Jevgeņijs Čazovs

Jevgeņijs Čazovs (krievu: Евгений Иванович Чазов) bija Padomju Savienības un Krievijas kardiologs, medicīnas zinātņu doktors, profesors. PSRS Medicīnas zinātņu akadēmijas (1971) un PSRS Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (1979). No 1982. līdz 1990. gadam bija PSKP Centrālkomitejas loceklis. PSRS Augstākās Padomes 9.—11. sasaukuma deputāts.

Sevišķi pazīstams kā padomju un Krievijas augstāko amatpersonu ārsts.

Dzīvesgājums 
Piedzimis 1929. gada 10. jūnijā Ņižņijnovgorodā.

1953. gadā absolvēja Kijevas Medicīnas institūtu un iestājās Pirmā medicīnas institūta (Maskavā) Terapijas katedras ordinatūrā pie kardiologa Aleksandra Mjasņikova, kur aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta disertāciju. Strādāja PSRS Medicīnas ZA Terapijas institūtā par jaunāko, pēc tam par vecāko zinātnisko darbinieku, vēlāk kļuva par institūta direktora vietnieku zinātniskajā darbā.

1963. gadā aizstāvēja zinātņu doktora disertāciju. No 1965. līdz 1967. gadam bija MZA Terapijas institūta direktors. No 1968. līdz 1986. gadam — PSRS Veselības ministra vietnieks un Kardioloģijas institūta (1967. gadā par to pārveidots Terapijas institūts) Neatliekamās kardioloģijas nodaļas vadītājs. No 1967. līdz 1986. gadam bija PSRS Veselības ministrijas IV Galvenās pārvaldes (nodrošināja valsts augstāko amatpersonu medicīnisko aprūpi) priekšnieks. 1976. gadā kļuva par jaunizveidotā MZA Vissavienības Kardioloģiskā zinātnes centra direktoru, šajā amatā palika arī Krievijas MZA laikā līdz 1997. gadam, 1997. gadā šis centrs tika pārveidots par Krievijas Federācijas Veselības ministrijas Kardioloģisko zinātniski rūpniecisko kompleksu, Čazovs kļuva par tā ģenerāldirektoru. 1987.—1990. gadā bija PSRS Veselības ministrs.

1970.—1980. gados Čazovs kopā ar amerikāņu kardiologu Bernardu Launu izveidoja kustību "Pasaules ārsti par kodolkara novēršanu", kurai 1985. gadā tika piešķirta Nobela miera prēmija.

Nomiris 2021. gada 12. novembrī Maskavā, apglabāts Novodevičjes kapsētā.

Zinātniskais darbs 
Galvenie Čazova pētījumi veltīti trombozes ārstēšanai un miokarda infarkta novēršanai. Vairāk nekā 450 zinātnisko rakstu, tostarp 15 monogrāfiju, autors. Viņa vadībā aizstāvēti vairāk nekā 30 doktoru un 50 kandidātu disertāciju. Pasaules Veselības organizācijas ekspertu padomes loceklis. Viens no Maskavas Valsts universitātes Fundamentālās medicīnas fakultātes izveidotājiem. Medicīnas žurnāla "Terapeitiskais arhīvs" (Терапевтический архив) redaktors (1973—2017).

Ģimene 
Pirmo reizi bija precējies ar Renatu Ļebedevu (1928—1999), no kuras piedzima meita Tatjana, kas kļuvusi par medicīnas zinātņu doktoru. Otro reizi bija precējies ar profilaktiskās medicīnas aizsācēju Padomju Savienībā Lidiju Germanovu (1934—2010), no kuras piedzima meita Irina, kas kļuvusi par kardiologu un Krievijas Zinātņu akadēmijas īsteno locekli. Ar trešo sievu Lidiju Žukovu Čazovs apprecējās 2010. gadā, bērnu šajā laulībā nebija.

Apbalvojumi un pagodinājumi 
PSRS un Krievijas

 Botkina prēmija (1967)
 4 Ļeņina ordeņi (1969, 1976, 1978, 1981)
 PSRS Medicīnas zinātņu akadēmijas (no 1992. gada — Krievijas Medicīnas ZA, 2013. gadā iekļauta Krievijas ZA) akadēmiķis (1971)
 PSRS Zinātņu akadēmijas (no 1991. gada — Krievijas ZA) akadēmiķis (1979)
 KPFSR Nopelniem bagātais zinātnes darbinieks (1974)
 Sociālistiskā Darba Varonis (1978)
 PSRS Valsts prēmija (1969, 1976, 1991)
 Mjasņikova prēmija (1977)
 PSRS Ministru Padomes prēmija
 Ļeņina prēmija (1982)
 Krievijas Federācijas Valdības Goda raksts (1999)
 Krievijas Federācijas Valsts prēmija (2003)
 Lomonosova Lielā Zelta medaļa (2003)
 ordenis "Par nopelniem tēvijas labā", II šķira (2004)
 ordenis "Par nopelniem tēvijas labā", I šķira (2009)
 Pavlova Lielā medaļa (2011)
 ordenis "Par nopelniem Kabardas-Balkārijas Republikas labā" (2014)
 ordenis "Par nopelniem tēvijas labā", III šķira (2014)
 ordenis "Par nopelniem tēvijas labā", IV šķira (2019)
 I šķiras Stolipina medaļa (2019)
 Svētā Andreja fonda prēmija u.c.
Citu valstu

 Bulgārijas Zinātņu akadēmijas ārzemju loceklis (1986)
 Amerikas Sirds asociācijas goda loceklis
 VDR Zinātņu akadēmijas goda loceklis
 Ungārijas Zinātņu akadēmijas goda loceklis
 Serbijas Zinātņu un mākslu akadēmijas goda loceklis
 Moldovas Zinātņu akadēmijas goda loceklis
 Kirgizstānas Nopelniem bagātais zinātnes darbinieks (1995)
 Leona Bernāra fonda prēmija (1997)
 Kirgizstānas Slavas medaļa (1999)
 Moldovas Darba Slavas ordenis (2003)
 Baltkrievijas Republikas Nacionālās Sapulces Goda raksts
 Francijas Akadēmisko Palmu ordenis u.c.

1929. gadā dzimušie
2021. gadā mirušie
Maskavā mirušie
Sociālistiskā Darba varoņi
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar Goda Leģiona ordeni apbalvotie
Ļeņina prēmijas laureāti
PSRS Valsts prēmijas laureāti
PSRS mediķi
Krievijas mediķi
PSKP CK locekļi