joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Viļānu ielu uzskaitījums

Viļānu pilsētas ielu uzskaitījums iekļauj sevī 37 ielas, kuras atrodas Viļānos.

Ielu uzskaitījums 

 Alejas iela
 Augļu iela
 Brīvības iela
 Celtnieku iela
 Centrālā iela
 Ceriņu iela
 Dārzu iela
 Dzirnavu iela
 Jersikas iela
 Kalēju iela
 Kalnu iela
 Kaupres iela
 Kārklu iela
 Krasta iela
 Kultūras laukums
 Lata iela
 Latgales iela
 Lauku iela
 Liepu iela
 Maltas iela
 Mehanizatoru iela
 Nākotnes iela
 Pasta iela
 Pavasara iela
 Pļavu iela
 Raiņa iela
 Rēzeknes iela
 Rīgas iela
 Saules iela
 Skolas iela
 Stacijas iela
 Tevenānu iela
 Ugunsdzēsēju iela
 Upes iela
 Zaļā iela
 Ziedu iela
 Zvaigžņu iela

Skatīt arī 
 Viļāni

Atsauces 

 
Ielas
Pravda

"Pravda" ( — 'patiesība') ir laikraksts Krievijā, iepriekš bija PSRS komunistiskās partijas oficiālais laikraksts un viens no ietekmīgākajiem laikrakstiem valstī ar 11 miljonus eksemplāru lielu metienu.

Pirmais laikraksts iznāca jau Krievijas Impērijas laikā (), pēc Oktobra revolūcijas tas kļuva par vadošo laikrakstu PSRS. Pēc PSRS sabrukuma Krievijas prezidents Boriss Jeļcins laikrakstu pārdeva grieķu uzņēmējiem, laikraksts nokļuva viņu privātā uzņēmuma Pravda International kontrolē. 1996. gadā pēc iekšējā strīda starp Pravda International un dažiem laikraksta žurnālistiem "Pravda" sadalījās. Laikrakstu iegādājās Krievijas komunistiskā partija, taču aizgājušie žurnālisti izveidoja tiešsaistes lapu pravda.ru, kam nav saistības ar komunistisko partiju.

Atsauces 

Krievijā izdotie laikraksti
Laikraksti krievu valodā
Padomju Savienības kultūra
Dagdas iela (Jūrmala)

Dagdas iela ir iela Jūrmalā, Dzintaru apkaimē. Dagdas iela sākas krustojumā ar Edinburgas prospektu un beidzas meža rajonā. Kopējais ielas garums ir 135 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Dagdas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

Skatīt arī 
 Dzintari

Ielas Jūrmalā
Jūrmalas ielas bez kartes
Maltas ielu uzskaitījums

Maltas ciema ielu uzskaitījums iekļauj sevī 28 ielas, kuras atrodas Rēzeknes novada Maltas pagasta Maltā.

Ielu uzskaitījums 

 1. maija iela
 Andrupenes iela
 Brīvības iela
 Celtnieku iela
 Ceriņu iela
 Dārzu iela
 Franča Trasuna iela
 Jaunatnes iela
 Kalnu iela
 Katrīnas iela
 Krasta iela
 Krišjāņa Barona iela
 Lauku iela
 Lidijas Samuilovas iela
 Līvānu iela
 Meža iela
 Parka iela
 Raiņa iela
 Rozentovas iela
 Saules iela
 Skolas iela
 Smilšu iela
 Sporta iela
 Stacija Malta iela
 Stacijas iela
 Viļānu iela
 Zaļā iela
 Zamostjes iela

Skatīt arī 
 Malta (Maltas pagasts)

Atsauces 

 
Ielas
Pūpolu iela (Rīga)

Pūpolu iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā, Centrāltirgū. Pūpolu iela ir viena Sarkano Spīķeru kvartāla centrālajām ielām un robežojas ar Nēģu un Prāgas ielu.

Vēsture 
Pūpolu iela izveidota 1932. gadā un savu nosaukumu nav laika gaitā mainījusi.

Skatīt arī 
 Centrāltirgus
 Latgales priekšpilsēta
 Spīķeru promenāde

Atsauces 

Ielas Maskavas forštatē
Latgales priekšpilsēta
Ķengaraga iela (Rīga)

Ķengaraga iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā, Ķengaragā. Ķengaraga iela ir viena no Ķengaraga mikrorajona raksturīgākajām ielām un robežojas ar Maskavas, Austuves, Kaņiera ielu un Ķengaraga promenādi. Ķengaraga un Maskavas ielas stūrī atrodas Ķengaraga tirgus.

Vēsture 
Ķengaraga iela pirmo reizi Rīgas kartēs parādās 19. gs. beigās ar nosaukumu Kišiņevas iela. 1923. gadā tā pārdēvēta par Ķengaraga ielu.

Pie Ķengaraga ielas atradās 1817. gadā dibinātā A/S "Baltijas Linu manufaktūra" (A/G Baltische Leinenmanufactur). Tās mūra korpusi Ķengaragā atklāti 1860. gadā, manufaktūras produkcija saņēma apbalvojumus 1867. gadā Parīzē, 1870. Pēterburgā un 1883. Rīgā. Ap rūpnīcu izveidojās Kišiņevas (vēlāk Ķengaraga), Voroņežas (vēlāk Mazā Ķengaraga), Donas (vēlāk Glūdas), Baltijas (vēlāk Austuves) ielas. 1928. gadā to pārdēvēta par Baltijas linu manufaktūru A/S "Ķengerags", kas ražoja linu audumu, diegus, bet pēc 1935. gada zvejas tīklus, sporta tīklus, tamzu un lāpāmos diegus. 1939. gadā uz uzņēmuma bāzes izveidoja Rīgas tīklu aušanas fabriku "Ķengarags", ko 1960. gadā pārdēvēta par Rīgas zvejas rīku fabriku, 1969. gadā par Rīgas eksperimentālo zvejas rīku un plastmasas izstrādājumu rūpnīcu, kas 1993. gadā pārtrauca savu darbību.

Skatīt arī 
 Ķengarags
 Latgales priekšpilsēta
 Ķengaraga promenāde

Atsauces 

Ielas Ķengaragā
Latgales priekšpilsēta
Stacijas laukums (Rīga)

Stacijas laukums ir laukums Rīgā, Centra rajonā, Rīgas Centrā. Stacijas laukums robežojas ar Marijas, Satekles un Merķeļa ielu.

Vēsture 
Stacijas laukums ir izveidots 1861. gadā  pēc dzelzceļa līnijas Rīga—Daugavpils izbūves ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā vairāk nav mainījies. Tas izveidojās pie Rīgas dzelzceļa stacijas, ko atklāja 1861. gadā un kas ir lielākā pasažieru dzelzceļa stacija Latvijā.

Sākotnēji laukumā bija nelielā divstāvu mūra ēka ar diviem peroniem. 
1884.-1885. gadā staciju paplašināja pēc arhitekta H. Šēla projekta. Ēkai tika piebūvēti spārni uz Gogoļa ielas pusi.

Laukumā iepretī stacijai 1888.–1889. gadā uzcēla nelielu pareizticīgo kapelu, pieminot Krievijas impērijas ķeizara Aleksandra III un viņa ģimenes locekļu  izglābšanos dzelzceļa katastrofā pie Borkiem Harkovas tuvumā. 
Līdz 1903. gadam stacija veica gan pasažieru pārvadājumus, gan arī kravu pārkraušanu. Tur arī bija dzelzceļa remontu darbnīcas. 
Pēc 1910. gada izveidoja dzelzceļa pārvadus tuvākajās ielās. 
1914. gadā uz uzbēruma līdzās stacijai "Rīga I" atklāja Rīgas Galveno staciju pasažieru pārvadājumiem Jelgavas un Jūrmalas virzienā.

Pareizticīgo kapelu nojauca 1925. gadā.
Stacijas ēku "Rīga I" nojauca 1959.–1960. gadā, uzbūvējot jaunu Rīgas Pasažieru stacijas ēku. 
1998. gadā sākās stacijas laukuma rekonstrukcija ar tirdzniecības centra «Origo» būvi, ko pabeidza 2003. gadā.

2012. gada novembrī Stacijas laukumā atklāja Saules pulksteni, kas tika izvietots riņķveida laukumā ar deviņu metru diametru. Pats saules rādītājs ir pusmēness veida elipse ar septiņu metru diametru.

Stacijas pulkstenis 
Stacijas laukuma ievērojamākā celtne ir 43 metrus augstais Stacijas torņa pulkstenis, kas atklāts 1965. gadā un ir viens no Rīgas simboliem un iecienītākajām satikšanās vietām. Savulaik stacijas pulkstenis vienlaicīgi kalpojis arī kā ūdenstornis stacijas ūdensapgādes sistēmai. 1970. gadu beigās pulksteņa ciparnīca nomainīta pret elektronisko tablo, kas sastāvēja no 1600 lampiņām. 2002.—2003. gadā, kompānijas Linstow Varner veiktās Stacijas laukuma pārbūves laikā (tirdzniecības centra "Origo" izveide), vecais pulkstenis tika nojaukts un vietā tika uzbūvēts jauns, tikpat augsts (43 metri, kopā ar burtiem RĪGA – 46 metri; ciparnīcas diametrs – 4,2 metri).

Skatīt arī 
 Centra rajons
 Centrālā stacija
 Centrs

Atsauces 

Centra rajons
Latvijas dzelzceļa līniju stacijas un pieturas punkti
Rīga
Rīgas vēsture
Turcija olimpiskajās spēlēs

Turcija olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1906. gada. Līdz 1912. gadam tā startēja kā Osmaņu impērija. No vasaras olimpiskajām spēlēm Turcija nav piedalījusies tikai 1920. gada Antvertpenes, 1932. gada Losandželosas un 1980. gada Maskavas olimpiskajās spēlēs. Ziemas olimpiskajās spēlēs tā piedalās kopš to 1936. gada. Līdz šim Turcija nav piedalījusies trijās ziemas olimpiskajās spēlēs — 1952. gada Oslo, 1972. gada Saporo un 1980. gada Leikplesidas olimpiskajās spēlēs.

Līdz šim Turcija olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 91 olimpisko medaļu, visas vasaras olimpiskajās spēlēs.

Dalības

Vasaras olimpiskās spēles 

 1896−1904 —   
  1908 Londona — tika pārstāvēta  (Osmaņu impērija)  
  1912 Stokholma — tika pārstāvēta  (Osmaņu impērija)
  1920 Antverpene —    
  1924 Parīze — tika pārstāvēta   
  1928 Amsterdama — tika pārstāvēta  
  1932 Losandželosa — 
  1936 Berlīne — tika pārstāvēta 
  1948 Londona — tika pārstāvēta 
  1952 Helsinki — tika pārstāvēta 
  1956 Melnburna — tika pārstāvēta 
  1960 Roma — tika pārstāvēta 
  1964 Tokija — tika pārstāvēta 
  1968 Mehiko — tika pārstāvēta 
  1972 Minhene — tika pārstāvēta 
  1976 Monreāla — tika pārstāvēta 
  1980 Maskava — 
  1984 Losandželosa — tika pārstāvēta 
  1988 Seula — tika pārstāvēta 
  1992 Barselona — tika pārstāvēta 
  1996 Atlanta — tika pārstāvēta 
  2000 Sidneja — tika pārstāvēta 
  2004 Atēnas — tika pārstāvēta 
  2008 Pekina — tika pārstāvēta 
  2012 Londona — tika pārstāvēta 
  2016 Riodežaneiro — tika pārstāvēta 
  2020 Tokija  — nākotnes notikums
  2024 Parīze — nākotnes notikums
  2028 Losandželosa — nākotnes notikums

Ziemas olimpiskās spēles 

 1924−1932 — 
  1936 Garmiša-Partenkirhene — tika pārstāvēta 
  1948 Sanktmorica — tika pārstāvēta 
  1952 Oslo — 
  1956 Kortīna d'Ampeco — tika pārstāvēta 
  1960 Skvoveli — tika pārstāvēta 
  1964 Insbruka — tika pārstāvēta 
  1968 Grenoble — tika pārstāvēta 
  1972 Saporo — 
  1976 Insbruka — tika pārstāvēta 
  1980 Leikplesida — 
  1984 Sarajeva — tika pārstāvēta 
  1988 Kalgari — tika pārstāvēta 
  1992 Albērvila — tika pārstāvēta 
  1994 Lillehammere — tika pārstāvēta   
  1998 Nagano — tika pārstāvēta 
  2002 Soltleiksitija — tika pārstāvēta 
  2006 Turīna — tika pārstāvēta 
  2010 Vankūvera — tika pārstāvēta 
  2014 Soči — tika pārstāvēta 
  2018 Phjončhana — tika pārstāvēta 
  2022 Pekina — nākotnes notikums

Sportisti

Sportistu skaits

Vasaras olimpiskās spēles

Ziemas olimpiskās spēles

Sportistu sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Vasaras olimpiskās spēles 

Piezīmes:

Ziemas olimpiskās spēles 

• — startēja viens un tas pats sportists vairākos sporta veidos.

Medaļu tabulas

Medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs

Medaļas ziemas olimpiskajās spēlēs

Medaļas pa vasaras sporta veidiem

Medaļnieku uzskaitījums

Vasaras olimpiskajās spēles

Atņemtās medaļas

Karognesēji 
Karognesēji, kas nesuši karogus  olimpisko spēļu atklāšanas ceromonijās

Vasaras olimpiskajās spēles

Ziemas olimpiskajās spēles

Skatīt arī 
 Turcijas karognesēji olimpiskajās spēlēs
 Turcija paraolimpiskajās spēlēs

Ārējās saites

Atsauces 

Valstis olimpiskajās spēlēs
2018. gada Amstel Gold Race

2018. gada Amstel Gold Race bija šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības, kas notika 15. aprīlī. Tā bija 53. reize, kad notika Amstel Gold Race sacensības un tās bija 16. sacensības 2018. gada UCI Pasaules tūres kalendārā.

Sacensībās uzvarēja Mikāls Valgrens, kurš divu dalībnieku sprintā pārspēja Romānu Kreicigeru. Ar nelielu atstarpi trešie vietu ieņēma Enriko Gasparoto.

Komandas 
Tā kā Amstel Gold Race bija UCI Pasaules tūres sacensības, visas 18 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicinātas septiņas UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 25 komandu pelotonu.

Rezultāti

Atsauces

Ārējās saites 

 
 

Amstel Gold Race
2018. gads riteņbraukšanā
Manaslu

Manaslu (, Manāslu) ir astotā augstākā virsotne uz Zemes. Tās augstums virs jūras līmeņa ir 8163 metri. Atrodas Himalajos, Nepālas centrālajā daļā, netālu no robežas ar Ķīnu.  pirmie, kas sasniedza kalna virsotni, bija Japānas ekspedīcija. Burtiski kalna nosaukums tulkojams kā ‘garu kalns’.

Ārējās saites 

Himalaji
Astoņtūkstošnieki
Nepālas ģeogrāfija
Adrians Mutu

Adrians Mutu (; dzimis ) ir rumāņu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis uzbrūkošā pussarga un uzbrucēja pozīcijā, bijis Rumānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Mutu ir Rumānijas U-21 izlases galvenais treneris.

Lielāko spēlētāja karjeras daļu aizvadījis Itālijas klubos, no 2006. līdz 2011. gadam spēlējis ACF Fiorentina. Turīnas "Juventus" sastāvā divas reizes izcīnīja čempiontitulu (2005, 2006), taču šie tituli tika atņemti Itālijas futbola skandāla dēļ. Klubu karjeru noslēdza dzimtajā Rumānijā.

Rumānijas izlases sastāvā divas reizes spēlējis Eiropas čempionāta finālturnīrā (, ). 77 spēlēs guvis 35 vārtus, kas ir dalīts izlases rekords ar Georgi Hadži. Četras reizes atzīts par Rumānijas gada futbolistu.

Ārējās saites 

1979. gadā dzimušie
Ardžešas žudecā dzimušie
Rumānijas futbolisti
Rumānijas izlases futbolisti
Rumānijas futbola treneri
2000. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Parma F.C. spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
Hellas Verona F.C. spēlētāji
Milānas "Internazionale" spēlētāji
ACF Fiorentina spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
Albins Tahiri

Albins Tahiri (; dzimis ) ir Slovēnijā dzimis Kosovas kalnu slēpotājs.

Tēvs — Kosovas albānis, māte — slovēniete. Pēc profesijas dentists, trenējas Slovēnijā, Itālijā un Austrijā.

Pārstāvēja Kosovu valstij pirmajās — 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhjanā, kur bija delegācijas karognesējs olimpiādes atklāšanas ceremonijā. Albina Tahiri iegūtā 37. vieta kombinācijā un 39. vieta slalomā bija augstākais sasniegums Kosovai 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

Atsauces

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Kosovas kalnu slēpotāji
Kosovas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Artjoms Zubs

Artjoms Zubs (; dzimis ) ir Krievijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2020) Zubs pārstāv NHL klubu Otavas "Senators".

Spēlētāja karjera 
KHL Zubs debitēja 2014.—2015. gada sezonā spēlējot Habarovskas "Amur" komandā.  Zubs pievienojās Sanktpēterburgas SKA.

2020. gada maijā Zubs noslēdza viena gada līgumu ar NHL klubu Otavas "Senators".

Krievijas hokeja izlasē spēlējis 2017. gada Pasaules čempionātā un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

Atsauces

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Nepabeigti raksti par hokejistiem
Krievijas hokejisti
Sanktpēterburgas SKA spēlētāji
Otavas "Senators" spēlētāji
Gagarina kausa ieguvēji
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Hokejisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Habarovskas "Amur" spēlētāji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Habarovskas novadā dzimušie
Vsevolods Bobrovs

Vsevolods Bobrovs (; dzimis , miris ) bija padomju hokejists, futbolists un bendija spēlētājs. Tiek uzskatīts par vienu no labākajiem krievu sportistiem visos šajos sporta veidos.

Lielāko futbolista karjeras (bija uzbrucējs) daļu aizvadījis Maskavas CSKA. PSRS izlases sastāvā spēlējis . Pēc futbolista karjeras beigšanas pievērsās tikai hokejam — bija viens no pirmajiem hokejistiem PSRS. Hokejā spēlēja Maskavas CSKA sastāvā, vairākas reizes uzvarēja PSRS čempionātā, kur bija viens no rezultatīvākajiem spēlētājiem. PSRS izlases sastāvā izcīnīja zelta medaļu .

Pēc spēlētāja karjeras beigām bija gan futbola, gan hokeja treneris.

1997. gadā iekļauts IIHF slavas zālē. Viņa vārdā nosaukta Bobrova divīzija KHL.

Ārējās saites 

1922. gadā dzimušie
1979. gadā mirušie
PSRS hokejisti
PSRS futbolisti
PSRS izlases futbolisti
1952. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Hokejisti 1956. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
FK Spartak Maskava spēlētāji
PFC CSKA Moscow spēlētāji
Maskavas CSKA spēlētāji
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
PSRS Nopelniem bagātie treneri
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
Tambovas apgabalā dzimušie
IIHF slavas zālē uzņemtie
Dāvids Gleiršers

Dāvids Gleiršers (, dzimis  Hallē Tirolē) ir Austrijas kamaniņu braucējs. 2018. gada ziemas olimpisko spēļu čempions.

D. Gleiršera tēvs Gerhards Gleiršers arī bija kamaniņu braucējs, triju Pasaules čempionāta medaļu īpašnieks, piedalījies trijās olimpiskajās spēlēs. Arī D. Gleiršera brāliss Niko Gleiršers nodarbojas ar kamaniņu sportu, tāpat ir Austrijas izlases dalībnieks.

Pasaules kausa izcīņā D. Gleiršers piedalās kopš 2015.—2016 gada sezonas. 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā negaidīti kļuva par čempionu pēc favorīta Fēliksa Loha kļūdas. Līdz tam D. Gleiršers ne reizi nebija uzvarējis Pasaules kausa posmā. Otru medaļu izcīnīja kopā ar Austrijas izlasi komandu sacensībās.

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Tirolē dzimušie
Austrijas kamaniņu braucēji
Austrijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kamaniņu braucēji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kamaniņu braucēji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki kamaniņu braukšanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki kamaniņu braukšanā
Sembas pussala

Sembas pussala arī Sambijas pussala (, , ) mūsdienās arī Kaļiņingradas pussala, atrodas starp Kuršu jomu un Vislas jomu. Nosaukums cēlies no seno prūšu Sembas zemes, kas atradās pussalā. Svarīgākais seno baltu dzintara ieguves un tirdzniecības centrs. Vienīgā vietu prūšu zemēs, kur, par spīti daudzajiem stāvkrastiem, bija izeja uz atklāto jūru. Vēlākos gadsimtos piekrastē dzīvoja latviešiem tuvie kursenieki.

Ārējās saites 

Balti
Prūsijas vēsture
Krievijas pussalas
Kaļiņingradas apgabals
Zilais kalns

Zilais kalns (arī Piksteres Zilais kalns) ir pilskalns Sēlijā, kas atrodas Aizkraukles novada Sunākstes pagastā ap 0,5 km uz ziemeļrietumiem no bijušās Piksteres muižas apdzīvotā vietā Zilkalne starp Rožkalnu un Lukstiņu mājām.

Apraksts 
Zilais kalns ir savrups, kokiem apaudzis ap 20 m augsts kalns, kam ziemeļu-dienvidu virzienā orientēts plakums (izmēri 50x35 m.) ar nelielu kumpumu dienvidu pusē. Ap 3 m zem plakuma līmeņa apkārt visam kalnam izveidota terase. 5–6 m zem pirmās terases kalna austrumu un rietumu nogāzēs izveidota vēl viena maz izteikta terase. Pilskalna austrumu un ziemeļaustrumu stūri bojāti ar Pirmā pasaules kara tranšejām.

Pilskalnā konstatēts ap metru biezs kultūrslānis, kas satur bezripas gludās, apmestās un švīkātās keramikas lauskas. Nekādi plašāki arheoloģiskie pētījumi pilskalnā nav veikti.

Pirmās nenoteiktās ziņas par pilskalnu pie Piksteres sniedzis Augusts Bīlenšteins 1882. gadā. 1926. gadā savas Zemgales pilskalnu apzināšanas ekspedīcijas laikā pilskalnu apsekojis un uzmērījis Ernests Brastiņš kurš arī izteicis maz ticamu hipotēzi, kas pilskalns varētu būt bijis apdzīvots jau akmens laikmetā. 20. gs. nogalē pilskalnu aprakstījis arī Juris Urtāns, kurš pēc atradumiem Zilā kalna apdzīvotību datējis ar 1. gadu tūkstoti p.m.ē. un m.ē. 1. gadu tūkstoti. Pilskalna apkārtnē zināmi vairāki senkapi.

Foto galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 www.latvijas-pilskalni.lv

Pilskalni Sēlijā
Aizkraukles novads
Alfreds Šmits

Alfreds Šmits (; dzimis , miris ) bija igauņu svarcēlājs, 1920. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieks.

Biogrāfija 
Kā jaunietis Alfreds Šmits piedalījās vieglatlētikas sacensībās skriešanā. Viņš pievērsās svarcelšanai 1919. gadā, kad, būdams Igaunijas armijā, trenējās pie Alfrēda Neilanda, un drīz vien kļuva par vienu no labākajiem svarcēlājiem valstī. Viņa karjeras augstākais punkts bija 1920. gada olimpiskās spēles Antverpenē, kur viņš izcīnīja sudraba medaļu spalvas svarā. Šmits ieguva arī bronzas medaļu 1923. gada Baltijas čempionātā un 1922. gadā viņš bija Igaunijas spalvas svara čempions. Viņš ir uzstādījis trīs pasaules rekordus.

Pēc savas svarcēlāja karjeras beigšanas 1923. gadā viņš strādāja par sporta amatpersonu. Šmits bija arī aktīvs tiesnesis cīņas sporta veidos. Vēlāk viņš bija Igaunijas Sporta savienības Svarcelšanas nodaļas valdes loceklis. Vēlākos gados Šmits kļuva par atzītu stenda šāvēju, bija Igaunijas stenda šaušanas federācijas ģenerālsekretārs un stenda šaušanas sacensību tiesnesis.

1936. gadā mainījis vārdu uz Ains Sillaks.

Atsauces

Ārējās saites 

 Alfreda Šmita profils mājas lapā ESBL

1898. gadā dzimušie
Harju apriņķī dzimušie
Igaunijas svarcēlāji
1920. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskie sudraba medaļnieki svarcelšanā
Dikļu iela (Jūrmala)

Dikļu iela ir iela Jūrmalā, Dzintaru apkaimē. Dikļu iela sākas krustojumā ar Edinburgas prospektu un beidzas krustojumā ar Meža prospektu. Kopējais ielas garums ir 80 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Dikļu ielā satiksmes kustība norit divās joslās. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

Ielu savienojumi 
Dikļu iela ir savienota ar šādām ielām:
 Edinburgas prospekts (T veida krustojums)
 Meža prospekts (T veida krustojums)

Sabiedriskais transports 
Pa Dikļu ielu kursē 4. autobuss, 7. autobuss, un 5. autobuss. Šie autobusi kursē tikai braucot virzienā uz Bulduriem, un tuvākā pietura ir "Dzintaru stacija", vai "Dzintaru koncertzāle".

Skatīt arī 
 Dzintari

Ielas Jūrmalā
Jūrmalas ielas bez kartes
Latvijas Kristīgā akadēmija

Latvijas Kristīgā akadēmija (LKA) ir 1993. gada 12. maijā dibināta augstskola, kas atrodas Bulduros, Jūrmalā. Akadēmijā mācās visu kristīgo konfesiju studenti.

Vēsture 
1997. gadā LKA ieguva valsts akreditāciju, 1998. gadā notika pirmais tās studentu izlaidums. 2002. gadā LKA sāka piešķirt Goda doktora grādus Latvijas un ārzemju pilsoņiem. 2003. gadā tā kļuva par Eiropas universitāšu hartas locekli un 2006. gadā sāka darbu pilnībā rekonstruētajā ēkā Bulduros.
2013. gadā LKA studiju programmas saņēma akreditāciju.

Studiju programmas 
 Akadēmiskā bakalaura studiju programma "Bībeles māksla"
 Akadēmiskā maģistra studiju programma "Bībeles māksla"
 Akadēmiskā bakalaura studiju programma "Teoloģija"
 Akadēmiskā maģistra studiju programma "Teoloģija"
 Profesionālā bakalaura studiju programma "Karitatīvais sociālais darbs"
 Profesionālā maģistra studiju programma "Karitatīvais sociālais darbs"
 Otrā līmeņa profesionālās augstākās izglītības studiju programma "Sociālais darbs"
 Profesionālās maģistra studiju programma "Sociālās uzņēmējdarbības vadība"
 Profesionālā maģistra studiju programma "Supervīzija"

Atsauces 

Augstskolas Jūrmalā
Privātās augstskolas Latvijā
Akadēmijas Latvijā
Ivans Provorovs

Ivans Provorovs (, dzimis ) ir krievu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2018) spēlē NHL kluba Filadelfijas "Flyers" sastāvā.

Spēlētāja karjera 
Juniora vecumā Provorovs spēlēja Ziemeļamerikā, vairākas sezonas pavadot USHL un WHL līgās. 2016. gadā kļuva par WHL čempionu un tika atzīts par līgas labāko aizsargu. 2016. gada oktobrī Provorovs debitēja NHL kluba Filadelfijas "Flyers" sastāvā, savā pirmajā sezonā aizvadot visas 82 regulārās sezonas spēles.

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Krievijas hokejisti
Filadelfijas "Flyers" spēlētāji
Jaroslavļā dzimušie
Pēters Regins

Pēters Regins (; dzimis ) ir Dānijas hokejists, spēlē centra uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2018) Regins pārstāv KHL klubu Helsinku "Jokerit".

Spēlētāja karjera 
Reginu 2004. gada NHL draftā 3. kārtā izvēlējās Otavas "Senators". Pirms pievienošanās Senators komandai Regins spēlēja Dānijas klubā Herningas "Blue Fox" un Zviedrijas klubā Timrå IK. NHL Regins ir aizvadījis septiņas sezonas Otavas "Senators", Ņujorkas "Islanders" un Čikāgas "Blackhawks" komandās. 2015. gadā Regins pievienojās Helsinku "Jokerit", kur pašlaik ir arī komandas kapteinis.

Dānijas hokeja izlasē ir spēlējis septiņos Pasaules čempionātos.

Atsauces

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Dānijas hokejisti
Otavas "Senators" spēlētāji
Ņujorkas "Islanders" spēlētāji
Čikāgas "Blackhawks" spēlētāji
Helsinku "Jokerit" spēlētāji
Vidusjitlandes reģionā dzimušie
Hokejisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Edinburgas prospekts

Edinburgas prospekts ir iela Jūrmalā, kas savieno Dzintaru un Bulduru apkaimes. Edinburgas prospekts sākas krustojumā ar Turaidas ielu un beidzas līkumā ar Vienības prospektu. Kopējais ielas garums ir 2820 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Edinburgas prospektā satiksmes kustība divās joslās. Ielā ir savrupmāju apbūve.

Edinburgas prospekts iet gar dzelzceļa līniju, kas savieno Tukumu un Rīgu. Uz prospekta atrodas Dzintaru un Bulduru dzelzceļa stacijas. Tāpat uz Edinburgas prospekta atrodas Bulduru bibliotēka un Jūrmalas būvvalde.

Ielu savienojumi 
Edinburgas prospekts ir savienots ar šādām ielām:
 Turaidas iela (T veida krustojums)
 Carnikavas iela  (T veida krustojums)
Skujienes iela (T veida krustojums)
Ropažu iela (T veida krustojums)
 Dikļu iela (T veida krustojums)
 Alojas iela (T veida krustojums)
Kalsnavas iela (T veida krustojums)
 Piestātnes iela (T veida krustojums)
 Indras iela (T veida krustojums)
 Aglonas iela (T veida krustojums)
 Krāslavas iela (T veida krustojums)
 Ludzas iela (T veida krustojums)
 Ilūkstes iela (T veida krustojums)
 Balvu iela (T veida krustojums)
 Dagdas iela (T veida krustojums)
 Kr. Barona iela (T veida krustojums)
 1. līnija (T veida krustojums)
 2. līnija (T veida krustojums)
 3. līnija (T veida krustojums)
 4. līnija (T veida krustojums)
 5. līnija (T veida krustojums)
 6. līnija (T veida krustojums)
 Vienības prospekts (T veida krustojums)

Sabiedriskais transports 
Pa Edinburgas prospektu kursē 4. autobuss.

Skatīt arī 
 Dzintari
 Bulduri

Ielas Jūrmalā
Jūrmalas ielas bez kartes
Lidija Skobļikova

Lidija Skobļikova (; dzimusi ) ir bijusī krievu-padomju ātrslidotāja.

Trīs reizes piedalījusies ziemas olimpiskajās spēlēs (, , ). 1960. gadā Skvoveli izcīnīja divas zelta medaļas, pēc četriem gadiem Insbrukā — četras zelta medaļas. Kopā izcīnītās 6 zelta medaļas ir rekords starp ātrslidotājiem. Viņa ir pirmā sportiste, kas ziemas olimpiskajās spēlēs izcīnījusi 6 zelta medaļas, kā arī pirmā, kas vienās spēlēs izcīnījusi 4 zelta medaļas. Abās spēlēs bija spēļu medaļām bagātākā sportiste. Pasaules čempionātā izcīnījusi 25 zelta medaļas, savukārt PSRS čempionātā — 15 zelta medaļas.

Pēc sportistes karjeras beigām kļuvusi par ātrslidošanas treneri. Bijusi arī Krievijas Slidošanas federācijas prezidente.  bija viena no sešiem cilvēkiem, kas atklāšanas ceremonijā ienes olimpisko karogu.

Ārējās saites 

1939. gadā dzimušie
Čeļabinskas apgabalā dzimušie
Krievijas ātrslidotāji
PSRS ātrslidotāji
Ātrslidotāji 1960. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Ātrslidotāji 1964. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Ātrslidotāji 1968. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Padomju Savienības olimpiskie zelta medaļnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki ātrslidošanā
Ar Olimpisko ordeni apbalvotie
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Viļakas ielu uzskaitījums

Viļakas pilsētas ielu uzskaitījums iekļauj sevī 29 ielas, kuras atrodas Viļakā.

Ielu uzskaitījums 

 Abrenes iela
 Balvu iela
 Baznīcas iela
 Dārzu iela
 Dzirnavu iela
 Eržepoles iela
 Gaismas iela
 Garnizona iela
 Jaunatnes iela
 Jāņu iela
 Kalna iela
 Klostera iela
 Krasta iela
 Liepnas iela
 Līgo iela
 Miera iela
 Ostratu iela
 Parka iela
 Pils iela
 Pļavu iela
 Saules iela
 Skolas iela
 Smilšu iela
 Sporta iela
 Tautas iela
 Vārpu iela
 Vārtu iela
 Zemnieku iela
 Ziedu iela

Skatīt arī 
 Viļaka

Atsauces 

 
Ielas
Alojas iela (Jūrmala)

Alojas iela ir iela Jūrmalā, Dzintaru apkaimē. Alojas iela sākas krustojumā ar Meža prospektu un beidzas krustojumā ar Edinburgas prospektu. Kopējais ielas garums ir 145 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Alojas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

Ielu savienojumi 
Alojas iela ir savienota ar šādām ielām:
 Edinburgas prospekts (T veida krustojums)
 Meža prospekts (T veida krustojums)

Skatīt arī 
 Dzintari

Ielas Jūrmalā
Jūrmalas ielas bez attēla
Jūrmalas ielas bez kartes
Vangažu ielu uzskaitījums

Vangažu pilsētas ielu uzskaitījums iekļauj sevī 21 ielu, kuras atrodas Vangažos.

Ielu uzskaitījums 
 Airīšu iela
 Avotu iela
 Dārzu iela
 Ezera iela
 Gaismas iela
 Gaujas iela
 Lazdu iela
 Liedaga iela
 Meža iela
 Parka iela
 Priežmalu iela
 Priežu iela
 Saules iela
 Senču iela
 Siguldas iela
 Sila iela
 Skolas iela
 Smilšu iela
 Vangažu iela
 Vidzemes iela
 Zaļā iela

Skatīt arī 
 Vangaži

Atsauces 

 
Ielas
Kendriks Lamārs

Kendriks Lamārs Dakvorts (angļu: Kendrick Lamar Duckworth) ir amerikāņu reperis, mūzikas autors un ierakstu producents. Liela daļa kritiķu un laikabiedru uzskata viņu par vienu no ietekmīgākajiem un nozīmīgākajiem reperiem šajā paaudzē un par vienu no visa laika labākajiem reperiem. 2018. gadā viņa albums DAMN. kļuva par pirmo albumu ārpus džeza un klasiskās mūzikas, kas saņēmis Pulicera balvu mūzikā. 

Lamārs pirmo popularitāti ieguvis 2010. gadā, kad izlaida pirmo miksteipu Overly Dedicated. Tajā pašā gadā viņš patstāvīgi izlaida studijas albumu Section.80 ar debijas singlu HiiiPoWeR priekšgalā. Tajā laikā viņš bija ieguvis lielu tiešsaistes uzmanību un sadarbojās ar vairākiem hiphopa industrijas māksliniekiem, piemēram, Game, Busta Rhymes, Snoop Dogg.

Viņa populārākie singli ir Bitch, Don't Kill My Vibe, Humble, All The Stars.

Privātā dzīve 
2015. gada aprīlī Lamārs saderinājās ar savu draudzeni Vitniju Elfordi. 2019. gadā piedzima viņu pirmais bērns. Kendriks ir repera Baby Keem un NBA spēlētāja Nika Janga brālēns.

Lamārs pēc reliģijas ir kristietis, un tam pievērsās pēc viņam tuva drauga nāves.

Diskogrāfija 
Studijas albumi

 Section.80 (2011)
 Good Kid, M.A.A.D City (2012)
 To Pimp a Butterfly (2015)
 DAMN. (2017)
 Mr. Morale & The Big Steppers (2022)

Atsauces 

Amerikāņu mūziķi
Tukuma ielu uzskaitījums

Tukuma pilsētas ielu uzskaitījums iekļauj sevī 202 ielas, kuras atrodas Tukumā.

Ielu uzskaitījums 

 Abavas iela
 Ābeļu iela
 Akmens iela
 Alejas iela
 Aleksandra iela
 Alīnes iela
 Alkšņu iela
 Amulas iela
 Annas iela
 Asteru iela
 Atpūtas iela
 Ausekļa iela
 Aveņu iela
 Aviācijas iela
 Avotu iela
 Baložu iela
 Baznīcas iela
 Bērzu iela
 Birztalas iela
 Bišu iela
 Brīvības laukums
 Celtnieku iela
 Cepļa iela
 Ceriņu iela
 Cēsu iela
 Cīruļu iela
 Dāņu iela
 Dārza iela
 Dārzniecības iela
 Degoles iela
 Dienvidu iela
 Dīķa iela
 Draudzības iela
 Durbes iela
 Dzelzceļa iela
 Dzirkaļu iela
 Dzirņu iela
 Eduarda Veidenbauma iela
 Egļu iela
 Eksporta iela
 Elizabetes iela
 Estrādes iela
 Ezera iela
 Gaismas iela
 Ganību iela
 Gotlandes iela
 Grants iela
 Graudu iela
 Gravas iela
 Gvardes iela
 Harmonijas iela
 Ievu iela
 Imulas iela
 Irlavas iela
 Jāņa iela
 Jāņa Raiņa iela
 Jaunā iela
 Jelgavas iela
 Jumpravas iela
 Kalēju iela
 Kalna iela
 Kandavas iela
 Kārklu iela
 Kastaņu iela
 Katrīnas laukums
 Klusā iela
 Kļavu iela
 Krasta iela
 Krastmalas iela
 Kūdras iela
 Kuldīgas iela
 Kurzemes iela
 Ķiršu iela
 Lakstīgalu iela
 Lapu iela
 Laubītes iela
 Lauksargu iela
 Lauku iela
 Lazdu iela
 Lejas iela
 Līdumu iela
 Lielā Dzelzceļa iela
 Lielā iela
 Lielā Parka iela
 Liepu iela
 Līgo iela
 Magoņu iela
 Mālu iela
 Marsa iela
 Mārtiņa iela
 Mazā Gravas iela
 Mazā iela
 Mazā Parka iela
 Mazā Pilskalna iela
 Mazā Smilšu iela
 Mednieku iela
 Melnezera iela
 Mētru iela
 Meža iela
 Mežmalas iela
 Miera iela
 Milzkalnes iela
 Nākotnes iela
 Nogāzes iela
 Nomales iela
 Noras iela
 Ošu iela
 Ozolu iela
 Papardes iela
 Parādes iela
 Pārslas iela
 Partizānu iela
 Pārupes iela
 Pasta iela
 Pauguru iela
 Pauzera iela
 Pavārkalna iela
 Pavasara iela
 Pērses iela
 Pētera iela
 Pīlādžu iela
 Pils iela
 Pilskalna iela
 Pļavas iela
 Priežu iela
 Progresa iela
 Pumpuru iela
 Pūpolu iela
 Purva iela
 Putniņu iela
 Raudas iela
 Ražas iela
 Revolūcijas iela
 Riekstu iela
 Rīgas iela
 Rīta iela
 Robežu iela
 Rožu iela
 Rūdas iela
 Rudens iela
 Rūpniecības iela
 Salas iela
 Salnas iela
 Saules iela
 Sējas iela
 Senču iela
 Sila iela
 Siltuma iela
 Skuju iela
 Slocenes iela
 Smārdes iela
 Smilšu iela
 Spartaka iela
 Spāru iela
 Sporta iela
 Stacijas iela
 Stadiona iela
 Staru iela
 Straumes iela
 Strautu iela
 Strazdu iela
 Strēlnieku iela
 Šēseles iela
 Taisnā iela
 Talsu iela
 Tehnikas iela
 Telegrāfa iela
 Tidaholmas iela
 Tīles iela
 Tilta iela
 Tirgus iela
 Tulpju iela
 Tumes iela
 Tūristu iela
 Ūdens iela
 Uguns iela
 Upes iela
 Upuru piemiņas gatve
 Valguma iela
 Vārpu iela
 Vārtu iela
 Vasaras iela
 Vēju iela
 Veļķu iela
 Vilkājas iela
 Vilku iela
 Vītolu iela
 Zaķu iela
 Zaļā iela
 Zelmeņa iela
 Zemeņu iela
 Zemes iela
 Zemgales iela
 Zemītes iela
 Ziedoņa iela
 Ziedu iela
 Ziemeļu iela
 Zīļu iela
 Zirgu iela
 Zvaigžņu iela
 Zvārtes iela
 Zvirgzdu iela

Skatīt arī 
 Tukums

Atsauces
The Weeknd

The Weeknd (īstajā vārdā Ābels Makonens Tesfaije ()) ir etiopiešu izcelsmes Kanādas dziedātājs un mūzikas autors. Karjeras sākumā The Weeknd publicējis dziesmas YouTube platformā. 2010. gadā publicēja divus miksteipus House of Balloons, Thursday un Echoes of Silence 2011. gadā. Miksteipi tika atjaunoti, pārveidoti un izdoti albumā Trilogy (2012).

The Weeknd piederēja divi pirmo vietu albumi Beauty Behind the Madness (2015) un Starboy (2016). ASV labas atsauksmes guva Kiss Land albums (2013). Viņa pirmais EP ieraksts tika izdots 2018. gadā un tā nosaukums bija My Dear Melancholy,. Tāpat viņš arī ir sadarbojies ar vairākiem labi pazīstamiem māksliniekiem kā Arianu Grandi, Kendriku Lamāru un citiem. The Weeknd ir ieguvis trīs Grammy Balvas un deviņas Žino balvas.

Diskogrāfija 
Studijas albumi

 Kiss Land (2013)
 Beauty Behind the Madness (2015)
 Starboy (2016)
My Dear Melancholy (2018)
After Hours (2020)
Dawn FM (2022)

Kanādiešu mūziķi
Aizputes ielu uzskaitījums

Aizputes pilsētas ielu uzskaitījums iekļauj sevī 61 ielu, kuras atrodas Aizputē.

Ielu uzskaitījums 

 Apriķu iela
 Atmodas iela
 Austrumu iela
 Avotu iela
 Bērzu iela
 Brīvības iela
 Brīvzemnieka bulvāris
 Celtnieku iela
 Cepļa iela
 Ceriņu iela
 Dārza iela
 Ezera iela
 Ezerkrasta iela
 Fabrikas iela
 Ganību iela
 Herteļa iela
 Jāņa iela
 Jaunā iela
 Jelgavas iela
 Jura Mātera iela
 Kalnu iela
 Kalvenes iela
 Kapu iela
 Kastaņu aleja
 Katoļu iela
 Krasta iela
 Kuldīgas iela
 Kurzemes iela
 Lažas iela
 Līdumu iela
 Liepājas iela
 Liepu aleja
 Mazā iela
 Mednieku iela
 Ošu gatve
 Padures iela
 Parka iela
 Pasta iela
 Pavasara iela
 Peldu iela
 Piestatnes iela
 Pils iela
 Pļavu iela
 Priežu iela
 Raiņa bulvāris
 Robežu iela
 Sakas iela
 Saules iela
 Skolas iela
 Smilšu iela
 Sporta iela
 Strautu iela
 Tebras iela
 Upes iela
 Velēngriežu iela
 Vītolu iela
 Zaķu iela
 Zaļumu iela
 Ziedu iela
 Zingberga iela
 Zvaigžņu iela

Skatīt arī 
 Aizpute

Atsauces 

 
Ielas
Pasaules čempionāts daiļslidošanā junioriem

Pasaules čempionāts daiļslidošanā junioriem ir ikgadējas daiļslidošanas sacensības, ko rīko Starptautiskā slidošanas asociācija (ISU) un kurās daiļslidotāji, kas atbilst noteiktam vecuma diapazonam, sacenšas par Pasaules čempiona titulu junioru konkurencē. ISU vadlīnijas attiecībā uz junioru vecuma diapazonu ir laiku pa laikam mainījušās, – patlaban daiļslidotājiem jābūt vismaz 13 gadus veciem, bet vēl nesasniegušiem 19 gadu vecumu līdz iepriekšējā gada 1. jūlijam, izņemot vīriešus, kuri piedalās pāru slidojumos un dejās uz ledus, kur vecuma ierobežojums ir 21 gads.

Sacensības parasti norisinās pavasarī un ir vienas no kopumā četrām ikgadējām daiļslidošanas sacensībām, kas tiek rīkotas ISU paspārnē (pārējās trīs ir Pasaules, Eiropas un Četru kontinentu čempionāts), un tiek uzskatītas par visaugstākās raudzes sacensībām starptautiskajā junioru konkurencē. Medaļas tiek sadalītas četrās disciplīnās – vīriešu un sieviešu vienslidojumos, pāru slidojumos, kā arī dejās uz ledus.

Vēsture 
Pirmais Pasaules čempionāts daiļslidošanā junioriem notika 1976. gada martā Meževā, Francijā un sākotnēji tika nosaukts par "ISU čempionātu daiļslidošanā junioriem". Arī 1977. gada čempionāts tika rīkots turpat un ar tādu pašu nosaukumu. 1978. gadā šie čempionāti oficiāli tika pārdēvēti par "Pasaules čempionātiem daiļslidošanā junioriem", bet nemainot sacensību norises vietu. Taču, sākot ar 1979. gadu, tika nolemts sacensību norises vietu katru gadu mainīt līdzīgi kā citos ISU čempionātos.

No 1976. līdz 1980. gadam čempionāts tika rīkots pavasarī. 1981. gadā sacensību norises laiks tika mainīts uz iepriekšējā kalendārā gada novembri vai decembri. Taču, sākot ar 2000. gadu, sacensības atkal norit pavasarī.

Medaļu ieguvēji

Vīrieši

Sievietes

Pāri

Dejas uz ledus

Atsauces

Ārējās saites 

 2000.gada čempionāts
 2001.gada čempionāts
 2002.gada čempionāts
 2003.gada čempionāts
 2004.gada čempionāts (ISU)
 2005.gada čempionāts (ISU)
 2006.gada čempionāts (ISU)
 2007.gada čempionāts (ISU)
 2008.gada čempionāts (ISU)
 2009.gada čempionāts (ISU)
 2010.gada čempionāts (ISU)
 2011.gada čempionāts (ISU)
 2012.gada čempionāts (ISU)
 2013.gada čempionāts (ISU)
 2014.gada čempionāts (ISU)
 2015.gada čempionāts (ISU)

Pasaules čempionāts daiļslidošanā junioriem
Juniori
Pasaules čempionāti
Daiļslidošanas čempionāti
Valdemārpils ielu uzskaitījums

Valdemārpils pilsētas ielu uzskaitījums iekļauj sevī 45 ielas, kuras atrodas Valdemārpilī.

Ielu uzskaitījums 

 Ambrakas iela
 Baznīcas iela
 Blaumaņa iela
 Celtnieku iela
 Ciema iela
 Dārza iela
 Dižliepas iela
 Draudzības iela
 Dzelzceļa iela
 Dzirnavu iela
 Ezera iela
 Ganību iela
 Īlenciema iela
 Jaunā iela
 Kalna iela
 Kārklu iela
 Krasta iela
 Krišjāņa Valdemāra iela
 Ķīvīšu iela
 Leišu iela
 Lielā iela
 Liepu iela
 Meža iela
 Miera iela
 Ozolu iela
 Parka iela
 Pļavu iela
 Priežu iela
 Purva iela
 Raiņa iela
 Rallistu iela
 Robežu iela
 Rožu iela
 Sakarnieku iela
 Saules iela
 Saulgriežu iela
 Skolas iela
 Smilšu iela
 Stacijas iela
 Stadiona iela
 Straumes iela
 Šķūņu iela
 Talsu iela
 Tilta iela
 Ūdens iela

Skatīt arī 
 Valdemārpils

Atsauces 

 
Ielas
Aknīstes ielu uzskaitījums

Aknīstes pilsētas ielu uzskaitījums iekļauj sevī 40 ielas, kuras atrodas Aknīstē.

Ielu uzskaitījums 

 Amatnieku iela
 Annas iela
 Augšzemes iela
 Avotu iela
 Dambja iela
 Dārza iela
 Dzelzceļa iela
 Dzirnavu iela
 Elsītes iela
 Fizkultūras iela
 Girenieku iela
 Gobu iela
 Īsā iela
 Jaunā iela
 Jaunatnes iela
 Jauniešu iela
 Kalna iela
 Kapu iela
 Krasta iela
 Kraujas iela
 Lapu iela
 Lauku iela
 Liepu iela
 Līvānu iela
 Melioratoru iela
 Miera iela
 Parka iela
 Pasta iela
 Radžupes iela
 Saltupes iela
 Skanstes iela
 Skolas iela
 Smilšu iela
 Strādnieku iela
 Susējas iela
 Tirgus iela
 Torņa iela
 Ulasu iela
 Upes iela
 Zaļā iela

Skatīt arī 
 Aknīste

Atsauces 

 
Ielas
Ichaks Šamirs

Ichaks Šamirs (, dzimis  kā Ichaks Jezernickis, miris ) bija Izraēlas politiķis un Izraēlas premjerministrs divus termiņus (no 1983. līdz 1984. un no 1986. līdz 1992. gadam). Pirms Izraēlas valsts izveides 1948. gadā, Ichaks Šamirs bija cionistu paramilitārās grupas Lehi līderis. Pēc tam viņš bija Izraēlas pretizlūkošanas dienesta Mossad darbinieks. Viņš ir bijis arī Izraēlas ārlietu ministrs.

1915. gadā dzimušie
2012. gadā mirušie
Brestas apgabalā dzimušie
Baltkrievijas ebreji
Izraēlas premjerministri
Ramzans Kadirovs

Ramzans Kadirovs (, ; dzimis ) ir Krievijas federālā subjekta Čečenijas vadītājs.

Viņa tēvs Ahmads Kadirovs arī bija Čečenijas prezidents, kas tika nogalināts 2004. gada maijā. Ramzans bija sava tēva paramilitārās vienības (kadiroviešu) vadītājs. 2007. gadā Ramzans kļuva par Čečenijas vadītāju īsi pēc 30 gadu vecuma sliekšņa sasniegšanas (minimālais vecums amata ieņemšanai). Laika gaitā ticis kritizēts par mizogīnisku un homofobisku pieeju, viņa vadības laikā Čečenija piedzīvojusi izaugsmi.

Atsauces

Ārējās saites 

1976. gadā dzimušie
Krievijas politiķi
Ar Goda ordeni apbalvotie
Čečenijā dzimušie
Krievijas Federācijas Varoņi
Maurisio Početino

Maurisio Roverto Početino Trosero (; dzimis ) ir argentīniešu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis Argentīnas, Spānijas un Francijas klubus, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Argentīnas futbola izlases dalībnieks.

Karjera 
Futbolista karjeru sāka Argentīnas klubā Newell's Old Boys, divreiz ir bijis Argentīnas čempions. 1994. gadā pārcēlās uz Eiropu, pievienojoties Spānijas La Liga klubam Espanyol. Tajā aizvadīja sešas sezonas, 2000. gadā kļuva par Spānijas Karaļa kausa ieguvēju. 2001. gada janvārī pārgāja uz Francijas klubu Parīzes "Saint-Germain", bet 2003. gadā uz citu Ligue 1 klubu Bordeaux. Spēlētāja karjeras noslēgumā atgriezās Espanyol, ar ko 2006. gadā vēlreiz izcīnīja Spānijas kausu.

Argentīnas futbola izlasē debitēja  draudzības spēlē pret Nīderlandi. Piedalījies 2002. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Kopumā izlases rindās aizvadījis 20 spēles un guvis divus vārtus.

Pēc spēlētāja karjeras beigām pievērsās trenera darbam. 2009. gada janvārī kļuva par Espanyol galveno treneri. Šajā amatā nostrādāja līdz 2012. gada novembrim, kad līgums pēc abpusējas vienošanās tika lauzts. 2013. gada janvārī kļuva par Anglijas Premjerlīgas kluba Southampton FC galveno treneri. 2013.—2014. gada sezonā aizveda komandu līdz 8. vietai Premjerlīgā.

 Početino tika apstiprināts par Tottenham Hotspur galveno treneri, parakstot piecu gadu līgumu. 2016. gada maijā pagarināja līgumu līdz 2021. gadam. 2018.—2019. gada sezonā aizveda Tottenham Hotspur līdz UEFA Čempionu līgas finālam, kurā viņa vadītā komanda piekāpās Liverpool. 2019. novembrī, kad pēc 12 aizvadītām kārtām komanda atradās 14. vietā Anglijas Premjerlīgā, tika atbrīvots no amata.

2021. gada janvārī Početino tika apstiprināts par Paris Saint-Germain komandas galveno treneri, kur viņš arī divus gadus pārstāvējis kā spēlētājs. 2021. gadā ar Parīzes klubu uzvarēja Francijas kausa izcīņā. 2021.—2022. gada sezonā viņa vadībā komanda izcīnīja Francijas čempiontitulu. 2022. gada jūlijā tika paziņots, ka Početino atstāj komandas galvenā trenera amatu.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Newell's Old Boys

 Argentīnas pirmā divīzija: 1990–91, 1992

Espanyol

 Copa del Rey: 1999–2000, 2005–06

Paris Saint-Germain

 UEFA Intertoto kauss: 2001

Trenera karjera 
Paris Saint-Germain

 Ligue 1: 2021–22
 Francijas kauss: 2020–21
 Trophée des Champions: 2020

Atsauces

Ārējās saites 

1972. gadā dzimušie
Santafē provincē dzimušie
Argentīnas futbolisti
Argentīnas izlases futbolisti
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Argentīnas futbola treneri
RCD Espanyol spēlētāji
Parīzes "Saint-Germain" spēlētāji
Bordo "Girondins" spēlētāji
Bremzes kurpe (dzelzceļš)

Bremzes kurpe — ierīce ritekļu (vagoni, lokomotīves, cits sliežu ritošais sastāvs) grupas (atkabes) ātruma samazināšanai vai apstādināšanai, kā arī ritekļu patvaļīgas neatļautas aizripošanas nepieļaušanai. Bremzes kurpes ir stingrā inventāra uzskaitē, tās numurē un uzglabā stingri noteiktās vietās, ko paredz staciju tehniskās rīcības aktos, bet pievedceļos, šo ceļu izmantošanas vietējās instrukcijās.
Bremzes kurpes izmanto kā bremzēšanas līdzekli šķirotavas staciju šķirošanas ceļos (zem uzkalna), manevros, kā arī ritošā sastāva nostiprināšanai uz vietas stacijās, parkos un pievedceļos.
Vagonu sabremzēšanai izmanto speciālu dakšu ar kārti, lai bremzes kurpju licējs darba laikā negūtu traumas. Bremžu kurpes nomet bremžu kurpju nosviedēji.

Attēlu galerija

Atsauces 

Dzelzceļa infrastruktūra
Dzelzceļa transports
Dzelzceļš
Dzelzceļa ritošais sastāvs
Vagons
Masimiljāno Allegri

Masimiljāno Allegri (; dzimis  Livorno, Itālijā) ir itāliešu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis dažādus Itālijas klubus, spēlējis pussarga pozīcijā. Pašlaik ir Itālijas A sērijas kluba Turīnas "Juventus" galvenais treneris.

Karjera 
Futbolista karjeru sācis komandā Cuoiopelli. Vēlāk pārstāvējis dzimtās pilsētas klubu Livorno. A sērijā debitējis 1988.—1989. gada sezonā Pisa sastāvā. 1989. gadā atgriezās Livorno. Vēlāk pārstāvēja klubus Pavia, Pescara, Cagliari, Perugia,  Padova, Napoli un Pistoiese.
 
Trenera karjeru sāka 2004. gadā Itālijas C2 sērijas komandā Aglianese, kurā bija aizvadījis futbolista karjeras pēdējos gadus. 2007. gada augustā kļuva par Sassuolo galveno treneri. Klubs tobrīd spēlēja C1 sērijā un Allegri vadībā 2007.—2008. gada sezonā uzvarēja līgā, izcīnot ceļazīmi un B sēriju.

2008. gada maijā tika panākta vienošanās, ka Allegri kļūs par Itālijas A sērijas kluba Cagliari galveno treneri. Šajā amatā nostrādāja līdz 2010. gada aprīlim.

2010. gada jūnijā kļuva par AC Milan galveno treneri. Jau savā pirmajā sezonā (2010.—2011.) aizveda komandu līdz Itālijas čempionu titulam. Nākamājās sezonās tika izcīnīta 2. un 3. vieta. 2014. gada janvārī pēc neveiksmīgi aizvadītas pussezonas tika atbrīvots no amata.

 tika apstiprināts par Turīnas "Juventus" galveno treneri. Allegri vadībā Juventus izcīnīja Itālijas čempiontitulus 2014.—2015., 2015.—2016., 2016.—2017., 2017.—2018. un 2018.—2019. gada sezonās. Allegri divreiz aizveda komandu līdz UEFA Čempionu līgas finālam (2015. un 2017. gadā). Pēc 2018.—2019. gada sezonas atstāja Juventus galvenā trenera amatu. 2021. gada maijā atgriezās Juventus galvenā trenera amatā.

Sasniegumi

Trenera karjera 
Sassuolo

 Itālijas Serie C: 2007–08

Milan

 Itālijas Serie A: 2010–11
 Supercoppa Italiana: 2011

Juventus

 Itālijas Serie A: 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19
 Coppa Italia: 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18
 Supercoppa Italiana: 2015, 2018

Individuālie sasniegumi

 Itālijas Serie A gada labākais treneris: 2011, 2015, 2016, 2018

Atsauces

Ārējās saites 

1967. gadā dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas futbola treneri
Cagliari Calcio spēlētāji
SSC Napoli spēlētāji
Lučāno Spalleti

Lučāno Spalleti (; dzimis ) ir itāliešu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis Itālijas zemāko līgu klubus, spēlējis pussarga pozīcijā. Trenējis dažādus Itālijas klubus, strādājis arī Krievijā ar Sanktpēterburgas "Zenit". Kopš 2021. gada ir Itālijas A sērijas kluba Napoli galvenais treneris.

Trenera karjera 
Trenera karjeru sāka Empoli 1995. gadā, palīdzot klubam no Itālijas C1 sērijas aizkļūt līdz pat A sērijai. 1998.—1999. gada sezonā bija Dženovas "Sampdoria" galvenais treneris. Karjeras turpinājumā vadīja klubus Venezia, Udinese un Ancona.

2002. gadā atgriezās Udinese. 2004.—2005. gada sezonā sasniedza 4. vietu A sērijā, nodrošinot Udinese iekļūšanu UEFA Čempionu līgas kvalifikācijā. 2005. gadā kļuva par AS Roma galveno treneri. Spalleti vadībā Roma divreiz ieguva Itālijas kausu (2007. un 2008. gadā). 2006. un 2007. gadā Spalleti tika atzīts par A sērijas labāko treneri.

2009. gadā uzsāka darbu ar Krievijas Premjerlīgas klubu Sanktpēterburgas "Zenit". 2010. un 2011.—2012. gada sezonās kļuva par Krievijas čempionu, 2010. gadā ar Zenit izcīnīja arī Krievijas kausu. 2014. gada martā pēc dažām neveiksmīgām sezonām tika atbrīvots no amata.

2016. gada janvārī atkal atgriezās kā AS Roma galvenais treneris. Pēc 2016.—2017. gada sezonas, kurā tika izcīnīta 2. vieta A sērijā, pēc abpusējas vienošanās Spalleti klubu atstāja. 2017. gada jūnijā kļuva par Milānas "Internazionale" galveno treneri, parakstot līgumu uz diviem gadiem. 2018. gada augustā pagarināja līgumu ar Inter līdz 2021. gadam. Tomēr pēc 2018.—2019. gada sezonas, kurā klubs ierindojas 4. vietā, tika atbrīvots no amata.

2021. gada 29. maijā kļuva par Napoli galveno treneri, stājoties amatā Džennāro Gatuzo vietā.

Sasniegumi

Trenera karjera 
Roma

 Coppa Italia: 2006–07, 2007–08
 Supercoppa Italiana: 2007

Zenit

 Krievijas Premjerlīga: 2010, 2011–12
 Krievijas kauss: 2009–10
 Krievijas Superkauss: 2011

Individuālie sasniegumi

 Itālijas Serie A gada labākais treneris: 2005–06, 2006–07

Atsauces

Ārējās saites 

1959. gadā dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas futbola treneri
Empoli FC spēlētāji
Iedzīvotāju ienākuma nodoklis Latvijā

Iedzīvotāju ienākuma nodoklis ir nodoklis, ar ko apliek fiziskas personas gūtos ienākumus.

Iedzīvotāju ienākuma nodokļa (IIN) likme ir 23%,ja ienākumi pārsniedz 1667,00 euro mēnesī.
 
Iedzīvotāju ienākuma nodokļa (IIN) likme ir 20%, ja ienākumi nepārsniedz 1667,00 euro mēnesī un ja ir iesniegta algas nodokļu grāmata.

IIN sastāv no:
 algas nodokļa,ko par darbinieka gūtajiem ienākumiem aprēķina un maksā darba devējs 
 nodokļa par ienākumiem no saimnieciskās darbības,ja tie nav uzņēmuma ienākuma nodokļa objekts 
 nodokļa par ienākumu no kapitāla,tajā skaitā nodokļa no kapitāla pieauguma
 patentmaksas par atsevišķu veidu saimniecisko darbību 
 sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokļa.

Atsauces 

<https://web.archive.org/web/20180926123206/https://www.vid.gov.lv/lv/iedzivotaju-ienakuma-nodoklis>

Latvijas nodokļi