joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Eduards Totlēbens

Francis Eduards fon Totlēbens (Franz Eduard Graf von Tottleben (Todleben), ;  — ) bija Latvijā dzimis vācbaltiešu izcelsmes Krievijas Impērijas armijas ģenerālinženieris, cietokšņu būves speciālists, militārais teorētiķis.

Dzīvesgājums 

Dzimis 1818. gada 8. maijā (pēc jaunā stila, 20. maijā) Jelgavā. Tēvs Johans Henrihs Totlēbens (1781.-1855.), vecas tīringiešu muižnieku dzimtas Kurzemes atzara pārstāvis (grāfa Gotlība Totlēbena radinieks), 2. ģildes tirgotājs. Māte Anna Sibilla, dzimusi Candere (Anna Sybilla Zander). Francis mācījies kadetu skolā Rīgā, pēc tam inženieru skolā Pēterburgā (1832.—1836.). Veselības problēmu dēļ skolu neabsolvēja, toties karjera armijas inženiertehniskajos spēkos bija spīdoša. 1878. gadā (25 gadu jubilejā kopš atskanējusi pirmā Sevastopoles aizstāvēšanas zalve Krimas karā) iecelts par grāfu. 1879. gadā Odesas ģenerālgubernators. 1880.—1884. Ziemeļrietumu apgabala (Viļņas) ģenerālgubernators. Slavens ir skaistais parks Totlēbena īpašumos pie Ķēdaiņu pilsētas, kur viņš uzcēla pili un minaretu. Miris 1884. gada 19. jūnijā (pēc jaunā stila 1. jūlijā) Badzodenā, Vācijā, netālu no Frankfurtes pie Mainas. Apbedīts Ķedainu luterāņu baznīcas kapsētā, pēc tam pārapbedīts Brāļu kapos Sevastopolē.

Militārā karjera 
Dienestu sāka Rīgas garnizona inženieru komandā, 1840. gadā viņu pārcēla uz sapieru mācību bataljonu, tad nosūtīja uz Kijevas sapieru skolu.
Kā sapieru komandas komandieris piedalījās Kaukāza karā (1848—1850), iecelts par ģenerāļa K. Šildera adjutantu.
1851. gadā paaugstināts par gvardes inženieri un vadīja gvardes sapieru bataljona apmācību Pēterburgā.

Krimas kara laikā viņu 1854. gadā nosūtīja uz Donavas fronti, kur par kaujas nopelniem viņu paaugstināja par tranšejmajoru. Pēc tam Totlēbenu pārcēla uz Sevastopoles nocietinājumu izbūves organizēšanu. Tika paaugstināts par ģenerāladjutantu (dienesta statuss, ko piešķīra tikai ģenerāļiem un ģenerālleitnantiem, uzņemot tos imperatora svītā).
1856. gadā viņš atgriezās Pēterburgā vadīt Kronštates cietokšņa modernizēšanu.
1859. gadā iecelts par kara ministrijas inženierlietu departamenta vadītāju.

1863. gadā Totlēbenu iecēla par armijas ģenerālinspektora vietnieku, viņš vadīja Krievijas Impērijas rietumu cietokšņu izbūvi un modernizāciju Nikolajevā, Dinaburgā, Viborgā, Sveaborgā, Daugavgrīvā un Ņevas grīvā.
1871.—1875. gados vadīja Krievijas Impērijas pierobežas nocietinājumu modernizēšanu.
1876. gadā viņu iecēla par Melnās jūras piekrastes aizsardzības organizatoru.

1877. gada 2. septembrī, kara ar Osmaņu impēriju laikā norīkots uz Pļevnu, glābt armiju no iestrēgšanas ieilgušā aplenkumā. Pēc Pļevnas ieņemšanas Totlēbenu iecēla par austrumu grupas komandieri, 1878. gada februārī par frontes virspavēlnieku, bet 1879. gadā par Odesas kara apgabala karaspēka virspavēlnieku.

Apbalvojumi 
 2. pakāpes Sv. Jura ordenis (орден св. Георгия 2-й ст.),
 Apustuļa Andreja ordenis (орден св. Андрея Первозванного).

Sarakstītie kara teorijas darbi 
 Défense de Séwastopol (Pēterburga, 1864)

Ārējās saites 

Jelgavā dzimušie
Jura ordeņa kavalieri
Krievijas Impērijas ģenerāļi
Latvijas inženieri
Vācbaltieši
Jansons

Jansons ( — ‘Jāna dēls’; sieviešu dzimtē Jansone) ir zviedru cilmes uzvārds, piektais izplatītākais vīriešu uzvārds Latvijā (aiz Bērziņš, Ivanovs, Kalniņš, Ozoliņš). Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Aigars Jansons (dzimis 1971) — latviešu grieķu-romiešu stila cīkstonis;
 Andrejs Jansons
 Andrejs Jansons (1937—2006) — latviešu tēlnieks;
 Andrejs Jansons (1938—2022) — latviešu komponists un kora diriģents;
 Arnolds Jansons
 Arnolds Jansons (1885—?) — latviešu inženieris, Tautas Saeimas deputāts;
 Arnolds Jansons (1912—1991) — latviešu žurnālists un rakstnieks;
 Arvīds Jansons (1914—1984) — latviešu diriģents;
 Didzis Jansons (dzimis 1992) — latviešu hokejists;
 Edmunds Jansons (dzimis 1972) — latviešu animācijas filmu režisors un mākslinieks;
 Eduards Hugo Jansons (dzimis 1997) — latviešu hokejists;
 Fricis Jansons (1881—?) — latviešu pedagogs, kaligrāfs un politiķis;
 Jānis Jansons:
 Jānis Jansons-Brauns (1872—1917) — latviešu revolucionārs un publicists;
 Jānis Jansons (1908—?) — latviešu politiķis un sabiedrisks darbinieks;
 Jānis Jansons (dzimis 1982) ― latviešu florbolists;
 Jānis Jansons (dzimis 1990) ― latviešu bobslejists;
 Jēkabs Jansons (1884—?) — latviešu politiķis, Satversmes sapulces deputāts;
 Jūlijs Jansons (1880—1937) — latviešu virsnieks;
 Juris Jansons:
 Juris Jansons (1973) — latviešu jurists, tiesībsargs;
 Juris Jansons (1939—2016) — latviešu fiziķis;
 Kārlis Jansons:
 Kārlis Jansons (1882—1939) — latviešu revolucionārs;
 Kārlis Jansons (1896—1986) — latviešu tēlnieks;
 Ludvigs Jansons (1909—1958) — latviešu fiziķis;
 Māris Jansons (1936—1997) — latviešu fiziķis;
 Mariss Jansons (1943—2019) — latviešu diriģents;
 Oskars Jansons (1990) — latviešu mūziķis multiinstrumentālists un komponists;
 Ritvars Jansons (1968) — latviešu vēsturnieks un politiķis;
 Valdis Jansons (1981) — latviešu futbolists;
 Vilhelms Jansons (1896—?) — latviešu inženieris-elektriķis;
 Ziedonis Jansons (1961) — latviešu basketbolists un treneris.

Atsauces 

Zviedru uzvārdi 
Latviešu uzvārdi
HIPERMAN

High Performance Radio Metropolitan Area Network (HIPERMAN) ir European Telecommunications Standards Institute (ETSI) Broadband Radio Access Networks (BRAN) tehniskās komitejas izstrādāts standarts platjoslas radio piekļuves tīkliem 2-11 GHz frekvenču joslās. HIPERMAN sākotnējais mērķis bija aprakstīt platjoslas bezvadu DSL ar lielu ģeogrāfisko pārklājumu. Standarts fokusēts uz fiksētiem platjoslas bezvadu risinājumiem, kas domāti mājas lietotājiem vai maziem uzņēmumiem. 

HIPERMAN izstrādāts ciešā sadarbībā ar IEEE 802.16 un šiem standartiem atbilsoša aparatūra ir spējīga strādāt savā starpā (gan tikai IEEE 802.16a-2003). Tāpat ir sadarbības programma ar WiMAX forum, industrijas pārstāvju grupu, kas virza WiMAX/HIPERMAN savietojamības un sertifikācijas programmu, kur ETSI piedalās ar savu tehnisko ekspertīzi un atstrādātajām testēšanas metodikām.

Standarts ir optimizēts pakešu komutācijas tīkliem, kas padara to ļoti pievilcīgu IP protokola bāzētiem lietojumiem. Standartā paredzētas vairākas servisa kategorijas, pilns Quality of Service QoS atbalsts, datu drošības risinājumi, kodēšanas algoritma adaptācija, modulācijas un jaudas korekcija, kā arī darbība bez tiešās redzamības. Atbalsta gan FDD gan TDD dupleksēšanas metodes.

Standarti 
ETSI ir publicējis sekojošus HIPERMAN standartus:
 TS 102 177:	HiperMAN fiziskais slānis (Physical (PHY) layer)
 TS 102 178:	HiperMAN datu posma slānis (Data Link Control (DLC) layer)
 TS 102 389:	HiperMAN tīkla vadības datubāzes (Simple Network Management Protocol (SNMP) Management Information Base (MIB))
 TS 102 385-1:	HiperMAN Savietojamības testēšana ( Conformance Testing for WiMAX/HiperMAN 1.2.1 Part 1: Protocol Implementation Conformance Statement (PICS) proforma )
 TS 102 385-2:	HiperMAN Savietojamības testēšana (Conformance testing for the Data Link Control Layer (DLC)Part 2: Test Suite Structure and Test Purposes (TSS&TP) specification)
 TR 102 079:	Rekomendācijas HIPERMAN nelicencētajos radiofrekvenču diapazonos (System Reference Document for licence-exempt Fixed Wireless Access (HIPERMAN) for band C (5,725 GHz to 5,875 GHz))

Ārējās saites 
 ETSI HIPERMAN lapa
 HIPERMAN veiktspējas analīze

Bezvadu datortīkli
Atvasināts darbs

Atvasināts darbs ir darbs, kas radīts, par pamatu izmantojot jau esošo darbu. Piemēram, no literārā darba izveidots audiovizuālā darba scenārijs, operas vai baleta izrāde.
Atvasināto darbu veidošanā un izmantošanā jārēķinās ar tajos izmantoto darbu autoru tiesībām. Tā, piemēram, ja oriģināldarbs ir tulkots citā valodā, tad lai tulkotu vēlreiz - nu jau trešajā valodā, nepietiek ar pirmā tulkojuma tulkotāja atļauju, bet nepieciešams iegūt atļauju arī no oriģināla autora.

Autortiesības
Diktators

Diktators ( - teikt, diktēt, dod priekšrakstus) ir cilvēks, kurš uzspiež savu gribu citiem un nodibina diktatūru. Amatpersona, kuras rokās ir visa vara valstī. 

Diktatūra
Tituli
Valsts pārvaldes formas
Depozīts

Depozīts jeb slēpts dārgumu krājums ir vērtīgu priekšmetu kopums, kurš parasti ir slepus noglabāts zem zemes. Šādus depozītus parasti meklē ar metāla detektoriem.

Staldzenes depozīts 

2001.gadā Staldzenes stāvkrastā netālu no Ventspils tika atrast līdz šim lielākais depozīts Austrumeiropā. Tur atradās vairāki bronzas priekšmeti un fragmenti, kuru forma liecināja, ka tie ir nākuši no Skandināvijas un izgatavoti 800-600 gadus pirms mūsu ēras.

Atsauces 

Arheoloģija
Bronza

Bronza ir metālu sakausējums, kura galvenā sastāvdaļa, vismaz 75% no sakausējuma, ir varš un kā piedeva tiek izmantota alva. Bronzā var būt iekausēti arī citi metāli kā alumīnijs, mangāns, niķelis vai cinks, kā arī pusmetāli, piemēram, arsēns, fosfors un silīcijs. Piekausētie metāli padara bronzu cietāku nekā tīru varu, kā arī piešķir tai citas noderīgas fizikālās īpašības kā elastīgumu. Par bronzu tiek saukti arī vara sakausējumi ar alumīniju vai svinu, bez alvas.

Bronza bija pirmais sakausējums, kuru intensīvi izmantoja cilvēki. Par bronzas izcelsmes vietu tiek uzskatīti Tuvie Austrumi: tagadējā Irānas teritorija, Senā Divupe un Senā Ēģipte, kur to sāka izmantot ap 3500 gadu pirms mūsu ēras. Laikmetu, kad intensīvi tika izmantota bronza, sauc par bronzas laikmetu. No bronzas tika darināti darbarīki, ieroči, rotaslietas, vēlāk arī zvani. Viens no septiņi pasaules brīnumiem — Rodas koloss — pamatā sastāvēja no bronzas.

Sastāvs 
Bronzai nav noteikta sastāva, tomēr par visizplatītāko tiek uzskatīta bronza, kas sastāv no 88% vara un 12% alvas. Mūsdienās plaši izmanto bronzu, kuras sastāvā ir 95% varš, 4% alva un 1% cinks. Izmanto arī bezalvas bronzu — alumīnija (5—11% alumīnija), svina, silīcija, berilija un citas. Bieži kā leģējošās piedevas izmanto arī citas sastāvdaļas: niķeli, cinku un citas. Ja vara sakausējumā dominējošā piedeva ir cinks, tad to sauc par misiņu.

Izmantošana 
Mūsdienās bronzas izmantošana ir samazinājusies, jo to daļēji ir aizvietojis nerūsošais tērauds, tomēr to joprojām izmanto tehnikā, tēlniecībā, bronzas medaļu izgatavošanā un citās jomās.

Monētas un medaļas 

Bronza tiek izmantota monētu gatavošanā. Monētas, kas zināmas kā "vara monētas", patiesībā izgatavotas no bronzas, jo bez vara šajās monētās 4% ir alva un 1% ir cinks.

Gadsimtiem ilgi bronza ir izmantota medaļu gatavošanā, kuras pasniedz sportistiem. Mūsdienās tā tiek pasniegta par izcīnītu trešo vietu kāda veida sacensībās. Olimpiskajās spēlēs bronzas medaļa par trešo vietu tiek pasniegta kopš 1904. gada. 1896. gada olimpiskajās spēlēs bronzas medaļa tika pasniegta par otro vietu, savukārt 1900. gada spēlēs medaļas netika pasniegtas, sportistiem tika dotas cita veida balvas.

Skatīt arī 

 Bronzas laikmets
 Metalurģija

Atsauces

Ārējās saites 

Vara sakausējumi
Bronzas laikmets
Stellar Dawn

Stellar Dawn (pirms tam pazīstama ar nosaukumu Mechscape) ir Jagex 2011. gadā ieplānotā nākotnes MMORPG. Tās izveide tika aizsākta 2005. gada aprīlī . Projekts 2010. gada 14. jūlijā tika pārstrādāts un oficiāli pārsaukts par Stellar Dawn.

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa

Piezīmes 

MMORPG
Šķērvelis

Šķērvelis, Šķērvele, Nīkrāce vai Šķērdule, ir upe Latvijā, 15 km gara Ventas kreisā krasta pieteka. Iztek no Briņķu ezera Embūtes paugurainē. Augštece regulēta, vidustece un lejtece tek pa izteiktu ieleju, kas pie Nīkrāces sasniedz , bet pie Dzeldas ietekas — 30 m dziļumu. Šajā posmā relatīvais kritums ir viens no lielākajiem Latvijā, kas atsevišķos posmos sasniedz 4,3 m/km. Lielākas pietekas ir Dzelda, arī Dzelde (24 km), Krustkalnu upe un Krīžu valks.

Lielākā apdzīvotā vieta krastos ir Nīkrāce. Lejpus Nīkrāces kreisajā krastā atrodas Vormsātes muižas komplekss.

Atsauces

Ārējās saites 
 Šķervelis, upes apraksts portālā Campo.laivas.lv

Dienvidkurzemes novada upes
Kuldīgas novada upes
Šķērvelis
Kvidzina

Kvidzina () ir pilsēta Polijas ziemeļos, Pomožes vojevodistē uz dienvidiem no Malborkas. Pazīstama ar labi saglabājušos Vācu ordeņa pili un katedrāli. Vēsturiskā Pomezānijas galvaspilsēta.

Pili 1232. gadā dibinājis Vācu ordenis un nākamajā gadā tika dibināta arī pati pilsēta, kas vēsturiski pazīstama ar nosaukumu Marienverdera (Marienwerder). Pilsēta kļuva par Pomezānijas bīskapu rezidences vietu. 1440. gada 14. martā pilsētā tika dibināta Prūsijas konfederācija, kas Trīspadsmitgadu kara laikā kopā ar poļiem sakāva Vācu ordeni un iekļāvās Polijas valstī. Pēc Polijas Pirmās dalīšanas Marienverdena kļuva par Rietumprūsijas administratīvo centru. 1866. gadā Marienverdenā mira vācu astronoms Kārlis Ludvigs Henke (Karl Ludwig Hencke). Pēc Pirmā pasaules kara Marienverdenā tika rīkots referendums par valstisko piederību un 92% no vēlētājiem nobalsoja par palikšanu Vācijā. Pēc Otrā pasaules kara pilsēta tika iekļauta Polijā, un visi vācu iedzīvotāji tika no pilsētas padzīti.

Pilsētas basketbola komanda Kvidzinas "Bank BPS Basket" spēlē Polijas basketbola augstākajā līgā.

Apskates objekti
Kvidzinas katedrāle (Konkatedra św. Jana Ewangelisty w Kwidzynie)
Kvidzinas pils (Zamek w Kwidzynie)

Galerija

Pomožes vojevodistes pilsētas
Plēvspārņu kārta

Plēvspārņi, plēvspārņu kārta (Hymenoptera) ir kukaiņu klases (Insecta) kārta. Tā ir viena no lielākajām kukaiņu kārtām, kas apvieno vairāk kā 130 000 zināmu sugu. Plēvspārņi ir visattīstītākie kukaiņi un starp bezmugurkaulniekiem atrodas evolūcijas visaugstākajā pakāpē. Par to liecina attīstītie pēcnācēju aprūpēšanas instinkti un vairāku plēvspārņu grupu sabiedriskais dzīvesveids, it īpaši darba dalīšana saimēs. Par plēvspārņu pielāgošanās spējām liecina daudzie parazītiskie plēvspārņi, kas no filoģēnijas viedokļa ir visai jauna parādība, jo parazīti nevar rasties pirms to saimniekdzīvniekiem. Plēvspārņu sugas var iedalīt trīs lielās grupās: lapsenēs, bitēs un skudrās.

Latvijā sastopamie plēvspārņi pieder pie abām apakškārtām — iežmauglapsenēm (Apocryta) un augļlapsenēm (Symphyta). Nevienmērīgas plēvspārņu izpētes dēļ daļai plēvspārņu dzimtu un sugu vēl nav ieviesti latviskie nosaukumi.

Īpašības 

Plēvspārņi ir visdažādakā lieluma kukaiņi. Tie var būt gan ļoti mazi, gan lieli. Lielākie kārtas kukaiņi ir sirseņi (Vespa), no kuriem lielākais ir Āzijas milzu sirsenis (Vespa mandarinia). Tā ķermeņa garums var sasniegt 5 cm, bet spārnu plētums 7,6 cm. Plēvspārņiem ir 2 spēcīgi spārnu pāri, kas ir plēvveida un caurspīdīgi. Aizmugurējais spārnu pāris ir savienots ar priekšējo spārnu pāri ar īpašu āķīšu palīdzību. Mātītēm parasti ir labi attīstīti olu dējekļi. Jauno kukaiņu attīstībai raksturīgs pilns cikls. Pamatā plēvspārņi ir sauszemes dzīvnieki, un tikai dažas sugas parazitē ūdenskukaiņos.

Sistemātikas izmaiņas 
Vēl nesenā pagātnē iežmauglapsenes sadalījās 2 infrakārtās: dzēlējlapsenēs (Aculeata) un parazītlapsenēs (Parasitica). Tā kā parazītlapseņu grupa ir parafilētiska, sistemātiķi šo infrakārtu ir likvidējuši, jo mūsdienās sistemātiķi neatzīst parafilētiskas grupas, izdalot tikai monofilētiskas grupas. Lai arī infrakārta — dzēlējlapsenes ir monofilētiska grupa, tā dažādās sistemātikās tiek lietota vai nu kā infrakārta vai nenoteikta kārta.

Sistemātika 
 
 
 infrakārta 
 
 nenoteikta grupa 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta Medusbites (Apidae)
 dzimta 
 dzimta  
 dzimta 
 dzimta 
 nenoteikta grupa 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 
 dzimta Lapsenes (Vespidae)
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta Skudras (Formicidae)
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 nenoteikta grupa 
 
 dzimta 
 dzimta 
 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 virsdzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 virsdzimta 
 dzimta 
 virsdzimta 
 dzimta 
 virsdzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 virsdzimta 
 dzimta 
 virsdzimta 
 dzimta 
 
 
 dzimta 
 dzimta 
 
 dzimta 
 
 dzimta 
 dzimta 
 
 dzimta 
 
 dzimta 
 dzimta 
 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta

Atsauces

Ārējās saites 
Latvijas entomoloģijas biedrības mājas lapa.
United Airlines

United Airlines ir Amerikas Savienoto Valstu lielākā lidsabiedrība, kas nodrošina vairāk kā 3600 lidojumus dienā izmantojot United®, United Express® un TedSM meitas aviokompānijas uz vairāk kā 210 vietējiem un starptautiskiem galamērķiem no tās bāzes lidostām Losandželosā, Sanfrancisko, Denverā, Čikāgā un Vašingtonā.

Ar tiesībām darboties Āzijas, Eiropas un Latīņamerikas teritorijās, United ir viena no lielākajām lidsabiedrībām, kas dibināta Amerikas Savienotajās Valstīs. United ir arī Star Alliance biedrs, kas šīs aviokompānijas pasažieriem nodrošina lidojumus uz 842 galamērķiem 142 pasaules valstīs.

Ārējās saites

Atsauces 

ASV lidsabiedrības‎
Boeing 707

Boeing 707 ir ASV aviobūves kompānijas Boeing pasažieru lidmašīnas sērija.

Vēsture 
Boeing 707 ātruma, izmēra, pasažieru vietu skaita dēļ kļuva par revolucionāru lidaparātu. To sāka izmantot 1958. gadā. Boeing 707 arī ielika pamatus "Boeing" firmas lidaparātu tirgus sākumam.

Apzinoties lidmašīnas dzinēju potenciālu komerciālajai aviācijai (finansiāli ļoti riskējot) izdomāja piegādāt reaktīvo dzinēju lidmašīnas, kas varētu pildīt militārā tankera funkcijas, bet viegli būtu pārveidojams par pasažieru laineri. Ņemot par prototipu Dash 80, kura pirmais lidojums notika 1954. gada 16. jūlijā. ASV gaisa spēku flote pasūtīja lielāku lidmašīnu ar plašāku fizelāžu. Produkcijā parādījās KC-135 - tankeris/transporta laineris. (Tika pārdoti vairāk kā 800 lidaparāti). No sākuma "Boeing" vēlējās pārdot KC-135 aviokompānijām, bet tās bija ieinteresētas pirkt vēl lielākus lainerus, kurus bija solījusi uzbūvēt firma "Douglas" (Tas bija DC-8) Tad "Boeing" nolēma sākt modeļa 707 dizainēšanu un būvniecību - garāku lidmašīnu ar nedaudz plašāku fizelāžu. (3,75 m)

Pirmais Boeing 707 (aviokompānijas Pan Am 707-120) lidojums notika 1957. gada 20. decembrī un regulārā lietošanā 707 parādījās vēlāk nākamajā gadā. Piegādes sastāvēja no 707-120, līdzīgo 707-200, nedaudz īsāko 707-138, priekš aviokompānijas "Quantas" un izstiepto 707-320, kura pirmais lidojums notika 1959. gada jūlijā. Vēlāk 707-120 un 707-320 dzinēji tika aizstāti ar JT3D turbo dzinējiem, iepriekšējo JT3 un JT4 reaktīvajiem dzinējiem, tāpēc tirgū parādījās 707-120B un 707-320B. 707-320C bija viegli pārvēršamais modelis, ko viegli varēja pārbūvēt gan par tankeri, gan par pasažieru lidmašīnu. 707-420 bija apgādāts ar Rolls Royce dzinējiem, bet 707-700 - ar CFM-56 dzinējiem. 707-700 tika testēts septiņdesmito gadu beigās, bet ražošanā tā arī neparādījās.

Lielākā daļa no visiem Boeing 707, kas lido vēl mūsdienās ir pārveidoti atbilstoši kravas pārvadāšanai, bet daži kalpo kā korporatīvais transports.

Daudzu valstu gaisa spēki pirka Boeing 707 gan jaunus, gan lietotus, lai tie kalpotu kā galvenais transporta līdzeklis, kā arī uzpildes tankeri un tiktu izmantoti arī kara vajadzībām.

Tehniskie parametri

Boeing 707-120B 
 Maksimālais ātrums 1010 km/h
 Maksimālais ātrums (lidojuma laikā) 1000 km/h
 Ekonomiskais ātrums (lidojuma laikā) 897 km/h
 Lidojuma attālums (ar maksimālo atļauto kravu) 6820km
 Lidojuma attālums (ar maksimāli uzpildītu degvielu) 8485 km

Boeing 707-320B 
 Maksimālais ātrums 1009 km/h
 Maksimālais ātrums (lidojuma laikā) 974 km/h
 Ātrums gara lidojuma laika 885 km/h
 Lidojuma attālums (ar maksimāli atļauto pasažieru skaitu) 6920 km
 Lidojuma attālums (ar maksimāli uzpildītu degvielu un 147 pasažieriem) 9265 km

Ietilpība:
 Apkalpe 3 vai 4 cilvēki.
 707-120 179 sēdvietas vai 110 sēdvietas 2 klasēs. (44 pirmajā un 66 ekonomiskajā)
 707-320B 219 sēdvietas vai 189 sēdvietas 1 klasē un 147 sēdvietas 2 klasēs.

Produkcija:
 Komerciālo Boeing 707 ražošana beidzās 1978. gadā. Kopā tika uzbūvēti 878 lidaparāti. Militāro variantu ražošana turpinājās līdz 1990. gadam. Aptuveni 130 Boeing 707 lido vel mūsdienas.

Pārdošanas rādītāji

Piezīmes un atsauces 

Lidmašīnas
Boeing
Romēns Grožāns

Romēns Grožāns (; dzimis  Ženēvā, Šveicē) ir Šveices franču autosportists, kurš pārstāv Franciju. 2007. gadā viņš kļuva par F3 Eirosērijas čempionu, . gadā kļuva par Āzijas GP2 čempionu. Pašlaik piedalās Formula 1 sacīkstēs. Kopš 2012. gada pārstāv Lotus F1 komandu. Grožānam ir gan Šveices, gan Francijas pilsonība.

Karjera 

2003. gadā Romēns uzvarēja visos 10 Šveices Formula Renault posmos un 2004. gadā pārcēlās uz Francijas Formula Renault. Pirmajā sezonā Grožāns bija septītais ar vienu uzvaru, otrajā sezonā viņš kļuva par čempionu, izcīnot desmit uzvaras. Viņš piedalījās arī Formula Renault Eirokausā, kur divreiz finišēja uz goda pjedestāla. Franciju pārstāvošais braucējs debitēja Formula 3 sacīkstēs 2005. gadā, Makau posmā, kur kvalificējās 19. vietā un finišēja devītais. Visu 2006. gada sezonu Grožāns piedalījās F3 Eirosērijas sacīkstēs, tomēr šis viņam bija grūts gads un šveicietis tikai reizi kāpa uz goda pjedestāla, kopvērtējumā finišējot 13. pozīcijā. Nākamajā sezonā viņš nokļuva spēcīgajā ASM Formule 3 komandā, pateicoties kurai Romēns sezonas vidū izvirzījās čempionāta vadībā un vēlāk kļuva par čempionu. Prestižajā Formula 3 Masters sacīkstē sportists kvalificējās pirmajā vietā, tomēr sakarā ar problēmām startā sacīksti beidza četrpadsmitais. Grožāns izcīnīja uzvaras pirmajos divos 2008. gada Āzijas GP2 posmos. Kopš 2008. gada viņš ir arī Renault Formula 1 komandas testpilots, aizvietojot Nelsinju Pikē, kurš kļuva par pamatsastāva pilotu.

2008. gadā viņš izcīnīja Āzijas GP2 čempiona titulu divas sacīkstes pirms sezonas beigām. Togad viņš sāka piedalīties GP2 čempionātā, kurā ieguva 4. vietu kopvērtējumā. Šajā čempionātā viņš piedalījās arī nākamajā sezonā, tomēr tās vidū, būdams 2. vietā kopvērtējumā, kļuva par F1 pilotu. Grožāns sākot ar  aizvieto no komandas atlaisto Nelsinju Pikē.

. gada sezonā Romēns Grožāns vairākas reizes bija uz goda pjedestāla. Kopvērtējumā viņš palika 8. vietā.

2013. gada 29. novembrī tika apstiprināts, ka Grožāns paliks Lotus komandā . gada sezonā.

 gada sezonā tika pieņemts jauns likums - braucēji var izvēlēties savu formulas numuru, kuru jāizmanto līdz F1 karjeras beigām. Grožāns izvēlējās skaitli 8. Ungārijas Grand Prix Grožāna formula sagriezās un avarēja, kamēr viņš sekoja drošības mašīnai.

Formula 1 rezultāti 

* Pašreizējā sezona.

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa , 
  , 

1986. gadā dzimušie
Ženēvas kantonā dzimušie
Āzijas GP2 piloti
Formula 1 piloti
Formula 3 piloti
Francijas autosportisti
GP2 piloti
Šveices autosportisti
Sudānas futbola izlase

Sudānas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Sudānas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Sudānas futbola izlasi pārvalda Sudānas Futbola Asociācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1956. gadā pret Etiopiju. Sudānas izlase nekad nav kvalificējusies Pasaules kausa finālturnīram. Āfrikas Nāciju kausā Sudāna ir piedalījusies 8 reizes, 1970. gadā izcīnot savu pagaidām vienīgo čempionu titulu.

Pasaules čempionātos 
 1930-1954 - Nepiedalījās
 1958 - Izstājās kvalifikācijas laikā
 1962 - Izstājās
 1966 - Izstājās
 1970 - Nekvalificējās
 1974 - Nekvalificējās
 1978 - Izstājās
 1982-1990 - Nekvalificējās
 1994 - Izstājās
 1986-2010 - Nekvalificējās
 2014 - Nekvalificējās

Āfrikas Nāciju kausā

Ārējās saites 
 Sudānas futbols

Atsauces 

Āfrikas futbola izlases
Futbols Sudānā
Gvinejas futbola izlase

Gvinejas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Gvinejas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Gvinejas futbola izlasi pārvalda Gvinejas Futbola federācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1960. gadā pret Nigēriju. Gvinejas izlase nekad nav kvalificējusies Pasaules kausa finālturnīram. Āfrikas Nāciju kausā Gvineja ir piedalījusies 11 reizes, tās augstākais sasniegums ir 2. vieta 1976. gada Nāciju kausā.

Pasaules čempionātos 
 1930-1962 - Nepiedalījās
 1966 - Izstājās
 1970 - Dalību neapstiprināja FIFA
 1974-1998 - Nekvalificējās
 2002 - FIFA diskvalifikācija kvalifikācijas laikā
 2006 - Nekvalificējās
 2010 - Nekvalificējās
 2014 - Nekvalificējās
 2018 - Nekvalificējās

Āfrikas Nāciju kausā 

Āfrikas futbola izlases
Futbols Gvinejā
Mali futbola izlase

Mali futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Mali valsti starptautiskās futbola sacensībās. Mali futbola izlasi pārvalda Mali Futbola federācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1960. gadā pret CĀR izlasi. Mali izlase nekad nav kvalificējusies Pasaules kausa finālturnīram. Āfrikas Nāciju kausā Mali ir piedalījusies 10 reizes, tās augstākais sasniegums ir 2. vieta 1972. gada Nāciju kausā.

Pasaules čempionātos 
 1930-1962 - Nepiedalījās
 1966 - Izstājās
 1970-1990 - Nepiedalījās
 1994 - Izstājās
 1998 - Izstājās
 2002 - Nekvalificējās
 2006 - Nekvalificējās
 2010 - Nekvalificējās
 2014 - Nekvalificējās
 2018 - Nekvalificējās

Āfrikas Nāciju kausā 

Āfrikas futbola izlases
Futbols Mali
Vāveres

Vāveres, vāveru dzimta (Sciuridae) ir viena no grauzēju kārtas (Rodentia) dzimtām, kas pieder vāverveidīgo (Sciuromorpha) apakškārtai. Pie vāveru dzimtas pieder gan kokos dzīvojošas vāveres, gan uz zemes dzīvojošas vāveres, gan lidvāveres, gan burunduki, gan murkšķi. Pasaulē šobrīd dzīvo 278 vāveru sugas, kas pieder 51 ģintij un 5 apakšdzimtām. Visatpazīstamākās ir Eirāzijas vāveres (Sciurus vulgaris), pelēkās vāveres (Sciurus carolinensis) un Amerikas lidvāveres (Glacomys volans).

Izplatība 
Vāveres var sastapt visos kontinentos, izņemot Austrālijā un Antarktīdā. Latvijā sastopamas divas vāveru dzimtas sugas: parastā vāvere (Sciurus vulgaris) un lidvāvere (Pteromys volans).

Izskats un īpašības 

Vāveres kopumā ir maza auguma dzīvnieki. Vismazākās ir Āfrikas pigmejvāveres (Myosciurus pumilio), kas ir 7—10 cm garas un sver tikai 10 g, vislielākās vāveres ir Alpu murkšķi (Marmota marmota), kuru ķermeņa garums ir 53—73 cm, svars 5—8 kg. Vāverēm parasti ir slaidi ķermeņi, kuplas astes un lielas acis. To apspalvojums ir mīksts un zīdains, dažām sugām biezāks, citām plānāks. Apspalvojuma krāsa ir ļoti dažāda.

Vāveru pakaļkājas ir garākas par priekškājām, un katrai pēdai ir četri vai pieci pirksti. Priekškāju ķepām ir īkšķi, lai gan ir sugas, kurām tie ir vāji attīstīti. Zobi ir tipiski grauzēju zobi; lieli priekšzobi, kas aug visu mūžu, un dzerokļi iebīdīti dziļāk mutē, veidojot starp priekšzobiem un dzerokļiem brīvu telpu. Vāverēm ir ļoti laba redze. Šī īpašība ir ļoti svarīga koku vāveru sugām. Vāveru dzimtas dzīvniekiem ir arī ļoti labi attīstīta taustes sajūta, ko nodrošina purna ūsas un matiņi uz ķepām.

Uzvedība 
Vāveres dzīvo ļoti dažādās biomās. Tās ir sastopamas gan tropu lietus mežos, gan pustuksnešos, vāveres vienīgi izvairās no aukstajiem polārajiem apgabaliem un tuksnešiem. Lai gan vāveres pamatā ir veģetārietes. Tās parasti ēd dažādas sēklas un riekstus, tomēr ir sugas, kas mēdz ēst arī sēnes, kukaiņus un pat mazus mugurkaulniekus, kā putnēnus, čūskas, olas. Tropu vāveres barojas tikai no kukaiņiem. Zemes vāveres ēd dažādas augu lapas un augus. 

Vāveres pārojas vienu vai divas reizes gadā. Grūsnības periods ilgst apmēram 3—6 nedēļas, atkarībā no sugas. Mazuļi piedzimst kaili, bez zobiem, akli un nevarīgi. Gandrīz visām vāveru sugām par mazuļiem rūpējas tikai māte. Māte tos zīda ar pienu 6—10 nedēļas. Gada vecumā jaunās vāveres sasniedz dzimumbriedumu. Uz zemes dzīvojošās vāveres parasti ir sociālas un veido saimes, kas dzīvo kolonijās. Koku vāveres ir vientuļnieces.

Sistemātika 
 Vāveru dzimta (Sciuridae)
 apakšdzimta: Austrumu milzu vāveres (Ratufinae)
 apakšdzimta: Āzijas vāveres (Callosciurinae)
 cilts: Dienvidaustrumāzijas vāveres (Callosciurini)
 cilts: Palmu vāveres (Funambulini)
 apakšdzimta: Parastās koku vāveres (Sciurinae)
 cilts: Koku vāveres (Sciurini)
 cilts: Lidvāveres (Pteromyini)
 apakšdzimta: Tropu pigmejvāveres (Sciurillinae)
 apakšdzimta: Zemes vāveres (Xerinae)
 cilts: Asspalvainās zemes vāveres (Xerini)
 cilts: Āfrikas vāveres (Protoxerini)
 cilts: Murkšķi (Marmotini)

Atsauces

Ārējās saites 
 Jaw Muscules of Old World Squirrels
 Nuclear DNA phylogeny of the squirrels
 Vāveru sugu saraksts
Zambijas futbola izlase

Zambijas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Zambijas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Zambijas futbola izlasi pārvalda Zambijas Futbola asociācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1946. gadā pret Dienvidrodēziju. Zambijas izlase nekad nav kvalificējusies Pasaules kausa finālturnīram. Āfrikas Nāciju kausā tā ir piedalījusies 17 reizes. Zambija ir 2012. gada Āfrikas Nāciju kausa ieguvēja.

Pasaules čempionātos 
 1930-1966 - Nepiedalījās
 1970-2010 - Nekvalificējās
 2014 - Nekvalificējās

Āfrikas Nāciju kausā 

Āfrikas futbola izlases
Futbols Zambijā
Beninas futbola izlase

Beninas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Beninu starptautiskās futbola sacensībās. Beninas futbola izlasi pārvalda Beninas Futbola federācija. Līdz 1975. gadam komanda bija pazīstama ar nosaukumu Dahomejas futbola izlase, līdz Dahomeja pārtapa par Beninu. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1959. gadā pret Nigēriju. Beninas izlase nekad nav kvalificējusies Pasaules kausa finālturnīram. Āfrikas Nāciju kausā Benina ir piedalījusies četras reizes, labāko rezultātu sasniedza 2019. gadā, kad iekļuva ceturtdaļfinālā.

Pasaules čempionātos 
 1930-1970 - Nepiedalījās
 1974 - Nekvalificējās
 1978-1982 - Nepiedalījās
 1986 - Nekvalificējās
 1990 - Nepiedalījās
 1994 - Nekvalificējās
 1998 - Nepiedalījās
 2002 - Nekvalificējās
 2006 - Nekvalificējās
 2010 - Nekvalificējās
 2014 - Nekvalificējās
 2018 - Nekvalificējās
 2022 - Nekvalificējās

Āfrikas Nāciju kausā 

Āfrikas futbola izlases
Futbols Beninā
Kumasi

Kumasi ir pilsēta Ganas dienvidos. Tā atrodas pie Bosomtves ezera, lietus mežu reģionā, aptuveni 250 km attālumā no galvaspilsētas Akras. Pilsēta ir pazīstama kā "dārzu pilsēta", jo tajā ir daudz dažādu augu un koku sugu. Kumasi ir otra lielākā Ganas pilsēta, tajā dzīvo 1,5 miljoni iedzīvotāju. Kumasi ir viena no valsts bagātākajām pilsētām, jo tās apkārtnē atrasti plaši zelta depozīti. Galvenās pilsētas eksportpreces ir cietkoks un kakao pupiņas. Kumasi pārvalda aptuveni pusi no visas Ganas koku industrijas.

Ganas prezidenta Džona Kufuora (John Kufuor, 1938) dzimtā pilsēta.

Ganas pilsētas
Sāmsalas-Vīkas bīskapija

Sāmsalas-Vīkas bīskapija (; ; lejasvācu: Bisdom Ösel-Wiek; ) bija autonoma bīskapija Livonijas konfederācijā no 1228. līdz 1560. gadam. Aptvēra daļu no Sāmsalas jeb Sāremā salas un tagadējo Lēnes apriņķi (Lääne) Igaunijā.

Vēsture 

Bīskapiju izveidoja pēc Sāmsalas iekarošanas un apvienošanas ar Leales bīskapiju 1228. gada 1. oktobrī ar bīskapa rezidenci Leālē, kas vēlāk tika pārcelta uz Vec-Pērnavu, Hāpsalu un, visbeidzot, uz Kuresāri (Ārensburgu) Sāmsalā. 
Lietuvas-Livonijas kara (1262—1282) laikā bīskapijas zemes izpostīja Lietuvas un tās sabiedroto (žemaišu, zemgaļu) karaspēks Tranaiša (1263) un Traideņa (1270) vadībā. 
Pēc 1279. gada bīskapijas Doma baznīca (katedrāle) un domkapituls pastāvīgi atradās Hāpsalā. 

Livonijas kara laikā (1558—1582) pēdējais katoļu bīskaps Jānis V fon Minhauzens (Johannes V von Münchhausen) savu bīskapiju pārdeva Dānijas karalim Frederikam II (1560), kura jaunākais brālis Magnuss (Magnus Herzog von Holstein, vēlākais Livonijas karalis) tika ievēlēts par bīskapu. 
1560. gada maijā Dānijas karalis no Ulriha Bēra atpirka arī Kurzemes bīskapa tiesības par labu savam jaunākajam brālim Magnusam.
Teritoriju apvienošanas nolūkā Dānija iemainīja Polijai-Lietuvai bīskapijas kontinentālo daļu pret to Sāmsalas daļu, kas agrāk piederēja Livonijas ordenim, tādējādi visa Sāmsala un Kurzemes bīskapija kļuva par Dānijas īpašumu.
Magnuss 1578. gadā apmetās Piltenē kā pēdējais luterticīgais Kurzemes bīskaps. 
1579. gadā Magnuss padevās Polijas-Lietuvas virskundzībai.

Sāmsalas-Vīkas bīskapi 

 Gotfrīds, 1228—1229,
 Heinrihs I, 1234—1260?
 Hermanis no Bukshēvdenas (Hermann I von Buxhoevden vai de Becheshovede), 1262?—1285?
 Heinrihs II, 1290—1294,
 Konrāds I 1297?—1307?
 Hartungs, 1310—1321,
 Jēkabs, 1322—1337,
 Hermanis II no Ozenbriges (von Osenbrügge vai de Osenbrygge), 1338—1362,
 Konrāds II, 1363—1374,
 Heinrihs III, 1374—1381,
 Vinrihs fon Kniprode (Winrich von Kniprode), 1385—1419,
 Kaspars Šuvenflugs (Caspar Schuwenflug), 1420—1423,
 Kristiāns Kubands (Christian Kuband), 1423—1432,
 Jānis I Šute (Johannes I Schutte), 1432—1438,
 Ludolfs Grove (Ludolf Grove), 1439—1458 (bīskaps Sāmsalā un Dagdas salā (Hījumā) 1449—1457),
 Johans II Kreils (Johann II Creul (Kreuwel)), 1439—1457 (bīskaps Vīkā, 1449),
 Jodokus Hēnšteins (Jodokus Hoenstein), 1460—1471,
 Pēteris Vetberhs (Peter Wetberch), 1471—1491,
 Jānis III Orgass (Johannes III Orgas (Orgies)), 1492—1515,
 Jānis Kīvels (Johannes IV Kyvel (Kievel)), 1515—1527,
 Georgs fon Tīzenhauzens (Georg von Tiesenhausen), 1527—1530,
 Reinholds no Bukshēvdenas (Reinhold Buxhoevden), 1532—1541, miris 1557. gadā,
 Johans V fon Minhauzens (Johannes V von Münchhausen), 1542—1560,
 Livonijas Magnuss (Livonijas karalis), 1560—1572.

Bīskapijas nauda

Ārējās saites 

 Livonijas ordeņa karte no Latvijas vēstures atlanta

Sāmsalas-Vīkas bīskapija
Romas katoļu bīskapijas
Sāres apriņķis
Hījumā apriņķis
Lēnes apriņķis
Pērnavas apriņķis
Vinters

Vinters (siev. dz. Vintere) ir uzvārds (no vācu vai angļu Winter, latviski 'ziema'), kas var būt:

 Aleksandrs Vinters, latviešu komponists, diriģents (1897—1966);
 Alfrēds Vinters, latviešu dziedātājs, komponists (1908—1976);
 Edgars Vinters, latviešu gleznotājs (1919—2014);
 Einārs Vinters, latviešu motosportists (1969);
 Helmuts Vinters (Helmut Winter), vācu literatūrzinātnieks, rakstnieks, kritiķis, filantrops, mākslas, mūzikas cienītājs un pazinējs, pianists (1935—2004);
 Jānis Vinters, latviešu motosportists (1971);
 Jānis Vinters, latviešu politiķis (1897—?);
 Lelde Vinters-Ore, latviešu gleznotāja (1937);
 Marija Vintere, latviešu dziedātāja (1911).

Skatīt arī 
 Vintera
 Vintere

Uzvārdi
Dambis (nozīmju atdalīšana)

Dambis var būt:
 dambis — inženiertehniska būve ūdens ierobežošanai;
 Dambis (uzvārds);
Dambis, latviešu mūziķa Raimonda Lagimova pseidonīms.
Viensēta

Viensēta ir Latvijas lauku apvidos izplatīts individuālās apbūves veids, kas ietver dzīvojamo un saimniecības ēkas (klēti, kūti, nereti arī stalli un/vai ratnīcu, riju, pirti un vienu vai vairākus šķūņus), kā arī vairākus hektārus zemes. Viensēta savu apzīmējumu ieguvusi, jo atrodas savrup no citām viensētām vai ciemiem.

Latvijā saskaņā ar „Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumu” viensēta ir viena no trim apdzīvoto vietu veidiem (līdzās pilsētai un ciemam). Viensēta ir savrupa viena dzīvojamā ēka vai savrupas vairākas dzīvojamās ēkas, kā arī ar šo ēku vai ēkām funkcionāli saistītās saimniecības ēkas teritorijā, kur zemi galvenokārt izmanto lauksaimniecības vai mežsaimniecības vajadzībām. Viensētas statusu piešķir pašvaldības dome, apstiprinot viensētai nosaukumu.

Latviešu tradicionālā viensēta ir iekļauta Latvijas kultūras kanonā. Visi Latvijas teritorijā pastāvošie viensētu veidi vienkopus šodien ir apskatāmi Latvijas Etnogrāfiskajā brīvdabas muzejā.

Vēsture 
Viensētu rašanās un attīstība cieši saistāma ar lauksaimniecību un lauksaimniecisko ražošanu. Pirmās netiešās norādes par viensētu pastāvēšanu Latvijas teritorijā ir atrodamas Atskaņu hronikā, kur minēts, ka senie latgaļi labprātāk dzīvojuši atstatus viens no otra, nevis plašākās apmetnēs.

Viensētas Latvijā izveidojās vēlāk nekā ciemi, bet zemes izmantošanā tām bija arī ciema kopienai raksturīgas iezīmes (kopējas ganības, pļavas u.c.). Straujāk, īpaši Kurzemē un Vidzemē, viensētas sāka veidoties 15.—16. gadsimtā līdz ar muižu saimniecību paplašināšanos un ciema kopienas nozīmes mazināšanos.19. gadsimta vidū viensētas dominēja Kurzemē, Zemgalē un Vidzemē, bet Latgalē daudzi ciemi (sādžas) tika sadalīti viensētās tikai Latvijas agrārās reformas laikā 20. gadsimta 20. gados. Reformā visā Latvijā tika izveidotas 54 128 jaunsaimniecības 928 757 ha kopplatībā. Šo jaunsaimniecību plānojumu jau daudz mazākā mērā noteica reģionālās atšķirības, tradīcijas un sociālekonomiskie apstākļi, jo valsts piedāvāja daudzus gatavus ēku paraugprojektus. Tādējādi Latvijas viensētas nosacīti ir iedalāmas divas pamatkategorijās: vecsaimniecības, kas bija ierīkotas pirms Pirmā pasaules kara un agrārajā reformā radušās jaunsaimniecības.

Pēc padomju okupācijas, piespiedu kolektivizācijas dēļ, sākās latviešu tradicionālās viensētas noriets. Viensētas tika pasludinātas par kapitālisma un privātīpašuma paliekām un to iedzīvotāji tika mudināti pārcelties uz pilsētām vai jaunuzceltajiem kolhozu centriem (t.s. strādnieku ciemati). Nereti notika arī viensētu ēku fiziska pārvietošana uz tuvāko ciematu. Šo procesu dēļ Latvijas tradicionālā kultūrainava ievērojami izmainījās un viensētu skaits padomju okupācijas gados strauji samazinājās.

Atsauces 

Būves
Lauksaimniecība
Latvijas kultūra
Latvijas kultūras kanonā ietvertās vērtības
Žans Marks Bosmans

Žans Marks Bosmāns (Jean-Marc Bosman, dzimis ) ir bijušais Beļģijas futbolists, kura juridiskais izaicinājums futbola spēlētāju pārejas likumiem noveda pie "Bosmana lēmuma". Tas pilnībā mainīja veidu, kā darbojās līgumi starp futbolistiem un klubiem, ļaujot profesionālajiem spēlētājiem Eiropas Savienībā brīvi mainīt klubu pēc līguma beigām ar esošo komandu.

Bosmans pats ir plašāk pazīstams ar savu nozīmi šī lēmuma pieņemšanā, mazāk ar paveikto savas spēlētāja karjeras laikā.

Pirms slavenā tiesas procesa viņš spēlēja Beļģijas augstākās līgas klubā RFC Liège.

Atsauces

Ārējās saites 
 Žans Marks Bosmans lapā par pazīstamiem beļģiem
 Uefa.com: Intervija ar Žanu Marku Bosmanu 2005. gadā

1964. gadā dzimušie
Beļģijas futbolisti
Barkava

Barkava ir ciems Madonas novada austrumos, Barkavas pagasta centrs. Cauri Barkavai iet reģionālais autoceļš  (P84). Attālums līdz Madonai — 30 km, līdz Rīgai — 186 km.

Barkava atrodas Austrumlatvijas zemienes Lubāna līdzenumā, mazāk kā 10 km attālumā no Lubāna ezera rietumu krasta. Apvidus reljefs izteikti līdzens.

Barkavas centrā atrodas Svētā Staņislava Romas katoļu baznīca (celta 1882. gadā koka baznīcas vietā, prāvests — Viktors Petrovskis), Barkavas centra kapsēta un piemineklis kritušajiem padomju karavīriem. Barkavā atrodas arī Barkavas pagasta pārvalde, Barkavas pamatskola, Jēkabpils Agrobiznesa koledža Barkavas struktūrvienībā (tās dienesta viesnīcā iespējams pārnakšņot arī tūristiem), kultūras nams, pasta nodaļa, degvielas uzpildes stacija un bibliotēka.

Barkava ir viena no tām Latvijas vietām, kas visvairāk cietušas no Sosnovska latvāņu invāzijas.

Vēsture 
Barkavas nosaukums radies no Barkavas muižas īpašnieka uzvārda Borch un vācu valodas vārda Hof. Barkavas muiža atradās pāris kilometrus uz dienvidiem no pašreizējās Barkavas (šobrīd ciems Muiža) un tika nodedzināta 1905. gada nemieros. Barkavas pagasts pastāv jau kopš 19. gadsimta. 1933. gadā Barkavai tika piešķirts biezi apdzīvotas vietas statuss. Otrā pasaules kara beigās Barkavas apkārtnē notika sīvas kaujas. Mūsdienu izskatā Barkava veidojusies padomju laikā, kad tā bija padomju saimniecības "Barkava" un Barkavas ciema centrs. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas — Barkavas pagasta centrs Madonas rajonā.

Attēlu galerija

Barkavas panorāma

Atsauces 

 
Barkavas pagasts
Madonas novada ciemi
Latvijas ciemi
Latvijas pagastu centri
Roka

Roka ir cilvēka un dažu dzīvnieku augšējais brīvais loceklis no pleca līdz plaukstai. Parasti cilvēkam ir divas rokas, ko izmanto, lai apietos ar dažādiem priekšmetiem.

Cilvēka rokas ir pārveidojušies priekšējie locekļi, kas, pateicoties tam, ka cilvēki stāv vertikāli, ir kļuvušas par savdabīgiem satveršanas orgāniem un ir pielāgojušās izpildīt dažādas, darbam nepieciešamas smalkas kustības — tāpēc rokas kauli ir smalkāki un vieglāki kā apakšēju locekļu — kāju — kauli un savienojas savā starpā ar kustīgākiem savienojumiem. Īpaša ir arī supinācija un pronācija (spieķa kaula griešanās ap elkoņa kaulu, mainot plaukstas novietojumu augšup vai lejup). Bez kustīguma locītavās, rokas kustības brīvība ir atkarīga arī no plecu joslas — atslēgas kaula un lāpstiņas.

Cilvēka rokas anatomija 

Cilvēka roka sastāv no 30 kauliem, locītavām, muskuļiem, nerviem un asinsvadiem.
Roku veido:
 Augšdelms
 Apakšdelms
 Plauksta

Kauli un locītavas 
Kauli, kas piedalās rokas skeleta veidošanā:

Augšdelmos
 Augšdelma kauls (Humerus)
Apakšdelmos
 Elkoņa kauls (Ulna)
 Spieķkauls (Radius)
Plaukstā
 Plaukstas pamatnē Laivveida kauls (Os scaphoideum)
 Mēness kauls (Os lunatum)
 Trīsstūrainais kauls (Os triquetrum)
 Zirņveida kauls (Os pisiforme)
 Trapeces kauls (Os trapezium)
 Trapecveida kauls (Os trapezoideum)
 Galvainais kauls (Os capitatum)
 Kāškauls (Os hamatum)
 Delnā Delnas kauli
 Falangās (rokas pirkstu kauli)
 proksimālās falangas (phalanx proksimalis)
 vidējās falanagas (phalanx intermedia)
 distālās falangas (phalanx distalis'')

Šie kauli piedalās pleca, elkoņa, plaukstas locītavu veidošanā.

Muskuļi 
Rokas muskuļus iedala:
 augšdelma muskuļi
 apakšdelma muskuļi
 plaukstas muskuļi
Augšdelma muskuļus iedala priekšējās un mugurējās grupas muskuļos, no kuriem nozīmīgākie ir bicepss un tricepss, apakšdelma muskuļus iedala priekšējā, mugurējā un laterālajā grupā, bet plaukstai ir tikai priekšējās grupas muskuļi.

Augšējās ekstremitātes anatomija
Sebastjēns Buemi

Sebastjēns Olivjē Buemi (; dzimis  Ēglā, Šveicē) ir Šveices franču autosportists. No . līdz . gada sezonai viņš brauca Formula 1 sacīkstēs, pārstāvot Scuderia Toro Rosso komandu.

Karjera 
Pēc beigšanas piedalīties kartingu sacensībās, Buemi 2004. un 2005. gadu pavadīja Formula BMW sacīkšu sērijā. Pēc vienas sacīkstes Spānijas F3 2005. gadā, šveicietis pakāpās līdz F3 Eirosērijas klasei 2006. gadā, kur kopvērtējumā palika divpadsmitais. Viņš nemainīja sacīkšu sēriju 2007. gadā un pēc ilgas vadīšanas čempionātā kopvērtējumā Sebastians zaudēja titulu Romēnam Grožānam. Togad pilots debitēja arī GP2, kur aizvadīja pusi sezonas un izcīnīja 6 punktus.

2008. gadā viņš GP2 izcīnīja vairākas uzvaras, kopvērtējumā palika sestajā vietā, par desmit punktiem atpaliekot no piektās vietas un par vienpadsmit esot priekšā septītajai vietai. Buemi togad piedalījās arī Āzijas GP2, kur kļuva par vicečempionu.

Savā pirmajā sacīkstē (. gada ) Buemi ierindojās 8. vietā un izcīnīja vienu punktu. Sezonas gaitā viņš vēl vairākkārt guva punktus. Viņa komandas biedrs sezonas sākumā bija Sebastians Burdē, tomēr pēc neveiksmīgas sezonas pirmās daļas viņu nomainīja Haime Algersuari.

Buemi . gada sezonā izcīnīja 8 punktus, startējot visos 19 posmos (labākā vieta - astotā, Kanādas Grand Prix).
Arī . gada sezonā Buemi turpināja braukt Toro Rosso komandas sastāvā, bet pēc sezonas beigām komanda lauza līgumu gan ar viņu, gan otru komandas pilotu Algersuari, viņu vietā pieņemot Danielu Rikardo un Žanu Ēriku Verņu.

Kopš . gada sezonas viņš ir Toro Rosso "mātes komandas" Red Bull testa pilots.

Formula 1 rezultāti

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 
  , 

1988. gadā dzimušie
Vo kantonā dzimušie
Āzijas GP2 piloti
Formula 1 piloti
Formula 3 piloti
GP2 piloti
Šveices autosportisti
Gomiņdan

Gomiņdan ( — 'Ķīnas Tautas partija') bija sociāldemokrātiskas ievirzes politiskā partija Ķīnā (1911—1949) un Taivanā.

Partija izveidota tūlīt pēc Siņhai revolūcijas uzvaras Ķīnā 1911. gadā. Pirmais partijas priekšsēdētājs bija Suņs Jatsens. 1926. gadā, 2. partijas kongresā par partijas priekšsēdētāju ievēlēja Vanu Dzinveju, taču to no amata gāza partijas Centrālās izpildkomitejas (CIK) un Pastāvīgās komitejas loceklis, Nacionālās revolucionārās armijas virspavēlnieks ģenerālis Čans Kaiši. 

Līdz 1971. gadam partija pastāvēja un darbojās tikai kā diktatora Čana Kaiši atbalstītāju kopa, bet par politisku partiju vispārpieņemtā izpratnē kļuva 1970. gadu beigās.

Kopā ar "Pirmo tautas partiju" veido t.s. zilo koalīciju, kuras mērķis ir atkalapvienoties ar kontinentālo Ķīnu, pretēji t.s. zaļajai koalīcijai, kas ar Demokrātiski progresīvo partiju priekšgalā vēlas proklamēt Taivanu par suverēnu un no Ķīnas neatkarīgu valsti.

Ķīnas politika
Politiskās partijas
Brīvības iela

Brīvības iela var būt:

 iela republikas pilsētās:
 Brīvības iela — iela Daugavpilī.
 Brīvības iela — iela Jēkabpilī.
 Brīvības iela — iela Liepājā.
 Brīvības iela — iela Rēzeknē.
 Brīvības iela — iela Rīgā.
 Brīvības iela — iela Valmierā.
 Brīvības iela — iela Ventspilī.
 iela novadu pilsētās:
 Brīvības iela — iela Aizputes novada Aizputē.
 Brīvības iela — iela Alojas novada Alojā.
 Brīvības iela — iela Alūksnes novada Alūksnē.
 Brīvības iela — iela Apes novada Apē.
 Brīvības iela — iela Auces novada Aucē.
 Brīvības iela — iela Balvu novada Balvos.
 Brīvības iela — iela Dagdas novada Dagdā.
 Brīvības iela — iela Dobeles novada Dobelē.
 Brīvības iela — iela Cesvaines novada Cesvainē.
 Brīvības iela — iela Gulbenes novada Gulbenē.
 Brīvības iela — iela Ilūkstes novada Ilūkstē.
 Brīvības iela — iela Ilūkstes novada Subatē.
 Brīvības iela — iela Jaunjelgavas novada Jaunjelgavā.
 Brīvības iela — iela Krāslavas novada Krāslavā.
 Brīvības iela — iela Līgatnes novada Līgatnē.
 Brīvības iela — iela Līvānu novada Līvānos.
 Brīvības iela — iela Lubānas novada Lubānā.
 Brīvības iela — iela Ogres novada Ogrē.
 Brīvības iela — iela Pāvilostas novada Pāvilostā.
 Brīvības iela — iela Priekules novada Priekulē.
 Brīvības iela — iela Rūjienas novada Rūjienā.
 Brīvības iela — iela Salacgrīvas novada Ainažos.
 Brīvības iela — iela Salacgrīvas novada Salacgrīvā.
 Brīvības iela — iela Saldus novada Saldū.
 Brīvības iela — iela Skrundas novada Skrundā.
 Brīvības iela — iela Strenču novada Sedā.
 Brīvības iela — iela Talsu novada Sabilē.
 Brīvības iela — iela Talsu novada Stendē.
 Brīvības iela — iela Talsu novada Talsos.
 Brīvības iela — iela Varakļānu novada Varakļānos.
 Brīvības iela — iela Viesītes novada Viesītē.
 Brīvības iela — iela Viļānu novada Viļānos.
 Brīvības iela — iela Zilupes novada Zilupē.
 iela novadu apdzīvotās vietās:
 Brīvības iela — iela Balvu novada Tilžas pagasta Tilžā.
 Brīvības iela — iela Dundagas novada Dundagas pagasta Dundagā.
 Brīvības iela — iela Gulbenes novada Beļavas pagasta Svelberģī.
 Brīvības iela — iela Gulbenes novada Stāmerienas pagasta Stāmerienā.
 Brīvības iela — iela Jēkabpils novada Ābeļu pagasta Brodos.
 Brīvības iela — iela Krāslavas novada Indras pagasta Indrā.
 Brīvības iela — iela Madonas novada Barkavas pagasta Barkavā.
 Brīvības iela — iela Madonas novada Ļaudonas pagasta Ļaudonā.
 Brīvības iela — iela Preiļu novada Saunas pagasta Prīkuļos.
 Brīvības iela — iela Rēzeknes novada Maltas pagasta Maltā.
 Brīvības iela — iela Vaiņodes novada Vaiņodes pagasta Vaiņodē.

Skatīt arī 
 Brīvība
 Brīvības bulvāris
 Brīvības gatve
 Brīvības laukums
 Brīvības prospekts
Vides ietilpība

Vides ietilpība, vides caurlaides spēja jeb ekoloģiskā ietilpība ir ekosistēmai raksturīgais populācijas blīvuma līdzsvars. Ja indivīdu skaits populācijā ir mazs un vides ietilpība nav sasniegta, tad dzimstība pārsniedz mirstību. Šajā gadījumā ir paaugstināta izdzīvotība un populācija ir veselīga, tā aug.
Ja vides ietilpība ir pārsniegta, notiek pretējs process.
Populācijas blīvumu ietekmē tās dabīgie ienaidnieki, medības u.tml. Populācija jāekspluatē tā, lai tās blīvums būtu nedaudz mazāks par vides ietilpību. Vides ietilpība ir atkarīga no ekoloģisko faktoru nodrošinājuma un trofiskās struktūras (biocenozes komponentu attiecībām) ekosistēmā. Vides ietilpība un līdz ar to populācijas sistēmas produktivitāti var palielināt, saprātīgi saimniekojot.

Atsauces 

Ekoloģija