Zvejnieka dēls (1939. gada filma)

"Zvejnieka dēls" ir 1939. gadā uzņemta Latvijas pilnmetrāžas filma (115 minūtes), kuras pirmizrāde notika1940. gada janvārī, neilgi pirms Latvijas okupācijas. Filmas režisors bija Vilis Jānis Lapenieks un tā filmēta pēc Viļa Lāča tāda paša nosaukuma romāna motīviem. Filmas uzņemšanu organizēja LR Sabiedrisko lietu ministrijas Sabiedriski-kulturālā departamenta Filmu nozares darbinieki.

Sižets 
Vecā zvejnieka Kļavas dēls Oskars vairs negrib pakļauties ne tēva diktātam, ne veciem ieradumiem – viņš sapņo par lieliem, jauniem tīkliem, leduspagrabu un visu zvejnieku neatkarību no zivju uzpircēja Garozas. Sākumā gan Oskara plāniem neviens netic, izņemot dzīvespriecīgo dēkaini Fredi, un tieši ar viņa palīdzību Oskars uzbūvē jauno murdu, izcīnot veco zvejnieku atzinību. Filmas stāstā ir arī mīlestība un nodevība, kolorīti zvejniekciema tipāži un tautiskas ziņģes, kas vēlāk folklorizējušās.

Lomas 
 Pēteris Lūcis — Oskars
 Ņina Melbārde — Anita
 Milda Zīlava — Zenta
 Hermanis Vazdiks — Roberts
 Rūdolfs Bērziņš — Garoza
 Voldemārs Švarcs — Banders
 Kārlis Lagzdiņš — Fredis
 Augusts Mitrēvics — Teodors
 Ēvalds Valters — Kļava
 Olga Lejaskalne — Olga
 Ella Jēkabsone — Kate
 Harijs Avens — Džimis
 Arnolds Milbrets — Bundža
 Lita Lange / Milda Klētniece — Lidija
Vladimirs Avotiņš  — Rumbainis
Maksis Grīviņš  — Dunis
Eduards Emsiņš  — Osis
Sīmanis Fogelis  — Emsiņš
Emīlija Bērziņa  — Vilma
Austra Zīdere — Ābolene
Rihards Zandersons  — Edgars
Vilis Jānis Lapenieks  — Jancis

Filmēšanas grupa 

 Režisors un scenārija autors - Vilis Jānis Lapenieks 
 Operators - Alfrēds Polis 
 Mākslinieks -	Artūrs Cimermanis 
 Mūzikas autors - prof. Jānis Mediņš 
 Administrators - Eduards Žebrovskis

Interesanti fakti 
 Filmēšana 1939. gadā notika Lapmežciemā, Ragaciemā, Plieņciemā, Garciemā, Buļļu ciemā, Nīcā un Papē. 
 Filmēšanas laikā ar Polijas kampaņu sākās Otrais pasaules karš un pēc Bāzu līguma nosacījumiem Kurzemē izveidoja PSRS karabāzes. 
 1940. gada ziemā Rīgā, pie kinoteātra "Splendid Palace", kur demonstrēja jauno filmu, veidojās garas rindas, divos mēnešos visā Latvijā filmu noskatījās ap 250 000 skatītāju.
 Filmu izrādīja arī Lietuvā un Igaunijā.
 Filmas mūzikas ieskaņošanā piedalījās Teodora Reitera koris, dubultkvartets "Tēvija", Radiofona orķestris un 4. Valmieras kājnieku pulka pūtēju orķestris.
 Atmiņas par filmu pēc Otrā pasaules kara okupētajā Latvijā bija tik noturīgas, ka LPSR valdība 1957. gadā lika uzņemt jaunu tās variantu, lai aizstātu "buržuāzisko" filmas variantu.
 Abu komisko personāžu — Džima un Bundžas — atveidotājiem Harijam Avenam un Arnoldam Mīlbretam 1957. gadā atkal nācās iejusties tajās pašās lomās.
 Vecā Kļavas lomu tēloja Ēvalds Valters, kas vēlāk tēloja daudzas vecu vīru lomas un mūža noslēgumā kļuva par vecāko aktīvo Latvijas aktieri.
 Anitas lomas atveidotāja Ņina Melbārde (1912-2008) bija tajā laikā populāra Nacionālā teātra aktrise, kas bija tēlojusi Mirdzas lomu Aspazijas "Vaidelotē" (1937) un titullomas Sil-Vara lugā "Karalienes Viktorijas jaunība" (1938) un Somerseta Moema lugā "Penelope" (1939). Mirusi 96. mūža gadā ASV. 
 Jautrā Freda lomu tēloja Ņinas Melbārdes vīrs Nacionālā teātra aktieris Kārlis Lagzdiņš. 
 Oskara Kļavas lomas tēlotājs Pēteris Lūcis visu savu mūžu palika kā šīs lomas simbols. 
 Filmas režisors Vilis Jānis Lapenieks (1908—1983) pēc kara strādāja kādā Holivudas filmu studijā ASV.

Atsauces

Ārējās saites 
 Kino muzejs
 Atsauksme par filmu angliski

Video 
 

1939. gada Latvijas filmas
Filmas latviešu valodā