joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Znotiņi (Sutru pagasts)

Znotiņi (arī Znūteņi, Znūteņmuiža; ) ir ciems Līvānu novada Sutru pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidaustrumos Feimankas kreisajā krastā  no pagasta centra Sutriem,  no novada centra Līvāniem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Znotiņu muižas (Znutyń) muižas centra. Znotiņu katoļu baznīca ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.

Atsauces
Daugulis

Daugulis var būt:
 daugulis — glaciostruktūras paugurs,
 Arvīds Daugulis — latviešu pianists,
 Augusts Daugulis — latviešu grafiķis,
 Kaspars Daugulis — latviešu dzejnieks.
Sutri

Sutri ir ciems Līvānu novada Sutru pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pagasta vidusdaļā Sanaudes labajā krastā pie autoceļa P63  no novada centra Līvāniem un  no Rīgas. Dažkārt dalās Vecsutros (upes krastā) un Jaunsutros (pie autoceļa).

Apdzīvoto vietu, iespējams, dibinājuši Napoleona armijas itāliešu karagūstekņi. Sutros atrodas pagasta pārvalde (pagasta centrs kopš 1991. gada), pamatskola, kultūras nams, bibliotēka, pasts, veikals.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Pagrīdes impērija

"Pagrīdes impērija" () ir ASV maksas kabeļtelevīzijas HBO veidots seriāls, kura darbība notiek Atlantiksitijā sausā likuma laikā. Galvenā personāža, pilsētas kasiera Enoha Tomsona, lomas atveidotājs ir Stīvs Bušemi. Seriāla sižetu Terenss Vinters, kurš par darbu ar seriālu "Soprano ģimene" ieguvis Emmy balvu, pielāgojis no grāmatas Boardwalk Empire: The Birth, High Times, and Corruption of Atlantic City par vēsturisko noziedzīgas organizācijas izveidotāju Enohu Džonsonu, ko sarakstījis Nelsons Džonsons.

Pilota sērija, kuras režisors bija Mārtins Skorsēze, izmaksāja 18 miljonus ASV dolāru. 2009. gada 1. septembrī HBO iegādājās tiesības uz papildus 11 sērijām. Seriāla pirmizrāde bija 2010. gada 19. septembrī un noslēdzās pēc piecām sezonām 2014. gada 26. oktobrī.

Atsauces

Ārējās saites 

ASV televīzijas seriāli
Zelta globusa balvas ieguvēji (televīzijas seriāli — drāmas)
Olli Jokinens

Olli Jokinens (; dzimis ) ir bijušais somu hokejists, centra uzbrucējs, ilggadējs Somijas izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 1231 spēles Nacionālajā hokeja līgā, tajās atzīmējoties ar 750 punktiem. Somijas izlases rindās izcīnījis trīs olimpisko spēļu, kā arī sešas Pasaules čempionātu medaļas.

Pašlaik (2022) ir SM līgas kluba Mikeli "Jukurit" galvenais treneris.

Spēlētāja karjera 
Spēlētāja karjeru sācis 1996. gadā Somijā KalPa sastāvā, vēlāk spēlējis arī HIFK sastāvā. 1997. gada NHL draftā viņu Losandželosas "Kings" izraudzījās ar augsto 3. kārtas numuru. Debijas sezonā NHL aizvadīja astoņas spēles (lielāko daļu 1997.—1998. gada sezonas aizvadīja HIFK). 2004.—2005. gada NHL lokauta laikā pārstāvēja Šveices līgas klubu Klotenes "Flyers", Zviedrijas Elitsērijas klubu Södertälje SK un Somijas Helsinku HIFK. NHL karjeras laikā spēlējis Ņujorkas "Islanders", Floridas "Panthers", Fīniksas "Coyotes", Ņujorkas "Rangers", Kalgari "Flames" un Vinipegas "Jets" sastāvos.

2014. gada vasarā noslēdza viena gada līgumu ar Našvilas "Predators". "Predators" rindās hokejists spēlēja līdz 2015. gada februārim, kad tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs". Nepilnu mēnesi vēlāk Jokinens tika aizmainīts uz Sentluisas "Blues", kuras rindās noslēdza sezonu. 2017. gada marta sākumā paziņoja par karjeras beigšanu.

Somijas hokeja izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļu  un bronzas medaļu , kā arī . Tāpat izcīnījis trīs sudraba (1998, 1999, 2014) un trīs bronzas medaļas (2000, 2006, 2008) Pasaules čempionātos.

Ārējās saites 

1978. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Losandželosas "Kings" spēlētāji
Ņujorkas "Islanders" spēlētāji
Floridas "Panthers" spēlētāji
Arizonas "Coyotes" spēlētāji
Ņujorkas "Rangers" spēlētāji
Kalgari "Flames" spēlētāji
Vinipegas "Jets" spēlētāji
Našvilas "Predators" spēlētāji
Toronto "Maple Leafs" spēlētāji
Sentluisas "Blues" spēlētāji
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Ziemeļsavo dzimušie
Funšāla

Funšāla (, ) ir pilsēta Portugālē, Madeiras autonomā reģiona administratīvais centrs. 2011. gadā pilsētā dzīvoja gandrīz 112 tūkstoši cilvēki, un pēc šī rādītāja tā ir 11. lielākā pilsēta Portugālē. Nozīmīgākās rūpniecības nozares: vīna ražošana, cukura rūpniecība un kuģubūve. Nozīmīga nozare ir arī tūrisms. Pilsētā atrodas starptautiskā lidosta.

Funšālā ir dzimis viens no savas paaudzes labākajiem futbolistiem — Krištianu Ronaldu.

Atsauces 

Portugāles pilsētas
Zosna

Zosna () ir ciems Rēzeknes novada, Lūznavas pagastā. Izvietojies pagasta austrumos starp Rāznas un Zosnas ezeriem no pagasta centra Lūznavas,  no novada domes Rēzeknē un no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Zosnas muižas centru. Līdz 1971.gadam bija Zosnas ciema padomes centrs. Zosnā atrodas katoļu baznīca un viesu nams.

Ciema teritorijā atrodas divi valsts nozīmes un četri vietējās nozīmes arhitektūras pieminekļi.

Valsts nozīmes kultūras pieminekļi ir Zosnas muižas apbūve, Kungu māja, bet Muižas parks, Pārvaldnieka māja, kā arī Zosnas katoļu baznīca, Baznīcas zvanu tornis un vārti ir vietējās nozīmes arhitektūras pieminekļi.

Iedzīvotāju skaits

Atsauces
Šarlotes tīkls (1973. gada filma)

"Šarlotes tīkls" () ir 1973. gada amerikāņu animācijas filma, ko producēja Hanna-Barbera Productions un Sagittarius Productions. Filma ir balstīta uz E. B. Vaita 1952. gadā izdoto bērnu grāmatu ar tādu pašu nosaukumu. Tāpat kā grāmatā, arī filmā stāsts ir par Vilmūru, sivēnu, kuru no nokaušanas paglābj inteliģents zirneklis Šarlote. Kinoteātros filmas pirmizrāde notika . Filma saņēma galvenokārt pozitīvus kritiķu vērtējumus, tāpat guva komerciālus panākumus. 2003. gadā uzreiz video formātā tika izdots "Šarlotes tīklam" turpinājums "Sivēntiņa lieliskais piedzīvojums" (Charlotte's Web 2: Wilbur's Great Adventure).

Ārējās saites 

1973. gada animācijas filmas
ASV animācijas filmas
Paramount Pictures filmas
Anrī de Tulūzs-Lotreks

Anrī Marī Raimons de Tulūzs-Lotreks-Monfā (; dzimis , miris ) bija franču gleznotājs, estampētājs, zīmētājs un ilustrators. Kopā ar Polu Gogēnu, Vinsentu van Gogu un Polu Sezanu tiek uzskatīts par vienu no izcilākajiem postimpresionisma gleznotājiem. 2005. gadā Christie's izsoļu namā glezna La blanchisseuse, kurā attēlota jauna veļas mazgātāja, tika pārdota par 22,4 miljoniem ASV dolāru, kas ir augstākā cena par viņa darbiem. Mazāk nekā 20 gadu ilgās mākslinieka karjeras laikā viņš radīja 737 gleznas, 275 akvareļdarbus, 363 izdrukas un plakātus, 5084 zīmējumus.

A. de Tulūzs-Lotreks mira no alkoholisma un sifilisa radītajām komplikācijām.

Galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 Modernās mākslas muzejs 
 
 Tulūzs-Lotreks artcyclopedia 

1864. gadā dzimušie
1901. gadā mirušie
Tarnā dzimušie        
Francijas gleznotāji
Postimpresionisma gleznotāji
1197. gads

1197. gads () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.

Notikumi

Nezināms datums 
 Kalojans kļuva par Bulgārijas caru.
 Dženovieši iekaroja Kerkīras salu.
 Amalriks II kļuva par Jeruzalemes karali.
 Dāņi iebruka Igaunijā.

Dzimuši 
 22. oktobris — Dzjuntoku, Japānas imperators (miris 1242. gadā)

Miruši 
 28. septembris — Heinrihs VI Hohenštaufens, Svētās Romas imperators (dzimis 1165. gadā)
Ešlijs Kols

Ešlijs Kols (; dzimis ) ir bijušais angļu futbolists, spēlēja kreisās malas aizsarga pozīcijā, Anglijas futbola izlases dalībnieks.

Karjera 
Karjeru sācis Arsenal 1999. gadā. Tā sastāvā aizvadīja 228 spēles, kurās guva astoņus vārtus, izcīnīja divus Premjerlīgas čempiontitulus, trīs FA kausus, kā arī sasniedza 2005.—2006. gada Čempionu līgas sezonas finālu. 2006. gada augustā par 5 miljonu mārciņu lielu transfēra summu pārgāja uz Chelsea. Tā sastāvā 2008. gadā vēlreiz sasniedza Čempionu līgas finālu, izcīnīja vēl trīs FA kausus un Premjerlīgas čempiontitulu 2010. gadā. 2010. gada maijā E. Kols kļuva par pirmo futbolistu, kas izcīnījis sešus FA kausus.

Kopš 2001. gada pārstāv Anglijas izlasi. Izlasi pārstāvējis trijos Pasaules kausa finālturnīros (2002, 2006, 2010) un 2004. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Arsenal

 Anglijas Premjerlīga: 2001–02, 2003–04
 FA kauss: 2001–02, 2002–03, 2004–05
 FA Community Shield: 2002, 2004

Chelsea

 Anglijas Premjerlīga: 2009–10
 FA kauss: 2006–07, 2008–09, 2009–10, 2011–12
 Anglijas Līgas kauss: 2006–07
 FA Community Shield: 2009
 UEFA Čempionu līga: 2011–12
 UEFA Eiropas līga: 2012–13

Individuālie sasniegumi

 Anglijas gada labākais futbolists: 2010

Atsauces

Ārējās saites 

 Chelsea profils 
 FA profils 
 ESPN Soccernet profils 
 Premjerlīgas profils  
 BBC Sport profils  

1980. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Arsenal FC spēlētāji
Crystal Palace F.C. spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
AS Roma spēlētāji
Derby County F.C. spēlētāji
1189. gads

1189. gads () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

Notikumi 
 6. jūlijs — Ričards I Plantagenets jeb Ričards Lauvassirds kļuva par Anglijas karali.
 3. septembris — Ričards I Plantagenets tika kronēts par Anglijas karali.

Nezināms datums 
 Sākās Trešais Krusta karš.

Dzimuši 
 datums nezināms
 Jurijs II Vsevolodovičs, Vladimiras lielkņazs (miris 1238. gadā)

Miruši 
 28. jūnijs — Anglijas Matilde (Mathilde von England), Saksijas hercogiene (dzimusi 1156. gadā)
 6. jūlijs — Henrijs II Plantagenets (Henry II Plantagenet), Anglijas karalis (dzimis 1133. gadā)
 11. novembris — Vilhelms II Labais, Sicīlijas karalis (dzimis 1155. gadā)
1187. gads

1187. gads () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.

Notikumi 
 20. septembris-2. oktobris — Jeruzalemes aplenkums, pēc kura Saladīns iekaroja Jeruzalemes karalisti.
 25. oktobris — Gregors VIII kļuva par Romas pāvestu, kas šajā amatā bija nepilnus divus mēnešus.
 19. decembris — Klements III kļuva par Romas pāvestu.

Nezināms datums 
 Japānā sāka izplatīties dzenbudisms.

Dzimuši 
 5. septembris — Luijs VIII Kapetings, Francijas karalis (miris 1226. gadā)
 datums nezināms
 Vladimirs IV Rurikovičs, Kijevas lielkņazs (miris 1239. gadā)
 iespējams
 Mazovijas Konrāds, Krakovas lielkņazs (miris 1247. gadā)

Miruši 
 19. oktobris — Urbāns III, Romas pāvests
 17. decembris — Gregors VIII, Romas pāvests (dzimis ap 1100. gadu)
Hormuzs

Hormuzs (, Maḍīq Hurmuz; , Tange-ye Hormoz) ir šaurs un stratēģiski svarīgs jūras šaurums, kas savieno Persijas līci ar Omānas līci (Arābijas jūru). Ziemeļos no šauruma ir Irāna, bet dienvidos — Omānas muhafaza Musendema.

Jūras šaurums šaurākajā vietā ir aptuveni 39 km plats. Caur šaurumu tiek transportēti aptuveni 20% no visas pasaules naftas un 35% no naftas, kas tiek transportēta tikai pa jūru.

 Hormuza šaurumā ar raķetēm tika notriekta Airbus A300B2-203 pasažieru lidmašīna. Kopējais upuru skaits bija 290 pasažieri un apkalpe.  amerikāņu atomzemūdene USS Newport News saskrējās ar japāņu tankeri M/V Mogamigawa. Sadursme beidzās bez upuriem un ekoloģiskas katastrofas.

Ārējās saites 

Indijas okeāns
Jūras šaurumi
Irānas ģeogrāfija
Apvienoto Arābu Emirātu ģeogrāfija
Omānas ģeogrāfija
Dzjiliņa

Dzjiliņas province (, ) ir viena no Ķīnas 22 provincēm.

Province atrodas valsts ziemeļaustrumos. Platības ziņā šī ir 13. lielākā province Ķīnā, taču atrodas tikai 21. vietā pēc iedzīvotāju skaita (2010. gadā Dzjiliņas provincē dzīvoja 27,46 miljoni cilvēku); 90,85% iedzīvotāju ir haņi. Provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Čančuņa. Tā austrumos robežojas ar Ziemeļkoreju un Krieviju, ziemeļos — Heilundzjanu, dienvidos — Liaoninu un rietumos — Iekšējo Mongoliju.

Ārējās saites 

 

Ķīnas provinces
Kanēlis

Kanēlis (no , kas savukārt nāk no  — 'caurulīte, niedrīte') ir no žāvētām kanēļkoku (Cinnamomum) zaru mizām iegūta garšviela. Pazīstamākās ir divas kanēļkoku sugas — Ķīnas jeb aromātiskais kanēļkoks (Cinnamomum aromaticum) un Ceilonas kanēļkoks (Cinnamomum zeylandicum). Kanēļa sastāvā ir 1—5% ēterisko eļļu, kā arī mannīts, kālija oksalāts un citi savienojumi.

Ieguve 

Tā kā kanēļkoku dabiskais izplatības areāls ir Dienvidaustrumāzija, lielākās kanēļa ražotājvalstis arī ir no šī reģiona. 2010. gadā pirmajā vietā bija Ķīna (tika iegūtas 62 700 tonnas kanēļa), otrajā vietā — Indonēzija (60 000 tonnas), bet trešajā vietā — Šrilanka (15 790 tonnas).

Mandeļu vai riekstu čaulu pulveri piesātinot ar sintētiskajām aromātiskajām vielām, iegūst mākslīgo kanēli.

Izmantojums 

Kanēlis ir ļoti aromātisks un tam ir asa, rūgti saldena garša. To diezgan plaši izmanto kulinārijā, pievienojot dažādiem saldajiem ēdieniem, karstvīnam un punšam, kā arī kafijas aromatizēšanai un sāļajiem ēdieniem — gaļas, zivju ēdieniem, medījumiem, marinādēm un citur. Kanēli izmanto arī tautas medicīnā gremošanas un ēstgribas veicināšanai, kā pretklepus līdzekli un pret nervu slimībām.

Atsauces 

Garšvielas
Ārstniecības augi
Lakšadvīpa

Lakšadvīpa (, Lakṣadvīp; , Lakshadīb) ir Indijas savienības teritorija (administratīvā vienība) Indijas okeānā. To veido Lakšadvīpu salu arhipelāgs no 200 līdz 440 km uz dienvidrietumiem no Indijas subkontinenta. Salu kopējā platība ir 32 km², bet kopā ar lagūnām platība sasniedz 4200 km², savukārt ar teritoriālajiem ūdeņiem —  km². Lakšadvīpas administratīvais centrs ir Kavarati, lai gan Amini dzīvo vairāk cilvēku.

Ārējās saites 

Indijas administratīvais iedalījums
Šķīvis

Šķīvis  (no viduslejasvācu: schive, afrikandu: schīf vai vidusholandiešu: schijf — 'apaļa plāksne; plāns apaļš priekšmets, šķīvis') ir trauku veids, kas paredzēts ēdiena pasniegšanai uz galda. Tiem parasti ir apaļa vai ieapaļa forma un lēzenas malas. Šķīvjus izgatavo no keramikas, porcelāna, plastmasas, papīra, stikla un citiem materiāliem. Šķīvjiem var būt arī ceremoniālas vai dekoratīvas funkcijas.

Porcelāna šķīvjus izgudrojuši ķīnieši 600 g. p. m. ē. Bet tos citur pasaulē neizmantoja līdz 1708. gadam, kad vācu podnieks atklāja kā tiek ražots porcelāns. Šajā laikā sāka parādīties daudz porcelāna ražotāji Anglijā, Vācijā un citur Eiropā.

Atsauces 

Virtuves piederumi
Gļebs Vseslavičs

Gļebs Vseslavičs jeb Gļibs Vseslavičs (, dzimis ap 1060., miris ) bija viens no Polockas kņaza Vseslava Bračislaviča dēliem no Polockas Rurikoviču dinastijas. Minskas kņazs (1101—1119). Kopā ar saviem brāļiem piedalījās karagājienā uz Daugavas lejteci pret zemgaļiem 1106. gadā, kur tika sakauts.

Dzīvesstāsts 
Dzimis Polockas kņaza Vseslava Bračislaviča Brīnumdara (ap 1029.-1101.) ģimenē ap 1060. gadu kā viens no 6 vai 7 dēliem. 1101. gadā pēc Vseslava Bračislaviča nāves Polockas kņaziste tika sadalīta starp viņa dēliem. Gļebs Vseslavičs kļuva par Minskas kņazu, un 1104. gadā karoja pret savu vecāko brāli Polockas kņazu Dāvidu. 
1106. gadā viņš kopā ar saviem brāļiem devās karagājienā pret zemgaļiem un cieta sakāvi. 1114. gadā viņam izdevās uzvarēt savu jaunāko brāli kņazu Romānu un īslaicīgi kļūt arī par Izjaslavas kņazu. 1116. gadā Kijevas lielkņaza Vladimira Monomaha sūtītais karaspēks pakļāva Izjaslavu, bet Gļebs paturēja Minsku. 1119. gadā Gļebs vēlējās atgūt zaudēto, bet cieta sakāvi, tika sagūstīts un aizvests uz Kijevu. Minskas kņazisti pievienoja Kijevas lielkņaza valdījumiem.

Miris 1119. gadā Kijevā. Viņa dēlam Rostislavam Gļebovičam izdevās atgūt Minskas kņaza titulu tikai 1146. gadā.

Brāļi 
 Dāvids Vseslavičs (Давыд Усяслававіч) - Vitebskas kņazs.
 Boriss Vseslavičs (Барыс Усяславіч, Борис Всеславич Друцкий) - Druckas kņazs.
 Rogvolods Vseslavičs (Рагвалод-Барыс Усяславіч, Рогволод Всеславич Полоцкий) - Polockas kņazs? (1101-1128) (daļa vēsturnieku uzskata, ka Boriss ir Rogvoloda kristīgais vārds un viņu sauc par Rogvolodu-Borisu).
 Romāns Vseslavičs (Раман Усяславіч, Роман Всеславич Полоцкий - mantojamā zeme nav skaidra (Izjaslavļa, Drucka?), no kuras viņu padzinuši.
 Svjatoslavs Vseslavičs (Святаслаў Усяславіч, Святослав Всеславич Витебский) - Vitebskas kņazs.
 Rostislavs Vseslavičs (Расціслаў Усяславіч, Ростислав Всеславич Полоцкий) - mantojamā zeme nav skaidra, miris trimdā Bizantijā. Viņa dēli esot kļuvuši par lietuviešu dižkunigaišu dinastijas ciltstēviem.

Polockas valdnieku ciltskoks

Skatīt arī 
 Polockas kņazi
 Polockas Rurikoviči

Piezīmes un atsauces

Literatūra 
 Baumgarten N. Genealogies et mariages occidentaux des Rurikides Russes du X-е au ХIII-е siecle /Orientalia Christiana. -Roma.-1927. -N35.-95p. (franciski)
 ПСРЛ, т. 2. Ипатьевская летопись. Фототип. изд. 1908 г. М., 1962. XVI 938 стб. 87 с IVc. (senkrievu)
 Алексеев Л. В. Полоцкая земля // Древнерусские княжества Х-XIII вв. -М., −1975. -С.202-239 (krieviski)
 Данилович В. Е. Очерк истории Полоцкой земли до конца XIV столетия. -К., 1896. −731 с. (krieviski)
 Войтович Леонтій. Князівські династії Східної Європи (кінець IX — початок XVI ст.): склад, суспільна і політична роль. Історико-генеалогічне дослідження.. — Львів: Інститут українознавства ім. І.Крип’якевича, 2000. — 649 с. —  (ukrainiski)

Rurika dinastija
Baltkrievijas vēsture
1060. gadā dzimušie
1119. gadā mirušie
Versaļas pils

Versaļas pils () ir Francijas karaļu pils Versaļā, Ildefransas reģionā, aptuveni 20 km no Parīzes centra. Versaļas galms bija Francijas politiskā spēka centrs laikā no 1682. gada, kad karalis Luijs XIV pārcēlās uz šejieni no Parīzes, līdz 1789. gada oktobrim, kad karaliskā ģimene bija spiesta atgriezties galvaspilsētā pēc Franču revolūcijas sākuma.

Pēc Prūsijas uzvaras Franču-prūšu karā 1871. gada 18. janvārī Prūsijas karali Vilhelmu I Versaļas pilī pasludināja par Vācijas ķeizaru.
Pēc Pirmā Pasaules kara beigām no  līdz  Versaļas pilī notika Parīzes miera konference ar mērķi noslēgt miera līgumus starp Sabiedrotajiem un sakautajām Centrālajām lielvalstīm. 1919. gada 28. jūlijā Versaļas pilī parakstītais miera līgums saturēja arī Baltijas valstu neatkarību netieši garantējošus nosacījumus, un Latvijas Pagaidu valdība uzskatīja, ka visas 32 valstis, kas parakstījušas Versaļas līgumu, ir de facto atzinušas neatkarīgas Latvijas valsts pastāvēšanu.

Pils raksturojums 
Versaļas pils tiek uzskatīta par absolūtās monarhijas sistēmas simbolu. Tajā ir apmēram 2300 istabas, 2153 logi. Kopējā celtnes platība ir  m2. 1979. gadā Versaļas pils komplekss tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Versaļas pils arhitektūras iespaidā 18. gadsimtā vairākiem Eiropas valstu monarhiem uzcēla līdzīgas pilis, piemēram, Svētās Romas impērijas ķeizara Šēnbrunnas pili, Krievijas impērijas ķeizara Pēterburgas un tās apkārtnes pilis, Prūsijas karaļa Sansusī pili, Kurzemes hercoga Jelgavas un Rundāles pilis.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Britannica

Muzeji Francijā
Francijas vēsture
Baroka arhitektūra
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Francijā
Pilis Francijā
Celtnes un būves Francijā
Alhambra

Alhambra (, Al-Ḥamrā'  — ‘sarkanais cietoksnis’, , , ) ir pils un cietokšņa komplekss Granadā, Andalūzijā, Spānijā. Mūsdienās Alambra ir viena no iecienītākajiem tūristu apskates vietām Spānijā. 1984. gadā tā tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. 2007. gada 31. decembrī nacionālais parks atzīts par vienu no Divpadsmit Spānijas dārgumiem.

Vēsture 
Ahlambra lielākoties tika celta laika posmā no 1238. līdz 1358. gadam, lai gan jau no 889. gada tur atradās neliels cietoksnis. Alhambru uzcēla Granadas mauru valdnieki. Pili izmantoja arī pedējais musulmaņu Granadas emīrs Muhameds XII (spāniski zināms kā Boabdils). Ar to saistītā leģenda vēsta, ka Boabdils, nododot Granadas Emirātu spāņiem un dodoties prom, apstājās tālākājā vietā, no kuras vēl varēja saskatīt Alhambras pili, lai pēdējo reizi aplūkotu savu valsti. Kalnu pāreja, kur tas notika, šodien saucas Suspiro del Moro, kas tulkojumā nozīmē "Maura nopūta". Pēc mauru padzīšanas 1492. gadā Alhambra tika izlaupīta un daļēji nopostīta. 16. gadsimtā Spānijas karalis Kārlis V (Spānijā zināms kā Karloss I) daļu no pils pārbūvēja renesanses stilā. 1812. gadā pili daļēji nopostīja franči, kas Napoleona Bonaparta vadībā karoja ar spāņiem. 1821. gadā Alhambra cieta arī zemestrīcē. Pils atjaunošanas darbi sākās 1828. gadā un turpinājās līdz pat 20. gadsimtam.

Atsauces

Ārējās saites 
 

 Alhambra in turgranada.es Granadas provinces oficiālā tūrisma mājaslapa

Pilis Spānijā
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Spānijā
Divpadsmit Spānijas dārgumi
Islāma arhitektūra
Algonkini

Algonkini ir Kanādas pirmiedzīvotāji, kuru dzimtā valoda ir algonkinu. Tā pieder algonkinu valodu saimei un ir dialektāli atšķirīga no odžibvu valodas. Kulturāli un lingvistiski tuvi radniecīgi otavu ciltij un odžibviem, algonkini līdz ar tiem ir apvienoti plašākā anišinabe grupā. Algonkinu pašnosaukums omàmiwinini (daudzskaitlī: omàmiwininiwak), taču daudz biežāk tiek izmantots apzīmējums "anišinabi" (Anishinaabe).

Vārds "algonkini" atvasināts no malesītu cilts vārda elakómvik : "viņi ir mūsu radinieki/sabiedrotie". Kopīgais apzīmējums algonkinu valodās runājošajām, kulturāli neviendabīgajām indiāņu ciltīm, kuras dzīvoja no Virdžīnijas līdz Klinšu kalniem un ziemeļos līdz Hudzona līcim, ir cēlies no šīs cilts nosaukuma.

Lielākā daļa algonkinu dzīvo Kvebekā. Deviņi atzari šajā provincē un viens Ontārio veido cilti.

Valoda 
2006. gadā 2680 algonkinu runāja algonkinu valodā, no kuriem mazāk kā 10% tā bija vienīgā saziņas valoda. Algonkinu valoda, kuru parasti dēvē par anicinàpemowin vai omàmiwininìmowin, ir viens no vairākiem atšķirīgiem anišinabes valodas dialektiem. Gados jaunākajiem runātājiem ir daudz aizguvumu no krī valodas.

Kultūra 
Tradicionālais algonkinu mājoklis bija no bērza tāss un koka karkasa veidoti vigvami. 
Algonkinu sākotnējā reliģija bija midevivinisms (patiesā taka). Viņi ticēja ka dabā pastāv liels skaits garu (manitū). 17. un 18. gadsimtā franču misionāri lielu daļu algonkinu pievērsa katolicismam. Mūsdienās daudzi šīs cilts indiāņi praktizē tradicionālo "midevivinismu", dažkārt midevivinisma un kristietības savienojumu.

Atsauces 

Ziemeļamerikas indiāņi
Horācijs Nelsons

Horācijs Nelsons (; dzimis , miris ) bija angļu admirālis.

Pazīstams ar savu dienestu Karaliskajos Jūras spēkos un darbību Napoleona karos. Karaliskajai kara flotei H. Nelsons pievienojās 12 gadu vecumā onkuļa Horesa Saklinga ietekmē. Viņš bija pazīstams ar savu iedvesmojošo vadību un lielisku izpratni par stratēģiju un netradicionālu taktiku, kā rezultātā tika gūta uzvara vairākās izšķirošās jūras kaujās. H. Nelsons vairākkārt kauju laikā tika ievainots. Starp viņa vairākām kaujām, pazīstamākā un ievērojamākā bija Trafalgaras kauja 1805. gadā, kuras laikā viņu franču snaiperis nāvējoši sašāva. Viņa ķermenis tika atgriezts Anglijā, kur arī tika apglabāts. Horācija Nelsona uzvaras Franču revolūcijas un Napoleona karu laikā padara viņu par Eiropas vēsturē slavenāko jūras karavadoni. Būdams spožs taktiķis un drosmīgs komandieris, viņš pilnveidoja britu flotes uzbrukuma taktiku. 

Nelsons karjeras sākumā nokļuva RietumIndijā, vēlāk pie Amerikas piekrastes Neatkarības kara laikā, kā arī tikai desmit grādu attālumā no Ziemeļpola. Komandējot fregati kaujā pie Sv. Vinsenta raga 1797. gadā, viņš nepakļāvās pavēlēm un sagrāba spāņu karakuģus "San Josef" un "San Nicolas". Vēlāk tajā pašā gadā viņu gandrīz nogalināja tuvcīņā pie Kadisas, bet jūras desanta operācijā pie Tenerifes viņš zaudēja labo roku. Pēc izveseļošanās 1798. gadā Nelsons sekoja Napoleona flotei uz Abukiras līci netālu no Aleksandrijas. Iemanevrējot pusi savu spēku starp krastu un pretinieku un tādējādi ielencot franču floti, viņš ar pilnīgu uzvaru izgaisināja Napoleona sapni par impēriju austrumos. 1801. gadā pie Kopenhāgenas Nelsons atkal nepakļāvās pavēlēm un vadīja dāņu flotes sakaušanu.

Nelsons bija kļuvis par nacionālo varoni un nonāca ļaužu runās par mīlas dēku ar Emmu Hamiltoni, britu vēstnieka Neapolē Viljama Hamiltona sievu. 

1803. gadā Nelsons uz kuģa "Viktorija" klāja pēdējo reizi devās jūrā. Kad franči izlauzās no viņa blokādes pie Tulonas, Nelsons dzinās tiem pakaļ uz Rietumindiju un atpakaļ, līdz flotes sastapās pie Trafalgaras raga. "Viktorijai"tuvojoties franču ierindai, Nelsons atteicās noņemt no sava mundiera ranga zīmes un apbalvojumus, tā kļūdams par snaiperu mērķi. Viņš mira pēc musketes šāviena no tuvas distances īsi pirms britu flotes pilnīga triumfa. H. Nelsona nāve Trafalgarā nostiprināja viņa vietu britu varonīgāko personību vidū. Viņa piemiņai ir izveidoti daudzi pieminekļi.

Ārējās saites 

 Admirālis Nelsons

1758. gadā dzimušie
1805. gadā mirušie
Norfolkā dzimušie
Anglijas jūrnieki
Anglijas militārpersonas
Karavadoņi
Bee Movie Game

Bee Movie Game ir darbības spēle balstīta uz DreamWorks filmu "Par bitēm" ,ko izstrādājis Beenox un izdevis Activision, PlayStation 2, Nintendo DS, Wii, Xbox 360 konsolēm, kā arī PC. Spēlētājam ir jāiejūtas filmas galvenā varoņa Berija lomā, lai izglābtu citas bites. Spēle izdota 2007. gada oktobrī.

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

PlayStation 2 spēles
Nintendo DS spēles
Wii spēles
Xbox 360 spēles
PC spēles
2007. gada datorspēles
Romāns Vseslavičs

Romāns Vseslavičs (Раман Всесла́вич, dzimis ap 1060., miris 1114./1116. gadā) bija viens no Polockas kņaza Vseslava Bračislaviča dēliem no Polockas Rurikoviču dinastijas. Iespējams, ka bija Izjaslavas kņazs (1101—1114) un kopā ar saviem brāļiem piedalījās karagājienā uz Daugavas lejteci pret zemgaļiem 1106. gadā, kur tika sakauts.

Dzīvesstāsts 
Dzimis Polockas kņaza Vseslava Bračislaviča Brīnumdara (ap 1029.-1101.) ģimenē ap 1060. gadu kā viens no 6 vai 7 dēliem. 1101. gadā pēc Vseslava Bračislaviča nāves Polockas kņaziste tika sadalīta starp viņa dēliem. Viņa mantojums nav precīzi zināms, tomēr daļa vēsturnieku uzskata, ka Romāns Vseslavičs kļuva par Izjaslavas kņazu. 1114. gadā karoja pret savu brāli Minskas kņazu Gļebu, kas viņu padzina no Izjaslavas.

Pēc dažādu hroniku zinām miris trimdā 1114. gadā Rjazaņā vai 1116. gadā Muromā.
  
1116. gadā Kijevas lielkņaza Vladimira Monomaha sūtītais karaspēks pakļāva Izjaslavu, bet Gļebs paturēja Minsku. 1119. gadā Gļebs vēlējās atgūt zaudēto, bet cieta sakāvi, tika sagūstīts un aizvests uz Kijevu.

Brāļi 
 Rogvolods Vseslavičs (Рагвалод-Барыс Усяславіч, Рогволод Всеславич Полоцкий) - Polockas kņazs? (1101-1128) (daļa vēsturnieku uzskata, ka Boriss ir Rogvoloda kristīgais vārds un viņu sauc par Rogvolodu-Borisu).
 Boriss Vseslavičs (Барыс Усяславіч, Борис Всеславич Друцкий) - Druckas kņazs.
 Dāvids Vseslavičs (Давыд Усяслававіч) - Izjaslavas kņazs, Polockas kņazs.
 Gļebs Vseslavičs (Глі́б Всесла́вич) - Minskas kņazs. 
 Svjatoslavs Vseslavičs (Святаслаў Усяславіч, Святослав Всеславич Витебский) - Vitebskas kņazs.
 Rostislavs Vseslavičs (Расціслаў Усяславіч, Ростислав Всеславич Полоцкий) - mantojamā zeme nav skaidra, miris trimdā Bizantijā. Viņa dēli esot kļuvuši par lietuviešu dižkunigaišu dinastijas ciltstēviem.

Polockas valdnieku ciltskoks

Skatīt arī 
 Polockas kņazi
 Polockas Rurikoviči

Piezīmes un atsauces

Literatūra 
 Baumgarten N. Généalogies et mariages occidentaux des Rurikides Russes du X-е au ХIII-е siècle /Orientalia Christiana. -Roma.-1927. -N35.-95p. (franciski)
 ПСРЛ, т. 2. Ипатьевская летопись. Фототип. изд. 1908 г. М., 1962. XVI 938 стб. 87 с IVc. (senkrievu)
 Алексеев Л. В. Полоцкая земля // Древнерусские княжества Х-XIII вв. -М., −1975. -С.202-239 (krieviski)
 Данилович В. Е. Очерк истории Полоцкой земли до конца XIV столетия. -К., 1896. −731 с. (krieviski)
 Войтович Леонтій. Князівські династії Східної Європи (кінець IX — початок XVI ст.): склад, суспільна і політична роль. Історико-генеалогічне дослідження.. — Львів: Інститут українознавства ім. І.Крип’якевича, 2000. — 649 с. —  (ukrainiski)

Rurika dinastija
Baltkrievijas vēsture
Rostislavs Vseslavičs

Rostislavs Vseslavičs (Расціслаў Всесла́вич, dzimis ap 1070., miris pēc 1130. gada) bija viens no Polockas kņaza Vseslava Bračislaviča jaunākajiem dēliem no Polockas Rurikoviču dinastijas. Iespējams, ka bija Lukomļas kņazs (1101—1129) un kopā ar saviem brāļiem piedalījās karagājienā uz Daugavas lejteci pret zemgaļiem 1106. gadā, kur tika sakauts.

Dzīvesstāsts 
Dzimis Polockas kņaza Vseslava Bračislaviča Brīnumdara (ap 1029.-1101.) ģimenē ap 1060. gadu kā viens no 6 vai 7 dēliem. 1101. gadā pēc Vseslava Bračislaviča nāves Polockas kņaziste tika sadalīta starp viņa dēliem. Viņa mantojums nav precīzi zināms, tomēr daļa vēsturnieku uzskata, ka Romāns Vseslavičs kļuva par Lukomļas kņazu.

1129. gadā Kijevas lielkņazs Mstislavs I Vladimirovičs pakļāva Polockas zemes un izsūtīja kņazu Rostislavu trimdā uz Cargradu, ar ko domāta Konstantinopole vai arī Gerzike. Pēc tam viņš hronikās vairs nav pieminēts.

Balstoties uz kādu 15. gadsimta hroniku, ir izteikta hipotēze, ka kņazam Rostislavam bija divi dēli. Viņa dēls Mokvolds esot bijis Lietuvas dižkunigaiša Mindauga tēvs, bet Dāvids bijis kunigaišu Vīta un Gerdeņa tēvs. Vairums no vēsturniekiem uzskata, ka tas ir izdomājums, ko Maskavas lielkņazi lietoja, lai pretendētu uz Lietuvas valdnieku troni.

Brāļi 
 Rogvolods Vseslavičs (Рагвалод-Барыс Усяславіч, Рогволод Всеславич Полоцкий) - Polockas kņazs? (1101-1128) (daļa vēsturnieku uzskata, ka Boriss ir Rogvoloda kristīgais vārds un viņu sauc par Rogvolodu-Borisu).
 Boriss Vseslavičs (Барыс Усяславіч, Борис Всеславич Друцкий) - Druckas kņazs.
 Dāvids Vseslavičs (Давыд Усяслававіч) - Izjaslavas kņazs, Polockas kņazs.
 Gļebs Vseslavičs (Глі́б Всесла́вич) - Minskas kņazs. 
 Svjatoslavs Vseslavičs (Святаслаў Усяславіч, Святослав Всеславич Витебский) - Vitebskas kņazs.
 Romāns Vseslavičs (Раман Усяславіч) - mantojamā zeme nav skaidra (Izjaslavļa, Drucka?).

Polockas valdnieku ciltskoks

Skatīt arī 
 Polockas kņazi
 Polockas Rurikoviči

Piezīmes un atsauces

Literatūra 
 Baumgarten N. Genealogies et mariages occidentaux des Rurikides Russes du X-е au ХIII-е siecle /Orientalia Christiana. -Roma.-1927. -N35.-95p. (franciski)
 ПСРЛ, т. 2. Ипатьевская летопись. Фототип. изд. 1908 г. М., 1962. XVI 938 стб. 87 с IVc. (senkrievu)
 Алексеев Л. В. Полоцкая земля // Древнерусские княжества Х-XIII вв. -М., −1975. -С.202-239 (krieviski)
 Данилович В. Е. Очерк истории Полоцкой земли до конца XIV столетия. -К., 1896. −731 с. (krieviski)
 Войтович Леонтій. Князівські династії Східної Європи (кінець IX — початок XVI ст.): склад, суспільна і політична роль. Історико-генеалогічне дослідження.. — Львів: Інститут українознавства ім. І.Крип’якевича, 2000. — 649 с. —  (ukrainiski)

Rurika dinastija
Baltkrievijas vēsture
1070. gadā dzimušie
Vircburga

Vircburga () ir pilsēta un osta Vācijas vidusdaļā, Mainas upes krastos.

Pilsēta iekļaujas Bavārijā un ir šīs federālās zemes Lejasfrankonijas reģiona un Vircburgas rajona pārvaldes centrs ar brīvpilsētas statusu. Vēstures avotos pirmo reizi minēta 704. gadā. Kopš 1582. gada šeit pastāv Vircburgas Universitāte, kas ir viena no vecākajām augstākās izglītības iestādēm Vācijā.

Vircburgas lielākais darba devējs ir poligrāfijas iekārto ražotne Koenig & Bauer. Darbojas arī tiltu konstrukciju, elektroiekārtu, mašīnbūves ražotnes, kā arī citi rūpniecības uzņēmumi. Vircburgā strādā vairākas vīna un alus darītavas. Pilsētas kopējā platība ir 87,63 km², iedzīvotāju skaits — 133 799.

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 

Bavārijas pilsētas
StarCraft

StarCraft ir Blizzard Entertainment reāllaika stratēģijas datorspēle un Starcraft sērijas pirmā daļa. Tā tika izdota  Microsoft Windows. Līdz 2009. gada februārim visā pasaulē ir tikuši pārdoti 11 miljoni spēles kopiju, tādējādi tā ir viena no visu laiku pārdotākajām spēlēm personāldatoriem. Spēles darbība notiek 26. gadsimtā. Daudzi šīs industrijas žurnālisti StarCraft ir slavējuši kā vienu no visu laiku labākajām un svarīgākajām datorspēlēm.

Spēles kampaņas darbība norisinās tālā nākotnē, 26. gadsimtā, kad par vietu zem Saules savā starpā cīnās 3 rases: zemieši (cilvēki, kas izraidīti no Zemes un nu ir plašāk pazīstami ar savu spēju pielāgoties jebkādiem apstākļiem), zergi (kukaiņiem līdzīgi naidīgi citplanētieši, kas ir gluži kā apmāti ar ideālas dzīvības formas izveidi, asimilējot visu dzīvo, kas pagadās tiem ceļā) un protosi (cilvēkveidīga suga, kas ar savām psihokinētiskajām spējām cenšas saglābt savu civilizāciju). 

12 gadus vēlāk tika izdots StarCraft sērijas turpinājums StraCraft II: Wings of Liberty.

Sižets 
StarCraft sižetu iespējams iepazīt izlasot spēles instrukciju, noskatoties instruktāžu pirms katras misijas un datoranimētu filmu fragmentus spēles laikā. Spēle ir sadalīta 3 daļās, kur katrā daļā spēlētājam ir dota iespēja vadīt kādu no trīs rasēm. Pirmajā spēles daļā spēlētājs un viņa vadītais varonis, Džims Reinors (Jim Raynor), cenšas nodrošināt Mar Sara kolonijas pastāvēšanu, neskatoties uz to, ka citplanētieši zergi uzbrūk citām zemiešu pasaulēm. Pēc tam, kad Konfederācija apcietina Reinoru par tās īpašuma iznīcināšanu, neskatoties uz to, ka ēkas bija inficējuši zergi, spēlētājs vada Arkturusu Mengsku (Arcturus Mengsk) un "Korhālas dēlus", kas Visumā pazīstami kā dumpinieki, kas naidīgi noskaņoti pret Konfederāciju. Reinors, kuru atbrīvoja Mengska grupējums tam pievienojas, sadarbojoties ar dumpiniekiem. Pēc tam, kad dumpinieku vadonis ir piespiedis konfederātu ģenerāli Hercogu Edmundu (Edmund Duke) apvienot spēkus, Mengsks upurē savu padomnieci Sāru Keriganu un, lai nodrošinātu Konfederācijas iznīcināšanu, pielieto uz Mar Saras atrasto, Konfederācijai piederošo tehnoloģiju, lai ievilinātu zergus tās galvaspilsētā Tarsonis. Reinoru sanikno Mengska patiesie mērķi un viņš dezertē, līdzi ņemot mazu daļu Mar Saras agrākās armijas. Mengsks reorganizē zemiešu populācijas atliekas, izveidojot Zemiešu Valdījumu, pats sevi kronējot par imperatoru.

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

Blizzard spēles
Mac OS X spēles
PC spēles
Nintendo 64 spēles
Reāllaika stratēģijas videospēles
StarCraft
Boeing 777

Boeing 777 ir ASV aviobūves kompānijas Boeing Commercial Airplanes lielo attālumu reaktīvā divu dzinēju pasažieru lidmašīnu sērija. Tajā ir sēdvietas vairāk nekā 300 pasažieriem un atkarībā no modeļa tā var veikt 9700—17 370 km lielus attālumus. Boeing 777 ir lielākā diametra reaktīvo dzinēju lidmašīna starp visām lidmašīnām, pie katras galvenās šasijas atrodas seši riteņi. Boeing 777 tika izstrādāts, konsultējoties ar astoņām lielajām aviokompānijām, lai aizvietotu vecas lielās lidmašīnas un samazinātu jaudas atšķirību starp Boeing 767 un Boeing 747. Tā ir pirmā pilnībā datorizstrādātā komerciālā lidmašīna. Boeing 777 tiek ražots kopš 1993. gada, līdz 2012. gada martam ir saražotas 1000 lidmašīnas. Pirmais lidojums ar Boeing 777 notika . Viena 777-200ER lidmašīna maksā 244,7 miljonus ASV dolāru, 777-200LR — 275,8 miljonus, 777-300ER — 298,3 miljonus un 777F — 280,1 miljonu.

Atsauces

Ārējās saites 

 Boeing 777 

777
Ležajskas apriņķis

Ležajskas apriņķis () ir apriņķis Polijā, Piekarpatu vojevodistē. Apriņķis robežojas ar Piekarpatu vojevodistes Pševorskas, Laņcutas, Žešovas un Ņisko apriņķiem, kā arī Ļubļinas vojevodistes Bilgorajas apriņķi.

Apskates objekti
Ležajskas klosteris (Zespół Kościoła i Klasztoru Bernardynów w Leżajsku)

Galerija

Ārējās saites
Ležajskas klosteris

Piekarpatu vojevodistes apriņķi
Ležajska

Ležajska (), pilns nosaukums Karaliskā Brīvpilsēta Ležajska () ir pilsēta Polijas dienvidaustrumos, Piekarpatu vojevodistē uz ziemeļaustrumiem no Žešovas pie Sanas upes. Pazīstama ar bernardīniešu klosteri un baziliku, celtu 17. gadsimtā. Slavenas ir bazilikas 17. gadsimta otrās puses ērģeles. Bazilikā notiek ērģeļkoncerti.

Pilsēta pazīstama arī ar savu alusdarītavu - Leżajsk.

Apskates objekti
Ležajskas klosteris (Zespół Kościoła i Klasztoru Bernardynów w Leżajsku)

Galerija

Ārējās saites
Ležajskas klosteris

Piekarpatu vojevodistes pilsētas
The Golden Compass (spēle)

The Golden Compass ir darbības-piedzīvojumu spēle balstīta uz New Line Cinema filmu The Golden Compass, ko izstrādājis Shiny Entertainment un izdevis Sega PlayStation 2, Nintendo DS, Wii, Xbox 360, PlayStation 3 un PlayStation Portable konsolēm, kā arī personālajiem datoriem. Tika izdota 2007. gada novembrī, pirms pašas filmas izdošanas, visām tā laika populārākajām konsolēm.

Ārējās saites 
 GameSpot 

PlayStation 2 spēles
Nintendo DS spēles
Wii spēles
Xbox 360 spēles
PC spēles
PlayStation 3 spēles
PlayStation Portable spēles
Sega izdotās datorspēles
2007. gada datorspēles
Kaspars Ozers

Kaspars Ozers (dzimis  Tukumā) ir bijušais Latvijas šosejas riteņbraucējs, kuram 1990. gados bija īsa profesionālā karjera. 1993. gada Pasaules čempionātā amatieriem viņš finišēja otrajā vietā, zaudējot tikai Janam Ulriham. Pārstāvējis Latviju 1996. gada Olimpiskajās spēlēs (22. vieta grupas braucienā).

Absolvējis Murjāņu Sporta internātskolu. K. Ozers divreiz piedalījies Tour de France kā Lānsa Ārmstronga komandas biedrs Motorola komandā. 1995. gadā viņa komandas biedrs bija Fabio Kasartelli, kurš mira, krītot vienā no Tūres nobraucieniem, Ozers tobrīd jau bija izstājies no sacensībām. Vēl pārstāvējis Beļģijas komandu Collstrop.

Pēc karjeras beigām nodarbojies ar uzņēmējdarbību. No 2004. līdz 2007. gadam bijis Latvijas Riteņbraukšanas federācijas prezidents.

Sasniegumi lielajās tūrēs 

Piezīme: IZST — izstājās

Atsauces

Ārējās saites 

1968. gadā dzimušie
Tukumā dzimušie
Latvijas riteņbraucēji
1996. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Timotijs Līrijs

Timotijs Līrijs (; dzimis , miris ) bija amerikāņu psihologs un rakstnieks, plašāk zināms kā psihodēlisko vielu atbalstītājs. 1960. gadu sākumā, kad tādas vielas kā LSD un psilocibīns bija legālas, Līrijs kopā ar Ričardu Alpertu veica eksperimentus Hārvardas Universitātes projektā, kurā centās pierādīt psilocibīna spēju novērst jaunu bijušo ieslodzīto noziedzisko nodarījumu veikšanu un spēju veicināt cilvēkos reliģiozitāti. Vēlāk Līrijs un viņa kolēģis Ričards Alperts tika par eksperimentiem atlaisti no darba universitātē.

Līrijs ticēja, ka LSD ir liels potenciāls psihoterapijā. Viņš arī plaši uzstājās, runājot un rakstot par transhumānisma konceptiem: ceļošanu visumā, intelekta palielināšanu, dzīves ilguma pagarināšanu. Līrijs ir arī autors apziņas astoņu ciklu modelim.

1960. gados un 1970. gados Līrijs tika regulāri arestēts un pabija 29 cietumos dažādās pasaules vietās. Prezidents Ričards Niksons vienreiz raksturoja Līriju kā "visbīstamāko cilvēku Amerikā".

Atsauces

Ārējās saites 
 TimothyLeary.us – biogrāfija, arhīvi, saites u.c.  
 Līrija lekcijas skaņas formātā 

1920. gadā dzimušie
Masačūsetsā dzimušie
1996. gadā mirušie
Amerikāņu psihologi
Amerikāņu rakstnieki
Okultisti
Prāta filozofija
Kinect Star Wars

Kinect Star Wars ir Zvaigzņu karu sērijas darbības spēle, ko izstrādājis Terminal Reality un izdevis LucasArts, Xbox 360 konsolei. Spēle izmanto Kinect kustību detektora perifēro ierīci. Izdota 2012. gada aprīlī.

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

Xbox 360 spēles
2012. gada datorspēles
Elisone Henigana

Elisone Lī Henigana (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.

Viņa ir pazīstama ar Vilovas Rozenbergas lomu seriālā "Bafija — vampīru medniece" (Buffy the Vampire Slayer), Mišelas Flahertijas lomu "Amerikāņu pīrāga" sērijas pirmajās trijās daļās, kā arī astotajā daļā "Amerikāņu pīrāgs: Salidojums", un Lilijas Oldrinas lomu CBS seriālā "Kā es satiku jūsu māti". Par lomu "Bafija — vampīru medniece" 2003. gadā saņēmusi Saturna balvu kā labākā otrā plāna aktrise, tāpat par lomu "Kā es satiku jūsu māti" 2010. gadā saņēmusi People's Choice balvu kā iemīļotākā TV komēdiju aktrise.

Ārējās saites 

 
 

1974. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Ebreju kinoaktieri
Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā — grupas brauciens vīriešiem

Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā — grupas brauciens ir ikgadējs pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā, kuru organizē Starptautiskā riteņbraukšanas savienība (UCI).

Medaļu ieguvēji 
Tikai seši riteņbraucēji ir nākamajā gadā aizstāvējuši savu iegūto titulu: Žoržs Ronse (Beļģija, 1928–29); Riks Van Stēnbergens (Beļģija, 1956–57); Riks van Lojs (Beļģija, 1960–61); Džanni Bunjo (Ittālija, 1991–92); Paolo Betīni (Itālija, 2006–07); Peters Sagans (2015—17, divreiz). Sagans ir vienīgais, kam izdevies uzvarēt trīs reizes pēc kārtas. 

Visvairāk medaļu — septiņas ir izcīnījis Spānijas pārstāvis Alehandro Valverde, (sudrabs 2003. un 2005. gadā, 4 bronzas medaļas — 2006., 2012—2014. gadā un visbeidzot zelta medaļa 2018. gadā 38 gadu vecumā).

2000. gadā zelta medaļu izcīnīja Latvijas sportists Romāns Vainšteins, kas ir vienīgā medaļa Latvijas sportistiem šajā kategorijā.

Medaļas pēc valsts 

Piezīmes

Atsauces 

Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā
Hermanis Samsons

Hermanis Samsons (, dzimis , miris ) bija vācbaltiešu luterāņu mācītājs un teologs, Vidzemes superintendents, Rīgas Akadēmiskās ģimnāzijas profesors un daudzu grāmatu autors.

Biogrāfija 
Hermanis Samsons dzimis 1579. gada 4. martā Rīgas brīvpilsētā, tās sardzes kapteiņa Nīmana Samsona ģimenē. 1599. gadā viņš sāka studēt Rostokas un Vitenbergas universitātēs. 1605. gadā kļuva par maģistru un mācītāju Vitenbergas baznīcā. Polijas-Zviedrijas kara laikā viņš atgriezās Rīgā un 1608. gadā kļuva par Rīgas Domskolas inspektoru. Šajā laikā viņš bija luterāņu mācītājs bez draudzes. 1609. gada 24. jūnijā Samsons apprecēja Helēnu Hartmani, Rīgas tirgotāja Bruno Hartmaņa meitu. 1611. gadā Samsons kļuva par Doma baznīcas mācītāju, bet 1616. gadā par Pētera baznīcas virsmācītāju. Samsons bija pazīstams kā labs Bībeles pazinējs (saukts Herculles biblicus) un ass Romas katoļu baznīcas, īpaši jezuītu pretinieks. 1619. gada 16. jūnijā viņam piedzima dēls, kuru arī nosauca par Hermani. Meita Elizabete dzima ap 1622. gadu. 1621. gadā pēc Rīgas ieņemšanas Samsons teica apsveikšanas sprediķi Zviedrijas karalim Gustavam II Ādolfam, kurš, savukārt, 1622. gadā iecēla Hermani Samsonu par Vidzemes superintendentu (1622–1643). 1631. gadā Rīgas rāte pēc viņa priekšlikuma uz Domskolas bāzes pilsētā dibināja Akadēmisko ģimnāziju, un Samsons kļuva par šīs ģimnāzijas rektoru un profesoru, un pasniedza studentiem teoloģiju. 1633. gadā pēc Virskonsistorijas nodibināšanas kļuva par tās viceprezidentu. Hermaņa Samsona darbība bija pienācīgi novērtēta un 1640. gadā viņš tika iecelts muižnieku kārtā ar vārdu Samson von Himmelstierna. Hermanis Samsons miris Rīgā 1643. gada 16. decembrī.

Atspoguļojums kultūrā 
Minhenes Karaliskā stikla glezniecības darbnīca Rīgas Domam 1885. gadā pagatavoja vitrāžu "„Rīgas delegācija sveic Zviedrijas karali Gustavu II Ādolfu 1621. gada 25. septembrī”". Tajā attēlots Hermanis Samsons, kurš kopā ar delegāciju sagaida Gustavu II Ādolfu.

Hermanis Samsons ir viens no varoņiem Rutku Tēva vēsturiskajā romānā "Trīs vella kalpi", kā arī Rīgas Kinostudijas 1970. gada filmā "Vella kalpi" un 1972. gada filmā "Vella kalpi Vella dzirnavās". Filmās Samsona lomu spēlē Kārlis Sebris.

Darbi 
 1611. — "Enchiridion articulorum fidei etc." 
 1615. — "Anti Jesuita" (2 daļas)
 1617. — "Abfertigung und Ableinung der 102 Evangelischen Warheite, welche die Jesuiten ... zusammengeraspelt usw ".
 1625. — "Himmelische Schatzkammer" (sprediķi, 3 sējumi)
 1626. — "Neun auserlesene und wohlgegründete Hexenpredigten"
u.c.

Ārējās saites 
 Uģis Sildegs "Dažādais Samsons"

Vidzemes superintendenti
Latvijas teologi
Latvijas luterāņu mācītāji
1579. gadā dzimušie
1643. gadā mirušie
Anuži

Anuži ir ciems Talsu novada Lubes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pagasta dienviddaļā pie autoceļa P126  no novada centra Talsiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies padomju gados netālu no Ošu pusmuižas (Oschen) centra (tagad ciema ziemeļu daļa Ošciems) pie Anužu mājām kā kolhoza «Cīņa» un ciema padomes centrs. Anužos atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, Lubes pasta nodaļa.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Koba Jass

Koba Jass (dzimis ) ir latviešu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) pārstāv Latvijas čempionāta vienību Rīgas "Olimp".

Kobas brālis Māris Jass un brālēns Mareks Jass arī ir profesionāli hokejisti.

Karjera 
Karjeru sācis 2007. gadā ASK Ogre komandā, kuras sastāvā spēlēja Latvijas čempionātā. 2009.—2010. gada sezonā pārstāvēja Rīgas "Dinamo Juniors" Baltkrievijas Ekstralīgā (bija viens no komandas kapteiņa palīgiem). 2010.—2011. gada sezonā viņš pārstāvēja Liepājas "Metalurga" komandu Baltkrievijas Ekstralīgā un kluba otro komandu Latvijas čempionātā. 

2011.—2012. gada sezonā spēlēja Kazahstānas kluba Ustjkamenogorskas "Kazzinc-Torpedo" sastāvā Krievijas Augstākā līgā un Kazahstānas čempionātā. 2012. gada vasarā Jass uz pārbaudes laiku bija pievienojās KHL klubam Rīgas "Dinamo", vietu tās sastāvā gan neizcīnot. Vēlāk rudenī spēlētājs devās uz ECHL klubu Sinsinati "Cyclones", taču arī tā sastāvā Jass nevienu oficiālu spēli neaizvadīja. Sezonas turpinājumā Jass spēlēja Slovākijas Ekstralīgas klubā HK Žilina, kā arī Čehijas Ekstralīgas vienībā HC Kladno.

2013. gada 24. maijā noslēdza divu gadu līgumu ar Liberecas "Bili Tygri". 2013.—14. gada sezonā 33 aizvadītajās spēlēs atzīmējās vien ar sešiem (5+1) rezultativitātes punktiem. 2015.—16. gada sezonu aizvadīja Slovākijas Ekstralīgas klubos HK Skalica un MHC Martin. 2016.—17. gada sezonas ievadā ilgstoši nespēlēja, tad novembra nogalē aizvadīja divas spēles Rīgas "Prizma" sastāvā, uzreiz pēc tam pievienojoties HK Kurbads rindām.

Latvijas hokeja izlases rindās spēlējis , kā arī 2012., 2013. un 2014. gada Pasaules čempionātā.

Atsauces

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas hokejisti
Latvijas Universitātes absolventi
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Rīgas "Prizma" spēlētāji
HK Kurbada spēlētāji
HK Liepājas Metalurga spēlētāji
Augusts fon Makenzens

Augusts fon Makenzens (, dzimis , miris ) bija vācu ģenerālfeldmaršals. Pirmā pasaules kara laikā kļuva par vienu no pazīstamākajiem vācu komandieriem.

Biogrāfija 
Dzimis Prūsijas Saksijas provincē. Ģimnāziju apmeklēja Hallē. 1869. gadā iestājās militārajā dienestā. Piedalījās Francijas—Prūsijas karā. Pēc kara studēja Halles Universitātē, tomēr 1871. gadā atgriezās armijā. No 1891. gada - Vācijas ģenerālštābā Berlīnē, kur ļoti ietekmējās no Alfrēda fon Šlīfena. No 1903. līdz 1908. komandēja 36. divīziju Dancigā.

Sākoties Pirmajam pasaules karam, komandēja XVII armijas korpusu, kas vācu 8. armijas sastāvā piedalījās Tannenbergas kaujā. 1914. gada 2. novembrī tika iecelts par 8. armijas komandieri Paula fon Hindenburga vietā, kas tika iecelts par Austrumu frontes komandieri. Par cīņām Lodzas un Varšavas apkaimē 1914. gada 27. novembrī saņēma Prūsijas augstāko militāro ordeni — Pour le Mérite. 1915. gada aprīlī iecelts par 11. armijas un Armijas grupas "Kijeva" (Heeresgruppe Kiew) komandieri, un veiksmīgi ieņēma Pšemislu un Lembergu.

1915. gada oktobrī tika nodibināta armijas grupa "Makenzens" (Heeresgruppe Mackensen), kurā ietilpa Vācijas 11. armija, Austroungārijas 3. armija un Bulgārijas 1. armija. Šo armiju vadībā Makenzenam izdevās salauzt Serbijas pretošanos, kaut arī pati Serbijas armija turpināja cīnīties Maķedonijā. Kad Makenzens ieņēma Belgradu, serbi cīnījās tik nikni, ka Makenzens vēlāk uzcēla pieminekli serbu karavīriem. Vēlāk Makenzena spēki cīnījās pret Rumānijas karaspēku Transilvānijā (kopējos spēkus komandēja Erihs fon Falkenhains). 1916. gada 6. decembrī Makenzena spēki iegāja Rumānijas galvaspilsētā Bukarestē. 1917. gadā Makenzens bija Rumānijas daļas militārais gubernators. Pēc Kerenska ofensīvas 1917. gada jūlijā, Makenzens vēlreiz mēģināja sakaut Rumānijas armiju. Viņam izdevās ieņemt Rumānijas teritorijas daļu, tomēr 1917. gada augustā/septembrī rumāņu spēki guva uzvaru Merešešti kaujā.

Beidzoties Pirmajam pasaules karam, līdz 1919. gada novembrim Makenzens bija karagūsteknis Futogā, Serbijā. 1920. gadā atvaļinājās no armijas. Aktīvi piedalījās kara veterānu organizācijās. Kaut arī nacistu laikā Makenzens dažkārt piedalījās sabiedriskos pasākumos, tomēr līdz mūža galam palika monarhists un nacionālists, bet ne nacists.

Ārējās saites

1849. gadā dzimušie
1945. gadā mirušie
Pirmais pasaules karš
Vācijas virsnieki
Saksijā dzimušie
Mārtiņa Lutera Halles-Vitenbergas universitāte

Mārtiņa Lutera Halles-Vitenbergas universitāte () ir sabiedriski finansēta universitāte Vitenbergā un Hallē, Vācijā. Tā tika dibināta 1817. gadā apvienojot divas universitātes. Senākā no tām tika dibināta 1502. gada 18. oktobrī Vitenbergā, bet otra 1694. gada 1. jūlijā Hallē. Savu pašreizējo nosaukumu Mārtiņa Lutera Halles-Vitenbergas universitāte ieguva 1933. gada 10. novembrī.

Ar Latviju saistītie studenti 
 Jans Kornārijs
 Bazilijs Plīnijs
 Mārtiņš Gīze
 Hermanis Samsons
 Bengts Bengtsons Uksenšerna
 Gothards Frīdrihs Stenders
 Johans Georgs Lēberehts Rihters
 Johans Melhiors Gotlībs Bēzeke
 Johans Kristofs Broce
 Ernests Frīdrihs Okels
 Johans Gotfrīds Arnts
 Frīdrihs Bernhards Blaufūss
 Ernests Nauks
 Augusts Bīlenšteins
 Makss Eberts
 Georgs fon Manteifels-Cēge

Ārējās saites 

Universitātes Vācijā
Saksija-Anhalte