути. (Кораблики). Роман (1993)
 Самолет по имени Серёжка. Повесть (1994)
 Взрыв Генерального штаба. Повесть (1996)
 Мальчик девочку искал… Повесть (2000)
 Синий треугольник. Почти фантастическая повесть (2001)
 Колесо Перепелкина. Повесть (2001)
 Стража Лопухастых островов. Роман-сказка (2002)
 Нарисованные герои. «Лоскутная» повесть (2003)
 Прохождение Венеры по диску солнца. Роман (2004)+
 Топот шахматных лошадок. Роман (2005)
 Ампула Грина. Повесть (2007)
 Бабочка на штанге. Повесть (2009)
 Тополята. Роман (2010)

Atsauces

Ārējās saites 
 Официальный сайт 
 Сайт «Каравеллы» 
 Сайт Международной детской литературной премии имени В. П. Крапивина 
 Крапивин Владислав Петрович в Электронной библиотеке тюменского писателя 
 Онлайн интервью В. П. Крапивина: дети спрашивают, писатель отвечает 

Padomju rakstnieki
Krievijas rakstnieki
Krievijas zinātniskās fantastikas rakstnieki
Ar Goda ordeni apbalvotie
Ar Tautu Draudzības ordeni apbalvotie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
2020. gadā mirušie
Ektors Errera

Ektors Migels Errera Lopess (; dzimis ) ir Meksikas futbolists. Pašlaik (2022) pārstāv MLS klubu Hjūstonas "Dynamo" un Meksikas futbola izlasi.

Savu karjeru Errera sāka Meksikas klubā C.F. Pachuca. Tur viņš pavadīja trīs gadus, pirms tika pārdots Portugāles klubam FC Porto. 2019. gadā pievienojās Madrides "Atletico".

Meksikas futbola izlasē spēlējis 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs un 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
Porto

 Portugāles Premjerlīga: 2017–18
 Supertaça Cândido de Oliveira: 2013, 2018

Meksika

 Olimpiskās spēles: 2012
 CONCACAF Zelta kauss: 2015

Individuālie sasniegumi

 FC Porto sezonas labākais spēlētājs: 2014–15

Atsauces

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Meksikas izlases futbolisti
Meksikas futbolisti
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
FC Porto spēlētāji
Madrides "Atletico" spēlētāji
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Karloss Vela

Karloss Alberto Vela Garido (; dzimis ) ir Meksikas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) pārstāv MLS klubu Los Angeles FC.

Vela savu karjeru sāka Londonas "Arsenal" komandā. Viņš ticis izīrēts Salamanca, Osasuna, West Bromwich Albion un Real Sociedad. No 2012. līdz 2017. gadam spēlēja Real Sociedad.

Meksikas futbola izlasē spēlējis 2010. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
Meksika

 CONCACAF Zelta kauss: 2009, 2015

Individuālie sasniegumi

 Real Sociedad gada labākais spēlētājs: 2011–12, 2013–14
 MLS labākais vārtu guvējs: 2019
 MLS MVP: 2019

Atsauces

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Meksikas izlases futbolisti
Meksikas futbolisti
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Arsenal FC spēlētāji
West Bromwich Albion F.C. spēlētāji
Sansevastjanas "Real Sociedad" spēlētāji
Pafos FC

Pafos FC () ir Kipras futbola klubs no Pafas. Klubs tika izveidots 2014. gadā, apvienojoties AEK Kouklia un AEP Paphos klubiem. Pašlaik spēlē Kipras Pirmajā divīzijā. Mājas spēles aizvada Stelios Kyriakides stadionā. 

Klubā ir spēlējuši vairāki Latvijas futbolisti. Kopš 2018. gada to pārstāv Deniss Rakels, divreiz tika izīrēts uz Riga FC. 2017.—2018. gada sezonā komandā spēlēja Vladislavs Gabovs un Antonijs Černomordijs. 2015.—2016. gada sezonā komandu pārstāvējā arī latviešu vārtsargs Jānis Krūmiņš.

Atsauces

Ārējās saites 
   
 Kluba profils UEFA vietnē 
 Soccerway profils 
 Transfermarkt kluba profils 

Kipras futbola klubi
Ludvigs Knorings

Ludvigs fon Knorings (, , 1859–1930) bija vācbaltu diplomāts un politiķis, Rietumkrievijas kara politiskās padomes (Военно-политический совет для Западной России) priekšsēdētājs (1919).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1859. gada 7. jūlijā Vīnē Igaunijas guberņas muižnieka Kārļa Knoringa ģimenē. 
No 1887. gada darbojās Krievijas impērijas vēstniecībā Berlīnē, 1894. gadā iecelts par 2. sekretāru. 
No 1903. gada bija Krievijas Ārlietu ministrijas speciālo uzdevumu ierēdnis, vēlāk kancelejas direktors (1906). No 1910. gada bija Krievijas pārstāvis ("ministrs-rezidents") Hesenē-Darmštatē un Saksijā-Koburgā un Gotā (1910-1911).  
1919. gada 22. jūlijā Ludvigs Knorings Berlīnē iesaistījās Rietumkrievijas militāri politiskajā padomē, kurā līdzdarbojās arī Vidzemes bruņniecības landmaršals un bijušais Apvienotās Baltijas hercogistes reģents Ādolfs Pilars fon Pilhavs, lielrūpnieki Andrejs Rēmers (Römmer), Hermanis fon Bergs, krievu ģenerālis Vasīlijs Biskupskis un pulkvedis Pjotrs Durnovo. Padome plānoja pēc Krievijas impērijas atjaunošanas piešķirt neatkarību Polijai un Somijai, bet Baltijas provincēm piešķirt autonomiju, līdzīgu pirmskara Somijas lielhercogistes statusam.
No 1920. gada vadīja krievu bēgļu biroju Bādenbādenē (1920-1922).

Miris 1930. gada 28. decembrī Šveices kūrortā Vevē (Vevey).

Atsauces 

1859. gadā dzimušie
1930. gadā mirušie
Vācbaltieši
Latvijas vēsture
Igaunijas vēsture
Isko

Fransisko Romāns Alarkons Svaress (; dzimis ) jeb Isko (Isco) ir Spānijas futbolists. Pašlaik (2022) pārstāv La Liga klubu Sevilla un Spānijas futbola izlasi.

Isko futbolista karjeru sāka Valencia CF sistēmā, pārsvarā spēlējot komandas dublieros. 2011. gadā viņš pievienojās Málaga CF. 2012. gadā Isko saņēma balvu kā labākais jaunais spēlētājs Eiropā. 2013. gadā Isko par 30 milijoniem eiro pārcēlās uz Madrides "Real".

Spānijas futbola izlasē spēlējis 2016. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2016–17, 2019–20, 2021–22
 Copa del Rey: 2013–14
 Supercopa de España: 2017, 2019–20, 2021–22
 UEFA Čempionu līga: 2013–14, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2021–22
 UEFA Superkauss: 2014, 2016, 2017
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2014, 2016, 2017, 2018

Individuālie sasniegumi

 Zelta puisēns: 2012
 La Liga labākais jaunais spēlētājs: 2012

Atsauces

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Andalūzijā dzimušie
Nepabeigti raksti par Spānijas futbolistiem
Spānijas izlases futbolisti
Spānijas futbolisti
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Valencia CF spēlētāji
Málaga CF spēlētāji
Sevilla FC spēlētāji
Voroņežas "Fakel"

Voroņežas "Fakel" ir Krievijas futbola klubs, kas atrodas Voroņežā. Šobrīd (2020) klubs spēlē Krievijas otrajā pēc līmeņa līgā — Futbola nacionālajā līgā (FNL).

No 2016. līdz 2018. gadam klubā spēlēja arī Latvijas izlases pussargs Ivans Lukjanovs.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Krievijas futbola klubi
Krievijas nacionālā līga
Viljams Šetners

Viljams Šetners (, dzimis ) ir kanādiešu aktieris, rakstnieks, producents un režisors. Viņš, tēlojot kapteini Džeimsu T. Kirku televīzijas seriāla un filmu sērijā "Zvaigžņu ceļš", kļuva par kultūras ikonu. Šetners ir uzrakstījis arī vairākas grāmatas par šī tēla spēlēšanu un piedalīšanos "Zvaigžņu ceļa" franšīzē, kā arī zinātniskās fantastikas grāmatu sēriju TekWar.

2004. gadā Viljams Šetners saņēma Zelta globusa balvu nominācijā "Labākais otrā plāna aktieris miniseriālā vai televīzijas filmā" par tēlojumu seriālā Boston Legal. 2004. gadā un 2005. gadā saņēma Emmy balvu par tēlojumu attiecīgi seriālā The Practice un Boston Legal.

1989. gadā kā kinorežisors Šetners saņēma Zelta avenes balvu par filmas "Zvaigžņu ceļš V: Pēdējā robeža" uzņemšanu.

2021. gada 13. oktobrī Viljams Šetners 90 gadu vecumā ar vēl četriem kosmiskajiem tūristiem devās suborbitālā lidojumā ar raķeti New Shepard.

Ārējās saites 

1931. gadā dzimušie
Kanādas aktieri
Kanādas zinātniskās fantastikas rakstnieki
Kanādiešu kinorežisori
Emmy balvas ieguvēji
Zelta globusa balvas ieguvēji
Zvaigžņu ceļš
Zinātniskās fantastikas un fantāzijas literatūras konkurss
Monreālā dzimušie