joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Diplakanti

Diplakanti (Diplacanthus) ir klimatijveidīgo akantodu ģints. Tās pārstāvji dzīvoja devona periodā. bija izplatīti Skotijā, Kanādā, Dienvidāfrikā u.c. Šīs dzimtas pārstāvji ir sastopami arī Latvijas devona nogulumos. Diplakantu tipveida suga ir Diplacanthus crassisimus.

Apraksts 
Nelielas zivis ar nedaudz izliektu muguras līniju. Ķermeņa maksimālais augstums atrodas priekšējā muguras spuras dzelkšņa vietā, kas projicējas starp krūšu un vēdera spuru. Aizmugurējās muguras spuras dzelksnis projicējas pretī anālajam dzelksnim vai arī nedaudz pirms tā. Muguras, vēdera un anālā dzelkšņu peldplēves aiziet pilnībā vai gandrīz pilnībā līdz dzelkšņu galiem. Aste ir īsa un spēcīga. Cirkumorbitālais gredzens sastāv no vienas iegarenas un daudzām īsām plātnītēm. Plecu joslas ādas un endoskeleta elementus veido krūšu un admediānie dzelkšņi, skapulokorakoīds, prokorakoīds, pinnālās un priekšējās vēdera plātnes, savienotas ar locītavu vai saaugušas kopā vienotā struktūrā katrā ķermeņa pusē. Ārējie (krūšu) dzelkšņi ir daudz lielāki par iekšējiem (admediānajiem) dzelkšņiem. Dzelkšņi ornamentēti ar rupjām gareniskām ribiņām, vietām paugurainām. Krūšu spuru dzelkšņiem aizmugurējā malā ir sīku dzelksnīšu rinda.

Zvīņas 
Zvīņas pārsvarā ir sīkas. Gareniskie ķīlīši uz vainaga ir šauri, augsti un sadalīti ar dziļām vadziņām. Vainaga priekšējā daļā tie izvietoti radiāli vai vēdekļveidīgi. Aizmugurējā daļā bieži vien orientēti perpendikulāri vainagam. Parasti krasi izceļas daudz platākais un augstākais centrālais ķīlis. Kakliņš ir augsts, gluds vai ar izaugumiem sānu sieniņās. Pamats ir neliels un izliekts. Vainagu veido mezodentīns. Zvīņās ir kanālu tīkls, kas caur porām atveras augstu kakliņa aizmugurē. Pamatnes bezšūnu kaula audi ir caurausti ar lieliem, zarotiem kanāliem. Šarpeja šķiedra ir izteikti saskatāma. Radiālie kanāli virs pamatnes virsmas un augšupejošie kanāli kakliņā ir ar pārtraukumiem un atstarpēm.

Sistemātika 
†D. acus Gess, 2001
†D. crassisimus Duff, 1842 (tipveida suga)
†D. gravis? Valiukevičius, 1986
†D. kleesmentae? Valiukevičius, 1988
†D. poltnigi? Valiukevičius, 2003
†D. solidus? Valiukevičius, 1986
†D. tenuistriatus Traquair, 1844

(†) - izmirušu organismu grupa.

Atsauces 

Diplakantīdas
Jekaterinoslavas guberņa

Jekaterinoslavas guberņa jeb Katerinoslavas guberņa () bija Krievijas impērijas (1802–1917), vēlāk Ukrainas Valsts un Ukrainas Tautas Republikas (1918–1920), Ukrainas PSR guberņa (1919–1925), kas pastāvēja Dņepropetrovskas, Doneckas, Luhanskas un Zaporižjas apgabalu teritorijā.

Guberņa bija nosaukta tās galvaspilsētas vārdā par godu Krievijas impērijas ķeizarienei Katrīnai II ("Katrīnas slava"). Pēc Jaunkrievijas vietniecības sadalīšanas 1802. gadā tā kļuva par Jekaterinoslavas guberņas centru. 
Pilsoņu kara laikā Jekaterinoslavas guberņa bija cīņu arēna starp boļševikiem, Deņikina armiju un Mahno karaspēku.
Ukrainas PSR laikā 1926. gadā Jekarinoslavu pārdēvēja par Dņipropetrovsku un bijušo guberņu sadalīja apgabalos.

Krievijas Impērijas guberņas
Ukrainas vēsture
Piedos tikai Dievs

"Piedos tikai Dievs" () ir 2013. gada Dānijas un Francijas asa sižeta filma, kuras režisors un scenārija autors ir Nikolass Vindings Refns. Filmā galvenās lomas atveido Raiens Goslings, Kristīna Skota Tomasa un Vithaja Pansringarms.

Filma vēsta par Bangkokā dzīvojošu narkotiku dīleri Džulianu, kura māte liek atrast un nogalināt to, kurš ir atbildīgs par viņa brāļa nāvi.

"Piedos tikai Dievs" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Filma tika filmēta Bangkokā, Taizemē un, tāpat kā Refna iepriekšēja filma "Draivs", tā ir veltīta režisoram Alehandro Hodorovskim.

Atsauces

Ārējās saites 

2013. gada filmas
Dānijas filmas
Francijas filmas
They Live

They Live ir 1988. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors, scenārija autors un mūzikas autors ir Džons Kārpenters. Filmā galvenās lomas atveido Rodijs Paipers, Kīts Deivids un Mega Fostere. Filma ir balstīta uz Reja Nelsona 1963. gada īso stāstu Eight O'Clock in the Morning.

Filma ir par klaidoni, kurš caur īpašām saulesbrillēm atklāj, ka pār pasauli valda citplanētieši, kas slēpj savu izskatu un manipulē ar cilvēkiem, izmantojot zemapziņu ietekmējošus vēstījumus masu medijos.

They Live pirmizrāde notika . Filma sākotnēji saņēma negatīvas kritiķu atsauksmes, kritizējot tās politisko kontekstu, scenāriju un aktierspēli, tomēr, kā citas Kārpentera filmas, tā vēlāk kļuva par kulta filmu.

Atsauces

Ārējās saites 

1988. gada filmas
ASV filmas
Zinātniskās fantastikas filmas
Džona Kārpentera filmas
Marta Krustiņsone

Marta Krustiņsone (1895–1996) bija latviešu komuniste.

Dzīvesgājums 
Dzimusi 1895. gada 20. aprīlī Liepkalna-Ozolu pagastā rentnieka Mārtiņa Krustiņsona ģimenē, viņai bija māsas Elizabete (Elza) un Emīlija Krustiņsones.

1912. gadā kļuva par Latvijas Sociāldemokrātijas biedri, Pirmā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Maskavu, kur piedalījās Oktobra revolūcijas notikumos. 1918. gadā darbojās čekā, 1919. gadā darbojās Latvijas SPR Statistikas komisariātā un lielinieku partijas Centrālkomitejā. 
Pēc LSPR sagrāves viņa 1920. gadā devās uz Maskavu, kur 1924. gadā beidza mācības J. Sverdlova Komunistiskajā universitātē. No 1925. gada darbojās Rietumtautu universitātē un no 1931. gada J. Sverdlova Komunistiskajā universitātē. 
NKVD "Latviešu operācijas" laikā Krustiņsoni 1938. gadā arestēja. Sevišķā apspriede par piedalīšanos kontrrevolucionārajā organizācijā viņai piesprieda ieslodzījumu labošanas darbu nometnē. Viņas vīrs Kārlis Pečaks tika nošauts 1938. gada 27. aprīlī NKVD Butovas poligonā Maskavā.

Pēc atbrīvošanas 1947. gadā Krustiņsonei atļāva atgriezties Rīgā un strādāt par Revolūcijas muzeja direktora vietnieci, tomēr jau 1948. gadā viņu vēlreiz izsūtīja uz Gulaga nometnēm. Pēc Staļina nāves, 1954. gadā, viņu atbrīvoja un atļāva atsākt darbu  Revolūcijas muzejā.  1956. gadā viņa pensionējās, taču turpināja piedalīties Latvijas Komunistiskās partijas kongresos un izbraucienos uz skolām.
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas viņa dzīvoja pie savas māsas Elzas meitas Lilijas Lencmanes K. Valdemāra ielā Rīgā.

Mirusi 1996. gada 4. decembrī Rīgā 101 gada vecumā.

Literatūra 
 Nikolajs Kreijers. Māsas Krustiņsones. Rīga: Avots, 1987. – 206 lpp.

Atsauces 

 

1895. gadā dzimušie
1996. gadā mirušie
Padomju represijās cietušie
Revolucionāri
Krievijas latvieši
Simtgadnieki
Kristīna Skota Tomasa

Lēdija Kristīna Anna Skota Tomasa (, dzimusi ) ir angļu aktrise.

Piecas reizes tikusi nominēta gan BAFTA kino balvai, gan Olivjē balvai. Ieguvusi BAFTA balvu kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā" par filmu "Četras kāzas un vienas bēres" (1994) un Olivjē balvu kategorijā "Labākā aktrise" par lomu Royal Court Theatre izrādē The Seagull (2008). Tikusi nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai par dalību filmā "Angļu pacients" (1996).

Kino debitējusi ar filmu Under the Cherry Moon (1986). Vēlāk piedalījusies tādās filmās kā "Rūgtais mēness" (Bitter Moon, 1992), "Neiespējamā misija" (1996), "Zirgu vārdotājs" (1998), "Gosforda parks" (2001), The Valet (2006) un Tell No One (2006). Ieguvusi Eiropas Kino balvu par lomu filmā I've Loved You So Long (2008). Attēlojusi lomas arī filmās Leaving (2009), Love Crime (2010), Sarah's Key (2010), Nowhere Boy (2010), The Woman in the Fifth (2011), "Piedos tikai Dievs" (2013), "Tumšākā stunda" (2017) un "Kapeņu izlaupītāja Lara Krofta" (Tomb Raider, 2018).

Ārējās saites 

1960. gadā dzimušie
Angļu kinoaktieri
Kornvolā dzimušie
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Šafts (1971. gada filma)

"Šafts" () ir 1971. gada ASV asa sižeta filma, kuras režisors ir Gordons Pārkss. Filmā galveno Džona Šafta lomu atveido Ričards Raundtrijs. Filma ir balstīta uz viena no filmas scenārista Ernesta Taidimena tāda paša nosaukuma romāna.

Filma stāsta par privātdetektīvu Džonu Šaftu, kuru nolīgst Hārlemas gangsteris, lai izglābtu viņa meitu no itāļu mafijas, kuri viņu nolaupīja.

"Šafts" pirmizrāde notika . Tā guva lielus finansiālus panākumus, nopelnot 12 miljonus ASV dolārus pie 500 tūkstošu budžeta. Filmas skaņu celiņš, kura autors bija Aizeks Heiss, guva plašus panākumus, atnesot Heisam divas Grammy balvas. Par filmas tituldziesmu Theme from Shaft, Heiss saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā dziesma", kļūstot tikai par trešo melnādaino personu, kurš ir saņēmis Oskaru. 2000. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kinoreģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

Atsauces

Ārējās saites 

1971. gada filmas
ASV filmas
Metro-Goldwyn-Mayer filmas
Emīlija Krustiņsone

Emīlija Krustiņsone (1890–1981) bija latviešu komuniste.

Dzīvesgājums 
Dzimusi 1890. gada 28. decembrī Liepkalna-Ozolu pagastā rentnieka Mārtiņa Krustiņsona ģimenē, viņai bija māsas Elizabete (Elza) un Marta Krustiņsones.

1910. gadā kļuva par Latvijas Sociāldemokrātijas biedri, Pirmā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Petrogradu, kur piedalījās Oktobra revolūcijas notikumos. 1919. gadā darbojās Latvijas SPR, pēc tās sagrāves darbojās pagrīdē. 1922. gadā pēc aresta Emīliju Krustiņsoni apmaiņas kartībā izsūtīja uz Krieviju. 1929. gadā viņa pabeidza studijas Ļeņingradas universitāti un strādāja Ļeņingradas valsts arhīvā, bija šī arhīva direktore (1935-1937).
NKVD "Latviešu operācijas" laikā Krustiņsoni 1938. gadā arestēja, izslēdza no boļševiku partijas un kopā ar meitu Elgu un mazdēlu Aleksandru Bojarski izsūtīja uz Vologdas apgabala Šangajevas sādžu. 
1941. gadā Emīliju Krustiņsoni atjaunoja partijā un atļāva atgriezties Ļeningradā, kur blokādes laikā viņa strādāja hospitālī. No 1943. gada dzīvoja pie māsasmeitas Lilijas Lencmanes Rostovā. 

Sarkanās armijas uzbrukuma laikā 1944. gadā viņa atgriezās dzimtenē, strādāja par Jelgavas dzimtsarakstu nodaļas pārzini un Jelgavas partijas komitejā, bet no 1946. gada bija Jelgavas Valsts Zinātniskās bibliotēkas direktore. 1957. gadā viņa pensionējās, taču turpināja piedalīties Latvijas Komunistiskās partijas kongresos. 

Mirusi 1981. gada 30. martā.

Pagodinājumi 
 Latvijas PSR Nopelniem bagātā kultūras darbiniece (1955)

Literatūra 
 Nikolajs Kreijers. Māsas Krustiņsones. Rīga: Avots, 1987. – 206 lpp.

Atsauces 

 

1890. gadā dzimušie
1981. gadā mirušie
Padomju represijās cietušie
Revolucionāri
Krievijas latvieši
Elga Krustiņsone

Elga Krustiņsone (1917–1975) bija latviešu aktrise, Aleksandra Bojarska māte.

Dzīvesgājums 
Dzimusi 1917. gadā Petrogradā Augusta Ozoliņa un Emīlijas Krustiņsones ģimenē.
Viņas māte 1919. gadā darbojās Latvijas SPR, 1922. gadā pēc aresta Emīliju Krustiņsoni kopā ar meitu apmaiņas kartībā izsūtīja uz Krieviju, kur Elgas māte strādāja Ļeņingradas valsts arhīvā, bija šī arhīva direktore (1935-1937).
Viņa apprecējās ar aktieri Sergeju Bojarski (1916-1976), kura tēvu garīdznieku nošāva 1937. gadā.
NKVD "Latviešu operācijas" laikā Elgu 1938. gadā arestēja un kopā ar māti Emīliju un dēlu Aleksandru izsūtīja uz Vologdas apgabala Šangajevas sādžu. 

No 1947. gada kopā ar dēlu dzīvoja Sočos, pēc meitas Ērikas piedzimšanas 1947. gadā pārcēlās pie mātes Emīlijas Krustiņsones uz Jelgavu, kur apprecējās ar Žani Klekeri (1902-1989).

Mirusi 1975. gada 22. februārī.

Atsauces 

 

1917. gadā dzimušie
1975. gadā mirušie
Padomju represijās cietušie
Krievijas latvieši
Elizabete Krustiņsone

Elizabete (Elza) Krustiņsone (1890–1978) bija latviešu komuniste, ķīmiķe.

Dzīvesgājums 
Dzimusi 1890. gada 28. decembrī Liepkalna-Ozolu pagastā rentnieka Mārtiņa Krustiņsona ģimenē, viņai bija māsas Emīlija un Marta Krustiņsones.

1910. gadā kļuva par Latvijas Sociāldemokrātijas biedri, Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā viņu izsūtīja uz Irkutskas guberņu, pēc Februāra revolūcijas dzīvoja Maskavā, kur 1917. gadā viņai piedzima meita Lilija Lencmane. 1919. gadā darbojās Latvijas SPR finanšu komisariātā, bet viņas vīrs Jānis Lencmanis bija Iekšlietu tautas komisārs un Komisāru padomes priekšsēdētāja biedrs.
1920. gadā viņa atgriezās Maskavā, kur 1930. gadā absovēja ķīmijas fakultāti Maskavas Baumaņa augstākajā tehniskā skolā, veica zinātniski pētniecisko darbu Ļeņingradā un Maskavā.
"Latviešu operācijas" ietvaros viņas vīru 1937. gadā apcietināja NKVD, apsūdzēja dalībā "latviešu fašistiski-teroristiskā spiegu organizācijā" un nošāva 1939. gadā.
Dzīvoja pie meitas Lilijas Lencmanes Rostovā. 
Pēc kara viņa atgriezās dzimtenē, dzīvoja Jelgavā, 1956. gadā pensionējās. 

Mirusi 1978. gada 7. janvārī.

Literatūra 
 Nikolajs Kreijers. Māsas Krustiņsones. Rīga: Avots, 1987. – 206 lpp.

Apbalvojumi 
 Darba Sarkanā karoga ordenis

Atsauces 

 

1890. gadā dzimušie
1978. gadā mirušie
Revolucionāri
Krievijas latvieši
Shenzhou 14

Shenzhou 14 () ir Ķīnas pilotējams kosmosa kuģis. Tas orbītā tika palaists 2022. gada 5. jūnijā.
Kosmosa kuģis veica saslēgšanos ar orbitālo staciju Tiangong.

Apkalpe 
Kuģa Shenzhou 14 apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Lidojuma gaita 
Kosmosa kuģis tika palaists  02:44:10UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 2F no Dzjucjuaņas pavadoņu palaišanas centra.

Tajā pašā dienā 09:42 UTC Shenzhou 14 saslēdzās ar orbitālo staciju Tiangong pie tās pirmā moduļa Tianhe apakšējās pieslēgvietas.

Iziešanas atklātā kosmosā

Atsauces

Ārējās saites 
 Shenzhou 8, 9, 10, 11, 12, 13 (SZ 8, 9, 10, 11, 12, 13) Gunter Dirk Krebs 

14
Cai Sjudže

Cai Sjudže (; dzimis 1976. gada maijā) ir Ķīnas kosmonauts, Tautas Atbrīvošanas armijas Gaisa spēku iznīcinātājbumbvedēja pilots, vecākais pulkvedis.

Biogrāfija 
Cai Sjudže piedzima 1976. gada maijā Šendžou, Henšui, Hebei provincē.

Militārais dienests 
Pēc vidusskolas beigšanas viņš 1995. gada septembrī sāka dienestu Ķīnas Tautas Republikas Gaisa spēkos. 1998. gada maijā viņš iestājās Ķīnas komunistiskajā partijā. Gaisa spēkos viņš dienēja par iznīcinātājbumbvedēju pilotu instruktoru. Viņa pēdējais amats bija lidotāju grupas komandiera vietnieks. Viņam ir piešķirts I līmeņa militārā pilota žetons.

Kosmonauta darbība 
2009. gadā sākās otrās Ķīnas kosmonautu grupas atlases process, sākotnēji pamatojoties uz personāla lietām. Cai Sjudže tika iekļauts sarakstā. Paziņojums tika nosūtīts uz viņa kazarmām, tomēr viņš tajā laikā bija komandējumā. Sjudže atgriezās savā vienībā tikai neilgi pirms pavēstes termiņa beigām un, protams, viņā pieņēma iesaukšanas pavēli. 2010. gada 7. maijā Cai Sjudže kopā ar sešiem citiem iznīcinātāju pilotiem tika uzņemts Tautas atbrīvošanas armijas kosmonautu grupā.

Kosmonautu treniņi viņam sākumā nebija viegli. Sjudže bija problēmas jo īpaši ar rotējošo krēslu, kur kosmonautu kandidāti ar aizsietām acīm tiek griezti ap garenasi un pēc tam viņiem jāiet taisni uz priekšu. Būdams iznīcinātājbumbvedēja pilots, viņš, veicot regulārus pienākumus, tika pakļauts mazākam mainīgam paātrinājumam nekā, piemēram, viņa kolēģe Liu Jana, kura bija lidojusi ar pārtvērējiem, un viņš cīnījās ar pastāvīgu sliktu dūšu. Sjudže nokārtoja gala eksāmenu, taču tikai ar viduvēju rezultātu.
Arī ieziešanas kosmosā treniņi ūdens baseinā viņam bija ļoti grūti. Izolācijas apmācības laikā viņš uz 72 stundām tika ieslodzīts šaurā, no ārpasaules pilnībā noslēgtā kamerā, neļaujot gulēt, un viņam bija jāveic sarežģīti uzdevumi noteiktos intervālos. Tas viss vairākkārt noveda viņu līdz fizisko un garīgo spēju robežām.

Kad 2012. gadā pirmie kosmonauti viņa atlases grupā lidoja uz kosmosa laboratorijām Tiangong 1 un Tiangong 2, Cai Sjudže sākotnēji tika ignorēts.  2019. gada decembrī viņš beidzot tika apstiprināts kosmosa kuģa Shenzhou 14 apkalpē. Šajā ekspedīcijā uz orbitālo staciju Tiangong bija plānots saņemt stacijas moduļus Wentian un Mengtian. Līdz šim šī bija visprasīgākā misija Ķīnas pilotējamā kosmosa programmā, un darbības kļūdām varēja būt nopietnas sekas. Treniņos, ko viņi kā vienota grupa veica kopš 2019. gada decembra, katram komandas dalībniekam bija jāvingrinās visos uzdevumos, lai visi varētu aizstāt visus. Cai Sjudže tika uzskatīts par piemērotu komandā, ar vislabākajām teorijas zināšanām, un atzīts par izcilu saslēgšanās manevru speciālistu.

Pirmo kosmisko lidojumu Cai Sjudže sāka 2022. gada 5. jūnijā, esot kosmosa kuģa Shenzhou 14 sistēmu operatoram.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

Ķīnas kosmonauti
Dienasgrāmata

Dienasgrāmata ir nereti ar roku rakstītas piezīmes par notikumiem, kas sakārtoti pēc datuma un ir norisinājušies dienu no dienas. Personīgās dienasgrāmatas ietver rakstītāja pieredzi, domas un/vai emocijas. Lai gan dienasgrāmatas var sniegt informāciju memuāriem, autobiogrāfijām, tomēr dienasgrāmatas sākotnēji nav paredzētas publicēšanai plašākai publikai, bet gan tikai paša autora lietošanai.

Pastāv arī cita veida dienasgrāmatas, kuras izveidotas institucionālos nolūkos, piemēram, burtnīca skolēniem, kur katrai nedēļas dienai atvēlēta sadaļa mācību stundu un uzdoto mājasdarbu ierakstiem.

Ārējās saites
Devītie vārti

"Devītie vārti" () ir 1999. gada Francijas un Spānijas mistiska trillera filma, kuras režisors ir Romans Polaņskis. Filmā galvenās lomas atveido Džonijs Deps, Lēna Olina, Frenks Landžela, Džeimss Ruso, Džeks Teilors un Emanuela Senjē. Filma ir balstīta uz Arturo Peresa Revertes 1993. gada romāna "Dimā klubs jeb Rišeljē ēna".

Retu grāmatu tirgotājs, pārbaudot senas grāmatas autentiskumu, tiek iesaistīts sātanisma kulta sazvērestībā.

"Devītie vārti" pirmizrāde notika . Lai gan Ziemeļamerikā filma bija kritiski un komerciāli neveiksmīga, kur kritiķi to nelabvēlīgi salīdzināja ar Polaņska filmu "Rozmarijas bērns" (1968), "Devītie vārti" pasaulē nopelnīja 58,4 miljonus ASV dolāru pie 38 miljonu budžeta.

Atsauces

Ārējās saites 

1999. gada filmas
Francijas filmas
Spānijas filmas
Šausmu filmas
Romana Polaņska filmas
Herberts Prohaska

Herberts Prohaska (, dzimis ) ir bijušais Austrijas futbolists un futbola treneris, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Austrijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik strādā kā futbola žurnālists un eksperts Austrijas ORF kanālā.

Prohaska tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem austriešu futbolistiem. Austrijā pārstāvējis Austria Wien komandu, ar ko septiņas reizes kļuvis par Austrijas Bundeslīgas čempionu. 1980. gadā pārcēlies uz Itālijas komandu Internazionale, bet ar AS Roma komandu 1983. gadā izcīnījis Itālijas A sērijas titulu.

Austrijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1974. līdz 1989. gadam. Piedalījies 1978. un 1982. gada FIFA Pasaules kausā.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. Vadījis Austrijas komandu Austria Wien, bet no 1993. līdz 1999. gadam bijis Austrijas futbola izlases treneris.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Austria Wien

 Austrijas Bundeslīga: 1976, 1978, 1979, 1980, 1984, 1985, 1986
 Austrijas kauss: 1974, 1977, 1980, 1986

Internazionale

 Itālijas kauss: 1982

Roma

 Itālijas A sērija: 1983

Trenera karjera 
Austria Wien

 Austrijas Bundeslīga: 1991, 1992
 Austrijas kauss: 1990, 1992

Ārējās saites 

1955. gadā dzimušie
Austrijas futbolisti
Austrijas izlases futbolisti
Austrijas futbola treneri
Milānas "Internazionale" spēlētāji
AS Roma spēlētāji
1978. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1998. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Austrijas futbola izlases treneri
Vīnē dzimušie
Hanss Krankls

Johans "Hanss" Krankls (, dzimis ) ir Austrijas bijušais futbolists un futbola treneris, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Austrijas futbola izlases dalībnieks. Krankls tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem Austrijas futbolistiem.

Savu karjeru sācis Austrijas komandā Rapid Wien, kur viņš 1978. gadā ieguvis Eiropas Zelta zābaku, kas piesaistīja Spānijas komandas Barcelona uzmanību. Ar Barcelona komandu ieguvis vienu Spānijas Karaļa kausu un vienu UEFA Kausu ieguvēju kausu. 1978–79. gada sezonā kļuvis par La Liga labāko vārtu guvēju, gūstot 29 vārtus. 1981. gadā atgriezies Rapid Wien.

Austrijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1973. līdz 1985. gadam. Piedalījies 1978. un 1982. gada FIFA Pasaules kausā.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. No 2002. līdz 2005. gadam bijis Austrijas futbola izlases galvenais treneris.

Sasniegumi 
Rapid Wien

 Austrijas Bundeslīga: 1981–82, 1982–83
 Austrijas kauss: 1975–76, 1982–83, 1983–84, 1984–85

Barcelona

 Spānijas Karaļa kauss: 1980–81
 UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1978–79

Individuālie sasniegumi

 Austrijas gada futbolists: 1973, 1974, 1977, 1982, 1988
 Austrijas Bundeslīgas labākais vārtu guvējs: 1973–74, 1976–77, 1977–78, 1982–83
 La Liga labākais vārtu guvējs: 1978–79
 Eiropas Zelta zābaks: 1978

Atsauces

Ārējās saites 

1953. gadā dzimušie
Austrijas futbolisti
Austrijas izlases futbolisti
Austrijas futbola treneri
FC Barcelona spēlētāji
1978. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Austrijas futbola izlases treneri
Vīnē dzimušie
Horsts Hrubešs

Horsts Hrubešs (, dzimis ) ir Vācijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Vācijas futbola izlases dalībnieks.

Ar Hamburger SV komandu trīs reizes ieguvis Vācijas Bundeslīgas titulu, kā arī kļuvis par čempionu 1982–83. gada Eiropas kausa sezonā.

Vācijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1980. līdz 1982. gadam, piedaloties 21 mačā, gūstot 6 vārtus. Ar izlasi uzvarējis 1980. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies arī 1982. gada FIFA Pasaules kausā.

Kā treneris vadījis komandas Vācijā, Austrijā un Turcijā. No 2000. līdz 2016. gadam bijis Vācijas U21 izlases galvenais treneris, bet 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs vadījis Vācijas U23 izlasi. 2018. gadā strādājis arī par Vācijas sieviešu futbola izlases treneri.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Hamburger SV

 Vācijas Bundeslīga: 1978–79, 1981–82, 1982–83
 Eiropas kauss: 1982–83

Rietumvācija

 Eiropas čempionāts: 1980

Trenera karjera 
Vācija U19

 UEFA Eiropas U-19 čempionāts: 2008

Vācija U21

 UEFA Eiropas U-21 čempionāts: 2009

Vācija U23

 Vasaras olimpiskās spēles sudraba medaļa: 2016

Ārējās saites 

1951. gadā dzimušie
Vācijas futbolisti
Vācijas izlases futbolisti
Vācijas futbola treneri
Hamburger SV spēlētāji
Dortmundes "Borussia" spēlētāji
1980. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Ziemeļreinā-Vestfālenē dzimušie
Osvaldo Ardiless

Osvaldo Sesars Ardiless (, dzimis ) ir Argentīnas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Argentīnas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis Argentīnā, bet 1978. gadā pievienojies Anglijas komandai Tottenham Hotspur, kur kļuvis par nozīmīgu komandas spēlētāju, pavadot tur 10 gadus. Folklendu kara dēļ 1982—83. gada sezonu pavadījis īrē Francijas komandā Paris Saint-Germain.

Argentīnas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1975. līdz 1982. gadam, kopumā piedaloties 51 mačā. Ar izlasi uzvarējis 1978. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1982. gada FIFA Pasaules kausā.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri, vadot Anglijas komandas Swindon Town, Newcastle United un West Bromwich Albion. 1993. gadā kā treneris atgriezies Tottenham Hotspur, kļūstot par pirmo Anglijas Premjerlīgas treneri no Argentīnas. Vēlāk trenējis komandas Meksikā, Japānā, Horvātijā, Sīrijā, Argentīnā, Izraēlā un Paragvajā, kā arī vadījis Malaizijas futbola izlasi.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Tottenham Hotspur

 FA kauss: 1980—81, 1981—82
 FA Charity Shield: 1981 (dalīts)
 UEFA kauss: 1983—84

Argentīna

 FIFA Pasaules kauss: 1978

Trenera karjera 
Shimizu S-Pulse

 Nabisco Cup: 1996

Tokyo Verdy

 Japānas kauss: 2004—05

Atsauces

Ārējās saites 

1952. gadā dzimušie
Argentīnas futbolisti
Argentīnas izlases futbolisti
Argentīnas futbola treneri
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
Parīzes "Saint-Germain" spēlētāji
Blackburn Rovers F.C. spēlētāji
Queens Park Rangers F.C. spēlētāji
1978. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
PRUSAX

Rihards Jānis Ķullītis (dzimis 1996. gada 20. maijā), labāk pazīstams kā PRUSAX, ir latviešu reperis, dziedātājs un dziesmu autors. Viņs arī ir pazīstams kā dalībnieks no Latvijas hip-hop grupas New Wavy.

Biogrāfia 
Jaunībā audzis nelielā apkaimē Dzirciemā, kas atrodas Rīgas Pārdaugavas pusē. Jaunībā viņš bija aizņemts ar skeitošanu kopā ar draugiem..

Muzikālā karjera 
Muzikālo darbību uzsāka 2017. gadā, izlaižot debijas dziesmu XVIZITS. Plašāk pazīstams kā viens no apvienību New Wavy un BANDA BANDA dalībniekiem, gūstot popularitāti ar tādām dziesmām kā "Sporta Stundas", "Pirmais Līgā" un "Repa Spēles Terorists". 2019. gadā PRUSAX izdeva savu debijas albumu A+ ar 14 dziesmām, kuru prezentācijas koncerts notika 11. oktobrī klubā de flou.

Diskogrāfija

Studijas albumi 
 A+ (2019)

Latvijas mūzikas ierakstu gada balvas

Nominācijas 

 Debija (Mūzikas ierakstu gada balva "Zelta Mikrofons") - A+
 Hip-hopa mūzikas albums (Mūzikas ierakstu gada balva "Zelta Mikrofons") - A+

Atsauces

Ārējās saites 
 Twitter profils
 Instagram profils
 Facebook profils
 SoundCloud profils
 YouTube profils

Latviešu reperi
Nepabeigti raksti par mūziķiem
Latvijas mūziķi
Rīgā dzimušie
1996. gadā dzimušie
A+

A+ ir latviešu repera PRUSAX debijas studijas albums. To 2019. gada 23. septembrī izdeva New Wavy Records. Albums ir 34 minūtes garš, un tā galvenais singls ir “Pirmais Līgā". Albumā piedalās vairāki viesmākslinieki — Ozols, rolands če, xantikvariāts, Steps, Teacha un Trench Mafia Locco.

Dziesmu saraksts

Nominācijas 

 Debija (Mūzikas ierakstu gada balva "Zelta Mikrofons")
 Hip-hopa mūzikas albums (Mūzikas ierakstu gada balva "Zelta Mikrofons")

2019. gada albumi
PRUSAX albumi
Mūzikas albumi
Steps

Steps ir latviešu reperis, New Wavy un BANDA BANDA dalībnieks.

Diskogrāfija 

 Jaunais (2019)

 Slikc Sunc (2022)

Latviešu reperi
Lūsija Heila

Kārena Lūsīla Heila (dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, dziedātāja, un televīzijas personība, kura pirmo reizi kļuva pazīstama ar Bekas Zommersas lomu seriālā Bionic Woman un Rozes Beikeres lomu seriālā Privileged. Pēc tam viņa guvu svarīgu lomu seriālā Mazās, jaukās meles, spēlējot Ariju Montgomeriju, no 2010. gada līdz 2017. gadam, kad gāja seriāls.

Papildus aktiermākslai Heila ir iesaistījusies arī mūzikā. 2003. gadā, viņa pirmo reizi kļuva pazīstama kā viena no piecām uzvarētājām realitātes šovā American Juniors, un sāka kā solo māksliniece, parakstot līgumu ar Hollywood Records. 2012. gadā savā debijas studijas albumā Road Between (2014).

Bērnība
Heila piedzima Memfisā, Tenesī štatā, Džūlijas Naitas un Prestona Heila ģimenē. Viņa tika nosaukta viņas vecvecmāmiņas vārdā. Viņas māte ir reģistrēta medmāsa. Viņai ir vecākā māsa Megija, pusmāsa Kērbija un pusbrālis Vess. Bērnībā Heila mācījās mājās. Bērnībā, viņa apmeklēja aktiermākslas un dziedāšanas nodarbības. 2012. gada augustā Heila atklāja, ka viņa cieta no ēšanas traucējumiem.

Filmografija

Filmas

Televīzija

Atsauces

Ārējās saites 

 

1989. gadā dzimušie
Tenesī dzimušie
Amerikāņu dziedātāji
Amerikāņu kinoaktrises
W (dziesma)

"W (Kā pienākās)"  ir singls no latviešu repera PRUSAX, ko izdeva Universal Music Oy 2022. gada 31. martā.
2022. gada singli
PRUSAX dziesmas
Nemīz, būs OK!

"Nemīz, būs OK!" ir singls no latviešu repera PRUSAX, kuru izdeva Universal Music Oy 2021. gada 5. februārī.

Dziesmu saraksts 

2022. gada singli
PRUSAX dziesmas
Sīpoliņu akmeņlauzīte

Sīpoliņu akmeņlauzīte () ir akmeņlauzīšu dzimtas suga, kura savvaļā sastopama Eiropā. Latvijas rietumu un centrālajā daļā nereti sastopama pļavās, upju krastos, skrajos krūmājos un kāpās, bet valsts austrumu daļā - ļoti reti.

Ārējās saites 

 Latvijasdaba.lv

Atsauces 

Akmeņlauzītes
Latvijas flora
Dzeltenā akmeņlauzīte

Dzeltenā akmeņlauzīte  () ir akmeņlauzīšu dzimtas suga, kura savvaļā ir sastopama ziemeļu reģionos pola tuvumā, dažas punktveida atradnes ir arī kalnu reģionos siltāka klimata apvidos. Dzeltenā akmeņlauzīte ir Eiropā viens no visstraujāk izzūdošiem augiem biotopu pārveidošanas dēļ.

Latvijā Dzeltenā akmeņlauzīte ir sastopama ļoti reti, vairākumā 19. gadsimtā un 20. gadsimta pirmajā pusē konstatēto atradņu pēdējā laikā vairs nav atrasta. Mūsdienās zināmās atradnes savstarpēji attālas un izklaidus gandrīz visā Latvijā, tomēr pārsvarā Kurzemes ziemeļrietumu piejūrā.

Suga ir ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā 1. kategorijā un Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā.

Biotopi 
Atsevišķi eksemplāri un skrajas grupas zāļu un pārejas purvos, purvainās pļavās un mežu laucēs. Uz biotopa izmaiņām (nosusināšana) strauji un jutīgi reaģējoša suga. Apdraud nosusināšana un kūdras izstrāde. Salīdzinājumā ar kādreizējo izplatību mūsdienās zināmo atradņu skaits Latvijā samazinājies vairākas reizes.

Ārējās saites 

 Latvijasdaba.lv

Atsauces 

Akmeņlauzītes
Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
Trejzobu akmeņlauzīte

Trejzobu akmeņlauzīte  () ir akmeņlauzīšu dzimtas suga, kura savvaļā ir sastopama Eiropā un dažviet Ziemeļāfrikā un Rietumāzijā. Latvijā retumis un nevienmērīgi – grupas sastopamas sausās pļavās un atmatās, uz dolomīta atsegumiem, aizaugošos grants karjeros un akmeņainos upju krastos vietās ar skraju veģetācijas segumu.

Suga ir ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.

Ārējās saites 

 Latvijasdaba.lv

Atsauces 

Akmeņlauzītes
Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
Uldis Grasis

Uldis Grasis (dzimis 1939) ir latviešu folkmūziķis.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1939. gada 21. maijā Rudbāržu Oskara Kalpaka pamatskolas pārziņa Teodora Voldemāra Graša un viņa sievas Elzas, dzimušas Bolšteinas, ģimenē. Jaunākais brālis Austris Grasis un māsa Sarmīte. 1944. gadā kopā ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur dzīvoja Ingolštates un Šleisheimas DP nometnēs, no 1951. gada Minhenē. Mācījās Ingolštates latviešu skolā un dažādās vācu skolās. 1963. gadā pabeidza mācības Minsteres latviešu ģimnāzijā. 

Studēja vēsturi un žurnālistiku Minsteres Vestfāles universitātē, tad strādāja Upsālas Universitātes bibliotēkā Zviedrijā (1964-1970). 1970. gadā pārcēlās uz dzīvi Vācijā, strādāja par fotogrāfu modes žurnālā "Burda", absolvēja Bavārijas Valsts fotoskolu (1974). Kopā ar brāli Austri Grasi spēlēja rokmūzikas grupā "Saules brāļi", vēlāk nodibināja duetu "Brāļi Graši", uzstājās koncertos, ELJA kongresos, 3. Eiropas Latviešu dziesmu svētkos Ķelnē (1973) u.c. 
No 1970. gadu vidus uzstājās solo, pats sacerēja un aranžēja tekstus un melodijas, 1978. gadā ieskaņoja autorplati.
1983. gadā kopā ar brāli Austri devās turnejā uz Austrāliju, piedalījās plates "Piltenes prāģeri"  un "Brāļi Graši-2" ieskaņošanā, 1990. gados vairākkārt koncertēja Latvijā.

Literatūra 
 Brāļi Graši koncertu turnejā. Laiks, 1974. 31. VIII;  
 Sūrmane B. Div` bāliņi dzied. Laiks, 1974. 14. IX; 
 Brāļi Graši dzied Toronto. Latvija Amerikā, 1974. 21. IX; 
 Uldis Grasis atbild Rolfam Ekmanim. Jaunā Gaita, 232, 2003  III, 49. lpp.;
 Celle M. Prieks par Grašiem. Laiks, 2007. 13. I.

Atsauces 

1939. gadā dzimušie
Kuldīgas novadā dzimušie
Trimdas latvieši
Latviešu folkloristi
1992. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā

1992. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā notika šķirti: vīrieši brīvajā cīņā sacentās no 1. līdz 3. maijam Kapošvārā (Ungārija), vīrieši grieķu-romiešu cīņā no 24. līdz 27. aprīlim Kopenhāgenā (Dānija).

Medaļu sadalījums starp valstīm

Medaļu ieguvēji

Brīvā cīņa, vīrieši

Grieķu-romiešu cīņa, vīrieši

Latvijas cīkstoņu sniegums 
No Latvijas čempionātā piedalījās septiņi brīvā stila un astoņi grieķu-romiešu stila cīkstoņi:

Atsauces

Ārējās saites 
United World Wrestling Database 

1992
1992. gads sportā
Sports Dānijā
Sports Ungārijā
Kija

Kija ir nūja, ko izmanto dažādos biljarda paveidos, to skaitā snūkerā, pūlā un novusā, lai sistu pa bumbu vai ripu. Kijas viens gals ir tievāks, parasti tā ir aptuveni 1,5m gara, sver 450–600 gramus un ir izgatavota no koka. Kijas garums var tikt pielāgots spēlētāja augumam un rokas garumam.
Firma (filma)

"Firma" () ir 1993. gada ASV trillera filma, kura režisors ir Sidnijs Polaks. Filmā galvenās lomas atveido Toms Krūzs, Džīna Triplhorna, Džīns Hekmens, Eds Heriss, Hollija Hantere, Hals Holbruks, Deivids Stratērns un Gērijs Bjūsijs. Filma ir balstīta uz Džona Grišama 1991. gada romāna ar tādu pašu nosaukumu.

Jauns jurists pievienojas prestižai advokātu firmai, nenojaušot tās tumšo pusi.

"Firma" pirmizrāde notika . Filma guva ievērojamus finansiālos panākumus, nopelnot 270,2 miljonus ASV dolāru pie 42 miljonu budžeta. "Firma" ir visienesīgākā filma, kas ir adaptēta no kāda Grišama romāna, kā arī piektā ienesīgākā filma 1993. gadā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes par aktierspēli, lai gan scenārijs saņēma kritiku. Hollija Hantere tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā", savukārt mūzikas autors Deivs Grusins tika nominēts kategorijā "Labākā oriģinālmūzika".

Atsauces

Ārējās saites 

1993. gada filmas
ASV filmas
Paramount Pictures filmas
Sidnija Polaka filmas
Aleksandrs Desplā

Aleksandrs Mišels Žerārs Desplā (, dzimis ) ir franču komponists, diriģents un filmu orģinālmūzikas autors. 11 reizes ticis nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvām, no kurām balvas ieguvis divas reizes — par labāko oriģinālmūziku filmām "Viesnīca "Diženā Budapešta"" (2014) un "Ūdens forma" (2017). Ticis nominēts arī 10 Cēzara balvām (saņēmis trīs), 11 BAFTA kino balvām (saņēmis trīs), 12 Zelta globusa balvām (saņēmis divas) un 10 Grammy balvām (saņēmis divas).

Desplā ir radījis mūziku arī tādām filmām kā "Kazanova" (2005), "Karaliene" (The Queen, 2006), "Zelta kompass" (The Golden Compass, 2007), "Brīnumu veikals" (2007), "Neticamais stāsts par Bendžaminu Batonu" (2008), "Džulī un Džūlija" (2009), "Jauns mēness" (2009), "Lieliskais Lapsas kungs" (2009), "Harijs Poters un Nāves dāvesti: Pirmā daļa (2010) un Otrā daļa (2010), "Karaļa runa" (2010), "Rēgu rakstnieks" (2010), "7 dienas un naktis ar Merilinu Monro" (2011), "Ārkārtīgi skaļi un neticami tuvu" (2011), "Marta īdas" (2011), "Mēness lēkta karaļvalsts" (2012), "Argo" (2012), "Leģendārais piecinieks" (2012), "Slepenā operācija "30 pēc pusnakts"" (2012), "Filomena" (Philomena, 2013), "Nesalauztais (2014), "Relikviju mednieki" (2014), "Godzilla" (2014), "Imitācijas spēle" (2015), "Dāņu meitene" (2015), "Florense Fostere Dženkinsa" (2016), "Mīluļu slepenā dzīve" (2016), "Suņu sala" (2018), "Mazās sievietes" (2019), The Midnight Sky (2020) un "Francijas Vēstnesis" (2021).

Ārējās saites 

1961. gadā dzimušie
Francijas komponisti
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji komponisti
Zelta globusa balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Grammy balvas ieguvēji
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Parīzē dzimušie
Džeilens Brauns

Džeilens Marsels Brauns (; dzimis  Atlantā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē uzbrūkošā aizsarga un vieglā uzbrucēja pozīcijā. 2022. gadā viņš spēlē Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) komandā Bostonas "Celtics", kurā aizvadījis visu profesionālo karjeru. Bijis NBA Visu Zvaigžņu spēles dalībnieks.

Karjera 
Pēc izcilas vidusskolu basketbola karjeras Dž. Brauns nonāca NCAA čempionātā, kur vienu sezonu ar labiem panākumiem pārstāvēja Kalifornijas Universitātes komandu. 2016. gada NBA draftā Dž. Brauns tika izvēlēts ar trešo kārtas numuru, nonākot Bostonas "Celtics" komandā. Jau sākot ar pirmo sezonu NBA, kļuva par svarīgu spēlētāju komandas rotācijā un sezonas noslēgumā tika iekļauts NBA debitantu simboliskajā otrajā izlasē. Savā otrajā NBA sezonā Dž. Brauns devās sākumsastāvā visās spēlēs, kurās piedalījās. 2021. gadā pirmo reizi izpelnījās iespēju piedalīties Visu Zvaigžņu spēlē.

Dž. Brauns kopā ar vienu gadu vēlāk ar tādu pašu trešo drafta numuru izvēlēto Džeisonu Teitumu veido "Celtics" līderu duetu, ap kuru tikusi veidota komanda. Vairākumā sezonu tā ir bijusi veiksmīga arī pēcsezonas izslēgšanas spēlēs, pirmo reizi sasniedzot finālsēriju 2021.—2022. gada NBA sezonas noslēgumā.

Spēlējis ASV U18 izlasē, kuras sastāvā kļuvis par 2014. gada Amerikas U18 čempionāta uzvarētāju.

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Atlantā dzimušie
Uzbrūkošie aizsargi
Vieglie uzbrucēji
Bostonas "Celtics" spēlētāji
Lūzuma punkts

"Lūzuma punkts" () ir 1991. gada ASV asa sižeta filma, kuras režisore ir Ketrina Bigelova. Filmā galvenās lomas atveido Patriks Sveizijs, Kiānu Rīvss, Gērijs Bjūsijs un Lorija Petija.

Filma stāsta par jaunu FIB aģentu, kurš iefiltrējas sērfotāju grupā, lai atklātu bankas aplaupītāju identitātes.

"Lūzuma punkts" pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un bija finansiāli veiksmīga, nopelnot 83,5 miljonus ASV dolāru pie 24 miljonu budžeta. Kopš izdošanas brīža tā ir kļuvusi par kulta filmu. 2015. gadā filmai iznāca jauns ekranizējums.

Atsauces

Ārējās saites 

1991. gada filmas
ASV filmas
20th Century Fox filmas
Ketrinas Bigelovas filmas
Trevors Frānsiss

Trevors Džons Frānsiss (, dzimis ) ir bijušais Anglijas futbolists un futbola treneris, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā spēlējis Anglijā, ASV, Itālijā un Austrālijā. 1979. gadā Frānsiss pārgāja no Birmingham City uz Nottingham Forest, kļūstot par pirmo Anglijas futbolistu, par kuru tika samaksāts 1 miljons sterliņu mārciņu. 1978–79. gada Eiropas kausa finālā Frānsiss guva Nottingham Forest uzvaras vārtus mačā pret Malmö. Izcīnījis Eiropas kausu arī gadu vēlāk.

Anglijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1977. līdz 1986. gadam, kopumā piedaloties 52 mačos. Piedalījies 1982. gada FIFA Pasaules kausā.

No 1988. līdz 2003. gadam strādājis par treneri. Vadījis Queens Park Rangers, Sheffield Wednesday, Birmingham City un Crystal Palace.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Nottingham Forest

 Eiropas kauss: 1978–79, 1979–80
 Eiropas Superkauss: 1979

Sampdoria

 Itālijas kauss: 1984–85

Rangers

 Skotijas Līgas kauss: 1987–88

Sheffield Wednesday

 Anglijas Līgas kauss: 1990–91

Ārējās saites 

1954. gadā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
Anglijas futbola treneri
Birmingham City F.C. spēlētāji
Nottingham Forest F.C. spēlētāji
Manchester City F.C. spēlētāji
Dženovas "Sampdoria" spēlētāji
Bergamo "Atalanta" spēlētāji
Rangers F.C. spēlētāji
Queens Park Rangers F.C. spēlētāji
Sheffield Wednesday F.C. spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Devonā dzimušie
Hosē Santamarija

Hosē Emilio Santamarija Iglesiass (, dzimis ) ir bijušais Urugvajas un Spānijas futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Urugvajas un Spānijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru 1948. gadā sācis Urugvajas komandā Nacional. 1957. gadā pievienojies Spānijas komandai Real Madrid, ar ko viņš izcīnīja kopumā 12 titulus, tai skaitā četrus Eiropas kausus.

Dzimis Urugvajā, Santamarija ir pārstāvējis gan Urugvajas, gan Spānijas futbola izlases. Pārstāvot Urugvaju, piedalījies 1954. gada FIFA Pasaules kausā, bet, pārstāvot Spāniju, 1962. gada FIFA Pasaules kausā.

No 1980. līdz 1982. gadam bijis Spānijas futbola izlases galvenais treneris.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Nacional

 Urugvajas pirmā divīzija: 1950, 1952, 1955, 1956, 1957

Real Madrid

 La Liga: 1957–58, 1960–61, 1961–62, 1962–63, 1963–64, 1964–65
 Spānijas Karaļa kauss: 1962
 Eiropas kauss: 1957–58, 1958–59, 1959–60, 1965–66
 Starpkontinentālais kauss: 1960

Ārējās saites 

1929. gadā dzimušie
Spānijas futbolisti
Urugvajas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
Urugvajas izlases futbolisti
Spānijas futbola treneri
Urugvajas futbola treneri
Spānijas futbola izlases treneri
Madrides "Real" spēlētāji
1954. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1962. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Montevideo dzimušie
SPAR

SPAR, sākotnēji DESPAR, stilizēts kā DE SPAR, ir starptautisks Nīderlandes uzņēmums, kas nodrošina kopīgu zīmolu, piegādes un atbalsta pakalpojumus pārtikas mazumtirdzniecības veikaliem, kas pieder atsevišķiem īpašniekiem. To 1932. gadā Nīderlandē dibināja Adriāns van Vels, un tagad to veido vairāk nekā 13 500 veikalu 48 valstīs. Uzņēmuma nosaukums ir saukļa "Door Eendrachtig Samenwerken Profiteren Allen Regelmatig" akronīms, ko van Vels izmantoja, lai aprakstītu zīmolu, un tulkojumā nozīmē "Harmoniski sadarbojoties, pastāvīgu labumu gūst visi".

Uzņēmuma galvenā mītne atrodas Amsterdamā. Tas īsteno franšīzes programmu un ir pārstāvēts lielākajā daļā Eiropas valstu, kā arī daudzās citās visā Āzijā, Āfrikā un Okeānijā.

Latvija 

2022. gada maijā tika ziņots, ka vasarā SPAR uzsāks darbību Latvijā, atverot pirmos veikalus.
Pirmo SPAR veikalu atvēra 11. augustā Saldū.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Nīderlandes uzņēmumi
Veikalu tīkli Latvijā
Alans Hansens

Alans Deivids Hansens (, dzimis ) ir bijušais Skotijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Skotijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis Partick Thistle komandā, taču Hansens ir pazīstams no sava laika Anglijas komandā Liverpool, kur pavadījis 13 sezonas. Izcīnījis astoņus Pirmās divīzijas titulus, divus FA kausus, četrus Līgas kausus, trīs Eiropas kausa trofejas un vienu UEFA kausu.

Skotijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1979. līdz 1987. gadam. Kopumā aizvadījis 26 mačus. Piedalījies 1982. gada FIFA Pasaules kausā.

No 1992. līdz 2014. gadam bijis viens no futbola raidījuma Match of the Day vadītājiem.

Sasniegumi 
Partick Thistle

 Skotijas Pirmā divīzija: 1975–76

Liverpool

 Pirmā divīzija: 1978–79, 1979–80, 1981–82, 1982–83, 1983–84, 1985–86, 1987–88, 1989–90
 FA kauss: 1985–86, 1988–89
 FA Charity Shield: 1977 (dalīts), 1979, 1980, 1982, 1986 (dalīts), 1989
 Anglijas Līgas kauss: 1980–81, 1981–82, 1982–83, 1983–84
 Eiropas kauss: 1977–78, 1980–81, 1983–84
 UEFA Superkauss: 1977

Ārējās saites 

1955. gadā dzimušie
Skotijas futbolisti
Skotijas izlases futbolisti
Liverpool FC spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Džo Džordans

Džozefs Džordans (, dzimis ) ir Skotijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Skotijas futbola izlases dalībnieks.

Vislabāk pazīstams no sava laika Leeds United, Manchester United un AC Milan komandās. Bijis daļa no Leeds United veiksmīgā posma, kad komanda 1974. gadā izcīnīja Pirmās divīzijas čempionu titulu.

Skotijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1973. līdz 1982. gadam. Kopumā aizvadījis 52 mačus, kuru laikā guvis 11 vārtus. Piedalījies 1974., 1978. un 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Viņš ir vienīgais skotu futbolists, kurš ir guvis vārtus trīs Pasaules kausos.

Pēc spēlētāja karjeras vadījis vairākas komandas gan Anglijā, gan Skotijā.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Leeds United

 Pirmā divīzija: 1973–74

Milan

 Itālijas B sērija: 1982–83

Ārējās saites 

1951. gadā dzimušie
Skotijas futbolisti
Skotijas izlases futbolisti
Skotijas futbola treneri
Leeds United F.C. spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
AC Milan spēlētāji
Hellas Verona F.C. spēlētāji
Southampton FC spēlētāji
1974. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1978. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Balzama baltegle

Balzama baltegle () ir priežu dzimtas suga, kas ir sastopama mērenajā joslā Ziemeļamerikā.

Balzama baltegle aug teritorijā no Ņūfaundlendas Ziemeļamerikas austrumos līdz Albertas vidienei rietumos un Virdžīnijai dienvidos. Sastopama gan kalnos, gan līdzenumos, kā arī smilšainās piekrastēs skuju koku un jaukta tipa mežos, arī purvājos.

Apraksts 
Balzama baltegle ir mūžzaļš skuju koks, kurš labvēlīgos apstākļos var sasniegt pat 38 m augstumu. Stumbra diametrs var sasniegt 60-90 cm. Labos augšanas apstākļos balzama baltegles mūžs var būt 150-200, bet nelabvēlīgos– 70-80 gadu. Spēj augt ļoti dažādās augsnēs – no smagas māla augsnes līdz akmeņainām vietām. Vislabāk aug pasmagās mālsmilts augsnēs, arī vieglākās – smilšmāla augsnēs. Panes gan skābas, gan bāziskas augsnes. 

Vainags piramidāls, biezs, zari horizontāli, viegli noliekti. Miza gaiši pelēka, gluda, ar lieliem sveķu pūslīšiem. Kokam kļūstot vecākam, mizai parādās zaļgana nokrāsa. Jaunie dzinumi ir pelēcīgi brūni, pūkaini. Skujas ir 1,8-2,5 (līdz pat 3,5) cm garas, virspusē spīdīgas, tumši zaļas, ar mazu robiņu galā, bet to apakšpusē ir divas pelēcīgi baltas atvārsnīšu rindas. Skujas ir trauslas un saliecot lūst. Daudz purpursarkanu vīrišķo ziedkopu. Čiekuri ir 4-9 cm gari, ar 1,5-3 cm diametru, un, kamēr jauni, tie ir lipīgi, zaļganā purpura krāsā, vēlāk kļūst violeti un beidzot tumši pelēkbrūni. Zvīņas ir noapaļotas, sēklzvīņas izvirzījuma parasti nav. Sēklas garums – 3-6 mm, tās ir trīsstūrainas un sēklas spārns ir gandrīz 2 reizes garāks par pašu sēklu.

Izmantošana 
Balzama baltegle nav toksiska. Tās koksni izmanto celulozes iegūšanai, arī kā kokmateriālu. Noder celtniecībai, arī kā tiek izmantotas kā Ziemassvētku eglītes. Izmanto dārzkopībā. No sveķiem gatavo Kanādas balzāmu, kas noder kā līme optisko ierīču izgatavošanā un arī pastāvīgajiem preparātiem mikroskopijā. Kaut arī šis balzāms nav indīgs, tomēr tiek izmantots arī grauzēju atbaidīšanai.

Ārējās saites

Atsauces 

Baltegles
Vienkrāsas baltegle

Vienkrāsas baltegle () ir priežu dzimtas suga. Tā ir sastopama Ziemeļamerikā ASV rietumu štatos un ziemeļu Meksikā, savvaļā tīras audzes atrodamas reti.

Apraksts 
Vienkrāsas baltegle ir mūžzaļš skujkoks, kurš dabiskajā izplatības areālā var sasniegt 30–75 m augstumu. Stumbra diametrs ir 1–2,75 m. Dzīvo līdz 350 gadiem. Salcietīgs. Nepieciešams daudz gaismas. Dod priekšroku svaigām, auglīgām augsnēm, un akmeņainām augsnēm. Nelabvēlīgas ir mālainas augsnes, kuras uztur pārmērīgu mitrumu.

Vainags ir konusveida, tad palieks trulāks, kad kļūst vecāks. Zari piestiprināti taisnā leņķī. Miza ir pelēka, gluda, ar sveķu ailēm, vēlāk nelīdzena, biezāka (līdz 18 cm bieza), stīva, korķaina un ugunsdroša, pelnu pelēka. Dzinumi brūngana zaļi pirmajā gadā, skuju pamatus ieskauj brūns riņķis. Otrā gada dzinumi zaļgani pelēki. Skujas diezgan asas, bez šķēluma, nav smailas, 3–7,5 cm garas un 2–3 mm platas, blāvi zilgani pelēkas līdz pelēcīgi zaļas no abām pusēm, tām ir atvārsnītes un vasks abās pusēs, nedaudz izliektas. Vīrišķie čiekuri zaļgani vai violeti. Čiekuri cilindrveida, 7–13 cm gari un 3–4,5 cm plati, ar apaļu galu un pamatu, vasaras laikā zaļi, var būt arī violeti, pelēcīgi brūni, kad gatavi. Aizsargājošās bruņas nav redzamas. Sēklu bruņas 2,5–3 cm platas, nedaudz īsākas, platas, izliektas un matainas.

Izmantošana 
Nav indīgs, un tiek audzēts kā dekoratīvs augs. Koksne tiek izmantota kā zāģmateriāls, konstrukcijās, lai izgatavotu finieri. Tā ir izplatīta Ziemassvētku eglīte Kalifornijā.

Ārējās saites

Atsauces 

Baltegles
Dižā baltegle

Dižā baltegle jeb lielā baltegle () ir priežu dzimtas suga. Tā aug teritorijā no Kanādas Britu Kolumbijas dienvidu rajoniem līdz ASV ziemeļrietumiem – upju piekrastēs, ielejās, pakalnu nogāzēs, dažreiz tīraudzēs, bet visbiežāk jauktajos mežos.

Apraksts 
Dižā baltegle ir mūžzaļš skuju koks, kas parasti sasniedz 36-81 m augstumu. Stumbra diametrs ir 0,51- 1,02 m. Koka mūžs parasti ir 250, retāk 300 gadu. Kaut arī dižā baltegle priekšroku dod mēreni mitrām augsnēm, tā var panest arī augstu ūdens līmeni augsnē un plūdus. Sala bojājumi parādās -18, -23 °C temperatūrā. 

Vainagam ir plata konusa forma. Miza jauniem kokiem ir pelēka, gluda un plāna, bet vecākiem kokiem kļūst biezāka un ir nelīdzena. Jaunie dzinumi ir gaiši brūni un viegli pūkaini. Apakšējās skujas ir divas reizes garākas nekā augšējās (4-6 cm), šķērsgriezumā plakanas, ar spīdīgu virspusi, tumši zaļas, ar robiņu galā, bet apakšpusē ir divas gaišas atvārsnīšu rindas. Vīrišķās ziedkopas ziedēšanas laikā ir zilgani sarkanas, purpursarkanas, oranžas, dzeltenas vai zaļas. Čiekuri ir 5-11 cm gari, ar 3-3,5 cm diametru, zaļi, purpursarkani, tumši zili vai pelēki. Sēklas ir 6-8 mm garas. Sēklas spārns ir 1,5 reizes garāks par sēklas miziņu.

Izmantošana 
Dižā baltegle nav toksiska, un to galvenokārt izmanto celulozeis ražošanai un vieglām koka konstrukcijām, kam nav nepieciešama īpaša stiprība. Viduseiropā tā noder par Ziemassvētku eglīti.

Ārējās saites

Atsauces 

Baltegles