joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ivars Punnenovs

Ivars Punnenovs (dzimis 1994. gada 30. maijā) ir latviešu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2022) Punnenovs spēlē Šveices hokeja līgas kluba Langnavas "Tigers" rindās.

Spēlētāja karjera 
Jau kopš 2009. gada Punnenovs spēlē Šveices jaunatnes hokeja līgās. 2011.—12. gada sezonu vārtsargs aizvadīja Klotenes "Flyers" U-20 komandā, taču 2012.—13. gada sezonu aizvadīja jau HK Rapersvīla U-20 sastāvā.

2013.—14. gada sezonu Punnenovs uzsāka kā Šveices hokeja līgas kluba HK Rapersvīla otrais vārtsargs aiz pieredzējušā Dāvida Ebišera muguras. 2013. gada 27. septembrī Punnenovs debitēja mačā pret HC Fribourg-Gotteron. Kopumā sezonas gaitā kluba rindās aizvadīja 14 spēles, un sezonas noslēgumā palīdzēja komandai saglabāt vietu Šveices hokeja līgā.

2014. gada aprīlī pagarināja līgumu ar Rapersvīlas klubu uz vēl vienu sezonu, taču pēc kluba izkrišanas no Šveices hokeja līgas 2015. gadā pievienojās Langnavas "Tigers".

Latvijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2013. un 2014. gada Pasaules čempionātā junioriem.

Ārējās saites

Atsauces 

1994. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas hokejisti
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Tiegaži

Tiegaži (agrāk arī Tiegažu muiža) ir ciems Limbažu novada Katvaru pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā pie autoceļa P13  no pagasta centra Pociema,  no novada centra Limbažiem un  no Rīgas.

Vēsture 

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Tiegažu (Tegasch) muižas centru.
1772. gadā muižas īpašniece bija Barbara Helēna Zasa ( Saβ, dzimusi Hirscheydt), 1795. gadā Elizabete Mollere (Moller, dzimusi Timm). 1807. gadā ģenerālmajors Andreass fon Zass muižu par 33 000 dālderiem pārdevis Rīgas tirgotājam Teodoram Šrēderam (von Schröder), kurš to ieķīlāja ārstam Johanam Frīdriham Bēmam (Böhme). 1827. gadā muiža ieķīlāta Rīgas tirgotājam Robertam Holstam (von Holst), 1838. gadā muiža norakstīta Holsta atraitnei Anetei un meitai Annai Vilhelmīnei. 1857. gadā to iegādājās Frīdrihs fon Palmštrauhs (von Palmstrauch), 1871. gadā to mantoja viņa atraitne Sofija un trīs meitas — Leontīne Sofija, Paulīne Anna un Anna Aleksandra, kuras muižu ieķīlāja Aleksandram Palmštrauham. Pēc viņa nāves muiža kā kopīgs ķīlas īpašums tika norakstīta viņa mantiniekiem. Pēc tam muiža vairākas reizes tika likta vairāksolīšanā un tās īpašnieki mainījās.

Latvijas PSR laikā izveidojās padomju saimniecības «Katvari» ciemats.

Atsauces
Jānis Lācis (virsnieks)

Jānis Lācis (1897—1937) bija latviešu strēlnieks, vēlāk Sarkanās armijas virsnieks.
Latviešu sarkano strēlnieku divīzijas komandieris (1920. gada 4. — 15. jūlijā).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1897. gada 20. februārī Jaunpiebalgas pagastā zemnieka Jāņa Lāča ģimenē.

Pirmā pasaules kara laikā Lācis 1916. gadā tika iesaukts 4. Vidzemes latviešu strēlnieku pulkā, kur uzdienējās līdz apakšvirsnieka pakāpei. Pēc Februāra revolūcijas pieslējās Latvijas sociāldemokrātijai, kļuva par 4. Vidzemes latviešu strēlnieku pulka komisāru. 1918. gada martā komandēja Maskavas Kremļa apsardzes vienību. No 1918. gada 10. maija līdz 29. jūlijam bija 4. latviešu strēlnieku pulka komandiera palīgs, pēc tam Sarkanās armijas 15. (Inzas) strēlnieku divīzijas komandieris. Piedalījās Krievijas pilsoņu kara cīņās Austrumu, Dienvidu un Dienvidrietumu frontēs. No 1920. gada 4. līdz 15. jūlijam Lācis īslaicīgi pildīja Latviešu sarkano strēlnieku divīzijas komandiera pienākumus.

Pēc pilsoņu kara beigām Lācis bija Harkovas divīzijas (1921-1922) un 4. strēlnieku divīzijas (1923) komandieris. Mācījās Sarkanās armijas Komandējošā sastāva augstākajos kursos (1924). Bija Kijevas apvienotās kara skolas priekšnieks un kara komisārs (1923—1927), Ļeningradas kara apgabala (1926-1932) un 16. strēlnieku korpusa (1930—1932) komandieris.       
No 1932. gada Sarkanās armijas dzelzceļa karaspēka īpašā korpusa komandieris Sibīrija un Tālajos austrumos, no 1935. gada Viskrievijas Centrālās izpildkomitejas (VCIK) loceklis.
   
Lielā terora laikā pēkšņi miris 1937. gada 10. martā Habarovskā, apglabāts Maskavas Novodevičes (Новодевичье) kapsētā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Biogrāfija portālā «Хронос» (krieviski)

Cēsu novadā dzimušie
Krievijas latvieši
Latviešu strēlnieki
Krievijas pilsoņu kara dalībnieki
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Marks Šeifele

Marks Šeifele (Mark Scheifele; dzimis ) ir kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2017) pārstāv NHL klubu Vinipegas "Jets".

Spēlētāja karjera 
2010. gadā uzbrucējs uzsāka spēlēt Ontārio hokeja līgas kluba Berijas "Colts" rindās. Jau nākamajā sezonā Šeifele aizvadīja arī septiņas spēles Vinipegas "Jets". "Jets" sastāvā Šeifele nostiprinājās 2013.—14. gada sezonā. 2015.—16. gada sezonu Šeifele noslēdza ar 61 rezultativitātes punktiem un bija otrs komandas rezultatīvākais spēlētājs aiz Bleika Vīlera.

Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2012. un 2013. gada Pasaules čempionātā junioriem.

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Vinipegas "Jets" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Sukulenti

Sukulenti ir augi, kuru atsevišķas daļas ir biezākas un tuklākas nekā parastiem augiem, kas ļauj tiem pielāgoties ilgstoši sausiem apstākļiem un smilšainai augsnei. Sukulenti parasti vajadzīgo ūdens daudzumu uzkrāj stublājos vai lapās, bet dažkārt arī saknēs. Sukulenti savas neparastās uzbūves dēļ ir populāri krāšņumaugi.

Pie sukulentiem pieder, piemēram, kaktusi, alvejas un agaves.

Augu morfoloģija
Augi
Pociems

Pociems () ir ciems Limbažu novada Katvaru pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā autoceļu V125 un V146 krustojumā  no novada centra Limbažiem un  no Rīgas. Pociemā atrodas pagasta pārvalde, kultūras nams, bibliotēka, ģimenes ārsta prakse, pasts, veikals, Umurgas pareizticīgo baznīcas drupas.

Vēsture 

Pociems izveidojies uz Pociema (Posendorf) un Ķipēnu muižas (Eck) zemes, līdz 1949. gadam Pociema pagasta centrs. Pociema muiža vēstures avotos pirmoreiz minēta 1352. gadā, kad tā izlēņota Pālenu dzimtai. Tiek uzskatīts, ka Ķipēnu muižas pirmais īpašnieks bijis lībietis Sīmanis. 

Ķipēnu ciems (Kippendorp, Kippen) pirmo reizi minēts 1392. gadā. 1490. gadā to iegādājās Gotšalks no Pāles (Pahle) jeb Pālens, muižu vēlāk dēvēja gan par Ozolmuižu (Eckhoff), gan par Pālena muižu (Palen Hoff). 
Pie Pociema muižas kungu mājas agrāk atradās divas lauvu skulptūras, kas bija līdzīgas Augusta Folca darbnīcā 1884. gadā izgatavotajām Vērmanes dārza lauvu skulptūrām Rīgā.

Tagadējā apdzīvotā vieta izaugusi Latvijas PSR laikā kā Katvaru ciema padomes un padomju saimniecības «Katvari» ciemats.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Nikšas

Nikšas (agrāk arī Nikša, Vecnikšas) ir ciems Limbažu novada Alojas pagastā. Izvietojies pagasta dienviddaļā Soģupes augštecē autoceļu P13 un P15 krustojumā  no Alojas un  no Rīgas. 1944. gadā pie Nikšām izveidoja augļu koku un ogulāju audzētavu «Vecnikšas».

Atsauces
Auciems

Auciems (agrāk arī Auciema muiža) ir ciems Cēsu novada Raiskuma pagastā, pagasta lielākā apdzīvotā vieta. Izvietojusies Auciema ezera ziemeļu galā pie autoceļa P14  no pagasta centra Raiskuma,  no Stalbes un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Auciema (Autzem) muižas centru. Auciemā atrodas Raiskuma pamatskola, Auciemmuižas tautas nams, ģimenes ārsta prakse, veikals, vairāki uzņēmumi. Mākslas pieminekļa statuss ir diviem Livonijas laika kapakmeņiem (15.—16. gadsimts), Auciema parks ir aizsargājams dabas objekts.

Atsauces 

Cēsu novada ciemi
Rauls Lopess

Rauls Lopess i Molists (; dzimis  Vikā, Spānijā) ir katalāņu tautības Spānijas basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā, bijis Spānijas basketbola izlases dalībnieks, tās sastāvā kļuvis par Eiropas čempionu un olimpiskās sudraba medaļas ieguvēju. Pašlaik (2013) pārstāv Spānijas ACB līgas klubu Bilbao "Bizkaia Basket".

Karjera 
R. Lopess ir Badalonas "Joventut" audzēknis. No katalāņu kluba nokļuva Madrides "Real" sistēmā, bet 2001. gada NBA draftā viņu draftēja Jūtas "Jazz" ar kopējo 24. numuru pirmajā kārtā. R. Lopess bija otrais katalāņu basketbolists (pēc Pau Gazola), kas nokļuva NBA. Kopā šajā līgā nospēlējis tikai divas sezonas (pēcdrafta sezonā nespēlēja ceļgala traumas dēļ), piedalījies 113 regulārā čempionāta spēlēs, gūstot 733 punktus (6,5 punkti vidēji spēlē). 2004.—2005. gada NBA sezonā nospēlēja visas 82 regulārā čempionāta spēles (pārsvarā kā otrais saspēles vadītājs, mainot Karlosu Aroijo), toties savu rezultatīvāko spēli aizvadīja sezonu iepriekš, kad guva 25 punktus pret Fīniksas "Suns". 2005. gada augustā plaša maiņas darījuma starp piecām komandām ietvaros R. Lopess nonāca Memfisas "Grizzlies", taču tika atbrīvots no komandas pirms sezonas sākuma.

Spānijas junioru izlašu sastāvā kļuvis gan par Pasaules, gan Eiropas čempionu. Spānijas pieaugušo izlasē R. Lopess tika iekļauts pirms . Šajās Olimpiskajās spēlēs Spānija palika bez medaļas, toties 2008. gada Olimpiskajās spēlēs Pekinā viņš kļuva par sudraba medaļnieku Spānijas izlases sastāvā. Tāpat izcīnīja čempiontitulu 2009. gada Eiropas čempionātā, kas notika Polijā.

Ārējās saites 
 NBA profils 

1980. gadā dzimušie
Katalonijā dzimušie
Spānijas basketbolisti
Saspēles vadītāji
Jūtas "Jazz" spēlētāji
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Eiropas čempioni basketbolā
Skidzeļa

Skidzeļa () jeb Skideļa () ir pilsēta Baltkrievijas rietumos uz austrumiem no Grodņas. Cukurrūpnīca.

Rakstos pirmoreiz minēta 1501. gadā. No 1615. gada - Radzivilu īpašumā. Līdz Polijas Trešajai dalīšanai 1795. gadā, kad Skidzeļa iekļāvās Krievijā, tā bija Lietuvas lielkņazistes (Žečpospoļitas) sastāvā. Starp pasaules kariem - Polijā. Kad 1939. gada septembrī PSRS iegruka Polijas austrumdaļā, pilsētā sākās poļu iedzīvotāju grautiņi jeb t.s. Skidzeļas sacelšanās. Pēc Otrā pasaules kara Skidzeļā (nevis apgabala centrā Grodņā) bija Komunistiskās partijas apgabala komiteja.

Ārējās saites 
 
 Skidzeļa vietnē "Baltkrievijas globuss"

Atsauces 

Baltkrievijas pilsētas
Ivje

Ivje (, ) ir pilsēta un rajona centrs Baltkrievijas rietumos uz austrumiem no Grodņas. Ivje ir Lietuvas tatāru centrs, pilsētā atrodas mošeja.

Rakstos pirmoreiz minēta 1444. gadā. 16. gadsimtā pilsētā darbojās ariāņu skola. 1611. gadā pilsētā tika nodibināta viena no pirmajām tipogrāfijām Baltkrievijā. Līdz Polijas Trešajai dalīšanai 1795. gadā, kad Ivje iekļāvās Krievijā, tā bija Lietuvas lielkņazistes (Žečpospoļitas) sastāvā. Starp pasaules kariem - Polijā.

Ārējās saites 
 
 Ivje vietnē "Baltkrievijas globuss"

Atsauces 

Baltkrievijas pilsētas
Ķīnas Komunistiskā partija

Ķīnas Komunistiskā partija (, Zhōngguó Gòngchǎndǎng) ir Ķīnas Tautas Republikas vadošā un valdošā partija. Pašreizējais partijas līderis ir Sji Dzjiņpins, kas ieņem Centrālās komitejas ģenerālsekretāra amatu. Partija tika dibināta 1921. gada jūlijā Šanhajā. Ķīnas Komunistiskā partija ar vairāk nekā 80 miljoniem biedru (2010. gada nogales dati; 6% no kopējā kontinentālās Ķīnas iedzīvotāju skaita) ir pasaulē lielākā partija.

Atsauces

Ārējās saites 

 English.cpc.people.com.cn

Politiskās partijas
Ķīnas politika
Žeļko Obradovičs

Želimirs "Žeļko" Obradovičs (; dzimis ) ir serbu bijušais basketbolists, tagad — basketbola treneris.

Spēlētāja karjeras laikā spēlējis saspēles vadītāja pozīcijā. Spēlējis Čačakas "Borač" un Belgradas "Partizan" klubos. 1987. gadā "Partizan" sastāvā kļuva par Dienvidslāvijas čempionu. Dienvidslāvijas izlases sastāvā izcīnījis sudrabu  un zeltu 1990. gada Pasaules čempionātā.

Pēc spēlētāja karjeras beigām pievērsies trenera darbam. Trenējis Dienvidslāvijas, Spānijas, Itālijas, Grieķijas klubus, kā arī Dienvidslāvijas un Serbijas un Melnkalnes nacionālās izlases. Eirolīgā viņa vadītie klubi ir uzvarējuši astoņas reizes, kas ir rekords starp treneriem. Tāpat 11 reizes viņa vadītās komandas ir uzvarējušas Grieķijas čempionātā, 7 reizes — Grieķijas kausā, 2 reizes — Saportas kausā, kā arī pa vienai reizei Serbijas čempionātā un Serbijas kausa izcīņā. Trenēdams Dienvidslāvijas izlasi, uzvarējis 1998. gada Pasaules čempionātā, izcīnījis 2. vietu , kā arī zeltu 1997. gada un bronzu 1999. gada Eiropas čempionātā.

Ārējās saites 
 Eirolīgas profils 

1960. gadā dzimušie
Moravicas apgabalā dzimušie
Dienvidslāvijas basketbolisti
Saspēles vadītāji
Serbijas basketbola treneri
1988. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Pasaules čempioni basketbolā
Līvi (Drabešu pagasts)

Līvi ir ciems Cēsu novada Drabešu pagastā. Izvietojies Cēsu pilsētas dienvidu pierobežā pie autoceļa P14  no pagasta pārvaldes Ausmās,  no Cēsu pilsētas centra un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies padomju gados netālu no kādreizējās Līvu pagasta valdes kā kolhoza «Sarkanais karogs» ciemats. Līvos atrodas Drabešu Jaunās pamatskolas pirmsskola, bibliotēka, dienas aprūpes centrs «Līvi», vairāki veikali, uzņēmumi. Pie bijušā pagastnama atrodas piemineklis Cēsu pulka Skolnieku rotas karavīriem.

Atsauces 

Cēsu novada ciemi
Iesala

Iesala (arī Jūgupe, Skraustupe; lejtecē — Mazupe) ir Braslas kreisā krasta pieteka Limbažu un Valmieras novados. Sākas Ķeizarpurvā uz austrumiem no Pociema. Tek pa Limbažu viļņoto līdzenumu dienvidu virzienā. Upes augštece un vidustece regulēta, uzņem meliorācijas sistēmu ūdeņus. Ietek Braslā pie Vainižiem. Lielākā pieteka ir Urpele (labā). Upi šķērso autoceļi P11 un P14.

Atsauces 

Limbažu novada upes
Valmieras novada upes
Kocēnu novada upes
Gaujas baseina upes
Bohai jūra

Bohai jūra (, Bó Hǎi), reizēm saukta arī par Bohai līci vai Bohaivanu, ir Klusajam okeānam piederīga epikontinentāla jūra Ķīnas austrumu piekrastē, bieži uzskatīta par Dzeltenās jūras daļu. Austrumos un ziemeļos jūru norobežo kontinenta krasts, dienvidos — Šaņdunas pussala, ziemeļaustrumos — Liaodunas pussala. Jūras piekrastē trīs lieli līči: Liaodunas līcis ziemeļos, Bohai līcis rietumos un Laidžou līcis dienvidos. Bohai šaurums savieno ar Dzelteno jūru dienvidaustrumos. Jūrā ietek viena no Ķīnas lielajām upēm — Huanhe. Piekrastei raksturīgs savdabīgs ainavas tips — sāļās pļavas.

Jūras krasts blīvi apdzīvots, lielākās ostas ir Jinkou, Cjiņhuandao, Tanšaņa, Tjaņdzina un Huanhua.

Atsauces

Ārējās saites 

Ķīnas ģeogrāfija
Epikontinentālās jūras
Pijs VII

Pāvests Pijs VII (, dzimis , miris ), īstajā vārdā Barnaba Nikolo Marija Luidži Kjaramonti (Barnaba Niccolò Maria Luigi Chiaramonti), bija Romas Katoļu baznīcas priesteris un Romas pāvests no  līdz savai nāvei.

1756. gadā, 16 gadu vecumā, Kjaramonti pievienojās Benediktīniešu ordenim. 1765. gadā kļuva par priesteri. 1782. gadā pāvests Pijs VI viņu iecēla Tivoli bīskapa amatā, bet vēlāk kļuva par Imolas bīskapu. 1785. gadā pāvests Pijs VI Kjaramonti iecēla jau kardināla amatā. 1800. gada 14. martā viņš kļuva par Romas pāvestu un pieņēma vārdu Pijs VII. 1804. gadā viņš Parīzē kronēja Napoleonu Bonapartu par Francijas imperatoru.

Ārējās saites 

1742. gadā dzimušie
1823. gadā mirušie
Romas pāvesti
Celtniecība

Celtniecība jeb būvniecība ir arhitektūras un inženierijas process, kas ietver būvju vai infrastruktūras projektēšanu, būvēšanu, paplašināšanu un atjaunošanu, lietojot būvizstrādājumus un būviekārtas.
Celtniecība ir viena no svarīgākajām ražošanas nozarēm. 

Celtniecībā nodarbinātās personas sauc par celtniekiem.

Atkarībā no ceļamo objektu veida, celtniecību iedala:
 civilā (dzīvojamās mājas, sabiedriskās ēkas);
 rūpnieciskā (rūpnīcas, fabrikas);
 transporta (ceļi, tilti, tuneļi);
 hidrotehniskā (aizsprosti, kanāli, krastu nostiprināšana).

Celtniecības galvenie posmi:
 izpētes darbi;
 projektēšana un dokumentu saskaņošana;
 būvlaukuma sagatavošana;
 būvdarbi;
 būvdarbu pabeigšana;
 objekta nodošana ekspluatācijā.

Atsauces 

Celtniecība
Van Allen Probes

Van Allen Probes (sākotnējais nosaukums Radiation Belt Storm Probes jeb RBSP) bija ASV divi kosmiskie aparāti Zemes radiācijas joslu pētīšanai. Tā bija daļa no NASA programmas Living With a Star. Zondes orbītā tika palaistas 2012. gada augustā. Tās darbību beidza 2019. gadā.

RBSP A un RBSP B zondes tika palaistas  08:05 UTC ar nesējraķeti Atlas V/501 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta kompleksa SLC-41.

2012. gada novembrī RBSP zondes pārdēvētas par Van Allen Probes.
Sākotnēji kosmiskie aparāti bija paredzēti 2 gadu darbam, bet nostrādāja gandrīz 7 gadus.

2019. gada sākumā pavadoņi bija iztērējuši gandrīz visu degvielu, tāpēc tika nolemts ar to pēdējiem degvielas krājumiem pazemināt orbītu tā, lai tie aptuveni pēc 15 gadiem noietu no orbītas un sadegtu Zemes atmosfērā.
12. februārī tika sākti Van Allen Probes B perigeja pazemināšanas manevri, un 22. februārī tā perigejs bija zemāks par 306 km. Līdzīgas operācijas no 11. līdz 22. martam tika veiktas ar A aparātu.
2019. gada 19. jūlijā tika izslēgts Van Allen Probes B, bet 18. oktobrī ''Van Allen Probes A.

Atsauces

Ārējās saites 
 Radiation Belt Storm Probes Mission page NASA
 Radiation Belt Storm Probes Mission Johns Hopkins APL 
 RBSP A, B → Van Allen Probe A, B Gunter Dirk Krebs

NASA kosmiskie aparāti
Riteņbraukšana olimpiskajās spēlēs

Riteņbraukšana ir bijusi iekļauta visās vasaras olimpiskajās spēlēs kopš modernās Olimpiskās kustības rašanās 1896. gada olimpiskajās spēlēs, kurās notika grupas brauciens un piecas treka disciplīnas. Sieviešu riteņbraukšana olimpiskajā programmā tika iekļauta tikai 1984. gada olimpiskajās spēlēs. Sieviešu treka riteņbraukšanas sacensības notiek kopš 1988. gada. 1996. gadā olimpisko spēļu programmā tika iekļautas kalnu riteņbraukšanas sacensības (vīriešiem un sievietēm), tām sekoja BMX 2008. gadā. 

2012. gada olimpiskās spēles bija pirmās, kurās vīrieši un sievietes sacentās vienādā skaitā disciplīnu (ieskaitot treka riteņbraukšanā, kur iepriekš vīriešu sacensībās bija vairāk disciplīnu).

Atsauces

Ārējās saites 
 Sports Reference profils
Normunda Rutuļa diskogrāfija

Šī ir latviešu dziedātāja Normunda Rutuļa diskogrāfija. Viņš ierakstījis un izdevis 15 studijas albumus,  no tiem 10 solo albumu, 1 izlasi, 1 remiksu albumu, 1 koncertierakstu un 71 radio singlu.

Diskogrāfija

Albumi

Izlases

Singli 
 "Par to...(Raudāja māte)" (1996)
 "Hei, mazā" (1997)
 "Santa Marija" (1998)
 "Tā es tevi meklēt eju" (1998)
 "Kādēļ vēlu nāci tu" (2000)
 "Kurzeme" (2000)
 "Pāri pār sniegu" (2000)
 "Es nezinu" (2000)
 "Lai visiem svētku egle mirdz" (2000)
 "Rūķītis" (2000)
 "Kūko kūko dzeguzīte" (2001)
 "Darbs un darbarīks" (2001)
 "Lakstīgala" (2001)
 "Nekur nav tik labi kā mājās" (2001)
 "Lūgums" (2002)
 "Baltā dūja" (2002)
 "Es Tevi gaidīšu" (2003)
 "Cāļus skaita rudenī" (2003)
 "Atmiņas par labiem laikiem" (2003)
 "Lecam pa vecam" (2003)
 "2006.gadā" (2003)
 "Zeltene" (2004)
 "Pa tramvaja sliedēm" (2004)
 "Pie pulksteņa pie Laimas" (2004)
 "Tikai vienu reizi" (2005)
 "Vēlais pīlādzis" (2005)
 "Vēl jāpagaida" (2006)
 "Sirdspuksts" (2007)
 "Šoko-loko" (2007)
 "Draugu dziesma" (2007)
 "Vēlreiz mājās" (2008)
 "Par šo un to" (2008)
 "Pāri stīgām" (2008)
 "Portrets" (2009)
 "Račiāna" (2009)
 "Rozā" (2010)
 "Viss var mainīties" (2010)
 "Gaišmatainā Ulla" (2010)
 "De-e-ejo" (2010)
 "Atspulgs skatlogā" (2010)
 "Rīgas sirds" (2011)
 "Ledus karaliene" (10.01.2013)
 "Kas dārgāks ir par zeltu" (10.05.2013.)
 "Sapņu kuģi" (22.02.2014.)
 "Mana sapņu sala" (12.05.2014.)
 "Kā pirmo reiz`" (26.06.2014.)
 "Vēstule meitenei" (14.02.2015.)
 "Dzel manī sauli (duetā ar Katrīnu Cīruli)" (29.06.2015.)
 "Bēdu manu lielu bēdu (duetā ar Katrīnu Cīruli)" (05.10.2015.)
 "Tu neej prom" (19.11.2015.)
 "Ceļavārdi" (11.12.2015.)
 "1-2-3" (31.05.2016.)
 "Sniegavīru Triumfs" (03.12.2016.)
 "Dziesma tev" (30.01.2017.)
 "Tevis ilgojos (duetā ar ievu Kerēvicu)" (07.03.2017.)
 "Laimīgs" (10.05.2017.)
 "Slikti rādās labi būs" (02.10.2017.)
 "Man nav žēl (dziesma par Ērikonkuli)" (23.04.2018.)
 "Atskrien raiba dievgosniņa" (19.06.2018.)
 "Punktiņš, komatiņš" (31.08.2018.)
 "Ai, brāļi, brāļi, tēva dēli!" (31.10.2018.)
"Kāršu azarts" (23.01.2019.)
"Ziņģe par mīlu" (16.04.2019.)
"Pantu panti" (02.08.2019.)
"Tu esi mans rīts" (06.07.2020.)
"M-Ī-L-Ē-T" (30.07.2020.)
"Saulaina diena" (04.09.2020.)
"Ļauj man tevi noskūpstīt" (16.10.2020.)
"Sirds"(29.11.2020.)
"Nedomā lūzt" (29.01.2021.)
"Laika nav" (04.06.2021.)

Diskogrāfijas
Latvijas Policijas akadēmija

Latvijas Policijas akadēmija bija specializēta valsts augstskola Latvijā, kuras darbības pamatvirziens bija sniegt profesionālo un akadēmisko izglītību tiesību zinātnēs. Akadēmija tika dibināta  kā Latvijas Republikas Iekšlietu ministrijas akadēmija, taču jau  tika pieņemts Policijas akadēmijas nosaukums.  tā tika likvidēta. Akadēmijā 2006.—2007. mācību gadā kopumā studēja nedaudz vairāk kā 3000 studenti, savukārt akadēmiskā personāla sastāvā bija 135 docētāji. Latvijas Policijas akadēmija atradās Ezermalas ielā 8, Rīgā.

Katedras 
 Civiltiesību katedra
 Filozofijas katedra
 Fiziskās sagatavošanas katedra
 Kriminālistikas katedra
 Krimināltiesību katedra
 Informātikas centrs
 Policijas tiesību un speciālās taktikas katedra
 Svešvalodu katedra
 Tiesību teorijas un vēstures katedra
 Valsts tiesību katedra

Atsauces 

 
Likvidētās augstskolas Rīgā
6T. autobusu maršruts

6T. autobusu maršruts bija Rīgas sabiedriskā transporta pagaidu autobusu maršruts, kas kursēja no Rīgas 45. vidusskolas līdz Juglai. Pasažieru pārvadājumus šajā maršrutā veica SIA "Rīgas Satiksme". Šis maršruts tika izveidots 6. un 3. tramvaju maršruta sliežu ceļu remonta dēļ un bija šo maršrutu pagarinājums no 45. vidusskolas galapunkta līdz Juglai. Pārsēžoties 6T. autobusā no 6. vai 3. tramvaja, E-talons atkārtoti nebija jāvalidē.

Maršruts 
 Virzienā 45. vidusskola - Jugla autobusi kursēja pa šādām ielām: Ropažu iela, Apes iela, Brīvības gatve.
 Virzienā Jugla - 45. vidusskola autobusi kursēja pa šādām ielām: Brīvības gatve, Ropažu iela.

Pieturvietas 
6T. autobusu maršrutā bija 20 pieturas, virzienā 45. vidusskola - Jugla bija 12 pieturas, bet virzienā Jugla - 45. vidusskola bija 8 pieturas.

Skatīt arī 
 Autobusu satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme

Ārējās saites 
 Rīgas Satiksmes mājaslapa
 

06T
Saulcerīte Viese

Saulcerīte Viese (dzimusi  Jēkabpilī, mirusi  Rīgā) bija latviešu rakstniece un literatūrzinātniece.
Pētījusi Raini un Aspaziju, par viņiem ir sarakstījusi arī vairākas grāmatas.

Dzīves gājums 
Dzimusi  Jēkabpilī. 1955. gadā absolvēja Latvijas Universitātes Vēstures un filoloģijas fakultāti, 1958. gadā sāka publicēt savus darbus. Strādāja Raiņa Literatūras un mākslas vēstures muzejā (1955—1973), izdevniecībā "Liesma" (1973—1978). 

No 1978. līdz 1990. gadam Viese vadīja Latvijas Rakstnieku savienības Mežaparka attīstības biedrību. Rakstīja īsprozas grāmatas, pētījumus, sastādīja Raiņa gadagrāmatas laikā no 1975. līdz 1989. gadam, kā arī pirmos sešus Aspazijas Kopotus rakstus (1985—1988). Atmodas kustības laikā 1989. gadā bija iekļauta izolējamo inteliģences pārstāvju sarakstā.

Mirusi  Rīgā.

Darbi 
 Randenes vasara. Liesma, 1965
 Pasaules dziesma. Liesma, 1973
 Aspazija. Liesma,  1975
 Raganiezis. Liesma, 1976
 Radīšanas brīnums: esejas un piezīmes. Liesma, 1980
 Jaunais Rainis. Liesma, 1982
 Mūža raksts. Liesma, 1985
 Кришьянис Барон. История жизни. Liesma, 1985
 Pie sliekšņa, pie avota. Zvaigzne, 1989
 Gājēji uz Mēnessdārzu. Liesma, 1990
 Dieviena. Zvaigzne ABC, 1994
 Mežaparks - nami, cilvēki, likteņi. Preses nams, 1994
 Mūžīgie spārni. Jaunā Daugava, 2004

Apbalvojumi un pagodinājumi 
1968. gadā kļuva par Latvijas Rakstnieku savienības biedri, 1985. gadā saņēma Latvijas PSR Nopelniem bagātās kultūras darbinieces goda nosaukumu, 1990. gadā Raiņa prēmiju.

1995. gadā Viese apbalvota ar V šķiras Triju Zvaigžņu ordeni un Aspazijas balvu.

Atsauces 

1932. gadā dzimušie
Jēkabpilī dzimušie
2004. gadā mirušie
Latvijas rakstnieces
Latvijas literatūrzinātnieki
20. gadsimta rakstnieki
Latvijas Universitātes absolventi
Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Latviešu valodā rakstošie
Latvijas zinātnieces
Radiouztvērēja jutība

Radiouztvērēja jutība raksturo tā īpašību uztvert vājus signālus uz trokšņu fona. Skaitliski jutību nosaka kā minimālo uztvertā signāla līmeni Umin, pie kura ir nodrošināta apmierinoša informācijas uztveršana.

Radiotehnikā par kvalitātes kritēriju kalpo lielumu attiecība signāls pret troksni uztvērēja izejā. Šai attiecībai ir jābūt ne mazākai par 20 dB AM diapazonos un ne mazākai par 26 dB uztverot signālus radiouztvērēja izejā FM diapazonā stereo režīmā. Uztvērēja jutību var ierobežot ne tikai mazā attiecība signāls pret trokšņiem, bet arī nepietiekams pastiprinājums visā uztveršanas traktā. Tāpēc izšķir maksimālo jutību un reālo jutību.

Reālo jutību nosaka kā minimālo signāla ieejas līmeni, kurš nodrošina standarta izejas jaudu Psl ar doto attiecību signāls pret trokšņiem izejā. To panāk pie vienāda minimālā ieejas signāla līmeņa, kas dod izejā standarta izejas jaudu. To nosaka, ja visi pastiprinājumu regulatori ir maksimālā stāvoklī. Ārzemju aparātu ar izejas jaudu, kas lielāka par 10 W, tehniskajā dokumentācijā  iesaka standarta izejas jaudu vienādu ar 0,5W. Uztvērēja jutību pēc sprieguma, izmantojot ārējo antenu, izsaka mikrovoltos μV vai arī milivoltos mV. Gadījumā, ja uztvērējs darbojas ar iebūvētu iekšējo antenu, tad, jutību nosakot, izmanto nevis spriegumu antenas ieejā, bet gan radioviļņu radīto lauka intensitāti.

Radiotehnika

ru:Чувствительность_(техника)#Чувствительность радиоприёмника
Baltezera iela

Baltezera iela var būt:

 iela republikas pilsētās:
 Baltezera iela — iela Jūrmalā
 Baltezera iela — iela Rīgā

 iela novadu apdzīvotās vietās:
 Baltezera iela — iela Ādažu novada Baltezerā
 Baltezera iela — iela Ķekavas novada Ķekavas pagasta Katlakalnā

Skatīt arī 
 Baltezers
Masti

Masti () jeb Mosti () ir pilsēta Baltkrievijas rietumos uz dienvidaustrumiem no Grodņas pie Nemunas upes. Dzelzceļa mezgls. Mēbeļu kombināts, pārtikas rūpniecības uzņēmumi.

Rakstos pirmoreiz minēti 1486. gadā. Līdz Polijas Trešajai dalīšanai 1795. gadā, kad Masti iekļāvās Krievijā, tā bija Lietuvas lielkņazistes (Žečpospoļitas) sastāvā. Starp pasaules kariem — Polijā.

Ārējās saites 
 
 Masti vietnē "Baltkrievijas globuss"

Atsauces 

Baltkrievijas pilsētas
Navahrudaka

Navahrudaka (, Наваградак, burtiski — 'jaunā pilsētiņa') jeb Novogrudoka () ir pilsēta Baltkrievijas rietumos uz austrumiem no Grodņas. Viena no senākajām Baltkrievijas pilsētām un vēsturiski viena no Melnās Krievzemes un Lietuvas lielkņazistes politiskajiem un kultūras centriem.

No 13. gadsimta Navahrudaka bija Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā, pēc tam Polijas-Lietuvas kopvalsts (1569—1795), Krievijas impērijas (1795—1915), Polijas Republikas (1921—1939), Ostlandes (1941—1944) un Baltkrievijas PSR (1939—1941, 1944—1991)  sastāvā.

Vēsture 
Rakstos pirmoreiz minēta 1044. gadā, saistībā ar Kijevas lielkņaza Jaroslava Vladimiroviča karagājieniem pret jātvingiem, lietuviešiem un mazoviešiem. Mindaugs 13. gadsimtā iekļāva Navahrudaku Lietuvas dižkunigaitijā. Daļa vēsturnieku uzskata, ka Navahrudaka kļuva par Mindauga rezidences pilsētu un vietu, kur Mindaugs tika kronēts par Lietuvas karali. 
1422. gada februārī Navahrudakā Jagailis apprecējās ar savu ceturto sievu Halšanu Sofiju. 1706. gadā Lielā Ziemeļu kara laikā zviedri nopostīja Navahrudakas pili.

Polijas-Lietuvas kopvalsts laikā Navahrudaka bija viena no vietām, kur sanāca Lietuvas tribunāls. 1799. gadā Navahrudakas baznīcā tika kristīts Ādams Mickēvičs. No 1507. līdz 1795. gadam un no 1921. līdz 1939. gadam Navahrudaka bija vojevodistes centrs. Otrā pasaules kara laikā pēc Polijas kampaņas pilsēta atradās vispirms Baltkrievijas PSR, tad Ostlandes sastāvā. Ļidas apkārtnē darbojās gan poļu partizāni no "Armia Krajowa", gan padomju partizāni, gan ebreju partizāni jeb t.s. Beļsku partizāni. 1943. gada augustā Navahrudakas pievārtē gestapo nošāva 11 katoļu mūķenes (). Pēc kara beigām tā atradās Baltkrievijas PSR (1944—1991).

Ārējās saites 

 Navahrudaka vietnē "Baltkrievijas globuss"

Atsauces 

Baltkrievijas pilsētas
Alberta iela

Alberta iela var būt:
 Alberta iela — iela Baložos;
 Alberta iela — iela Daugavpilī;
 Alberta iela — iela Rīgā.
Helgolande

Helgolande (, ) ir mazs Vācijai piederošs arhipelāgs aptuveni 47 km no kontinentālās daļas, Ziemeļjūrā. Arhipelāgu veido divas salas. Helgolande ir iekļauta Šlēsvigas-Holšteinas federālajā zemē. Salu kopēja sauszemes platība ir 1,7 km². Augstākais punkts virs jūras līmeņa ir 61 m. 2011. gada 31. decembrī Helgolandē dzīvoja 1131 iedzīvotājs.

Līdz 1807. gadam salas kontrolēja Dānija, bet līdz 1890. gadam — Lielbritānijas impērija.

Ārējās saites 

Vācijas salas
Šlēsviga-Holšteina
Ziemeļjūra
Ernsts Lubičs

Ernsts Lubičs (; dzimis , miris ) bija ebreju izcelsmes vācu/amerikāņu kinorežisors, aktieris, scenārists un producents. Pazīstams ar raksturu komēdijām. Trīs reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais režisors — par filmām The Patriot (1928), The Love Parade (1929), Heaven Can Wait (1943). 1947. gadā ieguvis Kinoakadēmijas goda balvu par izcilu ieguldījumu kinomākslā.

Dzimis Berlīnē šūšanas uzņēmuma īpašnieka ģimenē. 1911. gadā iestājās Maksa Reinharda Deutsches Theater trupā. 1913. gadā debitēja kā kinoaktieris, 1914. gadā - kā režisors. 1920. gadā pēdējo reizi parādījās aktiera lomā, pēc šī laika koncentrējoties uz režisora darbu. 1922. gada decembrī vienlaicīgi ar Polu Negri pācēlās uz Holivudu. Miris 1947. gadā un apglabāts Forest Lawn Memorial Park kapsētā Glendeilā (Kalifornijā).

Ārējās saites

Atsauces 

Amerikāņu kinorežisori
Vācu kinorežisori
Kinoakadēmijas goda balvas ieguvēji
Berlīnē dzimušie
Sloņima

Sloņima (, ) ir pilsēta Baltkrievijas rietumos uz dienvidaustrumiem no Grodņas pie Isas upes ietekas Ščarā. Pie pilsētas - Baltkrievijas armijas kara bāze (11. gvardes mehanizētā brigāde). Uz ziemeļaustrumiem no pilsētas atrodas Krievijas radionavigācijas sistēmas CHAYKA raidītājs.

Rakstos pirmoreiz minēta 1252. gadā. Bija cīņu objekts starp Lietuvu un Kijevas Krievzemi, līdz 13. gadsimta beigās iekļāvās Lietuvas dižkunigaitijas valstī, vēlāk līdz Polijas Trešajai dalīšanai Sloņima bija Polijas-Lietuvas kopvalsts (1569-1795) sastāvā. Īpaši Sloņima uzplauka starp 1631. un 1685. gadu, kad tajā notika Lietuvas seima sēdes. 18. gadsimta beigās Sloņima bija kņaza Mihala Kazimeža Ogiņska (Michał Kazimierz Ogiński, 1729-1800) rezidence. Ar Ogiņska gādību pie Sloņimas tika izbūvēts Ogiņska kanāls, kas savienoja Nemunas un Dņepras baseinus.

Pēc Polijas dalīšanām Sloņimu iekļāva Krievijas impērijā (1795-1915), pēc Pirmā pasaules kara - Polijas (1921-1939) sastāvā. Otrā pasaules kara laikā pilsēta ietilpa Baltkrievijas PSR un Ostlandes sastāvā. Pēc kara tā atkal atradās Baltkrievijas PSR (1944-1991).

Sloņima ir viena no britu kompānijas "Marks & Spencer" dibinātāja - Mihala Marksa (Michał Marks; 1859, 1863 vai 1864 – 1907) dzimtā pilsēta.

Ārējās saites 

 Sloņima vietnē "Baltkrievijas globuss"

Atsauces 

Baltkrievijas pilsētas
Neiespējamā misija (filma)

"Neiespējama misija" () ir 1996. gada ASV spiegu filma. Filmas režisors ir Braiens De Palma. Filmas sižets balstīts uz tāda paša nosaukuma seriāla motīviem.

Vēlāk ir uzņemtas vēl 5 filmas, tādējādi šī filma ir pirmā no "Neiespējamās misijas" filmu sērijas.

Sižets 
CIP Prāgas birojā ir ieviesusies "žurka" — dubultaģents. Dubultaģenta noskaidrošanai tiek veikta specoperācija, kura inscenē operatīvo darbinieku saraksta nolaupīšanu. Negaidīti Prāgas CIP aģenti sāk iet bojā, vienīgais, kas izdzīvo ir Ītans Hants, kuru arī vaino kolēģu nodevībā un nogalināšanā. Lai novērstu no sevis aizdomas, Ītanam nākas patstāvīgi atrast "žurku", kurš sevi dēvē par Ījabu. Lai paveikto šo darbu Ītans internetā atrod pasūtītāju Maksi un piedāvā viņam darījumu: īsto Ījaba vārdu un 10 miljonus apmaiņā pret īsto sarakstu, kas glabājās CIP sēdeklī, Lenglijā. Ītans savervē jaunajā komandā Prāgā brīnumaini izdzīvojušo Klēru, algotni un bijušo CIP hakeri, ar ko piekļūst centrālajam CIP datoram. Apmaiņa notiek vilciena Londona—Parīze. Visbeidzot Ītans atklāj, kurš ir "žurka", tas ir Prāgas biroja vadītājs un viņa tuvs draugs Džims. Pēc kā Džims nošauj savu sievu un līdzdalībnieci Klēru, paņem naudu, kas saņemta no Makša apmaiņā pret disketi ar sarakstu, un mēģina ar helikoptera palīdzību aizbēgt no vilciena.

Lomās 
 Toms Krūzs — Ītans Hants
 Džons Voits — Džims Felpss
 Emanuela Beāra — Klēra Felpsa
 Henrijs Černijs — Jūdžins Kītridžs
 Žans Reno — Francs Krīgers
 Vings Reimss — Luters Stikels
 Kristīna Skota Tomasa — Sāra Deivsa
 Vanesa Redgreiva — Maksis
 Ingeborga Dapkūnaite — Hanna Viljamsa
 Emilio Estevess — Džeks Harmons

Ārējās saites 

1996. gada filmas
Neiespējamā misija
Braiena De Palmas filmas
Smarhoņa

Smarhoņa () jeb Smorgoņa () ir pilsēta Baltkrievijas rietumos uz ziemeļaustrumiem no Grodņas.

Rakstos pirmoreiz minēta 1503. gadā. Līdz Polijas Trešajai dalīšanai Smarhoņa bija Polijas-Lietuvas kopvalsts (1569-1795) sastāvā. Pilsētiņa iesākumā Zenoviču, vēlāk Radzivilu īpašumā. 17. un 18. gadsimtā pie pilsētas Radzivili bija ierīkojuši dresēto lāču skolu. Pēc Polijas dalīšanām Smarhoņa iekļāvās Krievijas impērijā (1795-1915). 1812. gada kara laikā Smarhoņā Napoleons nodeva karaspēka vadību Miratam, pats dodamies uz Parīzi. 19. gadsimta beigās Smarhoņa bija ādas un apavu ražošanas centrs. Pilsēta gandrīz pilnīgi nopostīta Pirmā pasaules kara laikā. Pēc Pirmā pasaules kara - Polijas (1921-1939) sastāvā. Otrā pasaules kara laikā pilsēta ietilpa Baltkrievijas PSR un Ostlandes sastāvā. Pēc kara tā atkal atradās Baltkrievijas PSR (1944-1991).

Smarhoņa ir ebreju dzejnieka (rakstījis jidišā) Abrahama Suckevera (Avrom Sutskever, 1913-2010), kā arī rakstnieka un politiķa Uladzimira Ņakļajeva (Уладзімір Някляеў, 1946) dzimtā pilsēta.

Smarhoņā atrodas Smarhoņas agregātu rūpnīca (), kas ražo iekārtas Minskas traktoru rūpnīcai.

Atsauces

Ārējās saites 

 Smarhoņa vietnē "Baltkrievijas globuss"

Atsauces 

Baltkrievijas pilsētas
Svislača

Svislača () jeb Svisloča () ir pilsēta Baltkrievijas rietumos uz dienvidiem no Grodņas. 

Rakstos pirmoreiz minēta 1252. gadā. Līdz Polijas Trešajai dalīšanai no 1569 līdz 1795. gadam Svislača bija Polijas-Lietuvas kopvalsts. Pēc Polijas dalīšanām no 1795. līdz 1915. gadam Svislača bija Krievijas impērijā. 19. gadsimta sākumā Svisločā skolā gāja mūziķis un mākslinieks Napaleons Orda (Напалео́н О́рда, 1807-1883), no 1827. līdz 1829. gadam - poļu dzejnieks Juzefs Ignacijs Kraševskis (Józef Ignacy Kraszewski, 1812-1887), bet gadsimta vidū - publicists un revolucionārs Konstancins Kaļinovskis (Канстанцін Каліноўскі, 1838-1864). Pēc Pirmā pasaules kara no 1921. līdz 1939. gadam pilsēta bija Polijas sastāvā. Pēc Otra pasaules kara - Baltkrievijas PSR. 

Svislačas pievārtē dzimusi lodes grūdēja Janina Karoļčika (Яніна Дзіславаўна Карольчык, 1976).

Ārējās saites 
 
 Svislača vietnē "Baltkrievijas globuss"

Atsauces 

Baltkrievijas pilsētas
Dzejas dienas

Dzejas dienas ir publisku dzejas lasījumu tradīcija, kas ik gadu notiek septembra pirmajā pusē.

Pirmā Dzejas diena tika rīkota  Komunāru parkā Rīgā (pašreizējā Esplanādē), tādējādi atzīmējot latviešu dzejnieka Raiņa 100. dzimšanas dienu. Tajā atklāja Raiņa pieminekli.

Nākamā gada 30. martā Latvijas Rakstnieku savienība nolēma dzejas dienas rīkot katru gadu, tā iedibinot jaunu tradīciju. Dzejas dienu pasākumi notiek ne tikai Rīgā, bet visā Latvijā. Parasti pasākumi ilgst apmēram trīs nedēļas, notiek gan dzejas lasījumi, gan tikšanās ar dzejniekiem. Kopš 1996. gada par gada labāko dzejas grāmatu tiek pasniegta Dzejas dienu balva.

Atsauces

Ārējās saites 
 

Latviešu literatūra
Rozēni

Rozēni (agrāk arī Rozeni) ir ciems Limbažu novada Staiceles pagastā. Izvietojies pagasta rietumos  Salacas labajā krastā pie autoceļa P15  no pagasta centra Staiceles,  no novada centra Limbažiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Rozenu (Koddiack) muižas centra. No 1949. līdz 1958. gadam Rozēnu ciema padomes centrs. Rozēnos atrodas viesu nams un veikals.

Atsauces
Horda (matemātika)

Horda ir nogrieznis, kas savieno riņķa līnijas divus punktus. Jo tuvāk horda atrodas riņķa līnijas centram, jo garāka. Hordu, kas iet caur centru, sauc par diametru. Riņķa līnijas hordas pieskares leņķa lielums ir vienāds ar pusi no tā loka leņķiskā lieluma, kuru ietver leņķa malas.

, kur R - rādiuss (MB);  - pagrieziena leņķis.

Atsauces 

Ģeometrija

ja:円 (数学)#円の性質
Skots Hartnels

Skots Hartnels (; dzimis 1982. gada 18. aprīlī) ir bijušais kanādiešu hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 1249 spēles Nacionālās hokeja līgas klubos Našvilas "Predators", Filadelfijas "Flyers" un Kolumbusas "Blue Jackets".

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru Hartnels uzsāka 2000.—01. gada sezonā NHL kluba Našvilas "Predators" rindās. "Predators" Hartnels spēlēja līdz pat 2007. gada vasarai, kad tika aizmainīts uz Filadelfijas "Flyers". Tieši "Flyers" sastāvā Hartnels aizvadīja savas veiksmīgākās sezonas, 2012. gadā spēlējot arī līgas Visu Zvaigžņu spēlē. 2014. gada jūnija nogalē tika aizmainīts uz Kolumbusas "Blue Jackets". 2017. gada jūlijā atgriezās Našvilas "Predators" sastāvā, noslēdzot ar to viena gada līgumu. Īsi pirms nākamās sezonas sākuma paziņoja par karjeras beigšanu.

Kanādas hokeja izlases rindās spēlējis 2006. gada Pasaules čempionātā.

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Našvilas "Predators" spēlētāji
Filadelfijas "Flyers" spēlētāji
Kolumbusas "Blue Jackets" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Neiespējamā misija 2

"Neiespējamā misija 2" () ir 2000. gada ASV un Vācijas kopražojuma spiegu filma. Filmas režisors ir Džons Vū. Filmas producents un galvenās lomas tēlotājs, tāpat kā filmas pirmajā daļā, ir Toms Krūzs. Vēl filmā filmējušies Dugrejs Skots, Tendija Ņūtone un Vings Reimss. Filma ir turpinājums 1996. gada spiegu filmai "Neiespējamā misija", tā ir otrā filma no Neiespējamās misijas filmu sērijas.

Filmas pirmizrāde ASV un Kanādā notika 2000. gada 24. maijā. 2001. gada MTV Movie Awards balvu pasniegšanas ceremonijā filma ieguva balvu nominācijā "Labākā darbības secība" (Best Action Sequence) par motociklu pakaļdzīšanās ainu, savukārt Toms Krūzs ieguva balvu kā labākais aktieris. Vēl filma nominēta Zelta avenes balvai kā "Sliktākais sikvels/rīmeiks".

Ārējās saites 

2000. gada filmas
Neiespējamā misija
Ščučina (Baltkrievija)

Ščučina (, ) ir pilsēta Baltkrievijas rietumos uz austrumiem no Grodņas. 

Rakstos pirmoreiz minēta 1436. gadā. Līdz Polijas Trešajai dalīšanai no 1569. līdz 1795. gadam Ščučina bija Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. No 1795. līdz 1915. gadam Ščučina bija Krievijas impērijā. Pēc Pirmā pasaules kara no 1921. līdz 1939. gadam pilsēta bija Polijas sastāvā. Pēc Otrā pasaules kara - Baltkrievijas PSR. 

PSRS laikos pie Ščučinas bija liela aviācijas bāze.

Ārējās saites 
 
 Ščucina vietnē "Baltkrievijas globuss"

Atsauces 

Baltkrievijas pilsētas
Tīgana Preslija

Ešlija Anna Eriksone (; dzimusi  The Woodlands, Teksasas štatā) pazīstama ar skatuves vārdu Tīgana Preslija () ir amerikāņu pornoaktrise.

Pornoaktrises karjeru uzsākusi 2004. gadā 19 gadu vecumā. Skatuves vārds Tīgana Preslija izvēlēts, jo vecāki bērnībā viņu gribējuši saukt šādā vārdā, uzvārds aizgūts no Lisas Mērijas Preslijas. Piedalījusies vairāk nekā 150 pornofilmās.

T. Preslija  ir ieguvusi vairākas balvas, tai skaitā 2009. un 2010. gadā AVN balvas par lomām filmās Not Bewitched XXX, Deviance, Not The Bradys XXX - Marcia, Marcia, Marcia.

Ārējās saites 

 
 IAFD profils 

1985. gadā dzimušie
ASV pornozvaigznes
Teksasā dzimušie
Ungurpils

Ungurpils ir ciems Limbažu novada Alojas pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā Joglas krastos pie autoceļa P15  no Alojas un  no Rīgas.

Vēstures avotos apdzīvotā vieta pirmoreiz minēta 1306. gadā, kad Pirkules ciemu Rīgas arhibīskaps izlēņoja savam vasalim Ostinhuzenam. Pirkules pils (Pürkeln) pirmoreiz minēta 1326. gadā. 1399. gadā Pirkuli nopirka Gothards Ungerns — no dzimtas uzvārda cēlies Ungurpils latviskais nosaukums. 17. gadsimtā vecās pils vietā izveidoja muižu, uzbūvēja kungu māju un ierīkoja parku, daļēji iznīcinot vecās pils nocietinājumu sistēmu. Muižas kungu māja nodedzināta 1944. gadā.

Mūsdienu apdzīvotā vieta izaugusi Latvijas PSR laikā kā padomju saimniecības «Aloja» ciemats. Ungurpilī atrodas bibliotēka, veikals. Uz Joglas uzpludināts Ungurpils dzirnavu ezers. Ungurpils senkapi (Čūsku kalniņš) un Pirkules (Perkeles, Pirkeles) viduslaiku pils drupas ir valsts nozīmes arheoloģijas pieminekļi. Dabas pieminekļi ir dzirnavezers un bijušais muižas parks.

Atsauces
ASV Jūras kājnieku korpuss

ASV Jūras kājnieku korpuss () ir viena no piecām ASV Bruņoto spēku daļām un viens no septiņiem uniformas valkājošajiem ASV dienestiem. Korpusu vadība ir ASV Jūras kara flotes departaments. ASV Jūras kājnieku korpuss tika izveidots . Tā vadītājs ir Jūras kara flotes sekretārs Rejs Mebuss. Pašlaik ASV Jūras kājnieku korpusam ir 182 000 cilvēku liels aktīvais personāls un apmēram 38 500 rezervistu.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Militārā organizācija
Militārisms ASV
ASV uniformētie dienesti
ASV Krasta apsardze

ASV Krasta apsardze () ir viena no piecām ASV Bruņoto spēku daļām un viens no septiņiem uniformas valkājošajiem ASV dienestiem. Krasta apsardzes vadība miera laikā ir Tēvzemes drošības departaments, bet kara laikā — Jūras kara flotes departaments (Department of the Navy). ASV Krasta apsardze tika izveidota . Tās vadītājs ir Dzimtenes drošības departamenta sekretāre Dženeta Napolitāno. Pašlaik ASV Krasta apsardzei ir 41 873 cilvēku liels aktīvais personāls.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Militārā organizācija
Militārisms ASV
ASV uniformētie dienesti
60. gads

60. gads () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

Notikumi

Nezināms datums 
 Romieši Londonā uzcēla pirmo tiltu pāri Temzai.
 Romiešu armija sāka iebrukumus mūsdienu Austrumanglijā.
 Romas imperators Nērons sūtīja ekspedīciju izpētīt mūsdienu Sudānas teritoriju.
 Iespējams tika uzrakstīta Pirmā Pētera vēstule.
 Svētais Pāvils kļuva par pirmo Maltas bīskapu.

Dzimuši 
Hierapoles Papijs (Παπίας), bīskaps (miris ap 130.)

Miruši 

 

als:60er#60
Urga (ciems)

Urga ir ciems Limbažu novada Braslavas pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā Iģes krastos pie autoceļa  P15  no pagasta centra Vilzēniem,  no novada centra Limbažiem un  no Rīgas. Urgā atrodas viesu nams «Urgas dzirnavas», kafejnīca, pansionāts «Urga» (dibināts 1949. gadā).

Vēsture 

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Urgas muižas (Ogrishof) centru. Muižas pirsmākumi meklējami 1436. gadā, kad Livonijas ordeņa mestrs Jānim Orgisam izlēņojis 20 šņores zemes. Mūsdienu apdzīvotā vieta izaugusi Latvijas PSR laikā kā kolhoza «Ļeņina ceļš» ciemats.

Atsauces
64. gads

64. gads () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

Notikumi 
 18. jūlijs — izcēlās Lielais Romas ugunsgrēks, kas turpinājās vairāk nekā nedēļu. Toreiz valdīja pārliecība, ka to izraisīja Romas imperators Nērons. Pilsētas aizdedzināšana tika apsūdzēti arī kristieši. Sākās to vajāšana.

Nezināms datums 
 Romas konsuli bija Gajs Lekanijs Bass un Marks Licīnijs Krass Frugi.
 Krustā tika sists Svētais Pāvils.
 Hesijs Flors kļuva par Jūdejas pārvaldnieku.
 Feniķija kļuva par daļu no Sīrijas.

Dzimuši

Miruši 
 Svētais Pāvils

 

als:60er#64
Dadlijs Nikolss

Dadlijs Nikolss (; dzimis , miris ) bija amerikāņu scenārists.

Nikolss sarakstījis scenārijus vairāk nekā 60 filmām, tai skaitā Stagecoach (1939), For Whom the Bell Tolls (1943), Scarlet Street (1945), And Then There Were None (1945) un The Tin Star (1957). Par sarakstīto scenāriju 1935. gada filmai "Ziņotājs" (The Informer) viņam tika piešķirta Amerikas Kinoakadēmijas balva par labāko adaptēto scenāriju, taču viņš no tās atteicās sakarā ar Kinoscenāristu ģildes streiku, kļūstot par pirmo personu, kas tā ir darījis.

Nikolss daudzus gadus sadarbojās ar kinorežisoru Džonu Fordu.

Atsauces

Ārējās saites 

1895. gadā dzimušie
1960. gadā mirušie
ASV scenāristi
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji scenāristi
Ohaio dzimušie
Vilzēni

Vilzēni ir ciems Limbažu novada Braslavas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā Vilzēnu purva ziemeļu malā pie autoceļa  P15  no novada centra Limbažiem,  no tuvākās pilsētas Alojas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies uz bijušās Vilzēnu muižas (Wilsenhof) zemes pie Vilzēnu pagasta valdes un pagastskolas, Latvijas PSR laikā paplašinājusies kā kolhoza «Ļeņina ceļš» ciemats. Vilzēnos atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, bērnudārzs, feldšeru un vecmāšu punkts, Blankaskroga pasta nodaļa, vairāki veikali, uzņēmumi, degvielas uzpildes stacija.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Vasilijs Sokolovskis

Vasilijs Sokolovskis (; dzimis , miris ) bija Polijā dzimis baltkrievu izcelsmes padomju karavadonis. Padomju Savienības varonis, PSRS maršals.

Pirms tam strādādams par skolotāju, 1918. gada februārī iestājās Sarkanajā armijā. Krievijas pilsoņu kara laikā karoja Turkestānā. Trīsdesmitajos gados cīnījās pret basmačiem. Otrā pasaules kara Vācijas uzbrukuma PSRS laikā bija ģenerālštāba priekšnieka pirmais vietnieks, vēlāk vairāku frontu štāba priekšnieks un Rietumu frontes komandieris. Pēc kara no 1946. līdz 1949. gadam - Padomju kara administrācija Vācijā komandieris. No 1949. līdz 1952. gadam - PSRS Aizsardzības ministra pirmais vietnieks. No 1952. līdz 1960. gadam - Padomju armijas ģenerālštāba prekšnieks

Ārējās saites 

Par Vasiliju Sokolovski portālā "Герои Страны" 

Krievijas baltkrievi
PSRS virsnieki
Padomju Savienības Varoņi
Padomju Savienības maršali
Podlases vojevodistē dzimušie
Ar Oktobra Revolūcijas ordeni apbalvotie
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Ar Suvorova ordeni apbalvotie (PSRS)
Ar Kutuzova ordeni apbalvotie (PSRS)
65. gads

65. gads () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

Notikumi

Nezināms datums 
 Romas imperators Nērons nogalināja savu stāvoklī esošo sievu ar spērienu pa vēderu.
 Iespējams tieši šajā gadā mocekļu nāvē mira apustuļi Tadejs un Sīmanis Kānaānietis.

Dzimuši

Miruši 
 Svētais Tadejs, viens no divpadsmit Jēzus Kristus apustuļiem (iespējams)
 Sīmanis Kānaānietis, viens no divpadsmit Jēzus Kristus apustuļiem (iespējams)
 Seneka, romiešu filozofs, dramaturgs un valstsvīrs
 30. aprīlis - Lukāns, romiešu dzejnieks

 

als:60er#65
Liuve Vestra

Liuve Vestra (; dzimis  Mineinā) ir bijušais Nīderlandes šosejas riteņbraucējs.

Profesionālā karjera 
2012. gadā viņš finišēja otrais WorldTour sacensībās Parīze—Nica, uzvarot posmā ar visgarāko kāpumu uz Mandas pilsētu. Šis posms finišēja ar Côte de la Croix-Neuve–Montée Laurent Jalabert – 3 kilometru kāpumu ar vidējo stāvumu 10,1%. Viņš uzbruka pēdējā kilometrā un vadošā grupa ar sacensību līderi Bredliju Viginsu nespēja viņu panākt. Viņš finišēja ar 6 sekunžu pārsvaru, rosinot cerības arī par kopvērtējuma līdera godu. Vestra kopvērtējumā noslēdza Parīze—Nica sacensības 8 sekundes aiz Viginsa. Augustā Vestra uzvarēja Danmark Rundt (sešu posmu sacensības Dānijā) kopvērtējumā. Viņš uzvarēja sacensību individuālajā braucienā, pārņemot līdera krekliņu, kuru viņš tā arī neatdeva. Ramūns Navardausks no  finišēja otrais ar 10 sekunžu atstarpi.

2018. gadā izdotajā autobiogrāfijā atzinies terapeitiskās lietošanas atļauju izmantošanu dopinga mērķiem, vairāku gadu garumā saņemot atļauju lietot kortizonu izdomāta ceļa savainojuma ārstēšanai.

Sasniegumi lielajās tūrēs 

Piezīme: IZST — izstājās

Atsauces

Ārējās saites 

 Profils Cycling Base 
 

1982. gadā dzimušie
Nīderlandes riteņbraucēji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Frīzlandē dzimušie
Vavkaviska

Vavkaviska () jeb Volkoviska () ir pilsēta Baltkrievijas rietumos uz dienvidiem no Grodņas.

Rakstos pirmoreiz minēta 1005. gadā. 1386. gada 11. janvārī Vavkaviskā Polijas augstmaņu delegācija satikās ar Jagaili, lai vienotos par Jagaiļa kļūšanu par Polijas karali. Līdz Polijas Trešajai dalīšanai no 1569 līdz 1795. gadam Vavkaviska bija Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā, un pilsēta bija vieta, kur notika Lietuvas sejmiki. No 1795. līdz 1915. gadam pilsēta bija Krievijas impērijā. Pēc Pirmā pasaules kara no 1921. līdz 1939. gadam Vavkaviska bija Polijas sastāvā. Pēc Otrā pasaules kara — Baltkrievijas PSR.

Vavkaviska ir Krievijas aktiera Aleksandra Dedjuško (Александр Викторович Дедюшко, 1962—2007) un Polijas šahista Davida Janovska (Dawid Janowski, 1868—1927) dzimtā pilsēta.

Ārējās saites 
 
 Vavkaviska vietnē "Baltkrievijas globuss"

Atsauces 

Baltkrievijas pilsētas