joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Padminī Routa

Padminī Routa (, ; dzimusi  Orisā) ir Indijas starptautiskā lielmeistare šahā (2010).

Biogrāfija 
Šahu sākusi spēlēt deviņu gadu vecumā. Divas reizes pēc kārtas uzvarējusi Indijas junioru šaha čempionātā U13 vecuma grupā, kā arī Āzijas junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā (2005, 2006). 2008. gadā uzvarējusi Āzijas un Pasaules junioru šaha čempionātos U14 vecuma grupā. 2009. gadā uzvarējusi Āzijas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 2010. gadā uzvarējusi Indijas junioru šaha čempionātā U19 vecuma grupā un ieguvusi bronzas medaļas gan Āzijas, gan Pasaules junioru šaha čempionātos. 

2011. gada Āzijas individuālajā sieviešu šaha čempionāta dalījusi 2.-6. vietu. Divas reizes pēc kārtas uzvarējusi Indijas sieviešu šaha čempionātā (2014, 2015). 2015. gadā uzvarējusi Nāciju Sadraudzības individuālajā sieviešu šaha čempionātā.

2017. gadā Teherānā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Elinu Danieljanu, 2. kārtā uzvarējusi Džao Sjue, bet 3. kārtā zaudējusi Taņai Džunji. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Žansajai Abdumalikai.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 44. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

Pārstāvējusi Indijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādē piedalījusies 2 reizes (2014-2016). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (2014) medaļu;
 Āzijas komandu šaha čempionātos piedalījusies 4 reizes (2009-2016). Komandu vērtējumā izcīnījusi 2 sudraba (2012, 2014) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi 2 sudraba (2012, 2014) un bronzas (2009) medaļas;
 Pasaules sieviešu komandu šaha čempionātos piedalījusies 4 reizes (2011-2015, 2019).

Par panākumiem turnīros FIDE 2007. gadā Routai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2010. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2015. gadā saņēmusi starptautiskā vīriešu meistara (IM) nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Odišā dzimušie
Indijas šahisti
Seps Vanmarke

Seps Vanmarke (; dzimis ) ir Beļģijas šosejas riteņbraucējs, kurš pārstāv UCI ProTeam komandu .

Karjera 
Vanmarke dzimis Kortreikā. Savu lielāko uzvaru viņš guvis 2012. gada Omloop Het Nieuwsblad sacensībās, kuru gaitā veica divus agresīvus atrāvienus. Pirmoreiz tas notika Molenberga kāpumā un tas ļāva samazināt uzvaras pretendentu skaitu. Otrais atrāviens notika Lange Munte bruģētajā sektorā, samazinot vadošo grupu līdz diviem sāncenšiem (Huans Antonio Fleča () un Toms Bonens (), kurus Vanmarke pārspēja sprinta finišā.

Pirms 2013. gada sezonas Vanmarke pievienojās  komandai. Vanmarke ir kreilis.

2013. gadā Vanmarke koncentrējās klasikām, bet Tirreno–Adriatico laikā savainoja ceļgalu, kas ietekmēja viņa formu pirmajās sezonas viendienas sacensībās. Tomēr viņš piedalījās Flandrijas tūres sacensībās, finišējot 3 minūtes aiz Fabiana Kančellāras. Nedēļu vēlāk viņš finišēja otrais aiz Kančellāras Parīze—Rubē sacensībās. Pēc sestā bruģētā sektora viņš kopā ar Steinu Vandenbergu veica atrāvienu, bet vēlāk viņiem pievienojās Kančellāra un Zdeņeks Štibars. Carrefour de l'Arbre bruģētajā sektorā, Štibars un Vandenbergs pa vienam atkrita aizķerot trasei tuvu stāvošos skatītājus. Vanmarke zaudēja emocionālā divu dalībnieku sprintā velodromā.

2014. gadā Vanmarke demonstrēja lielisku sniegumu klasikās, izcīnot ceturto vietu Omloop Het Nieuwsblad un nākamajā dienā trešo Kīrne—Brisele—Kīrne. Viņš finišēja arī piektais E3 Harelbeke un ceturtais Gente—Vevelgema. Flandrijas tūrē viņš bija vienīgais, kurš spēja sekot Kančellāras atrāvienam pēdējā Paterberga kāpumā. Viņi divatā noķēra divus agrākos līderus, Vandenbergu un Gregu Van Avermātu. Finišā notika sprints starp visiem četriem, tajā uzvarēja Kančellāra, apsteidzot Van Avermātu un Vanmarki.

2019. gada 1. septembrī uzvarēja Bretagne Classic, gūstot savu pirmo UCI Pasaules tūres uzvaru.

2020. gada oktobrī Vanmarke parakstīja triju gadu līgumu ar  komandu.

Atsauces

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Beļģijas riteņbraucēji
Rietumflandrijā dzimušie
Vidzemes Vispārderīgā un ekonomiskā biedrība

Vidzemes Vispārderīgā un ekonomiskā biedrība () bija 1792. gada 18. oktobrī Rīgā dibināta zinātniska biedrība. Rīgas tirgotājs Pēteris Heinrihs fon Blankenhāgens (Blankenhagen, 1723–1794) biedrības izveidei ziedoja 40 000 Alberta dālderu. Biedrības sekretārs no 1796. līdz 1801. gadam bija vēlākais Tērbatas Universitātes rektors Georgs Frīdrihs Parots.  

Īsteno biedrības locekļu skaits nedrīkstēja pārsniegt 13, bet goda biedru skaits nebija noteikts. 1813. gadā biedrības biroju pārcēla uz Tērbatu, to likvidēja pēc vācbaltiešu izceļošanas 1939. gadā. 

Sabiedriskās kustības un organizācijas Latvijas teritorijā
Jiri Ratass

Jiri Ratass (; dzimis  Tallinā) ir Igaunijas politiķis. Kopš 2016. gada viņš ir Igaunijas Centra partijas vadītājs. Ratass no 2016. līdz 2021. gadam bija Igaunijas premjerministrs. Viņs ir bijis Rīgikogu viceprezidents. Ratass no 2016. līdz 2021. gadam bija Tallinas mērs. Kā Tallinas mērs bija iniciators Eiropas Zaļās galvaspilsētas programmai.

2016. gada 5. novembrī Ratass tika izvēlēts par Edgara Savisāra pēcteci Centra partijas vadītāja amatam.
Pēc Tāvi Reivasa otrās valdības sadalīšanās iekšējo nesaskaņu dēļ koalīcijā tika uzsāktas sarunas starp Centra partiju, Sociāldemokrātisko partiju un Par Tēvzemi un Res Publica apvienību. 19. novembrī partijas vienojās par koalīcijas nosacījumiem, kuru vadītu Ratass. Ratass premjerministra zvērestu nodeva 23. novembrī.

2021. gada janvārī prokuratūra krimināllietā par ziedojumiem apmaiņā pret aizdevuma piešķiršanu ar atvieglotiem nosacījumiem nekustamā īpašuma uzņēmumam Porto Franco Ratasa vadītajai Centra partijai noteica aizdomās turamā statusu. Pēc Centra partijas valdes sēdes 13. janvārī Jiri Ratass paziņoja par atkāpšanos no premjerministra amata. 2021. gada 26. janvārī Ratasu Igaunijas premjerministra amatā nomainīja Kaja Kallasa

J. Ratass ir precējies, un viņam ir meita un divi dēli.

Atsauces

Ārējās saites 

|-

|-

1978. gadā dzimušie
Igaunijas politiķi
Igaunijas premjerministri
Tallinā dzimušie
Triju Zvaigžņu ordeņa lielvirsnieki
Riks Vito

Ričards Francis "Riks" Vito (; dzimis 1949. gada 13. oktobrī Derbijā, Pensilvānijā, ASV) ir amerikāņu ģitārists un dziedātājs. Viņš bija grupas Fleetwood Mac dalībnieks no 1987. līdz 1991. gadam. Vito pievienojās grupai pēc Lindsija Bekingema aiziešanas no Fleetwood Mac. Mūziķis ir vislabāk pazīstams ar savu slīdošo blūza ģitāras stilu, kurš ir apgūts, iedvesmojoties no Elmora Džeimsa, B. B. Kinga, Lesa Pola,  Džordža Herisona, Kīta Ričardsa un citiem.

Vito ilgstoši ir spēlējis kopā ar Bobu Sēgeru, Džonu Majālu, Boniju Raitu un citiem. 2010. gadā mūziķa albums Blue Again! guva Grammy balvas nomināciju kategorijā "labākais blūza albums". Rika Vito jaunākais albums ir 2014. un 2015. gadā izdotais Mojo On My Side.

Sadarbība ar Fleetwood Mac 
1987. gadā Lindsijs Bekingems pameta Fleetwood Mac, pirms grupa bija sākusi Tango In The Night koncertturneju. Fleetwood Mac bundzinieks Miks Flītvuds aicināja grupā iestāties ģitāristu Biliju Burneti, bet tas atteicās piedalīties, izņemot, ja viņa kolēģis Riks Vito tiks pieaicināts kā galvenais ģitārists. Flītvuds pieņēma Bilija ieteikumu, un abi mākslinieki 1987. gada septembrī sāka darbību grupā. Vito aizgāja no Fleetwood Mac 1991. gadā, lai pievērstos savai solo karjerai. Neskatoties uz aiziešanu no grupas, Riks Vito pievienojās bijušajiem grupas biedriem 1993. gada janvārī, lai spēlētu Super Bowl XXVII sporta sacensību pirmsspēles koncertā. Ģitārists turpina sadarbību ar Miku Flītvudu, darbojoties grupā Mick Fleetwood Blues Band.

Filmogrāfija 
 Jealousy (1984)
 The Last Castle (2001)
 Angel Eyes (2005)
 Firewall (2006)

Diskogrāfija

Ar Fleetwood Mac 
 1988: Greatest Hits
 1990: Behind the Mask
 1992: 25 Years – The Chain 
 2002: The Very Best of Fleetwood Mac

Solo albumi 
 1992: King Of Hearts
 1996: Bluestown
 1998: Pink & Black
 2000: Lucky Devils
 2001: Crazy Cool
 2003: Band Box Boogie
 2005: Rattlesnake Shake
 2006: Talk That Talk
 2009: Lucky In Love: The Best of Rick Vito
 2009: Blue Again! - Mick Fleetwood Blues Band featuring Rick Vito
 2014: Mojo On My Side (Eiropas versija)
 2015: Mojo On My Side (starptautiskā versija)

DVD 
 1977 (izd. 2010): Rockpalast - Roger McGuinn's Thunderbyrd: West Coast Legends Vol. 4 DVD
 1988: Fleetwood Mac: Tango In The Night Live DVD
 2003: Rick Vito In Concert DVD
 2003: Guitar Heroes In Concert DVD
 2005: Rick Vito: Complete Slide Guitar DVD
 2009: Mick Fleetwood Blues Band featuring Rick Vito: Blue Again! DVD

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Rika Vito biogrāfija

1949. gadā dzimušie
ASV ģitāristi
Blūzs
Amerikāņu dziedātāji
Grobiņas SC/LFS

Grobiņas sporta centrs/Liepājas Futbola skola (Grobiņas SC/LFS) ir Latvijas sporta klubs no Grobiņas, kas vairāk pazīstams ar savu futbola komandu, kas 2022. gada sezonā spēlē Latvijas 1. līgā. Klubs dibināts 2009. gadā, mājas spēles aizvada Grobiņas stadionā. Komandas galvenais treneris ir Viktors Dobrecovs.

No 2022. gada sezonas komanda noslēgusi sadarbību ar Liepājas Futbola skolu un pārdēvēta no Grobiņas SC uz Grobiņas SC/LFS.

Vēsture 

2016. gada sezonā "Grobiņas SC" pirmo reizi uzvarēja Latvijas 2. līgas Kurzemes reģiona čempionātā un iekļuva 2. līgas finālturnīrā. Arī tajā tika izcīnīta 1. vieta, finālā ar 1:0 papildlaikā uzvarot SK Cēsis. Uzvarot 2. līgas turnīrā, tika iegūtas tiesības 2017. gadā startēt Latvijas 1. līgas čempionātā.  klubam tika piešķirta licence dalībai 1. līgā. Debijas sezonā 1. līgā ieguva 4. vietu.

Pirms 2017. gada sezonas komandai uz īres tiesībām pievienojās Toms Gucs, Kristers Gulbis, Deivids Dobrecovs un Gļebs Sopots. Visi šie spēlētāji tiek īrēti no FK Liepāja/MOGO. Komandā ir arī citi spēlētāji ar virslīgas pieredzi — Toms Vīksna, Emīls Knapšis un Jānis Jēkabsons, kuri virslīgā debitēja 2014. gada sezonā Viktora Dobrecova vadībā.

Iegūtās vietas Latvijas čempionātā

Latvijas kausa izcīņā 
 2011/12 — trešā kārta
 2012/13 — nepiedalījās
 2013/14 — otrā kārta
 2014/15 — ceturtā kārta
 2015/16 — otrā kārta
 2016/17 — pirmā kārta

Komandas sastāvs 
.

Komandas personāls

Atsauces

Ārējās saites 
 Grobiņas SC LFF Kurzemes reģiona vietnē

Latvijas futbola klubi
Ričārds Raports

Ričārds Raports (; dzimis  Sombathējā) ir Ungārijas starptautiskais lielmeistars šahā (2010).

Biogrāfija 
Šahu sācis spēlēt četru gadu vecumā. 2006. gadā izcīnījis bronzas medaļu Ungārijas junioru šaha čempionātā U10 vecuma grupā un uzvarējis Eiropas Savienības junioru šaha čempionātā U10 vecuma grupā. 2007. gadā kļuvis par Ungārijas junioru ātrā šaha čempionāta uzvarētāju. 2008. gadā uzvarējis Ungārijas junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā un uzvarējis Budapeštas starptautiskajā šaha turnīrā First Saturday. Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā Raportam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2010. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. 13 gadu, 11 mēnešu un 15 dienu vecumā kļuvis par visu laiku jaunāko Ungārijas lielmeistaru. 2012. gadā Atēnās uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 2013. gadā kopā ar Arkādiju Naidiču dalījis pirmo vietu Veikanzē (Nīderlande) šaha festivāla Tata Steel B turnīrā, uzvarējis Vācijas starptautiskajā šaha turnīrā Neckar-Open, bijis pirmais starptautiskajā šaha turnīrā Malmē un Eiropas individuālajā čempionātā ātrajā šahā Varšavā. 2014. gadā Rīgā piedalījies starptautiskajā šaha turnīrā RTU Open, kurā dalījis pirmo vietu, taču pēc papildu koeficienta palicis otrais. 2017. gadā Tbilisi iekļuvis Pasaules kausa šahā ceturtdaļfinālā, kurā piekāpies Dinam Ližeņam. 2022. gada janvārī dalījis 2.-3. vietu tradicionālajā Tata Steel Masters lielmeistaru turnīrā. 2022. gada jūlijā Madridē palicis pēdējā, 8. vietā Pasaules šaha čempionāta pretendentu turnīrā.

Pārstāvējis Ungārijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (2014-2016). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (2014) medaļu;
 Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 2015. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (2015) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (2015) medaļu;
 Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 2015. gadā.

Personīgā dzīve 
2016. gadā apprecējies ar Serbijas šaha lielmeistari Jovanu Vojinoviču.

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Vašas meģē dzimušie
Ungārijas šahisti
Ziemas riepa

Ziemas riepas ir riepas, kas tiek izmantotas laika posmā, kad ceļa segums ir slidens, to klāj sniegs un/vai ledus. Ziemas riepas lieto, lai palielinātu saķeri ar ceļa segumu. Tās tiek ražotas laikapstākļiem, kad gaisa temperatūra ir zemāka par 7 °C.

Ziemas riepu lietošana Latvijā 

Katru gadu periodā no 1. decembra līdz 1. martam vieglajām automašīnām, kravas automašīnām ar masu līdz par 3,5 t, autobusiem ar 8 pasažieru sēdvietām + 1 autovadītāja vietu, kā arī piekabēm obligāti jābūt aprīkotām ar ziemas riepām. Ja ziemas sezona laikapstākļu dēļ iestājas agrāk, vai tā ilgst ilgāk, ziemas riepas drīkst uzstādīt agrāk vai braukt ar tām ilgāk.

Uz ziemas riepām ir šādi uzraksti: Winter (tulk. ziema); sniegpārsliņas attēls vai uzraksts M+S latīņu burtiem (tulk. no angļu val.: M — dubļi; S — sniegs). M+S nav visas sezonas riepas. Uz riepām ar uzrakstiem Winter vai ar sniegpārslas attēlu obligāti būs uzraksts M+S. Riepas ar uzrakstu M+S izgatavo smagiem kustības apstākļiem. Šai gumijai būs ļoti rupjš protektors. Vasaras riepām protektors ir ievērojami gludāks, bet ziemas — ar dziļiem ierobiem.

Taču ne tikai šo ierobu dēļ riepa skaitās ziemas sezonas. Ziemas riepas atšķiras no vasaras riepām ar to, ka ziemā tās nezaudē savu elastību. Ziemā gumija kļūst mīksta sakarā ar pareizās proporcijās tajā iekļauto kaučuku. Vasaras riepām pievieno piemaisījumus, kas nenodrošina ziemas riepām izvirzītas ekspluatācijas prasības. Daži riepu veidi jau pie 0 °C paliek tik cieti, kā plastmasa. Un tāds riepu agregātstāvoklis mašīnu uz ceļa noturēt nevarēs. Ziemas riepu protektora dziļumam jābūt ne seklākam par 4 mm, tas pats vasaras riepām — 1,6 mm, vai arī līdz nodiluma indikatoram. Nodiluma indikators ir protektora rieviņās esošie izciļņi. Ja indikatora aukstums sakrīt ar protektora augstumu, tas nozīmē, ka pienācis laiks mainīt riepas nodiluma dēļ. Ja nodilums pārsniedz pieļaujamo līmeni, turpmāka mašīnas kustība ir aizliegta. Mašīnu ar autoevakuatoru jāpārvieto vai jānomaina riepas uz vietas.

Ziemas riepas iedalās: radžu, mīkstā sastāva, cietā sastāva un vissezonas riepās.

Ziemas riepu attēlu galerija

Ārējas saites 
 Ziemas riepu veidi

Autotransports
Riepas
Havanas Universitāte

Havanas Universitāte (spāņu: Universidad de La Habana) ir universitāte, kas atrodas Vedado distriktā, Kubas galvaspilsētā Havanā. Universitāte dibināta 1728. gada 5. janvārī un ir vecākā Kubas universitāte, kā arī pirmā universitāte, kas ir dibināta Amerikā. Sākotnēji universitāte tika dibināta kā reliģiska iestāde, šobrīd Havanas universitātei ir 15 fakultātes ar tālmācības centriem visā Kubā.

Sākotnēji universitāti sauca par "Real y Pontificia Universidad de San Gerónimo de la Habana". Šajā laikā, lai izveidotu universitāti vajadzēja karaliskās personas vai pāvesta atļauju, lai tiktu iekļauti vārdi Real y Pontificia. Šo apstiprinājumu universitātei deva pāvests Innocents XIII un Spānijas karalis Filips V. 1842. gadā universitāte mainīja savu statusu, lai kļūti par laicīku, karalistu un literāru iestādi. Tās nosaukums tika mainīts uz "Real y Literaria Universidad de La Habana", savukārt vēlāk, kad Kuba bija neatkarīga valsts, tās nosaukums tika mainīts uz "Universidad Nacional"

Universitātes ēka tika izveidota 1902. gada 1. maijā uz kalna Vedado apkārtnē. Ēkas interjeru veidoja Armando Menocals. Ēkā ir 7 freskas, kas pārstāv literatūru, zinātni, mākslu, domāšanu, liberālo mākslu, literatūru un tiesu. Galvenās ēkas priekšā atrodas bronzas statuja Alma Mater, kas tika izveidota 1919. gadā un tās autors ir mākslinieks Mario Korbels. Universitātes galvenā bibliotēka "Rubén Martínez Villena" tika dibināta pēc 1936. gada.

Organizācija 
Havanas universitāte veido 15 fakultātes un 14 pētnieciskie centri dažādās jomās, piemēram, ekonomikā, sociālajās un humanitārajās zinātnes. 

15 fakultātes universitātē ir sadalītas pa trim lielajām zinātņu grupām:
 Dabaszinātnes
 Bioloģijas fakultāte
 Farmācijas un Pārtikas fakultāte
 Fizikas fakultāte
 Ģeogrāfijas fakultāte
 Matemātikas un Datorzinātņu fakultāte
 Psiholoģijas fakultāte
 Ķīmijas fakultāte
 Sociālās un humanitās zinātnes 
 Mākslas un Literatūras fakultāte
 Komunikāciju fakultāte
 Tieslietu fakultāte
 Vēstures un Filozofijas fakultāte
 Svešvalodu fakultāte
 Ekonomikas zinātnes
 Grāmatvedības un finanšu fakultāte
 Ekonomikas fakultāte
 Tūrisma fakultāte
 Tālmācība

Cilvēki 
Universitātes pasniedzēju un studentu vidū minami revolucionārs Huans Almeida Boske (Juan Almeida Bosque, 1927 – 2009), argentīniešu/vācu revolucionāre Tamāra Bunke (Tamara Bunke, 1937 – 1967), franču filozofs Režiss Debrē (Régis Debray, 1940), politiķis Osvaldo Dortikoss Torrado (Osvaldo Dorticós Torrado, 1919 – 1983), Seišelu politiķis Denijs Fors (Danny Faure, 1962), dzejnieks Nikolass Giljēns (Nicolás Guillén, 1902 – 1989), Kubas līderis Fidels Kastro (1926 - 2016), rakstbnieks Hosē Lesama Lima (José Lezama Lima, 1910 – 1976), basku rakstnieks Hoseba Sarrionandija (Joseba Sarrionandia, 1958)

Ārējās saites

Atsauces 

Kuba
Universitātes Kubā
Nino Baciašvili

Nino Baciašvili (; dzimusi  Batumi) ir Gruzijas starptautiskā lielmeistare šahā (2008).

Biogrāfija 
Vairākārt pārstāvējusi Gruziju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. Lielākais panākums sasniegts 2004. gadā Eiropas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā, kad ieņemta 4. vieta. Tajā pašā gadā uzvarējusi Gruzijas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 2006. gadā Gruzijas junioru šaha čempionātā ieņēmusi 2. vietu. 2012. gadā izcīnījusi bronzu Gruzijas sieviešu šaha čempionātā. 2015. gadā uzvarējusi Gruzijas sieviešu šaha čempionātā. Šo panākumu atkārtojusi 2018., 2020. un 2022. gadā.

2008. gadā dalījusi pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Urmijā (Irāna). 2012. gadā uzvarējusi starptautiskajā šaha turnīrā Maskavā un dalījusi otro vietu Kristīnas Radzikovskas memoriālā Varšavā. Šajā memoriālā piedalījusies arī 2013. gadā, kad kopā ar Joannu Majdanu-Gajevsku dalījusi pirmo vietu. 2014. gadā Bilbao un 2015. gadā Skopjē uzvarējusi Eiropas šaha klubu kausa izcīņā sievietēm Batumi komandas Nona sastāvā.

2017. gadā Teherānā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Sopio Gvetadzi, bet 2. kārtā zaudējusi Nino Hurcidzei. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Ketevanu Arahamija-Grantu, bet 2. kārtā zaudējusi Džai Mo.

2020. gada augustā uzvarējusi Gruzijas sieviešu šaha čempionātā. 2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 17. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

Pārstāvējusi Gruzijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 5 reizes (2012—2018, 2022). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (2022) un bronzas (2018) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (2022) un sudraba (2016) medaļas;
 Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījusies 2 reizes (2015—2017). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (2017) un bronzas (2015) medaļas;
 Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (2015—2019). Komandu vērtējumā izcīnījusi zelta (2015) un 2 bronzas (2017, 2019) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (2015) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2004. gadā Baciašvili piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2008. gadā — starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2013. gadā saņēmusi starptautiskā meistara vīriešiem (IM) nosaukumu, bet 2018. gadā kļuvusi par starptautisko lielmeistaru vīriešiem (GM).

Atsauces

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Gruzijas šahisti
Stikla tīrītājs (transports)

Stikla tīrītājs ir ierīce transporta līdzeklim, kas nodrošina vējstikla notīrīšanu no lietus pilēm un netīrumiem, nodrošinot transporta līdzekļa vadītāja ceļa pārredzmību. Visām automašīnām, autobusiem un traktortehnikai ir stikla tīrītāji.

Stikla tīrītāju gumijas, tīrot sausā stāvoklī, no berzes izdilst un uz loga atstāj skrāpējumu švīkas. Lai tas nenotiktu pārāk intensīvi, pirms kustināt logu tīrītājus, tīrāmā loga stikla virsma iepriekš jāsaslapina, izsmidzinot uz stila loga tīrīšanas šķidrumu, kas samazinās gumijas suku berzi pret stiklu. Logu tīrāmajam šķidrumam klāt pievieno speciālus ķīmiskos piemaisījumus netīrumu (naftas produktu, eļļainu traipu) šķīdināšanai un mazgāšanai. Pagriežot speciālu kloķi sūknis pa mazgāšanas sprauslām izsmidzina logu tīrīšanas šķidrumu. Izvēloties šķidrumu jāpievērš subjektīva attieksme pret logu tīrīšanas šķidrumu smakām. Bieži esošie ķīmiskie piemaisījumi var izraisīt nepatīkamas sajūtas. Pēc sezonalitātes tīrīšanas šķidrumam ir divas sezonas – vasaras un ziemas. Ziemas logu tīrīšanas šķidrums salā ir neaizsalstošs. Šķidrumam sasalstot, var tikt pārplēsts sūknis. Nomainīt sūkni parasti ir sarežģīti, jo, lai to mainītu, bieži ir jānomontē citas ierīces un mezgli. Tāpēc pirms sala tuvošanās laikus ir jāielej ziemas šķidrums. Noliet vasaras šķidrumu bieži nav iespējams. Tāpēc, tuvojoties salam, atlikušo vasaras šķidrumu ir jāizlaista uz stikla pa tukšo. Sajaucot nesasalstošo šķidrumu, piemēram, kas nesasalst pie -20 C ar vasaras šķidrumu attiecībā 50% / 50%, tad logu tīrīšanas šķidrums jau sasals pie -10 C. Bet ja temperatūra nokritīs zem -10 C, jebkurā gadījumā logu tīrīšanas šķidrums pārvērtīsies putrā un nebūs lietojams pēc nozīmes, taču  neko nesabojās. Palaižot dzinēju, dzinējs no sava izdalītā siltuma atkausēs arī blakus esošā logu tīrīšanas šķidruma tvertni un kamerā iekšdedzes dzinējs ir silts, to varēs lietot. Logu tīrītājus novieto uz priekšējā stikla, bet tie var būt arī uz aizmugurēja stikla (universāliem, hečbekiem). Šķidruma tvertne aizmugurējam stiklam ir tā pati, kas priekšējiem logu tīrītajiem.

Atsauces 

Autotransports
Automašīnas
Transports
Transportlīdzekļi
Deniss Vasiļjevs

Deniss Vasiļjevs (dzimis ) ir Latvijas daiļslidotājs.

Izcīnījis divas medaļas 2016. gada jaunatnes ziemas olimpiskajās spēlēs: sacensībās vīriešiem izcīnīja sudraba medaļu, savukārt komandu sacensībās — bronzas medaļu (pārstāvot no vairāku valstu sportistiem sastādīto jaukto komandu). Kopš 2016. gada augustā D. Vasiļjeva treneris ir bijušais Šveices daiļslidotājs, divkārtējais pasaules čempions Stefans Lambjels. Grand Prix sacensībās debitējis 2016.—2017. gada sezonā Rostelecom Cup.

2018. gada Eiropas čempionātā ieguva 4. vietu, summā sasniedzot 243,52 punktus, kas uz to brīdi bija viņa karjeras rekords. D. Vasiļjevs piedalījās 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, kur ieņēma 19. vietu. Pēc olimpiskajām spēlēm viņš startēja arī Pasaules čempionātā, kur ieņēma augsto 6. vietu, kas bija līdz tam labākais Latvijas daiļslidotāju sasniegums pasaules čempionātos (līdz tam augstākā bija dueta Jeļena Berežnaja un Oļegs Šļahovs sasniegtā 7. vieta).

2022. gada Eiropas čempionātā Tallinā izcīnīja bronzas medaļu. Īsajā programmā ar 90,24 punktiem ierindojās sestajā vietā, bet izvēles jeb garajā programmā saņēma 181,84 punktus, kas deva trešo vietu. Gan abos programmas veidos, gan summā sasniedza savus personiskos rekordus. 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pekinā īsajā programmā ieņēma 16. vietu, bet izvēles programmā bija 12. vietā, summā tas deva 13. vietu. 2022. gada Pasaules čempionātā Monpeljē īsajā programmā sasniedza personīgo rekordu (90,95 punkti), ierindojoties 11. vietā. Izvēles programmā nopelnīja 152,05 punktus, summā ieņēma 13. vietu.

 Šefīldā pirmo reizi karjerā kāpa uz goda pjedestāla Grand Prix posmā, izcīnot sudraba godalgu.

Atsauces

Ārējās saites 

1999. gadā dzimušie
Daugavpilī dzimušie
Latvijas daiļslidotāji
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Daiļslidotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Daiļslidotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Leonīds Kalniņš

Leonīds Kalniņš (dzimis ) ir latviešu militārpersona, ģenerālleitnants. Pašreizējais Latvijas Nacionālo bruņoto spēku komandieris.

Dzīvesgājums 

Dzimis 1957. gada 13. februārī Piškino-Troicka ciema padomē matemātikas un fizikas skolotāja 1949. gada deportēta ģimenē. Mācījās Dobeles R.Eihes 1. vidusskolā (1964—1975). Pēc vidusskolas absolvēšanas turpināja mācības Viļņas augstākā pretgaisa aizsardzības karaskolā () (1975—1979), ieguva automātiskās vadības sistēmas kara inženiera kvalifikāciju. No 1987. gada studēja Harkovas kara inženieru akadēmijā () (1987—1990), ieguva operatīvi taktiskās AVS vadības kvalifikāciju.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1990. gadā virsnieks L. Kalniņš demobilizējās no PSRS bruņotajiem spēkiem un 1997. gadā iestājās dienestā Latvijas nacionālajos bruņoto spēkos. Vēlāk bijis Zemessardzes štāba Operatīvās plānošanas pārvaldes priekšnieks, Zemessardzes štāba un Operatīvās pārvaldes priekšnieks, Zemessardzes komandieris.

2003. gadā viņš tika iecelts par izlūkošanas mācību centra komandieri.  No 2003. līdz 2005. gadam strādāja mācību vadības komandā. 2006. gadā Latvijas kontingenta Irākā komandiera vietnieks.  2011. gadā viņš absolvēja Amerikas Savienoto Valstu armijas pavēlniecības un ģenerālštāba koledžas galvenā štāba virsnieka kursu. 2013. gadā pabeidza Baltijas Aizsardzības koledžas (Igaunija) vecāko komandējošo darbinieku kursu.

2016. gada augustā iecelts NBS Apvienotā štāba priekšnieka amatā. 2016. gada novembrī virzīts NBS komandiera amatam.

2016. gada 22. decembrī Saeima Kalniņu apstiprināja par NBS komandieri, pienākumus sāka pildīt 2017. gada 27. janvārī.

Apbalvojumi un pagodinājumi 

 Viestura ordenis (2008.),
 Aizsardzības ministrijas Goda raksts (2015.),
 AM piemiņas medaļa "Sekmējot Latvijas dalību NATO" (2005.),
 NBS komandiera Goda raksts (2014.),
 NBS komandiera Goda raksts (2012.),
 NBS komandiera 2.pakāpes Goda zīme "Par nopelniem" (2006.),
 NBS piemiņas medaļa "Par piedalīšanos starptautiskajās operācijās" (2006.),
 NBS komandiera Goda zīme "Par centību militārajā dienestā" (2003.),
 NBS komandiera Goda raksts (2001.),
 II pakāpes zemessarga Izdienas zīme (2012.),
 MVP komandiera 3.pakāpes Goda zīme "Par nopelniem Mācību vadības pavēlniecības attīstībā" (2009.),
 ZS komandiera 1.pakāpes Goda zīme "Par kalpošanu Tautai un Latvijai" (2008.),
 3.pakāpes Zemessarga Izdienas zīme (2007.),
 ZS štāba Krūšu nozīme (2007.),
 ZS komandiera piemiņas medaļa "Zemessardzei 15 gadi" (2006.),
 MVPŠ Krūšu nozīme (2005.) 
 NBS MVŠ komandiera Pateicība (2004.),
 4.pakāpes Zemessarga izdienas zīme (2002.),
 ZS komandiera Pateicība (2002.),
 ZS komandiera Atzinības raksts (2000.),
 ZS 5.kājnieku brigādes Krūšu zīme (2002.),
 ZS 51.bataljona Krūšu nozīme (2000.),
 ZS 5.brigādes komandiera Atzinības raksts (2000.),
 Sauszemes spēku Kājnieku brigādes komandiera apbalvojums - Pateicības raksts (2014.),
 Daudznacionālās divīzijas Centrs-Dienvidi misijas medaļa (2006.),
 the Lithuanian National Defence Volunteer Forces Medal of Dictinction (2015.).

Piezīmes

Ārējās saites 

1957. gadā dzimušie
Latvijas Nacionālo bruņoto spēku virsnieki
Viestura ordeņa virsnieki
Marija Kursova

Marija Kursova (, ; dzimusi  Severodvinskā) ir Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (2007), kas kopš 2011. gada pārstāv Armēniju.

Biogrāfija 
Vairākārt pārstāvējusi Krieviju Pasaules un Eiropas junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupā, kurās izcīnījusi četras medaļas: 2 zelta (1996. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā U10 vecuma grupā un 2001. gadā Eiropas junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā), sudraba (2003. gadā Eiropas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā) un bronzas (1998. gadā Eiropas junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā). Daudzkārtējā Krievijas junioru šaha čempionātu laureāte, tajā skaitā 1998. gadā bijusi trešā U16 vecuma grupā, 2000. gadā dalījusi pirmo vietu kopā ar Valentīnu Guņinu U14 vecuma grupā, bet 2004. gadā uzvarējusi U18 vecuma grupā.

2000. gadā dalījusi 3. vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Sanktpēterburgā. 2001. gadā dalījusi 4. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionātā. 2007. gadā dalījusi 4. vietu Jeļizavetas Bikovas memoriālā Vladimirā. Tajā pašā gadā uzvarējusi Saratovas pilsētas sieviešu šaha čempionātā.

2006. gadā piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā uzvarējusi Džao Sjue, bet 2. kārtā zaudējusi Jekaterinai Kovaļevskai.

2011. gadā apprecējusies un pārcēlusies uz dzīvi Armēnijā. 2012. gadā uzvarējusi Armēnijas sieviešu šaha čempionātā.

Pārstāvējusi Armēnijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 2 reizes (2012-2014);
 Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (2011-2015);
 Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījusies 2 reizes (2011, 2015).

Par panākumiem turnīros FIDE 2007. gadā Kursovai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Arhangeļskas apgabalā dzimušie
Armēnijas šahisti
Krievijas šahisti
Poļakova (ciems)

Poļakova ir ciems Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 5 km no pagasta centra Pededzes, 33 km no novada centra Alūksnes un 235 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļu no autoceļa V394.

Atsauces
Dinara Saduakasova

Dinara Saduakasova (; dzimusi  Astanā) ir Kazahstānas starptautiskā lielmeistare šahā (2012).

Biogrāfija 
Trīs reizes uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātos: 2010. gadā U14 vecuma grupā, 2014. gadā U18 vecuma grupā (par pusotru punktu apsteidzot otrās vietas ieguvēju Filicu Osmanodju) un 2016. gadā Bhubanešbarā U20 vecuma grupā.

2012. gadā dalījusi pirmo vietu Maskavas starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Moscow Open. 2015. gadā Ziemeļmaķedonijas galvaspilsētas Skopjes šaha kluba Gambit-Aseko sastāvā izcīnījusi sudraba medaļu Eiropas šaha kausa izcīņā sieviešu komandām.

2017. gadā Teherānā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Marinu Ņečajevu, bet 2. kārtā zaudējusi Dronavalli Hārikai.

2017. gadā uzvarējusi Āzijas 3.4 zonas turnīrā, apsteidzot Uzbekistānas lielmeistari Gulruhbegimu Tohirdžonovu, un izcīnījusi tiesības piedalīties 2018. gada Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Anai Matnadzei, bet 2. kārtā zaudējusi Antoanetai Stefanovai.

2019. gadā uzvarējusi Āzijas sieviešu šaha čempionātā.

2021. gada jūnijā Gibraltārā palikusi 11. vietā FIDE sieviešu Grand Prix izcīņas posmā. 2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 27. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

Pārstāvējusi Kazahstānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 4 reizes (2008-2014);
 Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (2013-2015, 2019);
 Āzijas komandu šaha čempionātos sievietēm piedalījusies 3 reizes (2012-2016). Komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas (2016) medaļu;
 Pasaules junioru U16 šaha olimpiādē piedalījusies 2011. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā Saduakasovai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2012. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Kazahstānā dzimušie
Kazahstānas šahisti
Žansaja Abdumalika

Žansaja Abdumalika (; dzimusi  Almati) ir Kazahstānas starptautiskā lielmeistare šahā (2014).

Biogrāfija 
Vairākkārt pārstāvējusi Kazahstānu Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros izcīnījusi piecas medaļas: 2 zelta (2008. gadā U8 vecuma grupā, 2011. gadā U12 vecuma grupā) un 3 sudraba (2010. gadā U10 vecuma grupā, 2012. gadā U12 vecuma grupā, 2013. gadā U20 vecuma grupā) medaļas. 2008. gadā uzvarējusi Āzijas junioru šaha čempionātā U8 vecuma grupā.

2013. gadā kopā Gulishanu Nahbajevu dalījusi pirmo vietu Kazahstānas sieviešu šaha čempionātā. Tajā pašā gadā uzvarējusi arī starptautiskajā šaha turnīrā Brno. 2014. gadā ieguvusi bronzas medaļu Āzijas sieviešu šaha ātrspēles čempionātā. 2016. gadā uzvarējusi Kazahstānas sieviešu šaha čempionātā. 2017. gada aprīlī izcīnījusi bronzas medaļu Kazahstānas sieviešu šaha čempionātā. 2017. gadā Itālijā uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā meitenēm.

2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Padminī Routu, 2. kārtā uzvarējusi Džao Sjue, 3. kārtā uzvarējusi Jolantu Zavadzku, bet ceturtdaļfinālā zaudējusi Marijai Muzičukai.

2020. gada martā Lozannā izcīnījusi 3. vietu FIDE sieviešu Grand Prix izcīņas posmā. 2021. gada jūnijā Gibraltārā uzvarējusi FIDE sieviešu Grand Prix izcīņas posmā. 2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 25. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm. 2022. gada septembrī Astanā izcīnījusi 5. vietu FIDE sieviešu Grand Prix izcīņas posmā.

Pārstāvējusi Kazahstānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 2 reizes (2014-2016);
 Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (2013-2015, 2019);
 Āzijas komandu šaha čempionātos sievietēm piedalījusies 2 reizes (2014-2016). Komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas (2016) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (2016) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā Abdumalikai piešķīra starptautiskās sieviešu meistares (WIM), bet 2014. gadā - starptautiskās sieviešu lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2021. gadā kļuvusi par starptautisko lielmeistaru (GM).

Atsauces

Ārējās saites 

2000. gadā dzimušie
Kazahstānā dzimušie
Kazahstānas šahisti
Sibīrijas skalbe

Sibīrijas skalbe jeb Sibīrijas īriss (), ir daudzgadīgs skalbju dzimtas lakstaugs, kas izplatīts Eiropā un Centrālāzijā. Tas ir ziemcietīgs augs.

Apraksts 

Sibīrijas skalbei raksturīgi stingri ziedkāti, kuri parasti nevienāda garuma, zobenveida lapas, stāvs, vienkāršs un kails stublājs un krāšņi ziedi. Tie parasti izaug no 40 cm līdz 150 cm garumā. Lapas ir šauras, platumā aptuveni no 2 mm līdz 8 mm, lineāras un piestiprinās pie stublāja pamata. Stublāja galā veidojas 1—3 tumši zili, violeti ziedi (retos gadījumos var būt arī gaiši, teju balti). Pie zieda pamata veidojas arī īsas, plēvjveida pieziedlapas. Tā apziednis ir divkāršs, sastāvot no 3 iekšējā un 3 ārējā apziedņa lapām. Iekšējās apziedņa lapas ir stāvas un šauras, bet ārējās — platākas, atliekušās. Ziedu drīksnas, līdzīgi kā iekšējās apziedņa lapas, ir ar šķeltu galu. Auglis ir trīšķautņaina pogaļa bez knābja. Sakneņi ir resni, ložņājoši. Ļoti bieži sakneņa augšējā daļa brūna, klāta ar iepriekšējā gada lapu maksts atliekām.

Izplatība 

Kontinentālās izplatības suga centrālajā un austrumu Eiropā un Rietumsibīrijā. 

Latvijā sastopama gandrīz visā teritorijā. Nelielas grupas mitrās mežmalās un meža pļavās, purvainās pļavās, zāļu purvos ezeru ieplakās un grāvjos. Nosusināšanas un pļavu kultivēšanas dēļ izzūdošs augs. Dekoratīvo īpašību dēļ šis augs daudzviet tiek audzēts dārzos kā krāšņumaugs.

Audzēšana 

Vislabākie apstākļi Sibīrijas skalbju augšanai ir vieta ar pilnīgu saules apgaismojumu. Attiecībā uz augsni, tā var būt dažāda, tomēr vēlams lai būtu irdena, caurlaidīga, ielabota augsne. Vēlams lai tā būtu neitrāla vai vāji sārmaina. Laistīšana nav nepieciešama, jo skalbēm patīk sausums (izņemot jaunos stādus augšanas periodā). Zied maijā, jūnijā.

Apdraudētība 

Ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.

Atsauces 

Skalbju dzimta
Lauksaimniecības kultūras
Boinica

Boinica, arī Boiņica, bija apdzīvota vieta Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atradās pagasta austrumu daļā 8 km no pagasta centra Pededzes, 36 km no novada centra Alūksnes un 238 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atradās nomaļus no autoceļa V402, uz dienvidaustrumiem no tās atradās Boinicas purvs..

Atsauces 

Latvijas izzudušie ciemi
Fransisko Mansebo

{{Infobox cyclist
| name          = Fransisko Mansebo
| vārds_orig    = Francisco Mancebo
| piktogramma   = Cycling (road) pictogram.svg
| piktogramma saite = šosejas riteņbraukšana
| piktogramma izm = 26px
| image         = Francisco Mancebo 2016 TOA.jpg 
| caption       = Mansebo 2016. gada Tour of Alberta sacensībās
| fullname      = Fransisko Mansebo Peress
| nickname      =
| birth_date    = 
| birth_place   = 
| height        =
| weight        =
| currentteam   = Canyon Bicycles
| discipline    = šoseja
| role          = braucējs
| ridertype     = kalnu braucējs
| amateuryear 1 =
| amateurteam 1 =
| proyear 1     = 1998–2005
| proteam 1     = 
| proyear 2     = 2006
| proteam 2     = 
| proyear 3     = 2007
| proteam 3     = 
| proyear 4     = 2008
| proteam 4     = Fercase-Rota dos Moveis
| proyear 5     = 2009
| proteam 5     = Rock Racing
| proyear 6     = 2010
| proteam 6     = Heraklion Kastro-Murcia
| proyear 7     = 2011–2012
| proteam 7     = Realcyclist.com Cycling Team
| proyear 8     = 2013
| proteam 8     = 5-hour Energy
| proyear 9     = 2014–2016
| proteam 9     = Skydive Dubai Pro Cycling
| proyear 10    = 2017–
| proteam 10    = Canyon Bicycles
| majorwins     = Lielās tūres
Tour de France
Jaunā braucēja klasifikācija (2000)
Vuelta a España
1 posms (2005)
Daudzdienu sacensības
Vuelta a Burgos (2002)
Viendienas un klasikas
Spānijas čempions grupas braucienā (2004)
| updated = 
}}Fransisko Mansebo Peress' (; dzimis  Madridē) ir Spānijas šosejas riteņbraucējs. Šobrīd pārstāv Canyon Bicycles komandu.
 Karjera 
Savu profesionāļa karjeru viņš uzsāka  komandā.

2000. gada Tour de France Mansebo ieguva maillot blanc kā labākais jaunais braucējs.

Mansebo bija daudzdienu sacensību speciālists ar labām kalnu braucēja prasmēm, kā arī labu sniegumu individuālajos braucienos. 2004. gadā uzvarēja Spānijas čempionātā grupas braucienā, kā arī finišēja sestais 2004. gada Tour de France un ceturtais 2005. gada Tour de France. Mansebo izdevās uzvarēt arī atsevišķā 2005. gada Vuelta a España posmā un finišēt trešajā vietā kopvērtējumā, kas bija izdevies arī iepriekšējā gadā.

2006. gadā pārcēlās uz  komandu.

Mansebo bija viens no apsūdzētajām personām Operación Puerto lietā un tika atsaukts no starta Tour de France sacensību priekšvakarā. Mansebo pats noliedza, ka pēc afēras būtu pārtraucis savu karjeru.

2009. gada sezonā viņš pārstāvēja Rock Racing komandu. 2010. gadā Heraklion Kastro-Murcia un kopā ar Canyon Bicycle's Team 2010. gada Tour of Utah ar mērķi aizstāvēt savu iepriekšējā gada kopvērtējuma uzvaru. 2011. gadā Realcyclist.com Cycling Team, kuras sastāvā ASV vietējo sacensību rangā kļuva par uzvarētāju. 2012. gada sezonā pārstāvēja Competitive Cyclist Racing Team atkārtojot sezonas kopvērtējuma uzvaru. 2013. gadā pievienojās 5-hour Energy komandai.

Kopš 2014. gada sezonas sākuma Mansebo pārstāvējis kontinentālo komandu Skydive Dubai Pro Cycling''.

Atsauces

Ārējās saites 
 

1976. gadā dzimušie
Madrides apgabalā dzimušie
Spānijas riteņbraucēji
Vuelta a España posmu uzvarētāji
Dopinga lietas riteņbraukšanā
Nacionālā galerija

Nacionālā galerija var būt:
 Nacionālā galerija — mākslas muzejs Londonā, Apvienotajā Karalistē;
 Dānijas Nacionālā galerija — mākslas muzejs Kopenhāgenā, Dānijā.
Bārdaskrogs

Bārdaskrogs, izloksnē Bordaskrūgs, ir ciems Alūksnes novada Veclaicenes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3 km no pagasta centra Kornetiem, 26 km no novada centra Alūksnes un 192 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļu A2 un V381 krustojuma.

Atsauces
Galerija Azur

Tirdzniecības centrs "Galerija Azur" bija tirdzniecības centrs, kas atradās Mazā Rencēnu ielā 1. Tas atradās blakus Slāvu tiltam, rotācijas aplim un pie bijušās Kuzņecova porcelāna un fajansa fabrikas. Tirdzniecības centrs "Galerija Azur" pieder Lietuvas uzņēmumam UAB "Šeštoji projekto bendrovė". Agrāk tirdzniecības centrs piederēja uzņēmumam SIA "MD Galerija Azur" līdz 2016. gada 2. septembrim. 

Tirdzniecības centrs "Galerija Azur" bija oriģināls noformējuma un dizaina elementu ziņā - ēkas atklātajā iekšpagalmā aug ozols ar 1,2 metru stumbra diametru, kas kā īpašs akcents tika saglabāts tirdzniecības centra celtniecības laikā. Tirdzniecības centram ir āra autostāvvieta kura ir pieejama 960 automašīnām.

Tagad centra vietā atrodas iepirkšanās centrs "Ozols".

Vēsture 
Tirdzniecības centrs "Galerija Azur" tika atklāts 2006. gada 24. augustā. Pirms tam līdz 1920. gadiem šajā vietā atradās Dreiliņmuiža, vēlāk - dārzniecības, bet no 1976. gada līdz 2004. gadam - "AvtoVAZtehobsluživaņije" un "LatLada" autosalons un tehniskās apkopes centrs. 2012. gada decembrī tirdzniecības centra nosaukums tika mainīts no "Galerija Azur" uz "Atrium Azur.

2016. gada 22. augustā Latvijas Konkurences padome saņēma paziņojumu par to, ka Kesko Oyj vēlas iegūt izšķirošu ietekmi pār Lietuvas uzņēmumu UAB "Šeštoji projekto bendrovė"; savukārt UAB "Šeštoji projekto bendrovė" vēlas iegādāties SIA "MD Galerija Azur", kas tirdzniecības centrā "Atrium Azur" (tagad "Galerija Azur") izīrē telpas. (2. septembrī Konkurences padome atļāva šo darījumu). 27. oktobrī reģistrēta īpašnieku maiņa, Kesko Oyj iegūstot 50 % plus 1 UAB "Šeštoji projekto bendrovė" kapitāla daļu (pārējās daļas pieder Lietuvas uzņēmumiem "Genopas B.V.", "Wabashi B.V." un "Nunica Holdings B.V."); savukārt UAB "Šeštoji projekto bendrovė" ieguva 100 % kapitāldaļu uzņēmumā SIA "MD Galerija Azur". 2. septembrī tirdzniecības centrs "Atrium Azur" nomainīja savu nosaukumu uz savu iepriekšējo nosaukumu - "Galerija Azur".

2018. gadā centrs tika slēgts, lai to pārveidotu par iepirkšanās centru "Ozols", kas atklāts 2019. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Tirdzniecības centra "Galerija Azur" mājaslapa
 Facebook lapa

Tirdzniecības centri Rīgā
Liepurga

Liepurga (arī Liepu tērce) ir maza upīte, Mazās Juglas labā krasta pieteka Ogres novada Suntažu pagasta Juglas ciema rietumu daļā.  Sākas pagasta ziemeļrietumu mežu masīvā, satekot kopā daudziem meliorācijas grāvjiem un apakšzemes hidroloģiskajām nosusināšanas sistēmām. Upīte tek dienvidu, dienvidaustrumu virzienā pa Suntažu pagasta ZR daļu, lejtecē apliecot praktiski norakto Gretes osa paugura karjeru. Ieplūst Mazajā Juglā  ciema teritorijā, pirms Liepu mājām, šķērsojot autoceļu P4 (Rīga — Ērgļi). Liepurgas jeb Liepu tērces garums ir aptuveni 7 kilometri.

Fizioģeogrāfiskais stāvoklis 
Fizioģeogrāfiski Liepurga atrodas Viduslatvijas jeb Madlienas nolaidenuma rietumu malā. Iztekas augstums ir aptuveni 55 m, bet ieteka Mazajā Juglā ir 45 m virs jūras līmeņa. Kopējais kritums 8 km garajā urgas posmā ir 10 metri, jeb vidēji 0,8 m/km.

Galerija

Atsauces
Ilūkstes iela (Rīga)

Ilūkstes iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā, Dārzciema un Pļavnieku apkaimēs, kā arī Vidzemes priekšpilsētā, Purvciema apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Lubānas ielu un beidzas krustojumā ar Dzelzavas ielu. Kopējais ielas garums ir 2612 metri.

Ielas posmā no Akadēmiķa Mstislava Keldiša ielas līdz Dzelzavas ielai kursē sabriedriskais transports — autobuss un mikroautobuss.

Vēsture 
Ilūkstes iela pirmoreiz tika minēta pilsētas ielu sarakstos 1935. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, Ilūkstes pilsētas vārdā.

Vecā (dienvidu) ielas daļa pieder Latgales priekšpilsētai un veido robežu starp Dārzciemu un Pļavniekiem. Jaunā ielas daļa pieder Vidzemes priekšpilsētai (Purvciemam) un no 1980. līdz 1991. gadam bija pārdēvēta par Mihaila Kazakova ielu padomju ģenerāļa[d] vārdā.

Ielu savienojumi 
Ilūkstes iela krustojas ar šādām ielām:
 Lubānas iela
 Kupravas iela
 Sitas iela
 Skudru iela
 Pavasara gatve
 Rēzeknes iela
 Raicenes iela
 Rudens iela
 Plaužu iela
 Preiļu iela
 Akadēmiķa Mstislava Keldiša iela
 Kameņu iela
 Zemes iela
 Strautu iela
 Pildas iela
 Kārsavas iela
 Sesku iela
 Zebiekstes iela
 Augusta Deglava iela
 Detlava Brantkalna iela
 Marsa gatve
 Varavīksnes gatve
 Dzelzavas iela

Attēlu galerija

Skatīt arī 
 Dārzciems
 Pļavnieki
 Purvciems
 Latgales priekšpilsēta
 Vidzemes priekšpilsēta

Atsauces 

Ielas Dārzciemā
Ielas Pļavniekos
Ielas Purvciemā
Latgales priekšpilsēta
Vidzemes priekšpilsēta
Poups

Poups var būt:

 Aleksandrs Poups;
 Niks Poups.

Uzvārdi
Varavīksnes gatve

Varavīksnes gatve ir lokveida iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Purvciemā. Tā sākas krustojumā ar Ilūkstes ielu un beidzas krustojumā ar bezvārda šķērsielu, kura ir arī savienota ar Ilūkstes ielu. Kopējais ielas garums ir 689 metri.

Visā garumā Varavīksnes gatve ir klāta ar asfalta segumu. Apbūvē dominē daudzstāvu ēkas. Sabiedriskais transports pa ielu nekursē.

Vēsture 
Pilsētas ielu sarakstos tā pirmo reizi sastopama 1978. gadā ar savu tagadējo nosaukumu.

Ielu savienojumi 
Varavīksnes gatve krustojas ar šādām ielām:
 Ilūkstes iela
 Zvaigznāja gatve
 Marsa gatve

Skatīt arī 
 Purvciems
 Vidzemes priekšpilsēta

Atsauces 

Ielas Purvciemā
Vidzemes priekšpilsēta
BDO

BDO ir audita, nodokļu, grāmatvedības un finanšu pakalpojumu uzņēmumu tīkls visā pasaulē. 2020. gadā BDO veido 1658 biroji, 167 valstīs un tajā strādā vairāk nekā 91 000 darbinieku. BDO ir piektais lielākais audita pakalpojumu sniedzēju tīkls pasaulē – nākamais pēc t.s. The Big Four (Lielā četrinieka).

Katrs BDO uzņēmums ir neatkarīga juridiska persona. Uzņēmumu tīkls radīts 1963. gadā ar nosaukumu Binder Seidman International (tajā apvienojās uzņēmumi no Kanādas, Vācijas, Nīderlandes, Lielbritānijas un ASV), savukārt 1973. gadā tika izveidots nosaukums BDO, ko veido trīs dibinājušo uzņēmumu nosaukumu pirmie burti - Binder Dijker Otte & Co.

BDO Latvia 
BDO Latvia kopš 2007. gada ir BDO Global vienīgais BDO tīkla oficiālais pārstāvis Latvijā.  

BDO Latvia atbalsta The Red Jackets platformu Latvijas uzņēmēju ražojumu eksporta veicināšanai, kā arī regulāri publicē aktuālo informāciju nodokļu un uzņēmējdarbības jomā. 2016. gadā uzņēmums organizēja forumu Brexit ietekmes analizēšanai. BDO Latvia vadošie partneri ir Jānis Zelmenis un Vita Liberte. BDO pārstāvniecība Latvijā sniedz revīzijas, grāmatvedības ārpakalpojumus, nodokļu, juridiskos un finanšu pakalpojums.

BDO Law 
BDO Law ietilpst BDO International dalībfirmu tīklā. 2007. gadā tika dibināts uzņēmums BDO Zelmenis & Liberte, kas 2013. gada janvārī pievienojās Baltijas advokātu tīklam Varul, bet 2016. gada aprīlī mainīja nosaukumu uz BDO Legal un 2016. gada beigās – uz BDO Law.

BDO Law vadītāji ir Jānis Zelmenis un Vita Liberte, kuri iepriekš strādājuši auditoru kompānijā Deloitte Latvia. Jānis Zelmenis kopš 2006. gada ir arī Latvijas Goda konsuls Maltā,  2015. gadā izdevis grāmatu “Turības svārsts”. Pēc pievienošanās Varul tīklam Zelmenis kļuva par tā vadošo partneri Baltijas valstīs.

Vita Liberte ir pašreizējā BDO Law vadošā partnere, iepriekš strādājusi vairākos Lielā četrinieka birojos ASV un Latvijā. Liberte ir Latvijas Publiskās un privātās partnerības asociācijas dibinātāja.

BDO Law katru gadu izdod grāmatu “Darba likums ar komentāriem”.

Atsauces 

Finanšu pakalpojumu uzņēmumi‏‎
Grāmatvedība
Beļģijas uzņēmumi
Zalkšu iela

Zalkšu iela var būt:
 Zalkšu iela — iela Jūrmalā;
 Zalkšu iela — iela Ogrē;
 Zalkšu iela — iela Rīgā.
Apes iela

Apes iela var būt:
 Apes iela — iela Alūksnē;
 Apes iela — iela Jūrmalā;
 Apes iela — iela Rīgā;
 Apes iela — iela Rūjienā.
Caunes iela (Rīga)

Caunes iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Teikā. Tā sākas pie krustojuma ar Džutas ielu un beidzas krustojumā ar Dzērbenes ielu. Ielas garums ir 531 metri.

Ielu savienojumi 
Caunes iela krustojas ar:
 Džutas ielu
 Vāveres ielu
 Mazo Caunes ielu
 Mazo Ropažu ielu
 Dzērbenes ielu

Skatīt arī 
 Teika
 Vidzemes priekšpilsēta

Atsauces 

Ielas Teikā
Vidzemes priekšpilsēta
Skaņu iela (Rīga)

Skaņu iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētas Dārzciema apkaimē. Tā sākas pie krustojuma ar Sesku ielu un beidzas krustojumā ar Rumbulas ielu. Ielas garums ir 250 metri. Ielā ir privātmāju apbūve, tā atrodas dzīvojamā zonā. Lielākoties klāta ar grants segumu.

Ielu savienojumi 
Skaņu iela krustojas ar:
 Sesku ielu,
 Rumbulas ielu.

Skatīt arī 
 Dārzciems
 Latgales priekšpilsēta

Atsauces 

Ielas Dārzciemā
Latgales priekšpilsēta
Rulles

Rules, arī Rules, ir ciems Alūksnes novada Veclaicenes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 9 km no pagasta centra Kornetiem, 23 km no novada centra Alūksnes un 197 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V382. Uz ziemeļiem no apdzīvotās vietas atrodas nelielais Ruļu ezers un 223,6 augstais Grantskalns.

Atsauces
Vēzes

Vēzes, izloksnē Viezes, ir ciems Alūksnes novada Veclaicenes pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 9 km no pagasta centra Kornetiem, 20 km no novada centra Alūksnes un 198 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa V386, starp Vēžu strautu un Zvirgzdupīti.

Atsauces