joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kempēra

Kempēra (, ; ) ir pilsēta Francijas ziemeļrietumos, Bretaņas reģionā. Tā ir Finistēras departamenta administratīvais centrs. 2011. gadā Kempērā dzīvoja 63,2 tūkstoši cilvēku. Tā ir trešā lielākā Bretaņas pilsēta aiz Rennas un Brestas.

Pilsētas nosaukums ir cēlies no bretoņu valodas. Tas norāda uz to, ka apdzīvotā vieta atrodas vietā, kur kopā satek trīs upes: Žeta, Stēra un Odē. Franču revolūcijas laikā pilsētas nosaukums bija Montaņa pie Odē jeb Montaņsīrodē (Montagne-sur-Odet). Pilsēta ir slavena ar porcelāna ražošanu.

Ārējās saites 

Bretaņas pilsētas
Oahu

Oahu (; ) ir sala ASV piederošajā Havaju salu arhipelāgā Klusajā okeānā. Oahu ir trešā lielākā sala arhipelāgā un 20. lielākā ASV sala.

Šī ir visapdzīvotākā no Havaju salām, te atrodas arī Havaju štata administratīvais centrs Honolulu. Tās kopēja platība ir 1545,4 km. Oahu ir 71 km gara un 48 km plata sala. Tās krasta līnija ir 365 km gara. Oahu ir vulkāniska sala, te atrodas divi vairogvulkāni: Vaianae un Koolau.

Uz salas daļu savas jaunības pavadījis 44. ASV prezidents Baraks Obama.

Ārējās saites 
 

Havaju salas
Karlskrūna

Karlskrūna () ir pilsēta Zviedrijas dienvidos, Blēkinges lēnes administratīvais centrs. 2010. gadā pilsētā dzīvoja 35,2 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas uz aptuveni 30 salām Blēkinges arhipelāga austrumos.

Pilsēta ir dibināta 1680. gadā, kad Zviedrijas kara flote tika pārcelta no Stokholmas uz Karlskrūnu. Pilsētas nosaukums burtiskā tulkojumā nozīmē ‘Kārļa kronis’. Karlskrūnas jūras kara osta ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Karlskrūnā atrodas Zviedrijas lielākā jūras kara bāze.

Zviedrijas pilsētas
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Zviedrijā
Vils un Greisa

"Vils un Greisa" () ir amerikāņu situāciju komēdijseriāls, kura autori ir Deivids Kohans un Makss Muthniks. Seriāls tika pārraidīts NBC televīzijas kanālā ASV laikā no  līdz . Seriālam kopumā iznāca 8 sezonas ar 194 sērijām.

Seriāls ir par geja un jurista Villa Trumena un viņa labākās draudzenes ebrejietes Greisas Adleres, kam pieder interjera dizaina firma, attiecībām un viņu un viņu draugu piedzīvojumiem. Seriāla darbība notiek Ņujorkā. Tas tika filmēts CBS Studio Center, Losandželosā. Seriālā galvenās lomas attēlojuši Ēriks Makormaks, Debra Mesinga, Megana Malalija, Šons Heiss, Gērijs Grabss, Šelija Morisone un Maikls Angarano.

Seriāls guva labus panākumus. Tas saņēma 16 Primetime Emmy balvas, kopumā tika nominēts 83 Primetime Emmy balvām un 27 Zelta globusa balvām.

Ārējās saites 

ASV televīzijas seriāli
Situāciju komēdijas
Malduguns (alus darītava)

Malduguns ir alus darītājs Latvijā, kas savu darbību uzsāka 2013. gadā, iepriekšējiem alus mājražotājiem Krišjānim Zeļģim, Valdim Jansonam un Andrim Liepiņam pārejot uz alus darīšanu komerciālos apjomos. Darītava atrodas Raunas novada Rožu „Lejas Rozēs” bijušajās Raunas maizes ceptuves telpās.

Alus šķirnes 
 Lauvas Pacietība — imperiālais Indijas gaišais eils (8,9%)
 Pa Ķirbi — ķirbju stauts (7,9%)
 Pilota Nakts — porteris (6,9%)
 Akacis — stauts (6,9%)
 Sānslīde — Indijas gaišais eils (6,5%)
 Zaļā Bise — Indijas gaišais eils (6,3%)
 Stokholmas Sindroms — porteris (6,3%)
 Pēdējais Viesis — brūnais eils (5,6%)
 Rudais Rudens — angļu biteris (5,5%)
 Kramplauzis — sarkanais rudzu eils (5,1%)
 Saules Dūriens — amerikāņu gaišais eils (4,9%)

Ārējās saites 
 Malduguns alus darītavas lapa Facebook vietnē
 Raidījums „Province” (2015. gada 29. marts) Maldugunis. YouTube. Skatīts: 2016. gada 17. augustā.
 Lauvas Pacietība vērtēšanas vietnē RateBeer 
 Pa Ķirbi vērtēšanas vietnē RateBeer 
 Pilota Nakts vērtēšanas vietnē RateBeer 
 Akacis — Stouts vērtēšanas vietnē RateBeer 
 Sānslīde vērtēšanas vietnē RateBeer 
 Zaļā Bise vērtēšanas vietnē RateBeer 
 Pa Ķirbi vērtēšanas vietnē RateBeer 
 Pēdējais Viesis vērtēšanas vietnē RateBeer 
 Rudais Rudens vērtēšanas vietnē RateBeer 
 Kramplauzis vērtēšanas vietnē RateBeer 
 Saules Dūriens vērtēšanas vietnē RateBeer

Atsauces 

Latvijas alus darītavas
Alkoholisko dzērienu zīmoli
Serdžo Leone

Serdžo Leone (; dzimis , miris ) bija itāļu kinorežisors, producents un scenārists. Parasti tiek asociēts ar "itāļu vesternu" jeb "spageti vesternu" žanru.

Kinematogrāfijā sācis darboties pirmajos pēckara gados, sākotnēji bija režisora palīgs (apmēram 50 filmās). Tāpat nodarbojās ar scenāriju rakstīšanu. Leona pabeidza Mario Bonāra filmu "Pompejas pēdējās dienas" (Gli ultimi giorni di Pompei; 1959). Viņa pirmā patstāvīgi režisētā filma bija 1961. gada "Rodas koloss" (Il Colosso di Rodi). Licis pamatus "itāļu vesternu" žanram ar 1964. gada filmu "Par sauju dolāru" (Per un pugno di dollari), ko uzņēmis ar pseidonīmu Bobs Robertsons. Šī bija pirmā filma viņa "dolāru" triloģijā (Trilogia del dollaro), vēl šajā triloģijā ietilpst "Par dažiem liekiem dolāriem" (Per qualc he dollaro in più; 1965) un "Labais, ļaunais un neglītais" (Il buono, il brutto, il cattivo; 1966). Vēlāk veidojis "reiz" trioloģiju, kur ietilpst filmas "Reiz rietumos" (C'era una volta il West, 1968), Duck, You Sucker! (Giù la testa, 1971) un "Reiz Amerikā" (C'era una volta in America, 1984).

Atsauces

Ārējās saites 

1929. gadā dzimušie
1989. gadā mirušie
Romā dzimušie
Itāļu kinorežisori
Vinsents D'Onofrio

Vinsents Filips D'Onofrio (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, režisors, kinoproducents, rakstnieks un dziedātājs.

Pazīstams ar lomu 1987. gada kara filmā "Pilns bruņojums" (Full Metal Jacket), ar Edgara lomu 1997. gada filmā "Vīri melnā" (Men in Black) un detektīva Roberta Gorena lomu TV seriālā "Likums un kārtība" (Law & Order: Criminal Intent; 2001—2011). Vēl ir tēlojis tādās filmās kā "Mistiskā pica" (1988), JFK (1991), "Spēlmanis" (The Player, 1992), "Eds Vuds" (1994), The Cell (2000) un "Šķiršanās amerikāņu stilā" (2006). Par lomu filmā The Whole Wide World saņēmis Sietlas starptautiskā kinofestivāla balvu kā labākais aktieris. Par lomu filmā "Vīri melnā" saņēmis Saturna balvu kā labākais otrā plāna aktieris.

Ārējās saites 

1959. gadā dzimušie
Ņujorkā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Faila izmērs

Faila izmērs mēra datnes lielumu. Parasti tas tiek mērīts baitos ar SI prefiksu. Faila uz diska aizņemtās vietas izmērs ir atkarīgs no failu sistēmas. Maksimālais datnes izmērs, ko failu sistēma atbalsta ir atkarīga no izmēra bitos, kas rezervēta datnes informācijas saglabāšanai un kopējās failu sistēmas izmēra. Piemēram, FAT16X gadījumā, vienas datnes izmērs nevar būt vienāds vai lielāks par 4 GiB.

Dažas datņu izmēra vienības:

kibibaiti, mebibaiti, gibibaiti, utt. tiek iegūti reizinot ar 1024, jeb norādot izmēru binārajā vērtībā:
1 baits = 8 biti
1 KiB = 1024 baiti
1 MiB = 1 048 576 baiti
1 GiB = 1 073 741 824 baiti
1 TiB = 1 099 511 627 776 baiti</tt>

kilobaiti, megabaiti, gigabaiti, utt. tiek iegūti reizinot ar 1000, jeb norādot izmēru decimālajā vērtībā:
1 KB = 1000 baiti (103)
1 MB = 1 000 000 baiti (106)
1 GB = 1 000 000 000 baiti (109)
1 TB = 1 000 000 000 000 baiti (1012)

Pārveidošanas tabula

Atsauces

Ārējās saites 
 File size calculator
 Kilobytes Megabytes Gigabytes

Datu pārvaldība
Keilija Kuoko

Keilija Kristīne Kuoko-Svītinga (, ; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.

Kļuvusi pazīstama ar Bridžitas Henesijas lomu ABC situāciju komēdijseriālā 8 Simple Rules (2002–2005). Pēc tam attēlojusi Billiju Dženkinsu seriāla "Amulets" (Charmed) pēdējā sezonā (2005–2006). Kopš 2007. gada tēlo CBS komēdijseriālā "Lielā sprādziena teorija". Par šo lomu seriālā ir saņēmusi Critics' Choice Television balvu kā labākā otrā plāna aktrise. Vēl ir tēlojusi filmās  To Be Fat like Me (2007), The Penthouse (2010) un Hop (2011).

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Kalifornijā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Impulsa moments

Impulsa moments jeb kinētiskais moments (apzīmējums: ) ir materiālā punkta vai arī to sistēmas mehāniskās kustības mērs. Impulsa moments ir vektoriāls lielums. Tas ir svarīgs lielums rotācijas kustības analizēšanā.

Vektora  virziens tiek noteikts pēc labās vītnes skrūves likuma. Vektora  virzienam jābūt perpendikulāram vektora  un  veidota laukuma plaknei. Materiālam punktam impulsa momentu var aprēķināt ar attiecīgā punkta rādiusvektora  un materiālā punkta impulsa  () vektora vektoriālo reizinājumu:

Impulsa momenta skaitlisko vērtību iegūst pēc šādas formulas:

kur  ir leņķis starp vektora  un  virzienu.

Ķermeņa, kas sastāv no  materiālajiem punktiem, impulsa momentu aprēķina saskaitot visu materiālo punktu impulsa momentu vērtības:

Ja tiek apskatīta punkta kustība pa riņķa līniju, kur  un , tad impulsa momenta aprēķināšanā var tikt izmantots inerces moments  un leņķiskais ātrums :

Impulsa moments ir nemainīgs jeb konstants lielums, ja materiālo punktu sistēma ir noslēgta, tātad tajā nedarbojas ārējie spēki vai arī ārējo spēku moments attiecībā pret izraudzīto punktu ir vienāds ar nulli. Šī īpašība tiek izmantota, piemēram, žiroskopos.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 

Klasiskā mehānika
Arizonas "Coyotes"

Arizonas "Coyotes" () ir profesionāls ASV hokeja klubs, kas ir bāzēts Glendeilā, Arizonas štatā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās hokeja līgas Rietumu konferences Centrālajā divīzijā. Tas tika dibināts 1972. gadā kā Vinipegas "Jets" un kopš 1979. gada spēlē NHL, pirms tam startēja WHA čempionātā. 1996. gadā komanda pārcēlās no Kanādas uz ASV dienvidrietumiem un ieguva tās pašreizējo nosaukumu. Pašreizējā kluba īpašniece ir Nacionālā hokeja līga, jo 2009. gada 5. maijā tas bankrotēja.

Savas pastāvēšanas vēsturē "Coyotes" nav ne reizi izcīnījuši Stenlija kausu, kā arī ne reizi nav kļuvuši par konferences un divīzijas čempioniem. Mājas spēles komanda aizvada Gila River Arena hallē. Līdz 2014. gadam komanda bija pazīstama kā Fīniksas "Coyotes".

Sasniegumi 
 Stenlija kauss: 0
 Konferences čempioni: 0
 Divīzijas čempioni: 0

Spēlētāji

Šobrīdējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 9. oktobrī.

Vārtsargi 

 32  Džons Giliss

 70  Karels Vejmelka

Aizsargi 
 2  Patriks Nemets
 3  Džošs Brauns
 6  Džeikobs Čikruns
14  Šeins Gostisbērs
 25  Konors Timinss
 51  Trojs Stečers
 54  Kems Dinens
 61  Disins Majo
90  Janiss Mozers
   92  Vladislavs Koļačonoks

Uzbrucēji 

 8  Niks Šmalcs

9  Kleitons Kellers
12  Niks Ričijs
16  Endrū Leds
 17  Niks Bjugstads
22  Džeks Beins
26  Lorēns Dofinē
 29  Barets Heitons
36  Kristianss Fišers
38  Liams O'Braiens
44  Zeks Kasians
63  Matiass Makeli
 67  Losons Krūss
 72  Treviss Boids
 73  Jans Jenīks

Līderi

Kluba spēlētāju rekordi 
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Kīts Tkačuks, 52 (1996.—97.)
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Rejs Vitnijs, 53 (2011.—12.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Kīts Tkačuks, 86 (1996.—97.)
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Dens Karsilo, 324 (2007.—08.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Kīts Jendls, 59 (2011.—12.)

Galvenie treneri 
Dons Hejs (1996—1997)
Džims Šēnfelds (1997—1999)
Bobs Frensiss (1999—2004)
Riks Bouness (2004)
Veins Greckis (2004—2009)
Deivs Tipets (2009—2021)
Andrē Turinjē (2021- pašlaik)

Kapteiņi 
 Kīts Tkačuks (1996—2001)
 Tepo Numminens (2001—2003)
 Šeins Doens (2003—2017)
 Olivers Ēkmans-Lāšons (2018—2021)

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā mājaslapa 
 Hockey-Reference profils
Ārons Ekblads

Ārons Ekblads (; dzimis 1996. gada 7. februārī) ir kanādiešu hokejists, aizsargs, kurš 2014. gada NHL draftā tika izvēlēts ar kopējo pirmo numuru. Pašlaik (2022) Ekblads spēlē Nacionālās hokeja līgas vienībā Floridas "Panthers".

Spēlētāja karjera 
2011. gadā Ekblads kļuva par otro spēlētāju pēc Džona Tavaresa, kuram Kanādas hokeja federācija ļāva uzsākt spēlēt OHL jau 15 gadu vecumā. OHL kluba Berijas "Colts" sastāvā Eklbads sāka spēlēt 2011.—12. gada sezonā, sezonas izskaņā iegūstot līgas labākā debitanta balvu. Turpmākajās sezonās auga arī Ekblada rezultativitāte. 2013.—14. gada sezonā Ekblads bija komandas kapteinis, sezonas beigās iegūstot līgas labākā aizsarga balvu un tiekot iekļauts OHL simboliskajā izlasē.

Jau 2014. gada rudenī Ekblads uzsāka spēlēt Floridas "Panthers" sastāvā, sezonas beigās kā līgas labākais debitants iegūstot Kaldera balvu.

Kanādas hokeja izlases rindās spēlējis 2015. gada Pasaules čempionātā, kopā ar komandu izcīnot zelta medaļas, kā arī 2014. gada Pasaules čempionātā junioriem.

Ārējās saites

Atsauces 

1996. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Floridas "Panthers" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Ontārio dzimušie
Sems Reinharts

Sems Reinharts (; dzimis ) ir kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2019) Reinharts spēlē NHL kluba Bufalo "Sabres" rindās.

Spēlētāja karjera 
WHL kluba Kootenay Ice sastāvā Reinharts sāka spēlēt vēl 2010.—11. gada sezonas nogalē. Nākamās sezonas izskaņā Reinharts ieguva līgas labākā debitanta balvu. Turpmākajās sezonās auga arī Reinharta rezultativitāte. 2013.—14. gada sezonā Reinharts bija komandas kapteinis, sezonas beigās iegūstot līgas labākā spēlētāja balvu. Ar 105 gūtiem punktiem viņš bija ceturtais rezultatīvākais līgas spēlētājs.

2014.—15. gada sezonu uzbrucējs sāka jau NHL kluba Bufalo "Sabres" rindās, taču pēc deviņām aizvadītām spēlēm tika nosūtīts atpakaļ uz Kootenay Ice.

Kanādas hokeja izlases rindās spēlējis 2014. un 2015. gada Pasaules čempionātā junioriem, 2015. gadā izcīnot zelta medaļas un kļūstot par turnīra rezultatīvāko spēlētāji. Spēlējis arī 2012. un 2013. gada Pasaules čempionātā jauniešiem.

Viņa brālis Grifins arī ir hokejists.

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Bufalo "Sabres" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Britu Kolumbijā dzimušie
Two Arabian Knights

Two Arabian Knights ir 1927. gada ASV mēmā filma, komēdija. Filmas režisors ir Luiss Mailstouns, galvenās lomas atveido Viljams Boids, Mērija Astore un Luiss Volheimss. Viens no filmas producentiem ir Hovards Hjūzs.

Luiss Mailstouns par filmu ieguva Kinoakadēmijas balvu pirmajā balvas pasniegšanas ceremonijā nominācijā "Labākais režisors (komēdija)", kas ir vienīgā reize balvas pasniegšanas vēsturē, kad bija atdalītas filmas pēc žanriem.

Filma ilgu laiku tika uzskatīta par pazudušu, to pēc Hovarda Hjūza nāves atrada viņa privātajā filmu kolekcijā. Filmas lente tika nodota restaurācijā kopā ar citām par pazudušām uzskatītām Hjūza producētajām filmām The Racket (1928) un The Mating Call (1928), ko arī atrada Hjūza kolekcijā.

Atsauces

Ārējās saites 

1927. gada filmas
ASV filmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas filmas
Mēmā kino filmas
Vaiņodes lidlauks

Vaiņodes lidlauks () ir pamests militārais lidlauks Dienvidkurzemes novadā, netālu no Latvijas—Lietuvas robežas. Lidlaukā ir saglabājušies 16 angāri un 1800 metri no viena kādreiz 2500 m garā skrejceļa.

Vēsture 
Vaiņodes lidlauks izveidots netālu no Pirmā pasaules kara laika Vaiņodes dirižabļu lidostas. Pēc Latvijas brīvības cīņu beigām dirižabļu angārus nojauca un to konstrukcijas izmantoja Rīgas Centrāltirgus paviljonu būvei 1924. gadā. Latvijas Gaisa spēki šeit izveidoja planieru lidlauku, kurā bija izvietoti planieri "Dūja", "Zelta Vārpa" un "Pārsla".
Pēc bāzu līguma nosacījumiem 1939. gada beigās to pārņēma PSRS karaspēka kontingents, bet pēc pilnīgās Latvijas okupācijas 2. pasaules kara sākumā te bāzējās padomju 31. ātrais bumbvedēju aviācijas pulks (31-й скоростной бомбардировочный авиационный полк) ar 60 ātrajiem bumbvedējiem ANT-40 (АНТ-40 (СБ)), vācu okupācijas laikā Luftwaffe 4. triecieneskadriļa (Sturmgeschwader 4).

Aukstā kara laikā to izmantoja kā vienu no militārajiem lidlaukiem pie PSRS ziemeļrietumu robežas.
Lidlaukā līdz 1992. gadam bāzējās padomju gaisa spēku 54. gvardes iznīcinātāju aviācijas pulks (54-й Краснознаменный Керченский гвардейский истребительный авиополк). Pēc kara te atradās amerikāņu piegādātie iznīcinātāji Bell P-39 Airacobra, 1967. gadā Vaiņodes lidostā stacionēja pirmos Su-15, kurus 1980. gados nomainīja ar Su-27 iznīcinātājiem. 
Pēc Kubas raķešu krīzes no 1964. gada vairākus kilometrus uz ziemeļiem no Vaiņodes lidlauka bija stacionētas arī trīs vidējas darbības rādiusa kodolraķetes R-14 (ШПУ Р-14У Чусовая, NATO terminoloģijā: SS-5 'Skean'''), kas atradās Priekules 344. gvardes raķešu pulka (344-й гвардейский ракетный Краснознаменный полк им. 50-летия СССР) pakļautībā. 1980. gados to pārbāzēja uz Irkutskas apgabalu.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas aviācijas pulku līdz 1993. gadam pārbāzēja uz Savasļeikas (Саваслейка'') militāro lidlauku Ņižņijnovgorodas apgabalā.

1995.—1997. gadā Vaiņodes lidlauku daļēji demontēja — dienvidu skrejceļa dzelzsbetona plāksnes izmantoja Liepājas ostas sakārtošanai un attīstīšanai. Mūsdienās atlikušie ceļi ir nelīdzeni, bet lidlauks atrodas Vaiņodes pašvaldības īpašumā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Vaiņodes lidlauka būvju foto 2011. gadā Vaiņode aviacijos bazė (lietuviski) 
 Vēstījums par Priekules 344. gvardes raķešu pulku Слово о Приекульском полку (krieviski)
 Pamestās raķešu bāzes foto 2007. gadā (angliski)

Vaiņode
PSRS militārie lidlauki Latvijā
Gregors III

Pāvests Gregors III (; miris ) bija Romas bīskaps no 731. gada februāra līdz nāvei 741. gada novembrī un līdz ar to katolisma tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem.

Dzimis Sīrijā. Par Romas bīskapu tika ievēlēts , tomēr formāli netika iesvētīts līdz 18. martam, kamēr netika saņemta Bizantijas eksarha apstiprinājums. Gregors III ir pēdējais, kas šādas ievēlēšanas gadījumā lūdzis eksarha apstiprinājumu. Viņa pontifikāta laiks tika izjaukts ar ikonoklasma strīdu Bizantijas impērijā.

Gregors III bija pēdējais pāvests, kas nav nācis no Eiropas, līdz Franciska ievēlēšanai 2013. gadā (1272 gadus vēlāk).

Viņa piemiņas diena ir 28. novembris.

Ārējās saites 
 

741. gadā mirušie
Romas pāvesti
Svētie
Hmeļnicka

Hmeļnicka () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Hmeļnickas apgabala administratīvais centrs. Izvietojusies apgabala vidienē Dienvidbugas upes krastos  no valsts galvaspilsētas Kijevas. Hmeļnickas rajona centrs.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta vēstures avotos pirmoreiz minēta 1431. gadā kā Ploskirivci, ko lietuviešu valdnieks Jagailis nodevis īpašumā Janam Čanstulovskim. Nosaukums cēlies no Ploskas upītes, pie kuras ietekas Dienvidbugā izvietojusies apdzīvotā vieta. 1566. gadā Ploskirovai () piešķirtas Magdeburgas tiesības. No 1672. līdz 1699. gadam pilsēta nonāca Osmaņu impērijas sastāvā. Pēc atgriešanās Polijas sastāvā nopostītajā Ploskirovā tiek nometināti ieceļotāji no Mazovijas. 1795. gadā pilsēta nonāk Krievijas Impērijas sastāvā un Podolijas guberņas sastāvā nodibināja Proskurovas apriņķi ar centru Proskurovā (speciāls rīkojums par pilsētas pārdēvēšanu nav atrasts). 1954. gadā pilsētu pārdēvēja par godu ukraiņu kazaku atamanam Bohdanam Hmeļnickim.

Ievērojami cilvēki 
Pilsētā dzimuši ievērojami cilvēki:
 Svjatoslavs Fjodorovs (Святосла́в Никола́евич Фёдоров; 1927—2000) — padomju un krievu ārsts oftamologs;
 Anatolijs Kašpirovskis (Анато́лий Миха́йлович Кашпиро́вский; 1939) — krievu psihoterapeits;
 Oleksandrs Pomomarjovs (Олександр Пономарьов; 1973) — ukraiņu dziedātājs;
 Aleksandrs Ruckojs (Александр Владимирович Руцкой, 1947) — padomju un krievu politiķis, Krievijas Federācijas viceprezidents (1991—1993).

Atsauces

Ārējās saites
Hamess Rodrigess

Hamess Davids Rodrigess Ruvio (; dzimis ) ir Kolumbijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Kolumbijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) Rodrigess pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Everton.

Karjeru sācis dzimtās Kolumbijas klubā Envigado F.C., pēc tam spēlējis Argentīnas klubā Club Atlético Banfield, ar ko kļuva par Argentīnas čempionu. 2010. gadā uzsāka karjeru Eiropā, pirmos trīs gadus aizvadīja Portugāles klubā Porto, ar ko trīs reizes kļuva par Portugāles čempionu un vienu reizi izcīnīja uzvaru Eiropas līgā. Pēc tam no 2013. līdz 2014. gadam spēlējis Francijas līgas klubā AS Monaco. Kopš 2014. gada pārstāv Spānijas līgas klubu Madrides "Real".

Kolumbijas izlasē spēlē kopš 2011. gada. Pārstāvējis izlasi , kur bija turnīra rezultatīvākais spēlētājs ar 6 vārtiem.

Sasniegumi 
Porto

 Portugāles Premjerlīga: 2010–11, 2011–12, 2012–13
 Taça de Portugal: 2010, 2011
 Supertaça Cândido de Oliveira: 2012
 UEFA Eiropas līga: 2010–11

Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2016–17, 2019–20
 Supercopa de España: 2019–20
 UEFA Čempionu līga: 2015–16, 2016–17
 UEFA Superkauss: 2014, 2016
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2014, 2016

Bayern Munich

 Vācijas Bundeslīga: 2017–18, 2018–19
 DFB Pokal: 2018–19

Individuālie sasniegumi

 AS Monaco gada labākais spēlētājs: 2013–14
 La Liga labākais pussargs: 2014–15

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Kolumbijas futbolisti
Kolumbijas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
FC Porto spēlētāji
AS Monaco FC spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Minhenes "Bayern" spēlētāji
Everton F.C. spēlētāji
Jelgavas lidlauks

Jelgavas lidlauks ir civilais lidlauks pie Jelgavas pilsētas ziemeļu robežas. Lidlaukā ir saglabājušies apmēram 800 metri no kādreiz 2500m garā skrejceļa.

Vēsture 
Lidlauks izveidots jau pirms 2. pasaules kara. Pēc Latvijas okupācijas 2. pasaules kara sākumā te bāzējās padomju 241. triecienaviācijas pulks (241-й штурмовой авиационный полк). 
1941. gada Vērmahta iebrukuma Latvijā pirmajā dienā 22. jūnijā vācu Luftwaffe bombardēja Jelgavas lidlauku un iznīcināja lielu daļu no tajā esošajiem 27 И-15 бис tipa iznīcinātājiem. Aukstā kara laikā to izmantoja kā vienu no rezerves militārajiem lidlaukiem pie PSRS ziemeļrietumu robežas.
Līdz 1990. gadu sākumam Jelgavas lidlaukā () bāzējās padomju gaisa spēku 285. Speciālā Helikopteru Radioelektroniskās Kaujas Eskadriļa (285-й отдельная вертолётная эскадрилья радиоэлектронной борьбы, 285-й ОВЭ РЭБ), kas izmantoja Ми-8ППА helikopterus.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas Jelgavas lidlauku izmantoja "Rīgas Aeroklubs" izpletņlēcēju nodarbībām. 1997. gadā lidlauka ēkas un būves privatizēja privātuzņēmums "SIA BaltDelAero", kas lidlaukā nekādu saimniecisko darbību neveica. Jau drīz pēc privatizācijas firma aizveda daļu betona seguma plākšņu, pat neraugoties uz Jelgavas Domes nosacījumu saglabāt lidlauku. Šis pārkāpums, iekrātie parādi un SIA BaltDelAero maksātnespējas rezultātā Jelgavas Dome nolēma lauzt privatizācijas līgumu. Tas gan nevedās, bet 2007. gadā konfliktu atrisināja ar mierizlīgumu, atļaujot BaltDelAero demontēt apmēram 5800 plākšņu kā kompensāciju par privatizācijā ieguldītajiem līdzekļiem. Pēc plākšņu aizvešanas lidlauks atkal kļuva par pašvaldības īpašumu.

Atsauces

Ārējās saites 
 Abandoned & Little-Known Airfields

Jelgava
PSRS militārie lidlauki Latvijā
Ņujorkas policijas departaments

Ņujorkas policijas departaments (, NYPD, NYCPD), oficiāli Ņujorkas pilsētas policijas departaments (City of New York Police Department), ir galvenā tiesībsargājošā un izmeklēšanas iestāde Ņujorkā, ASV. Departaments tika dibināts 1845. gadā, tā ir lielākā pašvaldības policija ASV.

Ņujorkas policijas departamentam ir vairāki specializētie dienesti, tai skaitā K-9, ostas patruļa, pretterorisma vienība, kriminālā izlūkošana, bumbu neitralizēšana, bandu apkarošanas vienība, vienības, kas nodarbojas ar organizētās noziedzības, narkotiku apkarošanu. Saskaņā ar departamenta apgalvojumiem, tā uzdevums ir "īstenot likumus, uzturēt mieru, mazināt bailes un nodrošināt drošu vidi".

Kopš 2014. gada janvāra Ņujorkas policijas departamenta komisārs ir Kīčanta Sīvela. Kopējais pašreizējais uniformētā personāla lielums ir apmēram 50 676 cilvēki. Departamenta vadība atrodas 1 Police Plaza ēkā, Manhatanā.

Atsauces

Ārējās saites 
 

Ņujorka
Policija
Jēkabpils lidlauks

Jēkabpils lidlauks (ICAO: EVKA) ir pamests militārais lidlauks Krustpils pagastā netālu no Jēkabpils pilsētas ziemeļaustrumu robežas. Lidlaukā ir saglabājušies apmēram 2000 metri no kādreiz  garā un 40 m platā skrejceļa.

Vēsture 

Līdz Latvijas okupācijai lidlauks funkcionēja kā Latvijas Aviācijas pulka Krustpils lidlauks. Ap 1935. gadu uzcēla jaunu dzelzsbetona angāru un divstāvu kazarmas, pirms 1939. gada tika plānots atklāt Valsts gaisa satiksmes līniju Rīga - Krustpils - Daugavpils, kas tomēr netika realizēts.. 
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā te no Rumbulas lidlauka pārdislocēja Latvijas aviācijas pulka "Gladiator" kaujas lidmašīnas. Otrā pasaules kara laikā Jēkabpils lidlaukā bāzējās Luftwaffes 1. flotes (Luftflotte 1) bumbvedēji.

Krustpils, no 1962. gada Jēkabpils lidlauku Aukstā kara laikā izmantoja kā vienu no militārajiem lidlaukiem pie PSRS ziemeļrietumu robežas.
Līdz 1992. gadam Jēkabpils lidlaukā bāzējās padomju gaisa spēku 886. Speciālais Izlūklidmašīnu Aviācijas Pulks (886-й Сталинградский Краснознаменный отдельный разведывательный авиационный полк, 886-й ОРАП) ar divām aviācijas eskadriļām, kas  izmantoja IL-28R (ИЛ-28Р), Jak-27R (Як-27Р), Mig-15 ( МиГ-15), tad Jak-28PP (Як-28ПП), beidzot Su-17M4R (Су-17М4Р) un Su-24MR (Су-24МР) kaujas lidmašīnas.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas un Krievijas armijas izvešanas Jēkabpils lidlauks 547,8 hektāru platībā nokļuva Latvijas Republikas Aizsardzības ministrijas pārraudzībā, kas to bez jebkādām saistībām nodeva Jēkabpils rajona padomes īpašumā. 1993.-1999. gadā darbojās AS "Jēkabpils lidosta". 2000. gadā lidostas zemi iekļāva valsts brīvo zemju fondā. Ēkas un komunikācijas, tajā skaitā munīcijas noliktavas, komandpunktu, tehniskās un saimnieciskās būves privatizēja SIA Reka, izņemot 500 skrejceļa plāksnes, ko sadalīja rajona pašvaldībām.
2004. gadā vienā no lidlauka angāriem  policija atklāja lielu nelegālo tabakas izstrādājumu noliktavu ar aptuveni 1 250 000 cigarešu paciņām.

Ap 2008. gadu lidlauka teritorija uzbūvēja asfaltbetona rūpnīcu, kazarmu ēkās darbojas kokapstrādes firma. 2013. gadā bija saglabājušies 7 vai 8 izdemolēti lieli kara lidmašīnu angāri vairāk kā desmit mazāku angāru.

Pēc MyAirfields datiem, aktīvisti ir sākuši lidlauka atjaunošanas darbus - uzlabots segums rietumu galā, uzkrāsoti navigācijas ceļa krāsojumi, izvietotas vēja zeķes utt.

Atsauces

Ārējās saites 
 Jekabpilsflight.lv
 Abandoned & Little-Known Airfields

Jēkabpils
PSRS militārie lidlauki Latvijā
Latvijas PSR Valsts Jaunatnes teātris

Latvijas PSR Valsts Jaunatnes teātris (no 1991. gada Latvijas Jaunatnes teātris) bija Latvijas teātris, kas atradās Rīgā un darbojās no 1941. līdz 1992. gadam. Pēc teātra reorganizācijas 1992. gadā tā telpās uzsāka darbību Jaunais Rīgas teātris.

Vēsture 
Teātris tika nodibināts drīz pēc Latvijas PSR nodibināšanas 1941. gadā. Teātra repertuārā pārsvarā bija izrādes bērniem un jaunatnei. Pirmaie teātra režisori bija Rūdolfs Baltaisvilks un Emīlija Viesture. Rūdolfs Baltaisvilks bija arī teātra direktors un galvenais mākslinieciskais vadītājs.

Otrā pasaules kara laikā teātris nedarbojās. Pēc kara tas atsāka darbību. No 1946. gadā teātrī darbojās divas trupas — latviešu un krievu, kurām bija savstarpēji neatkarīgi iestudējumi.

Sākotnēji teātrim savu telpu nebija. 20. gadsimta 40. gadu beigās teātris uzsāka darbu bijušā Latvijas Baptistu draudžu savienības semināra nama telpās Lāčplēša ielā 37, bet 1979. gada 6. februārī Jaunatnes teātra latviešu trupa pārcēlās uz ēku Lāčplēša ielā 25 (kad šīs telpas atbrīvoja Dailes teātris pēc jaunas ēkas uzcelšanas).

Visilgāko laika periodu teātra galvenais režisors bija Ādolfs Šapiro (1964—1992). 20. gadsimta 70. un 80. gados tika iestudētas ne tikai bērniem, bet arī pieaugušajiem domātas izrādes, no kurām daudzas guva ievērību. Tika iestudētas Alekseja Arbuzova un Gunāra Priedes lugas. Plašu ievērību guva Čehova lugas "Ivanovs" iestudējums 1975. gadā, kā arī 80. gadu izrādes "Trešās impērijas bailes un posts", "Sniegotie kalni", "Rīt bija karš" un "Centrifūga".

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1991. gadā teātris tika pārdēvēts par Latvijas Jaunatnes teātri. 1992. gadā tas tika reorganizēts un faktiski likvidēts. Pēc tam teātra telpās darbību uzsāka Jaunais Rīgas teātris.

Ādolfa Šapiro vadītais Latvijas PSR Valsts Jaunatnes teātris tika iekļauts Latvijas kultūras kanonā.

Galvenie režisori 
 1941 — Rūdolfs Baltaisvilks
 1945 — Teodors Kurgens
 1946—1954 — Boriss Praudiņš
 1955—1959 — Pavels Homskijs
 1964—1992 — Ādolfs Šapiro

Režisori 
 Emīlija Viesture
 Olga Bormane
 Felikss Deičs

Scenogrāfi 
 R. Miķelsons
 A. Vinklers

Aktieri 

 Gundars Āboliņš (1982—1988)
 Tālivaldis Āboliņš (1955—1991)
 Māris Andersons (1985—1992)
 Maija Apine (1985—1992)
 Enriko Avots (1976—1992)
 Inta Bankoviča (1976—1992)
 Elvīra Baldiņa (1945—1976)
 Lūcija Baumane (1945—1988)
 Valdis Birģelis (1972—1992)
 Romāns Birmanis (1985—1991)
 Ivars Brakovskis (1977—1992)
 Indra Burkovska (1980—1989)
 Felikss Deičs (1970—1992)
 Jānis Grantiņš (1945—1974)
 Milda Klētniece (1940—1941)
 Dina Kuple (1978—1990)
 Arnis Līcītis (1976—1992)
 Līga Liepiņa (1971—1977)
 Edgars Liepiņš (1951—1989)
 Uldis Pūcītis (1962—1964, 1976—1987)
 Vera Singajevska (1953—1990)
 Imants Skrastiņš (1963—1992)
 Velta Skurstene (1958—1990)
 Anda Zaice (1964—1992)
 Egils Valčs (1976-1991)

Atsauces

Ārējās saites 
 Ādolfs Šapiro: Neviens mēs neesam eņģelis

Teātri Rīgā
Latvijas kultūras kanonā ietvertās vērtības
Jamal-202

Jamal-202 (Ямал-202 jeb Ямал-200 № 2; zināms arī kā Yamal-202) ir Krievijas uzņēmuma Gazprom kosmičeskije sistemy sakaru pavadonis, kas paredzēts sakaru nodrošināšanai Eiropai, Tuvajiem Austrumiem, Centrālāzijai, Dienvidāzijai un Dienvidaustrumāzijai. Palaists 2003. gada novembrī.

Pavadonis izgatavots uzņēmumā RKK Energija uz platformas UKP (Universālā kosmiskā platforma) bāzes. Derīgo kravu izgatavoja Alcatel Space un Alenia Spazio. Kosmiskais aparāts apgādāts ar 18 C joslas raidītājiem. Plānotais darbības laiks ir 12 gadi.

Lidojuma gaita 
Jamal-202 tika palaists  06:22  UTC ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma 81. laukuma 23. palaišanas iekārtas. Kopā ar to tika palaists pavadonis Jamal-201. 

Jamal-202 tika novietots ģeostacionārajā orbītā punktā 49° austrumu garuma, kur bija paredzēts izvietot pavadoni Jamal-101, bet tas bija sabojājies 1999. gadā tūlīt pēc starta.

2019. gada 19. jūlijā Jamal-202 kanāli tika pārslēgti uz Jamal-601.

Ārējās saites 
 Yamal-202 Satellite Gazprom Space Systems 
 Yamal 202, 204 Gunter Dirk Krebs 

202
Teofrasts

Teofrasts (; dzimis ap 371. gadu p.m.ē., miris ap 287. gadu p.m.ē.) bija sengrieķu zinātnieks un filozofs, Aristoteļa skolnieks un sekotājs. Likeja vadītājs pēc Aristoteļa. Tiek uzskatīts par botānikas "tēvu".

Dzimis Lesbas salā. Mācījies pie Platona, vēlāk kļuva par Aristoteļa tuvu draugu un līdzgaitnieku. Visticamāk sekoja Aristotelim uz Lesbosu un uz Maķedoniju, vēlāk kopā atgriežoties Atēnās. Kad Aristotelis devās prom no Atēnām pēc Maķedonijas Aleksandra nāves, Teofrasts palika Atēnās un vadīja Likeju. Bija parapatētiķu skolas līderis turpmākos 35 gadus. Teofrasta laikā skola uzplauka, kādā brīdī tur esot mācījušies ap 2000 skolnieku. Miris 85 gadu vecumā.

Vairāk nekā 200 darbu autors par visdažādākajām tēmām. Daudzi no darbiem zuduši. No saglabātajiem īpaši pazīstami darbi botānikā - "Augu vēsture" (Περὶ φυτῶν ἱστορίας) un "Augu cēloņi" (Περὶ φυτῶν αἰτιῶν), kurā aprakstīti botānikas pamati, un mineraloģijā - "Par akmeņiem" (Περὶ λίθων). Pazīstams Teofrasta darbs ir "Raksturi" (Ἠθικοὶ χαρακτῆρες), kurā aprakstīti cilvēku psiholoģiskie tipi.

Darbu latviskie tulkojumi 
 Teofrasts. Raksturi. Rīga: Valters un Rapa, 1939.

Ārējās saites 

371. gadā p.m.ē. dzimušie
287. gadā p.m.ē. mirušie
Sengrieķu filozofi
Biologi
Parapatētiķi
Grieķu valodā rakstošie
Rīgas Lutera baznīca

Rīgas Lutera Evaņģēliski luteriskā baznīca, arī Torņakalna baznīca, ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Torņakalna ielā 3/5, Rīgā. Baznīcā darbojas Rīgas Lutera draudze. Šī ir pirmā Lutera vārdā nosauktā baznīca Latvijā.

Arhitektūra 
Līdzekļu vākšana baznīcas celtniecībai tika uzsākta 1881. gadā. Baznīca tika uzcelta laikā no 1888. līdz 1890. gadam pēc arhitekta Johana Koha projekta. Darbu pārraudzīja Kohs un Vilhelms Bokslafs. Tā ir tradicionāla neogotikas celtne ar smailu torni baznīcas rietumu galā, izteiktu latīņu krusta plānojumu, pagarinātu kori un trapecveida apsīdas daļu. Fasādēs ir izvietotas gan neogotikai raksturīgās nišas, logu ailas un dzegas, gan romantikas stilā veidotas rozetes un arkas. Fasādes dzeltenīgās sienas iegūst savdabīgu akcentu ar nelielu apmestu laukumu ritmisku kārtojumu, kā arī sarkanu ķieģeļu joslām portālu, logu un stūru apdarē.

Rīgas Lutera baznīcas interjeru veidojis ievērojamais gotikas stila lietpratējs V.Bokslafs.

1991. gadā tika veikts kapitālremonts, savukārt pēc pieciem gadiem rekonstruēja baznīcas pulksteni, kas darbojās kopš 1891. gada.

Pretī baznīcai esošā mācītājmāja ir viena no retajām klasicisma stila mācītājmājām Rīgā.

Ērģeles 
Baznīcas ērģeles tikušas izgatavotas 1893. gadā Ludvigsburgā, Vācijā. To paveikusi E.F. Valkera firma (E. F. Walker & Co), kas kopā izveidoja 7 ērģeļus Rīgā. Ērģeles baznīcā saglabājušās kopš tās pirmsākumiem.

Dievkalpojumi un koncerti 
Ēka tika iesvētīta .

Dievkalpojumi baznīcā notiek sestdienās plkst. 18.00 un svētdienās plkst. 11.00.

Baznīcā ir 1000 sēdvietu un 250 stāvvietu. Tā arī tiek izmantota klasiskās mūzikas un ērģeļu koncertiem.

Draudzē darbojas Rīgas Lutera draudzes koris un Rīgas Lutera draudzes bērnu un jauniešu ansamblis, kas piedalās labdarības koncertos, lai apmeklētāji varētu ziedot Latvijas Luterāņu sieviešu teoloģu apvienībai, Teoloģijas fakultātes biedrībai, atbalstīt visiem pieejamu teoloģisku izglītību un kalpošanu baznīcā, gan arī Rīgas Lutera draudzes darbam kopumā.

Baznīcā notiek festivāla "Kaziņika dienas" koncerti.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 "Cita Rīga" ieraksts
 Baznīcas vēsture

Baznīcas Rīgā
Luterāņu baznīcas Latvijā
Džerdans Šaķiri

Džerdans Šaķiri (; dzimis  Kosovā) ir albāņu izcelsmes Šveices futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Šveices futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) pārstāv MLS klubu Čikāgas "Fire".

Karjeru sācis Šveices klubā FC Basel, kā sastāvā trīs reizes kļuvis par Šveices čempionu. 2012. gadā pārgājis uz Vācijas Bundeslīgas klubu Minhenes "Bayern". Tā sastāvā divas reizes kļuvis par Vācijas čempionu un vienu reizi par UEFA Čempionu līgas čempionu. Vēlāk spēlēja arī Milānas "Internazionale" un Anglijas Premjerlīgas klubā Stoke City. 2018. gada jūlijā pārgāja uz Liverpool. Tur viņš uzvarēja gan Premjerlīgā, gan Čempionu līgā. 2021. gadā pievienojies Olympique Lyonnais. 2022. gada februārī pievienojies MLS klubam Čikāgas "Fire", kļūstot par kluba visu laiku dārgāko futbolistu.

Kopš 2010. gada pārstāv Šveices nacionālo izlasi. Pārstāvējis to trijos FIFA Pasaules kausa finālturnīros (, , ) un 2016. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Basel

 Šveices Superlīga: 2009–10, 2010–11, 2011–12
 Šveices kauss: 2009–10, 2011–12

Bayern Munich

 Vācijas Bundeslīga: 2012–13, 2013–14, 2014–15
 DFB Pokal: 2012–13, 2013–14
 DFL Supercup: 2012
 UEFA Čempionu līga: 2012–13
 UEFA Superkauss: 2013
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2013

Liverpool

 Anglijas Premjerlīga: 2019–20
 UEFA Čempionu līga: 2018–19
 UEFA Superkauss: 2019
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2019

Atsauces

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Kosovā dzimušie
Šveices futbolisti
Šveices izlases futbolisti
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Liverpool FC spēlētāji
FC Basel spēlētāji
Stoke City F.C. spēlētāji
Minhenes "Bayern" spēlētāji
Milānas "Internazionale" spēlētāji
Lionas "Olympique" spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Čortkiva

Čortkiva () ir apgabala nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ternopiļas apgabalā pie Seretas upes. Čortkivas rajona centrs.

Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1522. gadā, kad Polijas karalis Sigismunds I atļāva Ježijam Čartkovskim dibināt pilsētu un nosaukt to savā vārdā. No 1672. līdz 1683. gadam pilsēta atradās Osmaņu impērijas sastāvā, pēc tam atgriezdamies Rečā Pospoļitā. Pēc 1772. gada Polijas Pirmās dalīšanas - Austrijas impērijā. No 1809. līdz 1815. gadam - Krievijā, vēlāk atgriežoties Austroungārijas sastāvā.

Pirmā pasaules kara laikā pilsētu ieņēma Krievijas karaspēks. 1919. gada 7./28. jūnijā Rietumukrainas Tautas republikas armija veica iesākumā veiksmīgo Čortkivas uzbrukumu. 1921. gada Rīgas miera rezultātā Čortkiva iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. Gandrīz puse no pilsētas iedzīvotājiem bija poļi, bet apmēram 30% - ebreji. 1939. gadā iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova—Ribentropa paktu. 1940. gada 21./22. janvārī pilsētā notika poļu ģimnāzistu organizēta sacelšanās pret PSRS varas iestādēm. Īsi pēc Vācijas iebrukuma PSRS NKVD vietējā cietumā nošāva apmēram 800 ieslodzītos. No 1941. gada 6. jūlija līdz 1944. gada 23. martam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā. Pilsētā atradās Ukrainas kara aviācijas bāze.

Atsauces

Ārējās saites 

Ternopiļas apgabala administratīvais iedalījums
Ternopiļa

Ternopiļa () jeb Ternopole () ir pilsēta Ukrainas rietumos pie Seretas upes, Ternopiļas apgabala centrs.

Vēsture
Pilsētu Polijas-Lietuvas sastāvā 1540. gadā dibinājis Jans Tarnovskis. Pēc 1772. gada Polijas Pirmās dalīšanas — Austrijas impērijā. No 1809. līdz 1815. gadam - Krievijā, vēlāk atgriežoties Austroungārijas sastāvā.

No 1918. gada 22. novembra līdz 30. decembrim Ternopiļa bija Rietumukrainas Tautas republikas pagaidu galvaspilsēta, bet no 1920. gada 8. jūlija līdz 21. septembrim — padomju Galīcijas PSR galvaspilsēta. 1921. gada Rīgas miera rezultātā Ternopiļa iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu. No 1941. gada 2. jūlija līdz 1944. gada 15. aprīlim atradās vācu okupācijā. Pilsēta smagi cieta kaujās, jo šeit tika ielenkts vācu armijas grupējums. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti.  Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. 1990. gada 20. martā Ternopiļas pilsētas padome bija pirmā valstī, kas balsoja par Ukrainas nacionālās simbolikas — karoga, ģerboņa un himnas atjaunošanu. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

Izglītība un zinātne

Pilsētā atrodas tehniskā universitāte, medicīnas universitāte un ekonomiskā universitāte. Šeit atrodas sistēmas GLONASS telemetrijas stacija.

Cilvēki

Ternopiļa ir poļu filozofa Kazimeža Ajdukeviča (Kazimierz Ajdukiewicz, 1890—1963), poļu generāļa Francišeka Klēberga (Franciszek Kleeberg, 1888—1941) un politiķa Jaroslava Stecko (Ярослав Стецько, 1912—1986) dzimtā pilsēta.

Atsauces

Ārējās saites 

Ternopiļas Nacionālā tehniskā universitāte
Ternopiļas Nacionālā ekonomikas universitāte

Ternopiļas apgabala administratīvais iedalījums
Berežanu rajons

Berežanu rajons () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Zborivas, Kozovas un Pidhajcu rajoniem, Ļvivas apgabala Peremišļanu un Zoločivas rajoniem, kā arī Ivanofrankivskas apgabala Rohatinas rajonu.

Berežanu pievārtē dzimis Polijas maršals Edvards Ridzs-Smiglijs (Edward Rydz-Śmigły, 1886-1941).

Ārējās saites

Ternopiļas apgabala administratīvais iedalījums
Berežani

Berežani () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ternopiļas apgabala Ternopiļas rajonā.

Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1374. gadā. Drīz pēc tam pilsēta kļuva par Polijas sastāvdaļu. 1530. gadā, kad apdzīvotā vieta bija Seņavsku dzimtas īpašums, tai tika piešķirtas Magdeburgas tiesības. Pilsētā attīstījās ebreju un armēņu kopiena. Pēc Seņavskiem pilsēta nonāca Čartorisku, vēlāk Ļubomirsku, Potocku īpašumā. Pēc 1772. gada Polijas Pirmās dalīšanas - Austrijas impērijā, vēlāk Austroungārijā.

Pēc Pirmā pasaules kara, pamatojoties uz 1921. gada Rīgas miera līgumu, Berežani iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā, pēc PSRS iebrukuma Polijā, iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu. No 1941. gada līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

Cilvēki
Berežanu pievārtē dzimis un vietējā skolā gājis Polijas maršals Edvards Ridzs-Smiglijs (Edward Rydz-Śmigły, 1886-1941). Berežanos dzimis arī poļu slāvists Aleksandrs Brikners (Aleksander Brückner, 1856-1939). No pilsētas poliskā nosaukuma - Bžezani ( Brzeżany) ir cēlies amerikāņu politologa Zbigņeva Bžeziņska uzvārds.

Ārējās saites
Rīgas Krusta baznīca

Rīgas Krusta Evaņģēliski luteriskā baznīca ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Ropažu ielā 120, Rīgā. Baznīcā darbojas Rīgas Krusta draudze.

Baznīca tikusi celta laikā no 1908. līdz 1910. gadam, tās projekta autors ir arhitekts Vilhelms Bokslafs un Edgars Voldemārs Eduards Frīzendorfs.

Pirmā Krusta baznīca atradusies pie Lazaretes ielas Krišjāņa Valdemāra ielas rajonā jau 18. gadsimtā. Baznīca vairākkārt tikusi izpostīta un atjaunota, līdz mūsdienām tā nav saglabājusies. 19. gadsimta beigās, kad Krusta draudze bija Biķeru draudzes filiāle, tika ierosināts celt dievnamu. Šim nolūkam draudzei tika uzdāvināts zemes gabals pie rūpnīcas "Fēnikss" (Phönix), kas atradās netālu no Gaisa tilta. Iecerētās baznīcas projekta autors bija Bokslafs. Viņš bija iecerējis eklektisma stila trīsjomu celtni. Taču baznīcas celtniecība netika uzsākta līdzekļu trūkuma dēļ.

Pašreizējais zemes gabals tika piešķirts apmēram 1904. gadā, arī šīs ēkas projekta autors bija Bokslafs. Būvniecība tika uzsākta 1908. gadā, tās laikā projekts tika vairākas reizes izmainīts, kā arī pilnveidots. Baznīca tikusi iesvētīta 1910. gada vasarā.

Baznīcas ēka ir asimetriski plānota, tai ir trīsjomu draudzes telpa un masīvs tornis ziemeļu fasādē, kas atrodas tuvāk altāra daļai. Sākotnējā projektā bija paredzēts arī pulkstenis, tomēr tas nekad netika uzstādīts. Baznīcas interjers ir askētisks un racionāli veidots. Baznīcas ērģeles tikušas uzstādītas 1931. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 
 

Baznīcas Rīgā
Luterāņu baznīcas Latvijā
Borščivas rajons

Borščivas rajons () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Zaļiščiku un Čortkivas rajoniem, Čerņivcu apgabala Hotinas un Zastavnas rajoniem, kā arī Hmeļnickas apgabala Čemerivcu un Kamjanecas-Podiļskas rajoniem.

Borščivas rajona Okopu ciema dzimis hasīdisma pamatlicējs Baalšemtovs (1698—1760), bet Koroļivkas ciemā — Šabtaja Cvi piekritējs Jakobs Franks (Jakob Joseph Frank, 1726—1791).

Rajona teritorijā atrodas ģipša alu kompleksi — pie Koroļivkas ciema atrodas Optimistična ala (izpētītais alas garums — 232 kilometri), bet pie Strilkivcu ciema — Ozerna ala (izpētītais alas garums — 120 kilometri).

Ārējās saites

Optimistična ala 
Ozerna ala 

Ternopiļas apgabala administratīvais iedalījums
Heinrihs Ādolfijs

Heinrihs Ādolfijs (, ; dzimis  Bžegā, Silēzijā, miris  Jelgavā) bija vācu tautības garīdznieks, letonists un garīgo dziesmu tulkotājs, kas darbojās galvenokārt hercoga Jēkaba valdīšanas laikā Kurzemes un Zemgales hercogistē.
Jelgavas vācu draudzes virsmācītājs un Kurzemes un Zemgales hercogistu superintendents (1661-1686).

Dzīvesgājums 
Dzimis  Brīgā (Brieg), Silēzijā.
Ieceļojis Kurzemes un Zemgales hercogistē, 1650. gadā sāka strādāt Dobelē par luterāņu mācītāju, mācījies latviešu valodu pie Kristofora Fīrekera. Vēlāk vācu draudzes virsmācītājs Jelgavā no 1661. līdz 1686. gadam, kur bija arī Kurzemes un Zemgales superintendents.

Nozīme 
Ādolfijs nodarbojās ar latviešu valodas pareizrakstības stabilizēšanu, sekojot Georga Manceļa aizsāktajām tradīcijām šajā jomā.
Viņš bija 17. gadsimta ievērojamākās un plašākās latviešu valodas gramatikas izdevējs. 1685. gadā Jelgavā tika izdots viņa "Pirmais mēģinājums īsai latviešu valodas mācībai" (Erster Versuch Einer kurtz-verfasseten Anleitung Zur Lettischen Sprache). Šis ilgu laiku bija latviešu rakstu valodas normu avots. Grāmatā tikušas apkopotas līdzšinējās atziņas un zināšanas, it īpaši Fīrekera.

Ādolfijs tāpat sastādīja latviešu valodā izdoto pirmo Kurzemes baznīcas rokasgrāmatu, kas 1685. gadā iznāca Jelgavā, tajā pašā gadā iznācis pārstrādātais latviski Mārtiņa Lutera mazais katehisms.

Miris  Jelgavā.

Darbi 
 Erster Versuch einer kurtz-verfasseten Anleitung zur lettischen Sprache. Mitau, 1685

Atsauces 

1622. gadā dzimušie
1686. gadā mirušie
Latvijas cilvēki
Luterāņu mācītāji
Latviešu valodnieki
Bučačas rajons

Bučačas rajons () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Monastiriskas, Pidhajcu, Terebovļas, Čortkivas un Zaļiščiku rajoniem, kā arī Ivanofrankivskas apgabala Horodenkas un Tlumačas rajoniem.

Ārējās saites

Ternopiļas apgabala administratīvais iedalījums
Čortkivas rajons

Čortkivas rajons () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Borščivas, Zaļiščiku, Bučačas, Terebovļas un Husjatinas rajoniem, kā arī Hmeļnickas apgabala Čemerivcu rajonu.

Ārējās saites

Ternopiļas apgabala administratīvais iedalījums
Husjatinas rajons

Husjatinas rajons () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Čortkivas, Terebovļas un Pidvoločiskas rajoniem, kā arī Hmeļnickas apgabala Čemerivcu un Voločiskas rajoniem.

Rajona centrs ir pilsētciemats, tomēr paša rajona teritorijā atrodas 2 pilsētas - Horostkiva un Kopičinci.

Ārējās saites

Ternopiļas apgabala administratīvais iedalījums
Bučača

Bučača () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ternopiļas apgabala Čortkivas rajonā. Līdz 2020. gadam Bučačas rajona centrs.

Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1260. gadā. No 14. gadsimta beigām atradās Polijas sastāvā. 17. gadsimtā attīstījās kā tirdzniecības centrs ar Osmaņu impēriju. Pēc 1772. gada Polijas Pirmās dalīšanas - Austrijas impērijā (vēlāk Austroungārijā) līdz pat Pirmajam pasaules kara beigām.

Pēc Pirmā pasaules kara, pamatojoties uz 1921. gada Rīgas miera līgumu, Bučača iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā, pēc PSRS iebrukuma Polijā, iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu. No 1941. gada līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

Cilvēki

Bučača ir ebreju rakstnieka Šmuela Josefa Agnona (1888-1970), ebreju vēsturnieka Emanuela Ringelblūma (Emanuel Ringelblum, 1900-1944) un ebreju sabiedriskā darbinieka Simona Vīzentāla (Simon Wiesenthal, 1908-2005) dzimtā pilsēta.

Atsauces

Ārējās saites
Kozovas rajons

Kozovas rajons () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Zborivas, Ternopiļas, Terebovļas, Pidhajcu un Berežanu rajoniem.

Kozovas rajona Horobrivas ciemā dzimis poļu ģenerālis Tadeušs Komorovskis (Tadeusz Komorowski, 1895-1966).

Ārējās saites

Ternopiļas apgabala administratīvais iedalījums
Laņivcu rajons

Laņivcu rajons () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Pidvoločiskas, Zbaražas un Šumskas rajoniem, kā arī Hmeļnickas apgabala Bilohirjas un Teofipoles rajoniem.

Ārējās saites

Ternopiļas apgabala administratīvais iedalījums
Monastiriskas rajons

Monastiriskas rajons () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Pidhajcu un Bučačas rajoniem, kā arī Ivanofrankivskas apgabala Tlumačas, Tismenicjas un Haličas rajoniem.

Ārējās saites

Ternopiļas apgabala administratīvais iedalījums