joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Juris Rapa

Juris Rapa (līdz 1990. gadam Juris Tiščenko; 1946—2022) bija latviešu tēlnieks.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1946. gada 4. jūnijā strādnieku ģimenē. Pēc Limbažu 1. vidusskolas absolvēšanas apguva juveliera-graviera amatu, strādāja Rīgas Juvilierizstrādājumu uzņēmumā (1966—1967).
No 1967. līdz 1972. gadam studēja Latvijas Mākslas akadēmijas (LMA) Pedagoģijas nodaļā, strādāja par skolotāju Limbažu 1. vidusskolā (1972—1974).

Piedalījās 1. Medaļu izstādē un 1. Dekoratīvās tēlniecības izstādē "Tēlniecība un vide" (1973), 1. Mazo formu izstādē (1974).
Viņa darbu "Loms" (bronza, 1976) izstādīja PSRS mākslas izstādē "Darbam slava" un Venēcijas mākslas biennālē (1977).

1984. gadā kopā ar tēlnieci Zigrīdu Džoannu Rapu viņš veidoja personālizstādi Valmieras Sv. Sīmaņa baznīcā.

Miris 2022. gada 6. augustā.

Darbi 
 Fernavu ģimenes kapa piemineklis "Salna" (granīts, Rīgas Meža kapi, 1983),
 memoriālais ansamblis Valmieras Brāļu kapos (arhitekti Ēvalds Fogelis, Andris Vītols, Jānis Rutkis, Jānis Lejnieks, bronza, šūnakmens, Valmiera, 1985),
 piemineklis "Rainis un Aspazija" (arhitekts Fogelis, bronza, granīts, Majori, 1990),
 piemineklis komponistam Baumaņu Kārlim (arhitekti Fogelis, Jānis Taurens, Ainārs Āboliņš, bronza, granīts, Limbaži, 1998),
 strūklaka—piemiņas akmens "Gaisma aust" dzejniekam Auseklim (granīts, bronza, Aloja, 2000),
 piemineklis I. Fazelei (bronza, granīts, Staicele, 2000),
 piemineklis akadēmiķim Edgaram Siliņam (arhitekts Ģirts Kilēvics, granīts, bronza, Rīga, 2004),
 piemineklis Vidzemes lībiešiem (granīts, Staicele, 2004).

Apbalvojumi 
 1987. gada Latvijas PSR Valsts prēmija

Atsauces 

1946. gadā dzimušie
2022. gadā mirušie
Latviešu tēlnieki
Matveida glīvene

Matveida glīvene () ir glīveņu dzimtas suga. Savvaļā tā ir nevienmērīgi sastopama visā Eiropā (atskaitot Skandināviju) un dažviet Āfrikā un Āzijā. Latvijā Matveida grīslis ir sastopams ļoti reti, tikai valsts austrumu - dienvidaustrumu daļā, centrālajā daļā. Augs veido grupas stāvošos ūdeņos: ezeros un dīķos. Neparasta ir šīs retās sugas sastopamība arī visai piesārņotos ūdeņos. Daugavā aug lēni plūstošā ūdenī - galvenokārt HES ūdenskrātuvēs.

Suga ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.

Apraksts 
Matveida glīvene ir daudzgadīgs, 10-70 cm garš lakstaugs, kurš aug pilnīgi iegremdēts. Stublājs ir ieapaļš, tievs un zarots. Lapas ir šauri lineāras, sarveidīgas, 2-5 cm garas, 0,05-0,1 cm platas, tās gals ir gari nosmailots. Lapai ir labi saskatāma vidējā (galvenā) dzīsla, mazliet sliktāk redzamas divas lokveidīgas sāndzīslas, kas lapas galā savienojas ar galveno dzīslu. Šķērsdzīslu nav. Pielapes ir brīvas, sīkas (garumā 0,5-1 cm), smailas. Ziedu vārpā, kura ir 0,5-0,8 cm gara, parasti ir 3-6 ziedi, vārpai ir 1-2 cm garš kāts. Auglis ir ieapaļš, aptuveni 0,2 cm garš riekstiņš ar īsu, taisnu knābi un paugurainu šķautni. Zied jūlijā, augustā.

Atsauces 

Glīvenes
Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
Prinča Patrika sala

Prinča Patrika sala () ir Kanādai piederoša neapdzīvota sala Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Administratīvi pieder Ziemeļrietumu Teritorijām. 55. lielākā sala pasaulē un 14. lielākā sala Kanādā. Vēsturiski sala ir gandrīz pastāvīgi ledus iekļauta, tādēļ tā tiek uzskatīta par vienu no visgrūtāk sasniedzamajām Kanādas vietām.

Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Kanādas Arktiskā arhipelāga rietumos. Ietilpst Perija salu grupā, kas savukārt pieder Karalienes Elizabetes salu grupai.  platais Balantaina šaurums ziemeļos to atdala no Broka un Makenzi Kinga salām, Ficviljama šaurums austrumos — no Melvila salas, Krozjē šaurums dienvidaustrumos — no Eglintona salas, bet Maklūra šaurums dienvidos — no Benksa salas. Rietumos krastus apskalo Ziemeļu Ledus okeāns. Krasti stipri izroboti, daudz lielu līču un pussalu. Valda arktiska tuksneša klimats, tundra. Salas dienvidaustrumu piekraste ir noteikta kā putniem nozīmīga vieta.

Vēsture 
Salu 1853. gadā atklāja viens no Džona Franklina pazudušās ekspedīcijas meklēšanas dalībniekiem, īru flotes virsnieks Džordžs Mikams (George Mecham). Vēlāk sala nosaukta par godu Kanādas ģenerālgubernatoram (1911-1916) princim Artūram Viljamam Patrikam Albertam (Arthur William Patrick Albert), Konautas un Straternas hercogam. No 1948. līdz 1997. gadam salas dienvidaustrumu krastā dabojās Moldbejas polārā meteostacija.

Atsauces

Ārējās saites 

 International Map of the World 1:1,000,000 Ballantyne Strait NT-8/9/10/11/12
 International Map of the World 1:1,000,000 Thomsen River NS-9/10/11/12

Kanādas salas
Ziemeļu Ledus okeāna salas
Perija salas
Sīkā glīvene

Sīkā glīvene () ir Latvijā reti sastopama glīveņu dzimtas suga.

Tā ir vizuāli līdzīga Berhtloda glīvenei, taču sīkajai glīvenei ir raksturīgas šaurākas lapas (garumā 3-4 cm, platumā 0,5-0,1 cm), gari nosmailots lapas gals. Līdztekus 3 garendzīslām lapai ir arī šķērsdzīslas. Pārējās pazīmes un izmēri maz atšķiras no Berhtolda glīvenes.

Atsauces 

Glīvenes
Latvijas flora
Viljams Saliba

Viljams Alēns Andrē Gabriels Saliba (, dzimis ) ir Francijas futbolists, spēlē centra aizsarga pozīcijā, Francijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Saliba pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Arsenal.

Savu karjeru sācis Saint-Étienne komandā. 2019. gadā pārcēlies uz Anglijas Premjerlīgas komandu Arsenal. Turpmākos gadus pavadījis īrē Francijas komandās Saint-Étienne, Nice un Marseille. 2022. gada augustā debitējis Arsenal komandā.

Francijas futbola izlases sastāvā debitējis 2022. gada martā pret Kotdivuāru.

Sasniegumi 
Arsenal

 FA Community Shield: 2020

Individuālie sasniegumi

 Ligue 1 sezonas labākais jaunais spēlētājs: 2021–22

Ārējās saites 

2001. gadā dzimušie
Francijas futbolisti
Francijas izlases futbolisti
AS Saint-Étienne spēlētāji
Arsenal FC spēlētāji
OGC Nice spēlētāji
Marseļas "Olympique" spēlētāji
Sēnā-Sendenī dzimušie
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Metijs Kešs

Metjū Stjuarts Kešs (, dzimis ) ir poļu un angļu futbolists, spēlē labās malas aizsarga pozīcijā, Polijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Kešs pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Aston Villa.

Savu profesionālo karjeru sācis Nottingham Forest komandā, kur kļuvis par vienu no komandas svarīgākajiem spēlētājiem. 2020. gadā pārcēlies uz Anglijas Premjerlīgas komandu Aston Villa.

Lai gan Kešs ir dzimis Anglija, viņa māte ir poliete. 2021. gada oktobrī Kešs saņēma Polijas pilsonību, ļaujot viņam spēlēt Polijas futbola izlasē, kur viņš debitēja nākamajā mēnesī.

Atsauces

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Polijas futbolisti
Anglijas futbolisti
Polijas izlases futbolisti
Nottingham Forest F.C. spēlētāji
Aston Villa F.C. spēlētāji
Bārkšīrā dzimušie
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Olijs Votkinss

Olivers Džordžs Arturs Votkinss (, dzimis ) ir Anglijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Anglijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Votkinss pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Aston Villa.

Iepriekš spēlējis Exeter City, Weston-super-Mare un Brentford. Brentford komandas rindās 2019–20. gada sezonā kļuvis par Anglijas čempionāta dalīti labāko vārtu guvēju. Pēc veiksmīgās sezonas pievienojies Anglijas Premjerlīgas komandai Aston Villa.

Anglijas futbola izlases sastāvā debitējis  pret Sanmarīno.

Sasniegumi 
Individuālie sasniegumi

 Anglijas čempionāta labākais vārtu guvējs: 2019–20 (dalīti)
 Anglijas čempionāta labākais jaunais spēlētājs: 2016–17
 Anglijas čempionāta sezonas labākais spēlētājs: 2019–20

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
Aston Villa F.C. spēlētāji
Netu (futbolists)

Norbertu Murara Netu (, dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, bijis Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Netu pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu AFC Bournemouth.

Savu karjeru iesācis Brazīlijas komandā Kuritibas "Atletico Paranaense" un vēlāk spēlējis Itālijas komandā Fiorentina. 2015. gadā pievienojies Juventus, kur viņš divās sezonās divas reizes kļuva par Itālijas A sērijas uzvarētāju, esot otrajam vārtsargam aiz Džanluidži Bufona. Esot pamatvārtsargam, ieguvis divus Itālijas kausus. Vēlāk bijis Spānijas kluba Valencia pamatvārtsargs un Barcelona rezerves vārtsargs. 2022. gadā pievienojies Anglijas Premjerlīgas komandai AFC Bournemouth.

Brazīlijas futbola izlases sastāvā debitējis 2018. gadā. Ieguvis sudraba medaļu 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Sasniegumi 
Juventus

 Itālijas A sērija: 2015–16, 2016–17
 Itālijas kauss: 2015–16, 2016–17
 Itālijas Superkauss: 2015

Valencia

 Spānijas Karaļa kauss: 2018–19

Barcelona

 Spānijas Karaļa kauss: 2020–21

Brazīlija

 Vasaras olimpisko spēles sudraba medaļa: 2012

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Brazīlijas futbolisti
Brazīlijas izlases futbolisti
ACF Fiorentina spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
Valencia CF spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
A.F.C. Bournemouth spēlētāji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Minasžeraisā dzimušie
Kristofers Ajers

Kristofers Vasbaks Ajers (, dzimis ) ir Norvēģijas futbolists, spēlē centra aizsarga pozīcijā, Norvēģijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Ajers pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Brentford.

Iepriekš spēlējis Norvēgijas komandā IK Start un Skotijas komandās Celtic un Kilmarnock.

Norvēģijas futbola izlases sastāvā debitējis 2018. gada martā.

Sasniegumi 
Celtic

 Skotijas futbola Premjerlīga: 2017–18, 2018–19, 2019–20
 Skotijas kauss: 2017–18, 2018–19, 2019–20
 Skotijas Līgas kauss: 2017–18, 2018–19, 2019–20

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Norvēģijas futbolisti
Norvēģijas izlases futbolisti
Celtic F.C. spēlētāji
Melvila sala (Kanāda)

Melvila sala () ir Kanādai piederoša neapdzīvota sala Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Administratīvi sadalīta starp Ziemeļrietumu Teritorijām (rietumu daļa) un Nunavutu (austrumu daļa). 33. lielākā sala pasaulē un 8. lielākā sala Kanādā.

Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Kanādas Arktiskā arhipelāga rietumu daļā pie Perija šauruma. Ietilpst Perija salu grupā, kas savukārt pieder Karalienes Elizabetes salu grupai. Heizena šaurums ziemeļos to atdala no Makenzi Kinga salas, Ficviljama šaurums ziemeļrietumos — no Prinča Patrika salas, Keleta šaurums rietumos — no Eglintona salas, Maklūra šaurums dienvidrietumos — no Benksa salas, Vikonta Melvila šaurums dienvidos — no Viktorijas salas, Baiama šaurums dienvidaustrumos — no Baiama Mārtina salas, bet Baiama Mārtina šaurums austrumos — no Batērsta, Aleksandra, Mesija, Vanjē un Kamerona salām. Krasti stipri izroboti, daudz lielu līču un pussalu. Sala reljefs pārsvarā līdzens vai viegli saposmots, augstākā virsotne ir Blūhilsu grēdā salas dienvidrietumos; vietām augstākajās vietās saglabājušies ledāji. Ziemeļu daļā valda arktiska tuksneša klimats, dienvidos — tundra. Sabīnas pussalā salas ziemeļos atklāti ievērojami dabasgāzes krājumi.

Vēsture 
Pirmais no eiropiešiem salu atklāja britu pētnieks Viljams Perijs 1819. gadā. Perija ekspedīcija bija spiesta pārziemot Vinterharboras līcī salas dienvidaustrumu krastā. Sala nodēvēta par godu britu valstsvīram, tā laika britu Kara flotes vadītājam Robertam Dandasam (Robert Dundas), 2. Melvilas vikontam. Salas krastus dažādas ekspedīcijas apsekoja pazudušās Džona Franklina ekspedīcijas meklēšanas laikā 1850.—1853. gadā. Perijas ziemošanas vietas piemiņas akmens Vinterharborā 2009. gadā iekļauts Kanādas vēsturisko piemiņas vietu sarakstā.

Atsauces

Ārējās saites 

 International Map of the World 1:1,000,000 Ballantyne Strait NT-8/9/10/11/12
 International Map of the World 1:1,000,000 Belcher Channel NT-12/13/14/15/16
 International Map of the World 1:1,000,000 Thomsen River NS-9/10/11/12
 International Map of the World 1:1,000,000 Viscount Melville Sound NS-12/13/14

Kanādas salas
Ziemeļu Ledus okeāna salas
Perija salas
Brendens Āronsons

Brendens Rasels Āronsons (, dzimis ) ir ASV futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, ASV futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Āronsons pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Leeds United.

Savu karjeru iesācis MLS komandā Filadelfijas "Union". 2021. gadā pievienojies Austrijas Bundeslīgas komandai Red Bull Salzburg, bet 2022. gadā Anglijas Premjerlīgas vienībai Leeds United.

ASV futbola izlases sastāvā debitējis 2020. gadā.

Sasniegumi 
Philadelphia Union

 Supporters' Shield: 2020

Red Bull Salzburg

 Austrijas Bundeslīga: 2020–21, 2021–22
 Austrijas kauss: 2020–21, 2021–22

ASV

 CONCACAF Nāciju līga: 2019–20

Ārējās saites 

2000. gadā dzimušie
ASV futbolisti
ASV izlases futbolisti
Leeds United F.C. spēlētāji
Ņūdžersijā dzimušie
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Tailers Adamss

Tailers Šāns Adamss (, dzimis ) ir ASV futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, ASV futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Adamss pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Leeds United.

Savu karjeru sācis MLS komandā Ņujorkas "Red Bulls", kur arī pavadījis savus jauniešu gadus. 2019. gada janvārī pievienojies Vācijas Bundeslīgas komandai RB Leipzig. Trīsarpus gadus vēlāk pārcēlies uz Anglijas Premjerlīgas komandu Leeds United.

ASV futbola izlases sastāvā debitējis 2017. gadā.

Sasniegumi 
New York Red Bulls

 MLS Supporters Shield: 2018

RB Leipzig

 Vācijas kauss: 2021–22

ASV

 CONCACAF Nāciju līga: 2019–20

Ārējās saites 

1999. gadā dzimušie
ASV futbolisti
ASV izlases futbolisti
RB Leipzig spēlētāji
Leeds United F.C. spēlētāji
Ņujorkas štatā dzimušie
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Darvins Nunjess

Darvins Gabriels Nunjess Ribeiro (, dzimis ) ir Urugvajas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Urugvajas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Nunjess pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Liverpool.

Karjeru sācis vienā no Urugvajas pazīstamākajiem klubiem Peñarol. 2019. gada augustā pievienojies Spānijas Segunda División komandai Almería par kluba rekordsummu. Benfica pievienojies 2020. gadā, transfēra summai sasniedzot 24 miljonus eiro, kas ir gan visu laiku dārgākā Benfica, gan arī visas Portugāles pāreja. Savā otrajā sezonā 28 mačos guvis 26 vārtus, kļūstot par līgas labāko vārtu guvēju. Viņš tika atzīts arī par Portugāles Premjerlīgas sezonas labāko spēlētāju. 2022. gada vasarā par 75 miljoniem eiro pārcēlies uz Anglijas Premjerlīgas komandu Liverpool.

Urugvajas futbola izlases sastāvā debitēijs 2019. gadā.

Sasniegumi 
Peñarol

 Urugvajas pirmā divīzija: 2017, 2018

Liverpool

 FA Community Shield: 2022

Individuālie sasniegumi

 Portugāles Premjerlīgas sezonas labākais spēlētājs: 2021–22
 Portugāles Premjerlīgas labākais vārtu guvējs: 2021–22

Atsauces

Ārējās saites 

1999. gadā dzimušie
Urugvajas futbolisti
Urugvajas izlases futbolisti
Lisabonas "Benfica" spēlētāji
Liverpool FC spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Lisandro Martiness

Lisandro Martiness (, dzimis ) ir Argentīnas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Martiness pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Manchester United.

Savu karjeru sācis Argentīnas komandās Newell's Old Boys un Defensa y Justicia. 2019. gadā pievienojies Nīderlandes komandai Ajax, ar ko trīs sezonu laikā izcīnījis divus Eredivisie titulus un vienu Nīderlandes kausu. 2021–22. gada sezonā atzīts par kluba sezonas labāko spēlētāju. 2022. gada vasarā pārcēlies uz Anglijas Premjerlīgas komandu Manchester United.

Argentīnas futbola izlases sastāvā debitējis 2019. gadā. Ar izlasi uzvarējis 2021. gada Copa América.

Sasniegumi 
Ajax

 Eredivisie: 2020–21, 2021–22
 Nīderlandes kauss: 2020–21
 Johan Cruijff Schaal: 2019

Argentīna

 Copa América: 2021

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Argentīnas futbolisti
Argentīnas izlases futbolisti
Amsterdamas "Ajax" spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Virdžīnija Madsena

Virdžīnija Geila Madsena (, dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.

Madsenas kinodebiju piedzīvoja 1983. gadā ar filmu Class. Pēc tam viņa pārcēlās no dzimtās Čikāgas uz Losandželosu, kur režisors Deivids Linčs viņu iekļāva savā zinātniskās fantastikas filmā "Kāpa" (1984). Vēlāk piedalījusies vairākās veiksmīgās pusaudžu filmās, kā Electric Dreams (1984), Modern Girls (1986) un Fire with Fire (1986).

Plašāku atpazīstamību ieguvusi ar lomu šausmu filmā Candyman (1992). Par lomu Aleksandra Peina komēdijdrāmā "Sānceļi" (Sideways, 2004) Madsena tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā".

Piedalījusies arī filmās "Mazais Stjuarts 3" (2005), "Skaitlis 23" (2007) un Cutlass (2007).

Ārējas saites 

1961. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Ilinoisā dzimušie
Doņu dzimta

Doņu dzimta () ir viendīgļlapju graudzāļu rindas dzimta. Tajā ietilpst 8 ģintis un ir zināmas aptuveni 464 sugas. 

Dzimts pārstāvji daudzgadīgi lakstaugi ar spēcīgu, ložņājošu sakneni vai bārkšsaknēm. Lapas ir lineāras. Stublājs cilindrisks vai plakans, nereti dobs, bieži vien aplapots tikai pie pamata vai visas lapas reducētas makstīs. Ziedi saliktās ziedkopās stublāja galā. Apziednis sešdaļīgs, divos gredzenos. Auglis ir  pogaļa.

Tie bieži aug neauglīgās augsnēs un dažādos mitruma apstākļos. Vispazīstamākā un lielākā ir doņu ģints (Juncus). Lielākā daļa doņu ģints sugu aug tikai mitrāju biotopos. Dažas sugas, piemēram, kurpju donis (Juncus bufonius), ir viengadīgi, bet lielākā daļa ir daudzgadīgi augi.

Sistemātika 
Saskaņā ar 2009. gada APG III sistēmu (segsēkļu klasifikācijas taksonomiskā sistēmu), doņu dzimā ir šādas ģintis:

 Doņi (Juncus)
 Zemzālītes (Luzula)
 Distichia
 Marsippospermum
 Oreojuncus
 Oxychloe
 Patosia
 Rostkovia

Ārējās saites

Atsauces 

Nepabeigti raksti par botāniku
Doņu dzimta
Daudzziedu zemzālīte

Daudzziedu zemzālīte () ir mainīga izskata doņu dzimtas suga, kā ietvaros nodala vairākas pasugas. Tā ir plaši sastopama Eirāzijā, tostarp bieži visā Latvijas teritorijā, un Ziemeļamerikā. Atsevišķi eksemplāri un grupas aug dažādos mežos, krūmājos, mēreni sausās pļavās un atmatās.

Apraksts 
Daudzziedu zemzālīte ir daudzgadīgs, 10-45 cm garš lakstaugs ar stāvu stublāju, kurš veido diezgan blīvu ceru. Lapas stublāja apakšdaļā ir izvietotas blīvi un pamīšus. Tās ir lineāri lancetiskas vai lineāras. Stublāja augšdaļā ir 1-3 lapas. Lapas gals ir tulznveidīgs, biezāks. Apakšdaļā lapa ir klāta ar gariem, gaišiem matiņiem. Ziedi ir izvietoti čemurveidīgas ziedkopas zariņos . Katra zariņa galā ir 3-14 ziedi. Seglapa ir garāka vai tikpat gara, cik ziedkopa. Putekšņlapas ir 6, apziedņa lapas vienādas, apziednis ir sārti brūns, apmēram olveidīgās pogaļas garumā. Pogaļas knābītis ļoti īss, strups. Zied no maija līdz jūnijam.

Ārējās saites

Atsauces 

Latvijas flora
Zemzālītes
Pūkainā zemzālīte

Pūkainā zemzālīte () ir doņu dzimtas suga. Tā ir plaši sastopama Eirāzijā, tostarp bieži visā Latvijā. Skrajas augu grupas aug skujkoku un jauktos mežos mēreni mitrās un sausās vietās.

Apraksts 
Pūkainā zemzālīte ir daudzgadīgs, 15-30 cm garš lakstaugs. Cers ir blīvs, lapas plakanas un gari skropstaini apmatotas, lineāri lancetiskas, 4-7 cm garas un 0,5-1 cm platas, mala gluda, gals smails. Ziedkopa ir skraja, ziedi pa vienam zariņu galā. Seglapa ir manāmi īsāka nekā ziedkopa. Pogaļa ir garāka nekā sarkani brūnais apziednis. Zied aprīlī un maijā.

Ārējās saites

Atsauces 

Latvijas flora
Zemzālītes
2022. gada Eiropas U-16 čempionāts basketbolā

2022. gada Eiropas U-16 čempionāts basketbolā notiek Ziemeļmaķedonijas galvaspilsētā Skopjē 2022. gadā, laikā no 12. līdz 20. augustam.

Ārējās saites 
 Čempionāta oficiālā mājaslapa 

2022. gads sportā
Basketbols Ziemeļmaķedonijā
Raupjais ozols

Raupjais ozols () ir daudzgadīga dižskābaržu dzimtas suga.

Ārējās saites 

Ozoli
Zāģzobainais ozols

Zāģzobainais ozols () ir daudzgadīga dižskābaržu dzimtas suga.

Ārējās saites 

Ozoli
Karaliskais ozols

Karaliskais ozols () ir daudzgadīga dižskābaržu dzimtas suga.

Ārējās saites 

Ozoli
Sēdlapu ozols

Sēdlapu ozols () ir daudzgadīga dižskābaržu dzimtas suga.

Ārējās saites 

Ozoli
Aleksandrs Tormasovs

Aleksandrs Tormasovs (; 1752–1819) bija Krievijas Impērijas armijas ģenerālis. Baltijas ģenerālgubernators  (1807).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1750. gada 14. septembrī Maskavā flotes leitnanta Pjotra Tormasova ģimenē. 1762. gadā kļuva par pāžu galmā, 1772. gadā sāka karadienestu Vjatkas musketieru pulkā, 1777. gadā kļuva par Somijas jēgeru bataljona komandieri, 1784. gadā par Aleksandrijas huzāru pulka komandieri. 1785. gadā bija brīvmūrnieku militārās ložas "Minevra" sekretārs.
Piedalījās krievu—turku karā (1787—1792), 1791. gadā viņu paaugstināja par ģenerālmajoru. Koscjuško sacelšanās apspiešanas (1794) laikā Tormasovs piedalījās Varšavas ieņemšanā. 1796. gadā viņu paaugstināja par ģenerālleitnantu un kirasieru pulka komandieri, 1801. gadā par kavalērijas ģenerāli un 1802. gadā par Livonijas divīzijas (Лифляндская дивизия) inspektoru. 1803. gada ģenerālis Tormasovs kļuva par Kijivas militāro gubernatoru, 1804. gadā viņam piešķīra Guberņas muižu pie Rīgas. Ceturtās koalīcijas kara (1806—1807) laikā no 1807. gada 28. marta līdz 23. decembrim viņš bija Rīgas ģenerālgubernators.

Krievu—persiešu kara laikā 1808. gadā Tormasovu iecēla par Krievijas karaspēka komandieri Kaukāzā, viņš ieņēma Erevānu, sakāva persiešus pie Elizabetpoles un 1810. gadā iekaroja Imeretiju. 
1812. gada karā Tormasovs komandēja Trešo Rietumu armiju Volīnijā. 1814. gadā viņu iecēla par Maskavas militāro ģenerālgubernatoru. 
Miris 1819. gada 25. novembrī Maskavā.

Vidzemes gubernatori
Liepu apakšdzimta

Liepu apakšdzimta () ir malvu dzimtas apakšdzimta, kura iepriekš tika klasificēta kā atsevišķa malvu rindas dzimta - liepu dzimta.

Angiosperm Phylogeny Groups III un IV sistēmu ietvaros tiek atpazīta paplašināta malvu dzimta, kurā pēc citu, vēsturisku klasifikāciju izpratnes ir apvienotas kapoku dzimta (Bombacaceae), šaurā izpratnē malvu dzimta (Malvaceae), kakaoaugu dzimta (Sterculiaceae) un liepu dzimta (Tiliaceae). Šajā APG klasifikācijā liepu apakšdzimtas kladu veido ir 3 dzīvas ģintis.

Sistemātika 
Apakšdzimtā ietilpst ģintis liepas (Tilia), Craigia un Mortoniodendron. Lielākā daļa citu ģinšu, kas vēsturiski bija iekļautas liepu dzimtā, ir pārvietotas divās citās malvu dzimtas apakšdzimtās - grēviju apakšdzimtā un apakšdzimtā Brownlowioideae.

 Liepu ģints (Tilia)
 Amerikas liepa (Tilia americana L.)
 Amūras liepa (Tilia amurensis)
 dažādlapu liepa (Tilia heterophylla)
 Henrija liepa (Tilia henryana Szyszyl.)
 Japānas liepa (Tilia japonica)
 Karolīnas liepa (Tilia caroliniana)
 Ķīnas liepa (Tilia chinensis)
 Mandžūrijas liepa (Tilia mandshurica)
 Maksimoviča liepa (Tilia maximowicziana)
 Meksikas liepa (Tilia mexicana)
 Mongolijas liepa (Tilia mongolica Maxim.)
 Nasčokina liepa (Tilia nasczokinii)
 Olivera liepa (Tilia oliveri)
 parastā liepa (Tilia cordata Mill.)
 platlapu liepa (Tilia platyphyllos Scop.)
 rietumu liepa (Tilia occidentalis)
 sarkanā liepa (Tilia rubra)
 sudrabliepa (Tilia tomentosa Moench)
 Tilia chingiana Hu & W.C.Cheng
 Tilia dasystyla Steven
 Tilia hupehensis
 Tilia insularis
 Tilia intonsa
 †Tilia johnsoni Wolfe & Wehr Ypresian
 Tilia kiusiana
 Tilia miqueliana
 Tilia nobilis
 Tilia paucicostata
 Tilia tuan Szyszyl.
 ģints Craigia
 †Craigia bronnii
 †Craigia hainanensis
 Craigia kwangsiensis
 †Craigia oregonensis
 Craigia yunnanensis

 ģints Mortoniodendron
 Mortoniodendron abelianum Al.Rodr.
 Mortoniodendron anisophyllum (Standl.) Standl. & Steyerm.
 Mortoniodendron apetalum Al. Rodr.
 Mortoniodendron cauliflorum Al. Rodr.
 Mortoniodendron guatemalense Standl. & Steyerm.
 Mortoniodendron hirsutum Standl.
 Mortoniodendron longipedunculatum Al. Rodr.
 Mortoniodendron membranaceum Standl. & Steyerm.
 Mortoniodendron moralesii Al.Rodr.
 Mortoniodendron palaciosii Miranda
 Mortoniodendron pentagonum (Donn. Sm.) Miranda
 Mortoniodendron ruizii Miranda
 Mortoniodendron sulcatum Lundell
 Mortoniodendron uxpanapense Dorr & T. Wendt
 Mortoniodendron vestitum Lundell

Galerija

Ārējās saites

Atsauces 

Malvu dzimta
Lauka zemzālīte

Lauka zemzālīte () ir doņu dzimtas suga. Tā ir plaši sastopama Eiropā, neiekļaujot galējos ziemeļus un austrumus, kā arī ir ieviesta Ziemeļamerikā un Jaunzēlandē. Latvijā bieži sastopama visā teritorijā. Atsevišķi eksemplāri un skrajas grupas ir sastopamas dažādās pļavās (neiekļaujot pārmitras) un atmatās, sausos mežos un to izcirtumos, ceļmalās. Viens no pirmajiem ziedošajiem pavasara augiem pļavās.

Līdzīga citām zemzālītēm, visvairāk bālganajai (Luzula pallidula) un daudzziedu (Luzula multiflora) zemzālītei.

Apraksts 
Lauka zemzālīte ir daudzgadīgs, 5-20 cm garš lakstaugs. Tam ir īsi smailas (parasti līdz 5 cm garas) lapas, tās ir klātas ar gariem, baltiem matiņiem, sevišķi pie lapas maksts pārejas plātnē. Stublāja galā ir čemurveida ziedkopa ar 2-4 (reti vairāk) zariņiem. Katra zariņa galā pušķī ir 5-9 ziedi. Seglapa ir īsāka (reti tikpat gara) nekā ziedkopa. Putekšņlapas ir 3, apziedņa lapas (ārējās, iekšējās) vienādas, tumšbrūnas vai melni brūnas, smailas, garākas nekā brūnā un strupā pogaļa. Zied aprīlī un maijā.

Ārējās saites

Atsauces 

Latvijas flora
Zemzālītes
Birztalas zemzālīte

Birztalas zemzālīte () ir doņu dzimtas suga. Tās sākotnējais izplatības areāls ir centrālā un dienvidaustrumu Eiropa, bet suga ir ieviesta arī Ziemeļeiropā un Ziemeļamerikā. Latvijā birztalas zemzālīte ir  savvaļā pārgājusi suga un sastopama reti visā valstī. Blīvas vai skrajas audzes ir sastopamas vecos parkos un to tuvumā, dažādos sekundāros mežos. 

Suga ir līdzīga citām zemzālītēm. Atšķirama pēc ļoti tievajiem ziedkopas zariņiem un bāli dzeltenīgām (ne brūnām) apziedņa lapām.

Apraksts 
Birztalas zemzālīte ir daudzgadīgs, 30-70 cm garš lakstaugs, kurš veido skraju velēnu. Stublājs ir stāvs un gluds. Lapas uz stublāja ir izvietotas pamīšus, tās ir lineāras, 10-20 cm garas un 0,3-0,6 cm platas, gari smailas, blīvi skropstainas, mala gluda. Apakšējās seglapas pārsniedz ziedkopu. Ziedkopa ir stublāja galotnē, izskatās it kā blīvi ieskauta lapās, zaro. Ziedi ir blīvā galviņā pa 4-8 tievo zariņu galā. Apziedņa lapas ir bāli dzeltenas, iekšējās garākas nekā ārējās. Auglis ir brūna pogaļa, aptuveni apziedņa garumā. Zied maijā un jūnijā.

Ārējās saites

Atsauces 

Latvijas flora
Zemzālītes
Faktoīds

Faktoīds () ir izdomāts vai pieņemts apgalvojums, kas tiek pasniegts kā fakts. Jēdziens izgudrots ASV 1973. gadā, kad klajā nāca amerikāņu rakstnieka un žurnālista Normana Meilera biogrāfiskā grāmata par Merilinu Monro. Rakstnieks skaidroja, ka faktoīdi ir fakti, kuri pirms parādīšanās publiskajā telpā nav eksistējuši. Faktoīdi ir izdomājumi maldinošas informācijas papildu apstiprināšanai vai pastiprināšanai. Laikraksts The Washington Post raksturoja faktoīdu kā informāciju, kura "šķiet kā fakts, varētu būt fakts, bet faktiski nav fakts".

Izmantošana 
Attiecīgi faktoīdi var popularizēt nepareizus priekšstatus, aizspriedumus, leģendas un maldus, vai izrietēt no tiem. Vēsturiski faktoīdi ir bieži izmantoti propagandā. Vēsturnieks Kaspars Zellis darbā "Ilūziju un baiļu mašinērija. Propaganda nacistu okupētajā Latvijā: vara, mediji un sabiedrība" aprakstīja, ka vēsturiski nacistu propagandā tika izmantoti faktoīdi, lai pamatotu kara nepieciešamību, nacistu rasistisko doktrīnu un pierādītu “starptautiskā žīdisma sazvērestības plānus". Piemēram, okupētajā Latvijā nacisti savās antisemītisma kampaņās ziņoja, ka “starp Jelgavas čekas ziņotājiem 75% bija žīdi, kuri šo darbu uzņēmās labprātīgi" vai "latviešu patrioti nogalināti ar lielgabalu šāvieniem".

Kopš Meilers šo terminu ieviesa, tam angļu valodā ir parādījušas vairākas, savstarpēji atšķirīgas nozīmes. 1993. gadā Viljams Safīrs identificēja vairākas sabiedrībā eksistējošas, pretrunīgas faktoīda nozīmes:

 "faktoīds: apsūdzošā nozīmē: dezinformācija, kas it kā ir faktiska; vai viltota statistika."
 "faktoīds: neitrālā nozīmē: šķietami, lai gan ne vienmēr ir faktisks"
 "faktoīds: (CNN versija): maz zināma informācija; triviāli, bet interesanti dati."

Šo jauno faktoīda nozīmi kā triviālu, bet interesantu faktu popularizēja televīzijas kanāls CNN Headline News, kas 80. un 90. gados triviālus, bet interesantus faktus bieži iekļāva ziņu raidījumos zem virsraksta "faktoīds". BBC Radio 2 vadītājs Stīvs Raits savā šovā plaši izmanto faktus.

Politoloģijā un socioloģijā termins "faktoīds" parasti tiek izmantots, lai runātu tieši par aplamu, nevis triviālu, bet patiesu, informāciju, taču termina pretrunīgās nozīmes angļu valodā to padara par problemātisku. Lai to atrisinātu Viljams Safīrs savā slejā "Par valodu" iestājās par vārda "factlet" (angļu valodā "fakts" kombinācijā ar deminutīva galotni "-let") izmantošanu, lai apzīmētu īsu, interesantu faktu, taču nepaskaidroja, kā šī jaunā termina pieņemšana mazinātu jau esošo neskaidrību par pretrunīgajām faktoīda nozīmēm.

Latviešu valodā vārdam "faktoīds" gan nav piešķirtas pretrunīgas definīcijas - tas tiek izmantots tikai, lai raksturotu aplamu informāciju.

Etimoloģija 
Vārds "faktoīds" latviešu valodā ir atvasināts no angļu termina "factoid". "Factoid" tiek veidots, apvienojot vārdu "fact" (fakts) un galotni "-oid", kas nozīmē "līdzīgs, bet ne tas pats".

Atsauces 

Valodniecība
Propaganda
Politoloģijas terminoloģija
Pēteris Bagrations (ģenerālgubernators)

Pēteris Bagrations () jeb Petre Bagrationi (, 1818—1876) bija gruzīnu izcelsmes Krievijas Impērijas armijas ģenerālleitnants (1865). Baltijas ģenerālgubernators (1870–1876).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1826. gada 4. septembrī Kizļaras cietoksnī Dagestānā kņaza Revaza Bagrationi (1778—1834) un viņa sievas Annas Ivanovas ģimenē. Viņa tēvs bija ģenerāļa Pētera Bagrationa jaunākais brālis, cēlies no Kartlijas caru Bagrationi dzimtas.

No 1831. līdz 1835. gadam mācījās kavalērijas junkuru skolā, sāka dienēt lebgvardes kavalērijas eskadronā. 1840. gadā kļuva par gvardes inženieru korpusa komandiera adjutantu, 1844. gada oktobrī viņu uz sešiem mēnešiem nosūtīja uz Vāciju, Franciju un Angliju, lai pētītu galvānisma pielietojumu inženierzinātnēs. Viņš ierosināja zelta ieguvi no rūdām, izmantojot elektrizētu cianīda sārmu šķīdumu. 1845. gadā Bagrations kļuva par Pēterburgas Kalnu institūta direktora Leihtenbergas hercoga Maksimiliāna (Maximilian de Beauharnais, Herzog von Leuchtenberg) adjutantu, pavadīdams viņu ārzemju ceļojumos.

Pēc hercoga Maksimiliāna nāves 1852. gadā Krievijas Impērijas ķeizars Nikolajs I pulkvedi Bagrationu iecēla par savu flīģeļadjutantu leibgvardes kavalērijas pulkā, 1858. gadā paaugstinot par ģenerālmajoru.
1862. gadā viņu iecēla par Tveras gubernatoru, bet 1870. gadā par Baltijas ģenerālgubernatoru. 1875. gada 25. aprīlī viņš parakstīja nolikumu par luterāņu tautskolām Kurzemes un Igaunijas guberņās, paredzot obligātu krievu valodas mācīšanu pagastu un draudžu skolās no 1880., vēlāk no 1885 gada.

Miris no astmas paasinājuma 1876. gada 29. janvārī Pēterburgā.

Vidzemes gubernatori
Mīkstā meduszāle

Mīkstā meduszāle () ir graudzāļu dzimtas suga, kura ir sastopama Eiropā, neiekļaujot kontinenta ZZA daļu. Latvijā mīkstā meduszāle ir sastopama nereti, sastopamības biežums samazinās virzienā no valsts rietumiem uz austrumiem un ziemeļiem.

Dažāda lieluma grupas aug sausās un mēreni mitrās pļavās un atmatās, ceļmalās, skrajos krūmājos un atklātās, smilšainās vietās ar skraju veģetācijas segumu.

Apraksts 
Mīkstā meduszāle ir daudzgadīgs, 30-80 cm garš lakstaugs. Tas parasti neveido ceru un tam ir ložņājoši sakneņi. Lapas un lapu makstis ir kailas vai gandrīz kailas. Apmatoti tikai stiebra mezgli. Lapas ir plakanas, 0,3-0,8 cm platas. Ziedkopa ir diezgan šaura skara, tai parasti ir zaļgana vai brūni zaļgana nokrāsa. Vārpiņas ir 0,3-0,5 cm īsas, to vārpiņas plēksnes ir vārpiņas garumā, apmatotas, gals smails vai ar smailīti. Augšējā zieda ārējā zieda plēksne ir ar 0,3-0,4 cm īsu, lauzītu akotu, kas manāmi pārsniedz vārpiņas garumu. Auglis ir grauds. Zied no jūnija līdz augustam.

Atsauces 

Meduszāles
Latvijas flora
Death Row Records

{{Ierakstu kompānijas infokaste|nosaukums=Death Row Records|logo_attēls=|image_bg=|mātes_kompānija=Interscope Records|dibināta=1991. gadā|dibinātājs=Suge KnightThe D.O.C.Dr. DreDick Griffey|statuss=aktīva|leibli=AMPED DistributionInterscope|žanrs=Hiphops|valsts=|galvenā_mītne=|url=deathrowofficial.com|bgcolor=#d6d4d4}}Death Row Records''' ir amerikāņu ierakstu kompānija, kuru 1991. gadā dibināja The D.O.C., Dr. Dre, Suge Knight un Dick Griffey. Izdevniecība kļuva par sensāciju, izdodot vairāku platīna hiphopa albumus no ASV Rietumkrasta māksliniekiem, piemēram, Dr. Dre (The Chronic), Snoop Dogg (Doggystyle, Tha Doggfather), Tha Dogg Pound (Dogg Food) un 2Pac (All Eyez On Me, Don Killuminati: 7 Day Theory) 1990. gados. Savā maksimumā Death Row Records'' nopelnīja vairāk nekā 100 miljonus ASV dolāru gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

Ierakstu kompānijas
Nepabeigti raksti par organizācijām
Nepabeigti raksti par mūziku
Enners Valensija

Enners Remberto Valensija Lastra (, dzimis ) ir Ekvadoras futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, bijis Ekvadoras futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Valensija pārstāv Turcijas Superlīgas komandu Fenerbahçe.

Savu karjeru sācis Ekvadorā un Meksikā. Ar Meksikas komandu Pachuca, kur 2014. gadā kļuvis par līgas labāko vārtu guvēju. 2014. gada vasarā pārcēlies uz Anglijas Premjerlīgas komandu West Ham United.

Ekvadoras futbola izlases sastāvā debitējis 2012. gadā. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
Emelec

 Ekvadoras A sērija: 2013

Tigres UANL

 Liga MX: Apertura 2017, Clausura 2019
 Campeones Cup: 2018

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Ekvadoras futbolisti
Ekvadoras izlases futbolisti
West Ham United F.C. spēlētāji
Everton F.C. spēlētāji
Stambulas "Fenerbahçe" spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Meduszāles

Meduszāles () ir graudzāļu dzimtas ģints, kura ir sastopama Āfrikā un Eirāzijā.

No meduszālēm pārtiek dažu zvīņspārņu (Lepidoptera)  sugu kāpuri, tostarp Noras samtenis (Lasiommata maera), eglāju samtenis (Pararge aegeria) un lauka sīksamtenis (Coenonympha arcania).

Sugas 
Meduszāļu ģintī ir iekļautas šādas sugas, no kurām divas ir sastopamas Latvijā:

 Mīkstā meduszāle (Holcus mollis)
 Villainā meduszāle (Holcus lanatus)
 Holcus annuus
 Holcus azoricus 
 Holcus caespitosus
 Holcus gayanus
 Holcus grandiflorus
 Holcus × hybridus
 Holcus notarisii
 Holcus rigidus
 Holcus setiger

Atsauces 

Meduszāles
Pavasara muiža

Pavasara muiža vai Pavasaru muiža () bija muiža Lielupes kreisajā krastā, kuras centrs atradās tagadējā Pavasaru ciemā Mārupes novada Salas pagastā.

Muižas zemes ietilpa Kurzemes un Zemgales hercogistes Jelgavas draudzes novadā, pēc 1783. gada Rīgas apriņķa Slokas draudzes novadā. Muižas kungu māja sagrauta 1915. gada Slokas kaujās Pirmā pasaules kara laikā.

Vēsture 
Dokumentos pirmo reizi minēta 17. gadsimtā. Kopš 19. gadsimta sākuma muižas teritorijā esošajās akmeņlauztuvēs ieguva kaļķakmeni Rīgas ēku celšanai. Zināms, ka Pavasaru muižas īpašnieks no 1864. līdz 1873. gadam bija Baltijas ģenerālgubernators Vilhelms fon Līvens (1799—1880). Muižai piederošajās "Biezbāržu" mājās dzimis Pirmās tautiskās atmodas darbinieks Kaspars Biezbārdis (1806—1886).

Pēc Vācijas karaspēka Kurzemes ofensīvas 1915. gada novembra pretuzbrukumā Lielupes kreisā krasta palienēs iesaistījās arī 2. Rīgas latviešu strēlnieku bataljons un 3. Kurzemes latviešu strēlnieku bataljons, kas piespieda vācu 28. landvēra kājnieku pulku atstāt Pavasara muižu, Odiņus un Mežbelti, bet 11. novembrī atkāpties no Ķemeriem.
Strēlnieki kaujās zaudēja 89 kritušos, 204 ievainotos un 25 bez vēsts pazudušos.

Pēc pasaules kara bijušās muižas ēkas daļēji ataunotas, līdz mūsdienām saglabājusies muižas kalpu māja. Vēlāk muižas ēkās iekārtota ferma.

Atsauces 

Muižas Latvijā
Salas pagasts
Eduards fon Firkss

Eduards Ludvigs Rūdolfs fon Firkss (; 1863—1911) bija vācbaltiešu ģenealogs un vēsturnieks.

Dzīvesgājums 

Dzimis  Retingenes muižā Kauņas guberņā (tagad Ritine, Mažeiķu rajonā, Lietuvā).

No 1873. līdz 1881. gadam mācījās Jelgavas ģimnāzijā, tad studēja tieslietas Tērbatas Universitātē (1881-1886), pēc tam studēja vēsturi Gīsenas (1887) un Štrāsburgas (1887-1890) universitātēs.

1890. gadā atgriezās Jelgavā, 1894. gadā kļuva par Kurzemes bruņniecības arhivāru, apkopoja muižu hronikas. 1896.-1898. gadā viņš bija Baltijas provinču Ģenealoģijas biedrības priekšsēdis.  Vadīja Kurzemes Provinces muzeja monētu un medaļu sekciju. 

Miris  Zūru  muižā.

Darbi 
 Die Ritterbanken in Kurland 1618-48 (1895); 
 Die Familie von Bühren (Biron) in Kurland (1893/94); 
 Die Familie Gayl in Kurland (1898); 
 Neue Kurländische Güter-Chroniken, Kirchspiel Kandau (1. Abt., Mitau 1900)

Atsauces

Ārējās saites 

1863. gadā dzimušie
1911. gadā mirušie
E
Vācbaltieši
Sauriešu karjers

Sauriešu ģipšakmens karjers ir mākslīgu ūdenskrātuvju kopa Ropažu novadā, Stopiņu pagasta administratīvajā teritorijā. Tā kopējā platība ir 31 hektārs. Ūdenstilpes iedalāmas Ziemeļu, Rietumu un Dienvidu ūdenstilpēs, kuras ir savstarpēji savienotas, un atsevišķā Austrumu ūdenstilpē. 

Ūdenstilpes baro ģipšakmens ieguves laikā atsegtie zemūdens avoti, kas tām piegādā Latvijai neraksturīgi dzidru ūdeni ar redzamību līdz 5 m un vairāk. Tas piesaista gan atpūtniekus, gan nirējus.

Ūdens līmeņa celšanās 
Ģipšakmens ieguve šeit sākta jau 1913. gadā, bet ūdenstilpes radušās SIA Knauf darbības rezultātā un 2010. gadā karjeri ierakstīti Zemesgrāmatā kā Stopiņu pašvaldības īpašums. SIA Knauf darbības laikā šajās ūdenskrātuvēs ūdens līmeni regulēja sūkņu stacija. Pašvaldībai pārņemot šos īpašumus, sūkņu stacija tika demontēta, līdz ar to vairs nepastāvēja nekādas ūdens līmeņa kontroles iespējas. Jau no 2008. gada iedzīvotāji informēja par ūdens līmeņa celšanos.

Ūdens līmeņa izmaiņas redzamas piekrastes joslā, kur redzami zem ūdens palikuši koki, kas vietām apzāģēti ūdens līmeņa augstumā. Kāpjot ūdens līmenim, izveidojusies Dienvidu ūdenskrātuve, kas savienota ar R ūdenskrātuvi ar grāvja palīdzību. Pēc ūdens līmeņa celšanās, applūstot ceļam, Z ūdenskrātuve ir savienota ar R ūdenskrātuvi.

Apvidus raksturojums 
Karjeros raksturīgi stāvi akmeņaini krasti, daudzviet grūti pieejami. Atpūtas iespējas ierobežotas sakarā ar apgrūtinātu piebraukšanu. Apsaimniekotu peldvietu nav. Dienvidu ūdenskrātuves apvidū motokrosa trase un apvidū pastiprināta nekontrolēta motociklistu un kvadraciklistu aktivitāte. 

Ūdenskrātuves raksturojamas kā Oligotrofie ezeri, ar aukstūdens zivjaudzēšanas potenciālu, piemēram ezera forelēm. Bioloģiskā daudzveidība zema. Novērota rauda, rudulis, asaris, vīķe, līdaka, līnis un karpa. 

Gar krastiem niedru un vilkvālīšu joslas. Zemūdens veģetācija, kurā dominē daudzlapes, bagātīgāka ir Ziemeļu ūdenskrātuvē, kura appludināta kopš 1984. gada. Sakarā ar atšķirīgu vecumu, ezeros novērojama progresīva barības bāzes izaugsme. Sauriešu karjera dzelmē, kas sasniedz 15 m, nekad nesasilst ūdens, dziļumā tas paliek 6-8 grādu robežās, kaut ūdens virspusē tas var sasniegt 16-18 grādus.

Atsauces 

Stopiņu pagasts
2022. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem

2022. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem norisinājās no  līdz 20. augustam Edmontonā, Kanādā. Tas bija 46. Pasaules čempionāts hokejā junioriem.

Turnīrs tika iecerēts rīkot no 2021. gada 26. decembra līdz 2022. gada 5. janvārim Edmontonā un Reddīrā. Pilsētām sākotnēji tika piešķirts 2021. gada turnīrs, bet tas tika aizvadīts aiz slēgtām durvīm Edmontonā COVID-19 pandēmijas dēļ. Vairāku COVID-19 pozitīvu testu dēļ, turnīrs tika atcelts 29. decembrī.

2022. gada februārī tika paziņots, ka turnīrs vēlāk tika atsākts no jauna, un visi rezultāti tiks anulēti. Par rīkotājpilsētu atkal noteica Edmontonu. Sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā, Krievija tika izslēgta no starptautiskā hokeja un tās vietā stājās Latvija, kura turnīrā izcīnīja 7. vietu.

Augstākā divīzija

Pirmā kārta

A grupa 

|}

B grupa 

|}

Izslēgšanas kārta

Vietu sadalījums un statistika

Vietu sadalījums

Ārējās saites 
 Starptautiskās hokeja federācijas oficiālā mājaslapa

Atsauces 

Pasaules čempionāts hokejā junioriem
Hokejs Kanādā
Pasaules čempionāts hokejā junioriem
Mārgarita Osborna

Mārgarita Osborna Djuponta (; dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu tenisiste:
 37 Grand Slam turnīros izcīnīto titulu īpašniece (1941—1962), no tiem:
 6 iegūti vienspēlēs;
 21 sieviešu dubultspēlēs;
 10 jauktajās dubultspēlēs.
 Desmitkārtēja Vaitmenas kausa ieguvēja kopā ar ASV komandu,
 Starptautiskās tenisa slavas zāles dalībniece kopš 1967. gada.

Biogrāfija 
Mārgarita Osborna dzimusi Oregonas štatā pilsētā Džozefā,  un uzaugusi Sanfrancisko. 1938. gadā divdesmit gadu vecumā viņa jau bija Amerikas tenisistu reitinga pirmajā desmitniekā.

1947. gadā Mārgarita apprecējās ar Viljamu Dupontu, Delavēras Dupontu dinastijas dēlu. Viljams bija 22 gadus vecāks par viņu un ar sliktu veselību. Pēc kāzām viņas vīrs pieprasīja, lai Mārgarita tūlīt pēc maču beigām atgriežas mājās, neaizkavējoties, un aizliedza viņai ceļot uz Austrāliju. Rezultātā Margareta visas savas karjeras laikā ne reizi nav spēlējusi Austrālijas čempionātā, kur tieši tajā laikā beidzot sāka maksāt dalībniekiem ceļa un uzturēšanās izdevumus. Mārgarita dzemdēja Viljamam dēlu, atstājot tenisu uz dažiem gadiem ģimenes labad, un izšķīrās no vīra gadu pirms viņa nāves, 1964. gadā.

Līdz vīra nāvei Osborna turpināja dzīvot ASV austrumu daļā, lai viņas dēls būtu tuvāk pie tēva. 1966. gadā viņa pievienojās Mārgaritai Vārnerei-Blosai, viņas dubultspēles partnerei pēdējos uzstāšanās gados, kura audzēja sacīkšu zirgus savā fermā netālu no Elpaso. Deviņdesmito gadu vidū īpašā izdevuma Thoroughbred Times viņas tika iekļautas starp 20 labākajiem tīrasiņu jājamzirgu īpašniekiem. Mārgarita Osborna nomira Elpaso 2012. gadā 94 gadu vecumā.

Karjeras statistika

Grand Slam fināli

Vienspēles: 10 (6—4)

Sieviešu dubultspēles: 27 (21—6)

Jauktās dubultspēles: 14 (10—4)

Sasniegtā kārta Grand Slam turnīros 

R = turnīrs, kurā piedalās tikai Francijas pilsoņi un notiek Vācijas okupācijas laikā.

Vienspēles 

|}

|}

Sieviešu dubultspēles 

|}

|}

Jauktās dubultspēles 

|}

|}

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 1967. gadā uzņemta Starptautiskajā tenisa slavas zālē.

Atsauces

Ārējās saites 

1918. gadā dzimušie
2012. gadā mirušie
Oregonā dzimušie
ASV tenisisti
Olga Obručeva

Olga Obručeva (1920—2008, dzimusi Zlatogurska) bija krievu ģeoloģe-paleontoloģe, ģeoloģiski mineraloģisko zinātņu kandidāte, Maskavas Universitātes paleontoloģijas un ģeoloģijas katedras docente, PSRS ZA Problēmu padomes komisijas priekšsēdētāja tēmā "Organiskās pasaules vēsturiskās attīstības ceļi un likumsakarības" (1971), Maskavas dabas pētnieku biedrības biedre (1953). Specializējās mugurkaulnieku paleontoloģijas tēmā. Zinātniskais darbs bija veltīts PSRS un pasaules devona nogulumu bruņuzivju pētīšanai.

Dzimusi Maskavā, kalpotāja ģimenē. 1938. gadā beidza Maskavas 494. skolu un iestājās Maskavas Universitātes Augšņu ģeoloģijas fakultātē. Otrā pasaules kara laikā palika Maskavā un turpināja mācīties universitātē, kā arī medmāsu kursos (strādāja hospitālī). 1944. gadā beidza Maskavas Universitātes Paleontoloģijas fakultāti. No 1945. gada bija vecākā laborante; no 1946. gada — zinātniskā asistente; no 1957. gada — docents. 1956. gadā aizstāvēja zinātņu kandidāta disertāciju tēmā "PSRS devona bruņuzivis (kokkosteīdas un dinihtīdas)".

Pētīja artrodiru (Arthrodire) bruņuzivju apakšklasi. Balstoties uz atsevišķu artrodiru pārstāvju pētījumu rezultātiem izstrādāja kopējos evolūcijas, sistemātikas, atrodiru u.c. primitīvo mugurkaulnieku ekzoskeleta morfofunkcionālās analīzes pamatus. Maskavas Universitātē vadīja nodarbības kursos "Paleontoloģija" un "Vēsturiskā ģeoloģija ar paleontologijas pamatiem", lasīja lekcijas un vadīja praktiskās nodarbības. Izveidoja mācību līdzekļus mugurkaulnieku paleozooloģijā, sarakstīja nodaļas par mugurkaulniekiem visparējās paleontoloģijas mācību grāmatās (redaktori V. Druščica un V. Ņemkova). Organizēja un daudzus gadus vadīja Baltās jūras bioloģijas praksi studentiem-paleontologiem. Piedalījās Krimas prakses organizēšanā. Vadīja kursa un diplomdarbus. Publicēja vairāk, kā 60 zinātniskās publikācijas.

Apbalvojumi 
Apbalvota ar medaļām: "Par izcilu darbu V.Ļeņina dzimšanas simtgadē" (1970), "Dzīļu pētīšanā" (1983), "Darba veterāns" (1984), "Par izcilu darbu Lielajā Tēvijas karā 1941-1945" (1993) u.c.

Ģimenes stāvoklis 
Bija precējusies ar paleontologu Dmitriju Obručevu. Meita Jeļena Obručeva (dzim. 1949) — paleontoloģe. Pirms tam bija precējusies ar Turovski, no kura ir dēls Dmitrijs Turovskis.

Atsauces 

Paleontologi
Četrpadsmitais Doktors

Četrpadsmitais Doktors būs Doktora, BBC zinātniskās fantastikas televīzijas seriāla Doctor Who personāža un galvenā varoņa sešpadsmitā inkarnācija, kuru atveidos ruandiešu izcelsmes skotu aktieris Nkuti Gatva.

Gatva ir ceturtais skotu aktieris un pirmais melnādainais aktieris, kurš seriālā atveido Doktoru.

Doktors ir vairākus simtus gadu vecs Laika pavēlnieks no planētas Galifrejas, kurš ceļo laikā un telpā savā TARDIS, bieži kopā ar pavadoņiem. Dzīves beigās Doktors var reģenerēties, to darot, mainās viņa izskats un personība, un seriālā viņa lomu uzsāk atveidot jauns aktieris.

Viņam ir paredzēts parādīties seriāla četrpadsmitajā sezonā, kuras producents ir Rasels T. Deiviss.

Loma 
Pirms tika paziņots par Gatvas izvēli Doktora lomai, izplatījās baumas par dažādiem aktieriem, kas varētu stāties Vitakeres vietā, tika minēti Hjū Grānts, Maikls Šīns, Kriss Māršals, Ričards Ajoads, Mihaela Koela, Kellija Makdonalda un Lenijs Henrijs. Deivisa atgriešanās kā producentam arī noveda pie pieņēmumiem, ka četrpadsmitā Doktora lomu atveidos kāds no aktieriem, ar kuriem viņš iepriekš bija strādājis citos projektos. Izplatījās arī baumas, ka Doktora lomu varētu atkārtoti atveidot Deivids Tenants, jo iepriekšējā reizē, kad Deiviss bija seriāla producents, Tenants bija attēlojis desmito Doktoru.

2022. gada 8. maijā Gatva ievietoja Instagram vietnē attēlu, kurā bija divas sarkanas sirsniņu emocijzīmes, plusa zīme un zila kvadrātveida emocijzīme. Šis ieraksts kopā ar seriāla Doctor Who produenta Rasela T. Deivisa komentāriem izraisīja pieņēmumus, ka Gatva kļūs par četrpadsmito Doktoru. To vēlāk tajā pašā dienā apstiprināja oficiālais Doctor Who Twitter konts.

Rakstā, kas publicēts vietnē Doctor Who, Gatva izteicās: "Šī loma un izrāde nozīmē tik daudz daudziem cilvēkiem visā pasaulē, tostarp man, un katrs no maniem neticami talantīgajiem priekšgājējiem ir izturējies pret šo unikālo atbildību un privilēģiju ar vislielāko rūpību... Es darīšu visu iespējamo, lai darītu to pašu".

Uzņemšana 
Nkuti Gatvas kolēģis aktieris Olijs Aleksandrs, kurš, domājams, bija viens no galvenajiem šīs lomas kandidātiem, Twitter pauda prieku par aktiera atlasi. Skots Silvestrs Makojs, kurš atveidoja Septīto Doktoru, tviterī izteica prieku par to, ka kāds cits skotu aktieris "pārņem Doktora grožus". 2022. gada Parīzes fanu festivālā Mets Smits, kurš bija atveidojis Vienpadsmito Doktoru, atklāti pauda atbalstu Gatvam par viņa izvēli lomai. Pīters Kapaldi, kurš attēloja Divpadsmito Doktoru, intervijā STV News paziņoja, ka uzskata, ka Gatva būs "brīnišķīgs Doktors". 2022. gada Britu akadēmijas televīzijas balvu pasniegšanas laikā Gatva paziņoja, ka Deivids Tenants un Džodija Vitekere, kuri bija atveidojuši attiecīgi Desmito un Trīspadsmito Doktoru, ir piezvanījuši viņam, lai paustu savu atbalstu.

Atsauces 

Doctor Who
Bleiks Edvardss

Bleiks Edvardss (; dzimis Viljams Bleiks Kramps () , miris ) bija amerikāņu kinorežisors, producents, scenārists un aktieris.

Edvardss savu karjeru uzsāka 1940. gados kā aktieris, bet ātri pievērsās scenāriju un radio sižetu rakstīšanai, kam sekoja producēšana un režijas televīzijā un kino. Viņa zināmākās režisētās filmas ir "Brokastis pie "Tifanija"" (1961), Days of Wine and Roses (1962), "Lielās autosacīkstes" (The Great Race, 1965), "10" (1979), "Viktor, Viktorija" (Victor/Victoria, 1982) un lielu popularitāti ieguvusī "Rozā panteras" filmu sērija ar britu aktieri Pīteru Selersu galvenajā lomā. Lai arī pārsvarā viņš režisēja kinokomēdijas, Edvardss režisējis arī vairākas drāmas, mūziklus un detektīvfilmas. Savas karjeras noslēgumā viņš pievērsās teātra izrāžu režijai, producēšanai un scenāriju rakstīšanai.

Edvardsa režisētā filma "Viktor, Viktorija" (1982) saņēmusi Cēzara balvu "Labākā filma svešvalodā". Par scenāriju šai filmai Edvardss nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai "Labākais adaptētais scenārijs". 2004. gadā viņš saņēma Kinoakadēmijas goda balvu.

Atsauces

Ārējās saites 

1922. gadā dzimušie
2010. gadā mirušie
Amerikāņu kinorežisori
ASV televīzijas režisori
ASV scenāristi
Amerikāņu kinoaktieri
ASV televīzijas aktieri
Kinoakadēmijas goda balvas ieguvēji
Cēzara balvas ieguvēji