joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Flandrijas klasikas

Flandrijas klasikas ir oficiāla sadarbība starp Flandrijā notiekošo klasisko riteņbraukšanas sacensību organizatoriem. Tā tika izveidota 2010. gadā apvienojot sešas sacensības, no kurām par svarīgāko tiek uzskatīta Flandrijas tūre, kura ir viena no klasikas pieminekļiem. Organizācijā nav iekļautas tādas svarīgas sacensības kā E3 Harelbeke un Kīrne—Brisele—Kīrne.

Mērķis 
Flandrijas klasiku mērķis ir nodrošināt flāmu klasiku atrašanos starptautiskajā riteņbraukšanas sacensību kalendārā. To darot, organizācija uzlabo mazāku flāmu sacensību reputāciju. Sadarbība jau nodrošinājusi labākus datumus trijām no sacensībām: Gente—Vevelgema notiek svētdienā starp Milāna—Sanremo un Flandrijas tūri; Grote Scheldeprijs notiek starp Flandrijas tūri un Parīze—Rubē un Brabantse Pijl notiek pirms Ardēnu klasikām, kuras sastāv no Amstel Gold Race, La Flèche Wallonne un Ljēža—Bastoņa—Ljēža.

Klasikas 
Sadarbojošās sacensības ir:

Ārējās saites

Riteņbraukšanas sacensības Beļģijā
Šosejas riteņbraukšana
Slepenā operācija "30 pēc pusnakts"

"Slepenā operācija "30 pēc pusnakts"" () ir 2012. gada ASV mākslas filma, asa sižeta ar trillera elementiem. Filmas režisore un viena no producentēm ir Ketrina Bigelova. Galvenajā lomā Džesika Česteina.

Filma balstīta uz patiesiem notikumiem, Osamas bin Ladena likvidāciju. Amerikāņu ar kino saistītie preses izdevumi ļoti pozitīvi pieņēma Bigelovas projektu, savukārt vietnē Rotten Tomatoes vēl pirms filmas oficiālās pirmizrādes tās reitings sasniedza 100%.

"Slepenā operācija "30 pēc pusnakts" vairākas ASV kinokritiķu sabiedrības atzinušas par gada labāko filmu. Zelta globusa balvai filma tika izvirzīta četrās nominācijās, bet balvu ieguva tikai Džesika Česteina kā "Labākā aktrise". 85. Kinoakadēmijas balvai filma tika izvirzīta piecās nominācijās, tajā skaitā nominācijā "Labākā filma", bet balvu saņēma tikai nominācijā "Labākā skaņas montāža".

Atsauces

Ārējās saites 
 

2012. gada filmas
ASV filmas
Ketrinas Bigelovas filmas
Deivids Rasels

Deivids Ovens Rasels (, dzimis  Ņujorkā) ir amerikāņu kinorežisors, producents un scenārists.

Rasels uzsācis darboties kinomākslā 1987. gadā. Sākumā veidojis īsfilmas, pēc tam pilnmetrāžas filmas. Starp viņa agrīnajām filmām ir komēdijas  Spanking the Monkey (1994), "Nemodiniet gulošu suni" (Flirting with Disaster, 1996), "Trīs karaļi" (Three Kings, 1999), "Es mīlu "Hakabijus"" (I Heart Huckabees, 2004).

Nākamās Rasela filmas guvušas daudzas nominācijas un balvas, kā arī komerciālus panākumus un kritiķu atzinību. Par filmu "Cīnītājs" (2010) Rasels nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai un Zelta globusa balvai kā labākais režisors.

Par nākamo filmu "Optimista stāsts" (2012) Rasels tika nomināts 85. Kinoakadēmijas balvai kategorijās "Labākais režisors" un "Labākais adaptētais scenārijs", kā arī kā scenārists Zelta globusa balvai. Ieguva BAFTA kino balvu par labāko adaptēto scenāriju.

Par filmu "Amerikāņu afēra" (2013) tika nominēts divām Amerikas Kinoakadēmijas balvām un divām Zelta globusa balvām gan kā režisors, gan scenārists (kopā ar Ēriku Vorenu Singeru). Ieguva BAFTA kino balvu par labāko oriģinālscenāriju.

2015. gadā Rasels uzņēmis filmu "Džoja", kurā tēlo aktieri Dženifere Lorensa, Roberts De Niro, Bredlijs Kūpers, ar kuriem Rasels sadarbojies jau vairākās savās iepriekšējās filmās.

Ārējās saites 
 
 David O. Russell on Charlie Rose 

1958. gadā dzimušie
Ņujorkā dzimušie
Amerikāņu kinorežisori
ASV scenāristi
ASV kinoproducenti
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Hoakins Fīnikss

Hoakins Rafaels Fīnikss (, IPA: ; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, mūzikas klipu režisors, producents un mūziķis. Plašāku atpazīstamību ieguvis pēc filmām "Zīmes" (2002) un "Gladiators". Četras reizes nominēts  Amerikas Kinoakadēmijas balvas — par lomām filmās "Gladiators" (2000), "Sirds robeža" (2005), "Pavēlnieks" (2012) un "Džokers" (2019). Ceturtajā reizē par filmu "Džokers" balvu ieguvis kā labākais aktieris galvenajā lomā. Par šo lomu saņēmis arī Zelta globusa balvu un BAFTA kino balvu.

2006. gadā par Džonija Keša lomu filmā "Sirds robeža" Hoakins Fīnikss saņēma Zelta globusa balvu. 2012. gadā Venēcijas kinofestivālā Fīnikss saņēma Volfi kausu par labāko vīriešu lomu filmā "Pavēlnieks".

Arī viņa vecākais brālis Rivers Fīnikss bija aktieris.

Ārējās saites 

Hoakina Fīniksa intervija filmai "Sirds robeža" 

1974. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Zelta globusa balvas ieguvēji
Emmy balvas ieguvēji
Grammy balvas ieguvēji
Ebreji
Ebreju kinoaktieri
Haklberija Fina piedzīvojumi

"Haklberija Fina piedzīvojumi" () ir amerikāņu rakstnieka Marka Tvena romāns.

1884. gada decembrī tas tika izdots Anglijā, savukārt 1885. gada februārī — ASV. "Haklberija Fina piedzīvojumi" tiek uzskatīts par vienu no labākajiem amerikāņu romāniem. Grāmata ir sarakstīta no Haklberija Fina, Toma Sojera drauga un divu citu Tvena darbu stāstītāja, skatupunkta. Tas ir tiešs turpinājums 1876. gada romānam "Toma Sojera piedzīvojumi" (The Adventures of Tom Sawyer). "Haklberija Fina piedzīvojumi" ir populārs darbs lasītāju vidū, tāpat tas ir populārs literatūrkritiķu pētīšanas objekts jau kopš darba izdošanas. Darbs ticis kritizēts tā rupjās valodas dēļ, 20. gadsimtā darbs kļuva vēl strīdīgāks, jo tika izmantoti rasu stereotipi un biežās vārda "nēģeris" izmantošanas, neskatoties uz spēcīgajiem argumentiem, ka darba galvenais varonis ir antirasistisks.

Atsauces

Ārējās saites 
 Project Gutenberg 

1884. gada romāni
Pavēlnieks

"Pavēlnieks" () ir 2012. gada ASV mākslas filma, drāma. Filmas režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Pols Tomass Andersons. Galvenajās lomās Hoakins Fīnikss, Filips Sīmors Hofmans un Eimija Adamsa. Filmas pirmizrāde notika 2012. septembrī 69. Venēcijas kinofestivāla ietvaros.

Vēl pirms filmas pirmizrādes kinokritiķi prognozēja, ka šī filma būs viena no 2013. gada Amerikas Kinoakadēmijas balvas pretendentiem. Aktieri Fīniks un Hofmans Venēcijas kinofestivālā tika atzīti par labākajiem, bet režisors Andersons saņēma Sudraba lauvas balvu kā labākais režisors.

Visi trīs galveno lomu izpildītāji tika izvirzīti attiecīgām nominācijām 85. Kinoakadēmijas balvai un šajās pašās nominācijās bija izvirzīti arī Zelta globusa balvai.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2012. gada filmas
ASV filmas
Pola Tomasa Andersona filmas
Bēgšana no Šoušenkas

"Bēgšana no Šoušenkas" jeb "Brīvības cena" () ir 1994. gada amerikāņu drāma, kuras režisors ir Frenks Darabons. Filmas sižets veidots pēc rakstnieka Stīvena Kinga romāna Rita Hayworth and Shawshank Redemption.

Filma ir par baņķieri Endiju Defrēnu, kam piespriesti divi mūža ieslodzījumi par sievas un viņas mīļākā nogalināšanu. Cietumā viņš sadraudzējas ar Elisu Boidu "Redu" Redingu, Defrēns jūtas drošībā pēc tam, kad viņa zināšanas finanšu nozarē izmanto cietuma darbinieki un ieslodzītie. Filmā galvenās lomas atveido Tims Robinss un Morgans Frīmens.

Filma neguva milzīgus komerciālus panākumus, taču to ir atzinīgi novērtējuši kritiķi. Pašlaik (2022) tā atrodas Internet Movie Database Top 250 pirmajā vietā un ir minēta kā vislabākā filma starp tām, kas nav saņēmušas Amerikas Kinoakadēmijas balvu (1995. gadā to nominācijā "Labākā filma" apsteidza "Forests Gamps"). 2015. gadā filmu iekļāva ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gada filmas
ASV filmas
Frenka Darabona filmas
Lamiņu baznīca

Lamiņu Svētā Jura Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Jelgavas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Tukuma novada Pūres pagasta Lamiņu ciemā, 18. gadsimtā bija viena no retajām katoļu draudzei celtajām baznīcām Kurzemes pusē.

Vēsture 
Pirmais dievnams atradies 2,5 km no pašreizējās baznīcas Sēmes muižā. Tas bijis koka dievnams, ko 1748. gadā uzcēlis muižas barons Vilhelms Heinrihs Līvens. Sēmes baznīcu apkalpojuši jezuīti, sekulārie priesteri tur dzīvojuši īsu laiku. 1917. gadā šo baznīcu nojauca.

1769. gadā Filips Līvens uzcēla nākamo baznīcu, kas atradās Lamiņu muižā. Šo dievnamu apkalpojuši prāvesti, kas dzīvoja Sēmē, jo pēkšņa fundatora nāve neļāvusi pārcelt dievkalpojumus no Sēmes. 1807. gadā draudzei jau bijis savs prāvests M. Trajanovskis, kurš apmeties uz dzīvi Lamiņos, jo 1806.gada 5.oktobrī ar nelaiķa dēla grāfa Georga Līvena un bīskapa Jāņa Kosakovska piekrišanu dievkalpojumi tikuši pārcelti uz Lamiņiem. Baznīca bijusi arī koka celtne, veltīta Svētā Jura godam.

Pašreizējo mūra baznīcu vecā dievnama vietā uzcēla Lamiņu muižas īpašnieka, ārsta Hartmaņa vadībā 1865. gadā. To arī veltīja Svētā Jura godam. No 1893. līdz 1902. gadam draudzes prāvests bija Kazimirs Jasens.

1963. gadā Latvijas PSR funkcināri baznīcu katoļiem atņēma.  Sākoties Trešajai atmodai, aktivizējās draudzes dzīve, un Latvijai atgūstot valstisko neatkarību, dievnams tika atdots baznīcai.

Eksterjers 
Baznīca ir mūra celtne ar vienu vidēji augstu četrstūrainu torni tās priekšā un kārniņu jumtu. Tai ir četri logi abos dievnama sānos. Ieejas durvis no gala un sāniem. Dievnamu ieskauj dārzs, ko noslēdz koka žogs betona stabos.

Interjers 
Tā ir vienas navas telpa ar koka grīdu un koka griestiem, kas veidoti lēzeni. Virs ieejas ir kora telpas, kurās atrodas harmonijs. Dievnamā atrodas viens altāris, kura retabls atrodas centrā pie presbitērija gala sienas. Tajā ir Svētā Jura glezna. Abās pusēs no altāra aizmūrētos logos, kas pārtapuši par nišām, ievietotas Jēzus Sirds un Dievmātes gleznas. Lejā uz grīdas novietota Jaunavas Marijas skulptūra. Mensa atrodas tuvāk lūgšanu zālei.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Jelgavas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Alberts Buliņš. Draudze sāka veidoties 18. gadsimta vidū, bet par patstāvīgu kļuva 1807. gadā. Draudzei piederīgi ir katoļi, kas dzīvo Pūres pagastā un tā apkārtnē. Dievkalpojumi notiek lielāku svētku dienās. Draudzes lielākie svētki ir Svētā Jura diena.

Atsauces

Ārējās saites 
 Lamiņu Sv. Jura Romas katoļu baznīca www.vietas.lv
 Lamiņu Romas katoļu baznīca www.turisms.tukums.lv
 Lamiņu Romas katoļu baznīca www.draugiem.lv
 Baznīcas attēli www.foto.eks.lv

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Jelgavas diecēzes baznīcas
Pūres pagasts
Ludvigs fon Mīzess

Ludvigs Heinrihs fon Mīzess (; dzimis , miris ) bija Ukrainā dzimis ebreju izcelsmes Austriešu skolas amerikāņu ekonomists, filozofs un sociologs. Rakstīja vāciski un angliski. Praksioloģijas pamatlicējs. Atstājis iespaidu uz liberālisma un libertisma teoriju un praksi. Viens no Monpelerīna biedrības dibinātājiem. Matemātiķa Riharda fon Mīzesa vecākais brālis.

Dzimis Ļvovā bagātu ebreju ģimenē, vēlāk ģimene pārcēlās uz Vīni. No 1900. gada studēja Vīnes Universitātē, kur iepazinās ar Kārļa Mengera darbiem. No 1913. līdz 1934. gadam - privātdocents Vīnes Universitātē. Austrijas kanclera Engelberta Dolfusa, vēlāk Oto fon Habsburga padomnieks ekonomikā. 1934. gadā emigrēja uz Šveici, kur pasniedza Ženēvas Starptautisko attiecību institūtā (Institut de hautes études internationales et du développement). 1940. gadā emigrēja uz ASV, kur no 1945. līdz 1969. gadam bija Ņujorkas Universitātes profesors. Atrazdamies ASV, Mīzess tomēr aktīvi ietekmēja Eiropas atjaunotni pēc Otra pasaules kara, personiski pazīstot daudzus ekonomisko lēmumu pieņēmējus kontinentā.

Ārējās saites 

 Ludviga fon Mīzesa institūts 
 Ludvig von Mises Institūts Latvijā 

20. gadsimta filozofi
Vācu valodā rakstošie
Angļu valodā rakstošie
Ekonomisti
Ļvivā dzimušie
Novojavorivska

Novojavorivska () ir rajona nozīmes pilsēta Javorivas rajonā Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā. 

Pilsēta veidojusies 20. gadsimta otrajā pusē kā sēra ieguves centrs. Radusies 1965. gadā kā strādnieku ciemats Jantarnoje () pie sēra ieguves kombināta. Pilsēta no 1986. gada. Viena no retajām Ukrainas pilsētām, kurā ir hokeja komanda.

Ārējās saites

Atsauces
Vilpulka

Vilpulka ir ciems Valmieras novada Vilpulkas pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pagasta vidusdaļā Pestavas labajā krastā pie autoceļa V173  no novada centra Valmieras un  no Rīgas.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta izveidojusies padomju gados pie Vilpulku mājam kā kolhoza «Gaisma» un ciema padomes ciemats. Vilpulkā atrodas pagasta pārvalde, sākumskola, pasts, feldšeru punkts, veikals, estrāde.

Atsauces 

Valmieras novada ciemi
Latvijas pagastu centri
Latvijas regbija izlase

Latvijas regbija izlase ir komanda, kas pārstāv Latviju starptautiskās regbija spēlēs. Pirmo starptautisko spēli tā aizvadīja pret Gruzijas izlasi 1992. gadā, kad zaudēja ar 3—28. Izlase ne reizi nav kvalificējusies Pasaules kausa izcīņas finālturnīram. Tā startē Eiropas Nāciju kausa otrajā divīzijā. Pašlaik (2022. gada marts) IRB pasaules reitingā tā ieņem 63. vietu.

Pasaules kauss 
 1987—2015 — nepiedalījās
 2019 — Nekvalificējās

Atsauces

Ārējās saites 
Latvijas regbija federācija

Regbija izlases
Sports Latvijā
Zaļā jūdze

"Zaļā jūdze" () ir 1999. gada amerikāņu drāma, kuras režisors ir Frenks Darabons. Filmā galvenās lomas atveido Toms Henkss un Maikls Klārks Dankans.

Filmas sižets ir balstīts uz rakstnieka Stīvena Kinga romānu ar tādu pašu nosaukumu. Filma ir stāsts par cietumsargu Lielās depresijas laikā cietuma daļā, kur ir cietumnieki, kam piespriests nāvessods, un par pārdabiskajiem notikumiem, ko viņš piedzīvoja. Filmu nominēja četrām Amerikas Kinoakadēmijas balvām (arī kā labāko filmu), tomēr neieguva nevienu no tām.

Atsauces

Ārējās saites 
 

1999. gada filmas
ASV filmas
Frenka Darabona filmas

ja:グリーンマイル#映画
Rihards fon Mīzess

Rihards fon Mīzess (, dzimis , miris ) bija Ukrainā dzimis ebreju izcelsmes austriešu/vācu/amerikāņu matemātiķis. Darbi cietvielu mehānikā, hidromehānikā,  aerodinamikā, aeronautikā, statistikā, varbūtību teorijā. Ekonomista Ludviga fon Mīzesa jaunākais brālis.

Dzīves gājums 
Dzimis Ļvovā bagātu ebreju ģimenē, vēlāk ģimene pārcēlās uz Vīni. Mācījies Vīnes Tehniskajā universitātē. Pēc mācību beigām strādāja Brno un Strasbūrā (tolaik tā atradās Vācijā). Pirmā pasaules kara laikā - aviācijas pilots un lidmašīnu konstruktors. Pēc kara katedras vadītājs Drēzdenes Augstākajā tehniskajā skolā. Pēc Ādolfa Hitlera nākšanas pie varas 1933. gadā - emigrēja uz Turciju, kur darbojās Stambulas Universitātē. 1939. gadā devās uz ASV, kur kļuva par pasniedzēju Hārvarda Universitātē.

Ārējās saites 

Austriešu matemātiķi
ASV matemātiķi
Ebreju zinātnieki
Kamjanka-Buzka

Kamjanka-Buzka () ir rajona nozīmes pilsēta un rajona centrs Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā pie Rietumu Bugas.

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1441. gadā. Ietilpa Žečpospoļitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.

Pēc Pirmā pasaules kara Kamjanka-Buzka tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, Kamjanku-Buzku ieņēma PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Kamjanku-Buzku ieņēma vācu karaspēks un iekļāva Ģenerālgubernatūras sastāvā.

Pēc Otrā pasaules kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Līdz 1991. gadam Kamjanka-Buzka atradās Ukrainas PSR sastāvā.

Ārējās saites

Atsauces
Pols Muni

Pols Muni (, īstajā vārdā Mešilems Meirs Veizenfreinds (); dzimis , miris ) bija Ukrainas ebreju izcelsmes amerikāņu teātra un kino aktieris. 20. gadsimta trīsdesmitajos gados Muni bija viens no retajiem Warner Bros. kinoaktieriem, kurš pats drīkstēja izvēlēties, kuras lomas spēlēt. Sešas reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai, 1936. gadā to arī ieguvis nominācijā Labākais aktieris galvenajā lomā. Sadarbojies ar tādiem režisoriem kā Mervins Lerojs, Hovards Hauks, Viljams Dīterle. Muni ekrāna partneri bijuši Luīze Rainere, Geila Sondergārda un Jozefs Šildkrauts.

Dzimis Ļvovā, ebreju ģimenē. 1902. gadā kopā ar ģimeni ieradās ASV. Aktiera karjeru sāka 12 gadu vecumā jidiša teātrī Ņujorkā, kurā par aktieriem strādāja arī Pola vecāki. No 1926. gada uzstājās Brodvejā. 1929. gada parakstīja līgumu ar kompāniju Fox un ieguva savu pirmo "Oskara" nomināciju. Pēc 1937. gada Holivudā uzstājās maz, vairāk darbodamies teātrī. Miris 1967. gadā.

Muni raksturīgā pieeja aktiera darbā bija iegūt par attiecīgo tēlu pēc iespējas vairāk informācijas, piemēram, pirms tēlot Pastēru, Muni izlasīja daudzas grāmatas par šo zinātnieku. Pretēji savai profesijai, privātajā dzīvē Muni esot bijis ārkārtīgi kautrīgs.

Ārējās saites 

1895. gadā dzimušie
1967. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Ļvivā dzimušie
Mikolajiva (Ļvivas apgabals)

Mikolajiva () ir rajona nozīmes pilsēta un rajona centrs Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā pie Dņestras upes. Pie pilsētas atrodas cementa rūpnīca.

Vēsture

Ar Polijas karaļa atļauju dibināta 1570. gadā. Ietilpa Žečpospoļitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.

Pēc Pirmā pasaules kara Mikolajiva tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, Mikolajivu ieņēma PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Mikolajivu ieņēma vācu karaspēks un iekļāva Ģenerālgubernatūras sastāvā.

Pēc Otrā pasaules kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Līdz 1991. gadam Mikolajiva atradās Ukrainas PSR sastāvā.

Ārējās saites

Atsauces
Kankaļu baznīca

Kankaļu Svētā Jāņa Kristītāja Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Jelgavas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Aizkraukles novada Mazzalves pagastā.  Eiropas nozīmes koka  arhitektūras piemineklis.

Vēsture 
1870. gadā Kankaļu kapsētā, kas atrodas aptuveni 12 km no Kurmenes, tika uzcelta koka kapu kapela. Tā tika uzbūvēta vienā laikā ar Kurmenes baznīcu. Pēc Pirmā Pasaules kara Jāņa Panteleona vadībā kapela tika atjaunota, tai piebūvējot sakristeju. 1923. gada 24. jūnijā, Svētā Jāņa Kristītāja dienā Kurmenes baznīcas prāvests Jēkabs Ozoliņš, Kūrijas kanclers Bernhards Kublinskis un Skaistkalnes baznīcas dekāns Alberts Piebalgs  kapelu iesvētīja kā Kankaļu draudzes baznīcu, to veltot Svētā Jāņa Kristītāja godam un aizbildniecībai.

Eksterjers 
Baznīca ir koka baļķu guļbūve ar iegarenu un stūrainu presbitērija daļu, būvēta uz akmens pamatiem, 70 m 2  liela, kas atrodas pie ieejas Kankaļu kapsētā. Tā ir  10 metrus gara, 6,5 metrus plata un 2,5 metrus augsta ēka. Apšūta ar dēļiem, šīfera jumts, virs kura atrodas neliels tornītis. Ieejas durvis no gala un sakristejas. Ēkai ir seši logi. Pie ieejas kapsētā ir 6 metrus augsts, lubiņām segts mūra zvanu tornis — vārti, kurā iekārts 6 pudus smags tērauda zvans, kuru 1927. gadā iegādājušies draudzes locekļi. Blakus kapsētai atrodas dievnama fundatoru Panteleonu mājas, kuri šeit sāka dzīvot no Napoleonu laikiem. Pie mājām atrodas liels piemiņas akmens, kurā iekalti visi mirušo Panteleonu vārdi. 1975. gadā miris pēdējais Panteleons, kura vārds kā pēdējais tika iekalts akmenī.

Interjers 
Tā ir vienjoma telpa ar koka grīdu un griestiem, kas nagloti pie spārēm. Virs ieejas ir kora telpas. Presbitērija daļā ir koka altāris ar pīlāriem un nišu, kurā ievietots krusts un Dievmātes litogrāfija. Presbitērija daļu no lūgšanu zāles atdala koka dievgalds. Labās puses stūrī ir Dievmātes altāris ar kokgriezumiem un Dievmātes gleznu. Altāra antipedijā ir uzraksts "Marija, žēlastības Māte, lūdz par mums". Aplūkojama ir koka kancele, konfesionāls, griestu lustra. Saglabājusies ir prāvesta Mieleško sprediķu grāmata ar draudzes saimnieku uzvārdu ierakstiem. Pie sienas atrodas plāksne par baznīcas iesvētīšanu 1923. gadā.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Jelgavas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Uldis Cēsnieks. Draudze sāka veidoties 19. gadsimta beigās, bet oficiāli nodibinājās 1920. gados. Draudzei piederīgi ir katoļi, kas dzīvo Kankaļos un to apkārtnē, draudzes locekļu skaits ir mazs. Dievkalpojumi notiek vienu reizi gadā Jāņa Kristītāja svētkos. Draudzei ir viena Kankaļu kapsēta.

Draudzes lielākie svētki un atlaidas 
Draudzes lielākie svētki ir Svētā Jāņa Kristītāja dienas svētki un atlaidas.

Atsauces

Ārējās saites 
 Novads saules pusē – Ērberģes apkārtne  www.impro.lv
 Dievkalpojums reizi gadā www.staburags.lv
 Iekšskata attēls www.vietas.lv
 Kankaļu katoļu baznīca
 Kankaļu Romas katoļu baznīca www.vietas.lv

Romas katoļu baznīcas Latvijā
Jelgavas diecēzes baznīcas
Mazzalves pagasts
Lidojums

"Lidojums () ir 2012. gada ASV drāmas filma. Filmas režisors un viens no producentiem ir Roberts Zemekis. Galvenajā lomā Denzels Vašingtons. Filmas pirmizrāde notika Ņujorkas kinofestivālā, bet Latvijā filmas pirmizrāde notika 2013. gada 22. februārī.

Filma saņēma pozitīvu kritiku un izvirzīta 85. Kinoakadēmijas balvai nominācijās "Labākais aktieris galvenajā lomā" un "Labākais oriģinālscenarijs". Denzels Vašingtons nominēts kā "Labākais aktieris" arī Zelta globusa balvai, tomēr to neieguva.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2012. gada filmas
ASV filmas
Roberta Zemeka filmas
Emanuela Riva

Emanuela Riva (), īstajā vārdā Polete Žermēna Riva (; dzimusi , mirusi ), bija franču teātra un kino aktrise. 2013. gadā Riva saņēma BAFTA kino balvu kā labākā aktrise galvenajā lomā filmā "Mīlestība" (2012), Cēzara balvu un Eiropas Kino balvu, kā arī tika izvirzīta 85. Kinoakadēmijas balvai. Viņa ir vecākā aktrise, kas jebkad ir izvirzīta Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākā aktrise galvenajā lomā". Iepriekšējo reizi Britu Kinoakadēmijas balvai Riva tika nominēta 1960. gadā kā labākā ārzemju aktrise par lomu filmā Hiroshima mon amour (1959). 1962. gadā saņēmusi Venēcijas kinofestivāla balvu kā labākā aktrise par lomu filmā Thérèse Desqueyroux (1962).

Atsauces

Ārējās saites 

 Emmanuele Riva vietnē NewWaveFilm.com

1927. gadā dzimušie
2017. gadā mirušie
Vogēzos dzimušie
Francijas aktieri
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Cēzara balvas ieguvēji
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Neiespējamais

"Neiespējamais" () ir 2012. gada Spānijas mākslas filma angļu valodā par 2004. gada Indijas okeāna zemestrīci. Galvenajās lomās Naomi Votsa un Jūens Makgregors. Filma saņēmusi Spānijas nacionālā kinofestivāla Goijas balvas nominācijās "Labākais režisors", "Labākā montāža", "Labākais producentu darbs" un "Labākā skaņa un specefekti".

Naomi Votsa par lomu šajā filmā tikusi izvirzīta Zelta globusa balvai nominācijā "Labāka aktrise" un nominācijā "Labākā aktrise galvenajā lomā" 85. Kinoakadēmijas balvai.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2012. gada filmas
Spānijas filmas
Katastrofu filmas
Mostiska

Mostiska () ir rajona nozīmes pilsēta un rajona centrs Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā. Dzelzceļa stacija, kurā mainās dzelzceļa sliežu platums.

Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1392. gadā. Ietilpa Žečpospoļitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.

Pēc Pirmā pasaules kara Mostiska tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Pēc Otrā pasaules kara Mostisku iekļāva Ukrainas PSR sastāvā, lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Mostiska atradās Ukrainas PSR sastāvā līdz 1991. gadam, kad nodibinājās Ukrainas valsts.

Ārējās saites

Atsauces
Sudova Višņa

Sudova Višņa () ir rajona nozīmes pilsēta Ļvivas apgabala Mostiskas rajonā, Ukrainas rietumos pie Višņas upes.

Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1230. gadā Galīcijas-Volīnijas hronikā. Ietilpa Žečpospoļitā. Šeit notika t.s. Krievu vojevodistes (Województwo ruskie) seimiki, tika spriesta tiesa, kas saglabājies pilsētas nosaukumā (sudova latviski nozīmē tiesas). Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.

Pēc Pirmā pasaules kara Sudova Višņa tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Pēc Otrā pasaules kara Sudova Višņu iekļāva Ukrainas PSR sastāvā, lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Sudova Višņa atradās Ukrainas PSR sastāvā līdz 1991. gadam, kad nodibinājās Ukrainas valsts.

Sudova Višņa ir futbolista Bohdana Šusta (Богдан Романович Шуст, 1986) dzimtā pilsēta.

Ārējās saites

Atsauces
Palejnieki (Kūku pagasts)

Palejnieki ir ciems Jēkabpils novada Kūku pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā.

Ciema teritoriju šķērso pašvaldības zemes ceļi 1, 17 un grants ceļš 46. Ziemeļu pusē no Palejniekiem ir viena no četrām pagasta māla iegulu vietām un rekultivējamās teritorijas, aiz kurām tek Donaviņa, kas ir  Kūku pagasta un Variešu pagasta robežupe. Uz dienvidiem no Palejniekiem atrodas pagasta Lauciņu un Gravu ciemi, bet uz rietumiem ir Jēkabpils pilsētas robeža.
Darbojas viena zemnieku saimniecība.

Vēsture 
Agrāk saukta arī Sakarpalejnieki un Jaunzīlāni. Pēc 1897. gada Krievijas impērijas pirmās tautas skaitīšanas datiem 8 saimniecībās dzīvojuši 44 cilvēki,19 vīrieši un 25 sievietes. Saimnieki bijuši sekojošos uzvārdos: Kalniņi (2 mājās), Sīpoli (2), Baloži (2), Bērziņi un Blūmi. Bērziņu mājās dzimis militārais un sabiedriskais darbinieks Trīs zvaigžņu ordeņa kavalieris Jānis Alfrēds Bērziņš (1902-1999).

Atsauces 

Jēkabpils novada ciemi
Sēļi (Sēļu pagasts)

Sēļi ir ciems Valmieras novada Sēļu pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pagasta vidusdaļā  no novada centra Valmieras un  no Rīgas.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Sēļu muižas (Sehlen) centru. Muiža izveidota 16. gadsimta otrajā pusē, savu vārdu ieguvusi no Sēlpils kunga Kaspara Ziborga von Vislingena, kas muižu saņēma kā dāvanu no karaļa Augusta Sigismunda. Apdzīvotā vieta izaugusi padomju gados kā kolhoza «Ziemeļi» ciemats. Sēļos atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, feldšerpunkts, pasts, veikals. Sēļu vējdzirnavas ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Valmieras novada ciemi
Nīls Merons

Nīls Merons (; dzimis ) ir amerikāņu televīzijas un kino producents. Merons ar darījumu partneri Kreigu Zeidanu darbojās producentu komandā Storyline Entertainment. Producējis tādas filmas kā "Čikāga" un "Matu laka". Viņš ir gejs.

Kopā ar Kreigu Zeidanu producē 85. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremoniju.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Storyline Entertainment

1955. gadā dzimušie
Ņujorkā dzimušie
Alans Ārkins

{{Aktiera infokaste
 | vārds                   = Alans Ārkins
 | vārds_orig              = Alan Arkin
 | attēls                  = AlanArkinTIFFSept2012 (cropped).jpg
 | attēla izmērs           = 
 | komentārs               = Alans Ārkins 2012. gadā
 | dz. vārds               = Alans Volfs Ārkins
 | dz. datums              = 
 | dz. vieta               = 
 | miršanas datums         = 
 | miršanas vieta          = 
 | citi vārdi              = 
 | nodarbošanās            = aktieris, režisors, mūziķis, dziedātājs
 | darbības gadi           = 1957—pašlaik
 | dzīvesbiedrs            = 
 | mājaslapa               = 
 | paraksts                = 
 | akadēmijasbalva         = 2007 — "Labākais aktieris otrā plāna lomā" filmā "Mis Saulstariņš" (2006)
 | afibalva                = 
 | arielabalva             = 
 | BFTMAbalva              = 2007 — "Labākais aktieris otrā plāna lomā" filmā "Mis Saulstariņš" (2006)
 | cēzarabalva             = 
 | emibalva                = 
 | filmfarebalva           = 
 | geminibalva             = 
 | zeltateļabalva          = 
 | zeltaglobusabalva       = 1967 — "Labākais aktieris komēdijā vai muzikālā filmā" (The Russians Are Coming, the Russians Are Coming" (2006)
 | zeltaavenesbalva        = 
 | gojasbalva              = 
 | gremībalva              = 
 | iftbalva                = 
 | lorensaolivjēbalva      = 
 | NAACPbalva              = 
 | nacionālāsfilmasbalva   = 
 | SAGbalva                = 
 | tonijasbalva            = 
 | apbalvojumi             = 
 | dzimums                 = V
}}
Alans Volfs Ārkins (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, kinorežisors, mūziķis un dziedātājs.

Ārkins par savu pirmo lomu filmā The Russians Are Coming, the Russians Are Coming (1966) tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai, kļūdams par vienu no sešiem aktieriem, kas ieguvis nomināciju jau par savu pirmo lomu. Par šo lomu viņš saņēma Zelta globusa balvu kā labākais aktieris komēdijā vai muzikālā filmā. Otro reizi Amerikas Kinoakadēmijas balvai Ārkins tika nominēts par galveno lomu filmā The Heart Is a Lonely Hunter'' (1968). Ieguvis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais aktieris otrā plāna lomā, kā arī BAFTA kino balvu par filmu "Mis Saulstariņš" (2006). Bijis nominēts šīm balvām, kā arī Zelta globusa balvai par otrā plāna lomu filmā "Argo" (2012).

Atsauces

Ārējās saites 

1934. gadā dzimušie
Ņujorkā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Zelta globusa balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Ebreju kinoaktieri
Kaplava (Kaplavas pagasts)

Kaplava ir ciems Krāslavas novada Kaplavas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta rietumu daļā, valsts reģionālā autoceļa (P69) Skrudaliena— Kaplava—Krāslava labajā pusē, netālu no Daugavas. Ietilpst īpaši aizsargājamajās dabas teritorijās Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū un Daugavas loku dabas parkā.

Ciema apbūve izveidojusies uz trijām ielām — asfaltētās  Kaplavas ielas (0,9 km) un Jāņa Jaunsudrabiņa ielas (0,45km), ka arī grants Dārzu ielas (0,27 km). Apbūve ir strukturēta un nodalīta, rietumu daļā atrodoties sabiedrisko un darījumu objektu apbūves teritorijām, kurās ir pagasta padomes ēka, veikali, pasts, bērnudārza ēkas, vienā no kurām izvietojusies Kaplavas Svētā Antona Romas katoļu kapela un tautas nams, savukārt,  austrumu daļā izvietojoties dzīvojamai apbūvei. Dzīvojamo māju teritorijā ir trīs 1980. gados celtas daudzdzīvokļu trīsstāvu ēkas, no kurām viena ir neapdzīvota, bet pārējās ir dažāda tipa individuālās dzīvojamās mājas ar saimniecības ēkām. Kaplavā dzīvo aptuveni 29% no visiem pagasta teritorijā deklarētajiem iedzīvotājiem.

Kaplavā nav labiekārtotu zaļo teritoriju, kas būtu paredzētas ciema iedzīvotāju atpūtai. Darbojas lauku tūrisma uzņēmums — viesu māja "Ozollauki" un veterinārfeldšera prakse. Sabiedrisko transportu ar Kaplavu nodrošina Daugavpils autobusu parka autobusi.

Ciema teritorijā atrodas vietējas nozīmes 19. gadsimta aizsargājams arhitektūras piemineklis — zvejnieku-zemnieku sētu grupa ciemā, kas sevī ietver Marijas Soskovskas, Ignatija Jefimova, Valentīna Višņevska un Annas Rukmanes sētas.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta izveidojusies padomju gados 2 km attālumā no vēsturiskās Kaplavas (tagad — Veckaplava) kā Ļeņina kolhoza ciemats un sākotnēji saucās Prauliņi.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Kaplavas pagasta ciemi
Latvijas Basketbola līgas Zvaigžņu spēle

Latvijas Basketbola līgas Zvaigžņu spēle ir ikgadēja Latvijas Basketbola līgas labāko spēlētāju izlašu savstarpējā spēle. Pirmā Zvaigžņu spēle notika 1993. gadā. Tai ir bijuši vairāki formāti: Daugavas abi krasti, Latvijas basketbolisti pret leģionāriem (pašreizējais formāts), Austrumu un Rietumu komandu spēlētāji.

Līdzās galvenajai spēlei ir izveidoti arī vairāki citi tradicionāli pasākumi, Zvaigžņu spēles nedēļas nogalē notiek arī slam dunk konkurss, trīspunktu metienu konkurss un citas sacensības.

2018. gada Zvaigžņu spēle notika Igaunijas galvaspilsētā Tallinā sadarbībā ar Igaunijas basketbola līgu.

Rezultāti

Konkursu uzvarētāji

Atsauces

Ārējās saites 
 Latvijas Basketbola savienības mājaslapa
 LBL Zvaigžņu spēles vēsture

Latvijas Basketbola Līga
Staigājošie miroņi

"Staigājošie miroņi" () ir amerikāņu šausmu/drāmas seriāls, kura idejas autors ir Frenks Darabons. Seriāls ir balstīts uz komiksu sēriju ar tādu pašu nosaukumu. Seriālā piedalās Endrū Linkolns, kas tēlo šerifa palīgu Riku Graimsu, kurš ir pamodies no komas un saprot, ka pasauli ir pārņēmuši cilvēku miesu ēdoši un staigājoši miroņi (walkers). Viņš dodas savas ģimenes meklējumos un sastopas ar vairākiem citiem izdzīvojušajiem. Pirmā sērija tika pārraidīta 2010. gada 31. oktobrī kabeļtelevīzijas kanālā AMC. Starptautiskā mērogā seriāls tika pārraidīts 2010. gada novembra pirmajās nedēļās FOX kanālos.

Seriāls ir guvis plašus panākumus un ir saņēmis vairākas balvas, tai skaitā Zelta globusa balvu par labāko TV seriālu drāmu. Seriāls ir guvis arī labus reitingus.

Ārējās saites 
 

ASV televīzijas seriāli
The Walking Dead

The Walking Dead var būt:
 "Staigājošie miroņi" (The Walking Dead) — TV seriāls;
 The Walking Dead — spēle.
Varnaviči

Varnaviči ir ciems Krāslavas novada Kaplavas pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā, valsts vietējā autoceļa (V633) Krāslava— Varnaviči—Robeždaugava abās pusēs. Ietilpst īpaši aizsargājamajā dabas teritorijā Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū.

Ciema apbūve izveidojusies galvenokārt autoceļa V633 abās pusēs. To veido pamatā 20. gadsimta 30. un 70. gados celtās ēkas. Ciemā ir veikals, kurā tirgo pārtikas un sadzīves preces, bijušās Varnaviču skolas ēka, kuru izmanto dažādu pašvaldības funkciju nodrošināšanai (feldšeru vecmāšu punkts, Kaplavas tautas nama filiāle, bibliotēka, zāle dažādu pasākumu organizēšanai), kā arī Varnaviču katoļu baznīca Varnaviču kapsētas malā. Kapsētā Latvijas poļu biedrība 1997. gadā uzstādīja krustus, pieminot poļu karavīrus — novadniekus, kuri krita kaujās par Latvijas atbrīvošanu 1919. un 1920. gadā.

Darbojas vilnas pārstrādes uzņēmums un zemnieku saimniecības "Stirnmeži" lauku tūrisma viesu nams. Sabiedrisko transportu ar Varnavičiem nodrošina autobusu satiksme maršrutā Krāslava—Varnaviči— Krāslava.
Varnavičos ir dižkoks, valsts nozīmes dabas piemineklis — Varnaviču dižpriede.
Blakus ciemam atrodas valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis — Varnaviču senkapi, kā arī Varnaviču ezers.

Vēsture 
Varnaviči kā vieta bijusi sen, par ko liecina Varnaviču senkapi, kā arī pirmā katoļu baznīca, kas tika uzcelta 1822. gadā un Varnaviču muiža. Kā ciems Varnaviči sāka attīstīties 1930. gados, par ko liecina apbūve, bet it īpaši padomju  gados, kad 1945. gadā tika izveidots Varnaviču ciems, 1969. gadā to pievienoja Sarkanarmiešu ciemam, kuru likvidēja 1979. gadā, tā teritoriju pievienojot Kaplavas ciemam.

Atsauces 

Kaplavas pagasta ciemi
Alberto Tomba

Alberto Tomba (; dzimis ) ir bijušais itāļu kalnu slēpotājs, viens no titulētākajiem sportistiem kalnu slēpošanas vēsturē.

Piedalījies četrās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , , ). Kopumā izcīnījis piecas medaļas, no kurām trīs ir zelta, veiksmīgākās Olimpiskās spēles viņam bija 1988. gadā Kalgari, kad kļuva par čempionu slalomā un milzu slalomā. Ar panākumiem startējis Pasaules kausā, kur izcīnījis 50 uzvaras atsevišķos posmos — tas ir trešais labākais rādītājs pēc zviedra Ingemara Stēnmarka (86 uzvaras) un austrieša Hermaņa Maiera (54 uzvaras). 1995. gadā Tomba uzvarēja Pasaules kausa izcīņas kopvērtējumā, vēl ir ieguvis astoņus Mazos Kristāla globusus atsevišķās disciplīnās. Pasaules čempionātos ir uzvarējis divas reizes (abas — 1996. gadā), kā arī izcīnījis divas bronzas medaļas.

Statistika Pasaules kausā

Ārējās saites 

1966. gadā dzimušie
Itālijas kalnu slēpotāji
Kalnu slēpotāji 1988. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 1992. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 1994. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Ar Olimpisko ordeni apbalvotie
Olimpiskie zelta medaļnieki kalnu slēpošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki kalnu slēpošanā
Upmaļi (Kaplavas pagasts)

Upmale (arī Upmaļi) ir ciems Krāslavas novada Kaplavas pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā, pašvaldības grants ceļu Upmale — Dvorišči, Upmale — Dvorišči — Imanti un Upmale — Rožupole malā. Ietilpst īpaši aizsargājamajā dabas teritorijā Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū.

Ciemā darbojas viens uzņēmums, kas nodarbojas ar lauku tūrismu — viesu nams "Upmaļi".
Garām ciemam tā dienvidu un austrumu pusē plūst Viļeikas upe, aptuveni 700 metri uz ziemeļiem  atrodas Daugava, kas ir robežupe ar Krāslavas pagastu. 0,5 km no Viļeikas ietekas Daugavā pie bijušajām Kobilas dzirnavām atrodas darbojoša  SIA „WEST ENERGO" Upmaļu HES uz ūdenskrātuves — uzpludinājuma jeb Upamaļu dzirnavezera. 1,2 km uz rietumiem no ciema atrodas Dvoriščes ciems.

Atsauces 

Kaplavas pagasta ciemi
Saulkrasti (Kaplavas pagasts)

Saulkrasti (agrāk Ksaverina) ir ciems Krāslavas novada Kaplavas pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā, starp Daugavu austrumu pusē un  valsts reģionālā autoceļu (P69) Skrudaliena— Kaplava—Krāslava rietumu pusē. Ietilpst īpaši aizsargājamajā dabas teritorijā Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū.

Aptuveni 1 km uz dienvidaustrumiem atrodas Stirbļu ciems, 4 km uz ziemeļaustrumiem novada centrs Krāslava. Uz ziemeļiem no ciema pie Priedaines mežniecības atrodas vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis — Priedaines viduslaiku kapsēta jeb Franču kapi. Sabiedrisko transportu nodrošina autobusu maršruts Krāslava — Lielborne — Krāslava.   Ciema teritorijā darbojas uzņēmums Priedaines mežniecība.

Atsauces 

Kaplavas pagasta ciemi
Jans Lukasevičs

Jans Lukasevičs (, dzimis , miris ) bija Ukrainā dzimis poļu matemātiķis, loģiķis un filozofs. Devis būtisku ieguldījumu matemātiskās loģikas un analītikās filozofijas attīstībā. Viens no Ļvovas-Varšavas loģiskās skolas redzamākajiem pārstāvjiem.

Dzīvesgājums 

Dzimis Ļvovā, Austroungārijā, poļu izcelsmes austriešu armijas kapteiņa ģimenē. Studēja filozofiju un matemātiku Ļvovas Universitātē, kur bija Kazimeža Tvardovska skolnieks. Papildinājies Berlīnē un Luvēnā. Līdz 1915. gadam strādāja par pasniedzēju Ļvovas Universitātē, vēlāk pārgāja uz jaunatvērto Varšavas Universitāti. No 1919. līdz 1920. gadam bija izglītības ministrs Polijas valdībā. Pasniedza Varšavas Universitātē līdz 1939. gadam, kad vācu okupācijas iestādes universitāti slēdza. Kara laikā darbojās poļu pagrīdes mācību iestādēs. 1944. gada vasarā, cerēdams izceļot uz Šveici, pārcēlās uz Vāciju. Pēc kara emigrēja uz Īriju, kur arī miris.

Polijas matemātiķi
Poļu valodā rakstošie
Angļu valodā rakstošie
Ļvivā dzimušie
2027. gads

2027. gads () būs parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies piektdienā.

Paredzētie notikumi

Februāris 
 6. februāris — gredzenveida saules aptumsums, kas vislabāk būs novērojams Dienvidamerikā.

Augusts 
 2. augusts — pilns saules aptumsums, kas vislabāk būs novērojams Ziemeļāfrikā.
 7. augusts — Zemei garām 388 960 km attālumā palidos asteroīds (137108) 1999 AN10.

Nezināms datums 
 Centrāljapānas dzelzceļa kompānija uzsāks Maglev (magnētiskās levitācijas) līnijas ekspluatāciju starp Tokiju un Nagoju.

Atsauces
2028. gads

2028. gads () būs garais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies sestdienā.

Paredzētie notikumi

Janvāris 
 26. janvāris — gredzenveida saules aptumsums, kas vislabāk būs novērojams Dienvidamerikā un Eiropas dienvidrietumos.

Jūnijs 
 26. jūnijs — Zemei garām 248 000 km attālumā palidos asteroīds (153814) 2001 WN5.

Jūlijs 
 22. jūlijs — pilns saules aptumsums, kas vislabāk būs novērojams Austrālijā.

Oktobris 
 26. oktobris — Zemei garām 930 000 km attālumā palidos asteroīds (35396) 1997 XF11. Sākotnēji zinātniekiem bija bažas, jo pastāvēja maza varbūtība, ka asteroīds varētu ietriekties Zemē, tomēr dati, kas tika iegūti 1990. gadā, noraidīja šādu varbūtību.

Novembris 
 7. novembris — ASV norisināsies prezidenta vēlēšanas.

Atsauces
2038. gads

2038. gads () būs parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies piektdienā.

Paredzētie notikumi 
 2 Gredzenveida Saules aptumsumi.
 19. janvārī - 2038. gada problēma - Datoru sistēmās notiks laika skaitīšanas problēma.
 Lieldienas, iespējams būs, visvēlākajā datumā to vēsturē.
 26. decembrī - Pilns Saules aptumsums Austrālijā un Jaunzēlandē.
Rusteiki

Rusteiki ir daļēji izzudis ciems Krāslavas novada Kaplavas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos, blakus pašvaldības ceļam Varnaviči — Rusteiki. Ietilpst īpaši aizsargājamajā dabas teritorijā Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū.

Uz austrumiem no ciema plūst Šaltupe, uz dienvidaustrumiem izvietojies Dubinkas ezers. Tuvākais ciems ir Varnaviči, kas atrodas 2 km uz dienvidiem, no tā pa valsts vietējo autoceļu (V633) Krāslava— Varnaviči—Robeždaugava tiek nodrošināts sabiedriskais transports autobusu maršrutā Krāslava — Varnaviči — Krāslava. Attālums līdz novada centram Krāslavai 18 km.
 
Uz dienvidaustrumiem no ciema atrodas arhitektūras pieminekļi — vietējas nozīmes Podvinku baznīcas kalns ar viduslaiku kapsētu un baznīcas vietu, kā arī valsts nozīmes Podvinku senkapi, kas liecina par senu apdzīvotību šajā apvidū.

Atsauces 

Kaplavas pagasta ciemi
Hjētils Andrē Omots

Hjētils Andrē Omots (; dzimis ) ir bijušais norvēģu kalnu slēpotājs, viens no titulētākajiem sportistiem kalnu slēpošanas vēsturē.

Piedalījies piecās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , , , ). Kopumā izcīnījis astoņas medaļas, no kurām četras ir zelta, veiksmīgākās Olimpiskās spēles viņam bija 2002. gadā Soltleiksitijā, kad kļuva par čempionu supergigantā un kombinācijā. Viņš ir visvairāk medaļas Olimpiskajās spēlēs izcīnījušais kalnu slēpotājs, tāpat Omots ir gan jaunākais, gan vecākais zelta medaļas ieguvējs kalnu slēpošanā. Ar panākumiem startējis Pasaules čempionātā, kur ir uzvarējis piecas reizes (trīs reizes kombinācijā), kā arī izcīnījis četras sudraba un trīs bronzas medaļas. Pasaules kausa kopvērtējumā ir izcīnījis vienu uzvaru (1993.—1994. gada sezona), vēl ir izcīnījis uzvaru slaloma, milzu slaloma, supergiganta un kombinācijas kopvērtējumos (kombinācijā pat piecās sezonās).

Statistika Pasaules kausā

Ārējās saites 

1971. gadā dzimušie
Norvēģijas kalnu slēpotāji
Kalnu slēpotāji 1992. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 1994. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Oslo dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki kalnu slēpošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki kalnu slēpošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki kalnu slēpošanā
Hipatija hronika

Hipatija hronika jeb arī Ipatija hronika (; ; ) ir baznīcslāvu valodā pārrakstīts vairāku senāku Kijevas Krievzemes hroniku apkopojums. Tas ir otrs vecākais senkrievu hroniku apkopojums pēc t.s. Laurentija hronikas.

Tapšana un atrašana 
Vienu no hronikas norakstiem, kas glabājās Krievijas Zinātņu akadēmijas bibliotēkā Pēterburgā, 1809. gadā izpētīja krievu vēsturnieks Nikolajs Karamzins. Viņš to nosauca par Hipatija hroniku, atbilstoši Kostromas klostera nosaukumam, kur tas agrāk bija glabājies. Vēsturnieki uzskata, ka hronika uzrakstīta uz papīra, kas izgatavots pirms 1428. gada, kaut arī zināms, ka otrs šīs hronikas noraksts jeb t.s. Hļebņikova noraksts (Хлебниковский список) tapis Polijas-Lietuvas kopvalsts izveides laikā pēc 1550. gada Kijevas Pečoru klosterī. Saglabājušies arī t.s. Pogodina noraksts (Погодинский список, ap 1620), t.s. Jarocka noraksts (Список Яроцкого, ap 1651), t.s. Jermolaja noraksts (Ермолаевский список, ap 1710), t.s. Krakovas noraksts no Pogodina noraksta (ap 1795).

Saturs 
Hipatija hronika patiesībā ir triju senāku Kijevas Krievzemes hroniku norakstu apkopojums:
 Pagājušo gadu vēsture (baznīcslāvu: Повѣсть времяньныхъ лѣтъ) jeb Nestora hronika - senkrievu hronika par notikumiem Krievzemē un apkārtējās valstīs no 852. līdz 1117. gadam;
 Kijevas hronika () - par notikumiem starp 1118. un 1198. gadiem, īpaši par Rurika dinastijas kņazu cīņām par Kijevas lielkņaza troni 1146. - 1152. gadā;
 Galīcijas-Volīnijas hronika () - par notikumiem starp 1201. un 1292. gadiem, īpaši par Galīcijas-Volīnijas kņazu savstarpējām cīņām un pretenzijām uz Krievzemes lielkņaza (jeb "Krievzemes karaļa") troni 1201. un 1253. gadā.

Atsauces

Ārējās saites
 Oriģinālais teksts ar piezīmēm

Hronikas
Krievijas vēsture
Ukrainas vēsture
Baltkrievijas vēsture
Senkrievu literatūra
Džims Beluši

Džeimss Ādams Beluši (, dzimis  Čikāgā), vairāk pazīstams kā Džims Beluši (), ir amerikāņu aktieris, mūziķis, dziedātājs un komiķis.

Vislabāk viņš ir pazīstams ar lomu komēdijseriālā "Džima dēļ" (2001—2009). Attēlojis lomas vairāk nekā 150 filmās un TV seriālos, tai skaitā filmās "Salvadora" (1986), "Sarkanā tveice" (1988), K-9 (1989), "Sprogainīte Sjū" (1991), "Aste luncina suni" (1997), "Rēgu rakstnieks" (2010), "Tvinpīka" (TV seriāls, 2017), "Brīnumu rats" (2017).

Džeimss Beluši ir aktiera un komiķa Džona Beluši (1949—1982) jaunākais brālis.

Aktierim ir albāņu izcelsme, viņš ir ticīgs pareizticīgais.

Ārējās saites 

1954. gadā dzimušie
Ilinoisā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Amerikāņu dziedātāji
Peremišļanu rajons

Peremišļanu rajons () ir Ļvivas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Ļvivas apgabala Židačivas, Mikolajivas, Pustomitu un Zoločivas rajoniem, kā arī Ternopiļas apgabala Berežanu rajonu un Ivanofrankivskas apgabala Rohatinas rajonu.

Peremišļanu rajona Dobrjaniču ciemā dzimis psihoanalītiķis Vilhelms Reihs (Wilhelm Reich, 1897—1957).

Ārējās saites 

Ļvivas apgabala administratīvais iedalījums
Bibrka

Bibrka () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabala Ļvivas rajonā pie Rietumu Bugas.

Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1211. gadā. Ietilpa Žečpospoļitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.

Pēc Pirmā pasaules kara Bibrka tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, Bibrku ieņēma PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Bibrku ieņēma vācu karaspēks un iekļāva Ģenerālgubernatūras sastāvā. Holokaustā tika iznīcināti pilsētas ebreju iedzīvotāji.

Pēc Otrā pasaules kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Līdz 1991. gadam Bibrka atradās Ukrainas PSR sastāvā.

Atsauces

Ārējās saites
Likteņa līdumnieki

Likteņa līdumnieki ir latviešu televīzijas seriāls, kas tika pārraidīts kanālā LTV1 no 2003. līdz 2008. gadam. Sižetā sekoja latviešu dzimtas — Nārbuļu ģimenes — vēsture laikposmā no 1885. gada, kad baronese izprecina pavesto istabmeitu Katrīnu, pūrā dodot zemi, cauri visiem 20. gadsimta notikumiem Latvijas vēsturē līdz pat mūsu dienām — 1995. gadam. 

Seriāla sižeta līnijas pamatā ir četri rakstnieka Vladimira Kaijaka romāni — Enijas bize, Zem Marsa debesīm, Nārbuļu dēli un Mantinieki.

Seriāls filmēts Liezēres pagasta "Kalna Jaunzemjos".

Lomās 
 Sigita Jevgļevska – Ieva Nārbule
 Ieva Pļavniece – Enija Paspārne/Kalnavēvere
 Ligita Dēvica – Katrīna Nārbule
 Armands Reinfelds – Juris Nārbulis
 Jānis Dreiblats – Jēkabs Nārbulis
 Maija Apine – Marija Paspārne
 Inga Alsiņa – Mirga Kalnavēvere/Nārbule
 Egīls Melbārdis – Jānis Nārbulis
 Intars Rešetins – Edgars Nārbulis
 Ainārs Ančevskis – Ūve Nārbulis
 Māris Andersons – Alberts Jaunzems
 Mārcis Maņjakovs – Juris Nārbulis (Edgara dēls)
 Kaspars Znotiņš – Edgars (Eidis) Nārbulis (Ūves dēls)
 Rihards Rudāks – Jūlijs Paspārnis
 Karīna Tatarinova – Jadviga
 Lāsma Kugrēna – Jadviga (pēc vairākiem gadiem)
 Ģirts Lukevics – Meinards
 Uva Segliņa – Dziedra
 Artis Robežnieks – Niklāvs
 Zane Vaļicka – Lidija
 Esmeralda Ermale – Berta
 Indra Briķe – Anna
 Inga Misāne-Grasberga – Meldra
 Lauris Subatnieks – Daumants
 Ivo Martinsons – Vitolds
 Gints Grāvelis – Dainis
 Andris Siliņš – Roberts
 Sarmīte Rubule - Nora
 Aldis Siliņš – Edigejs
 Uldis Dumpis – Skrīveris
 Ivars Krastiņš – Liepa
 Akvelīna Līvmane – Liepas kundze
 Ivars Puga – Dundēlis
 Lolita Cauka – Anna Sproģiene
 Gunārs Kugrēns – Mārtiņš Sproģis
 Zigfrīda Stungure – Baronese
 Māra Zvaigzne – Veronika
 Ieva Puķe – Tamāra
 Mārtiņš Egliens – Tunguss
 Aleksejs Škatovs – Vitālijs
 Ivars Kļavinskis – Sīmanis
 Miķelis Žīdeļūns – Andrejs
 Kārlis Neimanis – Viktors
 Marta Grase – Aelita
 Ilze Ķuzule-Skrastiņa – Ulrika
 Karina Lučiņina – Serafima
 Darja Podoļako – Taņa
 Aļona Lapteva – Duņa
 Jūlija Ļaha – Ingrīda
 Līga Vītiņa – Ligita
 Lelde Kaupuža-Eglinska – Zinta
 Mārtiņš Brūveris – Raimonds
 Mārtiņš Meiers – Andis
 Inga Siliņa – Aija
 Baiba Geķe – Sandra
 Dita Lūriņa – Elga
 Dace Bonāte – Zauera kundze
 Andrejs Možeiko – Leons
 Egīls Zariņš – Druvis Kauss
 Inese Kučinska — Velga
 Zane Daudziņa – Alda
 Inese Ramute – Hernīne
 Jānis Āmanis – Toričelli
 Ingus Kniploks - Antoša
 Ieva Segliņa – Dace
 Artūrs Skrastiņš – Jēkabs (jaunībā)
 Jānis Vitols – Juris (bērnībā)
 Artūrs Dzirne-Dzirnis – Eidis (bērnībā)

Atsauces 

Latvijas televīzijas seriāli