joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lilibeta Mauntbatena-Vindzora

Lilibeta Diāna Mauntbatena-Vindzora (; dzimusi ) ir Saseksas hercogu pāra prinča Harija un viņa sievas Meganas otrais bērns. Viņa ir septītā Lielbritānijas monarhijas mantošanas līnijā.

Dzimšana un ģimene 
Mauntbatena-Vindzora dzimusi Santabarbaras privātajā slimnīcā Santabarbarā, Kalifornijā,  pulksten 11:40 PDT (18:40 UTC). Viņa ir nosaukta par godu vecvecmātei no tēva puses — karalienei Elizabetei II, kuru ģimenē sauc par Lilibetu, un vecmāmiņai no tēva puses, Velsas princesei Diānai. Viņa ir pazīstama arī kā Lilī, Lilibetas vārda pamazinošā formā. Lilibetai Diānai Mauntbatenai-Vindzorai ir vecāks brālis Ārčijs.

Viņai no tēva puses ir Lielbritānijas karaliskās ģimenes izcelsme, bet no mātes puses — afroamerikāņu un Eiropas amerikāņu izcelsme. Viņai ir ASV un Apvienotās Karalistes dubultpilsonība.

Tituls un pēctecība 
Lilibeta Diāna Mauntbatena-Vindzora ir septītā Lielbritānijas monarhijas mantošanas līnijā, un no 2021. gada viņa ir visaugstāk novērtētā persona šajā rindā, kas dzimusi ārzemēs. Kā monarha mazmazmazbērns, kas nav vīriešu kārtas, viņa nav princese, bet hercogu meita, kam ir tiesības uz dāmas titulu pirms sava vārda; tomēr tāpat kā gadījumā ar savu brāli Ārčiju, maz ticams, ka viņa izmantos titulu, vismaz dzīvojot ASV. Saskaņā ar karaļa Džordža V 1917. gada novembrī izdotajām patenta vēstulēm viņai būtu tiesības kļūt par princesi pēc vectēva, Velsas prinča Čārlza, kāpšanas tronī.

Atsauces 

2021. gadā dzimušie
Kalifornijā dzimušie
Britu monarhija
Vindzoru dinastija
Andrivs Boriss

Andrivs Boriss (1867—1942) bija latgaliešu sabiedriskais darbinieks, Voskānu muižas īpašnieks.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1867. gada 10. martā Bērzgales pagasta Jaunborisovā muižnieka Jēkaba Borisova ģimenē.
1904. gadā viņš nopirka Voskānu muižu, 1906. gadā viņam piederēja arī Ozolmuižas Tauriņu dzirnavas netālu no Sakstagala.
1910. gadā viņš Latgales zemniekiem organizēja darbu Minskā, 1911. gadā Vorkaļu muižā rīkoja zemkopības kursus. Bija Rēzeknes apriņķa zemstes sapulces loceklis (1912).
Pirmā Pasaules kara laikā 1917. gadā A. Borisovs organizēja latviešu strādnieku sūtīšanu Petrograda-Volhovo dzelzceļa būvniecībai. Nomainīja uzvārdu uz "Boriss", atbalstīja Rancāna baznīcas skolas būvi Rēzeknē un ziedoja naudu ievainotajiem latviešu strēlniekiem.

1917. gada 8. aprīlī (26. martā pēc VS) Latgaliešu Tautas komitejas (Letgalīšu tautas komitets) pārstāvji Andrīvs Boriss (Borisovs), Jezups Kangars, Francis Kemps, Viktors Silandžs un Andrīvs Zvīdriņš ieradās vizītē pie Krievijas Pagaidu valdības vadītāja Georgija Ļvova un izvirzīja jautājumu par pašpārvaldes tiesību piešķiršanai latgaliešiem. Kņazs Ļvovs izteicies, ka šo jautājumu Krievijā jākārto kopā ar citu tautu jautājumiem.

Boriss bija viens no Rēzeknes Pirmā Latgales kongresa organizētājiem, kongresa otrās dienas diskusijās nostājās Franča Kempa pusē un pēc aiziešanas no Latgales kongresa tika ievēlēts par separātā kongresa priekšēdētāju.
1917. gada beigās Rēzeknē Borisu ievēlēja par dibinātās Zemes īpašnieku un rentnieku savienības "Latgola" valdes priekšsēdētāju.
Pēc Oktobra revolūcijas 1918. gada sākumā viņš organizēja materiālu atbalstu Rēzeknes partizānu pulkam pulkveža Mihaila Afanasjeva vadībā. 1920. gadā nepiedalījās Latvijas Satversmes sapulces vēlēšanās.
Saimiekoja savos īpašumos, kopš 1933. gada bija Podberezes saimniecības (pie Rāzeknes, 90 ha) īpašnieks.

Pēc Latvijas okupācijas 1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā A. Borisu kopā ar dzīvesbiedri Terēzi (1880-?), dēliem Romualdu (1910—1942) un Andreju (1922-?) apcietināja un izsūtīja uz gulaga nometnēm.
Miris 1942. gada 4. aprīlī Vjatlagā.

Atsauces 

1867. gadā dzimušie
1942. gadā mirušie
Padomju represiju upuri
Rēzeknes novadā dzimušie
Tianhe

Tianhe (,  — "Debess harmonija"), oficiāli Tianhe bāzes modulis () ir Ķīnas orbitālās stacijas Tiangong pirmais, bāzes modulis. Tas orbītā tika palaists 2021. gada 29. aprīlī.

Konstrukcija 
Stacijas bāzes modulis nodrošina dzīvības atbalstu un dzīvojamās telpas trim apkalpes locekļiem, kā arī nodrošina stacijas vadības, navigācijas un orientācijas kontroli un elektroenerģijas apgādi. Modulis sastāv no trim sekcijām: dzīvojamā nodalījuma, neapdzīvojamas servisa nodalījuma un saslēgšanas nodalījuma. Kopumā dzīvojamās telpas tilpums ir 50 kubikmetri (salīdzinot ar tikai 15 m³ Tiangong 1).
Tianhe masa ir 22,6 tonnas, garums — 16,6 metri, diametrs — 4,2 metri.

Dzīvojamā telpā ir virtuve un tualete, ugunsdrošības iekārtas, gaisa apstrādes un kontroles iekārtas, datori, zinātniskā aparatūra un sakaru iekārtas.

Elektroenerģiju nodrošina divi grozāmi saules bateriju paneļi. Enerģija tiek glabāta akumulatoros, lai apgādātu staciju, kad tā nokļūst Zemes ēnā. Modulim ir dzinējsistēma, kas regulāri veiks stacijas orbītas paaugstināšanu, lai novērstu bremzēšanās atmosfērā sekas. Raķešdegvielu piegādā kravas kuģi. Stāvokļa korekcijai ir uzstādīti 4 jonu dzinēji.

Priekšējais saslēgšanas nodalījums ir apgādāts ar četriem saslēgšanas mezgliem. Pie tā plānots pievienot divus moduļus, kā arī periodiski kravas kuģus Tianzhou un kosmosa kuģus Shenzhou. Kosmiskie aparāti var tuvoties un pieslēgties pie aksiālā (uz priekšu vērstā) un nadīrā (uz Zemi vērstā) porta. Katram topošajam modulim tiks uzstādīta mehāniska svira, kas līdzīga PSRS Mir orbitālā stacijā izmantotajam manipulatoram. Jaunie moduļi vispirms pieslēgsies pie aksiālā porta, tad mehāniskā svira piestiprināsies un pārvietos moduli uz sānu portu. Pilotējamie un kravas kuģi varēs pieslēgties vai nu pie aksiālā mezgla vai pie apakšējā mezgla. Zenīta (augšup vērstā) pieslēgvieta ir pārveidota par lūku iziešanai kosmosā, un sfērisko saslēgšanas nodalījumu var izmantot arī kā slūžu kameru.

Lidojuma gaita 
Tianhe tika palaists  03:23:15 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 5B no Veņčanas kosmisko aparātu palaišanas vietas.

29. maijā stacijā ieradās kravas kuģis Tianzhou 2
Pirmā ekspedīcija ieradās 2021. gada 17. jūnijā ar kosmosa kuģi Shenzhou 12.

2022. gada 24. jūlijā pie Tianhe priekšējās pieslēgvietas pievienojās Wentian laboratorijas kabīnes modulis.
30. septembrī Wentian tika pārvietots uz Tianhe labās puses pieslēgvietu.

Atsauces 

Tiangong
Džou Cjiņa

Džou Cjiņa (; dzimusi ) ir ķīniešu brīvā stila cīkstone, 2020. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja.

Biogrāfija 
2014. gada septembrī pasaules čempionātā Taškentā, cīņā par 3. vietu uzvarot igaunieti Epu Mē, kļuva par bronzas medaļnieci. 2015. gada septembrī pasaules čempionātā Lasvegasā kļuva par sudraba medaļnieci, finālā zaudējot amerikānietei Adelīnai Grejai. 2019. gada septembrī Nursultanā, cīņa par trešo vietu zaudēja Epai Mē un ieņēma 5. vietu, kas ļāva tai saņemt licenci uz olimpiskajām spēlēm Tokijā.
2021. gada 2. augustā olimpiskajās spēlēs Tokijā, cīņā par 3. vietu gūstot plecu uzvaru pret japānieti Hiroe Suzuki, viņa kļuva par bronzas medaļnieci.

Atsauces

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Hunaņā dzimušie
Ķīnas cīkstoņi
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskie bronzas medaļnieki cīņas sportā
Barbora Krejčīkova

Barbora Krejčīkova (; dzimusi ) ir čehu tenisiste, uzvarējusi vienā Grand Slam vienspēļu turnīrā (French Open 2021); kā arī deviņu dubultspēļu Grand Slam turnīru uzvarētāja (sešas sieviešu dubultspēlēs un trīs jauktajās dubultspēlēs). B. Krejčīkova ir arī 2020. gada vasaras olimpisko spēļu čempione sieviešu dubultspēlēs un 2018. gada WTA finālturnīra dubultspēļu fināliste, kā arī 13 WTA turnīru uzvarētāja (ieskaitot trīs vienspēlēs), Federācijas kausa ieguvēja (2018) Čehijas izlases sastāvā un bijusī pasaules pirmā rakete dubultspēlēs.

Veiksmīgi startējusi arī junioru turnīros, ir trīs junioru Grand Slam turnīru uzvarētāja dubultspēlēs; viena junioru Grand Slam turnīra fināliste dubultspēlēs (Australian Open 2013); bijusi pasaules trešā rakete junioru rangā.

Statistika

Vietas Grand Slam turnīros

Vienspēles 

|}

Dubultspēlēs 

|}

Jauktās dubultspēlēs 

|}

Atsauces

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Dienvidmorāvijas apgabalā dzimušie
Čehijas tenisisti
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki tenisā
Daniils Medvedevs

Daniils Medvedevs (; dzimis  Maskavā, Krievijā) ir profesionāls krievu tenisists.  Augstākā vieta ATP vienspēļu rangā ir  sasniegtā 1. vieta.

Medvedevs pirmo uzvaru Grand Slam turnīrā izcīnīja 2021. gada ASV atklātajā čempionātā tenisā, kurā trīs setu cīņā (6-4, 6-4, 6-4) pieveica ranga pirmo numuru Novaku Džokoviču, tādējādi liedzot Džokovičam iegūt kalendārā gada Grand Slam. Fināls sasniegts arī 2019. gada ASV atklātajā čempionātā tenisā un 2021. un 2022. gada Austrālijas atklātajā čempionātā.

Vietas Grand Slam turnīros 

|}

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Krievijas tenisisti
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Maskavā dzimušie
Deivids Džeimss

Deivids Bendžamins Džeimss (, dzimis ) ir Anglijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis vārtsarga pozīcijā. Strādā arī kā futbola eksperts BT Sport.

Džeimss ir ceturtajā vietā pēc visvairāk nospēlētajām spēlēm Anglijas Premjerlīgā. Kopā Premjerlīgā aizvadījis 572 spēles. Bijis līderis Premjerlīgā par visvairāk sausajām spēlēm (196), līdz viņu apsteidza Petrs Čehs.

Karjera 
Savu karjeru sācis Watford komandā. Vēlāk spēlējis jau Anglijas Premjerlīgas komandās Liverpool, Aston Villa, West Ham United, Manchester City un Portsmouth. 1995. gadā ar Liverpool izcīnījis Anglijas Līgas kausu, bet 2008. gadā ar Portsmouth FA kausu. 2010. gadā Džeimss 39 gadu vecumā kļuva par vecāko vārtsargu, kas ir spēlējis FA kausa finālā. Vēlāk spēlējis zemāku līgu komandās Bristol City un Bournemouth. 2013. gadā Džeimss pievienojās Islandes komandai ÍBV Vestmannaeyjar, kur viņš oficiāli noslēdza karjeru. 2013. gada oktobrī Džeimss kļuva par treneri Luton Town komandā, bet 2014. gadā viņš kļuva par spēlējošo treneri Indijas komandā Kerala Blasters.

2018. gadā Džeimss atgriezās Kerala Blasters komandā, šoreiz jau kā galvenais treneris.

Anglijas futbola izlases sastāvā piedalījies 53 spēlēs no 1997. līdz 2010. gadam. Bijis komandas pamatvārtsargs 2004. gada Eiropas čempionātā un 2010. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
Liverpool

 Anglijas Līgas kauss: 1994–95

Portsmouth

 FA kauss: 2007–08

Atsauces

Ārējās saites 

1970. gadā dzimušie
Hārtfordšīrā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
Anglijas futbola treneri
Watford F.C. spēlētāji
Liverpool FC spēlētāji
Aston Villa F.C. spēlētāji
West Ham United F.C. spēlētāji
Manchester City F.C. spēlētāji
A.F.C. Bournemouth spēlētāji
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Markuss Ālbeks

Markuss Kristians Ālbeks (, dzimis ) ir zviedru futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijušais Zviedrijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis Zviedrijas, Dānijas, Itālijas, Nīderlandes, Anglijas un Vācijas komandas. Zviedrijas futbola izlases sastāvā aizvadījis 74 spēles un guvis 30 vārtus, laika posmā no 1999. līdz 2008. gadam. Izlasi pārstāvējis trīs Eiropas čempionātos (2000, 2004, 2008) un divos FIFA Pasaules kausos (2002 un 2006).

No 2009. gada līdz 2016. gadam bijis Zviedrijas futbola izlases trenera asistents.

Sasniegumi 
København

 Dānijas Superlīga: 2005–06, 2006–07

Örgryte IS

 Svenska Cupen: 2000

Ārējās saites 

1973. gadā dzimušie
Gēteborgā dzimušie
Zviedrijas futbolisti
Zviedrijas izlases futbolisti
Zviedrijas futbola treneri
Aston Villa F.C. spēlētāji
2000. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Roberto Ajala

Roberto Fabjans Ajala (, dzimis ) ir bijušais Argentīnas futbolists, spēlējis centra aizsarga pozīcijā, bijušais Argentīnas futbola izlases dalībnieks.

Visspilgtāk spēlējis Argentīnas komandā River Plate, Itālijas komandās Napoli un AC Milan, kā arī Spānijas komandās Valencia un Real Zaragoza.

Argentīnas futbola izlases sastāvā aizvadījis 116 spēles un guvis 7 vārtus. 63 mačus bijis arī izlases kapteinis. Ajala spēlējis trīs FIFA Pasaules kausos (1998, 2002 un 2006). Aizvadīto spēļu ziņā Argentīnas izlasē, Ajala ir ceturtajā vietā, atpaliekot no Havjera Maskerano, Havjera Dzaneti un Lionela Mesi.

Sasniegumi 
River Plate

 Argentīnas pirmā divīzija: 1994

Milan

 Itālijas Serie A: 1998–99

Valencia

 La Liga: 2001–02, 2003–04
 UEFA kauss: 2003–04

Argentīna

 Olimpiskās spēles zelta medaļa: 2004

Ārējās saites 

1973. gadā dzimušie
Entreriosas provincē dzimušie
Argentīnas futbolisti
Argentīnas izlases futbolisti
SSC Napoli spēlētāji
AC Milan spēlētāji
Valencia CF spēlētāji
1998. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Olimpiskie zelta medaļnieki futbolā
Olimpiskie sudraba medaļnieki futbolā
Argentīnas olimpiskie zelta medaļnieki
Argentīnas olimpiskie sudraba medaļnieki
Estebans Kambjaso

Estebans Matiass Kambjaso Deleau (, dzimis ) ir bijušais Argentīnas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijušais Argentīnas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā, Kambjaso izcīnīja 21 trofeju. Lielāko daļu trofeju Kambjaso izcīnīja ar Inter Milan komandu, kur viņš spēlēja no 2004. līdz 2014. gadam. Ar Inter Milan komandu uzvarējis arī 2009.–2010. gada UEFA Čempionu līgas sezonā.

Argentīnas futbola izlasi pārstāvējis 52 spēlēs, no 2000. līdz 2011. gadam. Piedalījies 2006. gada FIFA Pasaules kausā un divos Copa América turnīros.

Sasniegumi 
River Plate

 Argentīnas pirmā divīzija: 2002

Real Madrid

 La Liga: 2002–03
 Supercopa de España: 2003
 UEFA Superkauss: 2002
 Starpkontinentālais kauss: 2002

Internazionale

 Itālijas Serie A: 2005–06, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2009–10
 Coppa Italia: 2004–05, 2005–06, 2009–10, 2010–11
 Supercoppa Italiana: 2005, 2006, 2008, 2010
 UEFA Čempionu līga: 2009–10
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2010

Olympiacos

 Grieķijas Superlīga: 2015–16, 2016–17

Individuālie sasniegumi

 Leicester City sezonas labākais spēlētājs: 2014–15

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Buenosairesā dzimušie
Argentīnas futbolisti
Argentīnas izlases futbolisti
Madrides "Real" spēlētāji
Milānas "Internazionale" spēlētāji
Leicester City F.C. spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Kāpa (2021. gada filma)

"Kāpa" () ir 2021. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Denī Vilnēvs. Filmā galvenās lomas attēlo Timotijs Šalame, Rebeka Fērgusone, Oskars Aizeks, Džošs Brolins, Stellans Skašgords, Deivs Batista, Stīvens Makinlijs Hendersons, Zendaja, Čangs Čens, Šerona Dankana Brūstere, Šārlota Remplinga, Džeisons Momoa un Havjers Bardems. Filma ir balstīta uz 1965. gada Frenka Herberta tāda paša nosaukuma romānu.

Šī ir "Kāpas" trešā adaptācija pēc Deivida Linča 1984. gada filmas, kas saņēma negatīvu kritiku un bija komerciāla neveiksme, un Džona Harisona 2000. gada miniseriāla. Pēc Paramount Pictures neveiksmīga mēģinājuma izveidot jaunu romāna adaptāciju, Legendary Entertainment 2016. gadā pārpirka filmu un televīzijas tiesības uz romānu. 2017. gada februārī Vilnēvs parakstīja sadarbības līgumu par filmas režisēšanu. Vienošanās ar režisoru paredzēja, ka ražošanas līgumi tiks noslēgti tikai par pirmo filmu, un ja pirmā filma būs finansiāli veiksmīga, tikai tad tiks uzsākts darbs pie filmas turpinājuma. Filmēšana notika no 2019. gada marta līdz jūlijam Budapeštā, Jordānijā, Norvēģijā un Abū Dabī.

Sākotnēji bija paredzēts, ka filma iznāks 2020. gada beigās, taču to aizkavēja COVID-19 pandēmija. Filmas pirmizrāde notika  78. Venēcijas kinofestivālā. Latvijā filmas pirmizrāde notika , savukārt ASV kinoteātros un HBO Max filma bija pieejama no . Kritiķi kopumā filmu novērtēja atzinīgi tās vizuālā attēla, vēriena un ambīciju dēļ, un visā pasaulē filmas ieņēmumi ir vairāk nekā  ASV dolāri ar ražošanas budžetu  ASV dolāru. Nacionālā kritiķu padome to izvēlējās kā vienu no 10 labākajām 2021. gada filmām, kā arī Amerikas Kinoinstitūts to iekļāva savā ikgadējā desmit labāko filmu sarakstā. Filma saņēmusi daudzas balvas un nominācijas, tā saņēma desmit nominācijas 94. Kinoakadēmijas balvai, tostarp kategorijās "Labākā filma" un "Labākais adaptētais scenārijs", un ieguva visvairāk balvas (sešas): "Labākā skaņa", "Labākā oriģinālmūzika", "Labākā montāža", "Labākais mākslinieka darbs", "Labākie vizuālie efekti" un "Labākais operatora darbs".

Filmas turpinājuma Dune: Part Two pirmizrāde plānota .

Atsauces

Ārējās saites 

2021. gada filmas
ASV filmas
Zinātniskās fantastikas filmas
Denī Vilnēva filmas
Warner Bros. filmas
Huans Romans Rikelme

Huans Romans Rikelme (, dzimis ) ir bijušais Argentīnas futbolists, spēlēja uzbrūkošā pussarga pozīcijā, bijušais Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) Rikelme ir Argentīnas kluba Boca Juniors viceprezidents.

Karjera 
Savus spožākos karjeras posmus pavadījis Argentīnas komandā Boca Juniors, kur viņš arī savu karjeru sāka. Kopā ar Boca Juniors komandu viņš izcīnīja 10 trofejas, ieskaitot trīs Copa Libertadores un vienu Starpkontinentālo kausu, kurā tika pieveikta Real Madrid. 2002. gadā Rikelme pievienojās La Liga klubam FC Barcelona, tomēr viņa nesaskaņu dēļ ar komandas galveno treneri Luiju van Gālu, viņa laiks klubā bija īss. 2003. gadā ticis izīrēts citam Spānijas klubam Villarreal, bet 2005. gadā Rikelme jau pilntiesīgi pievienojās klubam. 2007. gadā viņš atgriezās Boca Juniors. Savu karjeru beidzis 2014. gadā.

Ar Argentīnas futbola izlasi RIkelme bija veiksmīgs dažādos jauniešu turnīros, uzvarot 1997. gada Dienvidamerikas U20 čempionātā un 1997. gada FIFA Pasaules čempionātā jauniešiem. 1997. gadā debitējis pieaugušo izlasē. Piedalījies 2006. gada FIFA Pasaules kausā, divos Copa América finālturnīros, kā arī bijis izlases kapteinis 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kurā Argentīna ieguva zelta medaļas.

Rikelme ir ticis četras reizes atzīts par Argentīnas gada futbolistu un 2001. gadā atzīts par Dienvidamerikas gada futbolistu. 2006. un 2007. gadā ticis nominēts FIFA Gada futbolista balvai, bet 2005. un 2007. gadā Zelta bumbas balvai.

Sasniegumi 
Boca Juniors

 Argentīnas pirmā divīzija: 1998, 1999, 2000, 2008, 2011
 Copa Argentina: 2011–12
 Copa Libertadores: 2000, 2001, 2007
 Starpkontinentālais kauss: 2000
 Recopa Sudamericana: 2008

Villarreal

 UEFA Intertoto kauss: 2003, 2004

Argentinos Juniors

 Primera B Nacional: 2014

Argentīna

 Olimpiskās spēles zelta medaļa: 2008

Individuālie sasniegumi

 Argentīnas gada futbolists: 2000, 2001, 2008, 2011
 Copa Libertadores MVP: 2001, 2007
 Dienvidamerikas gada futbolists: 2001

Atsauces

Ārējās saites 

1978. gadā dzimušie
Buenosairesas provincē dzimušie
Argentīnas futbolisti
Argentīnas izlases futbolisti
FC Barcelona spēlētāji
Villarreal CF spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Jans Venegors of Heselinks

Jans Venegors of Heselinks (, dzimis ) ir bijušais Nīderlandes futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijušais Nīderlandes futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru iesācis Nīderlandes klubā FC Twente. Kopā ar Twente komandu viņš izcīnīja vienu Nīderlandes kausu. 2001. gadā Venegors of Heselinks pievienojās citam Nīderlandes klubam PSV Eindhoven. Ar PSV komandu viņš izcīnīja trīs Eredivisie titulus un divus Nīderlandes kausus. Vēlāk spēlējis Celtic, Hull City un Rapid Wien. Savu karjeru noslēdzis PSV.

Nīderlandes futbola izlasi pārstāvējis 2006. gada FIFA Pasaules kausā un 2008. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Twente

 KNVB beker: 2000–01

PSV

 Eredivisie: 2002–03, 2004–05, 2005–06
 KNVB beker: 2004–05, 2011–12

Cetic

 Skotijas Premjerlīga: 2006–07, 2007–08
 Skotijas kauss: 2006–07
 Skotijas Līgas kauss: 2008–09

Ārējās saites 

1978. gadā dzimušie
Nīderlandes futbolisti
Nīderlandes izlases futbolisti
PSV Eindhoven spēlētāji
Celtic F.C. spēlētāji
Hull City A.F.C. spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Overeiselā dzimušie
Norms Makdonalds

Norms Makdonalds (, dzimis , miris ) bija kanādiešu komiķis, rakstnieks un aktieris.

Savas karjeras sākumā Makdonalds rakstīja sižetus televīzijas komēdijas seriālam Roseanne. Piecus gadus bijis šova Saturday Night Live (SNL) dalībnieks. Šajā laikā viņš viesojās arī tādos šovos kā The Drew Carey Show un NewsRadio. Pēc aiziešanas no SNL viņš tēloja galveno lomu 1998. gada filmā Dirty Work. No 1999. līdz 2001. gadam viņš veidoja savu TV komēdijas seriālu The Norm Show.

2013. gadā Makdonalds uzsāka video raidierakstu Norm Macdonald Live, kurā viņš intervēja komiķus un citas slavenības. 2018. gadā viņš izlaida Netflix platformā sarunu šovu Norm Macdonald Has a Show. Savas karjeras laikā Makdonalds piedalījies daudzās filmās un bija viesis tādos sarunu šovos kā Conan, Late Night with David Letterman un The Howard Stern Show. Viņš strādājis arī kā balss aktieris, tai skaitā, animācijas šovā Mike Tyson Mysteries.

Ārējās saites 

1959. gadā dzimušie
2021. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Kanādiešu kinoaktieri
Mirela Demireva

Mirela Demireva (; dzimusi ) ir profesionāla bulgāru vieglatlēte, startē augstlēkšanas sacensībās. Izcīnījusi sudraba medaļu 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Izcīnījusi arī sudraba medaļu 2016. gada Eiropas čempionātā vieglatlētikā un 2018. gada Eiropas čempionātā vieglatlētikā.

2016. gadā Demireva tika atzīta par Bulgārijas gada sportisti.

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Bulgārijas vieglatlētes
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Augstlēcēji
Olimpiskie sudraba medaļnieki vieglatlētikā
Mateja Kežmans

Mateja Kežmans (, dzimis ) ir bijušais Serbijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijušais Serbijas un Melnkalnes futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis vairākos Serbijas klubos, visspilgtāk spēlējot Partizan komandā. 2000. gadā pārcēlies uz Eredivisie klubu PSV Eindhoven. Savā debijas sezonā Kežmans kļuva par līgas labāko vārtu guvēju un palīdzēja PSV komandai izcīnīt līgas čempionu titulu. 2004—05. gada sezonu pavadījis Anglijas Premjerlīgas komandā Chelsea. Vēlāk spēlējis Atletico Madrid, Fenerbahçe, Paris Saint-Germain, Zenit Saint Petersburg, South China un FC BATE.

Dienvidslāvijas/Serbijas un Melnkalnes futbola izlasi Kežmans ir pārstāvējis 2000. gada Eiropas čempionātā un 2006. gada FIFA Pasaules kausā.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par sporta aģentu.

Sasniegumi 
Partizan

 Dienvidslāvijas čempionāts: 1998—99

PSV

 Eredivisie: 2000—01, 2002—03
 Johan Cruijff Schaal: 2000, 2001, 2003

Chelsea

 Anglijas Premjerlīga: 2004—05
 Anglijas Līgas kauss: 2004—05

Fenerbahçe

 Turcijas Superlīga: 2006—07
 Turcijas Superkauss: 2007

Paris Saint-Germain

 Coupe de France: 2009—10

South China

 Hongkongas FA kauss: 2010—11

BATE Borisov

 Baltkrievijas Augstākā līga: 2011

Individuālie sasniegumi

 Dienvidslāvijas čempionāta labākais vārtu guvējs: 1999—2000
 Eredivisie labākais vārtu guvējs: 2000—01, 2002—03, 2003—04
 Nīderlandes gada futbolists: 2002—03

Ārējās saites 

1979. gadā dzimušie
Belgradā dzimušie
Serbijas futbolisti
Serbijas izlases futbolisti
PSV Eindhoven spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
Madrides "Atletico" spēlētāji
Stambulas "Fenerbahçe" spēlētāji
Parīzes "Saint-Germain" spēlētāji
Sanktpēterburgas "Zenit" spēlētāji
2000. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Tiagu Brazs

Tiagu Brazs (; dzimis ) ir Brazīlijas vieglatlēts, startē kārtslēkšanas sacensībās. Izcīnījis zelta medaļu 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs ar rezultātu 6,03 m, kas ir pašreizējais olimpiskais rekords kārtslēkšanā, kā arī bronzas medaļu 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
Sanpaulu štatā dzimušie
Brazīlijas vieglatlēti
Kārtslēcēji
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Olimpiskie bronzas medaļnieki vieglatlētikā
Aranča Sančesa-Vikario

Aranča Sančesa-Vikario (; dzimusi ) ir bijusī spāņu tenisiste, bijusī pasaules pirmā rakete vienspēlēs un dubultspēlēs. 14 Grand Slam turnīru uzvarētāja (4 no tiem vienspēlēs), pieckārtējā Federācijas kausa ieguvēja Spānijas izlases sastāvā. Kopš 2007. gada Starptautiskās tenisa slavas zāles locekle.

Statistika

Grand Slam vienspēļu finālu rezultāti

Uzvaras (4)

Zaudējumi (8)

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 ESPY balva Labākā tenisiste (1994)
 Sporta nopelnu Karaliskā ordeņa zelta medaļa (Spānija)
 Sporta nopelnu Karaliskā ordeņa lielais krusts (Spānija)
 Astūrijas princeses sporta balva (1998) 
 Katalonijas Gada sportiste (1998)

Atsauces

Ārējās saites 

1971. gadā dzimušie
Katalonijā dzimušie
Spānijas tenisisti
1988. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1992. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1996. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Tenisa treneri
Spānijas treneri
Olimpiskie sudraba medaļnieki tenisā
Olimpiskie bronzas medaļnieki tenisā
Olimpiskie rekordi vieglatlētikā

Olimpiskie rekordi vieglatlētikā ir vieglatlētikas rekordi, kuri uzstādīti vasaras olimpisko spēļu laikā un kurus apstiprina Starptautiskā Olimpiskā komiteja. Senākais olimpiskais rekords ir tāllēkšanā vīriešiem, kas nav pārspēts kopš 1968. gada vasaras olimpiskajām spēlēm.

Vīrieši

Sievietes

Atsauces

Ārējās saites 

Vieglatlētika
Vasaras olimpiskās spēles
Dejans Stankovičs

Dejans Stankovičs (, dzimis ) ir Serbijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijušais Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada oktobra Stankovičs ir Itālijas A sērijas kluba Sampdoria galvenais treneris.

Karjera 
Savu karjeru iesācis Dienvidslāvijas komandā Belgradas "Crvena Zvezda". Kopā ar komandu viņš izcīnīja vienu Dienvidslāvijas čempionāta titulu un trīs Dienvidslāvijas kausus. 1998. gadā Stankovičš pārcēlās uz Itālijas komandu Lazio. 1999—2000. gada sezonā ar Lazio izcīnījis Itālijas Serie A titulu. Vēl palīdzējis komandai iegūt divreiz Coppa Italia, divreiz Itālijas Superkausu un vienreiz UEFA Kausu ieguvēju kausu, un UEFA Superkausu. Savas karjeras veiksmīgāko posmu pavadījis Inter Milan, kur viņš spēlēja no 2004. gada līdz 2013. gadam. Kopumā tika izcīnīti pieci Itālijas čempionu tituli, četri Itālijas kausi, kā arī uzvarēts 2009.—2010. gada UEFA Čempionu līgas sezonā.

Bijis Serbijas futbola izlases kapteinis no 2007. līdz 2011. gadam. Spēlējis 1998., 2006. un 2010. gada FIFA Pasaules kausā. Vienīgais spēlētājs, kas ir spēlējis FIFA Pasaules kausā pārstāvot trīs dažādu valstu izlases — Dienvidslāviju, Serbiju un Melnkalni un Serbiju.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuva par treneri. 2014.—2015. gada sezonā strādāja kā trenera asistents Itālijas klubā Udinese. 2019. gada 21. decembrī kļuva par Belgradas "Crvena Zvezda" galveno treneri. Viņa vadībā komanda trīs reizes uzvarēja Serbijas Superlīgā un divreiz izcīnīja Serbijas kausu.  Stankovičs atkāpās no Crvena Zvezda galvenā trenera amata pēc tam, kad komanda 2022.—2023. gada UEFA Čempionu līgas kvalifikācijā zaudēja Haifas "Maccabi".  tika apstiprināts par Itālijas A sērijas kluba Sampdoria galveno treneri.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Crvena Zvezda

 Dienvidslāvijas Pirmā līga: 1994—95
 Dienvidslāvijas kauss: 1994—95, 1995—96, 1996—97

Lazio

 Itālijas Serie A: 1999—2000
 Coppa Italia: 1999—2000, 2003—04
 Supercoppa Italiana: 1998, 2000
 UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1998—99
 UEFA Superkauss: 1999

Inter Milan

 Itālijas Serie A: 2005—06, 2006—07, 2007—08, 2008—09, 2009—10
 Coppa Italia: 2004—05, 2005—06, 2009—10, 2010—11
 Supercoppa Italiana: 2005, 2006, 2008, 2010
 UEFA Čempionu līga: 2009—10
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2010

Individuālie sasniegumi

 Serbijas gada futbolists: 2006, 2010

Trenera karjera 
Crvena Zvezda

 Serbijas Superlīga: 2019—20, 2020—21, 2021—22
 Serbijas kauss: 2020—21, 2021—22

Atsauces

Ārējās saites 

1978. gadā dzimušie
Belgradā dzimušie
Serbijas futbolisti
Dienvidslāvijas futbolisti
Serbijas izlases futbolisti
Serbijas futbola treneri
S.S. Lazio spēlētāji
Milānas "Internazionale" spēlētāji
1998. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2000. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Operācija Rolling Thunder

Operācija Rolling Thunder (), bija ASV prezidenta Lindona Džonsona un aizsardzības sekretāra Roberta Maknamaras sadarbībā ar Dienvidvjetnamu rīkota militāra operācija, kuras laikā tika sistemātiski bombardēta Ziemeļvjetnamas teritorija.

Vjetnamas karš
Eiropas čempionāts vieglatlētikā telpās

Eiropas čempionāts vieglatlētikā telpās ir vieglatlētikas sacensības, ko organizē Eiropas vieglatlētikas asociācija. No 1966. līdz 1970. gadam čempionāts bija zināms, kā European Indoor Games. Kopš 1990. gada sacensības notiek ik pēc diviem gadiem. Pēc 2002. gada čempionāta turnīra norises laiks tika pārcelts uz nepāra gadiem, nākamais turnīrs norisinājās 2005. gadā.

Čempionāts katru gadu norisinās citā Eiropas pilsētā.

Ārējās saites 

Vieglatlētika
Eiropas čempionāti
Savo Miloševičs

Savo Miloševičs (, dzimis ) ir Serbijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijušais Dienvidslāvijas un Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Miloševičs ir Slovēnijas Pirmās līgas kluba Olimpija Ljubljana galvenais treneris.

Karjera 
Savu karjeru iesāka Dienvidslāvijas komandā FK Partizan. 1995. gadā pārcēlies uz Anglijas Premjerlīgas komandu Aston Villa. Vēlāk savu lielāko daļu karjeras pavadījis Spānijā, kur viņš La Liga turnīrā 241 spēlē guva 91 vārtus Real Zaragoza, Espanyol, Celta Vigo un Osasuna.

Starptautiskajā līmenī, Miloševičs pārstāvēja Dienvidslāvijas (vēlāk Serbijas un Melnkalnes) un Serbijas futbola izlasi. Piedalījies 1998. un 2006. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2000. gada Eiropas čempionātā, kur viņš kļuva par dalīti turnīra rezultatīvāko spēlētāju.

No 2011. gada līdz 2012. gadam strādājis kā Melnkalnes futbola izlases trenera asistents. Vēlāk bijis Partizan galvenais treneris. Ar Partizan komandu izcīnījis Serbijas kausu.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Partizan

 Serbijas un Melnkalnes Pirmā līga: 1992–93, 1993–94
 Dienvidslāvijas kauss: 1993–94

Aston Villa

 Anglijas Līgas kauss: 1995–96

Rubin Kazan

 Krievijas Premjerlīga: 2008

Individuālie sasniegumi

 Eiropas čempionāta labākais vārtu guvējs: 2000

Trenera karjera 
Partizan

 Serbijas kauss: 2018–19

Ārējās saites 

1973. gadā dzimušie
Serbu Republikā dzimušie
Bosnijas un Hercegovinas serbi
Dienvidslāvijas futbolisti
Dienvidslāvijas izlases futbolisti
Serbijas futbolisti
Serbijas izlases futbolisti
Serbijas futbola treneri
Aston Villa F.C. spēlētāji
Parma F.C. spēlētāji
RCD Espanyol spēlētāji
Bigo "Celta" spēlētāji
Kazaņas "Rubin" spēlētāji
1998. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2000. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Rikardu (futbolists, dzimis 1976. gadā)

Rikardu Alešandre Martinšs Suarišs Pereira (, dzimis ) ir bijušais Portugāles futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijušais Portugāles futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis savas dzimtās pilsētas klubā Montijo. Vēlāk pārstāvējis Boavista un Sporting CP, kur arī pavadījis savu lielāko karjeras daļu. Ar Boavista komandu Rikardu vienreiz kļuva par Portugāles Premjerlīgas čempioniem uz vienreiz ieguva Taça de Portugal trofeju. Vēlāk spēlējis arī Spānijas komandā Real Betis un Anglijas komandā Leicester City. Savu karjeru noslēdza Portugāles komandās Vitória un Olhanense.

Ar Portugāles futbola izlasi Rikardu nospēlēja 79 spēles. Piedalījies 2002. un 2006. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2004. un 2008. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Boavista

 PortugālesPremjerlīga: 2000–01
 Taça de Portugal: 1996–97
 Supertaça Cândido de Oliveira: 1997

Sporting CP

 Taça de Portugal: 2006–07

Ārējās saites 

1976. gadā dzimušie
Portugāles futbolisti
Portugāles izlases futbolisti
Sporting CP spēlētāji
Real Betis spēlētāji
Leicester City F.C. spēlētāji
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Tomāšs Galāseks

Tomāšs Galāseks (, dzimis ) ir Čehijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijušais Čehijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis Čehijas komandā Banik Ostrava. 1996. gadā pārcēlies uz Nīderlandes klubu Willem II. Savus vislielākos panākumus guvis Nīderlandes komandā Ajax, ar ko viņš izcīnīja divus Eredivisie titulus un divus Nīderlandes kausus. Vēlāk spēlējis Vācijas komandās 1. FC Nürnberg, Borussia Monchengladbach un FSV Erlangen-Bruck.

Čehijas futbola izlasi pārstāvējis 2006. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2004. un 2008. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Ajax

 Eredivisie: 2001–02, 2003–04
 Nīderlandes kauss: 2001–02, 2005–06
 Nīderlandes Superkauss: 2002, 2005

Ārējās saites 

1973. gadā dzimušie
Čehijas futbolisti
Čehijas izlases futbolisti
Čehijas futbola treneri
Amsterdamas "Ajax" spēlētāji
1. FC Nürnberg spēlētāji
Menhengladbahas "Borussia" spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Morāvijas-Silēzijas apgabalā dzimušie
Stīvens Apia

Stīvens Apia (, dzimis ) ir bijušais Ganas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijušais Ganas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras lielāko daļu spēlējis vairākos Itālijas klubus. Ar Parma komandu izcīnījis Coppa Italia. Fenerbahçe komandas sastāvā kļuvis par Turcijas čempionu.

Ganas futbola izlasi pārstāvējis 2006. un 2010. gada FIFA Pasaules kausā.

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Ganas futbolisti
Ganas izlases futbolisti
Udinese Calcio spēlētāji
Parma F.C. spēlētāji
Brescia Calcio spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
Stambulas "Fenerbahçe" spēlētāji
Bologna F.C. 1909 spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Samuels Kufūrs

Samuels Osei Kufūrs (, dzimis ) ir bijušais Ganas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijušais Ganas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru iesācis Vācijas Bundeslīgas komandā Bayern Munich, kur arī pavadījis savas karjeras lielāko daļu. Kopumā Bayern Munich sastāvā Kufūrs nospēlēja gandrīz 250 mačus un izcīnīja 14 trofejas, ieskaitot sešus Bundeslīgas titulus un vienu UEFA Čempionu līgas kausu.

Ganas futbola izlases sastāvā Kufūrs piedalījās 2006. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī piecos Āfrikas Nāciju kausa finālturnīros.

Sasniegumi 
Bayern Munich

 Vācijas Bundeslīga: 1996–97, 1998–99, 1999–2000, 2000–01, 2002–03, 2004–05
 DFB Pokal: 1997–98, 1999–2000, 2002–03, 2004–05
 DFB Ligapokal: 2000, 2004
 UEFA Čempionu līga: 2000–01
 Starpkontinentālais kauss: 2001

Ārējās saites 

1976. gadā dzimušie
Ganas futbolisti
Ganas izlases futbolisti
Minhenes "Bayern" spēlētāji
1. FC Nürnberg spēlētāji
AS Roma spēlētāji
Amsterdamas "Ajax" spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Kristjans Dzakardo

Kristjans Dzakardo (, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijušais Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savu spēlētāja karjeru iesācis 2000. gadā Bologna komandā, kur viņš spēlēja līdz 2004. gadam. Vēlāk četrus gadus pavadījis Palermo komandā. 2008–09. gada sezonu pavadījis Vācijas komandā VfL Wolfsburg, kur viņš palīdzēja komandai iegūt Vācijas Bundeslīgas titulu. Vēlāk līdz 2013. gadam pārstāvējis Parma komandu, tad spēlējis AC Milan. Vēlāk spēlējis Itālijas komandās Carpi un Vicenza, Maltas komandā Ħamrun Spartans, bet karjeru noslēdzis Sanmarīno komandā Tre Fiori.

Itālijas futbola izlases sastāvā nospēlējis 17 spēlēs un guvis vienus vārtus. Ar izlasi uzvarējis 2006. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
VfL Wolfsburg

 Vācijas Bundeslīga: 2008–09

Tre Fiori

 Coppa Titano: 2018–19

Itālija

 FIFA Pasaules kauss: 2006

Ārējās saites 

1981. gadā dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
Bologna F.C. 1909 spēlētāji
Palermo FC spēlētāji
VfL Wolfsburg spēlētāji
Parma F.C. spēlētāji
AC Milan spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Fabio Groso

Fabio Groso (, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijušais Itālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Groso ir Itālijas B sērijas kluba Frosinone galvenais treneris.

Savu karjeru Groso iesāka vairākos Itālijas zemāko līgu klubos. No 2004. līdz 2006. gadam Groso sevi spilgti apliecināja Palermo komandā. Nākamo sezonu Groso pavadīja Inter Milan komandā, kur viņš izcīnīja Serie A čempionu titulu. Vēlāk ieguvis arī Ligue 1 titulu ar Lionas "Olympique" komandu. Savu karjeru noslēdza ar Itālijas čempionu titulu Juventus komandā.

Itālijas futbola izlasē Groso aizvadīja 48 mačus un guva 4 vārtus. Groso guva uzvaras vārtus pret Vāciju 2006. gada FIFA Pasaules kausa pusfinālā. Iesitis arī izšķirošo pēcspēles sitienu finālā pret Franciju, nodrošinot Itālijai ceturto FIFA Pasaules kausu. Pārstāvējis izlasi arī 2008. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Perugia

 UEFA Intertoto kauss: 2003

Inter Milan

 Itālijas Serie A: 2006–07
 Supercoppa Italiana: 2006

Lyon

 Francijas Ligue 1: 2007–08
 Coupe de France: 2007–08
 Trophée des Champions: 2007

Juventus

 Itālijas Serie A: 2011–12

Ārējās saites 

1977. gadā dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
Itālijas futbola treneri
Palermo FC spēlētāji
Milānas "Internazionale" spēlētāji
Lionas "Olympique" spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Romā dzimušie
Andželo Peruci

Andželo Peruci (, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists, spēlējis vārtsarga pozīcijā, bijušais Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Peruci tiek dēvēts par vienu no visu laiku labākajiem itāļu vārtsragiem. Trīs reizes ieguvis Itālijas Serie A labākā vārtsarga balvu. Savas karjeras laikā pārstāvējis Roma, Hellas Verona, Juventus, Inter Milan un Lazio. Vislielākos panākumus guvis ar Juventus komandu, ar kuru viņš izcīnīja trīs Serie A titulus, Coppa Italia, UEFA kausu un UEFA Čempionu līgu. Savu karjeru noslēdza ar Lazio komandu 2007. gadā.

Itālijas futbola izlases sastāvā piedalījies 31 spēlē. Kopā ar izlasi ieguvis 2006. gada FIFA Pasaules kausu. Vēl pārstāvējis izlasi 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kā arī 1996. un 2004. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Juventus

 Itālijas Serie A: 1994–95, 1996–97, 1997–98
 Coppa Italia: 1994–95
 Supercoppa Italiana: 1995, 1997
 UEFA Čempionu līga: 1995–96
 UEFA kauss: 1992–93
 UEFA Superkauss: 1996
 Starpkontinentālais kauss: 1996

Lazio

 Coppa Italia: 2003–04
 Supercoppa Italiana: 2000

Itālija

 FIFA Pasaules kauss: 2006

Atsauces

Ārējās saites 

1970. gadā dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
AS Roma spēlētāji
Hellas Verona F.C. spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
Milānas "Internazionale" spēlētāji
S.S. Lazio spēlētāji
1992. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1996. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Vinčenco Jakvinta

Vinčenco Jakvinta (, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists, spēlējis uzbrucēja pozīcijā, bijušais Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras sākumu pavadījis dažādos Itālijas zemāko līgu klubos. 2000. gadā Jakvinta pievienojās Udinese. Pēc sekmīga posma Udinese komandā, Jakvinta 2007. gadā pievienojās Juventus. Ar komandu 2012–13. gada sezonā izcīnījis Itālijas Serie A čempionu titulu.

Itālijas futbola izlases sastāvā nospēlējis 40 mačus. Ar izlasi uzvarējis 2006. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 2010. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
Juventus

 Itālijas Serie A: 2012–13

Itālija

 FIFA Pasaules kauss: 2006

Ārējās saites 

1979. gadā dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
Udinese Calcio spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Marko Amelja

Marko Amelja (, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis vārtsarga pozīcijā, bijušais Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savu lielāko un veiksmīgāko daļu karjeras pavadījis Livorno  komandā, kur viņš kopumā nospēlēja 181 spēles. Vēlāk spēlējis vairākos citos Itālijas klubos, kā arī bijis Anglijas Premjerlīgas komandas Chelsea rezerves vārtsargs.

Itālijas futbola izlases sastāvā ieguvis bronzas medaļu 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Kopā ar izlasi uzvarējis 2006. gada FIFA Pasaules kausā. Amelja tika iekļauts Itālijas izlases sastāvā arī 2008. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Livorno

 Itālijas C1 sērija: 2001–02

Milan

 Itālijas A sērija: 2010–11
 Supercoppa Italiana: 2011

Itālija

 FIFA Pasaules kauss: 2006

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Lacio dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
Itālijas futbola treneri
Parma F.C. spēlētāji
Palermo FC spēlētāji
Genoa C.F.C. spēlētāji
AC Milan spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Simone Barone

Simone Barone (, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijušais Itālijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) Barone ir Itālijas kluba Sassuolo jauniešu treneris.

Savas karjeras laikā pārstāvējis vairākus Itālijas klubus, visspilgtāk spēlējot Palermo komandā. Ar Itālijas futbola izlasi uzvarējis 2006. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
Itālija

 FIFA Pasaules kauss: 2006

Ārējās saites 

1978. gadā dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
Itālijas futbola treneri
Parma F.C. spēlētāji
Veronas "Chievo" spēlētāji
Palermo FC spēlētāji
Torino F.C. spēlētāji
Cagliari Calcio spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Simone Perota

SImone Perota (, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijušais Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras sākumā spēlējis dažādos Itālijas klubos, kā Reggina, Juventus, Bari un Chievo Verona. 2004. gadā pievienojies AS Roma, kur pavadījis savu lielāko daļu karjeras. Ar Roma komandu divreiz izcīnījis Coppa Italia un vienreiz Supercoppa Italiana. Savu karjeru noslēdzis 2013. gadā.

Itālijas futbola izlases sastāvā Perota debitēja 2002. gadā. Kopumā piedalījies 48 mačos, kuros guvis 2 vārtus. Ar Itālijas izlasi uzvarējis 2006. gada FIFA Pasaules kausā. Spēlējis arī 2004. un 2008. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Roma

 Coppa Italia: 2006–07, 2007–08
 Supercoppa Italiana: 2007

Itālija

 FIFA Pasaules kauss: 2006

Ārējās saites 

1977. gadā dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
Turīnas "Juventus" spēlētāji
Veronas "Chievo" spēlētāji
AS Roma spēlētāji
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Republika (partija)

"Republika" ir  izveidota centriska politiskā partija Latvijā. Tās pašreizējais vadītājs ir bijušais iekšlietu ministrs Sandis Ģirģens. Partija piedalījās 14. Saeimas vēlēšanās, taču parlamentā neiekļuva

Vēsture 
Partijas izveides iniciators bija Saeimas deputāts un bijušias ministrs Vjačeslavs Dombrovskis. 13. Saeimā partija tās izveidošanas brīdī bija pārstāvēta ar 4 deputātiem: V. Dombrovskis, Evija Papule (13. Saeimas vēlēšanās abi ievēlēti no "Saskaņas") un Kaspars Ģirģens, Ēriks Pucens (ievēlēti no KPV LV saraksta).

2022. gada 16. februārī V. Dombrovskis kopā ar saviem domubiedriem pameta partiju, paziņojot, ka neredz par iespējamu sadarboties ar brāļiem Sandi un Kasparu Ģirģeniem, kas pārņēmuši partijas vadību. S. Ģirģens Dombrovski vaino par vairāk nekā 300 "pazaudētiem" biedru iesniegumiem.

Partija apgalvo, ka iestājas par samazinātu referenduma slieksni, tautas vēlētu prezidentu ar "profesionāļu" valdību, par kuru atbild prezidents, kā arī aicina Saeimā ievēlēt bezpartejiskus deputātus, līdzīgi kā tas notiek Lietuvas Seimā.

2022. gada 5. martā partijas biedru kongresā par partijas vadītāju kļuva Sandis Ģirģens.

Vēlēšanas

Atsauces 

Latvijas politiskās partijas
Spiegs, kurš mīlēja mani

"Spiegs, kurš mīlēja mani" () ir 1977. gada spiegu filma un Eon Productions Džeimsa Bonda filmu sērijas desmitā filma, kurā Rodžers Mūrs jau trešo reizi attēlo britu specdienesta MI6 aģentu 007 Džeimsu Bondu. Filmas sižets ir balstīts uz 1962. gada Iana Fleminga tāda paša nosaukuma romānu.

Filmā ļaundaris Karls Štrombergs plāno iznīcināt pasauli un radīt jaunu civilizāciju zem jūras. Bonds sadarbojas ar padomju aģentu Anju Amasovu, lai apturētu ļauno plānu, kamēr viņus cenšas nogalināt spēcīgais Štromberga rokaspuisis Džozs (Jaws). 

Filmas režisors ir Luiss Girlberts, bet galvenās lomas tēlo Rodžers Mūrs, Barbara Baha un Kurts Jurgens.

Ārējās saites 

1977. gada filmas
Apvienotās Karalistes filmas
Džeimsa Bonda filmas
Metro-Goldwyn-Mayer filmas
Piedzīvojumu filmas
Masimo Odo

Masimo Odo (, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis labās malas aizsarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savas spēlētāja karjeras laikā Odo pārstāvēja vairākus Itālijas klubus. Visspilgtāk pārstāvējis Lazio komandu, ar kuru viņš uzvarēja Coppa Italia, kā arī AC Milan, ar kuru viņš uzvarēja Itālijas A sērijā un ieguva UEFA Čempionu līgas trofeju.

Ar Itālijas futbola izlasi uzvarējis 2006. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 2004. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Lazio

 Coppa Italia: 2003–04

Milan

 Itālijas Serie A: 2010–11
 Supercoppa Italiana: 2011
 UEFA Čempionu līga: 2006–07
 UEFA Superkauss: 2007
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2007

Itālija

 FIFA Pasaules kauss: 2006

Ārējās saites 

1976. gadā dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
Itālijas futbola treneri
AC Milan spēlētāji
SSC Napoli spēlētāji
S.S. Lazio spēlētāji
Minhenes "Bayern" spēlētāji
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
AC Monza spēlētāji
Brīvais

"Brīvais" () ir 2021. gada ASV zinātniskās fantastikas spriedzes komēdija. Filmas režisors ir Šons Levijs, scenārija autori Mets Libermans un Zaks Pens. Raiens Renoldss atveido bankas kasieri, kas atklāj, ka patiesībā ir nespēlētāja tēls atvērtās pasaules videospēlē, un kļūst par varoni cenšoties izglābt draugus no izdzēšanas. Pārējās lomas atveido Džodija Komere, Džo Kīrijs, Lils Rels Houerijs, Utkāršs Ambudkārs un Taika Vaititi.

Pēc pirmizrādes atlikšanas uz gadu COVID-19 pandēmijas dēļ, ASV kinoteātros filmu "Brīvais" RealD 3D, IMAX un Dolby Cinema formātos sāka demonstrēt no . Filmas pasaules kases ieņēmumi ir vairāk nekā  ASV dolāru. Filma galvenokārt saņēmusi pozitīvas kritiķu atsauksmes. Filma nominēta 94. Kinoakadēmijas balvai un 75. BAFTA kino balvai par labākajiem vizuālajiem efektiem.

Atsauces

Ārējās saites 

2021. gada filmas
ASV filmas
Harijs Kjūels

Harijs Kjūels (, dzimis ) ir Austrālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis uzbrucēja pozīcijā, bijis Austrālijas futbola izlases dalībnieks.

Savas spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis Leeds United, Liverpool, Galatasaray, Melbourne Victory, Al-Gharafa un Melbourne Heart. Spēlējot Leeds United komandā, Kjūels 2000. gadā tika atzīts par PFA gada labāko jauno spēlētāju. 2001. gadā nominēts Zelta bumbas balvai. Ar Liverpool komandu 2005. gadā uzvarējis UEFA Čempionu līgā. Austrālijas futbola izlases sastāvā Kjūels 58 spēlēs guva 17 vārtus. Izlasi pārstāvējis 2006. un 2010. gada FIFA Pasaules kausā.

Pārsvarā spēlējis malējā uzbrucēja pozīcijā, bet spēlējis arī kā uzbrūkošais pussargs. 2012. gadā Austrālijas līdzjutēju, spēlētāju un mediju vērtējumā Kjūels tika atzīts par Austrālijas labāko futbolistu.

Sasniegumi 
Liverpool

 FA kauss: 2005–06
 UEFA Čempionu līga: 2004–05

Galatasaray

 Turcijas Superkauss: 2008

Austrālija

 Okeānijas Nāciju kauss: 2004

Individuālie sasniegumi

 PFA gada labākais jaunais spēlētājs: 1999–2000
 Okeānijas gada futbolists: 1999, 2001, 2003
 Leeds United gada labākais spēlētājs: 1999–2000

Atsauces

Ārējās saites 

1978. gadā dzimušie
Austrālijas futbolisti
Austrālijas izlases futbolisti
Austrālijas futbola treneri
Leeds United F.C. spēlētāji
Liverpool FC spēlētāji
Stambulas "Galatasaray" spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Jaundienvidvelsā dzimušie