joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
FC Utrecht

FC Utrecht ir Nīderlandes futbola klubs no Utrehtas. Tas ir dibināts 1970. gadā, apvienojoties klubiem VV DOS, USV Elinkwijk un Veloxkas. Pašlaik spēlē Eredivisie, Nīderlandes futbola augstākajā līgā. Kluba futbolisti trīs reizes ir uzvarējuši KNVB kausa izcīņā.

Sasniegumi 
 KNVB kauss
 Kausa ieguvēji (3): 1984–85, 2002–03, 2003–04
 Finālisti (3): 1981–82, 2001–02, 2015–16
 Johana Kruifa kauss
 Kausa ieguvēji (1): 2004
 Finālisti (1): 2003

Atsauces

Ārējās saites 

 

Nīderlandes futbola klubi
FC Groningen

FC Groningen ir profesionāls Nīderlandes futbola klubs no Groningenas. Tas ir dibināts 1915. gadā kā Unitas. Pašlaik spēlē Eredivisie, Nīderlandes futbola augstākajā līgā. Mājas spēles aizvada Euroborg stadionā. Kluba futbolisti ir vienreiz (2015. gadā) izcīnījuši KNVB kausu.

Sasniegumi 
 Pirmā divīzija (Eerste Divisie)
 Čempioni (2): 1959–60, 1979–80
 Vicečempioni (4): 1970–71, 1974–75, 1978–79, 1998–99
 KNVB kauss
 Kausa ieguvēji (1): 2014–15
 Finālisti (1): 1988–89
 Johana Kruifa kauss
 Finālisti (1): 2015

Atsauces

Ārejās saites 

 

Nīderlandes futbola klubi
FC Groningen
ADO Den Haag

ADO Den Haag ir Nīderlandes futbola klubs no Hāgas pilsētas.

Sasniegumi 
 Nīderlandes čempionāts (kopš 1956. gada Eredivisie)
 Čempioni (2): 1941–42, 1942–43
 KNVB kauss
 Kausa ieguvēji (2): 1967–68, 1974–75
 Finālisti (6): 1958–59, 1962–63, 1963–64, 1965–66, 1971–72, 1986–87
 Pirmā divīzija (Eerste Divisie)
 Čempioni (2): 1956–57, 1985–86, 2002–03

Atsauces

Ārējās saites 

  

Nīderlandes futbola klubi
Baznīca Overā

"Baznīca Overā" ir nīderlandiešu postimpresionisma gleznotāja Vinsenta van Goga 1890. gada jūnijā radīta eļļas krāsas glezna; tā pašlaik atrodas Orsē muzejā Parīzē, Francijā.

Attēlotā baznīca (Place de l'Eglise) atrodas Overā pie Uāzas, 27 kilometrus uz ziemeļrietumiem no Parīzes.

Vēsture 
"Baznīca Overā" līdz ar citiem darbiem kā "Overas domes ēka" un vairākiem nelielu ēku ar salmu jumtiem zīmējumiem atgādina par ainām no viņa Nīnenes perioda. Manāma nostaļģija pēc ziemeļiem parādījās jau pēdējās Senremīdeprovansā pavadītajās nedēļās. Vēstulē, ko viņš rakstīja pāris nedēļas pirms aizbraukšanas, viņš rakstīja "Kamēr biju slims, tomēr uzgleznoju vairākas nelielas gleznas pēc atmiņas, tās tur redzēsi vēlāk, atmiņas no ziemeļiem".

Viņš īpaši atsaucas uz līdzīgu darbu, ko radīja Nīnenē, aprakstot šo gleznu vēstulē savai māsai Vilhelmīnai 1890. gada 5. jūnijā:

"Vienkāršais dziļais zilais" tika izmantots arī "Adelīnas Ravū portretā", ko van Gogs uzgleznoja savā īsajā periodā Overā pie Uāzas.

"Baznīcas Overā" priekšplānu ir spilgti izgaismojusi saule, bet pati baznīca atrodas savā ēnā un "ne atspoguļo, ne izplata savu gaismu" Pēc tam, kad van Gogs bija atbrīvots no evanģēliskās karjeras, viņš bija cerējis turpināt darboties Borinažas apkārtnē Beļģijā. Viņš 1880. gada jūlijā rakstīja savam brālim Teo no Kjesmas, citējot ainu no Šekspīra drāmas "Henrijs IV" 1. daļas par tumšo tukšumu baznīcas iekšienē, lai simbolizētu "tukšu un neapgarotu sludināšanu": "Viņu Dievs ir kā Šekspīra piedzērušā Falstafa Dievs, 'baznīcas iekšiene'".

Atšķirīgo ceļu motīvs parādās arī viņa gleznā "Kraukļi virs kviešu lauka".

Masu kultūrā 
Glezna "Baznīca Overā" ieņem nozīmīgu lomu zinātniskās fantastikas seriāla Doctor Who piektās sezonas desmitajā sērijā (pirmoreiz demonstrēta 2010. gadā), lai arī ainas baznīcā tika filmētas Landafas baznīcā Velsā. Šajā sērijā gleznā baznīcas logā attēlota savāda, grifam līdzīga radība (saukta par Krafayis), kas seriāla galvenajam varonim, laikā ceļojošajam Doktoram, norāda uz to, ka 1890. gada jūnijā Overā pie Uāzas slēpās kas ļauns. Tikai tad, kad pats van Gogs, ko attēlo Tonijs Karrans, baznīcā pieveic radījumu, glezna atgriežas savā sākotnējā, neizmainītajā stāvoklī. Krafayis vēlāk izrādās bijis daļēji akls, pasaulē un debesīs neredzot krāsas un formas (kā tās redzēja Vinsents), šai tēmai vairākkārt atkārtojoties sērijā.

Atsauces

Ārējās saites 

1890. gada gleznas
Vinsenta van Goga gleznas
Jūlija Ļaha

Jūlija Ļaha (dzimusi  Daugavpilī) ir latviešu aktrise un kostīmu māksliniece.

Izglītību ieguvusi Daugavpils Universitātē un Daugavpils Mākslas koledžā.

Strādājusi Daugavpils teātrī (1997—2006) un Liepājas teātrī (2006—2009). Veidojusi arī kostīmus Liepājas teātra un Daugavpils teātra izrādēm.

Filmējusies Santas lomā seriālā "UgunsGrēks".

Atsauces 

1979. gadā dzimušie
Latviešu teātra aktieri
Daugavpils Universitātes absolventi
Daugavpils teātra aktieri
Liepājas teātra aktieri
Daugavpilī dzimušie
Latviešu kostīmu mākslinieki
Sporas

Sporas ir īpašas šūnas, kas nodrošina daudzu organismu vairošanos vai izdzīvošanu. Sporas ir raksturīgas sēnēm, ķērpjiem, daļai augu (sūnām, paparžaugiem, aļģēm, sēklaugiem), bet dzīvnieku valstī tās ir attīstības stadija vienšūņiem — sporaiņiem. Baktērijām nelabvēlīgos vides apstākļos sporas veidojas šūnu iekšpusē un saglabājas pēc šūnas bojāejas. Reizēm par sporām sauc arī daudzšūnu kompleksus, kuros katra šūna ir atsevišķa spora.

Sporas veidojas dzimuma vai bezdzimuma vairošanās ceļā, pēc nogatavošanās tās var palikt miera stāvoklī vai tikt pārnestas uz citu vietu ar gaisa vai ūdens plūsmām vai ar dzīvnieku palīdzību. Daļai zemāko sēņu un aļģu sporas spēj izaudzēt vicas, ar kuru palīdzību tās var pārvietoties šķidrā vidē. Šādas kustīgas sporas sauc par zoosporām. Parasti tām nav cieta apvalka un tās dzīvo īslaicīgi — līdz dažām stundām, kamēr apvalkotās sporas var saglabāties dzīvas no dienām līdz gadiem ilgi. Baktēriju sporas savukārt ir ļoti izturīgas pret ārēju mehānisku, termisku un ķīmisku iedarbību, tomēr slikti panes ultravioleto apgaismojumu, tāpēc tas tiek pielietots dezinfekcijā.

Sporaugu augšanas ciklā izšķir divas paaudzes: gametofītu ar dzimumvairošanos, kurā dzimumšūnas — gametas veidojas uz dažādiem augiem un pie kontakta saplūst, izveidojot zigotu, un sporofītu, kura laikā no zigotas bezdzimuma ceļā veidojas sporas.

Sēņu sporas 

Sēnēm sporas var veidoties endogēni — speciālās sporu somiņās, vai eksogēni — uz sēņotnes īpašu izaugumu jeb konīdiju galiem. Bazīdijsēnēm himēnija slānī uz īpašiem izaugumiem — bazīdijām dzimumceļā veidojas bazīdijsporas. To skaits vienai sēnei var sasniegt miljardus, bet rekorda gadījumos pat triljonus. Pēc nogatavošanās sporas izsējas, tiek izgrūstas vai kukaiņu iznestas no sporu veidojošā slāņa un gaida tādu vides apstākļu sasniegšanu, kuros tās varētu producēt jaunu sēņotni. Sasniedzot šādu augteni un piemērotus klimatiskos apstākļus, spora uzdīgst. Parasti, sporai izveidojot sēņotni, tā netraucētas augšanas gadījumā aug radiāli uz visām pusēm, veidojot raganu apļus.

Sporu klasifikācija pēc veidošanās tipiem 

Galvenie sporu veidošanas tipi ir:

 Sporangijsporas: sporas veidojas sporangijos daudzām sēnēm un augiem, piemēram, zigomicētēm.
 Zigosporas: sporas veidojas zigosporangijos, kas raksturīgi zigomicētēm.
 Askusporas: sporas veidojas somiņās — askos, kas raksturīgi asku sēnēm.
 Bazīdijsporas: sporas veidojas uz bazīdijām, kas raksturīgi bazīdijsēnēm.
 Ecīdijsporas: sporas veidojas ecijos dažām sēnēm, piemēram, rūsas sēnēm, kuras vienlaikus veido vairākus sporu tipus.
 Uredīnijsporas: sporas veidojas uredīnijos dažām sēnēm, piemēram, rūsas sēnēm.
 Teliosporas: sporas veidojas telijos dažām sēnēm, piemēram, rūsas sēnēm.
 Oosporas: sporas veidojas oogonijos, kas raksturīgi oomicēšu sēnēm.
 Karposporas: sporas veidojas karposporofītos, kas raksturīgi sārtaļģēm.
 Tetrasporas: sporas veidojas tetrasporofītos, kas raksturīgi sārtaļģēm un dažām brūnaļģēm.

Ārējās saites 

 The Club Fungi: Basidiomycota
 Encyclopædia Britannica: Spore

Atsauces 

Sēņu morfoloģija
Edgars Samītis

Edgars Samītis (dzimis ) ir latviešu aktieris.

Dzimis Talsos. Bērnībā trenējies hokejā, vieglatlētikā un šaušanā. No 1997. līdz 1999. gadam mācījies Talsu 2. vidusskolā. 2000. gadā iestājies Latvijas Kultūras akadēmijas Teātra fakultātē, kur apguvis aktiermākslu. 2004. gadā akadēmiju absolvējis.

Kopš 2004. gada piedalās Jaunā Rīgas teātra izrādēs, bet kopš 2017. gada sezonas vairs nav JRT štata aktieris   . Piedalās arī Ģertrūdes ielas teātra veidotajās izrādēs un projektos.

Pazīstams arī ar savām kino lomām. Filmējies tādās filmās kā “Es esmu šeit”, “Mammu, es tevi mīlu”, “Segvārds Vientulis”, “Amatieris”, “Oļegs”. Ierunājis arī lomu animācijas filmā “Es esmu šeit”.

Atsauces 

Latviešu teātra aktieri
Bazīdijsporas

Bazīdijsporas ir īpašas reproduktīvas šūnas, kuras veidojas bazīdijsēņu himēnija slānī uz īpašiem izaugumiem — bazīdijām. Bazīdijā parasti mejozes ceļā izveidojas četri šūnas kodoli. Seko bazīdijas gala izaugumu — sterigmu veidošanās, uz kurām aizplūst pa vienam no jaunveidotajiem 4 kodoliem, katrs no kuriem izveido vienu bazīdijsporu. Ja vienlaikus ar kodoliem dalās arī pati bazīdija, tad veidojas fragmobazīdija.

Bazīdiju galos vai retos gadījumos sānos veidojas šauri konusveida izaugumi — sterigmas, kuru galos izaug sporas, sauktas par bazīdijsporām. Pēc sporu nobriešanas tās ar sterigmās veidojošās grūdiena mehānisma palīdzību atraujas un tiek atgrūstas no bazīdijām par dažām milimetra daļām, tā attālinoties no himenofora sieniņām un uzsākot patstāvīgu lidojumu gravitācijas, bet pēc izslīdēšanas no himēnija - arī gaisa plūsmu ietekmē. Sterigmas un attiecīgi atgrūšanas mehānisms neveidojas tādām sēnēm kā zemestauku dzimtai, jo tās sporas pārnēsā nevis gaisa strāvas, bet kukaiņi. Parasti uz katras bazīdijas veidojas 4 sporas, taču ir iespējami jebkādi citi varianti gan dažādām sugām, gan vienas sēnes ietvaros.

Pēc nogatavošanās sporas izsējas, tiek izgrūstas vai kukaiņu iznestas no sporu veidojošā slāņa un gaida tādu vides apstākļu sasniegšanu, kuros tās varētu producēt jaunu sēņotni. Sasniedzot šādu augteni un piemērotus klimatiskos apstākļus, spora uzdīgst. Parasti, sporai izveidojot sēņotni, tā netraucētas augšanas gadījumā aug radiāli uz visām pusēm, veidojot raganu apļus.

Skatīt arī 

 Hifas
 Sēnes
 Sporas

Ārējās saites 

 The Club Fungi: Basidiomycota
  EMLab P&K: Basidiospores 
 Справочник экологии: Базидиоспора

Atsauces 

Sēņu morfoloģija
Fernandu Santušs

Fernandu Manuels Fernandišs da Kosta Santušs (; dzimis  Lisabonā, Portugālē)  ir portugāļu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis aizsarga pozīcijā. Trenera karjeras laikā vadījis Portugāles vadošos klubus, strādājis arī Grieķijā. Pašlaik ir Portugāles futbola izlases galvenais treneris.

Karjera 
Jauniešu līmenī spēlējis Lisabonas "Benfica" kluba sistēmā, vēlāk pārstāvējis Portugāles klubus Estoril un Marítimo.

Uzreiz pēc spēlētāja karjeras beigām sācis strādāt kā treneris Estoril klubā. Vēlāk savas karjeras laikā ir bijis galvenais treneris visos trīs titulētākajos savas valsts klubos — Porto, Sporting un Benfica, kā arī vadījis Grieķijas Superlīgas klubus Atēnu AEK, Panathinaikos un PAOK. 2010. gadā tika atzīts par desmitgades labāko treneri Grieķijā.

2010. gada jūlijā kļuva par Grieķijas futbola izlases galveno treneri, nomainot pēc Pasaules kausa amatu atstājušo Oto Rehāgelu. Ar Grieķijas izlasi iekļuva 2012. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā, kur sasniedza ceturtdaļfinālu. Vēlāk kvalificējās arī 2014. gada Pasaules kausam Brazīlijā. Tajā spēja ar izlasi izkļūt no grupas, taču komanda zaudēja astotdaļfinālā pret Kostariku, piekāpjoties pēcspēles 11 metru sitienu sērijā. Pirms tās sākuma pēc domstarpībām ar mača tiesnesi Santušs tika izraidīts uz tribīnēm.

2014. gada septembrī tika iecelts par Portugāles futbola izlases galveno treneri.  Santuša vadībā Portugāles izlase pirmo reizi tās vēsturē kļuva par Eiropas čempioniem, finālā uzvarot Franciju.

Atsauces

Ārējās saites 

1954. gadā dzimušie
Portugāles futbolisti
Portugāles futbola treneri
Grieķijas futbola izlases treneri
Portugāles futbola izlases treneri
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā treneri
2014. gada FIFA Pasaules kausa treneri
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā treneri
2018. gada FIFA Pasaules kausa treneri
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā treneri
2022. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Uldis Siliņš

Uldis Siliņš (dzimis  Birzgales pagastā) ir latviešu aktieris.

Mācījies Birzgales pamatskolā, Rīgas Doma kora skolā. Pēc tam mācījies aktiermākslu Latvijas Kultūras akadēmijā. Piedalījies izrādēs Dailes teātrī un Nacionālajā teātrī. 2016. gadā saņēmis Spēlmaņu nakts balvu nominācijā "Gada debija vai jaunais skatuves mākslinieks".

Atsauces 

Latviešu teātra aktieri
Latvijas Nacionālā teātra aktieri
Latvijas Kultūras akadēmijas absolventi
1988. gadā dzimušie
Ogres novadā dzimušie
Baiba Rasima

Baiba Rasima (dzimusi Baiba Neja) ir latviešu estētikas speciāliste un bijusī aktrise.

Absolvējusi Rīgas 5. medicīnas skolu. Pēc skolas beigšanas strādājusi Rīgas pilsētas 1. slimnīcā un Veselības centrā 4. Tad iestājusies Latvijas Kultūras akadēmijā, kur beigusi aktierkursu.

Darbojusies Latvijas Leļļu teātrī, mūzikas namā Daile un Dailes teātrī. Zināma ar Rozes lomu seriālā "UgunsGrēks".

Precējusies ar aktieri Kristapu Rasimu, abiem ir 2 bērni.

Atsauces 

Latviešu teātra aktieri
Arvīds Anuzis

Arvīds Anuzis (dzimis , miris  bija pedagogs, vēsturnieks un novadpētnieks.

Biogrāfija 
Dzimis 1925. gada 27. jūlijā Ēdolē.
Pēc pamatskolas beigšanas mācības turpinājis Kazdangas lauksaimniecības skolā. 1943. gadā iesaistījies nacionālās pretestības kustībā. 1946. gadā viņš no skolas pēdējā kursa apcietināts un notiesāts uz 10 gadiem Sibīrijas nometnēs. 1956. gadā Anuzis atgriezies Latvijā un izvēlējies dzīvot Iecavā. 1957. gadā sācis strādāt Iecavas spirta rūpnīcas grāmatvedībā, 1962. gadā — Iecavas kopsaimniecībās par sporta un kultūras pasākumu organizatoru, bet 1967. gadā kļuvis par Iecavas vidusskolas darbmācības skolotāju. Kā eksterns beidzis Iecavas vidusskolu un 1969. gadā iestājies Daugavpils pedagoģiskā institūta Vēstures fakultātes neklātienes nodaļā. Pēc institūta absolvēšanas strādājis Iecavas ķimikāliju bāzē par pārvaldnieku. No 1978. gada līdz pensijas vecumam mācījis darbmācību Zālītes speciālajā internātskolā. Novadpētnieka vaļasprieku klāstā bijusi zolītes spēle, grāmatu kolekcionēšana. Novadpētnieka vēlēšanās bijusi izveidot Iecavas novada vēstures muzeju. A. Anuzis mūžībā aizgājis 2006. gada 21. decembrī un apglabāts Iecavas Sila kapos.

Sabiedriskā darbība 
1990. gadā Iecavas novadā izveidojās divu sabiedrisko organizāciju — Nacionālo karavīru biedrības un «Daugavas Vanagi» nodaļas, abas izveidoja kopēju valdi. Par tās priekšsēdētāju ievēlēja Arvīdu Anuzi. Abas organizācijas vāca ziedojumus Iecavas luterāņu baznīcai un Iecavas Brīvības pieminekļa restaurācijai; 1995. gadā uzcelts piemineklis 2. robežsardzes pulka karavīriem, kuri 1944. gada rudenī cīnījās Iecavas pagasta «Grimu» māju apkaimē; 1996. gadā starp Zālītes un Garozas dzelzceļa staciju mežā atklāts piemineklis nacionālajiem partizāniem; 1998. gadā atklāts piemineklis Iecavas-Baldones ceļa malā 2. robežsardzes 1. bataljona kritušajiem karavīriem. Par sabiedrisko darbību A. Anuzis saņēmis vairākas atzinības zīmes, kā arī apbalvots kā Iecavas "Gada cilvēks".

Atsauces 

1925. gadā dzimušie
Kuldīgas novadā dzimušie
2006. gadā mirušie
Padomju represijās cietušie
Ance Muižniece

Ance Muižniece (dzimusi 1989. gada 26. augustā) ir latviešu aktrise un dramaturģe.

Pēc dramatiskā teātra aktieru kursa beigšanas sāka strādāt Latvijas leļļu teātrī, kur nostrādāja vienu gadu.

Lomas seriālos 

 "Tikai nesaki man Bizu" (2011/2012) - Evija Niedra
 "Eņģeļu iela 9: Pelnrušķītes mantojums" (2013/2014) - Ruta
 "Ēnu spēles"  (2014) Dace (1. epizode)
 "Bitīt' matos" (2016) - Žubīte
 "UgunsGrēks"  (2017) - Annija Lazdiņa
 "Viss pa jaunam!" (2019/2020) - Tīna Pumpure
 "Nemīlētie" (2022) - Agate Kuperova

1989. gadā dzimušie
Latvijas aktieri
Konsekvenciālisms

Konsekvenciālisms ir normatīvās ētikas paveids, kas balstās uz to, ka katrai rīcībai ir savas sekas. Tas nozīmē, ka jo labāka rīcība, jo labākas tai būs sekas. Konsekvenciālisms parasti bieži tiek aprakstīts kā “mērķis attaisno līdzekļus”, ko nosaka viens no konsekvenciālisma paveidiem – makjavellisms.

Konsekvenciālisms parasti tiek pretstatīts normatīvās ētikas vēl vienam paveidam – deontoloģijai jeb pienākumu ētikai. Deontoloģijā galvenais ir darbību un normu izvērtējums, uzmanība tiek pievērsta tam, kā morāliem jautājumiem vajadzētu tikt atrisinātiem, spriežot pēc likumiem un noteikumiem.

Daži apgalvo, ka konsekvenciālisma un deontoloģijas teorijas ne vienmēr ir savstarpēji izslēdzošas. Piemēram, filozofs T.M. Scanlons izvirza domu, ka cilvēktiesības, ko parasti piedēvē deontoloģijas jēdzienam, var būt tikai attaisnotas ar atsauci uz konsekvenciālisma rīcību seku izmantošanu.

Roberts Nozicks apgalvo par teoriju, kas ir lielākoties konsekvenciāla, tajā ir neaizskarami “sānu ierobežojumi”, kuri ierobežo darbības, kuras cilvēkiem ir atļauts darīt.

Pastāv vairāku veidu konsekvenciālismi – makjavellisms, utilitārisms, hedonisms, ētiskais egoisms un ētiskais altruisms.

Makjavellisms 
Makjavellisms ir vairāk pazīstams kā varas iegūšanas un noturēšanas filozofija – mērķis attaisno līdzekļus

Utilitārisms 
Kā uzsver Džeremijs Bentams, utilitārisms norāda, ka cilvēkus vada viņu intereses un viņu bailes, bet viņu intereses ir svarīgākas pār viņu bailēm, un viņu intereses tiek īstenotas saskaņā ar to, kā cilvēki apskata sekas, kas varētu būt saistītas ar viņu interesēm. “Laime” šajā kontekstā tiek definēta kā prieka maksimizēšana un sāpju mazināšana. Respektīvi rīcība ir pareiza, ja tā spēj apmierināt lielāko daļu cilvēku.

Hedonisms 
Džons Stuarts Mills savā hedonisma utilitārisma izteiksmē stāsta par prieka hierarhiju, kas nozīmē to, ka dažu izpriecu baudīšana tiek vērtēta vairāk nekā citu cilvēku prieku sasniegšana.

Tas nozīmē, ka visiem cilvēkiem ir tiesības darīt visu iespējamo, lai sasniegtu pēc iespējas vairāk prieka sev.

Ētiskais egoisms 
Ētiskais egoisms var tikt saprasts kā konsekvenciālisma teorija, uz kuras pamata konsekvenciālisms priekš individuālas personas ir ņemts vairāk nekā citu cilvēku rezultāts vai intereses. Tādējādi egoisms nosaka darbības, kas var būt noderīgas, kaitīgas vai neitrālas citu cilvēku labklājībai. Piemēram, Henrijs Sidgvicks apgalvo, ka zināmā mērā egoisms veicina vispārējo sabiedrības labklājību divu iemeslu dēļ: pirmkārt, cilvēki zina, kā vislabāk gūt baudu sev un otrkārt, ja visi būtu stingri altruisti, tad vispārējā labklājība samazinātos. Cilvēkiem ir pienākums rīkoties savās interesēs un, ja visi gūst labumu sev, tad arī sabiedrība gūst labumu sev.

Ētiskais altruisms 
Ētiskais altruisms tiek uzskatīts par konsekvenciālisma ētiku, kas nosaka, ka indivīdam ir jāveic pasākumi, kas vislabāk ietekmēs ikvienu, nevis viņu pašu. Altruisma ieviesējs Ogists Konts uzsver, ka šo ētikas paveidu apraksta teikums “Dzīvo citu dēļ!”

Atsauces 

Ētika
Pēdējais vakarēdiens (Tintoreto)

"Pēdējais vakarēdiens" ir itāļu renesanses gleznotāja Tintoreto glezna. Tā gleznota uz audekla ar eļļas krāsām un tapusi laikā no 1592. līdz 1594. gadam. Tā atrodas Sandžordžo Madžores bazilikā, Venēcijā, Itālijas ziemeļos.

Pārskats 

Tintoreto pēdējo vakarēdienu mākslinieka karjeras laikā attēlojis vairākkārt. Viņa agrākās gleznas Sanmarkuolas (1547) un Sanfeličes baznīcai (1559) ainu attēlo no frontālas perspektīvas, tēliem sēžot pie galda, kas novietots paralēli attēla plaknei. Šādi pēdējais vakarēdiens gleznots visbiežāk, kā zināmākais piemērs ir Leonardo da Vinči 1490. gadu beigas sienas gleznojums Milānā, Itālijā.

Tintoreto 1592.—1594. gada glezna, kas tapusi viņa dzīves pēdējos gados, ievērojami atkāpjas no šīs kompozīcijas. Ainas centru aizņem nevis apustuļi, bet otršķirīgi tēli, tādi kā sieviete, kas nes ēdienu un kalpi, kuri paņem šķīvjus no galda. Galds, pie kura sēž apustuļi, pa stāvu diagonāli atvirzās attēla dziļumā. Tintoreto ar gaismas attēlojumu radījis personīgu atmosfēru, tai nākot gan no griestu lampas, gan Jēzus oreola. Virs ainas lidinās vairāki eņģeļi.  

Tintoreto "Pēdējais vakarēdiens" izmanto manierisma paņēmienus, īpaši tas manāms kompleksajā un radikāli asimetriskajā kompozīcijā. Savā dinamiskumā un uzsvarā uz ikdienišķo aina ir līdzīga Venēciešu krogus ainām — gleznā manāma pāreja uz baroku. "Šīs dramatiskās ainas spēja aizraut skatītājus, kā arī pieturoties kontrreformācijas ideāliem un katoliskās baznīcas ticības reliģiskās mākslas didaktiskajai dabai."

Atsauces

Bibliogrāfija 
 Carrassat, P.F.R., Maestros de la pintura, Spes Editorial, S.L., 2005. 

Tintoreto gleznas
Velta Līvija Straume

Velta Līvija Straume (dzimusi ) ir latviešu aktrise.

1981. gadā sākusi strādāt Dailes teātrī.

Filmējusies vairākās latviešu filmās, tai skaitā "Džimlai rūdi rallallā", "Rūdolfa mantojums", "Rīgas sargi", "Vilkaču mantiniece", "Zobena ēnā" un "Ceplis", kā arī seriālos "Likteņa līdumnieki" un Viņas melo labāk

Atsauces 

1946. gadā dzimušie
Latviešu teātra aktieri
Rinalds Mālmanis

Rinalds Mālmanis (dzimis 1996. gada 12. aprīlī) ir latviešu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja pozīcijā. 2022. gadā pārstāv Lietuvas Basketbola līgas klubu Klaipēdas "Neptūnas".

Karjera 
Rinalds Mālmanis dzimis Valmierā un audzis Rūjienā. Sākotnēji trenējies Rūjienas novada sporta skolā, kur sācis trenēties astoņu gadu vecumā. No 2006. gada spēlējis Latvijas Jaunatnes basketbola līgas Valmieras komandā. 2011. gadā, 15 gadu vecumā, R. Mālmanis devās uz Spāniju, pievienojoties Saski Baskonia jaunatnes sistēmas komandai.

Basketbolists četras vasaras pārstāvējis Latvijas Jaunatnes izlases. 2011. un 2012. gadā kā Latvijas U16 izlases spēlētājs, 2014. gadā Latvijas U18 izlases spēlētājs, 2015. gadā kā Latvijas U20 izlases spēlētājs.

2014. gadā R. Mālmanis tika nosūtīts uz zemāka līmeņa spāņu basketbola klubu Araberri. 2016. gadā basketbolists no Saski Baskonia tika izīrēts Latvijas Basketbola līgas komandai "Valmiera/Ordo". 2017. gadā R. Mālmanis atgriezās Spānijā, Vitorijas Saski Baskonia sistēmā, 29. septembrī debitējot Baskonia rindās starta pieciniekā. 2018. gada jūnijā ar Saski Baskonia izcīnīja sudraba medaļas ACB līgā. Viņš piedalījās arī 11 komandas spēlēs Eirolīgā. Komandā šai sezonā spēlēja arī cits latviešu basketbolists Jānis Timma.

2018. gada vasarā R. Mālmanis pārcēlās CB Sevilla, kas šajā sezonā spēlēja Spānijas pēc spēka otrajā līgā (šo klubu iepriekš pārstāvējis arī Kristaps Porziņģis). Vēlāk spēlējis vēl vienā Spānijas klubā Murcia.

2022. gada vasarā R. Mālmanis pievienojās Lietuvas Basketbola līgas klubam Klaipēdas "Neptūnas".

Sasniegumi 
 2011. gadā ar Valmieras U-15 komandu izcīnījis LJBL čempiona titulu savā grupā, kur atzīts par finālturnīra vērtīgāko spēlētāju.
 2012. gadā piedalījās Eiropas jauno basketbolistu nometnē Londonā — "Jordan Brand Classic", kur tika iekļauts arī dalībnieku Zvaigžņu spēles sastāvā.

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Valmierā dzimušie
Latvijas basketbolisti
Enriko Avots

Enriko Avots (dzimis  Rīgā) ir latviešu aktieris.

Dzimis teātra darbinieku ģimenē. Mācījies Rīgas 8. vakara vidusskolā. Pabeidzis Latvijas valsts konservatorijas Teātra fakultāti. Darbojies Jaunatnes teātrī (1976—1992), vēlāk — Jaunajā Rīgas teātrī. Strādājis Latvijas televīzijā. Pazīstams kā Varis Visvaris TV bērnu raidījumā "Kas Te? Es Te!".

Filmējies tādās filmās kā "Parāds mīlestībā" (1984), "Rīgas sargi" (2007), "Pasažieri" (2010), "Augstāk par zemi" (2015), kā arī seriālā "Likteņa līdumnieki".

Bijis precējies ar aktrisi Maiju Eglīti.

Atsauces

Ārējās saites 
 Enriko Avots filmas.lv
 

1952. gadā dzimušie
Latviešu teātra aktieri
Latviešu kinoaktieri
Latvijas Mūzikas akadēmijas absolventi
Rīgā dzimušie
Inese Pudža

Inese Pudža (dzimusi  Talsos) ir latviešu aktrise un teātra režisore.

2005. gadā absolvējusi Latvijas Kultūras koledžu. 2011. gadā absolvējusi Latvijas Kultūras akadēmiju dramatiskā teātra režijas specialitātē. Tajā pašā gadā Latvijas Universitātē ieguvusi bakalaura grādu pedagoģijā.

Kopš 2011. gada ir Valmieras teātra aktrise. Piedalījusies izrādēs arī Dirty Deal Teatro, Nacionālajā teātrī, Jaunajā Rīgas teātrī, kā arī Rīgas Krievu teātrī.

Atveidojusi Veroniku filmā "Vectēvs, kas bīstamāks par datoru" (2017). 2019. gadā tēlojusi Violetas lomu filmā "1906".

Atsauces

Ārējās saites 
 Inese Pudža filmas.lv

1984. gadā dzimušie
Latviešu teātra aktieri
Valmieras Drāmas teātra aktieri
Turcijas futbola Superlīga

Turcijas futbola Superlīga () ir Turcijas augstākā profesionālā futbola līga, kas dibināta 1959. gadā. To organizē Turcijas Futbola federācija. 2022.—2023. gada sezonā piedalās 19 komandas. Sezona parasti sākas augustā un noslēdzas maijā. Visvairāk čempiontitulu ir izcīnījis Stambulas klubs Galatasaray — 22.

Klubi 2022.—2023. gada sezonā

Tituli 

1 2002. gadā Turcijas Futbola federācija atzina titulus, ko Beşiktaş 1957. un 1958. gadā pirms līgas dibināšanas izcīnīja, uzvarot Turcijas Federācijas kausa izcīņā, kā nacionālās līgas čempiontitulus.

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 
 Līgas profils soccerway.com 
 Līgas profils UEFA vietnē 

Futbola līgas
Futbols Turcijā
Odesas "Čornomorec"

Odesas "Čornomorec" () ir Ukrainas futbola klubs no Odesas. Dibināts 1936. gadā, pašlaik spēlē Ukrainas Pirmajā līgā.

Ārējās saites 

 

Ukrainas futbola klubi
Toms Kantāns

Toms Kantāns (dzimis  Rīgā) ir Latvijas starptautiskais lielmeistars šahā (2017).

Biogrāfija 
Ar šahu sācis nopietni nodarboties sešu gadu vecumā. Bijis Latvijas junioru šaha čempionātu laureāts dažādās vecuma grupās, pārstāvējis Latvijas Eiropas un pasaules junioru šaha čempionātos. 2007. gadā izcīnījis 2. vietu Eiropas Savienības junioru šaha čempionātā U14 vecuma grupā, bet 2008. gadā šajā turnīrā ieņēmis 3. vietu. Kopš 2009. gada regulāri piedalījies Latvijas šaha čempionātos. Labākie sasniegumi - 2. vieta (2015, 2017) un 3. vieta (2010, 2014). Daudzkārtējais Latvijas komandu šaha čempionāta uzvarētājs (2010, 2012, 2015). 2022. gada augustā Rīgā izcīnījis 2. vietu starptautiskajā šaha festivāla Rīgas Tehniskās universitātes Open 2022 "A" turnīrā.

Pārstāvējis Latvijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 4 reizes (2010, 2014, 2018, 2022);
 Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 2015. gadā;
 Universiādes šaha turnīrā piedalījies 2013. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2014. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2017. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Vietas Latvijas šaha čempionātā 
 2009. gads — 27. vieta.
 2010. gads — 3. vieta.
 2011. gads — 15. vieta.
 2012. gads — 7. vieta.
 2013. gads — 21. vieta.
 2014. gads — 3. vieta.
 2015. gads — 2. vieta.
 2016. gads — 8. vieta.
 2017. gads — 2. vieta.
 2020. gads — 2. vieta.

Personīgā dzīve 
2015. gadā apprecējies ar Polijas šaha meistari Annu Kantāni (dzimusi Ivanova).

Literatūra 
 Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis ; editors, J. Vitomskis ... [et al. ]. [ASV : b. n.], 2009 2 sēj. : il., portr. ; 29 cm.

Ārējās saites

Atsauces 

1994. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas šahisti
Juris Gornavs

Juris Gornavs (dzimis  Rīgā) ir latviešu aktieris.

Filmējies vairākās latviešu filmās, tai skaitā "Kur pazudis Elvis?", "Ziemassvētku jampadracis", "Rīgas sargi","Likteņdzirnas", "Dvēseļu putenis" "Pitons" kā arī seriālā "Saldā indes garša" un "Ugunsgrēks".

Atsauces 

1951. gadā dzimušie
Latviešu teātra aktieri
Kantāns

Kantāns (sieviešu dzimtē Kantāne) ir latgaliešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

Anna Kantāne (dzimusi Ivanova; 1995) — Polijas šahiste;
Ausma Ziedone-Kantāne (1941) — latviešu aktrise un politiķe;
Toms Kantāns (1994) — Latvijas šaha lielmeistars.

Latgaliešu uzvārdi
Klusā daba ar Lavala profilu

"Klusā daba ar Lavala profilu" ir franču gleznotāja Pola Gogēna eļļas krāsas glezna, tapusi 1886. gadā. Tā atrodas Indianapolisas mākslas muzejā, Indianas štatā, ASV. Gleznā attēlots Gogēna draugs Šarls Lavals profilā kopā ar dažādiem nekustīgiem objektiem, ieskaitot vienu paša Gogēna veidotu keramisku trauku.

Apraksts 
Kombinācija no portreta un klusās dabas parāda Gogēna spēju paņemt labāko no māksliniekiem, ko viņš apbrīnoja. Piemēram, asais veids, kā Lavala seja ir apgriezta, ir veltījums Edgara Degā necentriskajām, savādi kadrētajām kompozīcijām, bet klusās dabas izkārtojums un augļos saskatāmie paralēlie otas vilcieni atgādina Pola Sezāna darbus. Bez citiem populāriem māksliniekiem 
Gogēns darbā iekļāva arī sevi paša veidota keramikas briesmoņa veidolā, dīvainā objektā, ko neizpratnē vēro Lavals. Viņš apzināti citē divus zināmākos māksliniekus modernās dzīves un klusās dabas žanrā un tad atsakās tos harmoniski apvienot. Tā vietā Gogēns savā gleznu sērijā par radošuma izaicinājumu atstāj tos sašķeltus un nesakarīgus. Lavals, skatītāja aizvietotājs, mēģina uzminēt viņa nākamo gājienu.

Vēsturiskā informācija 
Gogēns un Lavals satikās 1886. gada vasarā un jaunākais mākslinieks drīz kļuva par Gogēna skolnieku. Uz šo pakļāvīgo lomu norāda arī Lavala skatiens, kas piekalts Gogēna radītajam traukam. Keramikas trauks palīdz precizēt gleznas tapšanas brīdi kā 1886. gada pašas beigas, pēc tam, kad Gogēns bija atgriezies Parīzē, jo tas nebija tapis līdz pat vismaz oktobrim. Gogēns savus keramikas eksperimentus vērtēja ļoti augstu, gan kā mākslinieciskus objektus, gan ienākumu avotu. Viņš savai sievai Metei rakstīja, ka konkrētais trauks bija 100 franku vērts. Tas šobrīd nav atrodams un varētu būt gājis bojā. 

Vinsents van Gogs bija ierosinājis portretu apmaiņu nelielas Pontavēnā savākušās mākslinieku grupas starpā (ieskaitot arī Emilu Bernāru), lai radītu lielāku kopienas sajūtu; šī tradīcija zināma kā Freundschaftsbild. Radot tos visus jaunos mākslinieciskos stilos, kolektīvs paziņoja, ka atsakās no reālisma un pievēršas simbolismam.

Īpašnieki 
"Klusā daba ar Lavala profilu" Indianapolisas mākslas muzejā nonāca 1998. gadā kā daļa no Gogēna un viņa Pontavēnas skolas kopienas kolekcijas. Šveiciešu kolekcionārs Samuels Jozefovičs bija uzveidojis kolekciju no 17 gleznām un 84 gravīrām ar kopējo vērtību ap 30 miljoni dolāru. Kolekcijas iegūšanai 20 miljonus savāca Lilly Endowment fonds, bet atlikušo summu savāca muzejs, nepubliskotu summu ziedojot pašam Jozefovičam, kurš bija muzeja aizbildnis. Jozefovičs bez atlīdzības ziedoja arī visas gravīras. Pats viņš Pontavēnas kolekciju ieguva 1950. un 1960. gados, pirms šī perioda Gogēna darbu nozīme bija pilnībā novērtēta. Šī glezna atrodas mecenātes Džeinas H. Fortunas vārdā nosauktajā galerijā un tās inventāra numurs ir 1998.167.

Atsauces

Ārējās saites 

 Informācija par gleznu muzeja vietnē

1886. gada gleznas
Pola Gogēna gleznas
Albategnijs (krāteris)

Albategnijs ir triecienkrāteris Mēness redzamajā pusē. Atrodas nedaudz uz dienvidiem no redzamās puses centra. Nodēvēts 9.-10. gadsimtā dzīvojuša arābu astronoma un matemātiķa Muhameda ibn Džābira al Batānī vārdā, latinizētā vārda forma – Albategnijs, arī Albatenijs. Vārdu Albategnius pirmoreiz lietoja Džovanni Batista Ričoli uz 1651. gadā izdotas Mēness kartes. Krātera nosaukumu 1935. gadā apstiprinājusi Starptautiskā Astronomijas savienība. Agrāk krāterim bijuši arī citi nosaukumi. Holandiešu astronoms Mihaēls van Langrēns uz savas 1645. gadā izdotās kartes krāteri norādījis kā Ferdinandi III Imp. Rom., godinot Svētās Romas impērijas imperatoru Ferdinandu III. Johanness Hevēlijs lietoja nosaukumu Didymus Mons.

Albategnijs atrodas uz dienvidiem no Hiparha (Ø 144 km), uz austrumiem no Ptolemaja (Ø 154 km) un Alfonsa (Ø 111 km). 
Uz ZA no Albategnija ir mazāki krāteri Halejs (Ø 35 km) un Hainds (Ø 29 km), uz austrumiem Ričijs (Ø 25 km), uz DA Bērnhems (Ø 25 km), uz dienvidiem Parots (Ø 71 km).	

Albategnijs ir sens krāteris, izveidojies pirms apmēram 3,85 līdz 3,92 miljardiem gadu.Krātera valnis pēc formas sešstūrains, daļēji erodējis, vēlāku triecienu izrobots. Vaļņa iekšpuse ar terasveida pakāpieniem. Krātera DR daļā valni pāršķeļ mazāks krāteris Kleins (Ø 44 km). Krātera dibens relatīvi līdzens, lavas aizpludināts, virsma daudzu sīku krāterīšu izrobota. Pamatnes centrā atrodas apmēram  –  m augsta virsotne.

Pavadoņkrāteri 

Uz Mēness kartēm šie krāteri tiek apzīmēti ar burtu uz krātera malas, kas ir tuvāk Albategnija krāterim.

Atsauces

Ārējās saites 
 

Mēness krāteri
Andris Gross

Andris Gross (dzimis ) ir latviešu aktieris.

2003. gadā absolvējis Latvijas Kultūras akadēmijas aktierkursu. Ir bijis Valmieras teātra aktieris.

Ir filmējies seriālos "Inspektors Grauds" un "Likteņa līdumnieki", kā arī attēlojis lomas vairākās filmās, tai skaitā, filmās Vdrebezgi (2011) un  "Cilvēki tur" (2012).

Privātā dzīve 
2013. gadā apprecējies ar operdziedātāju un politiķi Evitu Zālīti, ģimenē aug 4 adoptēti bērni.

Atsauces

Ārējās saites 
 Andris Gross filmas.lv
 

1979. gadā dzimušie
Latviešu teātra aktieri
AIK Fotboll

AIK Fotboll ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Stokholmas. Klubs tika dibināts 1891. gadā, futbola sekcija izveidota 1896. gadā. Pašlaik spēlē Allsvenskan, Zviedrijas futbola augstākajā līgā. Komanda ir 12 reizes izcīnījusi Zviedrijas čempionu titulu, pēdējo no tiem 2018. gadā, kā arī astoņas reizes kļuvusi par Zviedrijas kausa ieguvējiem. Mājas spēles aizvada Friends Arena stadionā Stokholmas priekšpilsētā Solnā.

Komanda ir atzīstami spēlējusi arī Eiropas klubu turnīros. 1996.—1997. gada sezonā tā sasniedza UEFA Kausu ieguvēju kausa ceturtdaļfinālu, savukārt 1999.—2000. gada sezonā iekļuva UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā. 2012. gadā AIK spēlēja UEFA Eiropas līgas grupu turnīrā.

Sasniegumi 
 Zviedrijas čempionu tituli
 Čempioni (12): 1900, 1901, 1911, 1914, 1916, 1923, 1932, 1937, 1992, 1998, 2009, 2018

Līgas 
 Allsvenskan
 Uzvarētāji (6): 1931–32, 1936–37, 1983, 1998, 2009, 2018
 Vicečempioni (15): 1930–1931, 1934–1935, 1935–1936, 1938–39, 1946–47, 1972, 1974, 1984, 1999, 2006, 2011, 2013, 2016, 2017, 2021
 Superettan
 Uzvarētāji (1): 2005
 Mästerskapsserien
 Uzvarētāji (1): 1992
 Svenska Serien
 Vicečempioni (5): 1910, 1914–1915, 1915–1916, 1922–1923, 1923–1924

Kausi 
 Zviedrijas kauss
 Kausa ieguvēji (8): 1949, 1950, 1975–76, 1984–85, 1995–96, 1996–97, 1998–99, 2009
 Finālisti (8): 1943, 1947, 1968–69, 1991, 1994–95, 1999–2000, 2000–01, 2002
 Zviedrijas superkauss
 Kausa ieguvēji (1): 2010
 Finālisti (1): 2012
 Svenska Mästerskapet
 Uzvarētāji (6): 1900, 1901, 1911, 1914, 1916, 1923
 Finālisti (2): 1898, 1917
 Allsvenskan slutspel
 Finālisti (1): 1986

Atsauces

Ārējās saites 

  
 Kluba profils UEFA vietnē 

Zviedrijas futbola klubi
Djurgårdens IF Fotboll

Djurgårdens IF Fotbollförening ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Stokholmas. Klubs ir dibināts 1891. gadā, tā futbola sekcija izveidota 1899. gadā. Pašlaik spēlē Allsvenskan, Zviedrijas futbola augstākajā līgā. Komanda ir 12 reizes izcīnījusi Zviedrijas čempionu titulu, pēdējo no tiem 2019. gadā, kā arī piecas reizes kļuvusi par Zviedrijas kausa ieguvējiem. Mājas spēles aizvada Tele2 Arena stadionā.

Sasniegumi 
 Zviedrijas čempionu tituli
 Čempioni (12): 1912, 1915, 1917, 1920, 1954–55, 1959, 1964, 1966, 2002, 2003, 2005, 2019

Līgas 
 Allsvenskan
 Uzvarētāji (8): 1954–55, 1959, 1964, 1966, 2002, 2003, 2005, 2019
 Vicečempioni (3): 1962, 1967, 2001
 Superettan
 Uzvarētāji (1): 2000
 1. divīzijas Ziemeļu grupa
 Uzvarētāji (3): 1987, 1994, 1998
 2. vieta (1): 1997
 Svenska Serien
 Uzvarētāji (1): 1911–12

Kausi 
 Zviedrijas kauss
 Kausa ieguvēji (5): 1989–90, 2002, 2004, 2005, 2017–18
 Finālisti (4): 1951, 1974–75, 1988–89, 2013
 Svenska Mästerskapet
 Uzvarētāji (4): 1912, 1915, 1917, 1920
 Finālisti (7): 1904, 1906, 1909, 1910, 1913, 1916, 1919

Atsauces

Ārējās saites 

  
 Kluba profils UEFA vietnē 

Zviedrijas futbola klubi
BK Häcken

BK Häcken ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Gēteborgas. Dibināts 1940. gadā, pašlaik spēlē Allsvenskan, Zviedrijas futbola augstākajā līgā. Lielākais sasniegums — 2012. gadā izcīnītā 2. vieta. 2016. gadā komanda kļuva par Zviedrijas kausa ieguvējiem. Mājas spēles aizvada Bravida Arena stadionā.

Sasniegumi

Līgas 
 Allsvenskan
 Čempioni (1): 2022
 Vicečempioni (1): 2012
 Superettan
 Uzvarētāji (1): 2004
 Vicečempioni (1): 2008
 1. divīzijas Dienvidu grupa
 Uzvarētāji (2): 1990, 1999
 Vicečempioni (1): 1997
 1. divīzijas Rietumu grupa
 Uzvarētāji (1): 1992

Kausi 
 Zviedrijas kauss
 Kausa ieguvēji (2): 2015–16, 2018-19
 Finālisti (1): 1989–90

Atsauces

Ārējās saites 

  
 Kluba profils UEFA vietnē 

Zviedrijas futbola klubi
IFK Norrköping

IFK Norrköping ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Noršēpingas. Dibināts 1897. gadā. Pašlaik spēlē Allsvenskan, Zviedrijas futbola augstākajā līgā. Komanda ir 13 reizes izcīnījusi Zviedrijas čempionu titulu, pēdējo no tiem 2015. gadā, kā arī sešas reizes kļuvusi par Zviedrijas kausa ieguvējiem. Mājas spēles aizvada Östgötaporten jeb Nya Parken stadionā.

Sasniegumi 
 Zviedrijas čempionu tituli
 Čempioni (13):  1943, 1945, 1946, 1947, 1948, 1952, 1956, 1957, 1960, 1962, 1963, 1989, 2015

Līgas 
 Allsvenskan
 Uzvarētāji (13): 1942–43, 1944–45, 1945–46, 1946–47, 1947–48, 1951–52, 1955–56, 1956–57, 1960, 1962, 1963, 1992, 2015
 Vicečempioni (10): 1952–53, 1957–58, 1959, 1961, 1966, 1987, 1989, 1990, 1993, 2018
 Superettan
 Uzvarētāji (1): 2007
 Vicečempioni (1): 2010
 Mästerskapsserien
 Finālisti (2): 1991, 1992

Kausi 
 Zviedrijas kauss
 Kausa ieguvēji (6): 1943, 1945, 1968–69, 1987–88, 1990–91, 1993–94
 Finālisti (5): 1944, 1953, 1967, 1971–72, 2016–17
 Zviedrijas superkauss
 Kausa ieguvēji (1): 2015

Atsauces

Ārējās saites 

  
 Kluba profils UEFA vietnē 

Zviedrijas futbola klubi
Kārlis Zušmanis

Kārlis Zušmanis (dzimis  Smiltenē, miris  Smiltenē) bija latviešu teātra un kino aktieris.

1971.gadā absolvējis Andreja Miglas vadīto Liepājas teātra 1.studiju. No 1968. līdz 1978.gadam spēlēja Liepājas teātrī, kur spēlējis vadošas lomas Lāčplēsis, D’Artanjans, Spartaka sacelšanās vergu vadonis Krikss, princis Normunds "Sidraba šķidrautā", Ješka "Laimes lācī", Aleksis "Skroderdienās "Silmačos"". No 1978.gada  Drāmas teātra (tagad Nacionālā teātra) aktieris. No 1981.gada arī Latvijas radio teātra aktieris. 

Daudz filmējies Latvijā un bijušās Padomju Savienības kinostudijās: "Pūt, vējiņi!" (1973.), "Zem apgāztā mēness" (1977.), "Tāpēc, ka es esmu Aivars Līdaks" (1978.), "Trīs minūšu lidojums" (1979.), "Nakts bez putniem" (1979.), "Vasara bija tikai vienu dienu" (1980.), "Sindikat-2" (1981.), "Mirāža" (1983.), "Fronte tēva pagalmā" (1984.), "Vorota v nebo" (1984.), Pēdējā indulgence" (1985.), "Bailes" (1986.), "Aizaugušā grāvī viegli krist" (1986.), "Apbraucamais ceļš" (1986.), "Dīvainā mēnessgaisma" (1987.), "Sēklis" (1988.), "Zītaru dzimta" ("Vecā jūrnieku ligzda") (1989.), "Suns, kas mācēja dziedāt" (1991.), "Depresija" (1991.), "Šopēna noktirne" (1992.)

Deviņdesmitajos gados pametis teātra un kino pasauli.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Nacionālā Kino centra vietnē "Latvijas filmas"

1945. gadā dzimušie
Liepājas teātra aktieri
Latvijas Nacionālā teātra aktieri
Latviešu kinoaktieri
Latviešu teātra aktieri
Inta Gorodecka

Inta Gorodecka (dzimusi 1957. gada 28. jūlijā) ir latviešu televīzijas režisore.

Pabeigusi Kultūras darbinieku tehnikumu un Ļeņingradas Teātra, mūzikas un kinematogrāfijas institūtu.

Iestudējusi Ž. Anuī "Pasažieris bez bagāžas", A. Kamī "Pārpratums", Eshila "Prometejs", Ž. P. Sartra "Aiz durvīm", B. Sleida "Nākamgad šai pašā laikā".

Saņēmusi "Zelta Viļņa 2008" balvu kā "Gada režisore".

Režijas darbi televīzijā 
Seriāli:
 "Neprāta cena"
 "Sieva uz pilnu slodzi"
 "UgunsGrēks"
 "Zentas brīvdienas"
 "Ēnu spēles"
 "Bitīt' matos"
 "Bitīt' kapos"
 "Svešā seja"
 "Divi vienā"
 "UgunsGrēks. Atgriešanās."

Daudzsēriju filmas:

 "Saplēstā krūze"
 "Saldā indes garša"
 "Liepājas blūzs"
 "Cukura nams"

Latviešu režisori
Kaspars Zvīgulis

Kaspars Zvīgulis (dzimis ) ir latviešu aktieris.

2003. gadā absolvējis Latvijas Kultūras akadēmiju.

Nacionālā teātra aktieris kopš 2004. gada. Piedalījies izrādēs arī Jaunajā Rīgas teātrī, Valmieras teātrī un Rīgas Krievu teātrī.

Atsauces 

1981. gadā dzimušie
Latviešu teātra aktieri
Toms Treinis

Toms Treinis (dzimis  Rīgā) ir latviešu aktieris un režisors.

Mācījies Berģu Mūzikas un mākslas pamatskolā un Rīgas Teikas vidusskolā. 2017. gadā absolvējis Latvijas Kultūras akadēmiju Dramatiskā teātra aktiera specialitātē.

Režisējis izrādes Dailes teātrī, Nacionālajā teātrī un Ģertrūdes ielas teātrī. Kā aktieris piedalījies izrādēs Dailes teātrī un Nacionālajā teātrī.

Iestudētās teātra izrādes 
 Karels Čapeks "Stāsti no abām kabatām" Ģertrūdes ielas teātrī (2015.09.29.);
 Gunārs Priede "Zilā" Latvijas Nacionālajā teātrī (2017.04.29.);
 Edvards Olbijs "Kam no Vilka kundzes bail?" Dailes teātrī (2017.10.10.);
 Andri Lūps "Dūja" Latvijas Nacionālajā teātrī (2018.03.15.)

Atsauces 

1994. gadā dzimušie
Latviešu teātra režisori
Mārtiņš Eihe

Mārtiņš Eihe ir latviešu režisors.

Mācījies Ogres vidusskolā un Rīgas 77. vidusskolā. 1998. gadā beidzis Latvijas Kultūras skolu. 2004. gadā absolvējis Latvijas Kultūras akadēmijas režijas nodaļu, tajā pašā gadā kļuvis par Liepājas teātra aktieri. 2005. gadā kļuvis par Liepājas teātra režisoru. No 2006. līdz 2009. gadam režisējis izrādes Valmieras teātrī.

Kopš 2007. gada ir radošās apvienības "Nomadi" vadītājs. Kopš 2010. gada režisē izrādes Dailes teātrī. 2020. gadā kļuva par Rēzeknes teātra "Joriks" māksliniecisko vadītāju. Darbu "Jorikā" atstājis, pēc viņa vārdiem, cenzūras spiediena dēļ.

No 2022. gada jūnija ir Latvijas Leļļu teātra valdes loceklis.

Atsauces 

1975. gadā dzimušie
Latviešu teātra režisori
Aleksandrs Morfovs

Aleksandrs Morfovs (; dzimis 1960. gada 9. novembrī Jambolā, Bulgārijā) ir bulgāru režisors, aktieris un scenogrāfs.

1989. gadā absolvējis Sofijas Teātra un kino mākslas nacionālo akadēmiju teātra režisora specialitātē. 1994. gadā šo pašu akadēmiju absolvējis kino režisora specialitātē. Ir strādājis Sofijas Mazajā pilsētas teātrī, Bulgārijas Ivana Vazova Nacionālajā teātrī un Sanktpēterburgas V.F.Komisarževskas akadēmiskajā dramatiskajā teātrī. Iestudējis vairākas izrādes Dailes teātrī.

Atsauces 

Bulgārijas aktieri
Bulgārijas režisori
Sergejs Zemļanskis

Sergejs Zemļanskis (, dzimis  Čeļabinskā, Krievijā) ir krievu teātra režisors un horeogrāfs, kurš darbojies gan Krievijā, gan Latvijā.

2002. gadā pabeidzis Čeļabinskas Vasts kultūras un mākslas akadēmiju.

Kopš 2006. gada dažādos projektos sadarbojas ar deju studiju "Sounddrama". Savulaik strādājis kā dejotājs Jekaterinburgas deju teātrī „Provinciālās dejas”. Pašlaik režisē izrādes Liepājas teātrī.

2017. gadā ieguvis "Spēlmaņu nakts" balvu nominācijās "Gada izrāde", "Gada režisors" un "Gada kustību mākslinieks".

Atsauces 

Krievu teātra režisori
Spēlmaņu nakts balvu ieguvēji
1980. gadā dzimušie
Konstantīns Bogomolovs

Konstantīns Bogomolovs (; dzimis  Maskavā) ir Krievijas teātra režisors, kas darbojas Latvijā.

1997. gadā absolvējis Maskavas Universitātes Filoloģijas fakultāti. 2002. gadā absolvējis Krievu teātra mākslas akadēmiju. Režisē izrādes Liepājas teātrī kopš 2012. gada.

Atsauces 

1975. gadā dzimušie
Krievu teātra režisori
Slovēņi

Slovēņi () ir viena no Eiropas nācijām, kas galvenokārt dzīvo Centrāleiropā. Slovēnijas pamatiedzīvotāji, veido 83,06% no kopējā valsts iedzīvotāju skaita. Runā slovēņu valodā. Etniski slovēņi pieder indoeiropiešu saimes slāvu grupas dienvidslāvu apakšgrupai. To tuvākie etniskie radinieki ir horvāti.

Lielākā daļa slovēņu dzīvo Slovēnijā — vairāk nekā 1,6 miljoni. Ārpus Slovākijas visvairāk slovēņu mīt ASV, Itālijā, Vācijā, Kanādā, Argentīnā, Austrijā un citur.

Atsauces 

Eiropas tautas
Slāvu tautas
IK Sirius FK

IK Sirius ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Upsālas. Dibināts 1907. gadā. Pašlaik spēlē Allsvenskan, Zviedrijas futbola augstākajā līgā. Līdz šim lielāko panākumu guva 1924. gadā, kad iekļuva Svenska Mästerskapet finālā, taču piekāpās Fässbergs IF. No 1975. līdz 2016. gadam spēlēja Zviedrijas zemākajās līgās, bet pēc uzvaras Superettan līgā 2016. gada sezonā atgriezās Allsvenskan. Mājas spēles aizvada Studenternas IP stadionā.

Sasniegumi 
 Svenska Mästerskapet
 Finālisti (1): 1924
 Superettan
 Uzvarētāji (1): 2016
 1. divīzijas Ziemeļu grupa
 Uzvarētāji (1): 2013
 Vicečempioni (2): 2006, 2010

Atsauces

Ārējās saites 

  
 Kluba profils UEFA vietnē 

Zviedrijas futbola klubi
IF Elfsborg

IF Elfsborg ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Burosas. Dibināts 1904. gadā, pašlaik spēlē Allsvenskan, Zviedrijas futbola augstākajā līgā. Komanda ir sešas reizes izcīnījusi Zviedrijas čempionu titulu, pēdējo no tiem 2012. gadā, kā arī trīs reizes kļuvusi par Zviedrijas kausa ieguvējiem. Mājas spēles aizvada Borås Arena stadionā.

Sasniegumi 
 Zviedrijas čempionu tituli
 Čempioni (6): 1935–36, 1938–39, 1939–40, 1961, 2006, 2012

Līgas 
 Allsvenskan
 Uzvarētāji (6): 1935–36, 1938–39, 1939–40, 1961, 2006, 2012
 Vicečempioni (7): 1942–43, 1943–44, 1944–45, 1965, 1977, 2008, 2020
 1. divīzijas Dienvidu grupa
 Uzvarētāji (1): 1996
 Vicečempioni (1): 1991

Kausi 
 Zviedrijas kauss
 Kausa ieguvēji (3): 2001, 2003, 2013–14
 Finālisti (3): 1942, 1980–81, 1996–97
 Zviedrijas superkauss
 Kausa ieguvēji (1): 2007
 Finālisti (1): 2014

Atsauces

Ārējās saites 

  
 Kluba profils UEFA vietnē 

Zviedrijas futbola klubi
Hammarby IF

Hammarby IF ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Stokholmas. Dibināts 1915. gadā, pašlaik spēlē Allsvenskan, Zviedrijas futbola augstākajā līgā. Komanda ir vienreiz (2001. gadā) izcīnījusi Zviedrijas čempionu titulu, kā arī trīs reizes spēlējusi Zviedrijas kausa izcīņas finālā. Mājas spēles aizvada Tele2 Arena stadionā.

Sasniegumi 
 Zviedrijas čempionu tituli
 Čempioni (1): 2001

Līgas 
 Allsvenskan
 Uzvarētāji (1): 2001
 Vicečempioni (2): 1982, 2003
 Superettan
 Uzvarētāji (1): 2014
 1. divīzijas Ziemeļu grupa
 Uzvarētāji (3): 1989, 1993, 1997
 Vicečempioni (1): 1996
 1. divīzijas Austrumu grupa
 Uzvarētāji (1): 1991

Kausi 
 Zviedrijas kauss
 Finālisti (3): 1976–77, 1982–83, 2010
 Svenska Mästerskapet
 Finālisti (1): 1922

Atsauces

Ārējās saites 

  
 Kluba profils UEFA vietnē 

Zviedrijas futbola klubi
Örebro SK

Örebro SK ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Erebrū. Dibināts 1908. gadā, pašlaik spēlē Superettan, Zviedrijas futbola otrajā pēc līmeņa līgā. Lielākais sasniegums ir 2. vieta, ko izdevies izcīnīt 1991. un 1994. gadā. Klubs ir arī divas reizes spēlējis Zviedrijas kausa izcīņas finālā. Mājas spēles aizvada Behrn Arena stadionā.

Sasniegumi 
 Allsvenskan
 Vicečempioni (2): 1991, 1994
 Superettan
 Vicečempioni (2): 2006, 2013
 1. divīzijas Ziemeļu grupa
 Uzvarētāji (1): 1988
 Zviedrijas kauss
 Finālisti (2): 1987–88, 2014–15

Atsauces

Ārējās saites 

  
 Kluba profils UEFA vietnē 

Zviedrijas futbola klubi
Kalmar FF

Kalmar FF ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Kalmaras. Dibināts 1910. gadā kā IF Göta, pašlaik spēlē Allsvenskan, Zviedrijas futbola augstākajā līgā. Komanda ir vienreiz izcīnījusi Zviedrijas čempionu titulu (2008. gadā), kā arī trīs reizes ieguvusi Zviedrijas kausu. Mājas spēles aizvada Guldfågeln Arena stadionā.

Sasniegumi 
 Zviedrijas čempionu tituli
 Čempioni (1): 2008

Līgas 
 Allsvenskan
 Uzvarētāji (1): 2008
 Vicečempioni (2): 1985, 2007
 Superettan
 Uzvarētāji (2): 2001, 2003
 1. divīzijas Dienvidu grupa
 Uzvarētāji (1): 1998
 Vicečempioni (1): 1994

Kausi 
 Zviedrijas kauss
 Kausa ieguvēji (3): 1980–81, 1986–87, 2007
 Finālisti (3): 1977–78, 2008, 2011
 Zviedrijas superkauss
 Kausa ieguvēji (1): 2009
 Finālisti (1): 2008

Atsauces

Ārējās saites 

  
 Kluba profils UEFA vietnē 

Zviedrijas futbola klubi
GIF Sundsvall

GIF Sundsvall ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Sundsvallas. Dibināts 1903. gadā, pašlaik spēlē Allsvenskan, Zviedrijas futbola augstākajā līgā. Labākais sasniegums ir 5. vieta, ko komanda ieguva 1988. gadā. Mājas spēles aizvada Norrporten Arena stadionā.

Sasniegumi 
 Superettan
 Vicečempioni (2): 2011, 2014
 1. divīzijas Ziemeļu grupa
 Uzvarētāji (2): 1990, 1999
 Norrländska Mästerskapet
 Uzvarētāji (1): 1942
 Finālisti (2): 1928, 1951

Ārējās saites 

  
 Kluba profils UEFA vietnē 

Zviedrijas futbola klubi
Auguste

Auguste var būt:

 Auguste (personvārds), Latvijas vārdadienu kalendārā 28. augustā iekļauts vārds

Cilvēks ar šādu vārdu 
 Auguste Juliāna fon Mendgena

Vietvārds 
 Augustes upe
 Auguste (Vaiņodes novads)

Skatīt arī 
 Augusts
Raimonds Celms

Raimonds Celms (dzimis 1991. gada 22. septembrī Talsos) ir latviešu aktieris, kurš spēlē teātrī un kino.

Biogrāfija 
Dzimis Talsos, taču drīz pēc dzimšanas viņa ģimene pārcēlusies uz Alūksni, kur Raimonds Celms uzaudzis un mācījies: absolvējis Ernsta Glika Alūksnes Valsts ģimnāziju un Alūksnes mūzikas skolu.

Kopš 2015. gada ir Nacionālā teātra aktieris.

Par Matīsa lomu izrādē "Svina garša" 2016. gadā nominēts "Spēlmaņu nakts" balvai kategorijā "Gada jaunais skatuves mākslinieks". Atveidoja galveno lomu Jāņa Ābeles režisētajā 2018. gada spēlfilmā "7 miljardi gadu pirms pasaules gala".

Spēlēja Edgaru Vanagu Dzintara Dreiberga 2019. gada filmā "Dvēseļu putenis".

Atsauces 

1991. gadā dzimušie
Latviešu kinoaktieri
Latvijas Nacionālā teātra aktieri
Talsos dzimušie