joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Prisma

Prisma ir Somijas kooperatīva S-ryhmä ("S grupa") pārtikas un nepārtikas preču mazumtirdzniecības veikalu ķēde.

Prisma veikali atrodas Eiropas ziemeļu daļā, (kopumā 97 veikali, no tiem 64 veikali Somijā, 8 veikali Igaunijā un 17 veikali Krievijā).

Vēsture 
Pirmais Prisma hipermārkets tika atvērts 1972. gadā Jiveskilē, Somijā.

Prisma veikalu ķēde mūsdienu formātā izveidota 1988. gadā.

Prisma Latvijā 
AS Prisma Latvija nodibināta 2006. gada 17. janvārī kā meitas uzņēmums Somijā reģistrētajai S-ryhmä. Tā pamatkapitāls bija 5 150 800 eiro.

Latvijā kopumā bija pieci Prisma lielveikali, no kuriem visi atradās Rīgā. Pirmais tika atklāts tirdzniecības centrā "Domina Shopping" 2006. gada novembrī. Otrs atradās modes un izklaides centrā "Rīga Plaza". Trešais Prisma lielveikals atradās Imantas mikrorajonā un tika atklāts 2011. gada septembrī. 2012. gadā tika atklāti divi jauni veikali: 25. oktobrī Pļavniekos un 29. novembrī Skanstē.

2016. gada maijā veikals "Prisma Domina" tirdzniecības centrā "Domina Shopping" tika slēgts, nevienojoties ar tirdzniecības centru par telpu nomas līgumu.

2016. gada 3. jūnijā 16:00 veikals "Prisma Deglava" Andreja Saharova ielā 30 tika slēgts un tika evakuēti no ēkas visi cilvēki, jo veikala tehniskie darbinieki bija pamanījuši lokālas konstrukciju elementu izmaiņas. 6. jūnijā būvinspektori konstatēja, ka konstrukcijas elementu deformācija ir ļoti nopietna un nolēma veikalu slēgt uz vairākiem mēnešiem. 2016. gada oktobrī telpu nomas līgums tika lauzts.

2017. gada jūnijā Latvijā tika slēgti visi Prisma veikali, uzņēmumam pamatojot to, ka tirgus daļa nav pietiekoši augsta.

Atsauces

Ārējās saites 
 Prisma Somijas vietne
 Prisma Latvijas vietne

Veikalu tīkli Latvijā
S-ryhmä
Karls Entonijs Taunss

Karls Entonijs Taunss (; dzimis ) ir dominikāņu izcelsmes amerikāņu basketbolists, kas spēlē centra pozīcijā, pārstāv Dominikānas basketbola izlasi. Pašlaik (2015) pārstāv NBA klubu Minesotas "Timberwolves".

Vidusskolā basketbola komandas sastāvā trīs reizes (2012, 2013, 2014) uzvarēja štata čempionātā. Izvēlējās studēt Kentuki Universitātē, kuras basketbola komandas "Wildcats" sastāvā 2014.—2015. gada sezonā sasniedza NCAA Final Four. Pēc pirmās NCAA sezonas beigām pieteicās 2015. gada NBA draftam, kurā viņu ar pirmo numuru izraudzījās Minesotas "Timberwolves".

Dominikānas izlases sastāvā izcīnīja 4. vietu 2013. gada Amerikas čempionātā.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Biogrāfija Kentuki Universitātes mājaslapā 

1995. gadā dzimušie
Dominikānas basketbolisti
ASV basketbolisti
Basketbola centri
NBA drafta pirmie numuri
Ķevele

Ķevele ir ciems Auces novada Vītiņu pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā Līgotnes upes krastā pie autoceļa P96  no pagasta centra Vītiņiem,  no novada centra Auces un  no Rīgas. Ķevelē atrodas bibliotēka, bērnudārzs «Kāpēcīši», pasts, veikals. Ziemeļos no ciema gravā atrodas Ķeveles jeb Karaļa avoti. Apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Ķeveles (Keweln) muižu.

Atsauces
Vecpils (Vecpils pagasts)

Vecpils (senāk arī Dižlāņi un Lāņi) ir apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Vecpils pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pagasta ziemeļrietumu daļā Lāņupes krastos autoceļu V1195 (Cīrava-Vecpils-Stroķi) un V1203 (Vecpils-Padone) krustojumā  no novada centra Grobiņas un  no Rīgas. Ciemā atrodas pasta nodaļa, kultūras un atpūtas centrs (bijusī pamatskola), saieta nams un bibliotēka.

Vecpils (Altenburg) Livonijas laikā bija pilstiesas centrs. Lāņupes labajā krastā bijusī Vecpils muiža 2. pasaules kara laikā nopostīta. Mūsdienu apdzīvotā vieta veidojusies pēckara gados upes kreisajā krastā ap bijušo Dižlāņu (Groß-Lahnen) muižas centru.

Ciemā esošā 17. gadsimtā celtā Vecpils katoļu baznīca ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada ciemi
Latvijas pagastu centri
Naudaskalns

Naudaskalns () vai Naudišova (Naudyšova) ir ciems Balvu novada Balvu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienviddaļā pie autoceļa P47  no novada centra Balviem un  no Rīgas. Naudaskalnā atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, kultūras un sporta centrs, bibliotēka, veikals. Apbūvē dominē individuālās mājas, dienvidu daļā viena daudzdzīvokļu māja.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Pils iela

Pils iela var būt šādās Latvijas pilsētās:
 Pils iela — Aucē
 Pils iela — Alūksnē
 Pils iela — Aizputē
 Pils iela — Cesvainē
 Pils iela — Dundagā
 Pils iela — Grobiņā
 Pils iela — Gulbenē
 Pils iela — Ikšķilē
 Pils iela — Jelgavā (tagad Lielās ielas sākuma daļa)
 Pils iela — Jēkabpilī
 Pils iela — Jūrmalā
 Pils iela — Kandavā
 Pils iela — Krāslavā
 Pils iela — Ķegumā
 Pils iela — Lielvārdē
 Pils iela — Limbažos
 Pils iela — Mālpilī
 Pils iela — Preiļos
 Pils iela — Rīgā
 Pils iela — Rēzeknē
 Pils iela — Siguldā
 Pils iela — Skrundā
 Pils iela — Smiltenē
 Pils iela — Tukumā
 Pils iela — Varakļānos
 Pils iela — Ventspilī
 Pils iela — Viļakā

Skatīt arī 
 Mazā Pils iela — Rīgā
 Pils laukums — Rīgā
Skatuve (teātris)

Teātris "Skatuve" ir viens no pirmajiem neatkarīgajiem teātriem Latvijā, kas dibināts 1991. gadā. Teātris atrodas Maskavas ielā 108/110 Rīgā, bijušā kinoteātra "Daina" telpās.

Teātris ir piedalījies starptautiskos teātra festivālos, piemēram, “Interkunst” - Vācijā, “Tempus Art 2000” - Slovākijā, “The Real theatre” - Jekaterinburgā, Krievijā, “Starptautiskajā Antīkās Grieķu Drāmas festivālā” - Kiprā un citur.

Vēsture 
1991. gadā teātris bija izbūvēts dzīvojamā ēkā, kas vispirms bijusi pirts, pēc tam karogu darbnīca un vēlāk kinoteātris "Daina". Kinoteātrī "Daina" bija skatītāju zāle ar 476 sēdvietām. Kinoteātris bija slēgts 6 gadus, un tā bijušajās telpās bija dzīvojuši bezpajumtnieki. Teātri dibinājusi režisore un Latvijas Kultūras akadēmijas aktiermeistarības pasniedzēja Anna Eižvertiņa ar domubiedriem. Viņa ir arī teātra direktore un mākslinieciskā vadītāja. Ar pašu finansējumu un nelielu pašvaldības atbalstu teātris “Skatuve” ir remontēts, kopts un funkcionējošs.

2016. gadā teātris "Skatuve" svinēja savu 25 gadu jubileju. Atzīmējot teātra pastāvēšanu, norisinājās mākslas projekts "Atgriežamies Skatuvē", kura ietvaros notika septiņi teātra mākslas pasākumi ar dažādu Latvijas teātru aktieru un režisoru dalību.

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa
 Facebook profils
 Draugiem.lv lapa

Teātri Rīgā
Bērzkalne

Bērzkalne ir ciems Balvu novada Bērzkalnes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta rietumdaļā Vārnienes krastā pie autoceļa P46  no novada centra Balviem un  no Rīgas. Bērzkalnē atrodas pagasta pārvalde, bibliotēka, bērnudārzs, pasts, brīvdabas estrāde, veikals. Apbūvē dominē individuālās mājas, kā arī četras daudzdzīvokļu mājas. Ciems izveidojies pēckara gados kā ciema padomes un kolhoza «Sarkanais partizāns» (no 1990. gada — «Bērzkalne») centrālais ciemats.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Osu!

osu! ir bezmaksas ritmiskā spēle, kas sākotnēji bija iecerēta Microsoft Windows operētājsistēmai. Spēle ir sarakstīta C# programmēšanas valodā uz .NET Framework. Spēle arī ir pieejama uz iOS, Android un Windows Phone operētājsistēmai. Spēles līmeņus sauc par bītmapiem (beatmaps). Katrā līmenī tiek atskaņota cita dziesma un arī mainās spēles elementi (klikšķināmi apļi, slīdošie un griežošie elementi). Spēlētājam ir jāuzklikšķina uz šiem elementiem ar kādu ierīci kursora pārvietošanai pa datora ekrānu, kā, piemēram, datorpeli, bet arī vairāki spēlētāji šim nolūkam izmanto grafisko planšeti kopā ar tastatūru. Galvenais spēles mērķis ir, lai spēlētāji uzklikšķinātu uz pietiekami daudz ritma elementiem, lai uzturētu spēles dzīvības. Par katru elementu, kuram netrāpa, samazinās dzīvību apjoms, bet ir jānotur šis apjoms virs nulles, citādi spēle beidzas. 2015. gada jūnija beigās spēlei bija aptuveni 6,5 miljoni reģistrētu lietotāju un 3,1 miljardi novērtētu osu! spēlējumu.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Datorspēles Wiki
 Datorspēles vēsture

2007. gada datorspēles
IOS spēles
Mūzikas datorspēles
PC spēles
Rubeņi (Bērzkalnes pagasts)

Rubeņi, arī Rubini (), ir ciems Balvu novada Bērzkalnes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos pie autoceļa V471  no pagasta centra Bērzkalnes,  no novada centra Balviem un  no Rīgas. Rubeņos ir saieta nams. Apbūvē dominē individuālās mājas, kā arī viena daudzdzīvokļu māja. Ciems izveidojies pēckara gados kā kolhoza «Rubeņi» centrālais ciemats.

Atsauces
Mārtiņš Dzierkals

Mārtiņš Dzierkals (dzimis ) ir latviešu hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2022) Dzierkals spēlē Čehijas Ekstralīgas vienībā HC Plzeň.

Spēlētāja karjera 
Karjeru uzsācis SK Sāga 18 sastāvā. Tās rindās 2012.—13. gada sezonā kļuva par Latvijas U-18 čempionāta rezultatīvāko spēlētāju. Nākamajā sezonā komandas rindās spēlēja jau Latvijas U-20 līgā. 2014.—15. gada sezonu uzsāka Latvijas hokeja līgas kluba Ogre/Sāga 18 sastāvā, taču vien pēc sešām aizvadītām spēlēm pievienojās MHL vienībai HK Rīga. Komandā hokejists iejutās sekmīgi, sezonu noslēdzot ar 28 rezultativitātes punktiem 32 spēlēs.

Pēc sezonas noslēguma Dzierkalu 2015. gada NHL draftā izvēlējās Toronto "Maple Leafs". Rudenī hokejists piedalījās arī komandas treniņnometnē, taču tad pievienojās QMJHL klubam Rouyn-Noranda Huskies. Savā debijas spēlē Dzierkals atzīmējās ar vārtiem un rezultatīvu piespēli, bet sezonu noslēdz ar 67 rezultativitātes punktiem 59 aizvadītās spēlēs. Kopā ar "Huskies" Dzierkals kļuva par līgas čempionu. 2017. gada vasarā Dzierkals noslēdza viena gada līgumu ar AHL vienību Toronto "Marlies", taču sezonas gaitā tās sastāvā aizvadīja tikai četras spēlēs, lielāko daļu sezonas pavadot ECHL.

2018. gada augustā noslēdza viena gada līgumu ar Rīgas "Dinamo". Sezonas gaitā atzīmējās ar 13 punktiem 42 spēlēs, tika nominēts KHL labākā debitanta balvai. Nākamo sezonu aizvadīja SM līgas vienībā Mikeli "Jukurit", taču tad atgriezās Rīgā.

Latvijas hokeja izlases rindās debitēja 2016. gada 30. augusta pārbaudes spēlē pret Dāniju. Jau divas dienas vēlāk, Olimpiskās kvalifikācijas spēlē pret Austrijas izlasi Dzierkals guva arī savus pirmos vārtus Latvijas izlasē. Spēlējis 2019. gada Pasaules čempionātā. Junioru vecumā spēlējis 2015. gada Pasaules čempionātā junioriem, kā arī 2014. un 2015. gada Pasaules čempionātos jauniešiem. 2015. gadā ar deviņiem punktiem sešās spēlēs bija izlases rezultatīvākais spēlētājs, palīdzot tai saglabāt vietu elites divīzijā.

Karjeras statistika

Klubu statistika

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Latvijas hokejisti
Rīgas "Dinamo" spēlētāji
HK Liepājas spēlētāji
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Mstislavs Mstislavičs

Mstislavs Mstislavičs "Veiksmīgais" (, , dzimis pirms 1176. gada, miris 1228. gadā) bija Novgorodas kņazs (1210—1215, 1216-1218), vēlāk Galīcijas kņazs (1219, 1221-1226).
Viņa vadītais krievu karaspēks 1210. un 1217. gadā atkārtoti iebruka Ugaunijas un Tālavas zemēs, lai ievāktu meslus un piespiestu ugauņus un letus atteikties no Romas katoļu ticības.

Dzīvesgājums 
Kņazs Mstislavs Mstislavičs bija Smoļenskas, vēlāk Novgorodas kņaza Mstislava Rostislaviča "Drosmīgā" dēls un Pleskavas kņaza Vladimira Mstislaviča vecākais brālis. Cēlies no Rurika dinastijas Smoļenskas kņazu atzara ("Rostislavičiem").

Jau kā jauneklis viņš piedalījās krievu kņazu karagājienos pret polovciešiem 1193. un 1203. gadā un apprecēja viņu hana Kotjana meitu, kuras vārds pēc kristīšanas bija Marija. 
1209. gada notikumu aprakstā viņš minēts kā Toropecas kņazs. Cīnījās par varu ar Vladimiras kņazu  Vsevolodu un viņa dēlu Novgorodas kņazu Svjatoslavu.
1210. gadā, tūlīt pēc ievēlēšanas par Novgorodas kņazu, viņš kopā ar savu jaunāko brāli Pleskavas kņazu Vladimiru Mstislaviču devās meslu ievākšanas karagājienā uz Ugauniju un ieņēma stipro Otepē pili. 1213. gadā lietuviešu kunigaitis Daugerūts mēģināja noslēgt ar Novgorodas kņazu Mstislavu Mstislaviču pret zobenbrāļiem vērstu savienību, tomēr atceļā no Pleskavas Daugerūts Tālavas teritorijā tika sagūstīts un Cēsīs izdarīja pašnāvību.
1215. gadā viņš padzina Kijevas lielkņazu Vsevolodu un iecēla par lielkņazu savu tēvoci Mstislavu Romanoviču. 
Tajā pašā gadā kņazs Mstistlavs Mstistlavičs noslēdza savienību no varas atstumto Galīcijas kņazu Danielu Romanoviču un 1215.-1216. gadā atņēma Galīciju ungāriem.

1215. gadā Vladimiras kņaza Vsevoloda dēls Jaroslavs viņu padzina no Novgorodas, tomēr jau nākamajā gadā viņš atguva šo amatu un paturēja to līdz 1218. gadam. 1216./1217. gada ziemā viņa vadītais krievu karaspēks atkal iebruka Ugaunijas un Tālavas zemēs, lai ievāktu meslus un piespiestu ugauņus un letus atteikties no Romas katoļu ticības. Kaujā Otepē krievi nespēja pilskalnu ieņemt, jo palīgā pils aizstāvjiem ieradās ap 3000 zobenbrāļu, līvu un letu karavīru.

1218. gadā Kijevas lielkņazs Mstislavs Romanovičs par Novgorodas kņazu iecēla savu dēlu Svjatoslavu Mstislaviču, bet Mstislavs Mstislavičs 1219. un 1221. gadā atkārtoti kļuva par Galīcijas kņazu.

1222. gadā pēc zaudējuma kaujā pret mongoļiem viņa sievastēvs polovciešu valdnieks Kotjans vērsās pēc palīdzības. Kņazs Mstislavs sapulcināja lielu karaspēku no sabiedrotajām kņazistēm tagadējās Ukrainas teritorijā. Viņi lika nogalināt mongoļu sūtņus, kas prasīja izdot bēguļojošos polovciešus, un devās karagājienā uz mongoļu iekarotajām stepēm. Mongoļu karaspēks sagrāva apvienoto Kijevas Krievzemes kņazu un polovciešu karaspēku, bet kņazs Mstislavs izglābās bēgot.

1226. gadā bija spiests atstāt Galīciju un pārcelties uz dzīvi Torčeskā pie Kijevas, kur mira 1228. gadā.

Viņa meita Rostislava (Feodosija) apprecējās ar Vladimiras kņazu Jaroslavu Vsevolodoviču, viņas dēls bija Aleksandrs Ņevskis.

Atsauces

Ārējās saites 

Novgorodas kņazi
Rurika dinastija
Briežuciems

Briežuciems (), bieži arī Grūšļeva (Gryušļova), ir ciems Balvu novada Briežuciema pagastā un tā centrs. Izvietojies pagasta dienvidaustrumu daļā autoceļu V480 un V468 krustojumā  no novada centra Balviem un  no Rīgas. Briežuciemā atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, pasts, feldšeru punkts, veikals. Apbūvē dominē trīsstāvu daudzdzīvokļu mājas, ziemeļu daļā — «Līvānu māju» grupa. Ciems izveidojies pēckara gados kā Kvašņevas ciema padomes (no 1968. gada — Briežuciema ciema padome) un padomju saimniecības «Briežuciems» centrālais ciemats.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Latvijas mazciemi
Griušļova (ciems)

Griušļova, arī Grūšļeva, ir ciems Balvu novada Briežuciema pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumu daļā,  no novada centra Balviem un  no Rīgas, blakus Briežuciemam, ko bieži sauc par Grūšļevu.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļu V480 un V468 krustojuma, Griušļovas upes krastā.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Egļuciems (Lazdulejas pagasts)

Egļuciems () ir ciems Balvu novada Lazdulejas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā autoceļu P46 un V465 krustojumā  no novada centra Balviem un  no Rīgas. Egļuciemā atrodas pagasta pārvalde, bibliotēka, saieta nams, feldšeru vecmāšu punkts, pasts, veikals. Apbūvē dominē individuālās mājas. Ciems izaudzis pēckara gados kā ciema padomes un kolhoza «Borec» centrālais ciemats.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Runa

Runa ir saziņas veids, ko veido valodas vārdi un frāzes. Runājot izsaka savas domas, viedokli, sniedz un saņem informāciju. Runas var iedalīt divos veidos — ārējā runa, kurā ietilpst mutvārdu un rakstveida saziņa, un iekšējā runa, kas izpaužas, kad cilvēki domā ar vārdiem. Katrs no runas veidiem attīstās noteiktā cilvēka dzīves posmā — vispirms veidojas cilvēka ārējā runa, kuru var uztvert citi cilvēki. Līdz ar domāšanas attīstību cilvēkam attīstās iekšējā runa. Cilvēka valodas skaņas stipri atšķiras no dzīvnieku skaņām. Valodas skaņas nav iedzimtas, bet gan tās iemācās laika gaitā. Valodas skaņas veido cilvēku valodas vārdus, ja tās sakārtotas noteiktā secībā. Skaņas veido vārdus, savukārt tie tālāk veido vārdu savienojumus, no kuriem veidojas teikumi.

Atkarībā no iemesla un klausītāju loka izšķir trīs runas veidus:
 informatīva runa,
 svētku runa,
 pārliecināšanas runa.

Runas veidošanās 
Skaņu radīšanai cilvēkam kalpo balss aparāts, kas atrodas rīkles iekšējā daļā. Balss aparātu veido divas elastīgas balss saites, starp kurām ir balss sprauga. Brīvi elpojot, balss sprauga ir atvērta. Runājot balss saites saspringst un balss sprauga gandrīz aizveras. Gaiss, plūstot caur sašaurināto balss spraugu, iesvārsta balss saites. Tās vibrē, un rodas artikulētas skaņas — cilvēks runā vai dzied. Mainot balss saišu saspringumu, mainās saišu vibrāciju biežums un līdz ar to skaņas augstums. Sievietēm un bērniem ir mazas balss saites, tāpēc viņu runas skaņas jeb balsis ir augstas. Vīriešiem balss saites ir lielākas, viņi runā zemākās balsīs. Balss tembru un skaļumu ietekmē arī mutes un deguna dobumi, kas ir skaņas rezonatori. Tie piešķir un pastiprina skaņu nokrāsu, kas ir savdabīga katram cilvēkam.

Atsauces
Vectilža

Vectilža () ir ciems Balvu novada Vectilžas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos Tilžas upes un Vectilžas ezera krastā pie autoceļa V465  no novada centra Balviem un  no Rīgas. Vectilžā atrodas pagasta pārvalde, Tilžas vidusskolas Vectilžas filiāle, Sporta un atpūtas centrs, bibliotēka, feldšeru—veselības punkts, pasts, veikals. Apbūvē dominē individuālās mājas, kā arī divas daudzdzīvokļu mājas. Ciems izaudzis pēckara gados kā ciema padomes un kolhoza «Sarkanais partizāns» centrālais ciemats.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Balvu novada ciemi
Vectilžas pagasts
Subway

Subway ir ASV ātrās ēdināšanas restorānu tīkls, kura galvenais vadības centrs atrodas Milfordā, Konektikutā, tam ir arī pieci reģionālas nozīmes galvenie vadības centri pasaules reģionos. Uzņēmumu 1965. gada 28. augustā dibināja Pīters Baks un Freds Deluka. 1984. gada decembrī Subway Bahreinā atvēra savu pirmo restorānu ārpus ASV. Uzņēmums galvenokārt specializējas uz sviestmaižu un salātu pagatavošanu, tomēr dažās valstīs Subway piedāvā arī picas. Subway pieder Doctor's Associates Inc.

Subway ir viena no visātrāk augošajām ātrās ēdināšanas restorānu franšīzēm pasaulē. Pēc 2015. gada 29. jūnija datiem ar Subway zīmolu darbojās 44 019 restorānu 110 pasaules valstīs. Eiropā 2014. gadā bija izvietoti 4018 Subway restorāni. Eiropas reģiona galvenais vadības centrs atrodas Amsterdamā, Nīderlandē.

Subway tiek uzskatīts par vienu no veselīgākajiem ātrās ēdināšanas tīkliem pasaulē. Katra sviestmaize tiek gatavota klienta acu priekšā, bet sviestmaižu pamatu veido klienta izvēlēta maize, kas ir svaigi cepta katrā restorānā.

Latvijā 

Subway franšīzes pirmo restorānu Latvijā atvēra 2014. gada 27. jūnijā, Zigfrīda Annas Meierovica bulvārī 12. Subway franšīzes tiesības Latvijā pieder trim firmām — Submarine Latvia, SUB Latvia un "PLG group". Pēc 2015. gada jūnija datiem Latvijā atrodas pieci Subway restorāni un tie visi ir izvietoti Rīgā. 2015. gada 26. jūnijā uzņēmums paziņoja, ka tuvākajā nākotnē plāno atvērt jaunus restorānus arī citās Latvijas pilsētās.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Ātrās ēdināšanas restorāni
ASV uzņēmumi
Vecsaule

Vecsaule ir ciems Bauskas novada Vecsaules pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta rietumdaļā autoceļu Vecsaules strauta krastā pie autoceļa P87  no novada centra Bauskas un  no Rīgas. Vecsaulē atrodas pagasta pārvalde, Vecsaules pamatskola, bibliotēka, Saieta nams, ģimenes ārsta prakse, pasts, veikals. Ciems veidojies ap Vecsaules muižas (Alt-Rahden) centru, izaudzis pēckara gados kā ciema padomes un kolhoza «Vecsaule» centrālais ciemats. Aptuveni  uz dienvidiem pie autoceļa V1020 atrodas Vecsaules luterāņu baznīca. Vecsaules baznīcas krogs un pagastnams ir vietējas nozīmes kultūrvēstures pieminekļi.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Ozolaine (Vecsaules pagasts)

Ozolaine ir ciems Bauskas novada Vecsaules pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumu daļā pie autoceļa P87  no pagasta centra Vecsaules,  no novada centra Bauskas un  no Rīgas. Ozolainē atrodas pamatskola, bibliotēka, tautas nams, ģimenes ārsta prakse, pasts, veikals. Apdzīvotā vieta veidojusies pēckara gados netālu no Mazbruknas muižas kā kolhoza «Ozolaine» centrālais ciemats. 4 km no ciema atrodas Ozolaines katoļu baznīca.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Jaunsaule

Jaunsaule ir ciems Bauskas novada Vecsaules pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumu daļā Mēmeles krastā pie autoceļa V1020  no pagasta centra Vecsaules,  no novada centra Bauskas un  no Rīgas. Jaunsaulē atrodas pamatskola, bibliotēka, tautas nams, ģimenes ārsta prakse, veikals, luterāņu baznīca un katoļu baznīca. Apdzīvotā vieta veidojusies pie Vecmuižas (Neugut) centra un Jaunsaules pagastnama un skolas. Jaunsaules vecās skolas ēka (celta 1873. gadā) ir kultūrvēstures piemineklis.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Lija Laizāne

Lija Laizāne (dzimusi  Rīgā) ir Latvijas šosejas riteņbraucēja, šobrīd pārstāv Spānijas komandu Eneicat.

Startējusi 2014. gada Pasaules čempionātā, grupas braucienā nefinišēja, bet individuālajā braucienā bija 26.

2015. gadā uzvarēja Latvijas čempionātā gan individuālajā, gan grupas braucienā. Latvijas čempionātā uzvarējusi arī turpmākajos gados.

Atsauces

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
Latvijas riteņbraucēji
Rīgā dzimušie
Protekcionisms

Protekcionisms ir valsts ekonomiskā politika, kas vērsta uz iekšējā tirgus aizsardzību pret importu. To realizē ar nodokļiem, kvotām, subsīdijām un citām valstiskām regulēšanas metodēm, kas nostāda pašmāju ražotājus izdevīgākā stāvoklī par ārvalstu ražotājiem.

Protekcionisma aizstāvji iekšēja tirgus aizsardzību pamato ar vietējās ražošanas attīstīšanu un darbaspēka nodarbinātības veicināšanu.
Šī politika ir pretrunā ar brīvo tirdzniecību, kurā valsts uztur minimālas barjeras ārējai tirdzniecībai. No šīs pozīcijas protekcionisms tiek kritizēts par uzņēmējdarbības brīvības ierobežošanu un patērētāju tiesību pārkāpšanu.

Veidi 
Protekcionisma galvenie veidi:
 Nozares — tiek aizsargāta kāda noteikta nozare
 Selektīvais — tiek aizsargāta kāda noteikta preču grupa vai vērsts pret kādu noteiktu valsti
 Kolektīvais — vērsts pret valstu grupu
 Slēptais — tiek pielietotas metodes, kas nav tiešā pretrunā ar brīvās tirdzniecības vienošanām, bet faktiski ir protekcionisms (piemēram, Krievijas valdības lēmums, ka metālu drīkst eksportēt tikai caur Krievijas ostām)
 Vietējais — protekcionisma metodes pielietotas kādā noteiktā reģionā
 Zaļais — protekcionisms ar vides likumdošanas metodēm

Instrumenti 
Protekcionisma īstenošanai tiek pielietoti dažādi instrumenti:
 Muitas tarifi (nodokļi un nodevas). Tas sadārdzina importētās preces un līdz ar to samazina šo preču pieprasījumu lokālā tirgū. Rezultātā palielinās vietējo ražotāju preču relatīvais daudzums. Savukārt zaudē patērētāji cenu celšanās dēļ un, iespējams, preču kvalitātes samazināšanās dēļ.
 Importa kvotas — preču daudzums, ko valstī drīkst ievest. Tās visbiežāk ievieš, ja prece kļūst dārgāka, bet imports nesamazinās.
 Administratīvās barjeras. Lai ierobežotu importu, valstis reizēm piemēro dažādus administratīvus instrumentus (rūpes par pārtikas drošību, vides standarti, elektrodrošība u.t.t.)
 Antidempinga pasākumi tiek piemēroti, lai novērstu dempingu — preču ar zemākām cenām nekā ražotājvalstī ieplūšanu. Parasti to realizē, preci apliekot ar papildu nodokli.
 Subsīdijas — valsts piemaksa preces ražotājiem (tiešās subsīdijas) vai pārdevējiem (esporta subsīdijas). Latvijā visvairāk subsidētā nozare ir lauksaimniecība
 Manipulācijas ar valūtas kursu. Valsts var pazemināt savas valūtas vērtību, pārdodot to ārvalstu valūtu tirgū. Tādējādi paaugstinās importa preču cena un pazeminās eksporta precu cena, ļaujot uzlabot ārējās tirdzniecības bilanci. Šāda politika ir efektīva īstermiņā. Vēlāk tā pāraug inflācijā, kas paaugstina eksporta cenas un relatīvi pazemina importa cenas.
 Starptautiskās patentu sistēmas.
 Darbaspēka imigrācijas ierobežojumi.
 Politiskas un sabiedriskas kampaņas, kas atbalsta vietējos ražotājus (piemēram, akcija "Izvēlies Lavijas preci", "Bordo karotīte").

Skatīt arī 
 Brīvā tirdzniecība
 Merkantilisms

Starptautiskā tirdzniecība
Ekonomika
Alfrēds Gailītis

Alfrēds Gailītis ( — ) bija Latvijas politiķis. Bijis Valkas apriņķa vecākais, 4. Saeimas deputāts, Latviešu zemnieku savienības biedrs.

Biogrāfija 
Alfrēds Gailītis piedzima  Ungurmuižas pagastā.

Alfrēds Gailītis piedalījās Neatkarības karā 4. Valmieras kājnieku pulka sastāvā. Gailītis bija Valkas apriņķa vecākais, Valkas patērētāju biedrības priekšsēdētājs, Alūksnes sadarbes apvienības priekšnieks, aizsargu rotas komandieris. 1931. gadā ievēlēts 4. Saeimā no Latviešu zemnieku savienības saraksta. Parlamentā darbojās līdz Ulmaņa apvērsumam 1934. gadā. Otrā pasaules kara laikā devies trimdā.

Nāve 
Miris  savās mājās Grendrepidsā, ASV. Apbedīts .

Apbalvojumi 
 Triju zvaigžņu ordenis — 5. šķira. 
 Atzinības krusts — 4. šķira.

Atsauces 

1900. gadā dzimušie
1980. gadā mirušie
Jēkabpils novadā dzimušie
4. Saeimas deputāti
Atzinības krusta virsnieki
Latvijas pašvaldību vadītāji
Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
ASV latvieši
Gērijs Linekers

Gērijs Vinstons Linekers (; dzimis ) ir bijušais angļu futbolists, spēlējis uzbrucēja pozīcijā, bijis Anglijas izlases dalībnieks.

16 gadus ilgās spēlētāja karjeras laikā spēlējis Anglijā, Spānijā un Japānā. Karjeru sācis Leicester City. 1984.—1985. gada sezonā kļuva par vienu no Futbola līgas Pirmās divīzijas sezonas rezultatīvākajiem futbolistiem, lai arī pirmajās desmit spēlēs vārtus neguva. Nākamajā sezonā viņš 41 spēlē guva 30 vārtus, šoreiz jau pārstāvot Everton klubu. No 1986. līdz 1989. gadam pārstāvēja Spānijas klubu Barcelona. Šī kluba sastāvā ieguva savus pirmos titulus: UEFA Kausu ieguvēju kausu un Spānijas Karaļa kausu. Pēc tam atgriezās Anglijā, šoreiz pārstāvēja Tottenham Hotspur klubu, kura sastāvā 105 spēlēs guva 67 vārtus un ieguva FA kausu. Karjeru noslēdza Japānas Nagoya Grampus Eight klubā.

Anglijas futbola izlases sastāvā aizvadīja 80 spēles, kurās guva 48 vārtus. Karjeru noslēdza kā otrais visu laiku rezultatīvākais Anglijas izlases futbolists (pirmajā vietā ar 49 vārtiem atrodas Bobijs Čārltons), šobrīd viņu apsteidzis arī Veins Rūnijs. Anglijas izlases sastāvā divas reizes spēlējis FIFA Pasaules kausā (, ) un divas reizes — Eiropas čempionātā (, ). 1986. gada Pasaules kausā kļuva par pirmo un pašlaik vienīgo angli, kas saņēmis Zelta bumbas balvu (kā turnīra rezultatīvākais futbolists), 1992. gada Pasaules kausā tika izcīnīta 4. vieta. Ar 10 gūtiem vārtiem Pasaules kausa finālturnīrā ir visu laiku rezultatīvākais Anglijas futbolists šī turnīra vēsturē.

Karjeras laikā nesaņēma nevienu dzelteno vai sarkano kartīti. 1990. gadā saņēma FIFA Fair Play balvu. 2004. gadā bijušais Brazīlijas futbolists Pele viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

Sasniegumi 
Everton

 FA Charity Shield: 1985

Barcelona

 Copa del Rey: 1987–88
 UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1988–89

Tottenham Hotspur

 FA kauss: 1990–91
 FA Charity Shield: 1991

Individuālie sasniegumi

 Anglijas Pirmās divīzijas labākais vārtu guvējs: 1984–85, 1985–86, 1989–90
 FIFA Pasaules kausa labākais vārtu guvējs: 1986
 FIFA 100

Atsauces

Ārējās saites 

1960. gadā dzimušie
Lesteršīrā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1992. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
FIFA 100
Leicester City F.C. spēlētāji
Everton F.C. spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
Kipčoge Keino

Kipčoge Hezekjahs "Kips" Keino (Kipchoge Hezekiah "Kip" Keino; dzimis ) ir bijušais Kenijas vieglatlēts, pašreizējais Kenijas Olimpiskās komitejas prezidents.

Arī viņa tēvs bija garo distanču skrējējs, iedrošināja dēlu pievērsties šim sporta veidam. Pirms pievērsties vieglatlētikai spēlēja regbiju.

Starptautiskā karjera sākās 1962. gada Nāciju Sadraudzības spēlēs. Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs (, , ). Pirmos panākumus guva 1968. gadā Mehiko. Tajā viņš izcīnīja zelta medaļu 1500 m distancē, otrās vietas ieguvēju apsteidzot par 20 metriem, kas ir lielākais pārsvars šīs distances vēsturē, un sudraba medaļu 5000 m distancē. Olimpisko spēļu laikā cieta smagas vēdera sāpes, vēlāk tika noskaidrots, ka tās izraisīja žultspūšļa problēmas. Neskatoties uz ārstu brīdinājumiem, viņš astoņu dienu laikā veica sešas distances. 1972. gadā Mehiko izcīnīja zelta medaļu 3000 m šķēršļu skrējienā un sudraba medaļu 1500 m.

 uzstādīja jaunu Pasaules rekordu 3000 m distancē, attiecīgo distanci veikdams pirmo reizi. Vēl ir uzstādījis Pasaules rekordu 5000 m distancē.

1973. gadā beidza karjeru. 1987. gadā žurnāla Sports Illustrated Gada sportista balva tika piešķirta Keinam un citiem septiņiem sportistiem (nosaukti par "sportistiem, kam rūp"), balvu Keins saņēma par darbu ar bāreņiem. 2012. gadā bija viens no pirmajiem, kas uzņemts IAAF Slavas zālē.

Atsauces

Ārējās saites 

1940. gadā dzimušie
Kenijas vieglatlēti
1964. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1968. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1972. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Ar Olimpisko ordeni apbalvotie
Pasaules rekordisti vieglatlētikā
Vidējo distanču skrējēji
Garo distanču skrējēji
Šķēršļu skrējēji
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Olimpiskie sudraba medaļnieki vieglatlētikā
Bunka

Bunka ir vidējciems Kurzemē, Dienvidkurzemes novada Bunkas pagasta centrs pie  Vārtājas upes un autoceļa V1206 (Durbe-Tadaiķi-Bunka-Priekule). Bunkā atrodas kultūras nams, bibliotēka, feldšeru-vecmāšu punkts. Veidojusies ap vēsturisko Bunkas muižu (Gut Funkenhof) un Bunkas baznīcu.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada ciemi
Bunkas pagasts
Latvijas ciemi
Kirils (patriarhs)

Kirils (, dzimis kā Vladimirs Gundjajevs () ) ir Krievu pareizticīgās baznīcas garīdznieks. Kopš 2009. gada 1. februāra — Maskavas un visas Krievzemes patriarhs.

Dzimis Ļeņingradā kara rūpnīcas galvenā mehāniķa un skolotājas ģimenē. 1969. gadā kļuva par mūku un ieguva Kirila vārdu. No 1984. gada — Smoļenskas un Kaļiņingradas metropolīts. No 1989. līdz 2009. gadam Kirils bija baznīcas sinodes ārējo sakaru daļas vadītājs.

Ārējās saites 

1946. gadā dzimušie
Maskavas patriarhi
Ar Aleksandra Ņevska ordeni apbalvotie (Krievija)
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Ļeņingradā dzimušie
Ar Tautu Draudzības ordeni apbalvotie
Bržeclava

Bržeclava () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Bržeclavas apriņķa centrs netālu no valsts robežas ar Austriju un Slovākiju pie Dijes upes.

Vēsture 
Netālu no pilsētas atrodas Pohansko arheoloģijas piemineklis - ietekmīgs Lielmorāvijas valsts centrs. Mūsdienu pilsēta veidojusies ap 11. gadsimtā pili, kuru dibināja Bohēmijas kņazs Bržetislavs I. 15. gadsimtā pilsēta tika nopostīta un tika uzcelta no jauna mazliet citā vietā. 1638. gadā pili ieguva Lihtenšteinu dzimta, kuri 19. gadsimtā pili pārbūvēja par mākslīgām drupām. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. No 1938. līdz 1945. gadam tā ietilpa Trešajā reihā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Tūrisms
Pilsētas apkaimē atrodas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļautais Lednices-Valtices apvidus.

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Leksingtona

Leksingtona () ir pilsēta Kentuki štatā, ASV. Ar vairāk nekā 322,5 tūkstošiem iedzīvotāju (2020. gada aprēķins) šī ir otra lielākā pilsēta štatā un 57. lielākā valstī. Nozīmīgs zirgu audzēšanas centrs.

Nosaukta 1775. gadā Masačūsetsā esošās Leksingtonas vārdā. Kentuki likumdevēju pirmā sanāksmju vieta (1792) pēc štata pievienošanās Apvienībai. 19. gadsimta 80. gados paši sevi sauca par "Rietumu Atēnām". 1817. gadā pilsētā tika atskaņota pirmā Bēthovena simfonija ASV. 1788. gadā Leksingtonā tika izļautas zirgu skriešanās sacensības. Pilsētā atrodas Amerikas tīrasiņu zirgu audzētāju asociācijas galvenā mītne. 1865. gadā pilsētā dibināta Kentuki Universitāte. Leksingtonas kapsētā apbedīts ASV viceprezidents Džons Brekinridžs, konfederātu ģenerālis Džons Hants Morgans, ASV senators Henrijs Klejs, kā arī ASV pirmā lēdija Mērija Toda Linkolna.

39,5% pilsētas iedzīvotāju ir vismaz bakalaura grāds, šī ir viena no izglītotākajām pilsētām valstī.

Cilvēki

Atsauces

Ārējās saites 
 

Kentuki pilsētas
Aleksandra Kollontaja

Aleksandra Kollontaja (, dzimusi Domontoviča () , mirusi ) bija padomju revolucionāre, diplomāte un feministe. 1923. gadā kļuva par PSRS sūtni Norvēģijā un bija viena no pirmajām sievietēm pasaulē šādā amatā.

Dzīvesgājums 
Dzimusi krievu ģenerāļa ģimenē. Pretēji vecāku vēlmēm apprecējās ar relatīvi nabadzīgu attālu radinieku. 19. gadsimta beigās iepazinās ar marksismu. 1898. gadā, pametot vīru, aizbrauca mācīties uz Cīrihes Universitāti. Atgriežoties Krievijā, 1899. gadā iestājās KSDSP. 1903. gadā, partijai sašķeļoties, nepieslējās ne boļševikiem, ne menševikiem.

1908. gadā devās uz Eiropu, kur darbojās revolucionārajā kustībā. Sākoties Pirmajam pasaules karam, pieslējās boļševikiem, 1915. gadā iestājās boļševiku partijā. Pēc Oktobra revolūcijas atgriezās Krievijā, kur kļuva par Tautas labklājības Tautas komisāri (Народный комиссар государственного призрения РСФСР). 1920. gadā pieslējās Strādnieku opozīcijai.

1924. gadā tika iecelta par PSRS sūtni Norvēģijā, ieņemot šo amatu līdz 1930. gadam ar pauzi 1926. un 1927. gadā, kad bija PSRS sūtne Meksikā. No 1930. līdz 1945. gadam bija PSRS sūtne Zviedrijā.

Aleksandra Kollontaja proponēja savam laikam radikālas idejas par sievietes vietu sabiedrībā un sievietes seksualitāti, bija brīvās mīlestības idejas aizstāve.

Kolontaja apbalvota ar Ļeņina ordeni (1933), Darba Sarkanā Karoga ordeni (1945), kā arī saņēmusi augstākos apbalvojumus no Norvēģijas un Meksikas. 

Kolontaja nomira Maskavā 1952. gada 9. martā, mazāk nekā vienu mēnesi pirms savas 80. dzimšanas dienas. Apglabāta Novodevičjes kapsētā.

Ārējās saites 

1872. gadā dzimušie
1952. gadā mirušie
Krievijas vēsture
Feministes
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Sanktpēterburgā dzimušie
Lubezeres jūrskola

Lubezeres jūrskola bija 1873. gadā Rojā dibināta jūrskola.

Vēsture 
Jūrskola dibināta balstoties uz 1867. gada jūrskolu likuma kā I (zemākās) kategorijas jūrskola, kurā sagatavoja tuvbraucēju stūrmaņus. Līdz 1897. gadam jūrskolā bija mācījušies 510 skolnieki un eksāmenus nokārtojuši 82 tuvbraucēju stūrmaņi. Pēc 1902. gada likumdošanas izmaiņām pārveidota par sagatavošanas jūrskolu.

Jūrskolas ēka sagrauta Pirmā pasaules kara laikā. Šodien tās vietā ir uzstādīta piemiņas zīme. Pēc Pirmā pasaules kara jūrskola savu darbību nav atjaunojusi.

Izmantotā literatūra 
 Latvijas Jūrniecības Vēsture, Rīga, 1998.

Jūrskolas Latvijā
Rojas novads
Ēvele (ciems)

Ēvele ir ciems Valmieras novada Ēveles pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienviddaļā Strenčupītes krastā autoceļu V231 un V238 krustojumā  no novada centra Valmieras un  no Rīgas. Ēvelē atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, luterāņu baznīca, pasts, veikals. 2020. gadā slēgta Ēveles pamatskola.

Vēsture 
Rakstu avotos Ēvele pirmoreiz minēta 1562. gadā kā Alt-Wohlfart, kad novads atdots Valmieras pilskungam Hevelnam (Höweln), no kura arī cēlies latviskais nosaukums. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap Ēveles muižas centru. Izaugusi pēckara gados kā kolhoza «Vienība» un centrālais ciemats. Ēveles muižas klēts un parks ir valsts nozīmes arhitektūras pieminekļi, bet Ēveles baznīcas ērģeles — mākslas piemineklis. Pagasta vecākā ēka ir mācītājmuižas dzīvojamā ēka (celta 1609. gadā), kurā ierīkots tautas nams.

Iedzīvotāji

Ievērojamas personības 
 Heinrihs Bose (vācu: Heinrich Bosse; 1871-1919), vācbaltiešu izcelsmes Latvijas luterāņu mācītājs. Kalpojis dzimtās Ēveles draudzē.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Valmieras novada ciemi
Ēvele

Ēvele (no viduslejasvācu: hövel, kas savukārt no höveln — 'nolīdzināt') ir rokas galdniecības instruments, kas paredzēts koksnes ēvelēšanai — virsmas izlīdzināšanai, nogludināšanai, vajadzīgā raupjuma piešķiršanai, detaļu izmēru samazināšanai, kā arī dažādu gropju veidošanai. Sens instruments, senākais eksemplārs atrasts Pompejos (1. gadsimts), bet plaši sākts izmantot kopš 15.—16. gadsimta. Ēveles pamatdetaļas ir korpuss, metāla asmens un rokturi.

Pēc pielietojuma tiek izšķirta:
 apvaļu ēvele,
 divroku ēvele,
 dzegu ēvele,
 ēvele ar divkāršo ēvelnazi,
 ēvele ar liektu asmeni,
 ēvele ar pieduru,
 ēvele ar skaidlauzi,
 ēvele ar taisnu asmeni,
 gala ēvele,
 galdnieka ēvele,
 galdnieka ieloču ēvele,
 ieloču apstrādes ēvele,
 ieloču ēvele,
 ierievene (gropējamā ēvele),
 ierievju ēvele,
 jumta skaidu ēvele,
 karnīžu apstrādes ēvele,
 līstu ēvele,
 metālspala ēvele,
 mucu ēvele,
 pildiņu ēvele,
 slīpgropes ēvele,
 slīpsadara ēvele,
 smalkskaidas ēvele,
 spieķu ēvele,
 šļaupjamā ēvele,
 veidgropes ēvele.
 taisnojamā ēvele
 biezuma ēvele

Atsauces

Skatīt arī 
 Elektriskā ēvele
 Māla ēvele
 Kāpostu ēvele

Darbarīki
Hustopeče

Hustopeče () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Bržeclavas apriņķī.

Vēsture 
Rakstos pirmoreiz minēta 1303. gadā. Līdz pat Otrā pasaules kara beigām vairums pilsētas iedzīvotāju bija vācieši. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. No 1938. līdz 1945. gadam tā ietilpa Trešajā reihā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Cilvēki
Starp 1861. un 1868. gadu Hustopečē dzīvoja Čehoslovākijas pirmais prezidents Tomāšs Gariks Masariks (Tomáš Garrigue Masaryk, 1850-1937).

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Tadaiķi

Tadaiķi ir ciems Kurzemē, Dienvidkurzemes novada Bunkas pagastā pie Vārtājas upes. Atrodas autoceļu V1205 (Krote-Tadaiķi), V1206 (Durbe-Tadaiķi-Bunka-Priekule) un V1207 (Tadaiķi-Māķi-Krisbergi) krustojumā. Tadaiķos atrodas bibliotēka.

Atsauces 

Bunkas pagasts
Dienvidkurzemes novada ciemi
Latvijas ciemi
Vladimirs Kepens

Vladimirs Pēteris Kepens (, ; dzimis , miris ) bija  Sanktpēterburgā dzimis vācu ģeogrāfs, meteorologs, klimatologs un botāniķis. 1884. gadā radīja Kepena klimata klasifikāciju, ko modificētu izmanto arī mūsdienās. 

Dzimis Sanktpēterburgā, skolā gāja Simferopolē. Mācījies universitātēs Sanktpēterburgā, Heidelbergā un Lieipcigā. No 1875. gada darbojās Vācijā un Austrijā. Alfrēda Vēgenera sievastēvs.

Ārējās saites 

Krievu zinātnieki
Vācu zinātnieki
Sanktpēterburgā dzimušie
Klobouki pie Brno

Klobouki pie Brno () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Bržeclavas apriņķī.

Vēsture 
Rakstos pirmoreiz minēta 1207. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Jurijs Lotmans

Jurijs Lotmans (, ; dzimis , miris ) bija Sanktpēterburgas ebreju izcelsmes igauņu literatūrzinātnieks, kulturologs un semiotiķis. Darbus rakstīja krieviski.

No 1939. gada mācījās Sanktpēterburgas universitātē pie Vladimira Propa. No 1940. līdz 1946. gadam dienēja Sarkanajā armijā, karoja Otrajā pasaules karā. No 1954. gada līdz mūža beigām strādāja Tartu universitātē. Tartu semiotikas skolas līderis. 1988. gadā iesaistījās Igaunijas Tautas frontes darbībā.

Tartu atrodas Lotmanam veltīts piemineklis.

Ārējās saites 

1922. gadā dzimušie
1993. gadā mirušie
Semiotika
Krievu valodā rakstošie
Igaunijas valodnieki
Tartu Universitātes darbinieki
Sanktpēterburgā dzimušie
Ar Sarkanās Zvaigznes ordeni apbalvotie
Ar Tēvijas Kara ordeni apbalvotie
Lanžhota

Lanžhota () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Bržeclavas apriņķī netālu no Austrijas un Slovākijas robežas, pie Dijes upes ieteces Morāvā.

Vēsture 
Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Kalēti

Kalēti ir ciems Kurzemē, Dienvidkurzemes novada Kalētu pagasta centrs pie autoceļa V1218 (Bārta—Kalēti—Gramzda). Kalētos atrodas Kalētu mūzikas un pamatskola, tautas nams, bibliotēka, senlietu krātuve, feldšeru-vecmāšu punkts.

Ciems veidojies ap Kalētu muižu (Gut Kalleten). Muižas pils būvēta 1876. gadā. Mūsdienās tajā atrodas mūzikas un mākslas pamatskola.

Atsauces 

Kalētu pagasts
Dienvidkurzemes novada ciemi
Latvijas ciemi
Georgijs Ostrogorskis

Georgijs Ostrogorskis (, ; dzimis , miris ) bija krievu izcelsmes serbu vēsturnieks, pētīja Bizantijas vēsturi.

Dzimis Sanktpēterburgā, liceja direktora ģimenē. Revolūcijas laikā kopā ar ģimeni emigrēja uz Somiju. No 1921. gada mācījās Heidelbergas universitātē, kur apmeklēja Karla Jaspersa, Heinriha Rikerta un Alfrēda Vēbera lekcijas. Pēc nacistu nākšanas pie varas 1933. gadā pameta Vāciju un apmetās Belgradā, kur pasniedza Belgradas universitātē. Pazīstamākais Ostrogorska darbs ir klasiskā "Bizantijas valsts vēsture" (Geschichte des byzantinischen Staates), kura izdota vairāk nekā 10 valodās.

Ārējās saites 

1902. gadā dzimušie
1976. gadā mirušie
Sanktpēterburgā dzimušie
Vēsturnieki
Serbijas cilvēki
Ezersala

Ezersala () ir aprūpes ciems Ciblas novada Zvirgzdenes pagastā. Izvietojies pagasta austrumdaļā Franapoles ezera ziemeļu krastā pie autoceļa V508  no pagasta centra Zvirgzdenes,  no novada centra Blontiem un  no Rīgas. Apdzīvotā vieta sākusi veidoties pēc 1937. gada, kad uz Franapoles muižu no Ilūkstes apriņķa tiek pārcelta Ilgas pamatskola un izveidota Ezersalas valsts palīgskola. Skolas nosaukums vairākkārt mainījies, pēckara gados tur atradies bāreņu nams. Skolas pēdējais nosaukums bija Ezersalas speciālā pamatskola, kurā īstenoja pirmsskolas, pamatizglītības un profesionālās pamatizglītības programmas izglītojamiem ar garīgās attīstības traucējumiem. Skola slēgta 2020. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Ezersalas skola
Porečje

Porečje (), arī Pareči, agrāk — Upmaļi, ir ciems Krāslavas novada Bērziņu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā Malcenkas krastā vietējo autoceļu V618 (Ezernieki_Svariņi_Šķaune) un V621 (Asūne_Lielie Grizāni_Porečje) krustojumā  no novada centra Krāslavas,  no tuvākās pilsētas Dagdas un  no Rīgas. Porečjē atrodas pagasta pārvalde, bibliotēka, tautas nams, brīvā laika pavadīšanas centrs (2009. gadā slēgtās Upmalas pamatskolas telpās), feldšeru-vecmāšu punkts, pasts, veikals. Apdzīvotā vieta izveidojusies pēc 2. pasaules kara Zezjuļkas sādžas vietā kā Bērziņu ciema padomes un padomju saimniecības «Bērziņi» centrālais ciemats.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Krāslavas novada ciemi
Bērziņu pagasts
Ozoliņi (Dagdas pagasts)

Ozoliņi, arī Ūzuleņi (), ir ciems Krāslavas novada Dagdas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā pie reģionālā autoceļa P61 (Krāslava_Dagda)  no novada centra Krāslavas,  no tuvākās pilsētas Dagdas un  no Rīgas. Ozoliņos atrodas pagasta pārvalde, Dagdas elektrotīklu iecirknis.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Dagdas novada ciemi
Krāslavas novada ciemi
Dagdas pagasts
Agnis Štifts

Agnis Štifts (1923) ir latviešu ārsts internists, endokrinologs un izglītības darbinieks. Latvijas Zinātņu akadēmijas goda doktors (1998).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1923. gada 13. septembrī Rīgā. Mācījās Rīgas Franču licejā (1930-1942), strādāja par skolotāju Rīgas pilsētas 53. pamatskolā (1944-1947), studēja LVU Medicīnas fakultātē (1944-1950). Strādāja par iekšķīgo slimību terapeitu un terapijas nodaļas vadītāju Jaunjelgavas slimnīcā un ambulancē (1950-1958).

Pēc profesora K. Rudzīša uzaicinājuma 1958. gadā Agnis Štifts uzsāka strādāt Rīgas Medicīnas institūta (RMI) Fakultātes terapijas katedrā un klīnikā kā asistents un P. Stradiņa Republikas klīniskās slimnīcas endokrinoģijas nodaļas, vēlāk Endokrinoloģijas centra pirmais vadītājs. 1964. gadā aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta disertāciju "Asins formelementu, saistaudu tuklo šūnu un eozinofilo leikocītu novirzes dažu diurētisko līdzekļu ietekmē". Ilgstoši bija Latvijas Endokrinologu asociācijas Sertifikācijas komisijas vadītājs.

Pasākumā "Gada balva medicīnā 2014" Latvijas Ārstu biedrība (LĀB) sadarbībā ar Latvijas Republikas Veselības ministriju Agnim Štiftam piešķīra balvu par mūža ieguldījumu medicīnā.

Darbi 
 Cukurslimība. Rīga: Zinātne, 1987. - 142 lpp.

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 LZA goda doktors (1998)
 Triju Zvaigžņu ordenis, 5. šķira (2003)
 LĀB un VM Gada balva par mūža ieguldījumu medicīnā (2015)

Atsauces

Ārējās saites 
 Tā dzīvot ir vieglāk Ieva Štāle, Diena 2014. gada 21. februārī

1923. gadā dzimušie
Latvijas mediķi
Latvijas medicīnas zinātnieki
Rīgā dzimušie
Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Latvijas Universitātes absolventi
Rīgas Stradiņa universitātes darbinieki
Latvijas goda doktori
Latvijas Zinātņu akadēmijas goda doktori
Neikšāni

Neikšāni, agrāk arī Ošupe, ir ciems Krāslavas novada Ķepovas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā Ūšupes (Ošupes) krastā pie vietējā autoceļa V622 (Dinaborčiki_Lukšova_Pļesņeva)  no novada centra Krāslavas un  no Rīgas. Neikšānos atrodas pagasta pārvalde, bibliotēka, Saietu nams un Vides izglītības un kultūras centrs «Ķepa», feldšeru-vecmāšu punkts, pasts, veikals. Apdzīvotā vieta izveidojusies pēc 2. pasaules kara kā kolhoza «Ošupe» un kopš 1970. gadiem arī ciema padomes centrālais ciemats.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Dagdas novada ciemi
Krāslavas novada ciemi
Ķepovas pagasts
Ošupe

Ošupe var būt:
 Neikšānu agrākais nosaukums
 Ošupe — apdzīvota vieta Ošupes pagastā
 Ošupe — upe, Bērzupes pieteka
 Ošupe — upe, Tulijas pieteka
 Ošupītes cits nosaukums
 Ūšupes cits nosaukums
Latvijas Universitātes Eksperimentālās un klīniskās medicīnas institūts

Latvijas Universitātes Eksperimentālās un klīniskās medicīnas institūts bija Latvijas Universitātes akadēmiskā pamatstruktūrvienība (2004—2016). Apvienots ar LU Kardioloģijas zinātnisko institūtu, izveidojot LU Kardioloģijas un reģeneratīvās medicīnas institūtu.

Vēsture 
Dibināts pēc tālaika Valsts klīniskās slimnīcas direktora Paula Stradiņa iniciatīvas 1946. gadā. P. Stradiņa projekts paredzēja zinātniskā institūta ciešu integrāciju ar jaunbūvējamo slimnīcas un Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes kampusu teritorijā starp Liepājas ielu, dzelzceļu, Arsenālu un Mārupes ielu, tomēr grandiozais projekts palika nerealizēts.

2004. gadā institūts tika integrēts Latvijas Universitātē kā patstāvīga juridiska persona, kuras zinātnisko darbību pārraudzīja Latvijas Universitāte. 2013. gada Latvijas zinātnisko institūciju starptautiskajā izvērtējumā LU Eksperimentālās un klīniskās medicīnas institūts ieguva vāju novērtējumu.  
2016. gadā to apvienoja ar LU Kardioloģijas zinātnisko institūtu.

Galvenie pētījumu virzieni 
 Neiroendokrinoloģija un ķermeņa svara disregulācija
 Koronārās un perifērās aterosklerozes patoģenēze
 Metabolais sindroms, cukura diabēts un citas endokrīnās slimības 
 Gēnu polimorfismu profilu izpēte kardiovaskulārā un cukura diabēta riska novērtēšanai 
 Vazomotorā un neirovaskulārā regulācija, t.sk. endoteliālā disfunkcija
 Šūnu alerģisko reakciju mehānismu izpēte
 Plaušu pēcoperācijas funkcijas prognostisko kritēriju izstrāde 
 Vēža mikrošūnu rašanās mehānismi
 Šūnu malignizācijas un vēža šūnu rezistences rašanās morfoloģiskie mehānismi (šūnu optisko un morfoloģisko īpašību novērtēšana ar datorizētu mikroskopiju) 
 Šūnu membrānu jonu kanālu un proteīnu izpēte signālu transdukcijas procesos 
 Noguruma fizioloģiskie mehānismi un psihofizioloģiskā adaptācija 
 Osteoporoze, osteorecepcija un osteorefleksoterapija

Publikācijas un zinātniskie darbi 
* Эренпрейс, Ян-Ольгерт Густавович. Роль нуклеиновых кислот в дифференцировке и малигнизации. / Академия наук Латв. ССР, Институт экспериментальной и клинической медицины.- Рига: Изд-во Акад. наук Латв. ССР, 1963. - 168 с. 

* Раковая клетка. Сборник статей под редакцией доктора медицинских наук Я. Г. Эренпрейса; Латвийский НИИ экспериментальной и клинической медицины Министерства здравоохранения Латвийской ССР. - Рига: Зинатне, 1973. - 144 с.

* Эренпрейс, Ян-Ольгерт Густавович. Современные концепции опухолевого роста./Я. Г. Эренпрейс; Латвийский НИИ экспериментальной и клинической медицины. - Рига: Зинатне, 1987. - 120 с.

Atsauces un piezīmes

Ārējās saites 
 Informācija LU mājaslapā

Zinātne un tehnoloģijas Latvijā
Eksperimentālās un klīniskās medicīnas institūts
Bijušie zinātniskie institūti