joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Dzinara Alimbekava

Dzinara Alimbekava (; dzimusi ) ir Kazahstānā dzimusi Baltkrievijas biatloniste.

Ar biatlonu nodarbojas kopš 2008. gada, pirms tam trenējusies distanču slēpošanā. Vairākkārt piedalījusies Pasaules čempionātos biatlonā jauniešiem un junioriem. 2015. gadā Minskā kļuva par pasaules čempioni jauniešiem (U-19) stafetē. Pasaules kausa sacensībās debitējusi 2016. gada janvārī Antholcā ar 73. vietu sprintā.

 Phjončhanā Baltkrievijas komandas sastāvā kopā ar Nadeždu Skardino, Irinu Krivko un Darju Domračevu kļuva par čempioni stafetē.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Baltkrievijas biatlonisti
Baltkrievijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskie zelta medaļnieki biatlonā
Baltkrievijas olimpiskie zelta medaļnieki
Baltkrievijas Republikas Nopelniem bagātie sporta meistari
Melderīšupīte

Melderīšupīte, Igaunijā Rūkli () ir Saprašas (Pestavas) kreisā krasta pieteka Igaunijā un Valmieras novada ziemeļrietumos. Tek dienvidu-dienvidrietumu virzienā. Vidustecē apmēram 300 metrus veido Latvijas un Igaunijas robežu. Ietek Saprašā lejpus Tītas purva. Melderīšupītei pirms ieteces Saprašā šķērso valsts autoceļš V173 (Virķēni–Meizakila).

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Saprašas pietekas
Igaunijas upes
Latvijas robežupes
Oļa

Oļa (arī Ola, Ole) ir Rūjas kreisā krasta pieteka Valmieras novada dienvidos. Iztece no Stirnas purva. Tek ziemeļrietumu virzienā. Lielākās pietekas  - Jungas grāvis, Purupīte. Ietek Rūjā augšpus bijušajiem Rūjas dīķiem. Oļu šķērso valsts autoceļi P17 (Valmiera–Rūjiena–Igaunijas robeža (Unguriņi)), V206 (Krustiņi–Ārgaļi) un V171 (Krogzemji–Sēļi–Rūjiena). Tās krastos atrodas Oleri un Oleru muiža.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Purupīte

Purupīte  ir Oļas labā krasta pieteka Valmieras novada dienvidos. Tek dienvidu virzienā. Lielākā pieteka  - Riemas grāvis. Ietek Oļā pie Oleru muižas. Purupīti šķērso valsts autoceļš V206 (Krustiņi–Ārgaļi).

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Raudava

Raudava  ir Rūjas labā krasta pieteka Igaunijā, kā arī Valmieras novadā. Augštecē veido valsts robežu. Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Rūjā augšpus Raudavas purva. Raudavu šķērso valsts autoceļš V176 (Sīļi–Igaunijas robeža).

Atsauces 

Valmieras novada upes
Naukšēnu novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Igaunijas upes
Latvijas robežupes
Riemas grāvis

Riemas grāvis (arī Riemes grāvis)  ir Purupītes kreisā krasta pieteka Valmieras novadā, uz dienvidrietumiem no Endzeles. Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Purupītē pie Alksnīšu mājām.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Čhīanmai

Čhīanmai () ir pilsēta Taizemē. Atrodas valsts ziemeļrietumos, Pingas upes krastos, apmēram 700 km uz ziemeļiem no valsts galvaspilsētas Bangkokas. Čhīanmai provinces administratīvais centrs. Iedzīvotāju skaits 2017. gadā sasniedza 131 tūkstoti. Tā ir lielākā pilsēta valsts ziemeļos, kā arī ievērojams tūrisma centrs.

Pilsēta dibināta 11. gadsimtā. Bija Lan Na karalistes galvaspilsēta (1296—1768), pēc tam tā kļuva par Čhīanmai karalisti. Pilsēta ievērojami ir dažādi klosteru kompleksi.

Atsauces

Ārējās saites 

Taizemes pilsētas
Tijana Boškoviča

Tijana Boškoviča (; dzimusi ) ir serbu volejboliste, turku kluba Edžzadžibaši un Serbijas izlases diagonālā uzbrucēja.

Biogrāfija 
Tijana Boškoviča piedzima 1997. gada 3. martā Bosnijas un Hercegovinas Serbu Republikas pilsētā Trebiņē. Spēlēt volejbolu sāka jau agrā bērnībā, desmit gadu vecumā viņa pārcēlās uz pastāvīgu dzīvi Bilečā un kļuva par vietējā sieviešu volejbola kluba Херцеговац jauniešu komandas dalībnieci. 2010. gadā viņa iekļuva kluba pirmajā komandā un vienu sezonu spēlēja Bosnijas un Hercegovinas čempionātā. Tad viņa pārcēlās uz Serbiju un no 2011. līdz 2015. gadam pārstāvēja Serbijas klubu "Partizan Vizura" no Belgradas, un galu galā pieņēma Serbijas pilsonību.

Serbijas nacionālas izlases pamatsastāvā Boškoviča debitēja 2014. gada Pasaules čempionātā Itālijā. Serbija veiksmīgi pārvarēja turnīra pirmo etapu, ieņemot otro vietu grupā, bet turnīra otrajā etapā astoņu komandu konkurencē ieguva ceturto vietu un tālākai dalībai čempionātā nekvalificējās. 2014. un 2015. gadā viņas kluba komanda uzvarēja Serbijas čempionātā. 2015. gada Eiropas jaunatnes čempionātā  (volejbolistēm līdz 19 gadu vecumam) viņa tika atzīta par turnīra vērtīgāko spēlētāju.

Pirmais lielais panākums pieaugušo starptautiskā līmenī Tijanai Boškovičai bija 2015. gadā, kad viņa pievienojās turku klubam "Edžzadžibaši" no Stambulas. Šajā sezonā viņa izcīnīja sudraba medaļu Pasaules kausa izcīņā Japānā, kur Serbija zaudēja tikai  Ķīnas Tautas Republikas komandai. Vēlāk viņa savam panākumu sarakstam pievienoja vēl vienu bronzas medaļu, kas tika iegūta Eiropas čempionāta Beļģijā un Nīderlandē. Pusfinālā serbietes ar rezultātu 1:3 zaudēja Krievijas komandai, bet spēlē par trešo vietu ar 3:0 uzvarēja Turciju.

Pateicoties vairākiem veiksmīgiem startiem, Boskoviča ieguva tiesības aizstāvēt valsts godu 2016. gada vasaras olimpiskās spēles Riodežaneiro, no kuras vēlāk atveda sudraba medaļu — Serbijas volejbolistēm izdevās sasniegt finālu, kurā tās zaudēja Ķīnas valstsvienībai.

2017. gadā Serbijas komanda uzvarēja Eiropas čempionātā un Eiropas volejbola konfederācija Boskoviču atzina par 2017. gada Eiropas labāko spēlētāju.

Atsauces

Ārējās saites 

 

1997. gadā dzimušie
Serbu Republikā dzimušie
Bosnijas un Hercegovinas serbi
Serbijas volejbolistes
Bosnijas un Hercegovinas volejbolistes
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Jānis Palcmanis

Jānis Palcmanis (dzimis , miršanas datums nav zināms) bija latviešu arheologs, mērnieks un politiķis.

Beidzis Maskavas arheoloģisko institūtu.

Pēc Februāra revolūcijas 1917. gada augustā J. Palcmanis iestājās Latvju kareivju nacionālajā savienībā (LKNS), 1917. gada novembrī viņu ievēlēja par Latviešu Pagaidu Nacionālās padomes valdes priekšsēdētāja biedru.
Latviešu Pagaidu Nacionālās padomes otrajā sesijā Pēterpilī 1918. gada 28.-31. (15.–18.) janvārī viņu pārvēlēja LPNP valdes sastāvā par priekšsēdētāja biedru. Kopā ar citiem LPNP valdes locekļiem darbojās Valkā.

Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis, 5. šķira Nr.1151 (1928)

Atsauces 

1885. gadā dzimušie
Aizkraukles novadā dzimušie
Tautas padomes locekļi
Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Silupīte (Rūjas pieteka)

Silupīte (arī Enčupīte, Skolupīte)  ir Rūjas labā krasta pieteka Valmieras novada ziemeļaustrumos, pie Arakstes. Izveidojas, pie Arakstes satekot Krūmiņupītei no labās un Veserupītei no kreisās puses. Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Rūjā lejpus Niedru mājām.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Vecais kanāls

Vecais kanāls ir Āžupītes labā krasta pieteka Valmieras novada dienvidaustrumos, uz austrumiem no Oleriem. Tek dienvidaustrumu virzienā purvainā apvidū. Ietek Āžupītē netālu no tās ieteces Sedā purvainā, mazapdzīvotā apvidū.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Veserupīte

Veserupīte (arī Enčupīte) ir Silupītes kreisā satekupe Valmieras novada galējos ziemeļaustrumos. Tek dienvidu virzienā. Pie Arakstes, satekot ar Krūmiņupīti, izveido Silupīti. Veserupītei šķērso valsts autoceļš V176 (Sīļi–Igaunijas robeža), tās krastos atrodas Arakste.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Vidzemnieku grāvis

Vidzemnieku grāvis ir Palmutes kreisā krasta pieteka Valmieras novadā. Tek dienvidu-dienvidaustrumu virzienā. Lielākā pieteka - Galzemnieku grāvis. Ietek Palmutē uz austrumiem no Idus. Vidzemnieku grāvi šķērso valsts autoceļš P21 (Rūjiena—Mazsalaca)

Atsauces 

Valmieras novada upes
Mazsalacas novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Virķīte

Virķīte (arī Virķe, Virķene, Virķupīte) ir Rūjas kreisā krasta pieteka Valmieras novadā. Iztece uz ziemeļrietumiem no Vilpulkas. Tek dienvidu-dienvidaustrumu virzienā. Lielākā pieteka - Virķēnmuižas grāvis. Ietek Rūjā pie Rūjas skolas. Virķīti šķērso valsts autoceļi V173 (Virķēni—Meizakila) un P21 (Rūjiena—Mazsalaca). Tās krastos atrodas Virķēni.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Vienskaitlis

Vienskaitlis (saīs. vsk.) — gramatiskais skaitlis, kas tiek lietots, lai norādītu, ka darbība notiek ar vienu priekšmetu vai darbības veicējs ir viens pats.

Mūsdienu literārajā latviešu valodā tiek lietotas tikai vienskaitļa un daudzskaitļa formas, taču sarunvalodā ir sastopamas arī atsevišķas divskaitļa formas, piem, "ar abi roki" ('ar abām rokām').

Gramatika
WTA rangs

WTA rangs ir reitinga sistēma, kuru 1975. gada novembrī ieviesa Sieviešu tenisa asociācija ().

WTA rangs balstās uz 52 nedēļu sistēmu, kurā spēlētājas krāj punktus, piedaloties dažāda līmeņa turnīros. Spēlētājas vieta rangā tiek noteikta pēc punktu daudzuma, ko iegūst no maksimums 16 turnīriem vienspēlēs un 11 turnīriem dubultspēlēs. Piešķirtais punktu daudzums ir atkarīgs no pārvarēto kārtu daudzuma turnīra gaitā.

Lai spēlētāja parādītos reitingā, ir jāiegūst punkti vismaz 3 turnīros vai jāiegūst 10 punkti vienspēlēs vai dubultspēlēs vismaz vienā turnīrā. 

+H  — turnīrs nodrošina spēlētāju izmitināšanu

Skatīt arī 
 WTA ranga pirmo numuru saraksts
 Sieviešu tenisa asociācija
 ATP rangs
Inuīti

Inuīti ir Arktikā (Grenlandē, Kanādā un Aļaskā) dzīvojošu cilvēku grupa. Šī reģiona pirmiedzīvotāji.

Kopumā pasaulē dzīvo ap 150,6 tūkstošiem inuītu, no kuriem lielākā daļa — Kanādā (65 tūkstoši) un Grenlandē (51 tūkstotis). Uzturā pārsvarā lieto zivis, vaļus, airkājus, polārlāčus un citus reģionā dzīvojošus dzīvniekus, kā arī dažādus graudzāles, saknes, ogas, jūras aļģes (kas kurā reģionā ir izaudzējamas).

Eiropieši inuītu un dažu Aļaskas pirmiedzīvotāju apzīmēšanai agrāk lietoja eskimosu nosaukumu, kas pašlaik daļā Kanādas un Grenlandē tiek uzskatīts par apvainojumu. Eskimosi arī neapzīmē visas inuītu tautas. Leona Aglukaka (Leona Aglukkaq) 2008. gadā kļuva par Kanādas veselības ministri, kļūstot par pirmo inuītu pārstāvi, kas ieņēmusi ministres amatu.

Atsauces

Ārējās saites 

Ziemeļamerikas tautas
Pirmiedzīvotāji
Eskimosi
1. līnija (Jūrmala)

1. līnija ir iela Jūrmalā, Bulduru apkaimē. 1. līnija sākas kāpu rajonā un beidzas krustojumā ar Edinburgas prospektu. Kopējais ielas garums ir 410 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. 1. līnijā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

1. līnijas un Edinburgas prospekta krustojumā atrodas Jūrmalas pilsētas būvvalde.

Ielu savienojumi 
1. līnija ir savienota ar šādām ielām:
 Edinburgas prospekts (T veida krustojums)
 Meža prospekts
 Vidus prospekts (T veida krustojums)
 Bulduru prospekts

Skatīt arī 
 Bulduri

Ielas Jūrmalā
Jūrmalas ielas bez kartes
2. līnija (Jūrmala)

2. līnija ir iela Jūrmalā, Bulduru apkaimē. 2. līnija sākas kāpu rajonā un beidzas krustojumā ar Edinburgas prospektu. Kopējais ielas garums ir 400 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. 2. līnijā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

Ielu savienojumi 
2. līnija ir savienota ar šādām ielām:
 Edinburgas prospekts (T veida krustojums)
 Meža prospekts
 Vidus prospekts 
 Bulduru prospekts

Skatīt arī 
 Bulduri

Ielas Jūrmalā
Jūrmalas ielas bez kartes
Kazahstāna olimpiskajās spēlēs

Kazahstāna olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 1994. gada ziemas olimpiskās spēlēs Lillehammerē. 1996. gadā Kazahstāna pirmo reizi piedalījās arī vasaras olimpiskajās spēlēs. Kopš tā laika Kazahstāna ir pārstāvēta visās olimpiskajās spēlēs, kas notikušas.

Vēsture 
No 1952. līdz 1988. gadam Kazahstānas sportisti olimpiskajās spēlēs piedalījās Padomju Savienības sastāvā. Pēc neatkarības iegūšanas 1992. gada ziemas un vasaras olimpiskajās spēlēs tā startēja Apvienotās komandas sastāvā.

Kazahstānas sportisti olimpiskajās spēlēs ir izcīnījuši 69 olimpiskās medaļas, no tām lielāko daļu — 62 medaļas — vasaras olimpiskajās spēlēs un, 8 medaļas — ziemas olimpiskajās spēlēs. No sporta veidiem visvairāk medaļu ir iegūts boksā (22 medaļas) un cīņas sportā (15 medaļas). Medaļām bagātākais sportists ir distanču slēpotājs Vladimirs Smirnovs, kurš kopumā ir izcīnījis 7 olimpiskās medaļas, no tām 4, pārstāvot Kazahstānu un 3 medaļas, esot Padomju Savienības komandas sastāvā. 

Kazahstānas sportistiem ir arī vairākas atņemtās olimpiskās medaļas, kopumā 9 medaļas.

Sportisti

Sportistu skaits vasaras olimpiskajās spēlēs

Sportistu skaits ziemas olimpiskajās spēlēs

Sportistu sadalījums pa vasaras olimpisko spēļu sporta veidiem

Sportistu sadalījums pa ziemas olimpisko spēļu sporta veidiem

Medaļu tabulas 
Skatīt arī: olimpisko medaļu skaits pēc valsts

Medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs

Medaļas ziemas olimpiskajās spēlēs

Medaļu sadalījums pa vasaras olimpiskajiem sporta veidiem

Medaļu sadalījums pa ziemas olimpiskajiem sporta veidiem

Medaļnieku uzskaitījums 
 Skatīt arī: Kazahstānas olimpisko medaļnieku uzskaitījums

Kazahstānas sportisti, kas olimpiskajās spēlēs ieguvuši vismaz trīs olimpiskās medaļas.

Karognesēji 
 Skatīt: Kazahstānas karognesēji olimpiskajās spēlēs

Skatīt arī 
 Kazahstāna paraolimpiskajās spēlēs

Ārējās saites 
 
 
 

Sports Kazahstānā
Valstis olimpiskajās spēlēs
Severnaja Zemļa

Severnaja Zemļa () ir neapdzīvots arhipelāgs Ziemeļu Ledus okeānā, Krievijas Federācijas galējos ziemeļos. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā. Rietumos arhipelāga krastus apskalo Karas jūra, austrumos — Laptevu jūra. Dienvidos Viļkicka šaurums to atdala no Taimiras pussalas. Atklāts ekspedīcijā 1913. gadā, 1930.—1932. gadā tā tika izpētīta plašāk. Severnaja Zemļa ir vienīgais 20. gadsimtā atklātais ievērojamais Zemes airhipelāgs.

Ģeogrāfija 
Arhipelāgs izstiepts ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā 500 km garumā. To veido 4 galvenās salas (Oktobra Revolūcijas sala, Komsomoļeca, Boļševika, Pioņera), kā arī vairākas nelielas salas un salu grupas (Šmita sala, Malijtaimira, Sedova arhipelāgs, Samoiloviča sala, Sarkanās Flotes salas, Starokadomska sala u.c.).

Vēsture 

Arhipelāgu 1913. gada 3. septembrī atklāja Krievijas hidrogrāfiskā ekspedīcija Borisa Viļkicka vadībā. Ekspedīcija atklāja tagadējas Malijtaimiras, Boļševikas, Oktobra Revolūcijas, Komsomoļecas un Starokadomska salas. Nākamajā gadā pēc atklāšanas ar 1914. gada 23. janvāra Jūras ministra pavēli salas nosauca par Nikolaja II Zemi (Земля Императора Николая II) un Cesareviča Alekseja salu (Остров Цесаревича Алексея).

Pēc Oktobra revolūcijas Krievijas PFSR Centrālās Izpildkomitejas prezidijs ar 1926. gada 11. janvāra rīkojumu "Nikolaja II Zemi" pārdēvēja par "Ziemeļu Zemi" (Северная Земля), "Cesareviča Alekseja salu" par Mazo Taimiru, bet visu arhipelāgu par Taimiras arhipelāgu. No 1931. līdz 1933. gadam padomju polārpētnieki Nikolajs Urvancevs un Georgijs Ušakovs atklāja visas arhipelāgu veidojošās salas, kuras nosauca par Pioniera (Пионер), Komjaunieša (Комсомолец), Boļševika (Большевик), Oktobra revolūcijas (Октябрьской Революции) un Šmita (Шмидта) salām. 

2006. gadā Taimiras (Dolganu-Ņencu) autonomā apvidus Dome pieņēma lēmumu atgriezt arhipelāgam 1919. gadā nogalinātās Krievijas cara ģimenes vārdus, proti, Ziemeļu Zemei atgriezt Nikolaja II zemes nosaukumu, Mazajai Taimiras salai Carēviča Alekseja salas nosaukumu, bet Oktobra revolūcijas salu pārdēvēt par Svētās Aleksandras salu, Boļševika salu par Svētās Olgas salu, Komjaunieša salu par Svētās Marijas salu, Pioniera salu par Svētās Tatjanas salu, bet Domašnija salu par Svētās Anastasijas salu. Tomēr pēc Taimiras autonomā apvidus pievienošanas Krasnojarskas novadam 2007. gadā tā vadība šo ierosmi neatbalstīja.

Atsauces

Ārējās saites 

 ОТКРЫТИЕ ВЕКА (к 100-летию открытия Северной Земли)
 Северная Земля – последнее Великое Географическое Открытие
 Северная Земля (ледниковая система)
 Северная Земля 15 - 17 августа 2007
 АРКТИЧЕСКИЕ МИРАЖИ ИЛИ МЕТАМОРФОЗЫ ТОПОНИМИКИ
 ВОКРУГ СВЕТА. Архипелаг под псевдонимом

Krievijas salas
 
Krasnojarskas novads
Baltic International Bank

Baltic International Bank SE (agrākais nosaukums "Baltijas Starptautiskā banka") ir Latvijas banka. Tā ir dibināta 1993. gadā.

2021. gada novembrī bankas lielākie akcionāri bija Valērijs Belokoņs (62,08 %) un Vilorijs Belokoņs (32,99 %).

Vēsture 
Akciju sabiedrību "Baltijas Starptautiskā banka"  dibināja Valērijs Belokoņs.

1999. gadā «Baltijas Starptautiskā banka» no farmācijas uzņēmuma «Grindeks» iegādājās «Latvijas Industriālās bankas» («Lainbankas») akciju kontrolpaketi. «Lainbanka»  tika pievienota «Baltijas Starptautiskajai bankai».

2003. gada 10. jūnijā banka mainīja nosaukumu uz AS Baltic International Bank.

2020. gada 21. decembrī akciju sabiedrība tika reorganizēta par Eiropas komercsabiedrību (Societas Europaea)
2021. gada 25. novembrī banka paziņoja, ka ir piesaistījusi trīs jaunus akcionārus no Šveices un Apvienotajiem Arābu Emirātiem, emitējot jaunas akcijas par 12 miljoniem eiro. Jaunie akcionāri bija Tomass Šaeiti (Šveice), Adels Al Širavi un šeihs Hamads bin Khalifa bin Muhameds Al Nahians (AAE).
2022. gada 22. martā tika paziņots, ka Valērijs Belokoņs un Vilorijs Belokoņs ir vienojušies par daļu akciju pārdošanu Hamadam Bin Khalifam Bin Muhamedam al Nahjanam. Darījums tiks pabeigts pēc Finanšu un kapitāla tirgus komisijas un Eiropas Centrālās bankas apstiprinājuma, un Hamads Bin Khalifa kļūs par bankas lielāko akcionāru.

Valdes priekšsēdētāji 
 Alla Tkačenko (1996—2003)
 Valērijs Belokoņs (2003—2008)
 Ilona Guļčaka (2008—2018)
 Viktors Bolbats (kopš 2018. gada)

Atsauces 

Latvijas bankas
Latvijas uzņēmumi
Lietuva olimpiskajās spēlēs

Lietuva olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 1924. gadā, kad vasaras olimpiskās spēles notika Parīzē. Savukārt pirmās ziemas olimpiskās spēles, kurās piedalījās Lietuva, notika 1928. gadā Sanktmoricā. Pēc tam līdz 1992. gadam Lietuva kā neatkarīga valsts olimpiskajās spēlēs nestartēja. No 1952. līdz 1988. gadam Lietuvas sportisti startēja Padomju Savienības sastāvā. Kopš 1992. gada Lietuva ir piedalījusies gan visās vasaras olimpiskajās spēlēs, gan visās ziemas olimpiskajās spēlēs.

Lietuvas sportisti olimpiskajās spēlēs izcīnījuši 25 olimpiskās medaļas, visas vasaras olimpiskajās spēlēs.

Dalības

Vasaras olimpiskās spēles 

 1896–1912 — 
  1920 Antverpene —  
  1924 Parīze — tika pārstāvēta 
  1928 Amsterdama — tika pārstāvēta 
 1932–1936 —  
 1948–1988 — 
  1992 Barselona — tika pārstāvēta 
  1996 Atlanta — tika pārstāvēta 
  2000 Sidneja — tika pārstāvēta 
  2004 Atēnas — tika pārstāvēta 
  2008 Pekina — tika pārstāvēta 
  2012 Londona — tika pārstāvēta 
  2016 Riodežaneiro — tika pārstāvēta 
  2020 Tokija  — nākotnes notikums
  2024 Parīze — nākotnes notikums
  2028 Losandželosa — nākotnes notikums

Ziemas olimpiskās spēles 

 1924 —  
  1928 Sanktmorica — tika pārstāvēta 
 1932−1936 —  
 1948–1988 — 
  1992 Albērvila— tika pārstāvēta 
  1994 Lillehammere — tika pārstāvēta 
  1998 Nagano — tika pārstāvēta 
  2002 Soltleiksitija — tika pārstāvēta 
  2006 Turīna — tika pārstāvēta 
  2010 Vankūvera — tika pārstāvēta 
  2014 Soči — tika pārstāvēta 
  2018 Phjončhana — tika pārstāvēta 
  2022 Pekina — nākotnes notikums

Sportisti

Sportistu skaits

Vasaras olimpiskās spēles

Ziemas olimpiskās spēles

Sportistu sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Vasaras olimpiskās spēles 

Piezīmes:
</small>

Ziemas olimpiskās spēles

Medaļu tabulas

Vasaras olimpiskajās spēles

Ziemas olimpiskajās spēles

Medaļas pa vasaras sporta veidiem

Medaļnieku uzskaitījums

Vasaras olimpiskās spēles

Karognesēji 
Karognesēji, kas nesuši karogus  olimpisko spēļu atklāšanas ceromonijās

Vasaras olimpiskajās spēles

Ziemas olimpiskajās spēles

Skatīt arī 
 Lietuvas karognesēji olimpiskajās spēlēs
 Lietuva paraolimpiskajās spēlēs

Ārējās saites 
 
 
 
 The European Olympic Committees

Valstis olimpiskajās spēlēs
Abavas iela (Jūrmala)

Abavas iela ir iela Jūrmalā, Jaundubultu apkaimē. Abavas iela sākas krustojumā ar Dubultu prospektu un beidzas netālu no Jaundubultu stacijas. Kopējais ielas garums ir 580 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Abavas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

Ielu savienojumi 
Abavas iela ir savienota ar šādām ielām:
 Dubultu prospekts (T veida krustojums)
 Strēlnieku prospekts
Poruka prospekts
 Krišjāņa Valdemāra iela (T veida krustojums)

Skatīt arī 
 Jaundubulti

Ielas Jūrmalā
Jūrmalas ielas bez attēla
Jūrmalas ielas bez kartes
Inesa Kraveca

Inesa Kraveca (; dzimusi ) ir bijusī ukraiņu vieglatlēte. Startējusi tāllēkšanā un trīssoļlēkšanā. I. Kraveca bija pasaules rekordiste trīssoļlēkšanā no 1995. līdz 2021. gadam (Tokijas olimpiskajās spēlēs viņas rekordu pārspēja Julimara Rohasa).

Trīs reizes piedalījusies olimpiskajās spēlēs (, , ). 1992. gadā Barselonā (pārstāvot Apvienoto komandu) izcīnīja sudraba medaļu tāllēkšanā, pēc četriem gadiem Atlantā (kā Ukrainas pārstāve) kļuva par čempioni trīssoļlēkšanā. Vēl I. Kraveca šajā disciplīnā ir bijusi pasaules čempione stadionā (1995) un telpās (1993).

Ārējās saites 

1966. gadā dzimušie
Ukrainas vieglatlētes
1988. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1992. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1996. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Ukrainas Nopelniem bagātie sporta meistari
Dņipro dzimušie
Tāllēcēji
Trīssoļlēcēji
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Olimpiskie sudraba medaļnieki vieglatlētikā
Vladimirs Stepanovs

Vladimirs Stepanovs (dzimis ) ir Latvijas futbolists, pussargs. Kopš 2020. gada spēlē Latvijas Virslīgas kluba Valmiera FC sastāvā.

Ārējās saites 

2000. gadā dzimušie
Latvijas futbolisti
FK Liepāja spēlētāji
Valmiera FC spēlētāji
Krišjānis Zviedris

Krišjānis Zviedris (dzimis ) ir Latvijas futbolists, vārtsargs. Pašlaik (2022) Zviedris pārstāv Latvijas Virslīgas komandu FK Liepāja. 

2019. gadā spēlēja Klaipēdas "Atlantas" sastāvā.

Atsauces

Ārējās saites 
 alyga.lt 

1997. gadā dzimušie
Latvijas futbolisti
FK Liepāja spēlētāji
Latvijas futbola vārtsargi
Nikolass Vintons

Sers Nikolass Džordžs Vintons MBE (; dzimis Vertheims (Wertheim) , miris ) bija britu filantrops, kas organizēja 669, lielākoties ebreju, bērnu izglābšanu no Čehoslovākijas Otrā pasaules kara priekšvakarā, operācijā, kas vēlāk kļuva pazīstama kā Czech Kindertransport. Vintons atrada bērniem mājas un nokārtoja to drošu pārcelšanos uz Lielbritāniju.
Plašāk pasaulē par viņa paveikto uzzināja vairāk kā 50 gadus vēlāk, 1988. gadā. Britu prese iesauca viņu par "Britu Šindleru".

No 1940. līdz 1954. gadam dienēja Karaliskajos Gaisa spēkos, sākot ar zemāko pakāpi līdz leitnantam.

2003. gadā karaliene Elizabete II iecēla Vintonu bruņinieku kārtā par "nopelniem cilvēces labā, glābjot ebreju bērnus no Nacistiskās Vācijas okupētās Čehoslovākijas".  no Čehijas prezidenta Miloša Zemana viņš saņēma augstāko Čehijas Republikas apbalvojumu — Baltās Lauvas ordeni ().

Atsauces

Ārējās saites 

 Sir Nicholas Winton Oficiālā mājaslapa
 
 Sir Nicholas Winton - BBC Programme "That's Life" aired in 1988 YouTube

Londonā dzimušie
Anglijas ebreji
Apvienotās Karalistes cilvēki
Simtgadnieki
Aglonas iela (Jūrmala)

Aglonas iela ir iela Jūrmalā, Dzintaru apkaimē. Aglonas iela sākas krustojumā ar Edinburgas prospektu un beidzas krustojumā ar Meža prospektu. Kopējais ielas garums ir 130 metri, tā ir klāta gan ar asfalta, gan ar grants segumu. Aglonas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

Ielu savienojumi 
Aglonas iela ir savienota ar šādām ielām:
 Edinburgas prospekts (T veida krustojums)
 Meža prospekts (T veida krustojums)

Skatīt arī 
 Dzintari

Ielas Jūrmalā
Jūrmalas ielas bez kartes
Ziemeļmaķedonija olimpiskajās spēlēs

Ziemeļmaķedonija olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 1996. gadā, kad vasaras olimpiskās spēles notika Atlantā. Pirmās ziemas olimpiskās spēles, kurās piedalījās Ziemeļmaķedonija, notika 1998. gadā Nagano. Kopš 1996. gada Ziemeļmaķedonija ir piedalījusies gan visās vasaras olimpiskajās spēlēs, gan visās ziemas olimpiskajās spēlēs. Ziemeļmaķedonija olimpiskajās spēlēs piedalās ar nosaukumu — Bijusī Dienvidslāvijas Republika Ziemeļmaķedonija — saistībā ar domstarpībām ar Grieķiju par valsts nosaukumu.

Līdz 1988. gadam Ziemeļmaķedonijas sportisti olimpiskajās spēlēs piedalījās Dienvidslāvijas sastāvā.

Līdz šim Ziemeļmaķedonija olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi vienu olimpisko medaļu — vasaras olimpiskajās spēlēs.

Dalības

Vasaras olimpiskās spēles 

 1896−1920 —  
 1924−1988 —  
  1992 Barselona —  
  1996 Atlanta — tika pārstāvēta 
  2000 Sidneja — tika pārstāvēta 
  2004 Atēnas — tika pārstāvēta 
  2008 Pekina — tika pārstāvēta 
  2012 Londona — tika pārstāvēta 
  2016 Riodežaneiro — tika pārstāvēta 
  2020 Tokija  — nākotnes notikums
  2024 Parīze — nākotnes notikums
  2028 Losandželosa — nākotnes notikums

Ziemas olimpiskās spēles 

 1924−1988 —  
 1992−1994 —  
  1998 Nagano — tika pārstāvēta 
  2002 Soltleiksitija — tika pārstāvēta 
  2006 Turīna — tika pārstāvēta 
  2010 Vankūvera — tika pārstāvēta 
  2014 Soči — tika pārstāvēta 
  2018 Phjončhana — tika pārstāvēta 
  2022 Pekina — nākotnes notikums

Sportisti

Sportistu skaits

Vasaras olimpiskās spēles

Ziemas olimpiskās spēles

Sportistu sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Vasaras olimpiskās spēles

Ziemas olimpiskās spēles 

Piezīmes:
</small>

Medaļu tabulas

Medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs

Medaļas ziemas olimpiskajās spēlēs

Medaļas pa vasaras sporta veidiem

Medaļnieku uzskaitījums

Vasaras olimpiskās spēles

Karognesēji 
Karognesēji, kas nesuši karogus  olimpisko spēļu atklāšanas ceromonijās

Vasaras olimpiskajās spēles

Ziemas olimpiskajās spēles

Skatīt arī 
 Ziemeļmaķedonijas karognesēji olimpiskajās spēlēs
 Ziemeļmaķedonija paraolimpiskajās spēlēs

Ārējās saites 
 
 
 

Valstis olimpiskajās spēlēs
Jūlija Nikoliča

Jūlija Portjanko, pēc laulībām Nikoliča (; dzimusi  Dņepropetrovskā,  Velesā) bija ukraiņu izcelsmes Ziemeļmaķedonijas handboliste.

Pēc 2014/2015. gada sezonas noslēdza savu sportistes karjeru.

Biogrāfija

Klubu karjera 
Jūlija ir Ļvovas kluba "Галичанка" sporta skolas audzēkne. Šajā klubā viņa spēlēja no 2001. līdz 2003. gadam. No 2003. gada viņa spēlēja ārzemēs un pārstāvēja klubus "РК Ѓорче Петров" (Maķedonija), "Üsküdar Belediyespor" (Turcija) и "Arvor 29" (Francija).

Bija Ukrainas, Maķedonijas un Francijas čempione. 2012/2013 gada sezonā spēlēja Krievijas komandas "Звезда" (Zveņigrada) sastāvā, pēc tam pārgāja uz ЖРК "Вардар". Karjeru pabeidza klubā. Nospēlējusi divas sezonas šajā klubā, Jūlija Nikoliča savu sportistes karjeru beidza.

Karjera Maķedonijas izlasē 
Jūlija ir nospēlējusi 57 spēles Maķedonijas izlases sastāvā un iemetusi 187 vārstus; spēlēja 2008. gada Eiropas čempionātā un kopā ar komandu ieguva 7. vietu, iekļūstot vārtu guvēju TOP-10. Pēdējais viņas turnīrs izlasē notika 2012. gadā un tas bija Eiropas čempionāts.

Atsauces 

1983. gadā dzimušie
Ziemeļmaķedonijas handbolisti
Ukrainas handbolisti
2021. gadā mirušie
Dņipro dzimušie
Ņikita Aļeksejevs

Ņikita Vladimirovičs Aļeksejevs (; dzimis  Kijivā, Ukrainā) ir ukraiņu dziedātājs un dziesmu autors. Ņikita piedalījās 2018. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā, pārstāvot Baltkrieviju, pēc uzvaras nacionālajā atlasē ar dziesmu Forever. Savā pusfinālā viņš ieguva 16. vietu, kas neļāva viņam kvalificēties finālam.

Atsauces 

 

 

1993. gadā dzimušie
Ukrainas mūziķi
Baltkrievijas Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki
2018. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki
Kijivā dzimušie
Rūbāni

Rūbāni (arī Rūbani, Rūboni) ir ciems Rugāju novada Lazdukalna pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 1,3 km no pagasta centra Benislavas, 11,6 km no novada centra Rugājiem un 222,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P36 (Rēzekne–Gulbene).

Atsauces
Oleksijs Antonovs

Oleksijs Antonovs (; dzimis ) ir bijušais Ukrainas futbolists, uzbrucējs, Ukrainas futbola izlases dalībnieks. 2018. gada spēlējis FK Ventspils sastāvā.

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Ukrainas futbolisti
Ukrainas izlases futbolisti
FK Ventspils spēlētāji
Dmitrijs Litvinskis

Dmitrijs Litvinskis (dzimis ) ir Latvijas futbolists, aizsargs. Kopš 2018. gada spēlē Latvijas Virslīgas kluba FK Ventspils sastāvā.

Ārējās saites 

1999. gadā dzimušie
Latvijas futbolisti
FK Ventspils spēlētāji
Daniels Balodis

Daniels Balodis (dzimis ) ir Latvijas futbolists, aizsargs. Kopš 2020. gada spēlē Latvijas Virslīgas kluba Valmiera FC sastāvā.

Karjera 
D. Balodis ir Skonto FC audzēknis. 2017. gadā viņš pievienojās RFS, pārsvarā spēlēja dublieru komandā. Virslīgā Balodis debitēja  pret FK Ventspils. 2019. gada sezonā tika izīrēts BFC Daugavpils, aizvadīja 27 spēles Virslīgā un guva divus vārtus. 2020. gada pirmajā pusē pārstāvēja FK Jelgava, bet 2020. gada jūlijā pievienojās Virslīgas klubam Valmiera FC.

Spēlējis dažādu vecumu Latvijas jauniešu izlasēs, Latvijas U-21 izlasē pildījis kapteiņa pienākumus.

Atsauces

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas futbolisti
FK RFS spēlētāji
BFC Daugavpils spēlētāji
FK Jelgava spēlētāji
Valmiera FC spēlētāji
Maksims Toniševs

Maksims Toniševs (dzimis ) ir Latvijas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2021. gada spēlē Latvijas Virslīgas kluba Valmiera FC sastāvā.

Ārējās saites 

2000. gadā dzimušie
Latvijas futbolisti
FK RFS spēlētāji
BFC Daugavpils spēlētāji
Valmiera FC spēlētāji
Šons Mendess

Šons Mendess (dzimis 1998. gada 8. augustā) ir kanādiešu dziedātājs, mūzikas autors, modelis. Šons Mendess 2013. gadā  kļuva populārs, liekot dziesmu kaverversijas vietnē Vine. Vēlāk viņu pamanīja Island Records menedžeris Endrjū Gertlers un piedāvāja viņam noslēgt līgumu ar kompāniju.

2014. gadā Mendess izdeva savu pirmo studijas albumu "Handwritten", kura lielākais hits "Stitches" sasniedza top 10 ASV un Kanādā un pirmo vietu Lielbritānijā. Viņa otrais albums "Illuminate" arī bija izdevies, un tā populārākā dziesma bija "Treat You Better". 2018. gadā iznāca dziedātāja trešais albums, kurš tika nosaukts dziedātāja vārdā: Shawn Mendes. The Album. Tā populārākā dziesma bija In My Blood, kurā Šons atklāti runā par aktuālām mentālām problēmām, piemēram, par savu nedrošību un bailēm. Visi albumi debitēja Billboard 200 virsotnē, tādējādi padarot viņu par vienu no pieciem dziedātājiem, kuru albumi atradušies topa virsotnē 3 reizes pēc kārtas pirms 21 gada vecuma sasniegšanas. 

Mendess ir organizējis četras pasaules tūres: Shawn'sFirstHeadlines (2014-15), Shawn Mendes World Tour (2016), Illuminate World Tour (2017) un Shawn Mendes: The Tour, (2019).

Karjeras sākums 
Mendess ir dzimis Ontārio, Toronto, Kanādā. Viņa tēvs ir portugālis (Manuels Mendess), māte angliete (Karena Raimenta). Šonam ir jaunāka māsa Alija.

Diskogrāfija 
Handwritten (2014)
Illuminate (2016)
Shawn Mendes  (2018)
Wonder (2020)

1998. gadā dzimušie
Kanādiešu mūziķi
Ontārio dzimušie
Krūgeri

Krūģeri ir ciems Krāslavas novada Aulejas pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 5 km no pagasta centra Aulejas, 15 km no novada centra Krāslavas un 220 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V640, Ārdavs ezera krastā.

Atsauces
Peļniki

Peļniki ir ciems Krāslavas novada Kalniešu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 6 km no pagasta centra Kalniešiem, 16 km no novada centra Krāslavas un 234 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V627.

Atsauces
Rumāņi

Rumāņi (, ) ir rumāņu valodā runājošie Rumānijas un Moldāvijas iedzīvotāji. Kopējais rumāņu skaits pasaulē tiek lēsts no 24 līdz 30 miljoniem.

Rumānija
Eiropas tautas
Romāņi
Valensijas karaliste

Valensijas karaliste pastāvēja mūsdienu Spānijas Karalistes teritorijā no 1238. līdz 1707. gadam un bija viena no Aragonas kroņa zemēm. Izveidota pēc tam, kad rekonkistas gaitā Aragona iekaroja musulmaņu kontrolētās zemes. Karaliste beidza pastāvēt, kad Filips V Aragonas kroņa zemes apvienoja ar Kastīlijas kroņa zemēm, izveidojot vienotu Spāniju. Mūsdienu Valensijas apgabals aizņem karalistes bijušo teritoriju. Karalistes galvaspilsēta bija Valensija. Iedzīvotāju vairākums runāja katalāņu valodas valensiešu dialektā un aragoniešu valodā. Valdošā vairākuma reliģija bija katolicisms, islāmam un jūdaismam paliekot mazākuma reliģijām.

1232. gadā Haime I sāka pirmo kampaņu šī reģiona zemju iekarošanai. Otrā kampaņa sākās 1238. gadā, kad 9. oktobrī Haime I iekaroja Valensijas pilsētu. Trešā kampaņa sākās 1243. gadā un beidzās 1245. gadā, kad Haime I paplašināja iekarojumus dienvidu virzienā. Haime II turpināja iekarojumus dienvidos, ieņemot teritorijas, kuras vēlējās pakļaut arī Kastīlija. Iekarotie musulmaņi regulāri rīkoja dumpjus, un to lojalitāte kristiešu karalim bija apšaubāma. Atklāto un slēpto musulmaņu tiesības pakāpeniski ierobežoja, līdz 1609. gadā tos pilnībā izraidīja no valsts. 

Karalis saglabāja varu pār piekrastes auglīgākajām un bagātākajām zemēm, saviem aragoniešu feodālajiem vasaļiem piešķirot kalnainas un mazāk auglīgas zemes. Zemes īpašuma tiesības arī ietekmēja arī jauno iedzīvotāju demogrāfiju. Iekšzemē ieradās kastīliešu valodai radniecīgajā aragoniešu valodā runājoši zemnieki. Piekrastē ieradās valensiešu valodā runājošie katalāņi.

15. gadsimta sākumā Valensija sasniedza labklājības uzplaukumu, plaši tirgojoties Vidusjūras reģionā. Amerikas atklāšana un Spānijas impērijas veidošanās, pavērsa galvenos tirdzniecības ceļus uz Amerikām un Āfriku. Pēc Aragonas Ferdinanda kāzām ar Kastīlijas Izabellu, sākās vienotas Spānijas veidošanās. Vidusjūras tirdzniecība kristiešu un musulmaņu karu dēļ kļuva neizdevīgāka. Apmēram 125 000 musulmaņu izraidīšana 1609. gadā iztukšoja daudzus apgabalus un ciematus, samazinot reģiona ekonomisko aktivitāti.

Ārējās saites 

Spānijas vēsture
Bijušās valstis Eiropā
Daina Gudzinevičūte

Daina Gudzinevičūte (dzimusi  ir bijusī Lietuvas sportiste, olimpiskā čempione stenda šaušanā, no 2012. gada Lietuvas Nacionālās Olimpiskās komitejas prezidente, Eiropas Olimpiskās komitejas (EOK) Dzimumu līdztiesības komisijas priekšsēdētāja.

Sportista karjera 
Kopš 1986. gada Lietuvas šaušanas komandas dalībniece. Sasniegusi un uzlabojusi 9 Lietuvas rekordus. 1988.-1989. gadā PSRS izlases komandas dalībniece. 1988. gadā uzvarēja Eiropas čempionāta individuālās un komandas sacensībās (PSRS komandā). 1996. gada  olimpiskās spēlēs Atlantā ieņēma desmito vietu dubletu tranšejas stenda šaušanā.

Šaušana tranšeju stendā olimpiskajās spēlēs ir iekļauta kopš 2000. gada olimpiskām spēlēm Sidnejā. Šajā disciplīnā  Daina Gudzinevičūte sašāva kvalifikācijas kārtā  71 no 75, finālā 22 no 25 mērķiem. Ar kopējo punktu skaitu 93 punkti viņa ieguva pirmo vietu un šis rezultāts kļuva par šī šaušanas veida olimpisko pirmrekordu.

2004. gada Olimpisko spēļu kvalifikācijas kārtā D. Gudzinevičūte sašāva 55 no 75 mērķiem un finālā neiekļuva. Labāk veicās 2008. gada Olimpiskās spēlēs, kur viņa bija finālistu vidū un izcīnīja augsto 5. vietu.
  
Līdz 2005. gadam D. Gudzinevičūte strādāja Valsts robežsardzes dienestā.
2012. gada 12. oktobrī viņa tika ievēlēta Lietuvas Nacionālās Olimpiskās komitejas prezidenti.

Lielākie sasniegumi

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāti

Eiropas čempionāti

Valsts apbalvojumi 
2001. gadā apbalvota ar Lietuvas Dižkunigaiša Ģedimina ordeņa komandiera lielkrustu.

Atsauces

Ārējās saites 

1965. gadā dzimušie
Lietuvas šāvēji
1996. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Viļņā dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki šaušanā
Spāņu Nīderlande

Spāņu Nīderlande ir apvienojošs nosaukums vairākām Svētās Romas impērijas zemēm, kas atradās personālūnijā ar Spānijas karalisti. Teritorijas apvienoja lielāko daļu no mūsdienu Beļģijas, Luksemburgas un Nīderlandes, kā arī nelielas Vācijas un Francijas teritorijas ar galvaspilsētu Briselē.

Pēc pēdējās Burgundiešu dinastijas pārstāves nāves 1482. gadā, Burgundijas Nīderlandes zemes mantoja austriešu Hābsburgu dinastija. Pēc imperatora Kārļa V atteikšanās no troņa 1556. gadā, šīs zemes nonāca spāņu Hābsburgu pakļautībā. Pēc 1568. gadā sākušās protestantu sacelšanās, ziemeļu daļa 1581. gadā izveidoja neatkarīgu Holandes Republiku, pārējai katoļu apdzīvotajai teritorijas daļai paliekot Spānijas pakļautībā. 17. gadsimta otrajā pusē šeit bieži iebruka Francija, anektējot pierobežas zemes. 1714. gadā, Spānijas mantojuma kara rezultātā šī teritorija atkal pārgāja Austrijas Hābsburgu varā, radot Austrijas Nīderlandi.

Spānijas vēsture
Nīderlandes vēsture
Portugāles karaliste

Portugāles karaliste pastāvēja no 1139. līdz 1910. gadam. Pēc 1248. gada oficiāli saukta par Portugāles un Algarves karalisti. No 1815. līdz 1822. gadam Portugāles, Brazīlijas un Algarves apvienotā karaliste. Kopš 15. gadsimta neformāli zināma arī kā Portugāles impērija. Līdz 1822. gadam valstī pastāvēja absolūtā monarhija, bet pēc 1834. gada nostiprinājās konstitucionālās monarhijas modelis. Monarhija sabruka 1910. gada 5. oktobrī, kad pasludināja Portugāles Pirmo Republiku.

Valsts aizsākumi meklējami 9. gadsimtā, kad Rekonkistas laikā izveidojas Portugāles grāfiste, kas atradās Astūrijas karalistes pakļautībā. 1097. gadā Portugāles grāfiste iekļāvās Leonas karalistē. 

1139. gada 26. jūlijā Alfonso I pasludināja sevi par karali. 1143. gadā viņa karaļa titulu atzina Leonas karaliste. 1179. gadā Portugāles karalistes neatkarību atzina arī Romas pāvests. Līdz 1385. gadam valdīja Alfonsu dinastija, kurai sekoja tai radniecīgā Avisu dinastija. No 1580. līdz 1640. gadam Portugāle zaudēja neatkarību, atrodoties personālūnijā ar Spāniju. Pēc neatkarības atgūšanas, Portugālē valdīja Bragansas dinastija. Valsts starptautiskā ietekme šajā laikā bija zaudēta, taču tai joprojām piederēja vērtīgā Brazīlijas kolonija. Pēc Brazīlijas Impērijas neatkarības pasludināšanas, Portugāle 19. gadsimtā centās atgūt koloniālo varenību, paplašinot savas kolonijas Angolā un Mozambikā. 

Portugāles vēsture
Harilajs Vasilaks

Harilajs Vasilaks (; dzimis 1875. gadā, miris ) bija grieķu vieglatlēts un pirmais, kurš uzvarēja maratona distancē. Viņš izcīnīja arī sudraba medaļu 1896. gada vasaras olimpisko spēļu maratona distancē.

Jaunība 
Harilajs Vasilaks dzimis Grieķijas pilsētā Pirejā. Viņs tēvs Mihaels Vasilaks bija no Mani apgabala un dienēja armijā. Viņš bija vecākais no trim brāļiem un māsām, un četrpadsmit gadu vecumā nomira viņa tēvs. Harilajs studēja tieslietas Atēnu Universitātē un strādāja Atēnu pirmās instances tiesā. Viņš ir bijis sporta kluba Panellinios loceklis, kurā nodarbojās ar skriešanu.

1896. gada 22. martā Grieķijā notika pirmās modernās Panhelleniskās spēles. Spēļu galvenais mērķis bija atlasīt komandu, kas tajā pašā gadā vēlāk sacentīsies pirmajās mūsdienu olimpiskajās spēlēs. Visi dalībnieki bija Grieķijas sporta klubu dalībnieki. Vasilakam bija reputācija kā spēcīgam garu distanču skrējējam. Viņš uzvarēja maratona skrējienā ar laiku 3 stundas un 18 minūtes.

1896. gada vasaras olimpiskās spēles 
Vasilaks bija viens no septiņpadsmit sportistiem, kas startēja olimpiskajā maratona distacē 1896. gada 10. aprīlī. Viņš finišēja otrajā vietā aiz sava tautieša Spiridona Luisa ar laiku 3 stundas 6 minūtes un 3 sekundes un bija viens no deviņiem sportistiem, kas veica pilno distanci. Abās sacensībās tajā laikā maratona distance bija 40 kilometri, nevis tagadējais standarts 42.195 kilometri.

Rezultāti

Citas aktivitātes 
Pēc Olimpiskajām spēlēm Vasilaks palīdzēja organizēt sacensības Grieķijā, kā arī tajās startēja. 1900. gadā viņš uzvarējā pirmajās Grieķijas 1000 metru soļošanas sacensībās un piedalījās vairākās sacīkstēs no 1900. līdz 1906. gadam.

Vasilaks studēja tiesības un kļuva par muitas direktoru Grieķijas Finanšu ministrijā. Viņš bija slavens ar savu godīgumu. 1960. gadā Grieķijas karalis Pāvils viņam piešķīra Fēniksa ordeņa zelta krustu. Ikgadējās maratona sacensībās Olimpijā piemin Vasilaku. 

Viņš nomira 1964. gada 1. decembrī Grieķijas galvaspilsētā Atēnās.

Atsauces

Ārējās saites 

 Harilajs Vasilaks (SOK profils) 

1875. gadā dzimušie
1964. gadā mirušie
Grieķijas vieglatlēti
Grieķijas sportisti 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Vieglatlēti 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
1896. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki
Olimpiskie sudraba medaļnieki vieglatlētikā
Grieķijas olimpiskie sudraba medaļnieki
Garo distanču skrējēji
Moldova olimpiskajās spēlēs

Moldova olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1994. gada, kad tā pirmo reizi piedalījās ziemas olimpiskajās spēlēs, kas notika Albērvilā. Pirmās vasaras olimpiskās spēles, kurās piedalījās Moldova notika 1996. gadā Atlantā. Kopš tā laika Moldova ir piedalījusies gan visās ziemas olimpiskajās spēlēs, gan visās vasaras olimpiskajās spēlēs. 

Līdz 1994. gadam Moldovas sportisti ir startējuši citu valstu sastāvā olimpiskajās spēlēs — Krievijas Impērijas (1990—1912), Rumānijas (1924—1936), Padomju Savienības (1952—1988) un Apvienotās komandas (1992) sastāvos.

Līdz šim Moldovas atlēti olimpiskajās spēlēs ir izcīnījuši 6 olimpiskās medaļas, visas vasaras olimpiskajās spēlēs.

Dalības

Vasaras olimpiskās spēles 

  1896 Atēnas —  
 1900–1912 —  
 1918–1940 —  
 1952–1988 — 
  1992 Barselona — 
  1996 Atlanta — tika pārstāvēta 
  2000 Sidneja — tika pārstāvēta 
  2004 Atēnas — tika pārstāvēta 
  2008 Pekina — tika pārstāvēta 
  2012 Londona — tika pārstāvēta 
  2016 Riodežaneiro — tika pārstāvēta 
  2020 Tokija  — nākotnes notikums
  2024 Parīze — nākotnes notikums
  2028 Losandželosa — nākotnes notikums

Ziemas olimpiskās spēles 

  1924 Šamonī —  
 1928–1936 — 
  1952 Oslo —  
 1956–1988 — 
  1992 Albērvila —  
  1994 Lillehammere — tika pārstāvēta 
  1998 Nagano — tika pārstāvēta 
  2002 Soltleiksitija — tika pārstāvēta 
  2006 Turīna — tika pārstāvēta 
  2010 Vankūvera — tika pārstāvēta 
  2014 Soči — tika pārstāvēta 
  2018 Phjončhana — tika pārstāvēta 
  2022 Pekina — nākotnes notikums

Sportisti

Sportistu skaits

Vasaras olimpiskās spēles

Ziemas olimpiskās spēles

Sportistu sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Vasaras olimpiskās spēles

Ziemas olimpiskās spēles 

• — startēja viens un tas pats sportists vairākos sporta veidos.

Piezīmes:
</small>

Medaļu tabulas

Medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs

Medaļas ziemas olimpiskajās spēlēs

Medaļas pa vasaras sporta veidiem

Medaļnieku uzskaitījums

Vasaras olimpiskajās spēlēs

Karognesēji 
Karognesēji, kas nesuši karogus  olimpisko spēļu atklāšanas ceromonijās

Vasaras olimpiskajās spēles

Ziemas olimpiskajās spēles

Skatīt arī 
 Moldovas karognesēji olimpiskajās spēlēs
 Moldova paraolimpiskajās spēlēs

Ārējās saites 
 
 
  

Valstis olimpiskajās spēlēs
Jeremijas grāmata

Jeremijas grāmata ir otrā no vēlīno praviešu grāmatām jūdaisma un kristiešu Bībelēs. Tās saturs atspoguļo notikumus Jūdejā no 627. p.m.ē līdz 582. p.m.ē. Oriģinālais teksts ir rakstīts sarežģītā un poētiskā senebreju valodā, izņemot 10:11 pantu, kas rakstīta Bībeles aramiešu valodā. Līdz mūsdienām teksts ir nonācis divās līdzīgās, bet atšķirīgās versijās — senebreju un grieķu tulkojumā (Septuaginta), kas joprojām dod teologiem un vēsturniekiem iemeslus dažādām teksta interpretācijām. Grāmatas saturs domāts kā vēsts Babilonijas trimdā esošajiem ebrejiem, izskaidrojot viņu nelaimes ar piekopto elkdievību. Ebreji tiek salīdzināti ar neuzticīgu sievu un nepaklausīgiem bērniem. Dieva sods par viņu pārkāpumiem ir neizbēgams, taču tam var sekot apžēlošana. Jeremija nav laimīgs par savu pravieša lomu, viņš ir dusmīgs uz sevi, bet vēl vairāk uz Jeruzālemes iedzīvotājiem, kas neklausās viņa brīdinājumos. Par negāciju pilnajiem pareģojumiem viņu pat iesloga un iemet bedrē nomirt. 

Grāmatā aptvertajā laikā tika veiktas reformas ebreju piekoptajā reliģijā, Babilonija sagrāva Asīriju, Ēģipte uz īsu brīdi pakļāva Jūdeju, kam sekoja Babilonijas iebrukums un vara, pret kuru ebreji divreiz sacēlās, uz ko babilonieši atbildēja nopostot Pirmo templi un izsūtot lielāko politiskās elites un iedzīvotāju daļu trimdā uz Babiloniju.  

Grāmatu var sadalīt sešās daļās. 1.—25. nodaļa ir senākā daļa, kas satur Jeremijas pravietojumu galveno domu. 26.—29. nodaļa vēsta par viņa dzīvi un attiecībām ar citiem praviešiem. 30.—33. nodaļa iekļauj Dieva solījumu atkal palīdzēt ebrejiem un jaunas derības konceptu, ko jūdaisms un kristietība traktē atšķirīgi. 34.—45. nodaļa vēsta par attiecībām ar valdnieku Cedekiju un Jeruzālemes krišanu, 46.—51. nodaļa — par Dieva sodiem ebreju kaimiņtautām. 52. nodaļa atstāsta dažus Otrās Ķēniņu grāmatas pantus. 

Lai arī liela daļa grāmatas teksta neapšaubāmi rakstīta neilgi pēc tajā aprakstītajiem notikumiem, jau Babilonijas trimdas laikā, grāmatas galīgā teksta veidošana varēja turpināties vairākus gadsimtus. Septuagintas grieķu teksts ir nedaudz īsāks un tajā ir citādāks satura izkārtojums. Grieķu versiju joprojām izmanto pareizticīgās baznīcas, kamēr jūdaismā un kristietībā izmanto senebreju tekstu.

Ārējās saites 

 

Bībele
Vecās Derības grāmatas
Jūdaisms
Kristietība
Armēņu apustuliskā baznīca

Armēņu apustuliskā baznīca ir viena no senākajām kristīgajām baznīcām, kas veidojusies armēņu apdzīvotajās zemēs. Armēnija bija pirmā valsts, kas 4. gadsimtā kristietību pieņēma par valsts reliģiju. Baznīca par saviem dibinātājiem uzskata apustuļus Bartolomeju un Tadeju. Baznīcas sekotāji dzīvo galvenokārt mūsdienu Armēnijā un plašajā armēņu diasporā visā pasaulē. Kopā ar koptu, etiopiešu, sīriešu, eritrejiešu un indiešu baznīcām veido Austrumu pareizticīgo baznīcu, kas atzīst pirmo trīs ekumēnisko baznīcas koncilu lēmumus, līdz 451. gadam esot kopībā ar vēlāko Romas katoļu un Pareizticīgo baznīcu. 554. gadā armēņu baznīca atšķēlās no Romas un Konstantinopoles patriarhātiem.

Baznīcas vadītāju sauc par katolikosu, un baznīcas šķelšanās dēl tajā ir divi katolikosi, viens no kuriem vada Armēnijas baznīcu, bet otrs diasporas baznīcas. Papildus, pastāv Jeruzālemes patriarhāts un Konstantinopoles patriarhāts, kas vada armēņu baznīcu savās valstīs.

Kristiešu misionāru darbība senās Armēnijas teritorijā esot sākusies drīz pēc Jēzus nāves. 301. gadā karalis pieņēma kristietību, un tā kļuva par valsts reliģiju. 5. gadsimtā Bībeli pārtulkoja armēņu valodā, un tās rakstīšanai tika izgudrots armēņu alfabēts.

Kristietība
Armēnija
Džordžs Deiviss

Džordžs Deiviss (dzimis ) ir Sjerraleones futbolists, pussargs, Sjerraleones futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Latvijas Virslīgas kluba Riga FC sastāvā.

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Sjerraleones futbolisti
Manchester City F.C. spēlētāji
Riga FC spēlētāji