joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
ASV Kongress

Amerikas Savienoto Valstu Kongress () ir ASV Federālās valdības likumdevējvara — divpalātu parlaments, kas sastāv no Senāta (augšpalāta) un Pārstāvju palātas (apakšpalāta). 

Pārstāvju palātai ir 435 locekļi, katru no šiem locekļiem ievēlē uz diviem gadiem no sava apgabala, tādējādi viens kongresmenis pārstāv vidēji  vēlētāju; pārstāvju skaits starp štatiem sadalās atbilstoši katra štata iedzīvotāju skaitam. Turklāt Kolumbijas apgabalam, Guamai, Amerikāņu Samoa un ASV Virdžīnām Pārstāvju palātā ir savi delegāti bez balss tiesībām, kurus ievēlē uz diviem gadiem, bet Puertoriko deleģē uz četriem gadiem ievēlētu komisāru. Izņemot to, ka šiem delegātiem nav tiesību balsot Pārstāvju palātas sēdē, delegātiem ir tādas pašas tiesības un pienākumi kā citiem Pārstāvju palātas locekļiem. Savukārt Senātā ir 100 locekļi — katram štatam ir divi senatori. Senatoru pilnvaru termiņš ir seši gadi, taču šie termiņi ir sadalīti tā, ka reizi divos gados ievēlē vienu trešdaļu Senāta locekļu.

Saskaņā ar ASV Konstitūciju likumus pieņem abas palātas, bet katrai no tām ir arī tādas tiesības kādu nav otrai palātai. Piemēram, dažiem prezidenta lēmumiem ir nepieciešama Senāta piekrišana, bet ar finansēm saistīti likumprojekti jāizstrādā Pārstāvju palātai, tāpat tikai Pārstāvju palātai ir tiesības uzsākt impīčmentu, bet Senātam — izlemt, vai atbrīvot no amata amatpersonu, pret kuru uzsākts impīčments.

Kongresa sēdes notiek ASV Kapitolijā Vašingtonā. Ar vārdu "Kongress" apzīmē arī Pārstāvju palātas locekļu termiņu: viens Kongress tiek sasaukts uz diviem gadiem jeb divām sesijām. Pašreizējais Kongress, kas darbu uzsāka 2021. gada 3. janvārī, ir 117. Kongress.

Ārējās saites 

ASV politika
Parlamenti
Vodzislava Slonska

Vodzislava Slonska () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz dienvidiem no Ribņikas un ziemeļiem no Morāvijas vārtiem, Ribņikas ogļu baseina (Rybnicki Okręg Węglowy) teritorijā. Apkārtnē ogļu ieguve. Vodzislava Slonska ir biatlonista Tomaša Sikoras (Tomasz Sikora, 1973 - ) dzimtā pilsēta.

Pilsēta attīstījusies no apmēram 1257. gada, kad šeit tika nodibināts klosteris. 1327. gadā, līdz ar Silēziju, pilsēta iekļaujas Bohēmijā (vēlāk Habsburgu impērijā). No 1306. līdz 1556. gadam Vodzislava Slonska bija hercogistes centrs. 1740. gadā, pēc Silēzijas kariem, Vodzislava Slonska kļuva par Prūsijas (vēlāk Vācijas) sastāvdaļu. Pēc Pirmā pasaules kara Vodzislava iekļāvās jaunajā Polijas valstī. Otrā pasauels kara laikā tā atkal tika inkorporēta Vācijā. 1945. gada janvārī Vodzislava Slonska bija galapunkts 60 000 cilvēku lielajam Nāves maršam no Aušvicas koncentrācijas nometnes. Pēc kara pilsēta līdz ar pārējo Silēziju tiek iekļauta Polijā.

Silēzijas vojevodistes pilsētas
Vodzislavas apriņķis

Vodzislavas apriņķis () ir apriņķis Polijā, Silēzijas vojevodistē. Robežojas ar Silēzijas vojevodistes Racibožas apriņķi, Ribņiku, Ribņikas apriņķi un Jastšembezdroju, kā arī Čehiju.

Silēzijas vojevodistes apriņķi
Cešina

Cešina () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz rietumiem no Belsko-Bjalas pie pašas robežas ar Čehiju.

Otrpus robežas atrodas Čehijas pilsēta Česki Tešīna, ar kuru Cešina vēsturiski bija vienota pilsēta. Tās tika atdalītas pēc Pirmā pasaules kara 1920. gadā, pamatojoties uz Versaļas līgumu. Pirms tam bija notikušas bruņotas sadursmes starp čehu un poļu karaspēkiem. Kad 1938. gadā, pamatojoties uz Minhenes vienošanos, Vācija anektēja Čehoslovākiju, Polija ieņēma apgabalu uz rietumiem no Češinas. Pēc Otrā pasaules kara tika atjaunotas iepriekšējās robežas.

Viduslaikos pilsēta bija Cešinas kņazistes (mūsdienās tās teritorija sadalīta starp Poliju un Čehiju) galvaspilsēta. 1779. gada 13. maijā pilsētā tika parakstīts Tešenas miera līgums starp Austrijas imperatori Mariju Terēzi un Prūsijas karali Frīdrihu Lielo, un kurš izbeidza Bavārijas mantojuma karu.

Cilvēki 

Cešinā dzimuši:

 Ireneušs Jeleņs (Ireneusz Jeleń, 1981 - ) - futbolists 
 Ričards Paipss (Richard Pipes, 1923 - ) - amerikāņu vēsturnieks
 Viktors Ullmanis (Viktor Ullmann, 1898 - 1944) - austriešu komponists

Apskates objekti

Cešinas Jēzus baznīca (Kościół Jezusowy w Cieszynie)
Cešinas Jura baznīca (Kościół św. Jerzego w Cieszynie)
Cešinas Krusta baznīca (Kościół św. Krzyża w Cieszynie)
Cešinas Nikolaja rotonda (Rotunda św. Mikołaja w Cieszynie)
Cešinas rātsnams (Ratusz w Cieszynie)
Cešinas vecie ebreju kapi (Stary Cmentarz Żydowski w Cieszynie)
Habsburgu pils Cešinā (Pałac Myśliwski Habsburgów w Cieszynie)
Pjastu tornis (Wieża Piastowska w Cieszynie)

Galerija

Atsauces

Ārējās saites 

Silēzijas vojevodistes pilsētas
Cešinas apriņķis

Cešinas apriņķis () ir apriņķis Polijā, Silēzijas vojevodistē. Robežojas ar Silēzijas vojevodistes Jastšembezdroju, Pščinas apriņķi, Belsko-Bjalu, Belsko apriņķi un Živecas apriņķi, kā arī Čehiju un Slovākiju.

Apskates objekti

Cešinas Jēzus baznīca (Kościół Jezusowy w Cieszynie)
Cešinas Jura baznīca (Kościół św. Jerzego w Cieszynie)
Cešinas Krusta baznīca (Kościół św. Krzyża w Cieszynie)
Cešinas Nikolaja rotonda (Rotunda św. Mikołaja w Cieszynie)
Cešinas rātsnams (Ratusz w Cieszynie)
Cešinas vecie ebreju kapi (Stary Cmentarz Żydowski w Cieszynie)
Habsburgu pils Cešinā (Pałac Myśliwski Habsburgów w Cieszynie)
Pjastu tornis (Wieża Piastowska w Cieszynie)
Ustroņas Annas baznīca (Kościół św. Anny w Ustroniu)
Zadņi Groņas kapella (Kaplica św. Jadwigi Śląskiej na Zadnim Groniu w Wiśle-Czarnem)
Zamarsku baznīca (Kościół św. Rocha w Zamarskach)

Galerija

Silēzijas vojevodistes apriņķi
Ziedonis

Ziedonis var būt:
 dzejisks pavasara apzīmējums, laiks, kad zied puķes un koki;

 Ziedonis (personvārds)

Cilvēki ar šādu vārdu 
 Ziedonis Čevers
 Ziedonis Ligers
 Ziedonis Jansons
 Ziedonis Rozenbergs
 Ziedonis Landavs

Cilvēks ar šādu uzvārdu 
 Imants Ziedonis (1933—2013) — latviešu dzejnieks

Apdzīvota vieta 
 Ziedonis — apdzīvota vieta Saldus pagastā;
 Ziedonis — Katlakalna ciema daļa.

Latviešu uzvārdi
Igaunijas Aizsardzības spēki

Igaunijas Aizsardzības spēki () ir vienots Igaunijas bruņoto spēku, kuros ietilpst armija (maavägi), flote (merevägi), gaisa spēki (ohuvägi), kā arī zemessardze (kaitseliit), nosaukums. To uzdevums ir aizsargāt savas valsts teritoriju, tās suverenitāti un citi uzdevumi.

Bruņojums 

Igaunija 2016. gada 6. janvārī ar Norvēģiju parakstīja līgumu par 35 lietotu, Zviedrijā ražotu kaujas mašīnu CV 90 iegādi. Šo vieglo tanku piegāde sākta 2016.gadā un tie piedalījās Igaunijas armijas parādē 2017. gada 24. februārī, Igaunijas neatkarības 99. gadadienā.

L
Militārisms Igaunijā
Bruņotie spēki pēc valsts
Oktāva

Mūzikā oktāva (no latīņu octava - astotā) ir intervāls starp divām notīm, kur otrās nots frekvence ir uz pusi lielāka par pirmās nots frekvenci. Divas notis, kas atšķiras precīzi par oktāvu, cilvēka ausij šķiet samērā līdzīgas, lai arī to frekvences ievērojami atšķiras.

Oktāvas intervāls aptver astoņos pakāpienus diatoniskajā diapazonā, piemēram, no "do" līdz "do" vai arī no "re" līdz "re". No tā arī cēlies oktāvas nosaukums. Oktāva sadalās sešos toņos, 12 pustoņos (Eiropas tradīcija) vai arī 24 ceturtdaļtoņos (Indijas tradīcija).

Mūzikas teorija
Živeca

Živeca () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Belsko-Bjalas. Viena no populārākā Polijas alus - Żywiec rūpnīca. Alus ražošanu 1852. gadā dibināja Habsburgi, un rūpnīca palika dzimtas īpašums līdz nacionalizācijai pēc 2. pasaules kara. XX gadsimta deviņdesmitajos gados rūpnīcu iegādājās kompānija Heineken.

Apskates objekti
Živecas katedrāle (Konkatedra Narodzenia Najświętszej Maryi Panny w Żywcu)
Živecas Vecā pils (Stary Zamek w Żywcu)

Galerija

Ārējās saites
Živecas Vecā pils

Silēzijas vojevodistes pilsētas
2007.—2008. gada LBL sezona

LBL 2007./2008. gada sezona bija 17. Latvijas Basketbola Līgas sezona. Sezona sākās . Tajā piedalījās 17 komandas no 11 pilsētām, kas tika sadalītas divās divīzijās pēc spēku samēra. 1. divīzijā spēlēja astoņas spēcīgākās komandas. Trīs no tām (ASK Rīga, BK Ventspils un Barons/LMT) ar pārējām savas divīzijas komandām aizvadīja divas spēles, bet pārējās piecas komandas savā starpā tiekās četras reizes. Vietu secība turnīra tabulā tika noteikta aprēķinot uzvarēto spēļu procentu. II divīzijas 9 komandas aizvadīja četru apļu turnīru, pēc kura četras labākās iegūva tiesības spēlēt izslēgšanas spēlēs. Pēdējā vietā palikusī komanda zaudēja tiesības spēlēt LBL. Sezona noslēdzās 2008. gada 25. maijā. Par čempioni pirmo reizi kļuva Barons/LMT komanda, finālā pārspējot ASK Rīga sērijā ar 4:1. Otro gadu pēc kārtas par čempioniem kļuva Rīgas komanda. Bronzas medaļas izcīnīja BK Ventspils, kas pusfinālā atzina ASK Rīga pārākumu, bet sērijā par bronzu pieveica VEF Rīga.

1. divīzija

Kopvērtējums 
 U = uzvaras, Z = zaudējumi, +/- = punktu starpība, % = uzvaru procents

Rezultāti 

</center>

Individuālie statistikas līderi

Punkti

Atlecošās bumbas

Rezultatīvas piespēles

Pārtvertās bumbas

Bloķētie metieni

Lietderības koeficients

2. divīzija

Kopvērtējums 
 U = uzvaras, Z = zaudējumi, +/- = punktu starpība, % = uzvaru procents

Rezultāti 

</center>

Individuālie statistikas līderi

Punkti

Atlēkušās bumbas

Rezultatīvas piespēles

Pārtvertās bumbas

Bloķētie metieni

Lietderības koeficients

Izslēgšanas turnīrs 

 - spēles nenotika, jo Gulbenes komanda devās Pasaules čempionātu militārpersonām. Ceturtdaļfinālā automātiski iekļuva "Ventspils augstskola"

Individuālie statistikas līderi

Punkti (vismaz 4 spēles)

Atlēkušās bumbas (vismaz 4 spēles)

Rezultatīvas piespēles (vismaz 4 spēles)

Pārtvertās bumbas (vismaz 4 spēles)

Bloķētie metieni (vismaz 4 spēles)

Lietderības koeficients (vismaz 4 spēles)

Sezonas apbalvojumi

Mēneša vērtīgākie spēlētāji

Individuālie sezonas apbalvojumi

Latvijas čempionu sastāvs

Galējais vietu sadalījums 
 BK Barons/LMT
 ASK Rīga
 BK Ventspils
 VEF Rīga
 SK Valmiera
 BK Liepājas lauvas
 BK Zemgale
 BK Ventspils Augstskola
 BK Ķeizarmežs
 Bumerangs/Gulbene/ASK
 RNS-D/Līvāni
 ASK/Juniors
 Jūrmalas Sports/Fēnikss
 LU/Barons/Rīdzene
 BK Roja
 BK Saldus
 BK Cēsis/Remarks

 - pēc turnīra nolikuma pēdējā vietā palikušās komandas vietu nākamajās sezonā ieņems Amatieru Basketbola līgas uzvarētāji. 2008. gadā par tiem kļuva "ASK Kadeti".

Ārējās saites 
 LBL mājaslapa
 Eurobasket profils 

2007. gads sportā
2008. gads sportā
2007/2008
Lietuvas bruņotie spēki

Lietuvas bruņotie spēki () ir Lietuvas Republikas bruņotie spēki. Pašlaik bruņotajos spēkos ir 10 640 aktīvā dienesta karavīri un 6700 rezervisti. Lietuvas bruņotie spēki tika dibināti 1918. gada 23. novembrī.

Lietuvas bruņojums 

Bruņotie spēki pēc valsts
Lietuva
Naturālais logaritms

Naturālais logaritms ir logaritms, kura bāze ir skaitlis , . Naturālo logaritmu no skaitļa  apzīmē ar . Līdz ar to . Vienkārši runājot,  ir kāpinātājs, kurā kāpinot skaitli e, iegūtu skaitli x.
Ir pareizas šādas vienādības:

Visiem reāliem x

un visiem pozitīviem x

Definīcija, izmantojot integrāli 

 var tikt definēts kā laukums zem funkcijas  grafika robežās no 1 līdz , tāpēc to var izteikt ar integrāli

Īpašības 

 ln  ir definēts visiem x > 0
 ln  ir augoša funkcija
 
 Visiem  .

Robežas 

 
 Ja , tad

Izvirzījums rindā 

izņemot .

Logaritmiskā atvasināšana 

Dažreiz naturālie logaritmi tiek izmantoti lai atvasinātu kādu funkciju. Piemēram, .

Skatīt arī 

 Logaritms

Matemātika
Matemātiskā analīze

de:Logarithmus#Natürlicher Logarithmus
Ribņikas apriņķis

Ribņikas apriņķis () ir apriņķis Polijā, Silēzijas vojevodistē. Ribņikas pilsēta, kura neietilpst apriņķa sastāvā, sadala apriņķi trijās daļās. Robežojas ar Silēzijas vojevodistes Glivices, Mikolovas, Vodzislavas un Racibožas apriņķiem, kā arī Ribņikas, Žoru un Jastšembezdrojas pilsētām.

Ribnzikas
Pščinas apriņķis

Pščinas apriņķis () ir apriņķis Polijā, Silēzijas vojevodistē. Robežojas ar Silēzijas vojevodistes Belsko, Cešinas, Mikolovas un Beruņas-Leņdzinu apriņķiem, Jastšembezdrojas, Žoru un Tihu pilsētām, kā arī Mazpolijas vojevodistes Osvencimas apriņķi.

Apskates objekti
Porembas fazānu audzētava (Książęca Bażantarnia)
Pščinas pils (Zamek w Pszczynie)

Galerija

Ārējās saites
Porembas fazānu audzētava
Pščinas pils

Silēzijas vojevodistes apriņķi
Brocēnu ezers

Brocēnu ezers ir caurteces ezers Austrumkursas augstienē, Saldus novada Cieceres pagastā ziemeļos no Rīgas — Liepājas dzelzceļa un autoceļa A9.

Kāšveida ezerdobe; no dziļās ziemeļu daļas atzars uz dienvidrietumiem (garums 1,3 km) un šaurāks atzars uz dienvidaustrumiem (1 km). Cauri Brocēnu ezeram tek Cieceres pieteka Vēršāda; ietek Kazenieku strauts. Ezera krasti ir lēzeni, kūdraini, vietām smilšaini, avotaini. Apkārt meži (austrumos), pļavas. Ezera dibens - līdzens, dūņains, apaudzis (70% platībā, viscaur aizaudzis austrumu līcis). Atpūtas bāzes, parks.

Atsauces 
 

Saldus novada ezeri
Cieceres pagasts
Brocēnu novada ezeri
Laima (nozīmju atdalīšana)

Vārdam Laima ir vairākas nozīmes: 

 Laima — dieviete latviešu mitoloģijā;
 Laima (personvārds) — latviešu sieviešu personvārds;
 Laima (uzņēmums) — saldumu ražošanas uzņēmums.
 Laima (ASV) — pilsēta ASV, Ohaio štatā.

Skatīt arī 
 Laimas slimība
Laima

Laima, arī Laimes māte, ir likteņlēmēja dievība latviešu un lietuviešu mitoloģijā (). 

Senlatviešiem bija priekšstats, ka katram ir sava Laima, turklāt viena cilvēka likteni varēja noteikt vairākas likteņa dievības (Dievs, Velns, Māra, Veļu māte u.c.). Latviešu Laimas kults katoļticības ietekmē līdz 16. gadsimtam saplūda ar Māras kultu — Livonijas ordeņa piekopto Dievmātes Marijas  godināšanu. Tādēļ Marijas tēlam Livonijā sāka piedēvēt īpašības, kas agrāk bija raksturīgas tieši Laimai.

Laimas zīme ir skujiņa, kas līdzinās skujām egles zarā. Zīmei nav garuma ierobežojuma, jo tā simbolizē nodzīvotā mūža ilgumu. Simbols plaši sastopams senajā keramikā un rotās, kā arī drēbēs. Izšuvumos un adījumos bieži arī veidoja Laimas slotiņas simbolus.

Etimoloģija 
Valodnieku pētījumi liecina par Laimas vārda seno cilmi. Jānis Endzelīns uzskatīja, ka tas ir atvasināts no darbības vārda "laist saknes". Ernests Frenkels skaidroja, ka šis vārds ir radies no baltu pirmvalodas vārda *laid-me, tas savukārt no indoeiropiešu pirmvalodas vārda saknes *leid- "likt, atlaist". 
To apstiprina arī viens no Laimas epitetiem licējiņa, jo viņas likums nosaka cilvēku likteņus. Laimai, Dēklai un Kārtai ir līdzība ar citu indoeiropiešu tautu likteņa dievietēm, piemēram, sengrieķu moirām un romiešu parkām.

Izskats 
Dainās minēts, ka Laima tek basām kājām, vaļējiem matiem, ar zaļu bērzu vai liepu zaru slotiņu padusē, svētkos tērpjas greznās drēbēs un zelta kurpēs, bet reizēm parādās kā balta vai melna vista, reizēm kā zila vai melna čūska.

Pienākumi 
Kā sakrālo tiesību dievieti Laimu raksturo viņas likums, lēmums, vēlējums. Latvju dainās Laima tiek vainota par grūtu mūžu. Laima gādā par jaunavām, apveltīdama tās ar skaistumu un gudrību, sargā to godu, tādēļ viņas vērsās pie Laimas, lūdzot padomu dzīvesbiedra izvēlē. Kad jaunava bija izgājusi tautās, Laima stājas mātes-žēlotājas vietā, kā arī nodrošina veiksmīgu dzemdību norisi. Topošā māte, dodamās uz pirti, pie ieejas atstāj ziedojumu Laimai. Laima nosaka arī bērnu skaitu. Laima uzrauga un sekmē sievietes dzimumdzīvi, dievietei liela nozīme arī citās auglības sfērās.

Laima latvju dainās

Atsauces

Literatūra 
 Peteris Šmits. Latviešu mitoloģija. Rīga 1926.
 Norbertas Vėlius. Mitinės lietuvių sakmių būtybės. Vilnius, 1977
 Rolf Wilhelm Brednich. Volkserzählungen und Volksglaube von den Schicksalsfrauen. Helsinki 1964.

Ārējās saites 
 Latvju dainas par Laimu 

Latviešu dievi
Lietuviešu dievi
Likteņa dievi
Lazi

Lazi () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz dienvidrietumiem no Zaverces. Liels dzelzceļa depo.

Silēzijas vojevodistes pilsētas
14. gadsimts

14. gadsimts jeb XIV gadsimts bija laika posms vēsturē no 1301. līdz 1400. gadam. Eiropā tas bija vēlo viduslaiku periods.

Notikumi Latvijas vēsturē 
 1307. gadā dižkungs Vītenis Polockas kņazisti iekļāva Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā un lietuvieši pieteica pretenzijas arī uz bijušajām Jersikas ķēniņa zemēm Latgalē.
 1313. gadā Livonijas ordenis atguva lietuviešu nopostīto Vec-Daugavpili (Naujeni).
 1323. gadā Livonijas ordeņa vicemestrs Konrāds Ketelhods iebruka tajā Lotigolas daļā, kas atradās Novgorodas pakļautībā.
 1324. gadā Novgorodas karaspēks iebruka ordeņa pārvaldītajā Latgales daļā un aizveda gūstā daudz iedzīvotāju.
 1338. gadā pēc kara ar lietuviešiem uz austrumiem no Aiviekstes drīkstēja brīvi tirgoties gan vācieši, gan lietuvieši un krievi.
 1345. gadā Lietuvas dižkunigaitis Aļģirds kopā ar savu brāli Ķēstuti iebruka Zemgalē, ieņēma Tērvetes pili un aizdedzināja Jelgavas pili. 
 1346. gadā lietuvieši nopostīja Mežotnes pili.
 1347. gadā ordeņa mestrs Gosvins fon Hērike nostiprināja Daugavpils cietoksni ar četriem torņiem. 
 1351. gadā Mēra pandēmija (1346–1353) sasniedza Latviju.
 1367. gadā Livonijas ordeņa mestrs Vilhelms fon Frimersheims par strīdīgajām teritorijām karoja ar Novgorodas republiku.
 1399. gadā Livonijas ordeņa mestrs Vennemars fon Brigenejs agrākās latgaļu koka pils vietā uz zemes joslas starp Lielo un Mazo Ludzas ezeru uzcēla Ludzas pili. Pils atradās pie pašas Pleskavas republikas robežas, tāpēc pleskavieši, baidīdamies no ordeņa bruņinieku iebrukumiem, iepretī Ludzas pilij 1463. gadā uzcēla cietoksni Krasnij Gorodok.

Gadsimta celtnes 

 
Gadsimti
Matīsa iela (Rīga)

Matīsa iela ir Rīgas iela, Centra rajona Centra un Latgales priekšpilsētas Avotu apkaimē. Matīsa iela sākas krustojumā ar Brīvības, Miera un Šarlotes ielas un beidzas, šķērsojot Dārzciema robežu, krustojumā ar Vietalvas un Mazo Matīsa ielām iepretīm Matīsa kapiem. Ielas kopējais garums ir 2070 metri.

Vēsture 
Pirmo reizi minēta 1810. gada Rīgas ielu sarakstā kā Lēģera iela. Tā sākās no Lazaretes (tag. Krišjāņa Valdemāra) ielas un turpinājās līdz Lielajai Pirts (tag. Krišjāņa Barona) ielai. 1885. gadā Lēģera ielas daļa no Aleksandra (tag. Brīvības) ielas līdz Suvorova (tag. Krišjāņa Barona) ielai un tās turpinājums — Palisādu iela — pārdēvēti par Matīsa ielu. Latvijas PSR laikā ielas nosaukums bija Revolūcijas iela.

Ielu savienojumi 
Matīsa iela ir savienota ar šādām ielām:
 Miera iela
 Šarlotes iela
 Brīvības iela
 Tērbatas iela
 Krišjāņa Barona iela
 Aleksandra Čaka iela
 Krāsotāju iela ("T" veida krustojums)
 Avotu iela
 Mūrnieku iela ("T" veida krustojums)
 Pļavas iela ("T" veida krustojums)
 Valmieras iela
 Vagonu iela
 Pērnavas iela ("T" veida krustojums)
 Vietalvas iela/Mazā Matīsa iela ("T" veida krustojums)

Atsauces

Skatīt arī 
 Centra rajons
 Latgales priekšpilsēta
 Centrs
 Avoti

Ielas Rīgas centrā
Ielas Avotos
Latgales priekšpilsēta
Matīsa iela

Matīsa iela var būt:

 iela republikas pilsētās:
 Matīsa iela — iela Jūrmalā.
 Matīsa iela — iela Rīgā.
 iela novadu pilsētās:
 Matīsa iela — iela Baložos.
 Matīsa iela — iela Subatē.

Skatīt arī 
 Mazā Matīsa iela
Traķi

Traķi () ir pilsēta un pašvaldības centrs Lietuvas dienvidos, 28 kilometrus uz dienvidrietumiem no Viļņas. Tūrisma centrs (Traķu pils un Traķu Vēsturiskais Nacionālais parks). Vēsturiski no 1392. līdz 1430. gadam Traķi bijuši Lietuvas dižkunigaitijas faktiskā galvaspilsēta dižkunigaiša Vītauta valdīšanas laikā.

Kaut arī Traķos vairums iedzīvotāju ir lietuvieši (61%), daudz ir arī poļu (21%). Pilsētā saglabājusies unikāla karaīmu kopiena.

Vēsture 

Dižkunigaiša Ģedimina valdīšanas laikā no 1323. gada kā Lietuvas galvaspilsēta tika veidota Viļņa, tomēr viņš mēdza uzturēties savā Traķu pilī, kur tagad 3 kilometrus uz austrumiem no Traķiem atrodas Senie Traķi (Senieji Trakai). Pirmo reizi rakstos tie pieminēta 1337. gada hronikā kā Traķu kunigaitijas centrs, kurā no 1341. līdz 1382. gadam valdīja Ģedimina dēls Ķēstutis, bet Viļņas pilī līdz 1345. gadam kopā ar savu māti Jevnu valdīja viņa brālis Jaunutis. Traķos ap 1350. gadu piedzima nākamais Lietuvas valdnieks Vītauts Dižais.

Sakarā ar nepieciešamību pēc stiprākiem nocietinājumiem Ķēstutis 1350.–1377. gadā uzbūvēja jaunu pili zemes šaurumā starp Galves un Lukas ezeriem, bet pēc viena no Vācu ordeņa uzbrukumiem līdz 1377. gadam būvēja arī otru pili uz Galves ezera salas. Salas pils būvi pēc Ķēstuta nāves pabeidza tikai viņa dēls Vītauts, kas no 1392. gada pārsvarā uzturējās Traķos, kas šajā kļuva par Lietuvas faktisko galvaspilsētu.

1409. gadā Traķiem piešķīra pilsētas tiesības un 1413. gadā tā kļuva par Traķu vaivadijas centru. 1413.-1414. gada ziemā Žilbērs de Lanuā rakstīja, ka "Traķos (Trancquenne) ir divas pilis, no kurām viena ļoti veca, visa taisīta no koka un pīta žoga, kas apklāts velēnām. Šī vecā pils atrodas kāda ezera vienā krastā, bet ar savu otru pusi tā vēršas klajā laukā. Otra pils atrodas cita ezera vidū, lielgabala šāviena atstatumā no vecās pils. Šī otrā pils ir pilnīgi jauna, taisīta no ķieģeļiem, pēc franču parauga."

Vēlāk Lietuvas politiskais centrs atkal pārvietojās uz Viļņu, bet karalis Kazimirs IV Traķus izmantoja kā savu rezidenci vēl 1477. gadā. Viņa dēls karalis Sigismunds (valdīja 1506-1548) ezerpilī izveidoja savu vasaras rezidenci.

Krievu karaspēks nopostīja abas pilis krievu-poļu karā 1655. gadā un pēc tam tās pakāpeniski pārvērtās drupās. No 1929. līdz 1939. gadam pēc Polijas valdības rīkojuma tās pakļautībā tobrīd esošajā Traķu pilī (Viļņas apgabals starp pasaules kariem bija Polijas sastāvā) notika atjaunošanas darbi, kas tika pārtraukti pēc PSRS okupācijas. Tomēr vēlāk darbi turpinājās un ezerpils galvenā torņa atjaunošana tika pabeigta 1961. gadā, tomēr tad būvdarbus apturēja sakarā ar pārmetumiem par "Lietuvas feodālās pagātnes slavināšanu". Rekonstrukcijas darbus pilnībā pabeidza jau pēc Lietuvas neatkarības atjaunošanas 1990. gadā.

Video

Atsauces

Ārējās saites 

Traķu Vēsturiskais Nacionālais parks , 

Lietuvas pilsētas
Ščekocini

Ščekocini () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz austrumiem no Miškovas pie Pilicas upes. Kostjuško sacelšanās laikā 1794. gada 6. jūnijā netālu no pilsētas notika Ščekocinu kauja, kurā Krievijas un Prūsijas apvienotais karaspēks sakāva poļu nemierniekus.

Silēzijas vojevodistes pilsētas
Strumeņa

Strumeņa () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz austrumiem no Jastšembezdrojas pie Vislas upes.

Silēzijas vojevodistes pilsētas
Deniss Halls

Deniss Viljams Halls (; dzimis  Ontārio, Kanādā) ir bijušais kanādiešu hokejists, spēlējis kreisās malas uzbrucēja pozīcijā.

14 sezonu laikā Nacionālajā hokeja līgā aizvadījis 959 spēles, kurās guvis 654 punktus (303 vārtus un 351 rezultatīvas piespēles) un nopelnījis 261 soda minūti. Bijis Čikāgas "Blackhawks" un Detroitas "Red Wings" spēlētājs. Spēlējis piecās NHL Visu zvaigžņu spēlēs.

Viņš ir Bobija Halla brālis, kā arī Breta Halla onkulis.

1944. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Čikāgas "Blackhawks" spēlētāji
Detroitas "Red Wings" spēlētāji
Bobijs Klārks

Roberts Ērls Klārks, plašāk zināms kā Bobijs Klārks (; dzimis ) ir bijušais Kanādas hokejists, centra uzbrucējs.

15 sezonās NHL aizvadījis 1144 regulārās sezonas spēles, kurās guvis 1210 punktus (358 vārti + 852 piespēles), kā arī nopelnījis 1453 soda minūtes.
Playoff izcīņā aizvadījis 136 spēles, kurās guvis 119 punktus (42 + 77) un 152 soda minūtes.

Visas savas karjeras laikā pārstāvējis Filadelfijas "Flyers" klubu. Divreiz palīdzējis Filadelfijas klubam izcīnīt Stenlija kausu un trīsreiz ieguvis Hārta balvu kā līgas vērtīgākais spēlētājs. Piedalījies astoņās NHL visu zvaigžņu spēlēs.

Ārējās saites 

1949. gadā dzimušie
Filadelfijas "Flyers" spēlētāji
Kanādas hokejisti
Hokeja slavas zālē uzņemtie
Manitobā dzimušie
Gerds Millers

Gerds Millers (; dzimis , miris ) bija Rietumvācijas futbolists, viens no visu laiku labākajiem futbola uzbrucējiem pasaulē.

Rietumvācijas izlases sastāvā aizvadījis 62 spēles, kurās guvis 68 vārtus.
Bundeslīgā, pārstāvot Minhenes "Bayern", aizvadījis 427 spēles, kurās guvis 365 vārtus. Eiropas klubu sacensībās 74 spēlēs guvis 66 vārtus. Viņa rekords vienas sezonas laikā visos turnīros ir 67 vārti.

1970. gada Pasaules čempionāta finālturnīra rezultatīvākais spēlētājs (10 vārti). 2004. gadā Pele viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

Miris .

Sasniegumi 
Bayern München

 Bundeslīga: 1968–69, 1971–72, 1972–73, 1973–74
 DFB Pokal: 1965–66, 1966–67, 1968–69, 1970–71
 Regionalliga Süd: 1964–65
 Eiropas kauss: 1973–74, 1974–75, 1975–76
 Eiropas Kausu ieguvēju kauss: 1966–67
 Starpkontinentālais kauss: 1976

Rietumvācija

 FIFA Pasaules kauss: 1974
 Eiropas čempionāts futbolā: 1972

Individuālie sasniegumi

 Ballon d'Or: 1970
 Vācijas gada futbolists: 1967, 1969
 Bundeslīgas labākais vārtu guvējs: 1967, 1969, 1970, 1972, 1973, 1974, 1978
 Eiropas Zelta zābaks: 1970, 1972
 FIFA Pasaules kausa labākais vārtu guvējs: 1970
 Eiropas kausa labākais vārtu guvējs: 1973, 1974, 1975, 1977
 FIFA 100

Atsauces

Ārējās saites 

1945. gadā dzimušie
Bavārijā dzimušie
2021. gadā mirušie
Vācijas futbolisti
Vācijas izlases futbolisti
FIFA 100
1970. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1972. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1974. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Minhenes "Bayern" spēlētāji
Zelta bumbas ieguvēji
Millers

Millers (,  — 'dzirnavnieks'; sieviešu dzimtē Millere) ir izplatīts ģermāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Aivars Millers — latviešu uzņēmējs un bijušais politiķis;
 Armīns Millers-Štāls (Armin Mueller-Stahl; 1930) — vācu aktieris;
 Arturs Millers (Arthur Miller; 1915—2005) — ASV dramaturgs;
 Benets Millers (Bennett Miller; 1966) — ASV kinorežisors;
 Bode Millers (Bode Miller; 1977) — ASV kalnu slēpotājs;
 Džeitī Millers (J. T. Miller; 1993) — ASV hokejists;
 Džordžs Millers;
 Džordžs Millers (George Miller; 1945) — austrāliešu režisors;
 Džordžs Millers (George Mueller; 1918—2015) — ASV kosmiskās nozares administrators.
 Fricis Millers (Fritz Müller) — vācu regbists, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs;
 Frenks Millers (Frank Miller; 1957) — ASV komiksu autors;
 Gerds Millers (Gerd Müller; 1945) — Vācijas futbolists;
 Glenns Millers (Glenn Miller; 1904—1944) — ASV mūziķis;
 Hanss Millers (Hans Müller; 1896—1971) — Austrijas šahists;
 Heinrihs Millers (Heinrich Müller; 1900—1945) — gestapo priekšnieks;
 Henrijs Millers (Henry Miller; 1891—1980) — ASV rakstnieks;
 Jergs Millers (Jörg Müller; 1969) — Vācijas autosportists;
 Jevgeņijs Millers (Евгений Миллер; 1867—1938) — Krievijas armijas ģenerālis;
 Jonass Millers (Jonas Müller, 1995) — Vācijas hokejists;
 Kamillo Millers (Camillo Müller; 1870—1901) — austriešu paukotājs;
 Kolins Millers (Colin Miller; 1992) — Kanādas hokejists;
 Maiks Millers (Mike Miller; 1980) — ASV basketbolists;
 Makss Millers (Max Müller; 1823—1900) — vācu-angļu filologs, indologs un viens no salīdzinošās reliģijas pētniecības pamatlicējiem;
 Mirko Millers (Mirco Müller; 1995) — Šveices hokejists;
 Morics Millers (Moritz Müller; 1986) — Vācijas hokejists;
 Patriks Millers (Patrick Müller, 1976) — Šveices futbolists;
 Raiens Millers (Ryan Miller; 1980) — ASV hokejists;
 Redžijs Millers (Reggie Miller; 1965) — ASV basketbolists;
 Tālis Millers (1929) — latviešu ķīmiķis;
 Tomass Millers (Thomas Müller; 1989) — Vācijas futbolists;
 Visvaris Millers (1927—1992) — latviešu jurists un pasniedzējs.

Skatīt arī 
 Millars
 Mellers
 Müller

Ģermāņu uzvārdi
Kosinuss

Par leņķa kosinusu sauc uz tā balstīta taisnleņķa trijstūra piekatetes un hipotenūzas garumu attiecību. To var simboliski pierakstīt šādi:

kur  apzīmē kosinusu no leņķa  un "piekatete" un "hipotenūza" apzīmē attiecīgi piekatetes (pie leņķa esošās katetes) un hipotenūzas garumus.

Šādā veidā kosinusu var definēt šauriem leņķiem. Savukārt, izmantojot trigonometrisko riņķi, kosinusu var definēt jebkuram leņķim.

Kosinusa funkcija ir periodiska funkcija ar periodu 2π.

Kosinusa vērtības

Skatīt arī 

 Trigonometriska funkcija          
 Sinuss
 Tangenss

Trigonometrija

no:Trigonometriske funksjoner#Sinus, cosinus og tangens
Griģišķes

Griģišķes () ir Viļņas pašvaldībā ietilpstoša pilsēta Lietuvā uz rietumiem no Viļņas. Pilsēta veidojusies ap 1823. gadā dibināto papīrfabriku.

Ārējās saites 
 
 AB Grigiškės papīrfabrika

Lietuvas pilsētas
Kaišadore

Kaišadore (), agrāk Košedari, ir pilsēta un pašvaldības centrs Lietuvas vidienē uz austrumiem no Kauņas. Pilsētai ir seņūnijas statuss, kā arī tā ir Kaišadores apkārtnes seņūnijas centrs. To šķērso Viļņas-Kauņas dzelzceļš. Šeit atrodas Lietuvas Veterinārais institūts. Dzelzceļa mezgls.

Pilsētas centrā atrodas Kristus Apskaidrošanās katedrāle (uzcelta 1932. gadā) — bīskapijas centrs, pasta nodaļa (LT-56001), muzejs (dibināts 1998. gadā), kultūras centrs, mākslas galerija, agronoma V. Roķa memoriālā māja, pilsētas rietumu daļā — rajona centrālā slimnīca, poliklīnika.

Pilsētas nosaukumam ir aziātiska izcelsme — tā veidojusies no tatāru augstmaņa Haišadara vārda, kuram piederēja apkārtne 16. gadsimtā. Apdzīvota vieta pirmoreiz minēta 1590. gadā. Straujāk sākusi attīstīties pēc dzelzceļa līnijas Liepāja—Romni izbūves.

Kaišadorē bērnību pavadīja Lietuvas prezidents Aļģirds Brazausks. Tā ir basketbolista Ramūna Šiškauska (Ramūnas Šiškauskas, 1978) dzimtā pilsēta.

Sadraudzības partneri 

  Tvistringene (Vācija)

Atsauces

Ārējās saites 

 Kaišadores muzejs
 Kaišadores putnu fabrika

Lietuvas pilsētas
Šanhajas trase

Šanhajas trase () ir Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Šanhajā, Ķīnā. Tās būvniecība sākās 2003. gada sākumā un noslēdzās pēc 18 mēnešiem. 2004. gada beigās tur jau notika Formula 1 sacīkstes un pirmais Ķīnas GP. Starptautiskā Automobīļu Federācija ir apstiprinājusi to, ka Šanhajas trasē Formula 1 sacīkstes notiks arī 2008. gadā.

Trases būvniecība izmaksāja apmēram 450 miljonus ASV dolāru. Tāpat kā citas jaunās paaudzes Formula 1 trases, to dizainēja vācu arhitekts Hermans Tilke. Tāpat kā citās viņa projektētās trasēs, starta-finiša taisne ir gara un tai seko lēns, 180 grādu līkums. Pašreizējie Formula 1 spēkrati bez īpašām grūtībām spēj pārsniegt 300 km/h ātrumu taisnē starp 13. un 14. līkumu. Trases izskats atgādina ķīniešu simbolu "šang", kas nozīmē virs kaut kā vai pacelties. Tas arī ir Šanhajas pilsētas pirmais burts. Trase kopā ar tribīnēm un visu pārējo aizņem 5,3 kvadrātkilometrus.

Skatīt arī 
 F1 trašu saraksts

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

Ķīnas Grand Prix
Nirburgringa

Nirburgringa () ir Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Nirburgā, Vācijā. Tā ir bāzēta uz slavenās Nordšlaifes trases. Tā bija 20 km gara, tomēr Nirburgringa ir tikai apmēram piecus kilometrus gara.

Nordšlaifē ir miruši četri Formula 1 piloti un viens Formula 2 pilots. Ceneks Juneks 1928. gadā kļuva par pirmo pilotu, kurš ir gājis bojā autosacīkstēs. 1984. gadā notika rekonstrukcija un daļa no Nordšlaifes tika pārtaisīta par Nirburgringu. 12. maijā notika paraugdemonstrējumu sacīkste. Ar identiskiem Mercedes 190E 2.3-16 startēja Džeks Brebems, Fils Hils, Denijs Halms, Džeimss Hants, Žaks Lafits, Nikijs Lauda, Karloss Roitemans, Keke Rosbergs, Džodijs Šekters, Manfrēds Šurti, Airtons Senna un Džons Votsons. Uzvarēja Senna. Tajā pašā gadā atjaunotā trase rīkoja Eiropas GP un gadu vēlāk Vācijas GP, vienīgo reizi Nirburgringas vēsturē. Trasi nelietoja 10 gadus, līdz 1995. tur atkal notika Eiropas GP. Tas pats bija pēc gada, tomēr 1997. un 1998. gadā Eiropas GP notika Heresā, bet Vācijas GP - Hokenheimā, tādēļ tika nolemts rīkot tuvējās Luksemburgas Grand Prix. Kopš 1999. gada šeit notiek Eiropas GP, tomēr sākot ar 2007. gadu Hokenheima un Nirburgringa Vācijas GP rīko uz maiņām. Tiesa gan, sakarā ar to, ka jaunais Eiropas GP Valensijā F1 tiks izmantots tikai sākot ar 2008. gadu, 2007. gadā Vācijas GP vispār nenotika (pirmo reizi kopš 1961. gada), un Nirburgringā tika rīkots Eiropas GP.

Skatīt arī 
 F1 trašu saraksts

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa , 

Eiropas Grand Prix
Luksemburgas Grand Prix
Vācijas Grand Prix
Reinzeme-Pfalca
Maņikūra

Maņikūra () ir Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Nevērā, Francijā. Tā tika uzbūvēta 1991. gadā. Lai gan  Bērnijs Eklstons paziņoja, ka . gadā Maņikūrā F1 sacīkstes nenotiks,  joprojām tiek iekļauts Formula 1 sacīkšu sarakstos. Tā vietā, lai izslēgtu sacīkstes Maņikūrā, tiek izslēgtas citas sacensības. Neilgi pēc oficiālā kalendāra iznākšanas . gadam Francijas GP atsauca finanšu trūkuma dēļ.

1960. gadā Žans Bernigo atvēra braukšanas skolu, kurā mācījās tādi braucēji kā Žaks Lafits un Fransuā Sevērs. Tomēr astoņdesmitajos gados trases stāvoklis bija ļoti slikts, tādēļ vadību pār to pārņēma Nievras apgabals. Deviņdesmitajos gados Ligier (un pēc komandas pārdošanas, Prost) Maņikūru izmantoja kā testu trasi. Vairāki trases līkumi ir nosaukti par godu dažādām sacīkšu trasēm, piemēram, ir Eštorilas un Adelaides līkumi. Trase ir diezgan līdzena un ja arī ir kādi pauguri, tie ir nemanāmi. Trasē ir maz apdzīšanas iespēju, tādēļ sacīkstes parasti ir diezgan vienmuļas. Izņēmums bija . gads, kad stipra lietus apstākļos savu sezonas pirmo uzvaru izcīnīja Haincs Haralds Frencens ar Jordan formulu.

Skatīt arī 
 F1 trašu saraksts

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa , 

Francijas Grand Prix
Helmno

Helmno (), vēsturiski arī Kulma () ir Polijas pilsēta Kujāvijas-Pomožes vojevodistē uz dienvidrietumiem no Grudzjondzas pie Vislas upes. Kulmas zemes (ziemia chełmińska, Kulmerland) vēsturiskā galvaspilsēta. Pilsētā labi saglabājusies vecpilsēta ar aizsardzības mūriem.

Vēsture 
Pirmoreiz rakstos minēta 1065. gadā. Kulmai vairākkārt uzbruka prūši. Lai pasargātos no prūšu uzbrukumiem, 1226. gadā Mazovijas kņazs Mazovijas Konrāds uzaicināja Vācu ordeņa brāļus uz Kulmas zemi un Kulma kļuva par vienu no krustnešu galvenajiem atbalsta punktiem cīņā pret prūšiem. 1233. gada 28. decembrī Hermanis Balke un Hermanis no Zalcas tai piešķīra pilsētas tiesības ar Magdeburgas tiesību pārveidotu formu. Šīs pilsētu tiesību veids jeb t. s. Kulmas tiesības bija paraugs vairāk kā 200 citu pilsētu (arī Varšavas, Kēnigsbergas un Klaipēdas) pilsētu tiesību likumam. Vēsturisks bīskapijas centrs. Pilsēta strauji attīstījās kā Hanzas savienības locekle.

Līdz 1466. gadam Kulma bija Vācu ordeņa valsts sastāvā, līdz Trīspadsmitgadu kara rezultātā iekļāvās poļu Karaļa Prūsijas sastāvā. 16. gadsimta pirmajā pusē Kulmas bīskaps bija Tīdemans Gīze — Nikolaja Kopernika tuvs draugs, ar kura gādību Nirnbergā tika nodrukāts Kopernika galvenais darbs De revolutionibus orbium coelestium (Par debess sfēru griešanos). 1772. gadā, pēc Polijas Pirmās dalīšanas, Kulma iekļāvās Prūsijā. 17. gadsimta sākumā pilsētā jaunības dienas pavadīja vācu filozofs Makss Štirners. No 1807. līdz 1815. gadam tā bija Varšavas hercogistē. No 1816. līdz 1818. gadam vietējā karaskolā mācījās nākamais Prūsijas ministru prezidents Albrehts fon Rons.

Pēc Pirmā pasaules kara, 1920. gadā iekļāvās jaunajā Polijas valstī. Vēsturiski pilsētas iedzīvotāju sastāvs bijis jaukts (vācu/poļu), tomēr pēc Otrā pasaules kara pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti.

Cilvēki 

Helmno (Kulmā) dzimuši:

 Heincs Guderians (Heinz Guderian, 1888—1954) — vācu ģenerālis
 Kurts Šūmahers (Kurt Schumacher, 1895—1952) — vācu politiķis

Atsauces 

Helmno
Helmno
Katods

Katods ( — 'lejupceļš, atgriešanās') ir dažādu elektrisku ierīču negatīvais pols vai arī elektriskās strāvas vai sprieguma avota pols ar negatīvu potenciālu attiecībā pret anodu — otru polu.

Elektrolīzes procesos (šķīdumu vai kausējumu elektroķīmiskā sadalīšanā) katods ir negatīvais elektrods, uz tā notiek metālu reducēšanās.

Galvaniskajā elementā, kas strāvu nevis patērē, bet rada, katods ir pozitīvais elektrods.

Radiolampu katodi 

Elektronu lampu katodi tiek pārklāti ar sastāvu, kas augstā temperatūrā viegli izstaro brīvus elektronus, pamatojoties uz termoelektronu emisijas parādību. Pirmo radiolampu katodus izgatavoja no volframa, tāpat kā apgaismošanas spuldzēm. Vēlāk atklāja, ka efektīvāki ir ar torija plānu kārtiņu pārklāti katodi (torētie katodi). Vislabākā emisija ir ar sārmu un sārmzemju metālu oksīdiem pārklātiem katodiem (lieto arī tīru bārija oksīdu, bet pārsvarā izmanto bārija, kalcija un stroncija oksīdu maisījumu). Torētos katodus izmanto jaudīgās ģeneratorlampās, bet volframa katodus joprojām lieto rentgenlampās un citās augstsprieguma ierīcēs.

Elektroķīmija
Elektrība
Anods

Anods (no , anodos — ‘augšupceļš’) ir dažādu elektrisku ierīču pozitīvais pols vai arī elektriskās strāvas vai sprieguma avota pols ar pozitīvu potenciālu attiecībā pret katodu - otru polu.

Elektrolīzes procesos (šķīdumu vai kausējumu elektroķīmiskā sadalīšanā) anods ir pozitīvais elektrods, uz tā notiek oksidēšanās.

Galvaniskajā elementā, kas strāvu nevis patērē, bet rada, anods ir negatīvais elektrods.

Elektroķīmija
Elektrība
Indianapolisas trase

Indianapolisas trase () ir dažādu sacīkšu trase, kas atrodas Indianapolisas priekšpilsētā Spīdvejā, ASV. Tā tika uzbūvēta 1911. gadā un līdz ar to ir viena no vecākajām trasēm pasaulē. Tajā ir ovāls, kur katru gadu norisinās Indy 500 sacensības, kuras no . līdz . gadam bija iekļautas Formula 1 kalendārā. Tās tiek uzskatītas par vienām no prestižākajām autosporta sacensībām. Pašlaik šī sacīkste notiek Indy Racing League ietvaros.

2000. gadā ovāla vidū tika izbūvēta papildu trase, kurā līdz . gadam notika F1 sacensības, . Starta finiša taisne un viens līkums ir no ovāla. Tikai divas reizes tajā neuzvarēja Ferrari pilots. Mika Hekinens un Luiss Hamiltons ar McLaren ir uzvarējuši attiecīgi 2001. un 2007. gadā. Par pārsteigumu faniem sacīkste netika iekļauta 2008. gada kalendārā. F1 sacīkstes Indianapolisā divreiz izcēlās ar skandāliem. 2002. gadā Rubenšs Barikello uzvarēja, tomēr visu sacīksti vadībā bija viņa komandas biedrs Mihaels Šumahers. Abi piloti mēģināja finišēt reizē, tomēr Barikello mazliet pasteidzās. Izcēlās līdzīgs skandāls kā tā paša gada Austrijas GP, kur Barikello palaida Šūmaheru pa priekšu pēdējā līkumā, lai pēdējais varētu cīnīties par titulu. Tas viņam arī izdevās un vēl pirms ASV GP vācietis jau bija pieckārtējais pasaules čempions. 2005. gadā rievoto asfaltu treniņbraucienos nepanesa Michelin riepas. Tobrīd tās lietoja 7 no 10 komandām. Lai gan bija daudzi piedāvājumi, kā šo lietu risināt (tostarp izveidot pagaidu S-veida bremzētāju pēdējā līkuma vietā), pēc iesildīšanās apļa visas ar Michelin apgādātās formulas iebrauca boksos un sacīkstēs piedalījās tikai seši piloti.

Iekšējā trase gan nekļuva neizmantota. Sākot ar 2008. gadu pazīstamās motociklu sacīkstes MotoGP arī viesojas šajā trasē. Tiesa gan, ir nelielas izmaiņas trases izkārtojumā un piloti brauc pretēji pulksteņrādītāja virzienam, tāpat kā tie, kas brauc pa ovālu.

Skatīt arī 
 F1 trašu saraksts

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

ASV Grand Prix
Indianapolis 500
Trase
Motoru sporta trases ASV
Sudzukas trase

Sudzuka () ir bijusī Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Sudzukas pilsētā, Japānā. Tā ir viena no vecākajām un slavenākajām japāņu sacīkšu trasēm. Tā ir Honda koncerna īpašumā.

Pirmās Formula 1 sacīkstes Suzukā notika 1987. gadā. Tas bija trešais Japānas GP, vēl divi notika Fudži septiņdesmito gadu vidū. Tās projektētājs bija nīderlandietis Džons Hūgenholcs. Trase ir viena no nedaudzajām, kuras šķērso pašas sevi. Līdz ar to tā no augšas tā mazliet atgādina astotnieku. Tā ir viena no garākajām, kuras pēdējos gados ir bijušas F1 kalendārā - 5,8 kilometri. Sudzuka ir viena no sarežģītākajām sacīkšu trasēm pasaulē. Tā kā šeit sacīkstes vienmēr notika sezonas beigās, bieži čempionāts izšķīrās tieši šeit. Līkums 130R, kas tolaik tika salīdzināts ar "Eau Rouge" Spa trasē, nebija pa spēkam Alanam Maknišam. Viņš kvalifikācijā 2002. gadā avarēja un sacīkstē nepiedalījās. Līkums tika pārbūvēts, tomēr MotoGP sacīkstē šajā līkumā nositās Daidžiro Kato. Kopš tā laika MotoGP nav atgriezies Sudzukā.

Pēdējā sacīkste Sudzukā notika 2012. gadā.

Skatīt arī 
 F1 trašu saraksts

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa  

Japānas Grand Prix
Ēriks Ķiģelis

Ēriks Ķiģelis (dzimis  Saldū, miris  uz Rīgas—Liepājas šosejas) bija latviešu ģitārists, kas spēlējis grupās Līvi un Corpus. Pazīstams rokmūziķis ir arī viņa dēls Fēlikss Ķiģelis.

Biogrāfija 
Dzimis  Saldū. Mācījies spēlēt akordeonu bērnu mūzikas skolā. Padsmit gadu vecumā, kad smagas kājas traumas dēļ vairākus gadus spiests pavadīt slimnīcā, nopietnāk pievērsās mūzikai — sāka apgūt ģitārspēli un sacerēja pirmās dziesmas. Pēc iznākšanas no slimnīcas Saldū kopā ar brāli nodibināja grupu Forte, kas atskaņoja savas un Jimi Hendrix Experience kompozīcijas. Pēc tam īslaicīgi muzicēja citā Saldus grupā Cantus.

1970. gadu vidū pārcēlās uz Liepāju, kur iepazinās ar Juri Pavītolu. 1976. gadā abi izveidoja jaunu grupu, kam deva iepriekšējās Pavītola grupas nosaukumu — Līvi. Laika gaitā starp J. Pavītolu un Ē. Ķiģeli radās arvien lielākas domstarpības, līdz 1978. gadā Ķiģelis atstāja Līvus un nodibināja jaunu grupu Corpus. Tieši Corpus sastāvā Ķiģelis sacerējis savas zināmākās dziesmas: Zīlīte, Vēju muzikants, Mazais sapnītis u.c.

1980. gada rudenī Ē. Ķiģelis atstāja Corpus un atgriezās Līvos. Tieši šajā laikā Līvi kļuva par vienu no populārākajām un nozīmīgākajām latviešu rokgrupām, jau 1981. gadā kopā ar Credo uzvarot republikas skatē. 1982. gadā Līvus atstāja Pavītols, bet par vienu no gada hitiem kļuva Ē. Ķiģeļa vēl Corpus laikos sacerētā Zīlīte Līvu izpildījumā.

Ē. Ķiģelis arvien vairāk centās sevi apliecināt lielākas formas skaņdarbos. Tapa piecpadsmit minūšu skaņdarbs Veltījums Liepājai ar Māra Čaklā dzeju, kas bija iecerēts kā skaņdarbs rokgrupai un simfoniskajam orķestrim, lai arī tas tika realizēts tikai grupas versijā. Vēlāk tapa dziesmu cikls Kurzemei — saules ceļš ar Olafa Gūtmaņa dzeju.

 notika Līvu koncerts ar cikla Kurzemei — saules ceļš pirmatskaņojumu. Divas dienas vēlāk — 3. oktobra naktī — Ķiģeļa vadītā automašīna VAZ iebrauca pretējā braukšanas joslā un sadūrās ar pretimbraucošo smago automašīnu. Ē. Ķiģelis šai avārijā gāja bojā.

Kopš 1987. gada Ērika Ķiģeļa piemiņai Saldū tiek rīkots rokfestivāls "Saldus Saule", kuru pēdējos gados organizē dēls —  Fēlikss Ķiģelis.

Ārējās saites 

1955. gadā dzimušie
1985. gadā mirušie
Latviešu ģitāristi
Līvi (grupa)
Saldū dzimušie
Ceļa negadījumos bojā gājušie
Kolkasrags

Kolkasrags () ir Kurzemes pussalas tālākais ziemeļu punkts Dundagas novada Kolkas pagastā. Zemesrags atdala Baltijas jūru no Rīgas līča. Saskaroties jūras un līča ūdeņiem, veidojas virpuļi, kas ir bīstami peldētājiem. No Kolkasraga uz ziemeļaustrumiem stiepjas aptuveni 6-7 kilometrus gara un 2 metrus dziļa sēre, kuras pamatā ir dolomīta sēklis. Sēres galā atrodas Kolkas bāka, kura uz mākslīga paaugstinājuma tika uzcelta 1884. gadā, bet kopš 1985. gada šī bāka darbojas automātiski. No Kolkasraga var vērot gan saullēktu, kad saule "iznirst" no Rīgas līča ūdeņiem, gan saulrietu, kad saule "ienirst" Baltijas jūrā. Dabas tūristiem Kolkasrags zināms kā putnu vērošanas vieta, jo šeit ir intensīvākais putnu migrācijas ceļš Latvijas teritorijā. Dažās aprīļa dienās ik stundu to pārlido 30—50 tūkstoši putnu.

Vēsture 

Kolkasrags ir viena no rakstu avotos vissenāk pieminētajām Latvijas vietām (vēsturiskais nosaukums Domesnes). Mervalas rūnu akmens, kas uzstādīts pēc m.ē. 1000. gada, piemin vikingu Svenu, kas bieži braucis ap Kolkasragu (Tumisnis) uz Zemgali (Simkala). Somugru (igauņu, somu) un indoeiropiešu valodās tā vārds nozīmē "ass stūris".

Kolkasraga sērē guļ neskaitāmu laivu un kuģu atliekas. Senatnē šo sēkli dēvēja par „ļaunā milža Toma degunu“.

Nostāsti vēstī, ka Kolkasragā, brīdinot jūrniekus, senatnē dedzināti ugunskuri. Laiku pa laikam jūras laupītāji pārvietojuši ugunskurus uz Zilajiem kalniem, un kuģi uzskrējuši sēkļos. Krava nolaupīta, bet jūrnieki — nogalināti. Tāpēc raga nosaukums it kā darināts no lībiešu vārda Kuōl-ka — ‘mirsti ar'!’. Vietējie iedzīvotāji sevi agrāk sauca par “rāndalist” — jūrmalniekiem.

Ārējās saites 

 Mervalas rūnu akmens foto, uz kura minēts Kolkasraga vārds
 Kolkasrags
 Informācija par Kolku

Atsauces 

Latvijas zemesragi
Kolkas pagasts
Heptode

Heptode ( - septiņi + (elektr)ods) - elektronu lampa ar septiņiem elektrodiem - anodu, karsējamu katodu un pieciem tīkliņiem. Bieži par heptodi dēvē jebkuru septiņelektrodu radiolampu, taču īstenībā ir divi piectīkliņu lampu tipi - par heptodi pieņemts saukt divkāršās vadības lampu, kas paredzēta izmantošanai kopā ar atsevišķu heterodīnu (tādēļ tās mēdz ražot vienā balonā ar triodi kā kombinētās lampas). Otro tipu - lampas, kas var darboties kā pilnīgi neatkarīgs frekvences pārveidotājs - sauc par pentagrīdiem.

Vēsture 
Heptožu parādīšanās cieši saistīta ar revolucionāru izgudrojumu radiouztveršanas tehnikā - superheterodīnu. Atšķirībā no tiešās pastiprināšanas radiouztvērējiem, superheterodīnos uztveramā radiofrekvence tiek pārveidota par pastāvīgu zemāku frekvenci - starpfrekvenci - ar speciāla papildus ģeneratora (heterodīna jeb oscilatora) palīdzību. Šādai frekvences pārveidošanai tika izmantotas jaucēju shēmas, kurās bija nepieciešamas divkāršās stūrēšanas lampas. Pārveidotājus varēja konstruēt ar diviem paņēmieniem - ar atsevišķu heterodīnu un jaucēju, kā arī ar tādām lampām, kas spēja vienlaicīgi veikt heterodīna un jaucēja funkcijas (sk. pentagrīdi). Atsevišķā heterodīna shēmās heterodīns tika būvēts ar triodi vai pentodi, bet jaucēja funkcijas varēja pildīt specializēta pentode vai arī heksode, bet vislabāk - heptode, jo tad vienlaicīgi varēja veikt automātisko pastiprinājuma regulēšanu. Heptodes plaši sāka izmantot jau 1930. gados.

Uzbūve 

Heptodei ir pieci koncentriski spirāliski tīkliņi. "Klasiskās" heptodes pirmais un trešais tīkliņš (skaitot no katoda) tiek izmantoti kā stūrējošie tīkliņi, trešais un ceturtais - savienoti savā starpā un kalpo kā ekrāntīkliņi, bet piektais ir bremztīkliņš, kas parasti lampas balona iekšpusē savienots ar katodu.

Darbības princips 

"Klasiskā" heptode, ko izmanto kā divkāršās vadības lampu, darbojas tāpat kā heksode, bet tai ir labāki raksturlielumi, jo dinatronefekts ir novērsts ar bremztīkliņa iebūvēšanu konstrukcijā. Heptodi var lietot arī frekvences pārveidošanai bez atsevišķa heterodīna, bet tās slēgums ir savādāks, nekā pentagrīdiem.

Izmantošana 
Heptodes, tāpat kā pentagrīdus, plaši izmantoja superheterodīna uztvērējos līdz pat 20. gadsimta 70. gadiem. Gandrīz katra lampu superheterodīna neatņemama sastāvdaļa bija viena septiņelektrodu lampa.

Elektronu lampas

de:Elektronenröhre#Heptode
Pegija Vitsone

Pegija Anete Vitsone (Peggy Annette Whitson; dzimusi ) ir ASV bioķīmijas pētniece, bijusi NASA astronaute.

Vitsone pirmoreiz kosmosā bija 2002. gadā sešu mēnešu misijā Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS).

Otrais kosmiskais lidojums sākās 2007. gada oktobrī, kad Pegija Vitsone kļuva par pirmo sievieti SKS komandiera statusā.  kosmosa kuģī Sojuz TMA-11 viņa atgriezās uz zemes.

Trešo reizi kosmosā Vitsone devās 2016. gada novembrī ar kosmosa kuģi Sojuz MS-03. Viņa bija SKS 50. ekspedīcijas lidojuma inženieris, pēc atm 52. ekspedīcijas komandieris, un vēl 52. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz zemes atgriezās  kosmosa kuģī Sojuz MS-04, kosmosā pavadot nepārtraukti 289 dienas, kas ir jauns ASV rekords.

2018. gada 15. jūnijā Pegija Vitsone atstāja NASA.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

Iziešanas atklātā kosmosā:

ASV astronauti
Kosmonautes
NASA astronauti
Aiovā dzimušie
Šeihs Muszafars Šukors

Šeihs Muszafars Šukors (Sheikh Muszaphar Shukor Al Masrie bin Sheikh Mustapha; dzimis ) ir Malaizijas medicīnas doktors, pirmais Malaizijas kosmonauts (angkasavans).

Šeihs Muszafars Šukors ir beidzis Kebangsaan universitāti ortopēdiskajā ķirurgijā, un strādā par ārstu ortopēdu universitātes slimnīcā Kualalumpurā.

Kosmiskais lidojums 

2006. gada martā Šukors tika izvēlēts kopā vēl ar trijiem malaiziešiem pirmā Malaizijas kosmonauta kandidātam no 11 tūkstošiem pretendentu. Visi četri devās uz Krieviju lai veiktu medicīniskās pārbaudes par pielaišanu lidojumam kosmosā. Medicīnas komisija atzina viņa veselību par atbilstošu. 2006. gada 9. oktobrī Šeihs sāka treniņus Kosmonautu sagatavošanas centrā netālu no Maskavas. 2007. gada jūnijā Šukors izgāja sagatavošanas kursu ASV Džonsona Kosmiskajā centrā Hjūstonā.

Malaizijas kosmonauts tika iekļauts 2007. gada oktobra SKS 13. viesekspedīcijā uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS) ar kosmosa kuģi Sojuz TMA-11, ar kuru uz staciju bija paredzēts doties 16. ekspedīcijas dalībniekiem Jurijam Maļenčenko un Pegija Vitsonei.

Sojuz TMA-11 starts notika  13.10 UTC no Baikonuras kosmodroma Kazahstanā. Pēc 10 dienām, 21 stundām un 14 minūtēm viņš kopā ar 15. ekspedīcijas dalībniekiem Fjodoru Jurčihinu un Oļegu Kotovu atgriezās uz zemes kosmosa kuģī Sojuz TMA-10.

Skatīt arī 
 Angasavana programma

1972. gadā dzimušie
Kosmonauti mediķi
Malaizijas kosmonauti