Rīgas rātsnams

Rīgas rātsnams bija ēka, kas kalpoja kā Rīgas pilsētas valdes (Rīgas rātes) mītne. Tas tika sagrauts Otrajā pasaules karā 1941. gada 29. jūnijā Vācijas uzbrukuma laikā. Pēc 2001. gada nams tika atjaunots, tajā darbojas Rīgas dome.

Pirmās ēkas vēsture 
Saskaņā ar hronikām un arheoloģiskajiem pierādījumiem, rātsnama pirmā ēka atradās Tirgoņu un Šķūņu ielu krustojumā. Pilsētas iedzīvotāju tiesības uz pašvaldības valdības varu tika iekarotas ar spēku pēc 1225. gada, kad notika ar bīskapa Alberta fon Bukshēvdena varu neapmierināto sacelšanās. 1226. gadā Rīga, atgūstot pilsētas tiesības, guva iespēju īstenot patstāvīgu politiku un neatkarīgu tiesu, kuras rezultātā tika izveidota pilsētas dome (rāte) un uzcelta tās rezidence. Pirmā Rīgas rātsnama ēka atradās pie tā sauktajiem Lielajiem vārtiem, kas ieskāva centrālo ieeju pilsētā.

Jaunas ēkas būve 
Pirmais rātsnams, visticamāk, tika sagrauts Livonijas pilsoņu kara laikā, 1334. gadā vēstures avotos pieminēts atjaunotais rātsnams.

Ārējais izskats pirms pārbūves 
Viduslaiku pilsētas panorāmas liecina, ka otrais rātsnams bija neliela gotikas ēka ar augstu divslīpju jumtu. Telpas pilsētas valdes mītnes pirmajā stāvā rātskungi atvēlēja tirdzniecībai, kopumā jaunajā rātsnamā bija sešas telpas. Caur centrālo fasādi stiepās šaura galerija ar balkonu, uz kuru veda vaļējas kāpnes. Viduslaikos Rātsnama priekšā bija tirgus, kas bija svarīga ekonomiska, kā arī reprezentabla telpa. Katru gadu svētku priekšvakarā — Miķeļdienā no rātsnama balkona pie tā sapulcējušamies cilvēkiem svinīgi nolasīja dažādus pilsētas domes rīkojumus un ukazus, tostarp jaunumus par nodokļu iekasēšanu, monopolu produktu (piemēram, alus) ražošanas jomā, noteikumus par greznību, kuru mērķis bija stiprināt hierarhiskas starpšķiru atšķirības. Šīs publiskās runas guva nosaukumu "namnieku runas" (viduslejasvācu: bursprake). Pēc 1575. gada tika nolemts katras stundas beigās uz balkona aicināt pilsētas muzikantu, kura pienākums bija nākamo stundu "ieskandināt" ar īpašu melodiju.

Ēkas apveida izmaiņas 
16. gadsimtā, no 1576. gada līdz 1598. gadam notika liela pirmā Rīgas rātsnama pārbūve. Tā paredzēja paplašināšanos un jaunu administratīvo iestāžu rašanos. Tika uzbūvēts jauns korpuss jaunizveidotās pilsētas kancelejas vajadzībām. Jaunā korpusa otrajā stāvā bija trīs telpas. 1598. gadā tika uzbūvēts astoņstūrains tornis ar iekšējo galeriju. Rātsnama izskats tika organiski pārveidots manierisma formās: uz ēkas sandrikiem parādījās dekoratīvie elementi šajā stilā (volūtas un obeliski).

Trešās ēkas celtniecība 

Ēka tika ievērojami bojāta Pētera I vadītā Rīgas aplenkuma laikā no 1709. gada novembra līdz 1710. gada jūlijam. Pie bojātās ēkas nojaukšanas nolēma ķerties daudz vēlāk, 1750. gadā. Tajā pašā laikā sāka izstrādāt jaunas rātsnama ēkas projektu, darbs pie tā ilga piecpadsmit gadus (1750—1765), atkarībā no tā, kā valdība piešķīra tam līdzekļus. Jaunā ēka tika veidota agrīnā klasicisma formās, to ieskāva Toskānas tipa kolonu portiks, tornis bija veidots baroka stilā. Celtniecību veikt uzņēmās meistars no Sanktpēterburgas, Krievijas impērijas armijas inženierpulkvedis Johans (Ivans) Etingers, kurš pirms tam bija piedalījies Kopenhāgenas un Frederiksborgas piļu celtniecībā, tādēļ rātsnamā redzamas Dānijai un Ziemeļvācijai raksturīgas arhitektūras iezīmes.

1791. gadā ēkai tika uzcelts mansarda jumts.

Ēkas pārbūve Johana Felsko vadībā 
1848. gadā sākās jauna Rīgas rātsnama pārbūve, ko veica Rīgas pilsētas arhitekts Johans Daniels Felsko. Šis meistars ir autors daudziem nozīmīgiem projektiem Rīgā (Anglikāņu baznīca, Svētās Trīsvienības baznīca Sarkandaugavā, vecā Ģertrūdes baznīca, Mazās ģildes ēka Vecrīgā u.c.). Felsko, kurš divus gadus strādāja pie rātsnama pilnveidošanas (līdz 1850. gadam), uzbūvēja trešo stāvu. Pats ēkas siluets nedaudz tika vienkāršots. Rātsnama pagrabos atradās parādu nemaksātājiem domāts cietums.

Ēkas tālākā vēsture 
Baltijas pārkrievošanas laikā Baltijas guberņu pilsētām piemēroja 1870. gadā izdoto "Pilsētu nolikumu" (). Pēc tā stāšanās spēkā Rīgas dome 1877. gadā tika atlaista, un šķita, ka rātsnama ēka nolemta iznīcībai. Tomēr tika nolemts izvietot tajā galveno pilsētas bibliotēku. Papildus bibliotēkai bijušās pilsētas domes rezidences telpas aizņēma Rīgas pilsētas diskonta banka un pilsētas bāriņu tiesa. Šīs organizācijas izmantoja rātsnama telpas līdz Otrā pasaules kara sākumam.

1941. gada 29. jūnija artilērijas apšaudes laikā gāja bojā Rātslaukuma ansambli veidojošās ēkas, arī rātsnama vēsturiskā ēka. Rīgas rātsnama drupas saglabājās līdz 1954. gadam, pēc tam ar Rīgas pilsētas izpildkomitejas lēmumu tās tika novāktas. Vietā, kur bija atradies rātsnams, pagājušā gadsimta 50. gadu vidū tika uzbūvēts Rīgas Politehniskā institūta (RPI) jaunais (laboratoriju) korpuss. Līdz mūsdienām ir saglabājušās dažas detaļas no rātsnama apdares: frontona fragmenti padomju laikā bija skatāmi Pētera baznīcas ekspozīcijā.

Brīnumainā kārtā saglabājusies taisnības dievietes Temīdas skulptūra, kas no 1757. gada bija rotājusi vēsturiskā rātsnama frontonu, tika uzstādīta uz RPI jaunā korpusa fasādes.

Mūsdienas 

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas RPI jaunais korpuss tika nojaukts. 21. gadsimta sākumā tika izstrādāts rātsnama projekts, kuru īstenoja līdz 2003. gadam. Tagad vēsturiskās ēkas vietā atrodas kopija, ko arhitekti un dizaineri vērtē atšķirīgi. Jaunā ēka kalpo kā Rīgas domes rezidence.

Atsauces 

Celtnes un būves Rīgā
Rātsnami Latvijā