joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
1864. gads

1864. () bija garais gads, kas sākās piektdienā.

Notikumi

Maijs 
 31. maijs — Taipinu sacelšanās: sākās taipinu kontrolētās Nankinas blokāde.

Augusts 
 22. augusts — 16 Eiropas valstis parakstīja pirmo Ženēvas konvenciju.

Novembris 
 11. novembris — ziemeļnieki ģenerāļa Viljama Šērmena vadībā Atlantu pilnīgi nodedzināja.

Dzimuši 
 13. janvāris — Vilhelms Vīns (Wilhelm Wien), vācu fiziķis (miris 1928.)
 3. aprīlis — Emīls Kellenbergers (Emil Kellenberger), šveiciešu sporta šāvējs (miris 1943. gadā)
 8. aprīlis — Karloss Deltūrs (Carlos Deltour), franču airētājs (miris 1920. gadā)
 21. aprīlis — Maksis Vēbers (Maximilian Carl Emil Weber), vācu sociologs un politekonomists (miris 1920.)
 30. aprīlis — Žans Dekāzs (Jean Decazes), franču burātājs (miris 1912. gadā)
 17. maijs — Luijs Rišardē (Louis Richardet), šveiciešu sporta šāvējs (miris 1923. gadā)
 11. jūnijs — Rihards Štrauss (Richard Strauss), vācu komponists un diriģents (miris 1949.)
 22. jūnijs — Hermanis Minkovskis (Hermann Minkowski), vācu matemātiķis (miris 1909.)
 25. jūnijs — Valters Nernsts (Walther Nernst), vācu ķīmiķis (miris 1941.)
 3. jūlijs — Hedviga Rozenbaumova (Hedwiga Rosenbaumová), Bohēmijas tenisiste (mirusi 1939.)
 23. jūlijs — Edvīns Hedlijs (Edwin Hedley), amerikāņu airētājs (miris 1947. gadā)
 30. jūlijs — Dirks Būsts Gipss (Dirk Boest Gips), nīderlandiešu sporta šāvējs (miris 1920. gadā)
 9. augusts — Romāns Dmovskis (Roman Dmowski), poļu politiķis (miris 1939.)
 12. augusts — Duglass Robinsons (Douglas Robinson), franču kriketa spēlētājs (miris 1937.)
 27. augusts — Hermanis Veingertners (Hermann Weingärtner), vācu sporta vingrotājs (miris 1919.)
 3. novembris — Kārlis Neikirhs (Karl Neukirch), vācu sporta vingrotājs (miris 1941.)
 24. novembris — Anrī de Tulūzs-Lotreks (Henri de Toulouse-Lautrec), franču mākslinieks (miris 1901.)
 1. decembris — Kaštens Borkgrevinks (Carsten Egeberg Borchgrevink), norvēģu polārpētnieks (miris 1934.)

Miruši 
 10. marts — Maksimiliāns II Jozefs (Maximilian II. Joseph), Bavārijas karalis (dzimis 1811.)
 18. aprīlis - Juris Alunāns, latviešu dzejnieks, jaunlatviešu kustības dalībnieks (dzimis 1832.)
 2. maijs — Džakomo Meijerbērs (Giacomo Meyerbeer), franču/vācu mūziķis (dzimis 1791.)
 31. augusts — Ferdinands Lasalls (Ferdinand Lassalle), vācu politiķis (dzimis 1825.)
Īslīce

Īslīce () ir Lielupes kreisā krasta pieteka. Upi šķērso autoceļš P103 (Dobele - Bauska) un 209 autoceļš Lietuvā (Jonišķi - Žeimele - Pasvale).

Upes raksturojums 
Upe izteka ir Lietuvā uz ziemeļiem no Grūžiem. Latvijā tā plūst pa Gailīšu, Īslīces, Rundāles un Viesturu pagastiem, garām Rundāles pilij. Upes ieteka Lielupē atrodas Viesturu pagastā netālu no viensētas "Īslīces".

Kreisā krasta pietekas 
 Bērstele, 
 Melnupīte, 
 Svirkale, 
 Plānīte.

Bauskas novada upes
Jelgavas novada upes
Rundāles novada upes
Lietuvas upes
Īslīce
Selina Diona

Selina Marī Klodete Diona (, , dzimusi ) ir Kanādas mūziķe, dziedātāja, dziesmu autore un komponiste. Pasaules ievērību pirmo reizi guva 1980. gados, kad 1982. gadā ieguva 3. vietu Yamaha mūzikas festivālā, kā arī uzvarot 1988. gada Eirovīzijas dziesmu konkursu, pārstāvot Šveici. Piecas reizes ir ieguvusi Grammy mūzikas balvu. Viņa ir kļuvusi par vienu no visu laiku komerciāli visveiksmīgākajām dziedātājām. Visā pasaulē ir pārdoti vairāk nekā 200 miljoni viņas albumi.

Dzimusi Kvebekā daudzbērnu ģimenē kā pati jaunākā. Pusaudžu gados guva ievērību ar franču valodā izpildītajām dziesmām. 1990. gadā tika izdots pirmais albums angļu valodā Unison, kas guva ievērību visā pasaulē. Viena no viņas slavenākajām dziesmām ir My Heart Will Go On. 1999. gadā pārtrauca darbību, jo viņas vīram Renē Anželilam tika konstatēts vēzis un Selina nolēma pavadīt laiku ar vīru. Uz skatuves viņa atgriezās 2002. gadā. Selinas Dionas vīrs nomira 2016. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

 

1968. gadā dzimušie
Kanādiešu dziedātāji
Šveices Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki
1988. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki
Grammy balvas ieguvēji
Eirovīzijas dziesmu konkursa uzvarētāji
Kvebekā dzimušie
IL-28

Il-28 () bija Padomju Savienības pirmais frontes reaktīvais bumbvedējs, kuru izlaida sērijveidā. Latvijā IL-28 atrodas Aviācijas muzejā Skultē.

Vēsture 
Ideja radīt reaktīvo bumbvedēju radās Sergejam Iļjušinam Otrā pasaules kara beigās. Kad PSRS 1947. gadā izdevās no Lielbritānijas nopirkt licenci turboreaktīvo dzinēju Nene un Derwent ražošanai, tos ar padomju indeksiem sāka ražot toreizējās aviomotoru rūpnīcas.

1947. gada jūnijā lidotājs izmēģinātājs Vladimirs Kokkinaki veica pirmo lidojumu ar eksperimentālo lidmašīnu IL-22, bet pēc gada jau notika lidojums ar bumbvedēju IL-28. 

Lieliskā aeronavigācijas un radiotehniskā aparatūra ļāva IL-28 apkalpei (kas sastāvēja no pilota, stūrmaņa un radista-strēlnieka) lidot kā dienā tā arī naktī un dažādos meteoroloģiskos apstākļos. Lidmašīna bija vienkārši vadāma, viegli ekspluatējama ar labām manevrēšanas spējām un stabilitāti gaisa telpā.
IL-28 konstrukcija sastāvēja no viengabalaina metāla monolīta ar trapeces veida spārniem un bultveida astes stūri. Divi turboreaktīvie dzinēji VK-1A ar jaudu 2700 kgs bija izvietoti zem spārniem. S. Iļušina lidmašīnai, salīdzinot ar citiem tā laika bumbvedējiem, piemita samērā liels ātrums – vairāk kā 900 km/h. Lidojuma tālums bija apmēram 2400 km. 10 km augstumu IL-28 sasniedza 18 minūtēs, kas bija ievērojams sasniegums tajā laikā. 

Cīņai ar pretinieku gaisa floti bumbvedējam bija četri lielgabali: divi atradās lidmašīnas fizelāžas priekšdaļas apakšā, divi – pie radista-strēnieka. Sauszemes mērķu iznīcināšanai IL-28 bija apbruņots ar aviobumbām, kuru kopējā masa sastādīja 3000 kg. 

Frontes reaktīvais bumbvedējs Il-28 ilgu laiku atradās PSRS Gaisa spēku sastāvā. Tas pēc daudziem taktiski tehniskiem datiem, kā arī lidojumu-ekspluatācijas īpašībām, pārspēja analogus citu valstu ražojumus.  tika izgatavotas vairākas IL-28 modifikācijas: 
 IL-28I (izlūks) – papildus tika uzstādītas degvielas tvertnes spārnu galos 
 IL-28T (torpēdnesējs)
 Il-28M – tika izmantota kā mācību un treniņa lidmašīna.

Lidmašīnas
Selga

Selga var būt:

 dziļa vieta jūrā tālu no krasta
 Selga (personvārds);
 Selga (radiouztvērējs) – dažu Rīgas Radiorūpnīcas radiouztvērēju modeļu nosaukums;
 Selga (Saulkrastu pagasts);
 Selga (studenšu korporācija).

Cilvēki ar šādu uzvārdu 
 Paulis Selga;
 Vera Selga.

Citas nozīmes 
 viens no Stukmaņu nosaukumiem Latvijas PSR laikā

Skatīt arī 
 Selgas iela
Krievu tiesa

Krievu tiesa (senkrievu valodā: Правда роусьскаꙗ) bija Kijivas Krievzemes laika likumu kodekss, kas ietvēra agro viduslaiku austrumslāvu jeb senkrievu civiltiesiskās un krimināltiesiskās normas. Oriģināls nav saglabājies, zināms tikai pēc vēlāku laiku norakstiem.

Literatūra 

 Калачев Н. Предварительные юридические сведения для полного объяснения русской Правды. - Москва, 1846
 Правда русская. Т. 1-3. - Москва-Ленинград, 1940-1963

Ārējās saites 

 Krievu tiesa - tulkojums latviešu valodā. Vēstures terminu skaidrojošā vārdnīca 
 Пространная редакция по Троицкому списку второй половины XV века 
 В.О.Ключевский, Курс русской истории. Лекция №14 

Kijevas Krievzeme
Vēsturiski dokumenti
1858. gads

1858. gads () bija parastais gads pēc Gregora kalendāra, kas sākās piektdienā.

Notikumi

Februāris
 11. februāris — 14 gadus vecā franču zemnieku meitene Bernadete Subirū pirmo reizi paziņo, ka redzējusi Jaunavu Mariju Masabjēlas grotā Lurdas tuvumā.

Aprīlis 
 10. aprīlis — Londonā tika pabeigta Big Ben pulksteņa torņa celtniecība.

Maijs 
 11. maijs — Minesota kļuva par 32. Amerikas Savienoto Valstu štatu.
 28. maijs — Aigunas pilsētā noslēdza Aigunas līgumu starp Krievijas Impēriju un Cjinu dinastijas pārvaldīto Ķīnas impēriju.

Novembris 
 Dibināta Denveras pilsēta.

Nezināms datums 
 vācu matemātiķi Augusts Ferdinands Mēbiuss un Johans Benedikts Listings neatkarīgi viens no otra aprakstīja Mēbiusa lentas principu.

Dzimuši 
 7. janvāris — Eliezers Ben-Jehuda (אליעזר בן־יהודה), ebreju leksikogrāfs (miris 1922.)
 9. janvāris — Jānis Sanders, latviešu luterāņu mācītājs, folklorists un sabiedrisks darbinieks (miris 1951.)
 10. februāris — Aleksandrs Millerāns (Alexandre Millerand), Francijas politiķis (miris 1943.)
 12. marts (j.s., pēc v.s. ) — Matīss Ārons, latviešu žurnālists, publicists (miris 1939.)
 15. marts — Francis Bēkli (Franz Böckli), šveiciešu sporta šāvējs, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs (miris 1937. gadā)
 18. marts — Rūdolfs Dīzelis (Rudolf Diesel), vācu izgudrotājs (miris 1913.)
 23. marts — Ludvigs Kvide (Ludwig Quidde), vācu pacifists (miris 1941.)
 23. aprīlis — Makss Planks (Max Planck), vācu fiziķis (miris 1947.) 
 19. jūnijs — Gustavs V (Gustaf V), Zviedrijas karalis (miris 1950.) 
 3. jūlijs — Dace Akmentiņa, latviešu aktrise (mirusi 1936.) 
 21. jūlijs — Loviss Korints (Lovis Corinth), vācu mākslinieks (miris 1925.)
 27. augusts — Džuzepe Peano (Giuseppe Peano), itāļu matemātiķis (miris 1932.)
 15. septembris — Mihaels Hainišs (Michael Hainisch), Austrijas prezidents (miris 1940.)
 16. septembris — Bonars Lo (Bonar Law), britu politiķis (miris 1923.)
 23. septembris — Jēkabs Dravnieks, latviešu tulkotājs, valodnieks (miris 1927.) 
 27. oktobris — Teodors Rūzvelts (Theodore Roosevelt), 26. ASV prezidents (miris 1919.)
 20. novembris — Selma Lāgerlēva (Selma Ottilia Lovisa Lagerlöf), zviedru rakstniece (mirusi 1940.)
 22. decembris — Džakomo Pučīni (Giacomo Puccini), itāliešu komponists (miris 1924.)

Miruši 
 15. jūlijs — Aleksandrs Ivanovs (Александр Андреевич Иванов), krievu mākslinieks (dzimis 1806.)
Rembrants

Rembrants Harmenszons van Reins (), bieži pazīstams saīsināti kā Rembrants; dzimis , miris ) bija holandiešu gleznotājs un grafiķis. Viens no izcilākajiem gaismēnas meistariem pasaules glezniecībā. Nīderlandes Zelta laikmeta pārstāvis.

Biogrāfija 

Rembrants dzimis 1606. gada 15.jūlijā Leidenē dzirnavnieka Harmena Herritszona fon Reina un maiznieka meitas Nēlthenas fan Zautbrukas ģimenē kā astotais no deviņiem bērniem. Rembranta dzimtā pilsēta ir Leidene, gleznot viņš mācījies gan dzimtajā pilsētā, gan Amsterdamā. Kad Rembrants pabeidza studijas Amsterdamā, viņš atgriezās dzimtajā pilsētā un uzsāka gleznotāja karjeru. Tajā laikā viņš jau bija pārspējis meistarībā savu skolotāju Pīteru Lastmanu. 22 gadu vecumā Rembrants bija kļuvis par Leidenes pieprasītāko gleznotāju, viņam bija savi mācekļi. 1632. gadā Rembrants saņēma prestižu pasūtījumu no Nikolasa Tulpa — slavena anatomijas profesora. Šī glezna nodrošināja viņam tālākos pasūtījumus.
Miris 1669.gada 4.oktobrī.

Mantojums 

Rembrants radīja 600 gleznas, 300 skices un aptuveni 1400 zīmējumus, viņa atstātais mantojums ir milzīgs, bez tam daļa darbu ir nozuduši. Viņš gleznoja gan ainavas, gan aktus, portretus, sadzīves ainas, dzīvniekus, vēsturiska un mitoloģiska rakstura tēlojumus un Bībeles sižetus, turklāt viņa mantojumā ietilpst ap 100 pašportretu, veidojot arī viņa vizuālo biogrāfiju. Tiesa, daļu darbu nav radījis viņš pats, un tos iespējams atšķirt tikai ar jaunāko tehnoloģiju palīdzību.

Personīgā dzīve 

Rembrants nebija vientuļnieks, ģimenē viņš bija devītais bērns. 
1634. gadā viņš apprecēja Saskiju van Uilenburgu (Saskia van Uylenburg, 1612 - 1642) un jau 1635. gadā viņi ievācās paši savā mājā, un 1639. gadā pārcēlās uz māju, kura mūsdienās pazīstama kā Rembrandt House Museum. 
Rembrantam bija četri bērni, tomēr izdzīvoja tikai ceturtais un 1642. gadā, drīz pēc dēla piedzimšanas, mira Saskija, Rembranta sieva. Rembranta dēlu sauca Titus. Tomēr ilgi Rembrants nesēroja, viņa dzīvē bija arī citas sievietes — Gērtje Dirksa (Geertje Dircx), Henrkje Stofelsa (Hendriskje Stoffels) (viņa otrā sieva). Rembrants pārdzīvoja savu dēlu, kurš nomira 1668. gadā, atstājot meitiņu.

Darbu īpašības 
Rembranta gaismēnu lietojums ir ļoti īpašs; gaisma - mirdzoša un kustīga, bet reizē it kā krēslas aizklāta, tumsa - ļoti dziļa, silta un piesātināta.

Ārējās saites 

 Rembrants pubhist.com 
 Rembranta muzejs Amsterdamā , 

1606. gadā dzimušie
1669. gadā mirušie
Nīderlandes gleznotāji
Baroka mākslinieki
Dienvidholandē dzimušie
Vjačeslavs Butusovs

Vjačeslavs Butusovs (; dzimis ) ir krievu rokmūziķis, grupu Nautilus Pompilius un Ju-Piter līderis.

Biogrāfija 
Vjačeslavs Butusovs dzima  Bugačā, Krasnojarskas novadā. Sverdlovskas Arhitektūras institūtā viņš satika mūziķi Dmitriju Umecki. Viņi bieži satikās lai dziedātu kopā. Viņi dibināja grupu Nautilus Pompilius. Viņi izdeva savu pirmo studijas albumu Pereyezd. Vēlāk Butusovs tikās ar dzejnieku Iļju Kormiļcevu. Kopā viņi izdeva otro studijas albumu Nevidimka. Pēdējo grupas albumu Yablokitay viņš ierakstija ar Iļju Kormiļcevu. 2001. gadā Butusovs nodibināja grupu Ju-Piter. 2007. gadā viņš uzsāka savu solo karjeru.

Ģimene 
Vjačeslavs Butusovs ir precējies ar Anželiku Estojevu. Viņam ir četri bērni: Anna (no viņa pirmās laulības, dzimusi 1980. gadā), Ksenija (dzimusi 1991. gadā), Sofija (dzimusi 2000. gadā) un Daniils (dzimis 2005. gadā).

Ārējās saites 

1961. gadā dzimušie
Krievu dziedātāji
Krasnojarskas novadā dzimušie
Krievijas Federācijas Nopelniem bagātie skatuves mākslinieki
Ju-Piter

Ju-Piter ir Krievijas rokgrupa, kas izveidojās 2001. gadā.

Vēsture 

Grupa tika nodibināta 2001. gadā Sanktpēterburgā. To nodibināja Vjačeslavs Butusovs, Jurijs Kasparjans, Oļegs Sakamarovs un Jevgeņijs Kulakovs. Visi šie muzikanti pirms tam bija jau spēlējuši dažādās rokgrupās. Šādā sastāvā viņi ierakstīja pirmos albumus 2001. un 2003. g. Tad grupu pameta Oļegs Sakamarovs. Pēc tam Ju-Piter ir ierakstījusi vēl divus albumus. Grupa uzstājas Krievijā un aiz tās robežām.

Grupas dalībnieki

Pašreizējie dalībnieki 

 Vjačeslavs Butusovs - vokāls
 Jurijs Kasparjans - ģitāra
 Sergejs Virvičs - basģitāra 
 Jevgeņijs Kulakovs - sitaminstrumenti

Bijušie dalībnieki 

 Oļegs Sakamarovs - taustiņinstrumenti, pūšaminstrumenti

Diskogrāfija 

 Ударная любовь (2001)
 Имя рек (2003)
 Биографика (2004)
 Богомол (2008)
 Модель для сборки (2008)
 Нау Бум (2008)

Ārējās saites 
 Albums Biografika 
 Informācija par grupu (www.zvuki.ru) 

2000. gadu mūzikas grupas
2010. gadu mūzikas grupas
Krievijas rokgrupas
Krievijas popgrupas
Kūdra

Kūdra ir organiskas izcelsmes nogulumiezis, kas veidojas no augu paliekām purvos. Purvu kopplatība Latvijā sasniedz 6400 km², gandrīz 10% no valsts teritorijas. Kūdras resursi varētu būt ap 11,3 miljardiem m³ jeb 1,7 miljardi t (sausa masa). Sausu kūdru izmanto par kurināmo. Kūdru lieto arī lauksaimniecībā un dārzkopībā, no tās var izgatavot siltumizolācijas materiālus. Kūdra ir lēni atjaunīgs dabas resurss, tā veidojas arī mūsdienās.

Kūdra ir irdens, vai vāji konsolidēts kaustobiolīts: organogēni nogulumi, kas satur ne vairāk par 50% minerālvielu (no sausās vielas svara) un ir uzkrājušies, paaugstinātā mitruma un skābekļa nepietiekamības apstākļos nepilnīgi sadaloties atmirušajai augu biomasai. Kūdras sausā viela lielākoties sastāv no daļēji sadalījušos augu atliekām, augu audu sadalīšanas produktiem, šūnu struktūru zaudējušas, tumšas amorfas vielas: humusa, kā arī minerālvielām. Mitruma saturs dabiski mitrajā kūdrā parasti svārstās 85-95% robežās un ir atkarīgs no kūdras sadalīšanās pakāpes un tipa 

Kūdras veidošanās galvenokārt norisinās purvos. Purvs ir pārmērīgi slapja vieta kur augsnes cilmiezi sedz kūdras kārta, kuras biezums dabīgi nenosusinātajā stāvoklī ir lielāks par 30 cm. Purvu rašanās un veidošanās norisinās dažādi, tomēr saskatāmi divi pamatvirzieni: brīvu ūdeņu aizaugšana un sauszemes pārpurvošanās. Pirmajā gadījumā, attīstoties ūdens augiem un uzkrājoties to atliekām, ūdens daudzums baseinā pakāpeniski samazinās, savukārt otrajā gadījumā, pieņemoties augiem, kas saista ūdeni un rada velēnu, ūdens daudzums uz sauszemes pieaug . Izšķir trīs galvenos kūdru tipus: 
 zemo (zāļu), 
 augsto (sūnu), 
 pārejas tipa kūdru.
Kūdras iedalīšana tipos balstās uz kūdras rašanās apstākļiem.

Skatīt arī 
 Purvs

Atsauces

Ārējās saites 

Degizrakteņi
1854. gads

1854. () bija parastais gads, kas sākās svētdienā.

Notikumi

Marts 
 27. marts - Krimas karš: Apvienotā Karaliste pieteica karu Krievijai.

Dzimuši 
 1. janvāris — Džeimss Freizers (James George Frazer), skotu antropologs (miris 1941. gadā)
 14. marts: 
 Pauls Ērlihs (Paul Ehrlich), vācu ārsts (miris 1915. gadā)
 Tomass Māršals (Thomas Marshall), amerikāņu politiķis (miris 1925. gadā)
 26. marts — Moriss Lekoks (Maurice Lecoq), franču sporta šāvējs, vairāku olimpisko medaļu ieguvējs (miris 1925. gadā)
 29. aprīlis — Anrī Puankarē (Henri Poincaré), franču matemātiķis (miris 1912. gadā)
 4. jūnijs — Solko van den Bergs (Solko van den Bergh), nīderlandiešu sporta šāvējs, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs (miris 1916. gadā)
 3. jūlijs — Leošs Janāčeks (Leoš Janáček), čehu komponists (miris 1928. gadā)
 16. oktobris:
 Kārlis Kautskis (Karl Kautsky), austriešu/vācu marksists (miris 1938. gadā)
 Oskars Vailds (Oscar Wilde), īru/angļu rakstnieks (miris 1900. gadā)
 21. novembris — Benedikts XV (Benedictus PP. XV), Romas pāvests (miris 1922. gadā)

Miruši 
 6. jūlijs - Georgs Oms (Georg Simon Ohm), vācu fiziķis (dzimis 1789.)
 20. augusts — Frīdrihs Šellings (Friedrich Schelling), vācu filozofs (dzimis 1775.)
 22. oktobris — Jeremija Gothelfs (Jeremias Gotthelf), šveiciešu rakstnieks (dzimis 1797.) 
 26. oktobris — Saksijas-Hildburghauzenes Terēze (Therese von Sachsen-Hildburghausen), Bavārijas karaliene (dzimusi 1792.)
1852. gads

1852. () bija garais gads, kas sākās ceturtdienā.

Notikumi

Janvāris 
 17. janvāris — Lielbritānija atzina Transvālas neatkarību

Februāris 
 11. februāris — Lielbritānijā atklātas pirmās publiskās tualetes sievietēm.

Marts 
 7. marts — Rīgā atklāta pirmā omnibusu līnija.

Aprīlis 
 1. aprīlis — sākās Otrais Birmas karš.

Novembris 
 4. novembris — par Sardīnijas karalistes premjerministru kļuva Kamillo Benso.

Decembris 
 2. decembris — Napoleons III kļuva par Francijas imperatoru.

Dzimuši 
 26. janvāris — Pjērs Savornjāns de Braza (Pierre Savorgnan de Brazza), franču kolonizators (miris 1905.)
 13. februāris — Jons Luka Karadžale (Ion Luca Caragiale), rumāņu dramaturgs (miris 1912.)
 10. marts — Leons Moro (Léon Moreaux), franču sporta šāvējs (miris 1921. gadā)
 20. marts — Frenks Makkejs (Frank MacKey), amerikāņu polo spēlētājs (miris 1927. gadā)
 5. aprīlis — Emīls Bilārs (Émile Billard), franču burātājs (miris 1930. gadā)
 12. aprīlis — Ferdinands fon Lindemanis (Ferdinand von Lindemann), vācu matemātiķis (miris 1939.)
 11. maijs — Čārlzs Fērbenkss (Charles W. Fairbanks), ASV viceprezidents (miris 1918.)
 25. jūnijs — Antonio Gaudi (Antoni Gaudí), kataloniešu arhitekts (miris 1926.)
 18. jūlijs — Antoni Sveiss (Anthony Sweijs), nīderlandiešu sporta šāvējs (miris 1937. gadā)
 12. septembris — Herberts Henrijs Askvits (Herbert Henry Asquith), britu politiķis (miris 1928.)
 28. septembris — Džons Frenčs (John French), britu feldmaršals (miris 1925.)
 2. oktobris — Viljams Remzijs (William Ramsay), skotu ķīmiķis (miris 1916.)
 9. oktobris — Hermanis Emils Fišers (Hermann Emil Fischer), vācu ķīmiķis (miris 1919.)
 11. novembris — Francs Konrāds fon Hecendorfs (Franz Conrad von Hötzendorf), austriešu feldmaršals (miris 1925.)
 15. novembris — Taufīks pašā (محمد توفيق باشا), Ēģiptes hedīvs (miris 1892.)
 17. novembris — Eižens Mužēns (Eugène Mougin), franču loka šāvējs, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs (miris 1923.)
 15. decembris — Anrī Bekerels, franču fiziķis (miris 1908.)
 19. decembris — Alberts Maikelsons (Albert Michelson), amerikāņu fiziķis (miris 1931.)

Miruši 
 13. janvāris — Fabiāns fon Belinshauzens (Fabian von Bellingshausen), baltvācu izcelsmes krievu jūrasbraucējs (dzimis 1778.)
 24. janvāris — Jāns Kollārs (Ján Kollár), slovāku dzejnieks (dzimis 1793.)
 4. marts (j.s., pēc v.s. 21. februārī) — Nikolajs Gogolis (Николай Васильевич Гоголь), ukraiņu izcelsmes krievu rakstnieks (dzimis 1809.)
 27. aprīlis — Vasilijs Žukovskis (Василий Андреевич Жуковский), krievu dzejnieks (dzimis 1783.)
 11. jūnijs — Kārlis Brilovs (Карл Павлович Брюллов), krievu mākslinieks (dzimis 1799.)
 29. jūnijs — Henrijs Klejs (Henry Clay, Sr.), amerikāņu politiķis (dzimis 1777.)
 15. augusts — Johans Gadolins (Johan Gadolin), somu ķīmiķis (dzimis 1760.)
 14. septembris — Arturs Velzlijs (Arthur Wellesley, 1st Duke of Wellington), karavīrs un politiķis (dzimis 1769.)
 15. oktobris — Frīdrihs Ludvigs Jāns (Friedrich Ludwig Jahn), vācu pedagogs, vingrošanas pamatlicējs (dzimis 1778.)
 24. oktobris — Denjels Vebsters (Daniel Webster), ASV politiķis (dzimis 1782.)

Atsauces
Džons Frušante

Džons Entonijs Frušante (John Anthony Frusciante, dzimis ) ir amerikāņu ģitārists, dziedātājs, dziesmu autors un ierakstu producents. Viņš vislabāk zināms kā altenatīvā roka grupas Red Hot Chili Peppers ģitārists, kurš ar šo grupu ir ierakstījis septiņus studijas albumus, kā arī ieguvis sešas Grammy balvas. Frušante ir arī izdevis deviņus solo albumus, kā arī vēl divus kopā ar Džošu Klinghoferu (Josh Klinghoffer) un Džo Lalliju (Joe Lally) zem grupas nosaukuma Ataxia. Tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem ģitāristiem. BBC veiktā interneta balsojumā, kurā piedalījās vairāk nekā 30000 balsotāju, Frušante tika atzīts par pēdējo 30 gadu labāko ģitāristu, apsteidzot Guns N' Roses ģitāristu Slash un Muse ģitāristu Metu Belamiju (Matt Bellamy). Žurnāls Rolling Stone ievietoja Frušanti 72. vietā visu laiku labāko ģitāristu sarakstā. Par savu iedvesmotāju un elku uzskata Džimiju Hendriksu (Jimi Hendrix).

Biogrāfija

Bērnība un jaunība 
Frušante ir dzimis Kvīnsā, Ņujorkā, 1970. gada 5. martā.  Frušantes ģimene pārvācās uz Tūsonu Arizonas štatā un vēlāk uz Floridu. Pēc vecāku šķiršanās viņš ar māti pārcēlās uz Santamoniku Kalifornijā.
Vienpadsmit gadu vecumā sāka iepazīt tādu ģitāristu kā Džefa Beka (Jeff Beck), Džimija Peidža (Jimmy Page), Deivida Gilmora (David Gilmour) un Džimija Hendriksa mūziku. 1984. gadā viņš pirmo reizi dzirdēja par Red Hot Chili Peppers, kad viņa ģitāras skolotājs piedalījās atlasē uz grupas ģitārista vietu. Sešpadsmit gadu vecumā pameta skolu, lai nodarbotos ar mūziku un pārvācās uz Losandželosu.

Atkalpievienošanās Red Hot Chili Peppers 
2019. gada nogalē Red Hot Chili Peppers savā Instagram kontā paziņoja par tā laika grupas ģitārista Klinghofera aiziešanu no grupas un Frušantes atgriešanos. 2021. gada rudenī grupa izziņoja gaidāmo pasaules tūri 2022. gadā, bet 2022. gada sākumā paziņoja par jaunu studijas albumu kopā ar Frušanti pirmo reizi 16 gadu laikā.

Atsauces 

1970. gadā dzimušie
Amerikāņu mūziķi
Amerikāņu dziedātāji
Grammy balvas ieguvēji
Platone (upe)

Platone (IPA: ) ir Lielupes kreisā pieteka Jelgavas novadā un Jelgavas pilsētā. Upes garums ir 67 km (Lietuvā 26 km).

Upes raksturojums 
Izteka ir Bilžu ciema apkaimē apmēram 11 km uz rietumiem no Jonišķiem. Tek pa Latvijas un Lietuvas (; IPA: ) teritoriju Zemgales līdzenumā. Latvijas teritorijā šķērso Vilces, Lielplatones un Platones pagastus un Jelgavas pilsētu. Uz upes Latvijā ir Platones ūdenskrātuve un Staņuvēnu dīķis.

Lielākās pietekas

Labā krasta 
 Sidrabe, 
 Dirnēnka.

Kreisā krasta 
 Režu strauts, 
 Vešētine. 

Jelgavas novada upes
Jelgavas upes
1848. gads

1848. () bija garais gads, kas sākās sestdienā.

Notikumi

Janvāris 
 24. janvāris — Amerikas Savienotajās Valstīs tika atrasts zelts un sākās Kalifornijas zelta drudzis.

Februāris 
 21. februāris — Kārlis Markss un Frīdrihs Engelss publicēja Komunisma manifestu. 
 28. februāris — proklamēta otrā Francijas Republika.

Marts 
 20. marts — 1848. gada revolūcijas vācu valstīs: Bavārijas karalis Ludvigs I (Ludwig I) atkāpās no troņa.

Maijs 
 29. maijs — Viskonsina iestājās ASV kā 30. štats.

Jūnijs 
 5. jūnijs — pieņemot jaunu konstitūciju, Dānija kļuva par konstitucionālu monarhiju.

Augusts 
 22. augusts — ASV anektēja Ņūmeksiku.

Septembris 
 12. septembris — Šveice kļuva par federālu valsti.

Oktobris 
 25. oktobris — Triestē notika Džuzepes Verdi operas "Korsārs" pirmizrāde.

Decembris 
 2. decembris — Francis Jozefs I kļuva par Austrijas imperatoru.

Dzimuši 
 16. februāris — Oktavs Mirbo (Octave Mirbeau), franču rakstnieks, prozaiķis, dramaturgs un politiskais aktīvists (miris 1917.) 
 11. marts — Vilhelms Vindelbands (Wilhelm Windelband), vācu filozofs (miris 1915.) 
 27. aprīlis — Oto (Otto), Bavārijas karalis (miris 1913.) 
 23. maijs — 
 Helmuts fon Moltke (Helmuth von Moltke), Vācijas ģenerālštāba priekšnieks (miris 1916.)
 Oto Lilientāls (Otto Lilienthal), vācu aviators (miris 1896.)
 7. jūnijs — Pols Gogēns (Paul Gauguin), franču mākslinieks (miris 1903.) 
 25. jūlijs — Artūrs Balfūrs (Arthur Balfour), Apvienotas Karalistes premjerministrs (miris 1930.)
 11. oktobris — Ādolfs Alunāns, latviešu teātra dibinātājs (miris 1912.)
 8. novembris — Gotlobs Frēge (Gottlob Frege), vācu matemātiķis un filozofs (miris 1925.)
 6. decembris — Johans Pāliza (Johann Palisa), austriešu astronoms (miris 1925.)

Miruši 
 20. janvāris — Kristiāns VIII (Christian 8.), Dānijas un Norvēģijas karalis (dzimis 1786.)
 23. februāris — Džons Kvinsijs Adamss (John Quincy Adams)), ASV 6. prezidents (dzimis 1767.) 
 8. aprīlis — Gaetāno Doniceti (Gaetano Donizetti), itāļu komponists (dzimis 1797.)
 24. maijs — Johans Gotfrīds Ageluts (Johann Gottfried Ageluth), vācbaltiešu mācītājs (dzimis 1763.) 
 7. augusts — Jenss Jākobs Bercēliuss (Jöns Jakob Berzelius), zviedru ķīmiķis (dzimis 1779.)
 18. decembris — Bernards Bolcāno (Bernard Bolzano), Bohēmijas matemātiķis un filozofs (dzimis 1781.)
 19. decembris — Emilija Brontē (Emily Jane Brontë), angļu rakstniece (dzimusi 1818.)
1847. gads

1847. () bija parastais gads, kas sākās piektdienā.

Notikumi

Janvāris 
 30. janvāris — Yerba Buena pilsēta Kalifornijā pārdēvēta par Sanfrancisko.

Marts 
 14. marts — Florencē notika Džuzepes Verdi operas "Makbets" pirmizrāde.
 23. marts — Bukarestē izcēlās liels ugunsgrēks, kurā nodega trešdaļa pilsētas.

Jūlijs 
 22. jūlijs — Londonā notika Džuzepes Verdi operas "Laupītāji" pirmizrāde.
 26. jūlijs — Libērija pasludināja neatkarību no ASV.

Augusts 
 24. augusts — tika apstiprinats pašreizējais Libērijas karogs.

Novembris 
 26. novembris — Parīzē notika Džuzepes Verdi operas "Jeruzāleme" pirmizrāde.

Dzimuši 
 11. februāris — Tomass Edisons (Thomas Edison), ASV izgudrotājs (miris 1931.) 
 3. marts — Aleksandrs Greiems Bells (Alexander Graham Bell), ASV fiziologs, fiziķis un izgudrotājs (miris 1922.)
 27. marts — Oto Vallahs (Otto Wallach), vācu ķīmiķis (miris 1931.)
 31. marts — Hermanis de Purtalē (Hermann de Pourtalès), šveiciešu burātājs (miris 1904. gadā)
 10. aprīlis — Džozefs Pulicers (Joseph Pulitzer), amerikāņu izdevējs (miris 1911.)
 7. maijs — Arčibalds Primrouzs (Archibald Primrose), britu politiķis (miris 1929.)
 20. jūlijs — Maksis Lībermanis (Max Liebermann), vācu gleznotājs (miris 1935.)
 20. augusts — Boļeslavs Pruss (Bolesław Prus), poļu rakstnieks (miris 1912.)
 2. oktobris — Pauls fon Hindenburgs (Paul von Hindenburg), Vācijas politiķis, feldmaršals (miris 1934.)
 27. oktobris — Georgs Armitsteds (George Armitstead), britu izcelsmes Rīgas pilsētas galva (miris 1912.)
 2. novembris — Žoržs Sorels (Georges Sorel), franču filozofs (miris 1922.)
 8. novembris — Brems Stokers (Bram Stoker), īru rakstnieks (miris 1912.)

Miruši 
 30. aprīlis — Austrijas erchercogs Kārlis (Karl von Österreich-Teschen), austriešu karavadonis (dzimis 1771.)
 14. maijs — Fanija Mendelsone (Fanny Mendelssohn), vācu mūziķe (mirusi 1847.)
 4. novembris — Fēlikss Mendelsons (Felix Mendelssohn), vācu komponists (dzimis 1809.) 
 17. decembris — Austrijas Marija Luīze (Marie-Louise d'Autriche), Napoleona otrā sieva (dzimusi 1791.)
Čukči

Čukči (pašnosaukums: ; IPA: ) ir viena no daudzskaitlīgākajām Krievijas Tālo Austrumu un Galējo Ziemeļu tautām. Apdzīvo plašu teritoriju Čukotkas autonomajā apvidū un tā pierobežas rajonos Kamčatkā, Jakutijā un Magadanas apgabalā. 2002. gada tautskaitē par čukčiem sevi atzina 15 767 cilvēku.

Etnonīms 
Savu etnonīmu čukči ieguvuši 17. gadsimtā no čukču valodas vārda "чаучу" (, briežiem bagāts), ar kuru briežkopji čukči apzīmēja sevi pretēji piekrastes čukčiem-suņkopjiem "анкальын" (jūrmalnieki, no vārda "анкы" — 'jūra'). Pašnosaukums  (cilvēki) vai  (īstie cilvēki).

Rases tips 
Rases tips ir jaukts. Visumā mongoloīds, bet ar dažām atšķirībām. Biežāk ir sastopamas acis ar horizontālu, nekā slīpu griezumu. Ādai nav dzeltenīga, bet bronzas nokrāsa. Sastopami indivīdi ar biezu sejas apmatojumu un viļņainiem, gandrīz sprogainiem matiem.

Valoda 
Apmēram pusei čukču (7742 pēc 2002. gada datiem) dzimtā ir čukču valoda. No pārējiem lielāka daļa par dzimto uzskata krievu valodu.

Skatīt arī 
 Krievu-čukču karš‎
 Jaranga

Ārējās saites 
 Первая чукотская. Россия годами воевала с чукчами. Почему она не могла победить гордый народ?

Sibīrijas un Krievijas Tālo Austrumu tautas
Pirmiedzīvotāji
Čukotkas autonomais apvidus
Valdis (personvārds)

Valdis ir populārs latviešu personvārds. Atvasināts no vārda Valdemārs, kas savukārt cēlies no senaugšvācu waltan — ‘valdīt’ un māri — ‘slavens’. Deminutīvi ir Voldiņš, Voldis, Valdiņš u.c. Latvijas teritorijā pirmoreiz fiksēts Ogrē 19. gadsimtā. Vārdadienu svin 11. decembrī. 2013. gadā Latvijā bija reģistrēts 7321 Valdis.

Pazīstami cilvēki ar vārdu Valdis:
 Valdis Atāls, mūziķis

 Ģirts Valdis Kristovskis, politiķis
 Valdis Birkavs, politiķis
 Valdis Dombrovskis, politiķis
 Valdis Muižnieks, basketbolists
 Valdis Rūmnieks, rakstnieks
 Valdis Valters, basketbolists
 Valdis Zatlers, ārsts, Latvijas Valsts prezidents

Atsauces 

Vīriešu personvārdi
Aleksandrs Zubkovs

Aleksandrs Zubkovs (; dzimis , Bratskā, Krievijā) ir krievu kamaniņu braucējs un bobsleja pilots.

Līdz 1999. gadam A. Zubkovs piedalījās kamaniņu sporta sacīkstēs un 1998. gada Olimpiskajās spēlēs izcīnīja 20. vietu 34 braucēju konkurencē.

2002. gada Olimpiskajās spēlēs A. Zubkovs jau piedalījās bobsleja sacensībās kā pilots, tāpat kā 2006. gadā, kad izcīnīja sudraba medaļu četriniekos. 2010. gadā viņa vadītā ekipāža ieguva bronzas medaļu divniekos. A. Zubkovs ir arī četrkārtējs pasaules čempionāta medaļnieks un vairākkārtējs Pasaules kausa ieguvējs četrinieku konkurencē.

Sakarā ar dopinga lietošanas aizlieguma pārkāpumiem Starptautiskā Olimpiskā komiteja (SOK) 2017. gada novembrī Zubkovam pielēma mūža diskvalifikāciju no olimpiskajām spēlēm un atņēma viņam 2014. gada Soču olimpiskajās spēlēs izcīnītās zelta medaļas divniekos un četriniekos.

Labākie rezultāti bobslejā 
 Saīsinājumi: OS — Olimpiskās spēles, PČ — Pasaules čempionāts, PK — Pasaules kauss, V. — Vieta.

Atsauces

Ārējās saites 

1974. gadā dzimušie
Kamaniņu braucēji 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Bobslejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Bobslejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Bobslejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Krievijas bobslejisti
Krievijas kamaniņu braucēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Dopinga lietas sportā
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Irkutskas apgabalā dzimušie
Bobslejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskie sudraba medaļnieki bobslejā
Olimpiskie bronzas medaļnieki bobslejā
Hanss Blikss

Hanss Martins Blikss (; dzimis  ) ir zviedru politiķis un diplomāts.

Dzimis Upsalā, universitātes pasniedzēja ģimenē. Studējis starptautiskās tiesības Upsalas, Kolumbijas un Kembridžas Universitātēs. Darbojies vairākās starptautiskās organizācijās zviedru delegācijā. No 1978. līdz 1979. gadam - Zviedrijas ārlietu ministrs.

No 1981. līdz 1997. gadam Blikss bija ANO Starptautiskās Atomenerģijas aģentūras ģenerāldirektors. 2002. gadā, pirms 2003. gada ASV iebrukuma Irākā ANO ģenerālsekretārs Kofi Annans iecēla Hansu Bliksu par ANO Novērošanas, kontroles un inspekciju komisijas (UNMOVIC) vadītāju, lai kontrolētu Irākas masu iznīcināšanas ieroču preogrammas monitorēšanu. Kaut arī komisija neatrada liecības, ka Irākas līdera Sadama Huseina rīcībā būtu masu iznīcināšanas ieroči un Hanss Blikss aicināja turpināt uzraudzību, ASV prezidenta Džordža Buša administrācija deklarēja, ka Irākas rīcībā šādi ieroči ir, un 2003. gadā okupēja Irāku. Nekādi masu iznīcināšanas ieroči atrasti netika.

Atsauces 

1928. gadā dzimušie
Zviedrijas politiķi
Upsālas lēnē dzimušie
Artura sēta Štrālzundē

Karaļa Artura sēta Strālzundē () ir viens no senākajiem sanāksmju un svinību namiem Hanzas savienības pilsētas Štrālzundes vecpilsētā pie Vecā tirgus (Alte Markt). Arī Rīgā esošais Melngalvju nams sākotnēji tika celts kā „Artura sēta”.

Vēsture 
Kā daudzās Hanzas pilsētās, arī Strālzundē 1316. gadā iekārtoja viesu namu, ko dēvēja par Artushof jeb „Artura sētu”. Tas bija paredzēts svarīgu pilsētas viesu uzņemšanai un svinībām. 1541. gadā tas pieminēts kā Khonig Arendshoff. Namā 1630. gadā apmeties Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs. 1680. gadā nams pilnībā nodedzis un atjaunots tikai 1702. gadā. Pēc tam to izmantojuši dažādu valstu karaspēku vajadzībām, bet pēc 1912. gada ēkā iekārtota viesnīca.

„Artura sētas” Hanzas pilsētās 
Par godu romantiskajām karaļa Artura galma leģendām arī citās Hanzas savienības pilsētās 14. gadsimtā tika izveidotas „Artura sētas”.

Hanzas pilsētas
Vācijas vēsture
Džeksone

Džeksone ( — 'Džeka dēls') ir izplatīts angļu un skotu cilmes uzvārds (vīr. dz. Džeksons). Cilvēki ar šo uzvārdu:
 Dženeta Džeksone (Janet Damita Jo Jackson), ASV dziedātāja (dzimusi 1966. gadā);
 Lorēna Džeksone (Lauren Elizabeth Jackson), Austrālijas basketboliste (dzimusi 1981. gadā);
 Šīla Džeksone (Sheila Jackson), Lielbritānijas starptautiskā lielmeistare šahā (dzimusi 1957. gadā).

Angļu uzvārdi
Skotu uzvārdi
1846. gads

1846. () bija parastais gads, kas sākās ceturtdienā.

Notikumi

Marts 
 17. marts — Venēcijā notika Džuzepes Verdi operas "Atila" pirmizrāde.

Maijs 
 Maijs — izveidota ASV ziņu aģentūra Associated Press.
 13. maijs — Meksikas-Amerikas karš: ASV pieteica karu Meksikai.

Jūnijs 
 14. jūnijs — Meksikas provinces Kalifornijas pilsētā Sonomā angļu kolonisti dibināja Kalifornijas Republiku.

Septembris 
 23. septembris — Urbēns Leverjē un Džons Adamss atklāja Neptūnu, Johans Galle to apstiprināja.

Oktobris
 10. oktobris — Viljams Lasels atklāja Neptūna pavadoni Tritonu.

Novembris 
 19. novembris — Lisabonā izveidota Portugāles Banka.

Nezināms 
 Dibināta DĀR pilsēta Blumfonteina.

Dzimuši 
 26. februāris — Bizonu Bils (Buffalo Bill), amerikāņu mednieks un šovmenis (miris 1917. gadā)
 27. februāris — Francis Mērings (Franz Mehring), vācu vēsturnieks un politiķis (miris 1919. gadā)
 5. maijs — Henriks Senkevičs (Henryk Sienkiewicz), poļu rakstnieks (miris 1916. gadā)
 3. augusts — Fransuā Vilamitjana (François Vilamitjana), franču burātājs (miris 1928. gadā)
 25. septembris — Vladimirs Kepens (Wladimir Köppen), vācu dabas zinātnieks (miris 1940. gadā)
 1. novembris — (j.s., pēv v.s. 20. oktobrī) — Fricis Brīvzemnieks (Fricis Treilands), latviešu folklorists, publicists, dzejnieks, tulkotājs (miris 1907. gadā)

Miruši 
 17. marts — Frīdrihs Beselis (Friedrich Bessel), vācu matemātiķis (dzimis 1784.)
 1. jūnijs — Gregorijs XVI (Gregorius XVI), Romas pāvests (dzimis 1765.)
 25. jūlijs — Luijs Bonaparte (Louis Bonaparte), Holandes karalis (dzimis 1778.)
 12. augusts — Ādams Krūzenšterns (Иван Фёдорович Крузенштерн), krievu admirālis (dzimis 1770.)
Alekšupīte

Alekšupīte, augštecē saukta arī Čūtene, Dzirnavupīte, Pelčupīte, vidustecē Sūre, Sūrupīte, lejtecē arī Alekša upīte, ir Ventas kreisā pieteka Kuldīgas pilsētas teritorijā. Upes izteka Pelču pagastā Kurmāles paugurainē netālu no Upenieku dīķiem augšpus Sūrniekiem. Ietek Ventā  lejpus vecā tilta. Pirms ietekas Ventā izveidots dzirnavu dīķis, lejpus kura dabīgs 4,15 m augsts un 8 m plats ūdenskritums, kas ir augstākais ūdenskritums Latvijā. 17. gadsimtā tas ticis apbūvēts un  nostiprināts, lai to varētu izmantot dzirnavu darbināšanai.

Pie dzirnavu dīķa aizsprosta atrodas vecās dzirnavas. Dzirnavas minētas visvecākajos dokumentos par Kuldīgu. Uzskata, ka tās celtas kopā ar pili. Hercoga laikos pils dzirnavās gatavots šaujampulveris. Dzirnavas atjaunoja 1807. gadā un no 1820. līdz 1838. gadam te darbojās papīrdzirnavas. Padomju laikā dzirnavās bija iekārtotas sadzīves pakalpojumu kombināta mehāniskās darbnīcas.

Populārs sabiedriskais pasākums, kas saistīts ar Alekšupīti, ir Alekšupītes karnevāls un Alekšupītes skrējiens.

Atsauces

Ārējās saites 
 Alekšupītes skrējiens

Skatīt arī 
 Latvijas lielākie ūdenskritumi

Kuldīgas novada upes
Kuldīga
1842. gads

1842. () bija parastais gads, kas sākās otrdienā.

Notikumi

Janvāris 
 2. janvāris — netālu no Filadelfijas atklāja pirmo vanšu tiltu Amerikā.

Nezināms datums 
 Franču Polinēzija kļuva par Francijas protektorātu.

Dzimuši 
 11. janvāris — Viljams Džeimss (William James), amerikāņu psihologs un filozofs (miris 1910.)
 24. februāris — Arrigo Boito (Arrigo Boito), itāļu dzejnieks un komponists (miris 1918.)  
 26. februāris — Kamills Flammarions (Camille Flammarion), franču astronoms (miris 1925.) 
 18. marts — Stefans Malarmē (Stéphane Mallarmé), franču dzejnieks (miris 1898.) 
 12. maijs — Žils Masnē (Jules Massenet), franču komponists (miris 1912.) 
 13. maijs — Arturs Salivens (Arthur Seymour Sullivan), angļu komponists (miris 1900.) 
 26. jūlijs — Alfrēds Māršals (Alfred Marshall), britu ekonomists (miris 1924.) 
 14. augusts — Žans Gastons Darbū (Jean Gaston Darboux), franču matemātiķis (miris 1917.) 
 21. septembris — Abdulhamids II (عبد الحميد ثانی), Osmaņu impērijas sultāns (miris 1918.)
 7. oktobris — Nikolajs I (Никола I Петровић), Melnkalnes karalis (miris 1921.)
 26. oktobris — Vasilijs Vereščagins (Василий Васильевич Верещагин), krievu mākslinieks (miris 1904.)
 9. decembris — Pjotrs Kropotkins (Пётр Алексеевич Кропоткин), krievu anarhists (miris 1921.)

Miruši 
 6. marts — Konstance Mocarte (Constanze Mozart), vācu dziedātāja, Volfganga Amadeja Mocarta sieva (mirusi 1762.) 
 15. marts — Luidži Kerubīni (Luigi Cherubini), franču komponists (dzimis 1760.)
 23. marts — Stendāls (Stendhal), franču rakstnieks (dzimis 1783.)
 8. maijs — Žils Dimons d'Irvils (Jules Dumont d'Urville), franču flotes virsnieks, jūrasbraucējs, okeanogrāfs (dzimis 1790.)
Buļļupe

Buļļupe ir upe Latvijā, Rīgas un Jūrmalas pilsētu teritorijā. Upe ir Lielupes lejteces labais atzarojums un savieno Lielupi ar Daugavu, atdalot Daugavgrīvas salu no Rīgas.

Buļļupe bija Lielupes agrākā lejtece līdz ietekai Daugavā. Vēl 18. gadsima kartēs par Buļļupi (Bullen Aa) reizēm dēvēja visu Lielupi.

Raksturojums 

Buļļupes garums ir 9,5 kilometri, platums aptuveni 200 metru. Vidējais dziļums 3-5 metri. Buļļupe Daugavā ietek pa diviem atzariem 2,2 un 4,5 kilometrus no tās grīvas. Starp šiem atzariem atrodas Mīlestības saliņa un viens no atzariem, kas pieguļ Bolderājai, tiek saukts par Loču kanālu vai Ločupi. 
Buļļupei ir arī neliels līcis Ziemeļupe, kas atrodas starp Daugavgrīvu un ūdens attīrīšanas staciju “Daugavgrīva”. Šis līcis vairākkārtīgi izveidojās par Lielupes ieteku Rīgas līcī. Pēc 1755. gada, kad plūdos Lielupei izveidojās tagadējā ieteka jūrā, līcis aizsērēja.

Ūdenslīmeņa svārstības Buļļupē ir no 1,3 līdz 2,2 metriem virs jūras līmeņa, un tās galvenokārt ir saistītas ar vējuzplūdu un vējatplūdu līmeņa Rīgas līcī. Straumes ātrums upē ir neliels. Gar Buļļupes labo krastu stiepjas Bolderājas—Priedaines kāpu grēda. Buļļupes krastos atrodas Rīgas pilsētas daļas -  Bolderāja, Daugavgrīva, Rītabuļļi un Kleisti un Jūrmalas pilsētas daļa - Vārnukrogs.

Pāri Buļļupei no Bolderājas uz Daugavgrīvu ir divi tilti - dzelzceļa tilts, kurš līdz 2002. gadam bija arī vienīgais satiksmes tilts uz Daugavgrīvas salu, un Bolderājas jaunais tilts, kurš tika atklāts 2002. gada 18. novembrī.

Atsauces

Skatīt arī 
 Bolderāja
 Daugavgrīva
 Rītabuļļi
 Daugavgrīvas sala
 Vārnukrogs

Ārējās saites 
 Buļļupe portālā kodarit.lv

Rīgas upes
Jūrmalas upes
Austrumāfrika

Austrumāfrika ir reģions Āfrikas austrumos. Pie reģiona pieskaitāmas 22 valstis. Burundi, Kenija, Ruanda, Dienvidsudāna, Tanzānija un Uganda ietilpst Austrumāfrikas savienībā, kuras galvenā mītnē atrodas Arušā. Burundi un Ugandu mēdz arī pieskaitīt pie Centrālās Āfrikas. Džibutija, Somālija, Eritreja un Etiopija atrodas uz Somālijas pussalas. Komoras, Maurīciju un Seišelu salas kopā ar Francijas aizjūras teritorijām, Reinjonu un Majotu, arī tiek pieskaitītas pie Austrumāfrikas, jo tās atrodas Āfrikas austrumu pusē. Mozambiku un Madagaskaru mēdz iekļaut gan Austrumāfrikā, gan Dienvidu Āfrikā, jo tās atrodas Āfrikas dienvidaustrumos. Malāviju, Zambiju un Zimbabvi arī mēdz iekļaut gan Austrumāfrikā, gan Dienvidu Āfrikā. Sudānu un Dienvidsudānu mēdz iedalīt gan Ziemeļāfrikā, gan Austrumāfrikā, jo tās atrodas ziemeļaustrumāfrikā. Āfrikas Savienības galvenā mītne atrodas Etiopijas galvaspilsētā Adisabebā.

Ģeogrāfija 
Austrumāfrikā atrodas vislielākā un otra lielākā virsotne Āfrikā — Kilimandžāro (5895 m)  un Kenijas kalns (5199 m). Tie abi ir stratovulkāni. Kilimandžāro atrodas Tanzānijā netālu no tās robežas ar Keniju. Kenijas kalns atrodas Kenijas centrālajā daļā.

Šajā reģionā atrodas arī Viktorijas ezers, kas ir lielākais ezers Āfrikā un otrs lielākais saldūdens ezers pasaulē, un Tangaņikas ezers, kurš ir otrs dziļākais ezers pasaulē. Viktorijas ezers atrodas Kenijas, Ugandas un Tanzānijas valstu teritorijās. No tā iztek Baltā Nīla, kura pie Sudānas galvaspilsētas Hartūmas, saplūstot kopā ar Zilo Nīlu, veido Nīlu. Tangaņikas ezers ir sadalīts starp 4 valstīm — Burundi, Kongo Demokrātisko Republiku, Tanzāniju un Zambiju.

Pie Austrumāfrikas reģiona pieder arī Somālilenda un Puntlenda. Puntlenda ir autonoma valsts Somālijas ziemeļu daļā, kas negrib iegūt neatkarību, bet grib palikt kā daļa no federālas Somālijas. Somālilenda ir pašpasludināta valsts, kura grib kļūt par suverēnu valsti, taču starptautiski netiek atzīta. To pašlaik atzīst par autonomu reģionu Somālijas ziemeļrietumos.

Mozambikā, Tanzānijā, Kenijā, Ugandā, Etiopijas ziemeļos un Dienvidsudānas rietumu daļā ir sastopamas cece mušas, kuras parasti pārnēsā Āfrikas tripanosomiāzi.

Konflikti 
Etiopijas pilsoņu karš (1974—1991)
Eritrejas neatkarības karš (1961—1991)
Eritrejas-Etiopijas karš (1998—2000)
Ogadenas karš (1977—1978)
Pirmais Sudānas pilsonu karš (1955—1972)
Otrais Sudānas pilsoņu karš (1983—2005)
Burundi pilsoņu karš (1993—2005)
Ugandas-Tanzānijas karš (1978—1979)
"Ugandas krūmu karš" (1981—1986)
Ruandas pilsoņu karš (1990—1994)

Pašreizējie konflikti 
Somālijas pilsoņu karš (1991—pašlaik)
Dienvidsudānas pilsoņu karš (2013—pašlaik)
karš pret "Tā Kunga pretošanās armiju" Ugandā, Dienvidsudānā un Kongo Demokrātiskajā Republikā (1987—pašlaik)

 
Āfrikas reģioni
Pasaules iedalījums
Bolderājas—Priedaines kāpu grēda

Bolderājas—Priedaines kāpu grēda (arī Buļļu kāpas vai Bolderājas kāpa) ir kāpu grēda, kas stiepjas no Bolderājas līdz Vārnukrogam starp Buļļupi un Babītes lagūnas līdzenumu. Grēdas garums ir aptuveni 10 kilometri, bet platums 0,4 līdz 1,5 kilometri. Sastāv no divām paralēlām, asimetriskām, 4—10 metrus augstām, vairākus kilometrus garām, vaļņveida kāpām un 2—8 metrus augstiem pauguru masīviem, kurus nodala deflācijas ieplakas un joslas. Augstākās un stāvākās kāpas atrodās Spilves pļavu malā. Bolderājas apkaimē ("Rīgas Sahāra") tikai viena līdz 1,5 kilometrus plata kāpu un deflāciju ieplaku josla.

Vēl pirms 40—60 gadiem šeit nenostiprinātas smiltis aktīvi virzījās uz iekšzemes pusi. Grēdas rietumu daļā gar Buļļupi sastopams viļņots līdzenums ar deflācijas formām. Kāpu absolūtais augstums sasniedz 22—27,5 metrus virs jūras līmeņa. Eolo smilšu slāņa biezums 8—25 metri. Bolderājas apkaimē 2 kilometru garā posmā, 15—20 hektāru platībā kāpas noraktas Bolderājas—Buļļupes smilts atradnēs. Šī teritorija ir daļēji apbūvēta, bet ir saglabājies nenorakts neliels, vienu hektāru liels kāpu grēdas fragments. Šajā vietā, kā liecība kāpas norakšanai, ir izveidojies Bolderājas karjera ezers, kura maksimālais dziļums ir 14 metri.

Pārējā kāpu grēda apaugusi ar priežu mežu. Bolderājas—Priedaines kāpu grēda sākusi veidoties uz sena aprakta (2—7 metrus zem jūras līmeņa) jūras krasta kraujas pēc Litorīnas jūras regresijas, vēja pūstajām smilšu masām pārvietojoties uz iekšzemi, apberot Babītes lagūnas līdzenumu.

Latvijas brīvības cīņu laikā (1919. gada oktobrī — novembrī) šīs kāpas tika izmantotas pret Bermonta karaspēku, lai latviešu karaspēka daļas, kas virzījās no Daugavgrīvas un Bolderājas, apietu Rīgu no ziemeļiem un rietumiem. Bumbu kalniņā pie Šmitu mājām bija iekārtots Latgales divīzijas komandpunkts. No šejienes  pulkveža Krišjāņa Berķa vadībā sākās uzbrukums Pārdaugavai. 2007. gadā Bumbu kalniņā tika atjaunota un uzstādīta piemiņas čuguna plāksne; svinīgi atklāta .

 vietā, kur krustojas 57. paralēle un 24. meridiāns (kāpas dienvidu kraujā), tika uzstādīts stabs. Tas iekļaujas a/s “Aldaris” rīkotajā Rīgas 57° paralēles akcijā.

Atsauces 

Rīga
Jūrmala
Latvijas kāpu grēdas
Beķermuiža

Beķermuiža jeb Bekera muiža () bija muiža senajā Daugavas krastā, kuras vieta mūsdienās atrodama starp Beķera grāvi starp Daugavgrīvas šoseju Voleru un Spilves apkaimēs. Muižas ēkas līdz mūsdienām nav saglabājušās.

Vēsture 
Pēc Livonijas ordeņa likvidācijas un Kurzemes un Zemgales hercogistes izveides šo apkaimi pārvaldīja hercogs Gothards. Zināms, ka 1586. gadā viņš par 3000 Rīgas mārkām to ieķīlāja Hermanim Bekeram. Viņa mantinieks bija Vilhelms Bekers. Poļu-zviedru kara laikā muižu ieņēma zviedru karaspēks, tā iekļauta Daugavgrīvas draudzes novadā. Vēlāk muižas īpašnieki mainījās, taču muižiņa saglabāja pirmo īpašnieku vārdu.

19. gadsimtā Bekera muiža saukta arī par Pālena muižu jeb Purvāja muižu, tajā apstrādāts ļoti daudz zemes — 71 ¼ mucvietu tīruma. Pie Daugavgrīvas lielceļa bijis ierīkots krogs. 
 
1924. gadā agrākās Beķera muižas teritoriju iekļāva Rīgas pilsētas administratīvajās robežās. 20. gadsimtā izveidojusies mazdārziņu kolonija, kas mūsdienās nosaukta par Beķermuižu.

Atsauces 

Muižas Rīgā
Kurzemes rajons
Svēte (upe)

Svēte ir upe Latvijā un Lietuvā (), apmēram 2 km garumā Latvijas un Lietuvas robežupe, Lielupes kreisā pieteka.

Upes raksturojums 
Svēte sākas Lietuvā, Šauļu rajonā, no Linkuvas galēnmorēnu vaļna. 2 km garā posmā pie Žagares Svēte ir Latvijas un Lietuvas robežupe. Lielākā baseina daļa Latvijā atrodas Zemgales līdzenumā, kreisā krasta pieteku baseins - Austrumkursas augstienē. No Lietuvas robežas upe tek pa ~10 m dziļu ieleju, aiz Augstkalnes, kur uz upes uzstādināts Augstkalnes dzirnavu ezers, ieleja kļūst šaurāka un seklāka, tālāk uz leju līdz Lielupei gultne ir plata un sekla. Daudzi upes posmi drenēti, lejtecē palienas norobežotas ar dambjiem. Augšpus Jelgavas labajā krastā māla karjeri.

Lielākās pietekas 
 Tērvete, 
 Auce, 
 Bērze, 
 Vilce.

Lielākās apdzīvotās vietas krastos

Latvijā 
 Jelgava, 
 Svēte, 
 Augstkalne.

Lietuvā 
 Žagare, 
 Gaižaiči.

Atsauces

Ārējās saites 

Dobeles novada upes
Jelgavas novada upes
Jelgavas upes
Tērvetes novada upes
Latvijas robežupes
Lietuvas upes
 
Augstkalnes pagasts
1833. gads

1833. () bija parastais gads, kas sākās otrdienā.

Notikumi

Septembris 
 29. septembris - par Spānijas karalieni kļuva Izabella II.

Dzimuši 
 28. janvāris — Čārlzs Džordžs Gordons (Charles George Gordon), britu ģenerālis (miris 1885.)
 19. februāris — Elī Dikomēns (Élie Ducommun), Šveices žurnālists un miera aktīvists (miris 1906.) 
 28. februāris — Alfrēds fon Šlīfens ( Alfred von Schlieffen), vācu feldmaršals (miris 1913.)
 7. maijs — Johanness Brāmss (Johannes Brahms), vācu komponists (miris 1897.)
 30. jūnijs — Manuels Amadors Gerrero (Manuel Amador Guerrero), pirmais Panamas prezidents (miris 1909.)
 30. jūlijs — Erchercogs Kārlis Ludvigs (Karl Ludwig), Austrijas erchercogs (miris 1896.)
 20. augusts — Bendžamins Harisons (Benjamin Harrison), 23. ASV prezidents (miris 1901.) 
 28. augusts — Edvards Bērns-Džonss (Edward Coley Burne-Jones), britu gleznotājs (miris 1898.) 
 21. oktobris — Alfrēds Nobels (Alfred Bernhard Nobel ), zviedru ķīmiķis, inženieris (miris 1896.)
 31. oktobris — Aleksandrs Borodins (Александр Порфирьевич Бородин ), krievu komponists (miris 1887.)

Miruši 
 13. aprīlis — Elīza fon der Reke (Elisabeth Charlotte Constanzia von der Recke), Kurzemes dzejniece (dzimusi 1754.) 
 29. jūlijs — Viljams Vilberforss (William Wilberforce), britu politiķis un filantrops (dzimis 1759.)
 29. septembris — Fernando VII, Spānijas karalis (dzimis 1784.)