joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jašma

Jašma (no persiešu jašp - plankumainais akmens - vārdam var būt senāka izcelsme) ir necaurspīdīga kvarca kriptokristāliska varietāte, kuru dažādi piejaukumi (līdz 20% no satura) iekrāso dažādās krāsās. Visbiežāk sastopama koši sarkana, dzeltena vai brūna jašma, taču tā var būt arī zaļa, melna. Akmens lūzums - līdzens, gluds, tas labi pakļaujas pulēšanai.

Jašma ir tuvu radniecīga citam kvarca paveidam - halcedonam, taču atšķirībā no tā nav šķiedraina.

Jašmas krāsojums nav vienmērīgs - tā var būt smalki slāņota, tai cauri var vīties dendrīti. Pēc veidošanās jašma var plaisāt un pārbīdīties un tad atkal sacementēties, radot efektīgu rakstu. Jašmu iekrāso dažādi metālu oksīdi un hidroksīdi - krāsu zemes, dzelzs, mangāna oksīdi.

No jašmas izgatavo vāzes, zīmogus, tabakdozes, rotaslietas. Lielākais pasaules dārgakmens ir jašmas gabals no Botsvanas, kurš sākotnēji svēra 800 kg. Tagad no tā ir izgatavota 224 kg smaga lode ar diametru - 54 cm, kura atrodas Vācijā, dārgakmeņu muzejā Idārā - Oberšteinā.

Atradnes 
Jašma ir izplatīts akmens, taču dažas skaistākas varietātes atrod šādās valstīs:
 Austrija - Tirole, joslains
 Ēģipte - Nīlā, jo sevišķi tuvāk Kairai. Brūni dzeltena līdz ķieģeļsarkana, bieži smalki slāņota.
 Francija - Korsika, joslains
 Indija - "zebras jašma" - tumši brūna ar gaišbrūnām joslām, satur pārakmeņojumus;
 Itālija - Sicīlija, joslains
 Krievija - Altajs, Urāli, Sibīrija, joslains, ar pelēkām, zaļām, dzeltenām, sarkanām, brūnām joslām.
 Vācija - Idāra - Oberšteina, sarkana.

Kvarca paveidi
Dārgakmeņi
Mineraloīdi
Karneols

Karneols (no  — 'kizila kauliņi' — pēc akmens krāsas, kas nav saistāma ar gaļas (carne) nosaukumu) jeb serdoliks (no  — 'sirdsprieks') ir vienmērīgas sarkanas krāsas halcedons. Karneolam raksturīgo krāsu rada dzelzs oksīds (sarkano krāsu) un/vai hidroksīds (brūno krāsu).

Visaugstākā vērtība ir karneolam, kas ārēji skatoties, izskatās tumšsarkans, bet cauri skatoties — ugunssarkans. Ļoti bieži šādu krāsu iegūst, karsējot brūnas krāsas karneolu.

Karneolu izmanto rotaslietu — pērlīšu, figūriņu un rotu izgatavošanai. Jau Senajā Ēģiptē šo akmeni tā sarkanās krāsas dēļ saistīja ar dzīvību un izmantoja atdzimšanas rituālā. Arī Tutanhamona kapenēs tika atrasti karneoli. Senajā Romā viens no visvairāk lietotajiem dārgakmeņiem. Bieži tika izmantots, lai izgatavotu zīmoggredzenus. Viduslaikos ticēja, ka karneols pasargā no burvestībām. Akmens palīdzot pret asiņošanu, galvasāpēm, saaukstēšanās slimībām. Mārtiņa Lutera zīmoggredzens bija izgatavots no karneola.

Atradnes 
 ASV — vairāk nekā 20 štati
 Austrālija — Kvīnslenda
 Austrija — Karintija un Štīrija
 Botsvana
 Brazīlija
 Čehija — Bohēmija
 Dienvidāfrika — Limpopo province, Ziemeļkāpas province un Ziemeļrietumu provine
 Francija — Elzasa, Franšekomtē, Lorēna
 Indija — visskaistākie karneoli
 Japāna
 Krievija — Sibīrija
 Lielbritānija — Anglija un Skotija
 Slovākija — Baņskobistricas apgabals
 Šrilanka
 Ukraina — Krima
 Ungārija
 Vācija — Bādene-Virtemberga, Bavārija, Hesene, Reinlande-Pfalca, Saksija, Tīringija, Zārlande
un citur

Kvarca paveidi
Dārgakmeņi
Mineraloīdi
Alfi

Alfi ir skandināvu mitoloģijas apzīmējums elfiem. 

Eddas lieto "alfi" un "vāni" kā vienu un to pašu.

Skandināvu mitoloģija
Saab (auto)

Saab ir zviedru autobūves kompānija, kas dibināta 1937. gadā. Automobiļus tā sāka ražot 1945. gadā. Pirmais izlaistais modelis bija Saab 92. Automobiļus pārstāja ražot 2012. gada vasarā, jo Saab pārņēma bankrots.

Autoražotāji
Zviedrijas uzņēmumi
Ērģemes kauja

Ērģemes kauja (, , ), kurā krievu karaspēks sakāva Livonijas apvienotos spēkus, notika Livonijas kara trešajā gadā - 1560 .gada 2. augustā. Neskatoties uz kaujas nelielajiem mērogiem, Ērģemes kaujai literatūrā tiek piešķirta Livonijas kara izšķirošās kaujas loma, jo tai sekoja būtiskas politiska un militāra rakstura izmaiņas. Lai gan kaujas vieta precīzi lokalizējama vismaz 12 -15 km attālumā no Ērģemes, Lugažu tuvumā, literatūrā pieņemts tieši Ērģemes nosaukums, kas nav nepareizi, ņemot vērā to, ka kauja notika pie Valtera fon Pletenberga muižas, kas tajā laikā ietilpa Ērģemes pilstiesā.

Priekšvēsture 
Lai arī 1560.gadā krievu militāro aktivitāšu mērķis bija nozīmīgās Vīlandes pils ieņemšana, karadarbība notika arī plašā teritorijā ap to, sevišķi dienvidu virzienā. Tā krievu karaspēka vienība (pēc Rennera hronikas - ap 40 000, pēc A. Kurbska atstātajām ziņām - ap 12 000 karavīru) kņaza Andreja Kurbska vadībā jūlija beigās apmetās nometnē pie Valkas. Savukārt Livonijā savāktais karaspēks, Livonijas ordeņa landmaršala Fīlipa Šalla fon Bella vadībā, 1. augustā pameta nometni pie Trikātas pils un virzījās pretī krievu karaspēkam, izvietojoties nometnē pie Lugažiem.

Kaujas norise 
2.augustā Livonijas karaspēka izlūku vienība 30 karavīru sastāvā sastopoties ar apmēram 500 vīru lielu krievu karaspēka daļu iesaistījās karadarbībā, kas beidzās ar abu pušu atkāpšanos. Uzskatot 500 vīru lielo krievu karaspēka vienību par galvenajiem spēkiem, Livonijas karaspēks, kas pēc Rennera hronikas sastāvēja tikai no 300 jātniekiem, uzsāka vajāšanu. Sekojot krievu vienībai Livonijas karaspēks uzdūrās krievu galvenajiem spēkiem, kas atradās paslēptuvē. Sekoja Livonijas karaspēka ielenkšana un sakaušana, lielākā daļa karaspēka vadoņu, lielā pārspēka mākti, padevās gūstā. Avotos minēts, ka krituši un saņemti gūstā bija 261 Livonijas karavīrs. No komandējošā sastāva krita Kandavas fogts, savukārt landmaršals un 11 komturi tika saņemti gūstā. Zināms, ka kritušos krievus bija iespējams aizvest tikai 14 vezumos.

Sekas 
Ērģemes kaujas rezultātā no ierindas tika izsista lielākā daļa Livonijas ordeņa komandējošā sastāva, tomēr šo kauju nevar uzskatīt par izšķirošo Livonijas karā, jo karš vēl turpinājās 23 gadus. Arī Livonijas ordeņa dzīvā spēka zaudējumi bija nelieli un amatpersonu aizvietošana grūtības nevarēja sagādāt. Livonijas konfederācijas sairšanu, ko literatūrā pieņemts uzskatīt par Ērģemes kaujas sekām, noteica citi būtiski militārpolitiskie faktori. Par Ērģemes kaujas tiešām sekām var uzskatīt Vilandes ieņemšanu pēc nepilnām trīs nedēļām.

Avoti 
 Johann Renner's Livländische Historien. Göttingen, 1876. 
 Rusovs, B. Livonijas kronika. Rīga, 1926.

Literatūra 
 Dunsdorfs, E., Spekke, A. Latvijas vēsture 1500 - 1600. Stockholm, 1964. 
 Zeids, T. Ērģemes kauja un tās vēsturiskā nozīme. Latvijas PSR zinātņu akadēmijas vēstis. 1961. Nr.7. 3.-9.lpp.

Livonijas karš
Kaujas ar Livonijas ordeņa piedalīšanos
Kaujas ar Krievijas piedalīšanos
Kaujas Latvijas teritorijā
Heinrihs Bells

Heinrihs Teodors Bells (Heinrich Theodor Böll; dzimis , miris ) bija viens no nozīmīgākajiem rakstniekiem vācu literatūrā pēc Otrā pasaules kara, 1972. gada Nobela prēmijas literatūrā laureāts.

Bella darbi tulkoti vairāk nekā 30 pasaules valodās, viņa pazīstamākie darbi ir romāni "Biljards pusdesmitos" (Billard um halb zehn, 1959), "Klauna acīm" (Ansichten eines Clowns, 1963), "Grupas portrets ar dāmu" (Gruppenbild mit Dame, 1971) — tie visi izdoti arī latviešu valodā — un citi.

Dzīvesgājums 

Bells dzimis Ķelnē liberālā un pacifistiskā katoļu ģimenē. 1930. gados viņš veiksmīgi izvairījās no iesaistīšanās Hitlerjūgendā. Bells mācījies katoļu skolā, tad Ķeizara Vilhelma ģimnāzijā Ķelnē, pēc tam iesācis mācīties grāmatu tirgošanas pamatus Bonnā (1937. gads). 1938. gadā uz gadu iesaukts darba dienestā. Pēc tam 1939. gadā Bells iestājies Ķelnes universitātē, lai studētu ģermānistiku un klasisko filoloģiju, taču drīz vien iesaukts Vērmahtā. 1942. gadā atvaļinājuma laikā viņš salaulājās ar Annemariju Čehu. Kara laikā Bells ticis četras reizes ievainots. 1945. gada aprīlī viņš nonāca ASV armijas gūstā, tika atbrīvots septembrī. Pēc diviem gadiem tika publicēti viņa pirmie literarārie darbi (stāsti) — ar to arī sākās viņa aktīvā literārā darbība. 1949. gadā tika izdots viņa romāns "Vilciens pienāca laikā" (Der Zug war pünktlich).

1970. Bells kļuva par Vācijas PEN kluba prezidentu, viņš palika šajā amatā līdz 1972. gadam. No 1971. līdz 1974. gadam viņš bija arī Starptautiskā PEN kluba prezidents.

Literatūra 
 Heinrich Böll in der Sowjetunion Bibliographie

Ārējās saites 

 

1917. gadā dzimušie
1985. gadā mirušie
Vācijas rakstnieki
Nobela prēmijas laureāti literatūrā
Vācu valodā rakstošie
20. gadsimta rakstnieki
Ziemeļreinā-Vestfālenē dzimušie
Džūkstes pagasts

Džūkstes pagasts ir viena no Tukuma novada teritoriālajām vienībām tā dienvidaustrumos. Robežojas ar Lestenes, Slampes, Dobeles, Annenieku, Jaunpils, Jaunbērzes un Kalnciema pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija 
Dunduru pļavas.

Upes 
Džūkste, Skudrupīte, Slampe.

Vēsture 
Mūsdienu Džūkstes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Džūkstes muiža (Siuxt, Džūkste), Grauzdes muiža (Grausden, Grauzde), Pētermuiža (Peterhof, Pēteri), Pienavas muiža (Pönau), Rumbas jeb Rumbenes muiža (Rumbenhof).

Par pagasta izveidošanas gadu tiek uzskatīts 1890. gads, kad tas tika apvienots ar Pienavas pagastu un līdz 1925. gadam tā nosaukums bija Džūkstes-Pienavas pagasts. 1935. gadā tā platība bija 183,6 km². 1945. gadā pagasta teritorijā tika izveidotas Džūkstes, Lanciņu un Pienavas ciema padomes. 1954. gadā Džūkstes ciemam pievienoja Lanciņu ciemu, 1962. gada daļu Lestenes ciema, savukārt 1962. gadā daļu Džūkstes ciema iekļāva Bērzes ciemā, bet 1971. gadā Kalnciema, Bērzes un Salas ciemos. 1990. gadā Džūkstes ciemu pārdēvēja par pagastu. 2009. gadā pagasts kā teritoriāla vienība tika iekļauts Tukuma novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas pagasta teritorijā ir Džūkste (pagasta centrs), Lancenieki, Pienava.

Ievērojamas personības  
 Aleksandrs fon Mēdems (1770—1842), Kurzemes galma kambarkungs un landhofmeistars
 Teodors Zeiferts (1865—1929), literatūras kritiķis un vēsturnieks
 Gustavs Zemgals (1871—1939), politiķis, Latvijas Valsts prezidents
 Ludis Bērziņš (1870—1965), luterāņu mācītājs, folklorists, dzejnieks
 Kārlis Straubergs (1890—1962), latviešu folklorists, klasiskais filologs
 Eduards Grosbergs (1892-1970), latviešu arhitekts, Latvijas Arhitektu biedrības valdes loceklis, Latvijas Valsts kontroles kolēģijas loceklis. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem
 Rita Gāle (Uibo) (1925), dzejniece
 Ansis Lerhis-Puškaitis (1859-1903), rakstnieks
Martins Lavrovs (1994), hokejists
Romāns Bargais (1987), aktieris

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra 

Džūkstes pagastā atrodas Džūkstes pamatskola un Džūkstes bērnudārzs. Džūkste kā skola jau ir pastāvējusi no 1933. gada un līdz mūsdienām. Džūkstes pagastā kā kultūras cents ir Džūkstes kultūras nams.

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Tukuma novada pagasti
Engures pagasts

Engures pagasts ir viena no Tukuma novada teritoriālajām vienībām pie Rīgas līča. Pagasta centrs Engure atrodas 70 km attālumā no Rīgas un 26 km attālumā no Tukuma. Robežojas ar sava novada Smārdes, Lapmežciema Zentenes un Sēmes pagastiem un Talsu novada, Mērsraga pagastu.

Daba 

Engures pagasts stiepjas šaurā joslā gar Rīgas līča piekrasti no Klapkalnciema dienvidos līdz Mērsragam ziemeļos. Krasta līnijas garums ir apmēram 44 km, platākajā vietā pagasta teritorija iestiepjas iekšzemē ap 10 km — pie Rideļiem, šaurākajā vietā — ap 1 km pie Apšuciema.

Hidrogrāfija

Ezeri 
Pagasta ziemeļu daļā atrodas Engures ezers, ap to izveidots Engures ezera dabas parks. Engures ezers ir trešais lielākais ezers Latvijā, viņš ir 4,5 km plats un 18 km garš.

Vēsture 
Vēsturiski Engures pagastā atradās Engures muiža (Gut Angern).

Engure pirmoreiz minēta 1245. gadā Vācu ordeņa mestra vietnieka Eberharda un Kurzemes bīskapijas bīskapa Henriha vienošanās aktā par zemju sadalīšanu (pēc citiem avotiem 1567. gadā). 1935. gadā pagasta platība bija 108,8 km². 1945. gadā pagasta teritorijā izveidoja Engures, Bērzciema un Plieņu ciema padomes. 1951. gadā Engures ciemam pievienoja Bērzciema ciemu, 1954. gadā Slocenes ciemu, kurā iepriekš 1951. gadā bija iekļauts Plieņu ciems. 1990. gadā ciemu pārdēvēja par pagastu. 2009. gadā apvienojies Engures novadā, kura centrs atrodas Smārdē. 2021. gadā Engures novadu iekļāva Tukuma novadā.

Pieminekļi 
 Zvejnieku sēta "Lielkristi"
 Zvejnieku-zemnieku sēta "Andricas" 	
 Zvejnieku sēta "Skaras" 	
 Engures pilskalns (Marijas, Baznīcas kalns)

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Engure (pagasta centrs), Bērzciems, Plieņciems, Apšuciems, Klapkalnciems, Abragciems, Ķesterciems un Ezermuiža.

Saimniecība 

Engures pagastā ir ierobežota saimnieciskā darbība, jo teritorija ietilpst Baltijas jūras un Rīgas jūras līča piekrastes aizsargjoslas, Engures ezera Dabas parka, kompleksā dabas lieguma "Plieņciema kāpa" lieguma ierobežotas saimnieciskās darbības joslās.

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Talsu apriņķis
Kurzeme
Tukuma novada pagasti
Irlavas pagasts

Irlavas pagasts ir viena no Tukuma novada administratīvajām teritorijām, Abavas krastos. Tas izvietojies 20 km attāluma no novada centra Tukuma. Robežojas ar sava novada Jaunsātu, Tumes, Degoles, Lestenes, Jaunpils, Viesatu un Zemītes pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Prūsene, Roja, Vecupe, Viesata, Žīdu strauts.

Ezeri 
Nūstiņu ezers

Vēsture 
Mūsdienu Irlavas pagasta teritorijā vēsturiski atradās Akmeņmuiža (Gut Steinhof, Sāti), Irlavas muiža (Gut Irmlau, Vaski), Ķūķu muiža (Gut Abaushof), Pētertāles muiža (Gut Petertal, Pētertāle), Snapju muiža (Gut Friedrichsberg, Snapji).

Rakstu avotos Irlava pirmoreiz minēta 1453. vai 1454. gadā kā Livonijas ordeņa lēnis Irmlow. Pagasta pašpārvalde izveidota 19. gadsimta 60. gados. 1861. gadā Irlavas pagastam pievienoja Degoles un Ķūku muižu pagastus, 1924. gadā - Pētertāles pagastu. 1935. gadā Irlavas pagasta platība bija  un tajā dzīvoja 2132 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Irlavas un Degoles ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1965. gadā Irlavas ciemam pievienoja Abavas ciema kolhoza «Druva» teritoriju. 1961. gadā daļu Irlavas ciema iekļāva Tumes ciemā, bet 1975. un 1977. gadā - Degoles ciemā, savukārt 1979. gadā daļu Degoles ciema pievienoja Irlavas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Irlavas pagasts kā administratīvā teritorija tika iekļauts Tukuma novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Irlava (pagasta centrs), Vaski, Sāti, Snapji, Pētertāle.

Ievērojamas personības  
 Oskars Dankers (1883—1965), ģenerālis
 Ernests Gulbis (1888—?), politiķis, 1. un 2. Saeimas deputāts
 Roberts Liepiņš (1890—1978), diplomāts un politiķis. Latvijas finanšu ministrs (1928), Rīgas pilsētas galva (1936—1940).

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Kurzeme
Tukuma novada pagasti
Engure

Engure ir ciems Tukuma novada ziemeļaustrumos, Rīgas līča piekrastē, Engures pagasta centrs.

2013. gadā Engurē bija 1572 iedzīvotāji. Netālu no Engures tek Ķīšupīte un Engures upe, 6 km attālumā atrodas Engures ezers, kas ir viens no lielākajiem ezeriem Latvijā. Engurē atrodas Engures osta, pasta nodaļa, pagasta pārvalde, skola, bibliotēka, ambulance, bāka, kultūras nams, veikali, kafejnīca, kempings un netālu no centra arī degvielas uzpildes stacija.

Vēsture 
Engures nosaukums pirmo reizi rakstos minēts 1245. gadā Vācu ordeņa mestra vietnieka Eberharda un Kurzemes bīskapijas bīskapa Henriha vienošanās aktā par zemju sadalīšanu.

Attēlu galerija

Attālumi līdz dažām pilsētām 
 Rīga — 71 km;
 Tukums — 24 km;
 Talsi — 47 km;
 Jūrmala — 39 km.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Latvijas lielciemi
Tukuma novada ciemi
Jaunpils pagasts

Jaunpils pagasts ir viena no Tukuma novada administratīvajām teritorijām tā dienvidos. Robežojas ar sava novada Viesatu, Irlavas, Džūkstes un Lestenes pagastiem, Dobeles novada Bikstu un Annenieku pagastiem un Saldus novada Remtes pagastu. Pagasta centrs ir Jaunpils.

Daba 
Pagasts atrodas apvidū, kur Zemgales līdzenums pakāpeniski pāriet Austrumkursas augstienē. 

Jaunpils pagastā arī ir pilskalns - Kartavkalni, kur var pavadīt laiku svaigā gaisā, apskatīt priežu aleju un izstaigāt vairākus taku lokus. 

Kā arī Kartavkalnos katru gadu norisinās skriešanas sancensības vārdā - Kartavkalnu apļi, kuri parasti norisinās no pavasara vidus līdz septembra beigām.

Hidrogrāfija 
Teritorijai raksturīgs viegli paugurains reljefs, caur pagasta teritoriju tek vairākas mazas upītes: Bikstupe (32 km), Bikstupes kreisā krasta pieteka Rūšu strauts (17 km). Pagasta teritorijā Lestenes–Ēnavas purvā tecējumu sāk Ventas lielākā pieteka Abava. Pagasta ziemeļrietumu daļā tek Viesata. Pagastā ir vairāki mazi ezeriņi: Apsauju ezers (Lielapsauju; , Brandavu ezers , Mellīzeris, Bautēlis . Jaunpils centrā uz Bikstupes un Rūšu strauta atrodas mākslīgs Jaunpils dzirnavezers, nedaudz lejāk — Ķimšu ūdenskrātuve.

Vēsture 
Mūsdienu Jaunpils pagasta teritorijā vēsturiski atradās Jaunpils muiža (Gut Neuenburg, Jaunpils), Jurģu muiža (Gut Georgenhof, Jurģi), Lauku muiža (Gut Feldhof, Veclauki), Mariņmuiža (Gut Marienhof), Pļavnieku muiža (Gut Plaueneck), Struteles muiža (Gut Strutteln), Spriņģu muiža (Gut Springen, Josti).

Jaunpils pagasta teritorija izveidojās 17.-18. gadsimtā ap Jaunpils muižu. 1935. gadā pagasta platība bija 127 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Jaunpils un Jurģu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1965. gadā Jaunpils ciemam pievienoja Jurģu ciemu. 1979. gadā Jaunpils ciemā iekļāva daļu Degoles ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Jaunpils pagastu kopā ar Viesatu pagastu apvienoja Jaunpils novadā. 2021. gadā Jaunpils novadu iekļāva Tukuma novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Jaunpils, Leveste, Jurģi, Strutele, Struteles muiža, Veclauki, Saule, Brandavas, Jaunsēži.

Ievērojamas personības 
 Kārlis Frīdrihs Vatsons (1777—1826), luterāņu mācītājs un žurnālists,
 Krišjānis Barons (1835—1923), latviešu folklorists, rakstnieks un publicists,
 Jānis Veismanis (1867—1913), dzejnieks, luterāņu mācītājs un žurnālists,
 Hugo Kārlis Grotuss (1884—1951), latviešu gleznotājs.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Zemgale
Tukuma novada pagasti
Nobela prēmijas laureāti literatūrā

Nobela prēmija literatūrā (zviedru val: Nobelpriset i litteratur) ir ikgadējs Zviedrijas Akadēmijas apbalvojums par ieguldījumu literatūrā, kuru kopš 1901. gada pasniedz par izcilu darbību literatūrā. Tā ir viena no piecām Alfrēda Nobela 1895. gadā dibinātajām Nobela prēmijām, kura tiek pasniegta piecās dažādās jomās: fizikā, ķīmijā, literatūrā, miera veicināšanā un fizioloģijā vai medicīnā. Prēmija tiek pasniegta svinīgā ceremonijā Zviedrijas galvaspilsētā Stokholmā katru gadu 10. decembrī (A. Nobela nāves dienā). Pirmo Nobela prēmija literatūrā saņēma franču dzejnieks un esejists Silī Pridoms. Katrs laureāts saņem medaļu, diplomu un naudas balvu, kas katru gadu mainās.

Daži fakti 
 Kad 1958. gadā prēmija tika piešķirta Krievijā dzimušajam rakstniekam Borisam Pasternakam, viņš PSRS spiediena dēļ bija spiests atteikties no šī apbalvojuma.
 1964. gadā francūzis Žans Pols Sartrs atteicās pieņemt Nobela prēmiju literatūrā, jo viņš pastāvīgi atteicās no visiem oficiālajiem apbalvojumiem, ko viņam gribēja piešķirt iepriekš.
 Nobela prēmiju literatūrā ieguvušas 16 sievietes, vairāk nekā jebkurā citā Nobela prēmijas kategorijā, izņemot Nobela miera prēmiju.
 Starp visiem Nobela prēmijas literatūrā pasniegšanas gadījumiem, tikai 4 reizes prēmija ir pasniegta 2 personām vienlaicīgi (1904, 1917, 1966, 1974).
 7 reizes Nobela prēmija literatūrā vispār netika pasniegta (1914, 1918, 1935, 1940—1943).
 2019. gadā piešķīra divas Nobela prēmijas literatūrā — par 2018. un 2019. gadu.
 Līdz 2022. gadam Nobela prēmija literatūrā ir piešķirta 115 reizes, kopumā 119 personām.

Laureāti

1901—1910

1911—1920

1921—1930

1931—1940

1941—1950

1951—1960

1961—1970

1971—1980

1981—1990

1991—2000

2001—2010

2011—2020

2021—pašlaik

Laureāti pēc valsts 
No 1901. līdz 2022. gadam Nobela prēmija literatūrā ir piešķirta 119 personām.
Laureātiem, kam norādītas divu valstu piederības, tabulā katrai no valstīm pieskaitīta puse punkta.

Atsauces 

 
Uzskaitījumi
Vācijas F3

Vācijas Formula 3 čempionāts ir Formula 3 čempionāts, kurš pārsvarā norisinās Vācijā. Tas tika dibināts 1950. gadā. No latviešiem tur ir braukuši Haralds Šlēgelmilhs, kurš to darīja 2006. gadā, un Karlīne Štāla, kura to dara šobrīd. Autosporta formulu hierarhijā Vācijas F3 ierindo starp F3 Eirosēriju un Formula Renault. Kopš 1980. gadiem čempionātā uzvaru ir izcīnījuši tādi piloti kā Mihaels Šumahers un Toms Kristensens.

Formula 3
Jaunsātu pagasts

Jaunsātu pagasts ir viena no Tukuma novada administratīvajām teritorijām. Pagasts izvietojies 17 km attāluma no novada centra Tukuma. Robežojas ar sava novada Pūres, Irlavas, Tumes, Zemītes un Kandavas pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Abava

Vēsture 
Mūsdienu Jaunsātu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Abavas muiža (Gut Krons Abaushof), Jaunsātu muiža (Gut Neu-Sahten, Jaunsāti), Kukšu muiža (Gut Kukschen, Kukšas), Vecsātu muiža (Gut Alt-Sahten, Vecsāti).

1945. gadā Grenču pagastā izveidoja Abavas ciema padomi. 1960. gadā Abavas ciemam pievienota Tumes ciema kolhoza «Pumpurs» teritorija, 1965. gadā pievienota Zemītes ciema kolhoza «Zaļā zeme» teritorija, bet kolhoza «Druva» teritorija pievienota Irlavas ciemam. 1968. gadā Abavas ciemu pārdēvēja par Jaunsātu ciemu. Līdz 1975. gadam ciema centrs bija Vecsāti. 1975. gadā Jaunsātu ciemam pievienoja daļu Aizdzires ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Jaunsātu pagastu iekļāva Tukuma novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Abavnieki (pagasta centrs), Ķīši, Kukšas, Sautiņi, Zvejnieki, Pičas, Vecsāti, Bruži, Aizas.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Sociālā aprūpe 
Jaunsātu pagastā atrodas Valsts sociālās aprūpes centra "Zemgale" filiāle „Ķīši", kurš tika dibināts drīz pēc Otrā pasaules kara. Pašreizējā trīs stāvu ēkā centrs darbojas kopš 1975. gada. Pašreiz aprūpes centrā ir ievietots 151 iemītnieks ar dažādiem (viegliem, vidējiem un smagiem) garīga rakstura traucējumiem, vecumā no 18 līdz 85 gadiem. Centra teritorijā ietilpst 17,8 ha zemes, no kuras 3,4 ha sastāda mežs. Centra ēka nodota ekspluatācijā 1974. gadā.

Atsauces 

Kurzeme
Tukuma novada pagasti
Lestenes pagasts

Lestenes pagasts ir viena no Tukuma novada administratīvajām teritorijām tā dienvidrietumos. Izvietojies 26 km attāluma no novada centra Tukuma. Robežojas ar sava novada Degoles, Irlavas, Džūkstes, Slampes un Jaunpils pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Cauri pagastam tek Abava, Kundziņstrauts un Lestene.

Ezeri 
Pagastā atrodas Pālansu ezers, Kliģu ezers un Māriņmuižas dīķis.

Vēsture 
Mūsdienu Lestenes pagasta teritorijā atradās Jaunlestenes muiža (Gut Neu-Lesten), Kliģu muiža (Gut Kliggenhof), Lestenes muiža (Gut Lesten).

1935. gadā Lestenes pagasta platība bija 107,8 km² un tajā dzīvoja 1610 iedzīvotāju. 1945. gadā pagastā izveidoja Lestenes un Mežnieku ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1965. gadā daļu Lestenes ciema pievienoja Džūkstes ciemam. 1973. gadā Lestenes ciemā iekļāva daļu Degoles ciema, bet 1975. gadā daļu Lestenes ciema pievienoja Slampes ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Lestenes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Tukuma novadā.

Ievērojamākās vietas: latviešu leģionāru brāļu kapi un luterāņu baznīca.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Lestene (pagasta centrs), Blāzma, Burtnieki un Mariņmuiža.

Ievērojamas personības  
 Kārlis Vilhelms Kupfers (1829—1902), anatoms
 Ansis Lielgalvis (1878—1921), latviešu strēlnieku komandieris.
 Haralds Biezais (1909—1995),  luterāņu mācītājs un teologs.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Zemgale
Tukuma novada pagasti
Pūres pagasts

Pūres pagasts ir viena no Tukuma novada administratīvajām teritorijām. Atrodas 85 km attālumā no Rīgas un 19 km attālumā no novada centra Tukuma. Robežojas ar sava novada Jaunsātu, Tumes, Sēmes, Zentenes, Kandavas un Cēres pagastiem.

Daba 
Atrodas Ziemeļkursas augstienes Vanemas paugurainē un Abavas senlejā. Augstākā vieta - 89,2 m vjl. - atrodas pagasta ziemeļu daļā.

Hidrogrāfija

Upes 
 Abava
 Pūre
 Sīļupīte
 Viljetupīte
 Vēdzele
 Zvārīte

Ūdenstilpes 
Uz Pūres upes uzpludināts Sudmaļu dzirnavezers (7,9 ha), bet uz Zvārītes upes - Gravu dīķis un Sermuļu dīķis.

Vēsture 

Vēsturiski mūsdienu Pūres pagastā atradās Daigones muiža (Gut Deguhnen, Daigone), Lamiņu muiža (Gut Lievenhof, Lamiņi), Putnēnu muiža (Gut Puttnem, Putnēnmuiža), Pūres muiža (Gut Puhren, Pūre).

Pūres pagasts pašpārvaldi ieguva 1866. gadā, bet pagastmāja tika uzcelta 1889. gadā. 1935. gadā pagasta platība bija 39,1 km² un tajā dzīvoja 791 iedzīvotājs. 1945. gadā pagastā nodibināja Pūres un Rasas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1951. gadā Pūres ciemam pievienoja Daigones ciemu, 1954. gadā - Rasas ciemu, 1961. gadā - Cēres ciema kolhoza «Dzintars» teritoriju. 1975. gadā Pūres ciemam pievienoja daļu Zentenes ciema, bet daļu Pūres ciema pievienoja Kandavas lauku teritorijai. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Pūres pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Tukuma novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Pūre (pagasta centrs), Dzintars, Lamiņi, Daigone, Vildene, Pūres stacija, Meiniķi.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Talsu apriņķis
Kurzeme
Tukuma novada pagasti
Sēmes pagasts

Sēmes pagasts ir viena no Tukuma novada administratīvajām teritorijām novada austrumos. Robežojas ar Engures, Smārdes, Tumes, Pūres un Zentenes pagastiem. Pagasta centrs Sēme.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Pakuļupīte, Pīkstupe.

Ezeri 
Baltene, Ciemene, Koknesis, Ķelda, Līkaiņu ezers, Mucenieku ezers, Pakuļezers, Pilsētas ezers, Sēmes dzirnezers, Sēmes ezers, Sīļezers.

Dabas objekti 
 Kaives Senču ozols — sena Pērkona kulta vieta Kaivē pie "Senčiem" (VKPAI nr. 2318.). Ozola vecums ir apmēram 800 gadu un tas ir 11. resnākais ozols Austrumeiropā (10,2 m apkārtmērs). 1920. gados zibens nospēra ozola galotni, 1970. gados tika aizmūrēts tā dobums. 2003. gadā veikti ozola saglabāšanas darbi, izveidota zaru balstu sistēma, kura sastāv no 5 stutēm; virs nolauztās galotnes atjaunots jumtiņš.
 Buku liepa, Mazbrizules kadiķis, goba pie "Siljāņu" mājām — vietējas nozīmes dabas objekti.

Vēsture 
Vēsturiski mūsdienu Sēmes pagasta teritorijā atradās Brizules muiža (Gut Bresilgen, Brizule), Kaives muiža (Gut Kaiwen, Kaive), Raudas muiža (Gut Rauden, Rauda), Plieņu muiža (Gut Plönen), Rideļu muiža (Gut Riddelsdorf, Rideļi), Sēmes muiža (Gut Sehmen), Svares muiža (Gut Schwarren), Vilksalas muiža (Gut Wilxaln, Vilksala).

Sēmes baznīcas tagadējā ēka atklāta 1892. gada 6. decembrī. 19. gadsimta beigās Sēmes pagastā bija 8 muižas. Pēc 1920. gada zemes reformas Sēmes muiža (Sehmen) sadalīta 49 vienībās 862 ha kopplatībā, Brizules muiža (Bresilgen, 905 ha) 34 vienībās, Kaives muiža (Kaiwen, 803 ha) 47 vienībās, Raudas muiža (Rauden, 418 ha) 20 vienībās, Plieņu muiža (Plönen, 367 ha) 30 vienībās. Pagasta teritorijā atradās arī neliela daļa no Pūres muižas (21 ha) un Cērkstes muižas (Zerxten, 23 ha), arī Kāres (Kahre) un Lejas muižas.   

1935. gadā Sēmes pagasta platība bija 100,02 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Sēmes un Brizules ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1945. gadā Sēmes ciemam pievienoja Brizules un Vecmoku ciemus. 1960. gadā pievienoja lielāko daļu Lazdu ciema, bet Sēmes ciema kolhoza «Ļeņina ceļš» teritoriju 1968. gadā iekļāva Milzkalnes ciemā. 1990. gadā ciemu reformēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvu teritoriju iekļāva Tukuma novadā.

Līdz mūsdienām saglabājušās Kaives, Brizules, Rideļu un Raudas muižu ēkas.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Sēme, Kaive, Brizule, Rideļi.

Ievērojamas personības  
 Brizulē autoavārijā 1925. gada 22. augustā miris Zigfrīds Anna Meierovics (1887—1925) 
 Kaivē dzimusi aktrise Vija Artmane (1929—2008).

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Kurzeme
Tukuma novada pagasti
Lestene

Lestene ir ciems Tukuma novada Lestenes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies autoceļu krustojumā pie Bražu grāvja ietekas Lestenes upē  no novada centra Tukuma un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Lestenes muižas (Lesten) centra. Izaugusi pēckara gados kā padomju saimniecības «Lestene» un ciema padomes centrs. Lestenē atrodas apvienotās Irlavas un Lestenes pagastu pārvaldes pakalpojumu centrs, bērnudārzs, tautas nams, bibliotēka, feldšeru un vecmāšu punkts. Lestenes muižas apbūve un Lestenes luterāņu baznīca ir valsts nozīmes arhitektūras pieminekļi. Pēc 2000. gada pie baznīcas ierīkoti Brāļu kapi, kuros apbedīti 2. pasaules karā kritušie Latviešu leģiona karavīri.

Lestenē dzimuši 
 Kārlis Vilhelms Kupfers — viens no modernās embrioloģijas pamatlicējiem, anatoms un histologs, Tērbatas universitātes profesors.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Gordijs Hovs

Gordons "Gordijs" Hovs (; dzimis  Floralā, Kanādā, miris ) bija kanādiešu hokejists, spēlējis labās malas uzbrucēja pozīcijā. Viņš tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem hokejistiem.

Karjera 
Karjeras laikā NHL spēlējis Detroitas "Red Wings" (1946—1971) un Hārtfordas "Whalers" (1979—1980) klubu sastāvā. Viņš ir vienīgais hokejists, kas NHL spēlējis piecās dažādās desmitgadēs (no 1940. līdz 1980. gadiem).

"Red Wings" sastāvā aizvadījis gandrīz visu profesionāļa karjeru, kluba sastāvā viņš četras reizes izcīnīja Stenlija kausu. Ar viņa vārdu radies termins Gordie Howe hattrick (Gordija Hova hattrick), kas tiek lietots, ja kāds spēlētājs vienas spēles laikā guvis vārtus, rezultatīvi piespēlējis un izkāvies, pats gan viņš nekad šo visu vienas spēles laikā nav izdarījis. G. Hovs karjeras laikā sešas reizes saņēmis Harta balvu, ko pasniedz sezonas vērtīgākajam spēlētājam, kā arī sešas reizes ieguvis Ārta Rosa balvu kā rezultatīvākais spēlētājs. 23 reizes piedalījies NHL Visu zvaigžņu spēlē, 12 reizes ticis iekļauts līgas simboliskajā pirmajā izlasē, kā arī 9 reizes — otrajā izlasē.

Viņš ir visvairāk sezonas aizvadījušais hokejists NHL (26), tāpat viņam pieder līgas rekords aizvadītajās spēlēs (1767), visvairāk spēlēs viena kluba sastāvā (1687). G. Hovs ir visu laiku vecākais hokejists, kas ir piedalījies NHL spēlē — 52 gadi un 11 dienas.

1972. gadā viņš tika uzņemts Hokeja slavas zālē. 2008. gadā bija pirmais NHL mūža ieguldījuma balvas saņēmējs.

Pārstāvētie klubi 
USHL
 Omahas "Knights"
NHL
 Detroitas "Red Wings"
 Hārtfordas "Whalers"
WHA
 Hjūstonas "Aeros"
 Jaunanglijas "Whalers"
IHL
 Detroitas "Vipers"

Atsauces

Ārējās saites 

 Databasehockey profils 
 Legends of Hockey profils 
 bio — file interview with Gordie Howe 
 Biogrāfija: Hockey fans, ESPN 

1928. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Detroitas "Red Wings" spēlētāji
Hārtfordas "Whalers" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokeja slavas zālē uzņemtie
2016. gadā mirušie
Francis Jozefs I Hābsburgs

Francis Jozefs I (, ; dzimis , miris ) bija Hābsburgu dinastijas Austroungārijas zemju valdnieks. Sākotnēji Austrijas impērijas valdnieks, vēlāk, izveidojoties dubultmonarhijai, arī Ungārijas karalistes karalis.

1848. gada revolūcijas radītās nestabilitātes dēļ impērijas valdošās aprindas izlēma, ka par Austrijas impērijas valdnieku jākļūst jaunajam princim Francim Jozefam. 1848. gada 2. decembrī viņa tēvocis Ferdinands I atteicās no troņa. No troņa atteicās arī Franča Jozefa tēvs Francis Kārlis, kurš bija nākamais troņa mantošanas kārtībā, un jaunais Francis Jozefs kļuva par Austrijas imperatoru. Impērijas armijai izdevās sakaut itāļu un ungāru nemierniekus, kuri radīja vislielākos draudus valstij.

1850. gados Austrijas impērija cieta vairākas neveiksmes ārpolitikā — Krimas karš noveda pie attiecību saraušanas ar Krievijas impēriju. Austriešu-sardīniešu karš pastiprināja Itālijas apvienošanās kustību.

Arī 1860. gados valsts ārpolitikai bija mainīgas sekmes: meksikāņi ar nāvi sodīja imperatora brāli Maksimiliānu I, kuru, sākoties Francijas intervencei Meksikā Napoleons III bija pierunājis kļūt par Meksikas imperatoru. 1866. gadā Austrijas—Prūsijas karā austrieši cieta sakāvi. Viens no šīs sakāves rezultātiem bija atkārtota ungāru sacelšanās, kas noveda pie Austroungārijas izveidošanas, kurā Austrijas vācieši un ungāri bija valdošās tautas, bet citas, pārsvarā slāvu tautas, turpināja būt pakļautas.

1914. gadā Sarajevā tika nogalināts troņmantnieks Francis Ferdinands, sākās Pirmais pasaules karš. Francis Jozefs mira 1916. gadā, un tikai divus gadus vēlāk kara neveiksmju un pakļauto tautu neatkarības centienu dēļ Austroungārija beidza pastāvēt.

Ārējās saites 

1839. gadā dzimušie
1916. gadā mirušie
Austrijas monarhi
Ungārijas valdnieki
Hābsburgu dinastija
Viktorijas laikmets
Austrijas vēsture
Ungārijas vēsture
Vīnē dzimušie
2004.—2005. gada NHL lokauts

2004.—05. gada sezonas NHL lokauta dēļ tika pilnībā atcelta 88. NHL sezona. Tā bija pirmā reize kopš 1919. gada, kad Stenlija kauss netika piešķirts nevienai komandai un pirmā reize Ziemeļamerikas profesionālā sporta vēsturē, kad tiek atcelta pilna sezona. Par sezonas atcelšanu 2005. gada 16. februārī paziņoja līgas komisārs Gerijs Betmens.

Šis lokauts ilga 310 dienas, sākot ar 2004. gada 16. septembri un oficiāli beidzoties 2005. gada 22. jūlijā (NHL un NHL spēlētāju asociācija gan vienošanos panāca deviņas dienas agrāk - 13. jūlijā).

Lielākā daļa līgas spēlētāju sezonu vai nu izlaida vai arī aizvadīja dažādās Eiropas līgās - kopā Eiropā spēlēja vairāk nekā 300 NHL spēlētāju. Lielākā daļa no viņiem izvēlējās spēlēt Krievijas, Čehijas vai Zviedrijas hokeja līgās. Trīs spēlētāji spēlēja arī Latvijas hokeja līgā - latvieši Kārlis Skrastiņš, Sergejs Žoltoks un Žoltoka draugs amerikānis Dārbijs Hendriksons. Visi trīs spēlēja HK Rīga 2000, bet sezonu Latvijā pabeidza tikai Kārlis Skrastiņš.

2005. gada Pasaules čempionāts hokejā izvērtās par vienu no spēcīgākajiem pēdējos gados, jo čempionāta laikā ierasti norisinājās NHL izslēgšanas kārtas spēles, kā rezultātā uz Pasaules čempionātu nevarēja doties daudzu valstu vadošie spēlētāji.

Valstis 

Valstis, kuru hokeja klubus papildināja spēlētāji, kas 2003-04 sezonā spēlēja NHL. Tabulā nav iekļautas Ziemeļamerikas līgas.

NHL lokauts
NHL lokauts
Lokauts
Ar sportu saistīti uzskaitījumi
Andris Ārgalis

Andris Ārgalis (dzimis ) ir Latvijas politiķis. 2000. un 2001. gadā bija Rīgas domes priekšsēdētājs. Bijis arī 8. Saeimas deputāts.

Biogrāfija 
1969. gadā pabeidzis Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Pārtikas rūpniecības tehnoloģijas fakultāti kā inženieris-tehnologs. Bijis Dārzkopības un biškopības biedrības priekšsēdētājs. Jaunībā augstā līmenī spēlējis basketbolu.

A. Ārgaļa meita Krista ir precējusies ar bijušo basketbolistu, tagad treneri Raimondu Miglinieku.

Politiskā darbība 
1996. gadā A. Ārgalis kļuva par Rīgas Vidzemes priekšpilsētas izpilddirektoru. 1997. gadā ievēlēts Rīgas domē no "Tēvzemei un Brīvībai" saraksta, kadidēja uz Rīgas domes priekšsēdētāja amatu, bet netika ievēlēts..

 A. Ārgalis tika ievēlēts par Rīgas domes priekšsēdētāju, jo iepriekšējais domes priekšsēdētājs Andris Bērziņš kļuva par Ministru prezidentu. 2001. gadā atkārtoti ievēlēts domē no TB/LNNK, tomēr zaudējis Rīgas pašvaldības priekšsēdētāja amatu Gundaram Bojāram. Šajā pašā gadā no partijas izstājies.

2002. gadā A. Ārgalis tika ievēlēts 8. Saeimā jau no Tautas partijas, šajā sasaukumā bija Saeimas priekšsēdētājas Ingrīdas Ūdres biedrs (no 2004. gada, ieņemot Ērika Jēkabsona vietu). 2005. gadā A. Ārgalis nolika Saeimas deputāta mandātu un atkal tika ievēlēts Rīgas domē, kļuva par domes priekšsēdētāja vietnieku un Rīgas Brīvostas valdes priekšsēdētāju. 2009. gadā kandidēja nākamajās Rīgas domes vēlēšanās, tomēr netika ievēlēts.

Nesekmīgi kandidējis 10.Saeimas vēlēšanās 2010. gadā no apvienības "Par labu Latviju" saraksta.

2021. gada janvārī A. Ārgalis bija partijas "Likums un kārtība" dibinātāju skaitā. 2022. gada rudenī kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās, taču partija, jau ar citu nosaukumu "Katram un katrai", nepārvarēja 5% barjeru.

Atsauces 

1944. gadā dzimušie
Valmieras novadā dzimušie
8. Saeimas deputāti
Rīgas pašvaldības vadītāji
Rīgas domes deputāti (1997—2001)
Rīgas domes deputāti (2001—2005)
Rīgas domes deputāti (2005—2009)
Latvijas Lauksaimniecības universitātes absolventi
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
1. gads

1. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā. Šis ir pirmais mūsu ēras gads, kā arī pirmais gads 1. gadsimtā un 1. tūkstošgadē.

Nosaukumu "AD 1" šim gadam izmanto kopš viduslaiku vidus, kad Anno Domini (AD) kalendāra laikmets kļuva par Eiropā izplatītāko gadu skaitīšanas metodi. Tas bija kristīgās ēras/kopējā laikmeta sākums. Iepriekšējais gads ir 1. gads pirms mūsu ēras jeb "1 BC"; šajā numerācijas shēmā nav 0. gada. Anno Domini sistēmu mūsu ēras 525. gadā izstrādāja Dionīsijs Mazais. Saskaņā ar viņa aprēķiniem, pagājis viens gads kopš Jēzus Kristus dzimšanas. Žoržs Deklerks savā darbā Anno Domini (2000) centās pierādīt, ka pēc Dionīsija Kristus dzimis šajā gadā, taču vairums speciālistu viņam nepiekrīt.

Romas impērijā mūsu ēras 1. gads zināms kā Romas konsulu Cēzara un Paula gads, kas nosaukts romiešu konsulu Gaja Cēzara un Lūcija Emīlija Paula vārdā, un retāk zināms kā AUC 754 gads (sk. ab urbe condita).

Notikumi

Romas impērija 
 Tiberijs Augusta norīkojumā apslāpē nemierus Ģermānijā (1—5). Tiek pakļautas šādas ciltis: brukteri, kannenifāti, hatuari, hasuari
 Gajs Cēzars un Lūcijs Emīlijs Pauls kļūst par konsuliem
 Rietumeiropā izmirst lauvas

Āzija 
 Ķīnā sākas Haņu dinastijas Juanši ēra
 Herajs kļūst par pirmo Kušānu valsts valdnieku (aptuvens laiks)

Āfrika 
 Uzplaukst Aksūmas valsts mūsdienu Etiopijas un Eritrejas teritorijā (aptuvens laiks)

Amerika 
 Moksosa (mūsdienu Bolīvijā) vairs nav nozīmīgs Dienvidamerikas iedzīvotāju reliģiskais centrs (aptuvens laiks)

1. gads mākslā, kultūrā, zinātnē un ekonomikā 
 Romā parādās zīds.
 Ovidijs saraksta poēmu Metamorfozes.
 Haifā tiek uzcelta pirmā mākslīgā kuģu piestātne atklātas jūras krastā.
 Ķīnā tiek ieviests budisms.

Dzimuši 
 Jūnijs Annejs Gallions (Junius Annaeus Gallio), Romas prokonsuls (miris 65. gadā)

Miruši 
 Žao Feijana (趙飛燕, Zhao Feiyan), Ķīnas imperatore sava vīra, kas Ķīnas imperatora Čena spiesta, izdara pašnāvību

Skatīt arī 
 Valstu vadītāji 1. gadā

1. gads

als:0er#Johr 1
2. gads

2. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās otrdienā.

Romas impērijā mūsu ēras 2. gads zināms kā Romas konsulu Vinicija un Vara gads, kas nosaukts romiešu konsulu Publija Vinicija un Alfena Vara vārdā, un retāk zināms kā AUC 755 gads (sk. ab urbe condita).

Notikumi

Romas impērija 
 Pēc Lūcija Cēzara nāves Līvija Druzilla pārliecina Oktaviānu ļaut viņas dēlam Tiberijam atgriezties Romā kā privātpersonai pēc sešus gadus ilga piespiedu izsūtījuma Rodā.
 Gajs Cēzars pie Eifratas tiekas ar Partas valdnieku Fraātu V. Tā vietā, lai iebruktu Partā, Gajs Cēzars noslēdz ar viņiem mieru; Parta atzīst romiešu pretenzijas uz Armēniju

Āfrika 
 Mauretānijas valdnieks Juba II kā militārais padomnieks pievienojas Gajam Cēzaram Armēnijā. Šajā periodā viņš satika Jūdejas Aleksandra bijušo sievu Kapadokijas princesi Glafīru un iemīlējās viņā.

Ķīna 
 Vans Mans uzsāka personības paaugstināšanas programmu, atjaunojot marķīzu titulus bijušajiem imperatora prinčiem un ieviešot pensiju sistēmu pensionētiem ierēdņiem. Noteica ierobežojumus imperatora mātei, sievai Vei un Vei klana locekļiem.
 Pirmā tautas skaitīšana Ķīnā: valstī saskaitītas  saimniecības un  cilvēki.

Pārējā pasaule 
 Par Armēnijas valdnieku kļūst Ariobarzans II — Mīdijas valdnieks.

Dzimuši 
 Dens Ju (鄧禹, Deng Yu), Haņu dinastijas ģenerālis un valstsvīrs (miris 58. gadā)

Miruši 
 20. augusts — Lūcijs Cēzars (Lucius Caesar), Markusa Vipsānija Agripas un Jūlijas Vecākās dēls, imperatora Augusta audžudēls (dzimis 17. gadā p.m.ē.)

2. gads

als:0er#Johr 2
3. gads

3. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās trešdienā.

Notikumi

Romas impērija 
 Augusta valdīšanas laiks tiek pagarināts par desmit gadiem.
 Augusts pieņem Gaju Cēzaru par savu audžudēlu cerībā, ka viņš kļūs par Augusta pēcteci. Gajs kļūst par prokonsulu un ar īpašu uzdevumu tiek nosūtīts uz Austrumiem.
 Lūcijs Ēliuss Lamija kļūst par Romas konsulu.
 Marks Valērijs Mesalla Mesalinuss kļūst par Romas konsulu.

Pārējā pasaule 
 Markomāņu valdnieks Marbods apvieno piecas ģermāņu ciltis (hermundurus, kvadus, langobardus, semnonus) savā valstī (Tīringene), tādējādi radot tiešus draudus Romas impērijai.

Dzimuši 
 Ban Biao — ķīniešu vēsturnieks (m. 54).

3. gads

als:0er#Johr 3
4. gads

4. gads bija garais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās ceturtdienā.

Notikumi

Romas impērija 
 26. jūnijs - Imperators Cēzars Augusts uzaicina Tiberiju uz Romu un pasludina Tiberiju par savu audžudēlu un pēcteci.
 Tiberijs kļūst par romiešu armijas komandieri Ģermānijā, šķērso Vēzeru.
 Tiberijs spiests pasludināt Germāniku par savu pēcteci.
 Tiberijs un valdnieks Segimers noslēdz neuzbrukšanas un draudzības paktu starp Romas impēriju un čeruski - ģermāņu cilti. Segimera dēli Armīnijs un Flavuss ieņem augsts amatus romiešu armijā.

Pārējā pasaule 
 Partas valdnieku pāris Frātaks un Musa tiek nogalināti, Partas kronis tiek Orodesam III.
 Korejas valstī Sillā pie varas nāk Namhae Čačaungs.

4. gads kultūrā un ekonomikā 
 Damaskas Nikolass pabeidz darbu pie 14. sējumus lielās Pasaules vēstures.

Dzimuši 
 Kolumella — romiešu rakstnieks (m. 70).
 Gogurijeo Daemuzins — Gogurijeo valdnieks (m. 44).

Miruši 
 21. februāris - Gajs Cēzars — Markusa Vipsānija Agripas un Jūlijas Vecākās dēls, nozīmētais imperatora Augusta pēctecis.
 Baks Hieokgeose — pirmais Sillas (Koreja) valdnieks.
 Frātaks un Musa — Partas valdnieki.

4. gads

als:0er#Johr 4
5. gads

5. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās sestdienā.

Notikumi

Romas impērija 
 Romas impērija atzīst Katuvellauni karali Kunobelinusu par Britānijas karali.
 Ģermāņu ciltis — kimbri un haridi nosūta uz Romu savus vēstniekus.
 Tiberijs pie Elbas ietekas sakauj langobardus, iekaro Iekšējo Ģermāniju.
 Germāniks apprec Agripīnu Vecāko.
 Poliains Maratoniuss kļūst par Atēnu arhonu.

Dzimuši 
 (?) Svētais Pāvils — apustulis, Jēzus māceklis (m. 64 vai 67).
 Jūlija — Jūlija Cēzara Drūzusa un Livillas meita (m. 43).
 Mauritānijas Druzilla.
 Ruzi Jings — Ķīnas imperators (m. 25).
 Jin Lihua — Ķīnas imperatore (m. 64).

Miruši 
 Gajs Asīnijs Pollio — romiešu orators, dzejnieks un vēsturnieks (dz. 76/75 pmē).
 Pings — Ķīnas imperators (dz. 14 pmē).

5. gads

als:0er#Johr 5
6. gads

6. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās svētdienā.

Notikumi

Romas impērija 
 Jūdeja un Moesija kļūst par Romas impērijas provincēm.
 Augusts izveido īpašu kasi - aerarium militare. No tās tiek izmaksātas prēmijas leģionu veterāniem.
 Pannonieši, dalmācieši un citas Ilīrijas ciltis sāk sacelšanos (Pannonijas sacelšanās). Tiberijam izdodas to apspiest tikai pēc smagas, trīs gadus ilgas kampaņas.
 Tagadējā Vīsbādenē sāk būvēt romiešu cietoksni.
 Kvirīnijs Jūdejā veic tautas skaitīšanu, kas noved pie tautas sacelšanās šajā provincē, kuru vada Jūda Galilejietis un atbalsta farizejs Sadoks. Sacelšanās tiek apspiesta un dumpiniekus sit krustā. Tas savukārt rada zealotu kustību, kuri uzskata Dievu par savu vienīgo kungu.
 Pārtikas trūkums Romā. Augusts divkāršo pilsētniekiem piešķiramo graudu devu.

Pārējā pasaule 
 Marobods kļūst par markomāņu valdnieku.
 Par Ķīnas imperatoru kļūst Ru Zi Jings (Haņu dinastija).
 Politisku amatu kandidātiem Ķīnā jāliek ierēdņu eksāmeni.

6. gads kultūrā un ekonomikā 
 Romā tiek uzsākta Konkordijas tempļa celtniecība, pabeigta 10. gadā.

Dzimuši 
 (?) Jēzus Kristus — no vairākiem variantiem pēdējais iespējamais — saskaņā ar Kvirīnija veikto tautas skaitīšanu šajā gadā.
 Nērons Cēzars — Germānika un Agripīnas Vecākās dēls (m. 30).
 Milonija Cezonija — Romas imperatore (m. 41).

Miruši 
 Kleopatra Selēne (II) — ēģiptiešu Kirenaikas un Lībijas valdniece (dz. 40 pmē.).
 Orodess III — īslaicīgs Partas imperators.

 

als:0er#Johr 6
7. gads

7. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās pirmdienā.

Notikumi

Romas impērija 
 Turpinās Pannonijas sacelšanās.
 Augusts atceļ no amata Jūdejas etnarhu Hērodu Arhelausu.
 Publijs Kvinktīlijs Varuss kļūst par Ģermānijas pārvaldnieku. Starp Reinu un Elbu tiek veidota Ģermānijas province, notiek tautas skaitīšana, nodokļu iekasēšana, kareivju vervēšana, kas izsauc ģermāņos neapmierinātību.

Pārējā pasaule 
 Par Partas valdnieku kļūst Vonons I (Arsacīdu dinastija).

7. gads kultūrā un ekonomikā 
 Strabons uzraksta Ģeogrāfiju (daži uzskata, ka ap 18. gadu).

Dzimuši 
 Drūzs Cēzars — Germānika un Agripīnas Vecākās dēls (m. 33).
 Gnejs Domīcijs Korbulo — Romas ģenerālis (m. 67).

Miruši 
 Atēnodors Kānanīts — filozofs - stoiķis (dz. 74 pmē.).

 

als:0er#Johr 7
Elviss Želubovskis

Elviss Želubovskis (dzimis  Rīgā) ir latviešu hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2020) viņš spēlē Latvijas hokeja līgas komandā HK MOGO.

Spēlētāja karjera 
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Želubovskis uzsāka 2003. gadā, kad spēlēja Latvijas hokeja līgas kluba Rīgas "Prizma" rindās. Tās sastāvā viņš piedalījās arī Latvijas U-18 čempionātā. 2004-05 sezonā Želubovskis spēlēja SK Rīga 20 sastāvā, bet 2005-06 sezonā - HK Rīga 2000 sastāvā spēlēja gan Latvijas, gan Baltkrievijas čempionātos, kļūstot par Latvijas čempionu. 2006-07 sezonā Želubovskis atgriezās SK Rīga 20 kluba rindās.

2015. gadā kopā ar HK MOGO izcīnīja Latvijas čempiona titulu. 2016.—17. gada sezonu noslēdza kā Latvijas čempionāta rezultatīvākais spēlētājs. 2019. gadā vēlreiz kļuva par Latvijas čempionu.

Latvijas izlases sastāvā viņš aizvadījis desmit spēles, junioru vecumā piedalījies arī divos Pasaules čempionātos U-18 jauniešiem, kā arī 2006.gada Pasaules čempionātā junioriem, kopā 16 spēlēs gūstot 8 vārtus un izdarot 2 rezultatīvas piespēles.

Karjeras statistika

Klubu statistika

Izlases statistika

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas hokejisti
Rīgas "Prizma" spēlētāji
SK Rīgas 20 spēlētāji
HK Rīgas 2000 spēlētāji
Latvijas čempioni hokejā
8. gads

8. gads bija garais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās otrdienā.

Notikumi

Romas impērija 
 3. augusts — Romiešu ģenerālis Tiberijs sakauj dalmāciešus pie Batinusas upes.
 Trimdā tiek izsūtīta Vipsānija Jūlija.
 Dzejnieks Ovidijs tiek izraidīts no Romas un izsūtīts uz Melnās jūras piekrasti netālu no Tomisas (mūsdienu Konstanta).

Pārējā pasaule 
 29. augusts — ar šo dienu sākas gadu skaitīšana pēc etiopu kalendāra.
 Sākas Ķīnas Haņu dinastijas Čuši ēra.
 Vangs Mangs sagrābj varu Ķīnā un nodibina īslaicīgo Ksinu dinastiju.

Miruši 
 Markuss Valērijs Mesalla Korvinuss — Romas ģenerālis (dz. 64 pmē.).

 

als:0er#Johr 8
9. gads

9. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās ceturtdienā.

Notikumi

Romas impērija 
 Pēc sacelšanās apspiešanas Ilīrija kļūst par Romas provinci.
 Pēc romiešu armijas (trīs leģionu) sakāves Teitoburgas meža kaujā Reina kļūst par robežu starp latīniski un ģermāņu valodās runājošām pasaulēm.
 Katuvellauni uzbrūk trinovantiem un ieņem Kamulodunu (Britānija).
 Lai veicinātu dzimstību tiek pieņemts īpašs likums (lex Papia Poppaea), kas aizliedz celibātu un bezbērnu attiecības.
 Pēc Pannonijas un Ilīrijas pakļaušanas un sakāves Ģermānijā, Romas valsts finanšu situācija kļūst kritiska. Tiek ieviesti divi jauni nodokļi — 5% nodoklis mantojumam un 1% nodoklis par pirkšanas — pārdošanas operācijām.

Dzimuši 
 17. novembris — Vespasiāns (Vespasianus), Romas imperators (miris 79. gadā)

Miruši 
 Publijs Kvintīlijs Vārs (Publius Quinctilius Varus) — romiešu politiķis un karavadonis (dzimis 46. gadā p.m.ē.)

 

als:0er#Johr 9
10. gads

10. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās piektdienā.

Notikumi

Romas impērija 
 Baktrijā beidzas Grieķu dinastija.
 Ilīrija tiek sadalīta Augšējā Ilīrijā (Dalmācija) un Lejas Ilīrijā (Pannonija — mūsdienu Ungārija).
 Ceturtais Tiberija karagājiens pret ģermāņiem. Būtībā tiek pastiprināti romiešu nocietinājumi gar Reinas fronti.

10. gads kultūrā un ekonomikā 
 16. janvāris - Romā tiek pabeigta Konkordijas tempļa celtniecība.

Dzimušie 
 Hērons — grieķu inženieris (m. ap 70).
 Svētais Pēteris — viens no Jēzus Kristus mācekļiem un pirmais pāvests (m. ap 64).

Mirušie 
 Didimuss Halcenteruss — grieķu zinātnieks un gramatiķis (dz. ap 63 pmē.)
 Hilels — ebreju likumu zinātājs (dzimis ap 75 pmē.)

 

als:10er#10