joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Minioni 2

"Minioni 2" () ir 2022. gada  ASV 3D datoranimācijas kinokomēdija, kuras režisors ir Kails Balda. Filma ir turpinājums 2015. gada filmai "Minioni" un ir piektā filma "Nejaukais es" franšīzē. Galvenās lomas ieskaņojuši Stīvs Karels, Pjērs Kofens, Taradži Hensone, Mišela Jeo, RZA, Žans Klods van Damme, Lūsija Lolesa, Dolfs Lundgrēns, Denijs Treho, Rasels Brends, Džūlija Endrūsa un Alans Ārkins. Filmā 11 gadus vecais Grū ar savu minionu palīdzību plāno kļūt par superļaundari.

Pēc divu gadu ilgas pirmizrādes pārcelšanas sakarā ar COVID-19 pandēmijas ierobežojumiem, filmas pirmizrāde notika  Ansī Starptautiskajā animācijas filmu festivālā. Latvijas kinoteātros filmu sāka demonstrēt 29. jūnijā, bet ASV kinoteātros — 1. jūlijā. Kritiķi atzinīgi novērtējuši animācijas filmas muzikālos numurus un bērnu izklaides iespējas, kamēr kritizēts tiek filmas sižets. Filmas starptautiskie kases ienākumi ir vairāk nekā  ASV dolāru.  Šī ir ceturtā ienesīgākā 2022. gada filma un ienesīgākā animācijas filma, kas iznākusi COVID-19 pandēmijas laikā.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Filmas treileris latviešu valodā

2022. gada animācijas filmas
ASV animācijas filmas
Universal Pictures animācijas filmas
Illumination Entertainment filmas
Nejaukais es
Troļļi 2

"Troļļi 2" () ir 2020. gada amerikāņu 3D datoranimācijas kinokomēdija, kuras režisori ir Walt Dohrn un David P. Smith. Filma ir turpinājums 2016. gada filmai "Troļļi".

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Filmas treileris latviešu valodā

2020. gada animācijas filmas
ASV animācijas filmas
Universal Pictures filmas
Universal Pictures animācijas filmas
DreamWorks Animation filmas
Troļļi
Odions Igalo

Odions Igalo (, dzimis ) ir Nigērijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, bijušais Nigērijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Igalo pārstāv Saūda Arābijas komandu Al Shabab.

Sasniegumi 
Shanghai Shenhua

 Ķīnas FA kauss: 2019

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Nigērijas izlases futbolisti
Nigērijas futbolisti
Udinese Calcio spēlētāji
Granada CF spēlētāji
Watford F.C. spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Mets Ričijs

Mets Ričijs (, dzimis ) ir skotu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Skotijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2016. gada Ričijs pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Newcastle United.

Sasniegumi 
Swindon Town

 Anglijas Otrā līga: 2011–12

AFC Bournemouth

 Anglijas čempionāts: 2014–15

Newcastle United

 Anglijas čempionāts: 2016–17

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Skotijas izlases futbolisti
Skotijas futbolisti
A.F.C. Bournemouth spēlētāji
Newcastle United F.C. spēlētāji
Makss Āronss

Makss Āronss (, dzimis ) ir angļu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2018. gada Āronss pārstāv Anglijas čempionāta komandu Norwich City.

Sasniegumi 
Norwich City

 Anglijas čempionāts: 2018–19

Individuālie sasniegumi

 Anglijas čempionāta sezonas labākais jaunais spēlētājs: 2018–19

Atsauces

Ārējās saites 

2000. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Anglijas futbolisti
Norwich City F.C. spēlētāji
Tods Kantvels

Tods Kantvels (, dzimis ) ir angļu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Kopš 2022. gada Kantvels pārstāv Anglijas čempionāta komandu AFC Bournemouth, kas viņu īrē no Norwich City. Iepriekš Kantvels ir spēlējis Eredivisie komandā Fortuna Sittard.

Sasniegumi 
Norwich City

 Anglijas čempionāts: 2018–19, 2020–21

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Norfolkā dzimušie
Anglijas futbolisti
Norwich City F.C. spēlētāji
A.F.C. Bournemouth spēlētāji
Dīns Hendersons

Dīns Hendersons (, dzimis ) ir angļu futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Kopš 2022. gada Hendersons pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Nottingham Forest, kas viņu īrē no Manchester United.

Sasniegumi 
Anglijas U20 izlase

 FIFA U-20 Pasaules kauss: 2017

Individuālie sasniegumi

 Sheffield United gada labākais jaunais spēlētājs: 2018–19, 2019–20

Atsauces

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Kambrijā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
Manchester United F.C. spēlētāji
Sheffield United F.C. spēlētāji
Nottingham Forest F.C. spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Džons Fleks

Džons Fleks (, dzimis ) ir skotu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Skotijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2016. gada Fleks pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Sheffield United.

Sasniegumi 
Rangers

 Skotijas Premjerlīga: 2009–10, 2010–11
 Skotijas kauss: 2007–08

Sheffield United

 Anglijas Pirmā līga: 2016–17

Individuālie sasniegumi

 Coventry City gada labākais spēlētājs: 2015–16
 Sheffield United gada labākais spēlētājs: 2016–17, 2017–18

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Skotijas izlases futbolisti
Skotijas futbolisti
Rangers F.C. spēlētāji
Blackpool F.C. spēlētāji
Sheffield United F.C. spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Glāzgovā dzimušie
Stjuarts Ārmstrongs

Stjuarts Ārmstrongs (, dzimis ) ir skotu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Skotijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada Ārmstrongs pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Southampton. Iepriekš Ārmstrongs spēlēja Skotijas Premjerlīgas komandās Dundee United un Glāzgovas "Celtic".

Sasniegumi 
Celtic

 Skotijas Premjerlīga: 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18
 Skotijas kauss: 2016–17, 2017–18
 Skotijas līgas kauss: 2016–17, 2017–18

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Skotijas izlases futbolisti
Skotijas futbolisti
Celtic F.C. spēlētāji
Southampton FC spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Luiss Suberkasiuks

Luiss Suberkasiuks Erazuriss (; dzimis , miris ) bija Čīles diplomāts un vieglatlēts. Tiek apgalvots, ka viņš ir pirmais Čīles un Latīņamerikas sportists, kurš piedalījies olimpiskajās spēlēs.

Suberkasiuks ir dzimis Čīles galvaspilsētā Santjago. Viņa vecāki ir Ramons Suberkasiuks Vikuņa (čīliešu mākslinieks, politiķis un diplomāts) un Amālija Erazurisa Urmeneta. Viņi abi ir pazīstamu un turīgu ģimeņu locekļi. Luisam bija arī brālis Huans Suberkasiuks (Čīles Romas katoļu arhibīskaps).

1896. gada olimpiskās spēles 
Saskaņā ar Čīles Olimpisko komiteju Luiss Suberkasiuks startēja trijās vieglatlētikas skriešanas disciplīnās — 100 metru, 400 metru un 800 metru skriešanā. Precīzi iegūtie viņa rezultāti un ieņemtās vietas nav zināmas. 

Spēļu brīdī viņš varētu būt bijis 13–14 gadus vecs.

Rezultāti

Citas aktivitātes 
Olimpisko spēļu laikā viņš mācījās Colegio Benedictino, Ziemeļu basku zemēs, Francijā, kur uzstādīja vairākus rekordus augstlēkšanā. 

Viņš bija arī viens no Čīles futbola komandas Club de Deportes Santiago Morning dibinātājiem un veiksmīgs futbolists.

Līdz 1928. gadam viņš bija Čīles vēstnieks Peru, Spānijā un Vatikānā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Luiss Suberkasiuks (Olympedia profils) 

1882. gadā dzimušie
1973. gadā mirušie
Čīles vieglatlēti
Čīles sportisti 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Vieglatlēti 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Kērtiss

Kērtiss var būt:

 Tomass Kērtiss;
 Tonijs Kērtiss.

Uzvārdi
Šišabanma

Šišabanma (, , ) ir kalna virsotne Himalajos. Tā augstums virs jūras līmeņa ir 8027 metri, līdz ar to tā ir četrpadsmitā augstākā virsotne pasaulē, kā arī pēdējā virsotne, kuras augstums ir vairāk nekā 8000 metri. Šišabanma atrodas Tibetas autonomā reģiona dienvidos, Ķīnā, 5 km no robežas ar Nepālu. Tas ir vienīgais astoņtūkstošnieks, kas pilnībā atrodas tikai Ķīnas teritorijā. Virsotnē  pirmo reizi uzkāpa ķīniešu ekspedīcija.

Ārējās saites 

Himalaji
Astoņtūkstošnieki
Ķīnas kalni
Vilhelms Hofmanis

Vilhelms Hofmanis (, 1869–1945) bija vācu arhitekts, kas strādāja Rīgā eklektisma stilā, vēlāk jūgendstilā.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1869. gadā. 1897. gadā viņš Krievijas impērijas Iekšlietu ministrijas Celtniecības tehniskajā komitejā Sanktpēterburgā ieguva būvatļauju un uzsāka savu būvpraksi. Pēc viņa projektiem Rīgā uzcēla daudz koka un vairāk nekā 40 daudzstāvu mūra dzīvojamo ēku, galvenokārt neorenesanses formās.

Pazīstamākie projekti 
 Blaumaņa iela 25 (1899), 
 Matīsa iela 64 (1899),
 Uzvaras bulvāris 2 (1900),
 Aleksandra Čaka iela 65 (1901),
 Stabu iela 55 (1901),
 Bezdelīgu iela 12 (1902),
 Nometņu iela 7a (1902),
 Kalnciema iela 62 (1902), koka ēka
 Stabu iela 13 (1907), jūgendstila ēka Baznīcas ielas stūrī
 Baznīcas iela 39 (1910)
 Elizabetes iela 1 (1923)

Literatūra 
 Jānis Krastiņš. Rīgas arhitektūras meistari 1850—1940, Jumava, 2002

Atsauces 

Latvijas arhitekti
Kabinda

Kabinda (, ), agrāk Vila Amēlija (), ir pilsēta un pašvaldība, kas atrodas Kabindas provincē, Angolas eksklāvā. Angolas suverenitāti pār Kabindu apstrīd separātiskā Kabindas Republika. Kabindā 2019. gadā bija vairāk nekā 700 000 iedzīvotāju. Pilsētas iedzīvotāji sevi sauc par Kabindas vai Fiotes. Tā kā Kabinda atrodas tuvu bagātiem jūras naftas krājumiem, tā ir viena no Angolas galvenajām naftas ostām. Pateicoties tam, Kabindas province pēc Tautas attīstības indeksa ir otrā attīstītākā valstī.

Vēsture 
Pilsētu 1883. gadā dibināja portugāļi pēc Simulambuko līguma parakstīšanas starp Portugāli un tābrīža Ngojo (jeb Angojas) karalisti, ap to pašu laiku kā Berlīnes konference. Līgums nodeva Kabindas provinces teritoriju Portugāles protektorātā. Agrāk tās apkaimē jau pirms 16. gadsimta bija atradušās zvejnieku sādžas un bijusi vergturu osta, un agrāk Tantu-Zinzes rajonā atradusies no Kongo karalistes atkarīgās Kakongo karalistes galvaspilsēta Kaiu-Kaliadu.

2010. gadā pilsētā notika Āfrikas Nāciju kausa futbola turnīrs, pirms kura sākuma teroristi apšaudīja Togo izlases autobusu. Gāja bojā vairākas pavadošās personas.

Ģeogrāfija 
Kabinda atrodas Atlantijas okeāna piekrastē Kabindas provinces dienvidos un Beles upes labajā krastā. Tā ir 56 km uz ziemeļiem no Moandas (Kongo DR), 70 km uz ziemeļiem no Kongo upes grīvas un 137 km uz dienvidiem no Puentnuāras (Kongo Republikā).

Rajoni 
Kabindas pašvaldība ir sadalīta trīs rajonos jeb komūnās:
 Kabinda, ar pašu pilsētu un 88,6% pašvaldības iedzīvotāju
 Malembu ar 3,1%
 Tandu-Zinze ar 8,3%

Sīkāk teritorija ir iedalīta 12 iecirkņos, no kuriem apdzīvotākais ir Kotra (75% pašvaldības iedzīvotāju).

Izglītība 
Universitātes:
 11. Novembra universitāte
 Luziādas universitāte
 Angolas privātā universitāte
 Kabindas Augstākais zinātņu un izglītības institūts

Kultūra 
Pilsētas iedzīvotājiem ir savdabīga kultūra — no ģērbšanās un ēšanas stila līdz tradicionālajiem rituāliem, īpaši Čikumbe un Bakamas du Čizu svinamajām ceremonijām, kuras ļauj mijiedarboties starp dzīvajiem un dievu un senču gariem, tādējādi nodrošinot mirušo un dzīvo samierināšanos.

Valoda 
Ibinda jeb fiote, kas ir bantu valodu grupas kikongo valodas dialekts, ir galvenā valoda gan pilsētā, gan visā provincē. Tiek runāts arī portugāļu valodā, kas ir Angolas oficiālā valoda, lai arī lielākoties tai ir tikai administratīva loma. Tā kā Portugāle, salīdzinot ar Angolas lielāko daļu, Kabindu kolonizēja salīdzinoši vēlāk (deviņpadsmitā gadsimta beigās), portugāļu valoda šeit netiek tik plaši runāta, lai gan tās lietotāju skaits pieaug. Iedzīvotāji pārstāv galvenokārt dažādas kongo (bakongo) tautas ciltis.

Transports 
2012. gadā ierosinātajam dzelzceļa savienojumam ar galveno Angolas dzelzceļu sistēmu būtu jāšķērso Kongo Demokrātiskās Republikas teritorija. Tas netika uzbūvēts, un Kabinda joprojām ir saistīta ar valsts pamatteritoriju tikai pa gaisu un jūru.

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 

 Kabindas pašvaldības apraksts (portugāliski)

Koordinātas Vikidatos
Angolas pilsētas
Krogasēta

Krogasēta var būt:
 Krogasēta — apdzīvota vieta Daugavpils novada Vaboles pagastā;
 Krogasēta — apdzīvota vieta Rēzeknes novada Strūžānu pagastā.
Paga

Paga () ir ziemeļrietumu-dienvidaustrumu virzienā izstiepta Horvātijai piederoša sala Adrijas jūrā. Pagas dienvidu punktā atrodas tilts, kas savieno salu ar cietzemi. Salā atrodas divas pilsētas Paga un Novaļa, kā arī vairāki ciemi. Attīstīts tūrisms. Pazīstama kā Pagas siera (Paški sir) un Pagas mežģīņu (Paška čipka) ražošanas vieta. 2004. gadā salā tika uzbūvēta pirmais Horvātijas vēja ģeneratoru parks.

Ārējās saites 

Horvātijas salas
Adrijas jūra
Likas-Seņas župānija
Zadaras župānija
1991. gada barikāžu laukums

1991. gada barikāžu laukums ir laukums Vecrīgā starp Zigfrīda Annas Meierovica bulvāri, Torņa un Smilšu ielu. Netālu esošajos Kanālmalas apstādījumos aiz Bastejkalna atrodas Barikāžu laikā bojā gājušo piemiņas akmeņi. Laukumā sākas veloceliņš Centrs—Berģi.

Nosaukums 
Laukums nosaukts par godu 1991. gada 13. – 27. janvāra notikumiem, kad iedzīvotāji apsargāja Latvijas Republikas Augstāko Padomi, valdības ēkas, Radio namu Doma laukumā, Rīgas telegrāfa-telefona centrāli, Latvijas Televīzijas centru Zaķusalā, tiltus un citus stratēģiski svarīgus objektus, lai nepieļautu bruņotu apvērsumu pret valsts neatkarības atjaunošanu.

Vēsture 
Līdz 17. gadsimtam Pulvertorņa priekšā sākās Lielais Smilšu ceļš. Pēc Rīgas nocietinājumu pārveides Zviedru Vidzemes laikā te atradās Smilšu bastions. 1856. gadā Rīgas cietokšņa vaļņus noraka un Smilšu bastiona vietā uzbēra tagadējo Bastejkalnu, gar kuru 1861. gadā satiksmei atklāja Basteja bulvāri.

2015. gadā viens no Barikāžu laika Latvijas Republikas milicijas priekšnieka vietniekiem Juris Jasinkevičs iesniedza Rīgas domei priekšlikumu vienai no Rīgas ielām piešķirt nosaukumu, kas būtu veltījums 1991. gada barikāžu piemiņai. To bija parakstījuši vēl 11 tā laika LR Iekšlietu ministrijas un milicijas darbinieki.
Ar Rīgas domes lēmumu 1991. gada barikāžu laukuma nosaukumu piešķīra Smilšu ielas un Torņa ielas posmiem.
2016. gada 20. janvārī pie ēkas Torņu ielā 4 notika 1991. gada barikāžu laukuma atklāšanas pasākums.

Atsauces 

Laukumi Rīgā
Vecrīga
Annenieku luterāņu baznīca

Annenieku evaņģēliski luteriskā baznīca ir Latvijas Evaņģēliski luteriskā baznīcas baznīca, kas atrodas Dobeles novada Annenieku pagasta Anneniekos.

Koka baznīca Anneniekos celta 1711. gadā vietā, kur pēc Lielā mēra tika apglabāti apkārtnes iedzīvotāji. Pašreizējā mūra baznīca ar 300 vietām celta 18. gadsimta vidū kā Jaunpils baznīcas filiālbaznīca. Remontēta 1863. un 1932. gadā. Pēdējā remonta laikā nomainīta baznīcas torņa konstrukcija Paula Kundziņa vadībā. Celtne cieta Otrā pasaules kara laikā, tomēr draudze saglabājās un darbojās līdz 20. gadsimta sešdesmito gadu vidum. Vēlākos gados baznīca pamesta un izlaupīta. Draudze savu darbību atjaunoja 1990. gadā un kopš tā laika baznīca pamazām tika atjaunota. Atjaunoja un svētīja torņa smaili, kurā uzstādīja apzeltītu gaili, krustu un bumbu. Atjaunots arī altāris un baznīcas interjers. Pie baznīcas atrodas Annenieku kapliča, kas celta kā baronu kapenes.

Ārējās saites 

Luterāņu baznīcas Latvijā
Annenieku pagasts
Arhitektūras pieminekļi Latvijā
Kārlis Cināts

Kārlis Cināts (1866—1919/1920) bija latviešu strēlnieku virsnieks, Rezerves latviešu strēlnieku bataljona pirmais komandieris, vēlāk Rezerves latviešu strēlnieku pulka 1. bataljona komandieris.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1866. gada 23. februārī zemnieka Jāņa Cinata ģimenē. 1886. gadā iestājās Krievijas impērijas karadienestā, līdz 1890. gadam mācījās Viļņas kara skolā. Podpodporučiks (1895), poručiks (1899), štābkapteinis (1903), kapteinis (1907).    

Krievu - japāņu kara laikā štābkapteinis Kārlis Cināts piedalījās kaujās 3. Austrumsibīrijas strēlnieku pulkā.
Pirmā pasaules kara sākumā kapteiņa pakāpē piedalījās kaujās 1. Sibīrijas strēlnieku pulka sastāvā, pēc ievainojuma līdz 1915. gada 21. oktobrim ārstējās Tērbatas kara hospitālī, pēc tam iecelts par Tērbatā dislocētā Rezerves latviešu strēlnieku bataljona komandieri.
 
1916. gada 6. augustā viņu pazemināja par bataljona komandiera 1. palīgu, jo 8. augustā bataljonu sāka komandēt pulkvedis Kārlis Gopers, 27. augustā latviešu strēlnieku rezerves bataljonu pārvietoja uz Valmieras apkārtni, kur to izvietoja apkārtnes sabiedriskajās ēkās un muižās. 28. augustā Cinātu paaugstināja apakšpulkveža pakāpē, 

1917. gada 25. janvārī pēc Latviešu strēlnieku bataljonu organizācijas komitejas priekšsēdētāja Goldmaņa lūguma Ziemeļu frontes vadība viņu atcēla no amata, jo viņš karā iedragātās veselības dēļ nespējot pilnvērtīgi veikt savus pienākumus. Cināts esot licis strēlniekiem piemērot miesas sodus.
5. februārī apakšpulkvedi Cinātu pazemināja par Rezerves pulka 1. bataljona komandieri, bet pēc Februāra revolūcijas 5. aprīlī izslēdza no pulka sarakstiem. 

Cināts devās uz Krieviju, kur vēlāk piedalījās Krievijas Pilsoņu karā kā Brīvprātīgo armijas virsnieks, kritis Kubaņas kaujās 1919. gada rudenī vai 1920. gada sākumā.

Apbalvojumi 
 Svētās Annas ordenis, 4. šķira (1905), 
 Svētā Staņislava ordenis, 3. šķira (1909)

Atsauces 

Latviešu strēlnieku virsnieki
2021. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzija

2021. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzija būtu hokeja sacensības, kas laika posmā 26. aprīļa līdz 16. maijam norisinātos Ļubļanā un Katovicē. A grupas pirmo divu vietu ieguvēji iekļūtu elites divīzijā, bet B grupas uzvarētāji kvalificētos uz A grupu. Sakarā ar COVID-19 pandēmiju visas valstis, kuras atrodas 1. divīzijā spēlētu tādā pašā sadalījumā, kādā tām būtu bijis jāspēlē 2020. gada čempionāta 1. divīzijā.

A grupa 
 ▼
 ▼
 *
 †*
 *
 ^

 * automātiski kvalificējas 2021. gada Pasaules hokeja čempionāta 1. divīzijas A grupā
 ^ kvalificējas, uzvarot 2019. gada Pasaules čempionātā hokejā 1. divīzijas B grupā
 † rīkotāji
 ▼ kvalificējās izkrītot no 2019. gada Pasaules čempionāta hokejā elites divīzijas

B grupa 
 ▼
 †*
 *
 *
 *
 ^

 * automātiski kvalificējas 2021. gada Pasaules hokeja čempionāta 1. divīzijas A grupā
 ^ kvalificējas, uzvarot 2019. gada Pasaules čempionātā hokejā 2. divīzijas A grupā
 † rīkotāji
 ▼ kvalificējās izkrītot no 2019. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijas A grupas

Atsauces 

2021. gada Pasaules čempionāts hokejā
Pasaules čempionats hokeja
2021. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzija

2021. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzija būtu hokeja sacensības, kas laika posmā no 10. līdz 20. aprīlim norisinātos Pekinā un Rejkjavikā. A grupas pirmo vietu ieguvēji iekļūtu 1. divīzijas B grupā, bet B grupas uzvarētāji kvalificētos uz A grupu. Bija plānots, ka COVID-19 pandēmijas dēļ visas valstis, kuras atrodas 2. divīzijā spēlētu tādā pašā sadalījumā, kādā tām būtu bijis jāspēlē 2020. gada čempionāta 2. divīzijā.

A grupa 
 ▼
 *
 *
 *
 †*
 ^

 * automātiski kvalificējas 2021. gada Pasaules hokeja čempionāta 2. divīzijas A grupā
 ^ kvalificējas, uzvarot 2019. gada Pasaules čempionātā hokejā 2. divīzijas B grupā
 † rīkotāji
 ▼ kvalificējās izkrītot no 2019. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijas

B grupa 
 ▼
 †*
 *
 *
 *
 ^

 * automātiski kvalificējas 2021. gada Pasaules hokeja čempionāta 2. divīzijas B grupā
 ^ kvalificējas, uzvarot 2019. gada Pasaules čempionātā hokejā 3. divīzijā
 † rīkotāji
 ▼ kvalificējās izkrītot no 2019. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzijas A grupas

Atsauces 

2021. gada Pasaules čempionāts hokejā
Pasaules čempionats hokeja
2021. gada Pasaules čempionāta hokejā 4. divīzija

2021. gada Pasaules čempionāta hokejā 4. divīzija būtu hokeja sacensības, kas laika posmā no 3. marta līdz 5. martam norisinātos Biškekā. Divīzijas pirmās vietas ieguvēji iekļūtu 3. divīzijas B grupā.

Tā kā 2020. gada Pasaules čempionāts tika atcelts COVID-19 pandēmijas dēļ, tad 2021. gadā plānotās sacensības būtu pirmā reize, kad tiks rīkotas 4. divīzijas sacensības.

4. divīzija 
 ▼
 †▼
 ^
 ^
 ^

 ^ pirmo reizi piedalīsies pasaules čempionātā
 † rīkotāji
 ▼ kvalificējās izkrītot no 2020. gada Pasaules čempionāta hokejā 3. divīzijas kvalifikācijas turnīra

Atsauces 

2021. gada Pasaules čempionāts hokejā
Pasaules čempionats hokeja
Madonas slimnīca

Madonas slimnīca ir  III līmeņa neatliekamās medicīniskās palīdzības ārstniecības iestāde Rūpniecības ielā 38 Madonā, kas ārstē pamatā Madonas, Cesvaines, Ērgļu, Lubānas un Varakļānu novadu pacientus, bet lielo locītavu protezēšanu veic visas Latvijas pacientiem.
Slimnīcā darbojas Uzņemšanas nodaļa, Terapijas nodaļa ar neiroloģijas profilu, Ķirurģijas nodaļa ar ginekoloģijas profilu, Dzemdību nodaļa, Bērnu nodaļa ar bērnu infekciju profilu, Traumatoloģijas nodaļa, Anestezioloģijas un intensīvās terapijas nodaļa.

Vēsture 
Pirmā slimnīca Madonas pilsētā dibināta 1931. gadā.
1997. gadā slimnīca kļuva par Madonas rajona pašvaldības uzņēmumu, bet 2004. gadā par pašvaldības SIA.
2001. gadā pabeidza slimnīcas jaunā korpusa būvi un veco korpusu rekonstrukciju.

Atsauces 

III līmeņa slimnīcas Latvijā
Madona
Grīdupe

Grīdupe (arī Grīdupīte)  ir Melnupes kreisā krasta pieteka Smiltenes novadā. Iztece - pie Trapenes. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Melnupē pie Upju mājām.

Atsauces 

Smiltenes novada upes
Apes novada upes
Melnupes pietekas
Apes pagasts
Trapenes pagasts
Vosu grāvis

Vosu grāvis  ir Melnupes kreisā krasta pieteka Smiltenes novada Trapenes pagastā. Iztece - uz ziemeļaustrumiem no Indriķiem. Tek austrumu virzienā. Ietek Melnupē lejpus Upesuzkliņģu mājām.

Atsauces 

Smiltenes novada upes
Melnupes pietekas
Apes pagasts
Trapenes pagasts
Apes novada upes
Grūbes dolomīta atsegums

Grūbes dolomīta atsegums ir aizsargājams ģeoloģisks un ģeomorfoloģisks dabas piemineklis Apes novada Apes pagastā. Izveidojies Vaidavas upes labajā krastā lejpus Grūbes HES aizsprostam (tas izveidots pie viena no Latvijā augstākajiem ūdenskritumiem — Grūbes ūdenskrituma). Atsegumu veido augšējā devona Franas stāva Pļaviņu svītas dolomītu atsegumi. Atseguma joslas garums ir 110 metri. Visaugstākajā vietā tas ir 4,5 metrus augsts. Dolomītos labi novērojamas fosīlijas un sekundārie kalcīta kristāli.

Ārējās saites 
 Dabas aizsardzības pārvalde. Grūbes dolomīta atsegums
 

Apes pagasts
Latvijas iežu atsegumi
Amfipole

Amfipole () bija Senās Grieķijas, vēlāk Senās Romas, pilsēta Maķedonijā.

Pilsēta dibināta kā Atēnu kolonija 437. gadā pirms mūsu ēras. 422. gadā pirms mūsu ēras pie pilsētas notika Amfipoles kauja, kurā Spartas karaspēks sakāva atēniešus. No Amfipoles cēlušies vairāki pazīstami Maķedonijas Aleksandra ģenerāļi. Pēc Aleksandra nāves šeit tika nometināti Aleksandra sieva Roksana un dēls Aleksandrs IV, kuri šeit tika nogalināti. Izrakumos pilsētā un ap pilsētu atklātas vairākas vērtīgas senlietas, kas eksponētas Amfipoles arheoloģijas muzejā. Pilsētas atlieku tuvumā 20. gadsimta sakumā tika atklāta Amfipoles lauva. 2012. gadā pie pilsētas atklāja Kastas kapenes.

Attēlu galerija

Ārējās saites 

Senās Grieķijas pilsētas
Boina

Boina (, ) ir 112 kilometrus gara upe Īrijā. 

Iztece pie Kerberijas Kilderas grāfistē. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Īrijas jūrā pie Droedas. Lai arī neliela garuma, upei ir liela nozīme Īrijas kultūrā. Upes tuvumā atrodas daudzi kultūras pieminekļi, to starpā UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļautie Brūnaboinas kurgāni, kā arī leģendārā seno Īrijas karaļu rezidence Tara. Pie upes 1690. gadā notika Boinas kauja, kuras simboliskā nozīme vēl aizvien spēlē lomu Īrijas un Ziemeļīrijas politikā.

Ārējās saites 

 

Īrijas upes
Krespi d'Ada

Krespi d'Ada () ir ciems Lombardijas, Bergamo provincē, Kapriate San Džervazio komūnā. Tā ir 19. gadsimta vidū uzcelta rūpniecības pilsēta, kas izveidota ap kokvilnas rūpnīcu. 1995. gadā iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Attēlu galerija

Ārējās saites 

UNESCO Pasaules mantojuma vietas Itālijā
Luksemburgas Universitāte

Luksemburgas Universitāte (, , ) ir 2003. gadā dibināta publiska pētniecības universitāte Luksemburgā ar starptautisku un interdisciplināru raksturu. Universitāte piedāvā mācības trijās valodās (angļu, franču un vācu). Universitāte izvietota vairākās universitātes pilsētiņās dažādās valsts vietās.

Ārējās norādes 
 
 

Universitātes Luksemburgā
1. FC Heidenheim

1. FC Heidenheim ir Vācijas futbola klubs no Heidenheimas, kas pašlaik spēlē Vācijas 2. Bundeslīgā. Mājas spēles aizvada Voith-Arena stadionā, kura ietilpība ir 15 000 vietu. Kluba pirmsākumi saistīti ar 1846. gadu, kad tika nodibināts sporta klubs Turngemeinde Heidenheim, futbola nodaļa tika izveidota 1911. gadā. Pašreizējā formātā klubs tika dibināts 2007. gadā, nodalot futbola klubu no citiem sporta veidiem.

2009. gadā uzvarēja Dienvidu reģionālajā līgā un iekļuva Vācijas 3. līgā. 2014. gadā kluba futbolisti kļuva par 3. līgas čempioniem, izcīnot ceļazīmi uz 2. Bundeslīgu. 2019.—2020. gada sezonā izcīnīja 3. vietu 2. Bundeslīgā un nodrošināja vietu pārspēlēs par vietu Bundeslīgā. Tajās divreiz nospēlēja neizšķrti, bet pēc izbraukumā gūtiem vārtiem divu spēļu summā piekāpās Brēmenes "Werder" un neiekļuva Bundeslīgā.

Sasniegumi 
 Vācijas 3. līga
 Uzvarētāji (1): 2013–14
 Dienvidu reģionālā līga
 Uzvarētāji (1): 2009

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 
 Kluba profils soccerway.com 

Vācijas futbola klubi
Harijs Užans

Harijs Užans (dzimis Rīgā ) ir latviešu dziedātājs, komponists un mūziķis. No 1968. gada darbojas mūzikas jomā, spēlējot un dziedot kopā ar ievērojamiem Latvijas māksliniekiem — Uldi Stabulnieku, Aleksandru Kublinski, Andreju Lihtenbergu, Zigfrīdu Račiņu, Noru Bumbieri, Sandru Ozolīti, Imantu Vanzoviču, Māru Krievkalni un daudziem citiem.

Mācījies Rīgas Jaunciema astoņgadīgajā un Rīgas 28. vidusskolā, pēc tam J. Mediņa mūzikas vidusskolas kontrabasa klasē. 

Viņa tēvs, trompetists, Jaunciema papīrfabrikā vadīja ansambli, kurā jau no 10 gadu vecuma piedalījās arī Harijs.   

Pirmais ansamblis, kurā H. Užans darbojās, bija brāļu Aleksandra un Rubena Airapetjanu vadītā rokgrupa "Jokdari" ( zināma arī kā "Džokeri"). Vēlāk spēlēja Medicīnas darbinieku nama ansamblī "Medicum", darbojās A. Kublinska vokāli instrumentālajā ansamblī "Baltijas balsis" un "Selga" (ar darbību šajā grupā aizsākās H. Užana komponista karjera). Darbojies arī dažādās citās mūzikas grupās.  

Vairākas H. Užana sacerētas dziesmas 70. gadu otrajā pusē ir ieguvušas godalgotas vietas Mikrofona aptaujā:  

 Par visu maksāju es dārgi (H. Užans, Ā. Elksne) - Sandra Ozolīte (1978);
 Par vēju, tevi un mani (H. Užans, Ā. Elksne) - Ēriks Kamarūts (1979);

 Tava puķe (H. Užans, Ā. Elksne) - Sandra Ozolīte (1979).

1985. gadā H. Užans tika izveidojis kantrīmūzikas ansambli "Sandra un Harijs", tajā dziedāja arī Nora Bumbiere, šis ansamblis vairākkārt sniedzis priekšnesumus arī Amerikas Savienotajās Valstīs.

Atsauces

Ārējās saites 

 H. Užana konts Facebook
 H. Užana konts vietnē draugiem.lv
 Harijs Užans
 Par vēju, tevi un mani
 Par vēju, tevi un mani

1952. gadā dzimušie
Latvijas komponisti
Latviešu dziedātāji
Jānis Neilands

Jānis Neilands (, 1840—1915) bija latviešu luterāņu mācītājs, literāts un grāmatniecības apskatnieks. Latviešu literārās biedrības Vidzemes nodaļas direktors (1875–1878).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1840. gada 12. (24.) janvārī Krimuldas pusmuižas Ķizbeles skolā skolotāja ģimenē. Mācījās Burtnieku (1849) un Valmieras draudzes skolā (1850–1853), tad Valmieras apriņķa skolā (1853–1855) un Vidzemes guberņas ģimnāzijā (1856–1860). 
Studēja filoloģiju un teoloģiju Tērbatas Universitātē (1861–1864 un 1866–1867), starplaikā bija mājskolotājs Vidzemē. 

Bija Lieljumpravas un Lielvārdes draudžu mācītāja palīgs (1870–1871), tad Pēterupes un Skultes draudzes mācītājs (1871–1883), līdztekus arī Carnikavas baznīcas mācītājs un Skultes skolas skolotājs.
A. Bīlenšteinam J. Neilands dzimšanas dienā veltīja dzejoli "Teici, teici valodiņa, Ko upīte burbulēja, Ko upīte burbulēja, Ko pogoja lakstīgala."  Strādājot Skultē un Pēterupē, J. Neilands izveidoja kori, ar kuru 1873. gadā piedalījās I Vispārīgos latviešu Dziedāšanas svētkos.

No 1883. gada līdz pat mūža beigām bija Valmieras lauku luterāņu draudzes mācītājs, pēc Jāņa Cimzes nāves izdeva krājuma "Dziesmu rota" 7. un 8. daļu (1884).
Miris 1915. gada 15. (28.) novembrī Valmierā, apglabāts Centra kapos.

Darbi 
 Kā "Baltijas Vēstnesis" ziņņas dod. Laikraksta "Mājas Viesis" pielikums, 1875, 18.I
 Bībeles un Vidzemes dziesmu grāmatas jaunizdevumu rediģēšana. 
 tulkojis dziesmu tekstus J. Cimzes krājumam "Dziesmu rota", pēc J. Cimzes nāves izdeva krājuma 7. un 8. daļu (1884, ar Neilanda sarakstītu ievadu).
 grāmata "Valmieras bērnu dārza dziesmiņas" (1908, ar notīm). 
 autobiogrāfija "Mani jaunības laiki" (1-2, 1902).

Literatūra 
 Hillners G. Roberts Auniņš un Jānis Neulands. Rīga, 1916.
 Beldaus K. Jānis Neilands, tautas mācītājs. Rīga, 1934.

Atsauces 

Siguldas novadā dzimušie
Latvijas luterāņu mācītāji
Latvijas teologi
Imphāla

Imphāla ir pilsēta Indijas austrumos, Manipuras štata administratīvais centrs. 2016. gadā Imphālā dzīvoja 268 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Manipuras upes ielejā. Imphāla bija Manipuras valdnieku rezidences vieta pirms tā tika iekļauta Britu Indijā. 1944. gadā Imphālā norisinājās nozīmīga kauja, kurā apvienotie angļu un indiešu spēki cīnījās pret Japānas impēriju.

Ārējās saites 

 

Indijas pilsētas
Utrehtas Universitāte

Utrehtas Universitāte () ir 1636. gadā dibināta publiska pētniecības universitāte Nīderlandes pilsētā Utrehtā, viena no senākajām un slavenākajām valstī. Universitātes darbība organizēta septiņās fakultātēs. 

Ar universitāti saistīta 12 Nobela prēmijas laureātu darbība. Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami fiziķis Nikolāss Blūmbergens (Nicolaas Bloembergen), fiziķis Pīters Bodērts (Pieter Boddaert), ķīmiķis Kristoforuss Beiss Ballots (C. H. D. Buys Ballot), fiziķis Peters Debajs, ārsts Kristiāns Eijkmans (Christiaan Eijkman), ārsts Villems Eindhovens (Willem Einthoven), ārsts Renjē de Grāfs (Regnier de Graaf), fizikālķīmiķis Jakobs van't Hofs, fiziķis Gerarts 't Hofts (Gerard 't Hooft), astronoms Hendriks van de Hulsts (Hendrik C. van de Hulst), astronoms Jakobuss Kapteins (Jacobus Kapteyn), matemātiķis Tjallings Kopmanss (Tjalling Koopmans), ķīmiķis Pauls Krutzens (Paul J. Crutzen), fiziķis Pīters van Mušenbrūks (Pieter van Musschenbroek), ķīmiķis Leopolds Ružička (Leopold Ružička), primatologs Franss de Vāls (Frans de Waal), fiziķis Martinuss Veltmans (Martinus J. G. Veltman).

Ārējās norādes 
 
 
 

Universitātes Nīderlandē
Utrehtas province
2015. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

2015. gada Pasaules čempionāts cīņas sportā notika no 7. līdz 12. septembrim ASV pilsētā Lasvegasā. Šis čempionāts bija arī pirmais kvalifikācijas posms dalībai 2016. gada vasaras olimpiskajām spēlēm Riodežaneiro. Katrā svara kategorijā seši spēcīgākie cīkstoņi atnesa savai valstij olimpiskās licences.

Tika izcīnīti 24 medaļu komplekti. Katrā svara kategorijā no valsts piedalījās ne vairāk kā viens sportists. Komandu vērtējumā Krievijas cīkstoņi kļuva par labākajiem abās vīriešu disciplīnās, sievietēm japānietes ieņēma pirmo vietu ar ievērojamu pārsvaru.

Slavenās Japānas cīkstones ieguva savus kārtējos pasaules čempionu titulus: Saori Jošida kļuva par 13-kārtējo pasaules čempioni (absolūts rekords čempionātu vēsturē gan sieviešu, gan vīriešu vidū), bet Kaori Ičo — par 10-kārtējo. Kubas smagsvars Mihains Lopess pasaules čempionātos izcīnīja savu astoto medaļu, līdz ar to viņa īpašumā bija 5 zelta un 3 sudraba godalgas. Krievu cīkstonis Biļans Mahovs izcīnīja bronzas medaļas smagsvara kategorijā gan grieķu-romiešu, gan brīvajā cīņā.

Medaļu sadalījums starp valstīm

Komandu vērtējums 
Katrā svara kategorijā cīkstonis par izcīnīto 1. vietu komandai deva 10 punktus, 2. vietu — 9 punktus, 3.—4. vietu — 8 punktus, 5.—6. vietu — 6 punktus, 7. vietu — 4 punktus, 8. vietu — 3 punktus, 9. vietu — 2 punktus un 10. vietu — 1 punktus.

Medaļu ieguvēji

Brīvā cīņa, vīrieši

Grieķu-romiešu cīņa, vīrieši

Brīvā cīņa, sievietes

Dalībnieki 
Sacensībās piedalījās 821 cīkstoņi no 95 valstīm:.

  (3)
  (2)
  (5)
  (2)
  (15)
  (3)
  (12)
  (23)
  (23)
  (1)
  (17)
  (22)
  (2)
  (18)
  (4)
  (24)
  (2)
  (10)
  (1)
  (6)
  (11)
  (10)
  (2)
  (3)
  (9)
  (1)
  (6)
  (8)
  (7)
  (16)
  (20)
  (1)

  (11)
  (1)
  (1)
  (1)
  (1)
  (3)
  (21)
  (23)
  (16)
  (1)
  (1)
  (7)
  (12)
  (24)
  (24)
  (2)
  (16)
  (4)
  (7)
  (5)
  (3)
  (13)
  (16)
  (2)
  (16)
  (5)
  (3)
  (1)
  (1)
  (1)
  (1)
  (7)

  (6)
  (1)
  (3)
  (1)
  (1)
  (4)
  (16)
  (3)
  (10)
  (12)
  (23)
  (2)
  (7)
  (8)
  (2)
  (5)
  (22)
  (9)
  (4)
  (9)
  (7)
  (9)
  (1)
  (1)
  (24)
  (6)
  (24)
  (24)
  (15)
  (18)
  (5)

Latvijas cīkstoņu rezultāti

Atsauces 

 Wrestling Database
 Čempionāta programma

Ārējās saites 
  Oficiālā mājaslapa 

2015 
Sports ASV
2015. gads sportā
Igors Kokoškovs

Igors Stefans Kokoškovs (; dzimis  Dienvidbanatas apgabalā) ir serbu basketbola treneris. Pašlaik (2021) viņš ir Serbijas basketbola izlases un Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) kluba Dallasas "Mavericks" galvenā trenera Džeisona Kida asistents. I. Kokoškovs ir vienīgais treneris no Eiropas, kurš ir bijis NBA komandas galvenais treneris (vadīja Fīniksas "Suns" 2018. un 2019. gadā).

I. Kokoškovs 19 sezonas strādājis Nacionālajā basketbola asociācijā, galvenokārt kā trenera asistents. 2018. un 2019. gadā viņš bija Fīniksas "Suns" galvenais treneris, pēc tam 2019.—2020. gada sezonā bija Sakramento "Kings" trenera asistents.

I. Kokoškovs bija pirmais Eiropas treneris, kas bija trenera asistents NCAA pirmās divīzijas komandai studentu basketbolā un pirmais ārpus Amerikas dzimušais trenera asistents NBA, kad 2000. gadā ieņēma šo amatu Losandželosas "Clippers" komandā. 2004. gadā, kopā ar Detroitas "Pistons" uzvarot NBA čempionātā, viņš kļuva par pirmo ārpus Amerikas dzimušo treneri, kas to paveicis. 2018. gadā, kļūstot par Fīniksas "Suns" galveno treneri, viņš kļuva par pirmo ārpus Ziemeļamerikas dzimušo, kas ieņēmis šādu amatu.

Kā Slovēnijas izlases galvenais treneris I. Kokoškovs uzvarēja 2017. gada Eiropas basketbola čempionātā (ceturtdaļfinālā Slovēnija pieveica Latvijas izlasi). Bijis arī Gruzijas basketbola izlases galvenais treneris (2008—2015), bet kopš 2019. gada novembra ir Serbijas basketbola izlases vadītājs.

Atsauces

Ārējās saites 

 Basketball-Reference profils  
 NBA.com profils 

1971. gadā dzimušie
Dienvidbanatas apgabalā dzimušie
Serbijas basketbola treneri
Pirmās olimpiskās spēles: Atēnas 1896

Pirmās olimpiskās spēles: Atēnas 1896 () ir 1984. gada amerikāņu miniseriāls, kuru veidojusi Columbia Pictures Television kompānija, un pārraidījis NBC. Šis televīzijas miniseriāls stāsta par mūsdienu olimpisko spēļu izveidošanu. Koncentrējoties uz sportistiem dažādās valstīs un viņu sagatavošanos, iespējamo dalību 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās. Miniseriālu veido divas daļas, kas pirmoreiz tika izrādītas 1984. gada 20. maijā ASV.

Miniseriālā tiek parādīti gatavošanās pasākumi un notikumi līdz 1896. gada olimpiskajām spēlēm. Kā arī tiek analizēts dažādu tautu sporrtistu pieredze, īpaši koncentrējoties uz ASV komandas izveidi un viņu startiem un sasniegumiem olimpiskajās spēlēs.

Lomās 
 Luijs Žurdāns — Pjērs de Kubertēns, Starptautiskās Olimpiskās komitejas izveidotājs;
 Deivids Ogdens Stīrss — Viljams Millgens Slouns, Starptautiskās Olimpiskās komitejas izveidotājs;
 Hants Bloks — Roberts Garets, amerikāņu vieglatlēts;
 Deivids Karūzo — Džeimss Konolijs, amerikāņu vieglatlēts;
 Alekss Hīds-Vaits — Artūrs Bleiks, amerikāņu vieglatlēts;
 Hatons Kobs — Tomass Bērks, amerikāņu vieglatlēts;
 Džeisons Konnerijs — Tomass Kērtiss, amerikāņu vieglatlēts;
 Ians Mortons — Ellerijs Klārks, amerikāņu vieglatlēts;
 Viljams Ārmstrongs — Viljams Hoits, amerikāņu vieglatlēts;
 Ārons Švarcs — Herberts Džemisons, amerikāņu vieglatlēts;
 Keits Edvardss — Alberts Tailers, amerikāņu vieglatlēts;
 Terenss Konders — Samners Peins, amerikāņu sporta šāvējs;
 Pīters Merills — Džons Peins, amerikāņu sporta šāvējs;
 Mets Frevers — Frānsiss Leins, amerikāņu vieglatlēts;
 Roberts Edijs — Grentlijs Guldings, britu vieglatlēts;
 Benedikts Teilors — Edvīns Fleks, austrāliešu tenisists un vieglatlēts;
 Niks Ziags — Spiridons Luiss, grieķu vieglatlēts;
 Edvards Vailijs — Džeins Grehems, ASV komandas treneris;
 Andžela Lensberija — Alise Gareta, Roberta Gareta māte;
 Onora Blekmena — Madama Urzula Šūmane;
 Geils Hannikats — Mērija Slouna;
 Bils Traverss — Herolds Fleks;
 Virdžīnija Makkenna — Annabela Fleka.

Skatīt arī 
 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
 ASV 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

Atsauces

Ārējās saites 
 

1896. gada vasaras olimpiskās spēles
ASV olimpiskajās spēlēs
Dmitrijs Serjogins

Dmitrijs Serjogins (dzimis  Rīgā) ir latviešu vieglatlēts. Sasniedzis augstus rezultātus vidējās distancēs, pēc tam pievērsies garo distanču skriešanai: pusmaratonam un maratonam. D. Serjogins ir atkārtojis Latvijas rekordu pusmaratonā (1.04:43).

2019. gada pēdējā dienā D. Serjogins laboja Latvijas rekordu 10 km šosejā (29 minūtes 10 sekundes) Barselonas skrējienā. Viņš bija 2019. gada Pasaules čempionāta Dohā, Katarā dalībnieks, kur maratonā finišēja ar rezultātu 02:24:00, ierindojoties 48. vietā. Tajā pašā gadā piedalījies 2019 European 10,000m Cup sacensībās Londonā, kur 10 000 metrus izdevās noskriet ātrāk par 30 minūtēm (29:56). Pēc gada, 2020. gada septembrī D. Serjogins piedalījās Viļņas maratonā, šoreiz izvēloties pilno distanci, uzvarot sacensībās un pirmo reizi karjerā noskrienot maratonu zem 2 stundām 20 minūtēm.

2021. gada jūnijā laboja savu personisko rekordu, sacensībās Spānijas pilsētā Granuļesā pusmaratonu noskrienot 1.04:57, kas bija tikai par 14 sekundēm lēnāk nekā Valērijam Žolnerovičam piederošais Latvijas rekords šajā distancē. 17. oktobrī Barselonas pusmartonā viņš noskrēja šo pašu distanci jauna personiskā rekorda ātrumā — 1.04:43, kas ir atkārtots Latvijas rekords.

Pieckārtējais Kuldīgas pusmaratona uzvarētājs. 14 reizes izcīnījis Latvijas čempiona titulu dažādās distancēs un disciplīnās.

Personiskie rekordi

Atsauces

Ārējās saites 

Latvijas vieglatlēti
1993. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Garo distanču skrējēji
Kokneses ielu uzskaitījums

Kokneses pilsētas ielu uzskaitījums iekļauj sevī 52 ielas, kuras atrodas Koknesē.

Ielu uzskaitījums 

 1905. gada iela
 Ābeļu iela
 Ausekļa iela
 Austrumu iela
 Aveņu iela
 Bērzu iela
 Blaumaņa iela
 Dārza iela
 Daugavas iela
 Draudzības iela
 Dzeņu iela
 Dzirnavu iela
 Estrādes iela
 Hanzas iela
 Ievu iela
 Indrānu iela
 Īsā iela
 Krasta iela
 Lāčplēša iela
 Lakstīgalu iela
 Liepu iela
 Līgo iela
 Linarda Laicena iela
 Māras iela
 Mazā iela
 Mazā Pils iela
 Mednieku iela
 Melioratoru iela
 Meža iela
 Miera iela
 Parka iela
 Paugu iela
 Pavasara iela
 Pērses iela
 Pļavu iela
 Raiņa iela
 Raudupes iela
 Rožu iela
 Saules iela
 Skanstes iela
 Smilšu iela
 Sporta iela
 Stacijas iela
 Tilta iela
 Upes iela
 Vārpu iela
 Vasaras iela
 Vērenes iela
 Viršu iela
 Vitingenas iela
 Vītolu iela
 Zemeņu iela

Skatīt arī 
 Koknese

Atsauces 

 
Ielas
Iecavas ielu uzskaitījums

Iecavas pilsētas ielu uzskaitījums iekļauj sevī 55 ielas, kuras atrodas Iecavā.

Ielu uzskaitījums 

 Ābeļu iela
 Aroniju iela
 Atmodas iela
 Aveņu iela
 Baldones iela
 Bērzu iela
 Bumbieru iela
 Ceriņu iela
 Cēsnieku iela
 Cidoniju iela
 Daces Akmentiņas iela
 Dārza iela
 Dzintaru iela
 Dzirnavu iela
 Edvarta Virzas iela
 Grāfa laukums
 Ģedules iela
 Klusā iela
 Kļavu iela
 Krasta iela
 Kraujas iela
 Ķiršu iela
 Lapu iela
 Lauku iela
 Līča iela
 Liepu iela
 Magoņu iela
 Mazā iela
 Ozolu iela
 Parka iela
 Pārupes iela
 Pļavu iela
 Pūpolu iela
 Puškina iela
 Putnu iela
 Raiņa iela
 Rīgas iela
 Robežu iela
 Rūpniecības iela
 Sila iela
 Silmalas iela
 Skolas iela
 Sporta iela
 Stīgu iela
 Sudraba iela
 Tirgus iela
 Torņa iela
 Upes iela
 Vēju iela
 Vilku iela
 Viļa Plūdoņa iela
 Vīnkalna iela
 Vītolu iela
 Zaļā iela
 Zemgales iela

Skatīt arī 
 Iecava

Atsauces 

 
Ielas
Jeta

Jeta () ir 95 kilometrus gara upe Zviedrijā, kas novada Vēnerna ūdeņus Kategatā.

Iztece — no Vēnerna ezera pie Vēnešborjas. Tek dienvidu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Kategatā pie Gēteborgas. Upes augštecē ūdenskritumi un krāces. Upes krastos atrodas Vēnešborja, Trolhetana un Gēteborga, kā arī Bohusas pils.

Ārējās saites 

 

Zviedrijas upes
Olga Dolgova

Olga Dolgova (; dzimusi  Tindā) ir Krievijas un Latvijas šahiste, sieviešu starptautiskā meistare (2007).

Dzīves gājums 
Olga Dolgova dzimusi 1987. gadā Tindā. Kopā ar ģimeni 1997. gadā pārcēlusies uz Habarovsku. Tur 2009. gadā beigusi Tālo Austrumu Valsts transporta institūtu. 2010. gadā apprecējusies ar lielmeistaru Alekseju Širovu. 2013. gadā kā komandas "Termo-Eko"/RŠF dalībniece kļuvusi par Latvijas čempioni. No 2014. gada viņai ir Latvijas šaha pilsonība. Kopš tā laika piedalījusies tikai ātrā šaha turnīros.

Atsauces

Ārējās saites 

 Foto galerija
 

1987. gadā dzimušie
Amūras apgabalā dzimušie
Krievijas šahisti
Latvijas šahisti
Troļļi (filmu sērija)

"Troļļi" () ir pilnmetrāžas animācijas filmu sērija. Animācijas filmu ideja pieder DreamWorks Animation studijai, bet izplatītājs ir 20th Century Fox, Universal Pictures.

Filmas 
 Troļļi
 Troļļi 2

Ārējās saites 
  

ASV animācijas filmas
Troļļi
Filmu sērijas
Ledus laikmets (filmu sērija)

"Ledus laikmets" () ir pilnmetrāžas animācijas filmu sērija. Animācijas filmu ideja pieder Blue Sky Studios studijai, bet izplatītājs ir 20th Century Fox.

Filmas 
 Ledus laikmets
 Ledus laikmets 2: Atkusnis
 Ledus laikmets 3: Dinozauru ēra
 Ledus laikmets 4: Kontinentu dreifs
 Ledus laikmets 5: Lielā sadursme

Ārējās saites 
  

ASV animācijas filmas
Ledus laikmets (filmu sērija)
Filmu sērijas
Jēkabs Belzēns

Jēkabs Belzēns (1870—1937) bija latviešu izcelsmes gleznotājs, Štiglica Centrālās tehniskās zīmēšanas skolas pedagogs (1905—1917).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1870. gada 18. (6. pēc VS) septembrī Vladimiras guberņas Patkinas (Паткино) ciemā Krievijā latviešu pavāra Jēkaba Belzēna (Jakob Belsen, Яков Бельзен) un viņa sievas Ērikas Magdalēnas, dzimušas Jansones, ģimenē. Viņa tēvs bija kņaza Borisa Ščerbatova pavārs. Mācījās Pēterburgas Reformātu draudžu ģimnāzijā (1880—1888), vasaras pavadīja Ternu muižā Harkovas guberņā.
Studēja Pēterburgas Universitātes Juridiskajā fakultātē (1888—1890), tad Pēterburgas Mākslas akadēmijā (1890—1894), ko beidza ar III šķiras mākslinieka grādu par diplomdarbu “Spoki”.
Strādāja Pēterburgas Ķeizariskās mākslas veicināšanas biedrības zīmēšanas skolā (1895—1902), Aleksandra licejā (1898/1899—1902?), Civilo inženieru institūtā (1899—1917), bet no 1905. līdz 1917. gadam arī Štiglica Centrālajā tehniskās zīmēšanas skolā par zīmēšanas un gleznošanas priekšmetu pasniedzēju. Piedalījās Neatkarīgo mākslinieku biedrības, Pēterburgas mākslinieku biedrības, Krievu akvarelistu biedrības izstādēs, kā arī latviešu mākslinieku darbu izstādēs Rīgā (1910, ar 10 darbiem), Pēterburgā (1915, ar 5 darbiem) un Maskavā (1916, ar 27 darbiem).

Pēc Bresļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gada septembrī Belzēns ar piederīgajiem ieradās Rīgā, bet lielinieku laikus pavadīja pie radiniekiem Igaunijas pierobežā pārdesmit kilometrus no Ainažiem.
1919. gada jūlijā viņš pārcēlās uz dzīvi Berlīnē, kur darbojās Devriena grāmatu apgādniecībā. 1921. gadā viņš iestājās Berlīnes graﬁķu brīvajā apvienībā (Freie Vereinigung der Graphiker zu Berlin) un 1926.—1930. gadā šīs organizācijas sastāvā piedalījās Lielajās Berlīnes mākslas izstādēs.

Pēc Hitlera nākšanas pie varas Belzēns 1936. gada septembrī pārcēlās uz dzīvi Ņujorkā, kur mira no triekas 1937. gada 12. septembrī.

Daiļrades raksturojums 
J. Belzēns strādāja mitoloģijas, sadzīves žanra, portreta, ainavu glezniecībā, bijis labs kolorists. Pirmajā Latviešu mākslas veicināšanas biedrības izstādē 1910. gadā viņš izstādīja darbus eļļā un akvarelī. To vidū bija portreti, ainavas, kā arī žanra ainas. Nākamajās latviešu izstādēs viņš eksponē gan studijas, gan gleznas. Gleznieciski Belzēns visvairāk pieslējies impresionismam. Gan motīvu, gan noskaņas ziņā mākslinieka daiļradē vērojamas romantiskas tendences.

Atsauces 

1870. gadā dzimušie
1937. gadā mirušie
Latviešu mākslinieki
Trimdas latvieši
Vladimiras apgabalā dzimušie
80 dienās apkārt zemeslodei (1956. gada filma)

"80 dienās apkārt zemeslodei" () ir 1956. gada piedzīvojumu komēdija ar Mario Moreno Rejesu un Deividu Nivenu galvenajās lomās. Filmu producēja Maiks Tods un izdeva United Artists.

Filmas režisors ir Maikls Andersons. Scenāriju, balstoties uz 1873. gadā sarakstīto Žila Verna romānu ar tādu pašu nosaukumu, sarakstīja Džeimss Po, Džons Ferrovs un Sīdžejs Perelmans. Mūziku komponējis Viktors Jangs. Filma saņēma 5 Amerikas Kinoakadēmijas balvas, ieskaitot balvu kategorijā "Labākā filma".

Filmas stāsts ir par britu Fileasu Fogu, kuram 80 dienu laikā jāapceļo apkārt zemeslodei, lai derībās uzvarētu savus draugus.

Atsauces

Ārējās saites 

1956. gada filmas
ASV filmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas filmas
Olevs Kaju

Olevs Kaju (dzimis  Aizputē, miris  Rīgā) bija latviešu ķirurgs, medicīnas zinātņu doktors.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1964. gada 13. decembrī Aizputē Liepājas Medicīnas skolas direktores Rasmas un Ilo Kaju ģimenē. Tēvs Ilo Kaju (1931—1999) bija cēlies no Sāmsalas.

Mācījās Liepājas 1. vidusskolā, vairākkārt guvis čempiona titulu Liepājas un Latvijas mēroga sacensībās vieglatlētikā, strādāja par sanitāru Liepājas pilsētas slimnīcā. Dienējot Padomju Armijā, kā smagās mašīnas šoferis piedalījās Čornobiļas AES katastrofas seku likvidēšanā. No 1987. līdz 1993. gadam studēja Rīgas Medicīnas institūtā.

Strādāja P. Stradiņa Valsts klīniskajā slimnīcā, tad Latvijas Ģimenes centrā. No 2008. gada strādāja Jūrmalas slimnīcā, bija Neatliekamās palīdzības nodaļas vadītājs. Latvijas Ārstu biedrības, Latvijas Ķirurgu asociācijas un Eiropas Akūto vēdersāpju pētīšanas asociācijas (European Association for the Study of Acute Abdominal Pain, EAS APP) biedrs.

Darbi 
 Akūtas vēdersāpes: diagnostika un diferenciāldiagnostika. Rīga: Nacionālais apgāds, 2005

Ārējās saites 
 Gaitniece, L. "Dziednīca pie jūras. Versija par Liepājas medicīnas vēsturi" (Rīga: "VESTA-LK", 2017).
 Strauta, O. Steigšanās augt.// Komunists (Liepāja), 1979. gada 21. aprīlis, Nr. 77
 Olševska, R. Jūrmalnieki vēlas saglabāt savu slimnīcu Latvijas Avīze, 2012. gada 8. jūnijs
 Inese Vaidere par savu pieredzi
 Auziņa, Dz. No Oleva Kaju atvadoties. Žurnāls "Latvijas Ārsts", 2019. gada augusta numurs, 69. lpp.
 Gaitniece, L. Ķirurgam Olevam Kaju aizejot. Laikraksts "Kursas Laiks", 2020. gada 9. janvāris, 21. lpp.
 Gaitniece, L. Atmiņu puzle par Olevu Kaju. Laikraksts "Kursas Laiks", 2020. gada 13. februāris, 21.lpp.
 Izstāde divu ārstu piemiņai. Žurnāls "Ievas Veselība", 2020. gada 21. februāris (Nr. 4), 6. lpp.

1964. gadā dzimušie
Aizputē dzimušie
2019. gadā mirušie
Čornobiļas AES katastrofas seku likvidētāji
Rīgas Medicīnas institūta absolventi
Latvijas ārsti
Startu ezers

Startu ezers (arī Startezers, Startu muižas ezers, Zaļais ezers un Muižezers) ir caurteces ezers Cēsu novada Mārsnēnu pagastā. Tā dienvidu krastā atrodas Startu ciems, kas veidojies ap Startu muižu, kas devusi vārdu arī ezeram.

Raksturojums 
Startu ezers ir 13,2 hektārus liels aizaugošs ezers. Tā dibens ir dūņains, krasti austrumos un dienvidos ir lēzeni, bet ziemeļos un rietumos — zemi. Ezerā ietek beznosaukuma strauts no Austriņu ezera, bet no tā iztek grāvis uz Lizīti.

Ģeogrāfija 
Atrodas Mārsnēnu pagasta rietumos, ap 500 m uz ZR no valsts vietējās nozīmes autoceļa V323 (Liepa—Smiltene), nepilnus četrus kilometrus no Mārsnēniem, pagasta centra.

Ezera dienvidu—dienvidrietumu krastā atrodas Startu ciems, dienvidrietumu krastā uzcelta graudu kalte, rietumu—ziemeļu krastā atrodas meži, bet austrumu krastā — purvs, purvains mežs. Dienvidrietumu krastā ierīkota peldvieta.

Flora un fauna 
Ezerā aug kalmes, glīvenes, cūkauši, vilkvālītes, grīšļi, niedres, lēpes, kosas, ežgalvītes, bultenes un sfagni.

No zivīm tajā konstatēti asari, karūsas, līdakas, raudas un līņi. No putniem — gulbji.

Atsauces 

Cēsu novada ezeri
Mārsnēnu pagasts
Jānis Strupulis

Jānis Strupulis (monogramma JS) ir latviešu tēlnieks un grafikas dizaineris, kurš veidojis vairākas Latvijas monētas ar nominālvērtību latos.

Biogrāfija 
Strupulis dzimis 1949. gada 28. janvārī Vecpiebalgā. 1973. gadā beidzis Latvijas Mākslas akadēmijas Tēlniecības nodaļu, ir Latvijas Mākslinieku savienības biedrs kopš 1978. gada un Latvijas Dizaineru savienības biedrs kopš 1994. gada. Viņš ir arī FIDEM (Medaļu mākslas starptautiskā federācija — ) biedrs, Latvijas Medaļu mākslas kluba prezidents un Latvijas Zinātņu akadēmijas goda loceklis.

Darbi 

Strupulis sadarbībā ar Gunāru Lūsi izstrādājis vairākas Latvijas monētas ar nominālvērtību latos, kuras datētas ar 1992. gadu, divmetālu 2 latu monētu, kas datēta ar 1999. gadu, 1 lata monētu variācijas, kas datētas ar 1999., 2001. gadu, un daudzas citas. 

Strupulis savus darbus aktīvi izstādījis kopš 1971. gada. Viņa galvenie darbi ir medaļu, monētu, attēlu un zīmējumu jomā, un tie ir eksponēti vairāk nekā divpadsmit valstīs, vairāk nekā 50 muzejos. Viņš ir izveidojis piemiņas plāksnes Rīgā vairākām ievērojamām personām, tai skaitā Ernstam fon Bergmanim (2011), Johanam Kristofam Brocem (1996), kā arī Ernestam Brastiņam (2007), Herbertam Tīmeram (2006; arhitekts, 1897–1938), Kristofam Hāberlandam (1994) un Aleksandram Tīpainim (2006; pasta ierēdnis, 1886–1974). Veidojis Stopiņu un Salaspils novada karogus.

Apbalvojumi 

 1986., 1989., 1995. gada Baltijas triennāles medaļu mākslas balvas 
 1997. gada Paula Stradiņa balva 
 1992., 1996. gada Dantes biennāles zelta medaļa

Atsauces 

Latvijas mākslinieki
Latvijas tēlnieki
1949. gadā dzimušie