Karolīna Kostnere

Karolīna Kostnere (; dzimusi  Bolcāno, Itālijā) ir itāļu daiļslidotāja. Viņa ir 2014. gada olimpisko spēļu bronzas medaļniece, 2012. gada Pasaules čempione, pieckārtēja Eiropas čempione (2007.–2008., 2010., 2012.–2013.) un 2011. gada Grand Prix fināla uzvarētāja. Karolīna ir izcīnījusi dažāda kaluma medaļas piecos citos Pasaules čempionātos (2005., 2008., 2011., 2013.–2014.), sešos citos Eiropas čempionātos (2006., 2009., 2011., 2014., 2017., 2018.) un trīs Grand Prix finālos (2007., 2008., 2010.). Viņa ir 2003. gada Pasaules junioru čempionāta bronzas medaļniece un deviņkārtēja Itālijas nacionālā čempione. Karolīna ir izcīnījusi 11 medaļas Eiropas čempionātos, tai skaitā 2018. gada čempionātā.

Personīgā dzīve 
Karolīna Kostnere ir dzimusi Bolcāno, Itālijā, bet patlaban dzīvo Ortizejos, Itālijā. Viņa ir meita trīs bērnu mātei Patrīcijai, kas 70. gados bija viena no Itālijas labākajām daiļslidotājām, bet vēlāk strādāja par ģeometriskās mākslas pasniedzēju, un tēvam Ervīnam, kurš spēlēja hokeju Itālijas nacionālajā hokeja izlasē, bet vēlāk strādāja par hokeja treneri. Viens no viņas vectēviem bija Mākslas akadēmijas direktors viņas dzimtajā pilsētā. Viņai ir divi brāļi – vienu gadu vecākais Martins un trīs gadus jaunākais Simons, kurš spēlē Ritten Sport hokeja komandā Ritenā, Itālijā. 
Kostneres māsīca ir Izolde Kostnere –  sudraba medaļas ieguvēja Kalnu slēpošanas disciplīnā 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

Kostnere runā ladīnu valodā (viena no retoromāņu valodām), kā arī vācu, itāļu, angļu un franču valodā. 2007. gada rudenī viņa iestājās Turīnas Universitātē, komunikācijas zinātnes fakultātē, kur viņa studēja mākslas vēsturi, izmantojot tālmācību, bet studijas tā arī nepabeidza. Laikā, kad viņai bija liegts piedalīties sacensībās, viņa mācījās klasiskā baleta skolā.

Kostnerei ir bijušas ilglaicīgas attiecības ar 2008. gada olimpisko čempionu soļošanā Aleksu Švarceru, bet 2014. gadā pāris izšķīries.

Karjera

Agrīnā karjera 
Kostnere sāka slidot četru gadu vecumā. Viņa ir teikusi, "Puse no manas ģimenes ir sportā, skatoties no mana tēva puses, bet otra puse – mākslā, skatoties no manas mātes puses. Manuprāt, daiļslidošana ir ļoti labs šo abu pušu apvienojums." Kad zemes nogruvums 2001. gadā apraka viņas dzimtās pilsētas slidošanas laukumu, Kostnere kā jauno treniņvietu izvēlējās Oberstdorfu, Vācijā, kas atrodas apmēram četru stundu brauciena attālumā no viņas mājas Bolcāno, un sāka strādāt kopā ar Mihaēlu Hūtu.

2002.–2003. gada sezona 
Kostnere uzsāka savu debiju pieaugušo konkurencē 2002.–2003. gada sezonā, izcīnot ceturto vietu Eiropas čempionātā. Vēlāk tai pašā gadā viņa kļuva par pirmo itāliešu daiļslidotāju, kas ir izcīnījusi medaļu Pasaules čempionātā daiļslidošanā junioriem, iegūstot bronzas medaļu.

2003.–2004. gada sezona 
2003.–2004. gada sezonā Kostnere ierindojās 5. vietā gan Eiropas čempionātā, gan Pasaules čempionātā.

2011.–2012. gada sezona 

Iekļūšana 2011. gada Pasaules čempionāta top sešiniekā, Kostnerei deva iespēju startēt trijos 2011.–2012. gada sezonas Grand Prix posmos. Šo iespēju viņa arī izmantoja un pieteica savu dalību Skate America, Ķīnas kausā un Ērika Bomparda trofejā. Viņa izcīnīja sudraba medaļu Skate America, kā arī uzvarēja Ķīnas kausā, tādējādi kļūstot par pirmo daiļslidotāju, kura togad kvalificējās 2011.–2012. gada Grand Prix finālam. Kostnerei izdevās arī tikt pie sudraba medaļas Ērika Bomparda trofejā. Intervijā pēc sacensībām viņa paziņoja, ka viņa ir pilnībā atguvusies pēc ceļa savainojuma, un viņas mērķis bija iekļaut pēc iespējas vairāk sarežgītu lēcienu 2012. gada sacensībās. Kostnere uzrādīja sezonas labākos rezultātus īsajā programmā (66,43 punkti) un izvēles programmā (121,05 punkti), kas viņai ļāva izcīnīt savu pirmo zelta medaļu 2011. gada Grand Prix finālā; kopvērtējumā iegūtie 187,48 punkti bija jauns Kostneres personīgais rekords. Viņa ir pirmā itāliešu daiļslidotāja, kas ir kļuvusi par Grand Prix fināla čempioni sieviešu vienslidojumos, bet otrā pēc Barbaras Fuzāras-Polī un Mauricio Margaļjo, kuri 2000. gadā uzvarēja deju pāru konkurencē.

Kostnere uzvarēja 2012. gada Eiropas čempionātā, izcīnot ceturto Eiropas titulu desmit sacensību laikā, kurās viņa ir piedalījusies. Viņas nākamās sacensības bija 2012. gada Izaicinājuma kauss, kurā viņa uzvarēja ar vairāk nekā 26 punktu starpību pār tuvāko sāncensi.

2012. gada Pasaules čempionātā, kas togad norisinājās Nicā, Francijā, Kostnere ierindojās trešajā vietā īsajā programmā un pirmajā izvēles programmā, uzrādot jaunu personīgo rekordu, kas viņai ļāva izcīnīt savu pirmo un arī vienīgo zelta medaļu Pasaules čempionātos. Viņa kļuva par pirmo Itālijas daiļslidotāju – pasaules čempioni, sieviešu vienslidojumos un otro pēc Fuzāras-Polī (pārī ar Margaļjo), kas 2001. gadā izcīnīja zelta medaļas dejās uz ledus. Kostneres pēdējās sezonas sacensības bija 2012. gada Pasaules komandu trofeja, kuras viņa piedalījās Itālijas komandas sastāvā. Viņa uzstādīja jaunu personīgo rekordu īsajā programmā un trešo labāko rezultātu izvēles programmā, iegūstot otro vietu kopvērtējumā.

2016.–2017. gada sezona 
2016. gada novembrī Kostnere paziņoja par savu nodomu atsākt dalību starptautiskajās sacensībās ar Alekseju Mišinu, kā viņas treneri. 
Viņa piebilda: "Man nav svarīgi izcīnīt vēl kādas medaļas vai uzstādīt augstus rezultātus, bet es tiešām vēlētos iemācīties kaut ko jaunu, ko es līdz šim vēl neesmu iemācījusies. Tāpēc es jautāju Mišinam, vai es varētu trenēties kopā ar viņu, kad vien būtu tāda iespēja."

Viņas augstākais sasniegums sezonas laikā bija viņas debija 2016. gada CS posmā – Zagrebas Zelta piruetē, kur viņa izcīnīja zelta medaļu. Viņai izdevās arī izcīnīt bronzas medaļu 2017. gada Eiropas čempionātā, kas norisinājās Ostravā, Čehijā. 2017. gada Pasaules čempionātā, kas notika Somijā, Kostneres rezultāti gan bija visai pieticīgi – tikai astotā vieta īsajā programmā, piektā vieta izvēles programmā un sestā vieta kopvērtējumā.

2017.–2018. gada sezona 
2017.–2018. gada sezonā Kostnere piedalījās divos Grand Prix posmos – NHK trofejā un Krievijas kausā. Viņa izcīnīja otro vietu abās sacensībās, kvalificējoties 2017.–2018. gada Grand Prix finālam, kur viņa ierindojās ceturtajā vietā. 2018. gada janvārī viņa izcīnīja savu 11. medaļu 2018. gada Eiropas čempionātā, kas ir jauns rekords sieviešu vienslidojumos.

Slidošanas tehnika 
Kostnere veic piruetes un lēcienus pulksteņrādītāja griešanās virzienā, atšķirībā no vairuma daiļslidotāju, kas veic piruetes pretējā virzienā. Viņa ir izpildījusi sacensībās arī dubultās trīskāršo lēcienu kombinācijas, tai skaitā 3F-3T, 3F-3T-2Lo, 3T-3T un 2A-3T.

Kostnere izpildīja savu pirmo trīskāršo lēcienu 11 gadu vecumā, bet dubulto akselu – 12 gadu vecumā. Komentējot savas prasmes kombināciju izpildīšanā, Karolīna ir teikusi: "Trīskāršās kombinācijas man padodas samērā viegli. Sākumā es pamēģināju dubulto tipu, tad trīskāršo tulupu, – lai redzētu kā man sanāk, tad es pamēģināju izpildīt dubulto trīskāršo tulupu. Tā kā man nepatīk dubultais aksels, tad es pat nemēģinu izpildīt trīskāršo.

Sasniegumi 
GP: Grand Prix; CS: Challenger posmi; JGP: Junioru Grand Prix

Personīgie rekordi

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 

 Karolīnas Kostneres oficiālā mājaslapa

1987. gadā dzimušie
Itālijas daiļslidotāji
Daiļslidotāji 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Daiļslidotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Daiļslidotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Daiļslidotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskie bronzas medaļnieki daiļslidošanā