Rogvolods Borisovičs

Rogvolods (Vasīlijs) Borisovičs vai Rogvolods-Vasīlijs Rogvolodovičs (; miris pēc 1171. gada) bija kņaza Rogvoloda-Borisa Vseslaviča dēls no Polockas Rurikoviču dinastijas. 
Polockas kņazs (1144—1151; 1159—1162), Druckas kņazs (1158—1171/1180), pēc citiem uzskatiem arī 1128.—1129. gadā.

Dzīvesstāsts 
Rogvolods (Ragnvalds) dzimis Druckas un Polockas kņaza Rogvoloda-Borisa Vseslaviča (valdīja līdz 1128.) ģimenē. Nosaukts par godu pirmajam Polockas vikingu ķēniņam Ragnvaldam (Ragnvaldr), bet viņa kristīgais vārds bija Vasīlijs. Uzskata, ka 1127. gadā viņa tēvs pēc kļūšanas par Polockas kņazu piešķīra Rogvolodam kādu no dalienas kņazistēm. Pēc Rogvoloda Vseslaviča tēva nāves 1128. gadā par Polockas kņazu kļuva viņa jaunākais brālis Dāvids Vseslavičs (1128-1129). Iespējams, ka pēc viņa padzīšanas par Polockas kņazu īslaicīgi iecēla Rogvolodu-Vasīliju, kurš atzina Kijevas lielkņaza virsvaru un cīnījās pret savu tēvabrāli Dāvidu Vseslaviču.

Kad Kijevas lielkņazs Mstislavs Vladimirovičs 1129. gadā pakļāva Polocku, Rogvolodu-Vasīliju kopā ar citiem Polockas kņazu dzimtas pārstāvjiem izsūtīja uz Cargradu, ar ko domāta Konstantinopole vai arī Gerzike.

1139./1140. gadā viņš atgriezās dzimtenē un pēc kņaza Vasiļko Svjatoslaviča nāves 1144. gadā kļuva par Polockas kņazu, pirms tam apprecoties ar lielkņaza Izjaslava Mstislaviča meitu. 1151. gadā Polockas bajāri viņu apcietināja un izdeva viņa pretiniekam Minskas kņazam Rostislavam Gļebovičam, kas pats kļuva par Polockas kņazu. Savas valdīšanas laikā (1151-1159) Rostislavs par Druckas kņazu iecēla savu dēlu Gļebu Rostislaviču, par Izjaslavas kņazu savu brāli Vsevolodu Gļeboviču, bet par Minskas un Gorodecas kņazu savu brāli Volodaru Gļeboviču.

Pēc atbrīvošanas no gūsta Rogvolods-Vasīlijs kopā ar Vitebskas kņazu Vseslavu atsāka karu pret Minskas kņaziem. 1158. gadā viņš atguva Druckas kņazisti, bet 1159. gadā padzina Rostislavu Gļeboviču no Polockas un iekaroja Izjaslavu, par kņazu ielikdams savu sabiedroto Bračislavu Vasiļkoviču no Vitebskas kņazu atzara. Viņa karaspēks desmit dienas aplenca Minskas pili, tomēr nespēja to ieņemt. 
1160. gadā Rostislavs Gļebovičs atkal ieņēma Izjaslavu, bet Rogvolods-Vasīlijs Borisovičs sešas nedēļas aplenca Minsku. 1162. gadā viņš aplenca Gorodecas pili, bet kādā naktī kņazs Volodars kopā ar leišiem izlavījās no pils un sakāva Rogvoloda karadraudzi. Rogvolods bēga uz Slucku, tad uz Drucku, bet Polockā vairs neatgriezās. Par Polockas kņazu kļuva Vitebskas kņazs Vseslavs Vasiļkovičs. 
  
Pēc 1162. gada hronikās nav ziņu par viņa tālāko likteni, bet saglabājies viņa 1171. gadā izkaltais uzraksts uz laukakmeņa pie Druckas, kas tiek dēvēts par "Rogvoloda akmeni".

Rogvolods miris pirms 1180. gada, kad hronikā kā Druckas kņazs minēts viņa dēls Gļebs Rogvolodovičs.

Viņa meita Efrosīnija (1145—1243) tiek godāta ka Polockas svētā aizbildne.

Literatūra 
 Baumgarten N. Genealogies et mariages occidentaux des Rurikides Russes du X-е au ХIII-е siecle /Orientalia Christiana. -Roma.-1927. -N35.-95p. (franciski)
 ПСРЛ, т. 2. Ипатьевская летопись. Фототип. изд. 1908 г. М., 1962. XVI 938 стб. 87 с IVc. (senkrievu)
 Алексеев Л. В. Полоцкая земля // Древнерусские княжества Х-XIII вв. -М., −1975. -С.202-239 (krieviski)
 Данилович В. Е. Очерк истории Полоцкой земли до конца XIV столетия. -К., 1896. −731 с. (krieviski)
 Рапов О. М. Княжеские владения на Руси в первой половине XIII в. -М., 1977. −261 с. (krieviski)
 Войтович Леонтій. Князівські династії Східної Європи (кінець IX — початок XVI ст.): склад, суспільна і політична роль. Історико-генеалогічне дослідження.. — Львів: Інститут українознавства ім. І.Крип’якевича, 2000. — 649 с. —  (ukrainiski)

Skatīt arī 
 Polockas kņazi
 Polockas Rurikoviči

Polockas valdnieku ciltskoks

Piezīmes un atsauces 

Polockas kņazi
Rurika dinastija
Baltkrievijas vēsture