joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Edetāni

Edetāni (, ) bija viena no pirmsromas ibēru ciltīm, kas dzīvoja Tarrakonas Spānijā un kas, domājams, runāja ibēru vai tartesiešu valodā.

Edetānija aizņēma mūsdienu Kasteljonas provinces dienviddaļu un Valensijas provinces ziemeļdaļu ar Valensijas, Sagunto u.c. pilsētām. Edetānu izplatības teritorija ziemeļos robežojās ar Miharesas upi, rietumos ar Havalambres un Gudaras kalnu grēdām, dienvidos ar Jukaras upi, bet austrumos ar Vidusjūru. Uz ziemeļiem no Edetānijas dzīvoja ilerkaoni, ziemeļaustrumos — sedetāni, rietumos — olkadi, bet dienvidos — kontestāni.

Antīkie autori 
Par edetāniem rakstīja Līvijs, Strabons, Plīnijs Vecākais un Ptolemajs. Strabons uzskatīja, ka edetānu ziemeļu robeža gāja pa Ebro upi. Bet saskaņā ar Plīniju Vecāko robežupe bija Miharesa (Udiva). Pēc viņu datiem Edetānija aizņēma šādu mūsdienu rajonu (komarku) teritorijas: Alto Miharesa, Plana Baha, Alto Palansija, Los Serranosa, Kampo de Turija, Kampo de Morvedre, Oija de Bunjola, Uerta Oeste, Valensija, Uerta Sura, Ribera Baha, un, iespējams, Rekena Utjela.

Edetānija 
No sociāli politiskā skatupunkta edetāni nebija organizēti valstī ar savām robežām. Edetānija pēc būtības bija neatkarīgu pilsētu federācija, kuras apvienojās īpašos gadījumos, piemēram, lai organizētu kopīgus karagājienus (Otrais Pūniešu karš, karš ar Romu). Vadošā loma šajā apvienībā bija Edetas pilsētai, kas tika uzskatīta par visas federācijas galvaspilsētu un administratīvo centru.

Atsauces 

Spānijas vēsture
Glens Hodls

Glens Hodls (, dzimis ) ir bijušais Anglijas futbolists un treneris, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik strādā kā futbola žurnālists un komentētājs.

Savas spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis Tottenham Hotspur, Monaco, Swindon Town un Chelsea. Ar Tottenham Hotspur izcīnījis divus FA kausus, kā arī uzvarējis 1984. gada UEFA kausa izcīņā. 2007. gadā Hodls tika iekļauts Anglijas futbola slavas zālē.

Anglijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1979. līdz 1988. gadam. Kopumā aizvadījis 53 mačus un guvis 8 vārtus. Piedalījies 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1980. un 1988. gada Eiropas čempionātā.

Savu trenera karjeru sācis Swindon Town komandā, kur palīdzējis komandai iekļūt Anglijas Premjerlīgā. Vadījis arī Chelsea, Southampton, Tottenham Hotspur un Wolverhampton Wanderers. No 1996. līdz 1999. gadam vadījis Anglijas futbola izlasi.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Tottenham Hotspur

 FA kauss: 1980–81, 1981–82
 FA Charity Shield: 1981 (dalīts)
 UEFA kauss: 1983–84

AS Monaco

 1. Divīzija: 1987–88

Ārējās saites 

1957. gadā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
Anglijas futbola treneri
Anglijas futbola izlases treneri
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
AS Monaco FC spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
1980. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1998. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Horhe Valdano

Horhe Alberto Fransisko Valdano Kasteljanoss (, dzimis ) ir bijušais Argentīnas futbolists un treneris, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Argentīnas futbola izlases dalībnieks.

Savu spēlētāja karjeru pavadījis Newell's Old Boys, Deportivo Alavés un Real Zaragoza, taču vislielākos panākumus guvis, spēlējot Real Madrid, ar ko viņš uzvarēja divreiz La Liga, vienreiz ieguvis Copa de la Liga un divreiz UEFA kausu. Kā treneris, vadījis Spānijas komandas Tenerife, Real Madrid un Valencia.

Argentīnas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1975. līdz 1990. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kur viņš kopumā guva četrus vārtus, vienus no tiem finālā pret Rietumvāciju. Piedalījies arī 1975. gada Copa América un 1982. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Newell's Old Boys

 Argentīnas pirmā divīzija: 1974

Real Madrid

 La Liga: 1985–86, 1986–87
 Copa de la Liga: 1985
 UEFA kauss: 1984–85, 1985–86

Argentīna

 FIFA Pasaules kauss: 1986

Trenera karjera 
Real Madrid

 La Liga: 1994–95

Ārējās saites 

1955. gadā dzimušie
Argentīnas futbolisti
Argentīnas izlases futbolisti
Argentīnas futbola treneri
Deportivo Alavés spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Gaetāno Širea

Gaetāno Širea (, dzimis , miris ) bija Itālijas futbolists. Spēlējis aizsarga pozīcijā, pārstāvējis Itālijas futbola izlasi. Širea tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem aizsargiem.

Širea ir tikai viens no sešiem futbolistiem Eiropas futbola vēsturē, kurš ir uzvarējis visās UEFA un FIFA atzītajos starptautiskajos klubu turnīros. Viņš ir arī tikai viens no deviņiem futbolistiem, kurš ir uzvarējis visos trīs UEFA galvenajos turnīros (Eiropas kauss, UEFA kauss un UEFA Kausu ieguvēju kauss). Širea to paveica, spēlējot Juventus komandā, kur viņš pavadīja 14 gadus. Septiņas reizes uzvarējis arī Itālijas A sērijā.

Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1975. līdz 1986. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1978. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1980. gada Eiropas čempionātā.

Gājis bojā autoavārijā , netālu no Babskas pilsētas Polijā.

Sasniegumi 
Juventus

 Itālijas A sērija: 1974–75, 1976–77, 1977–78, 1980–81, 1981–82, 1983–84, 1985–86
 Itālijas kauss: 1978–79, 1982–83
 Eiropas kauss: 1984–85
 UEFA kauss: 1976–77
 UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1983–84
 UEFA Superkauss: 1984
 Starpkontinentālais kauss: 1985

Itālija

 FIFA Pasaules kauss: 1982

Atsauces

Ārējās saites 

1953. gadā dzimušie
1989. gadā mirušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
Bergamo "Atalanta" spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
1978. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1980. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Lombardijā dzimušie
Pjetro Verhovods

Pjetro Verhovods (, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras lielāko daļu, no 1983. līdz 1995. gadam, pavadījis Sampdoria komandā, kur 1991. gadā kļuvis par Itālijas čempionu, kā arī četras reizes ieguvis Itālijas kausu un vienu reizi UEFA Kausu ieguvēju kausu. Ar Juventus komandu 1996. gadā uzvarējis UEFA Čempionu līgā. Savas karjeras laikā viņš tika iesaukts par "caru" (lo Zar) savas aizsardzības spēju, fiziskās sagatavotības, sīkstā spēlēs stila un ukraiņu izcelsmes dēļ.

Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1981. līdz 1993. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1986. un 1990. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1984. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Sasniegumi 
Roma

 Itālijas A sērija: 1982–83

Sampdoria

 Itālijas A sērija: 1990–91
 Itālijas kauss: 1984–85, 1987–88, 1988–89, 1993–94
 UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1989–90
 Itālijas Superkauss: 1991

Juventus

 Itālijas Superkauss: 1995
 UEFA Čempionu līga: 1995–96

Itālija

 FIFA Pasaules kauss: 1982

Atsauces

Ārējās saites 

1959. gadā dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
Itālijas futbola treneri
ACF Fiorentina spēlētāji
AS Roma spēlētāji
Dženovas "Sampdoria" spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
AC Milan spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1984. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Lombardijā dzimušie
Enco Bearcots

Enco Bearcots (, dzimis , miris ) bija Itālijas futbolists un futbola treneris. Spēlējis pussarga pozīcijā, pārstāvējis Itālijas futbola izlasi.

Savas karjeras laikā spēlējis gan Itālijas A sērijā, gan B sērijā. Lielu daļu karjeras pavadījis Torino komandā.

Kā treneris, Bearcots ir vislabāk pazīstams, no 1975. līdz 1986. gadam vadot Itālijas futbola izlasi. Aizvedis komandu līdz uzvarai 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Vadījis izlasi 104 mačos, kas ir izlases rekords.

Viņa vārdā ir nosaukta Enco Bearcota balva, ko pasniedz Itālijas labākajam futbola trenerim.

Sasniegumi

Spēlētāja karejra 
Catania

 Itālijas B sērija: 1953–54

Torino

 Itālijas B sērija: 1959–1960

Trenera karjera 
Itālija

 FIFA Pasaules kauss: 1982

Atsauces

Ārējās saites 

1927. gadā dzimušie
2010. gadā mirušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
Itālijas futbola treneri
Itālijas futbola izlases treneri
Milānas "Internazionale" spēlētāji
Torino F.C. spēlētāji
1978. gada FIFA Pasaules kausa treneri
1980. gada Eiropas čempionāta futbolā treneri
1982. gada FIFA Pasaules kausa treneri
1986. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Friuli-Venēcijā Džūlijā dzimušie
Marko Tardelli

Marko Tardelli (, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis Pisa komandā, vēlāk spēlējis Como, Juventus un Internazionale, bet karjeru noslēdzis Šveices komandā St. Gallen. Vislielākos panākumus guvis ar Juventus komandu, piecas reizes uzvarot Itālijas A sērijā un divas reizes Itālijas kausā. Uzvarējis visos četros UEFA nozīmīgajos klubu turnīros (Eiropas kauss, UEFA Kausu ieguvēju kauss, UEFA kauss un UEFA Superkauss). Tardelli, kopā ar saviem komandas biedriem Antonio Kabrīni un Gaetāno Šireu, kļuva par pirmajiem trim futbolistiem kuri to ir paveikuši.

Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no no 1976. līdz 1986. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā, kur viņš finālā pret Rietumvāciju guva komandas otros vārtus. Viņa emocionālās vārtu guvuma svinības tajā mačā, tiek uzskatīts par vienu no ikoniskākajiem mirkļiem Pasaules kausa vēsturē. Piedalījies arī 1978. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1980. gada Eiropas čempionātā.

Savas trenera karjeras laikā, vadījis vairākas Itālijas jauniešu futbola izlases. Bijis arī Ēģiptes futbola izlases galvenais treneris, bet no 2008. līdz 2013. gadam bijis Džovanni Trapatoni palīgs, vadot Īrijas futbola izlasi.

Sasniegumi

Spēlētāja karejra 
Juventus

 Itālijas A sērija: 1976–77, 1977–78, 1980–81, 1981–82, 1983–84
 Itālijas kauss: 1978–79, 1982–83
 Eiropas kauss: 1984–85
 UEFA kauss: 1976–77
 UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1983–84
 UEFA Superkauss: 1984

Itālija

 FIFA Pasaules kauss: 1982

Trenera karjera 
Itālijas U21 izlase

 UEFA Eiropas U-21 čempionāts: 2000

Atsauces

Ārējās saites 

1954. gadā dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
Itālijas futbola treneri
Turīnas "Juventus" spēlētāji
Milānas "Internazionale" spēlētāji
1978. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1980. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Ēģiptes futbola izlases treneri
Toskānā dzimušie
Bruno Konti

Bruno Konti (, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja malējā uzbrucēja pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik Konti ir Itālijas komandas AS Roma jauniešu attīstības sektora vadītājs.

Gandrīz visu savu spēlētāja karjeru spēlējis AS Roma komandā. 20. gadsimta 70. gados divas reizes ticis izīrēts Genoa komandai. Ar Roma komandu 1983. gadā uzvarējis Itālijas A sērijā, kā arī piecas reizes ieguvis Itālijas kausu. Ieguvis iesauku "Romas mērs". Konti ir svarīga personība Roma komandas vēsturē. Viņš tiek uzskatīs par vienu no Itālijas visu laiku labākajiem malējiem uzbrucējiem.

Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1980. līdz 1986. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1986. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
Genoa

 Itālijas B sērija: 1975–76

Roma

 Itālijas A sērija: 1982–83
 Itālijas kauss: 1979–80, 1980–81, 1983–84, 1985–86, 1990–91

Itālija

 FIFA Pasaules kauss: 1982

Atsauces

Ārējās saites 

1955. gadā dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
Itālijas futbola treneri
AS Roma spēlētāji
Genoa C.F.C. spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Lacio dzimušie
Aleksandrs Žuravļovs

Aleksandrs Žuravļovs (, dzimis ) ir Krievijas Federācijas ģenerālpulkvedis, kopš 2018. gada Rietumu kara apgabala pavēlnieks. Krievijas bruņoto spēku kontingenta komandieris Sīrijas pilsoņu karā (2016, 2018) un viens no Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā vadītājiem. Apsūdzēts kara noziegumos pret civiliedzīvotājiem Sīrijā un Ukrainā.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1961. gadā Tjumeņas apgabala Golišmanovas ciemā. 1986. gadā absolvēja Čeļabinskas Augstāko tanku komandieru skolu un dienēja Centrālajā karaspēka grupā Čehoslovākijā (1986–1991). Pēc PSRS sabrukuma 1991. gadā turpināja dienestu Krievijas Tālajos Austrumos (1994–2006), 1996. gadā absolvēja Maļinovska Bruņutanku spēku militāro  akadēmiju, 2008. gadā Ģenerālštāba akadēmiju. Bija 58. armijas štāba priekšnieks Ziemeļkaukāzā (2008) un 2. gvardes armijas komandieris Centrālajā kara apgabalā (2010–2015).

Pēc Krievijas-Ukrainas kara sākuma 2014. gadā Žuravļovu paaugstināja ģenerālleitnanta pakāpē un 2015. gada janvārī iecēla par Dienvidu kara apgabala komandiera pirmo vietnieku. No 2016. gada jūlija līdz decembrim viņš komandēja Krievijas Federācijas bruņoto spēku (KFBS) kontingenta aviācijas uzbrukumus Alepo Sīrijas pilsoņu karā, par to saņemot  ģenerālpulkveža pakāpi un Krievijas Federācijas varoņa nosaukumu. 2017. gada janvārī Žuravļovu iecēla par KFBS ģenerālštāba priekšnieka vietnieku. 2018. gada janvārī viņš atkal pārņēma Sīrijā dislocētā KFBS kontingenta vadību.

2018. gada novembrī viņu iecēla par Rietumu kara apgabala komandieri. Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā sākumā devis pavēli lietot kasešu bumbas Harkivas dzīvojamo kvartālu apšaudei.
Uzskata, ka pēc Krievijas bruņoto spēku militārajām neveiksmēm 2022. gada jūlijā Žuravļovu atstādināja no amata.

Atsauces

Ārējās saites 

1965. gadā dzimušie
Krievijas militārpersonas
Tjumeņas apgabalā dzimušie
Ar Suvorova ordeni apbalvotie (Krievija)
Krievijas Federācijas Varoņi
Neomicīns/polimiksīns B/bacitracīns

Neomicīns/polimiksīns B/bacitracīns, pazīstams arī kā trīskāršā antibiotiku ziede, ir zāles, ko lieto, lai samazinātu infekciju risku pēc nelielām ādas traumām. Tas satur trīs antibiotikas: neomicīnu, polimiksīnu B un bacitracīnu. Tas ir paredzēts tikai lokālai lietošanai, un to nedrīkst norīt, jo pastāv nieru bojājuma risks. 

Iespējamās blakusparādības ir nieze un ādas izsitumi,  un retos gadījumos dzirdes zudums. Lietošana grūtniecības laikā parasti ir ieteicama. Tam ir salīdzinoši plašs spektrs, un tas ir efektīvs gan pret gramnegatīvām, gan grampozitīvām baktērijām.

Kombinācija tika apstiprināta lietošanai medicīnā Amerikas Savienotajās Valstīs 1971. gadā. Tas ir pieejams bez receptes Amerikas Savienotajās Valstīs. 2017. gadā tas bija 78. visbiežāk izrakstītais medikaments Amerikas Savienotajās Valstīs ar vairāk nekā desmit miljoniem recepšu.  Cita starpā tas tiek pārdots ar zīmolu Globe un Neosporin, un tas parasti ir pieejams lielākajā daļā lielāko farmācijas mazumtirgotāju.

Atsauces 
Farmakoloģija
Ojārs Feldbergs

Ojārs Arvīds Feldbergs (1947) ir latviešu tēlnieks. Pedvāles mākslas parka veidotājs, kas ietilpst īpaši aizsargājamā kultūrvēsturiskā teritorijā “Abavas ieleja”.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1947. gada 10. janvārī Rīgā. Viņa tēvs tolaik bija atgriezies no izsūtījuma Krievijā, taču 1949. gada marta deportācijas laikā viņu izsūtīja atkārtoti. Ojārs Feldbergs kopā ar mammu un jaunāko brāli dzīvoja Sarkandaugavā, mācījās celtniecības tehnikumā. 1976. gadā absolvēja studijas Latvijas Mākslas akadēmijas Tēlniecības nodaļā. 
1980. gados viņš pie Mārupītes sākt celt savu darbnīcu, 1991. gada janvārī Barikāžu laikā četri lieli granīta bloki no viņa studijas veidoja politisko mākslas darbu "Barikāde", kas nobloķēja Vecrīgas ielu.

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas Feldbergs pārcēlās uz tēva dzimto pusi Abavas pagastā un 1991. gadā iegādājās agrāko Firkspedvāles muižas kungu māju, pie kuras sāka iekārtot Pedvāles Brīvdabas mākslas muzeju, ko 2018. gadā pārdēvēja par Pedvāles mākslas parku.

Darbi 
 Ārijas Elksnes kapa piemineklis Baltezera kapos
 Komunistiskā terora upuru piemiņas vieta Torņakalnā (1990)
 Sabiles sinagogas restaurācija, iekārtojot "Mūsdienu mākslas un kultūras centru"
 dekoratīvu skulptūru grupa "Pasaules pirmelementi – Kosmoss, Gaiss, Ūdens, Uguns, Zeme" pie Latvijas bankas naudas krātuves
 vairāk nekā 150 Ojāra Feldberga un citu mākslinieku darbu Pedvāles Brīvdabas mākslas muzeja pastāvīgā kolekcijā
 skulptūra "Gaismas vārti" uz Sunākstes mācītājmuižas pamatiem (projekts, 2022).

Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira (2009).

Filmas 
 “Spēles ar akmeņiem” (Ansis Epners, 1997)
 “HOMO Ludens” (Laine Kristberga, 2021)

Atsauces 

1947. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas tēlnieki
Latvijas Mākslas akadēmijas absolventi
Anatolijs Demjanenko

Anatolijs Demjanenko (, dzimis ) ir Ukrainas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis PSRS futbola izlases dalībnieks.

Savu spēlētāja karjeras lielāko daļu pavadījis Ukrainas komandā Dynamo Kyiv, kuras rindās, 13 sezonu laikā, izcīnījis piecus PSRS Augstākā līgas titulus, vienu Ukrainas čempionāta titulu, kā arī UEFA Kausu ieguvēju kausu. Ārpus Ukrainas spēlējis arī Vācijā un Polijā. 1982. un 1985. gadā atzīts par labāko Ukrainas futbolistu, savukārt 1985. gadā par visas PSRS labāko spēlētāju.

PSRS futbola izlases sastāvā spēlējis no 1981. līdz 1990. gadam, kopumā aizvadot 80 mačus. Piedalījies 1982., 1986. un 1990. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1988. gada Eiropas čempionātā.

Savas trenera karjeras laikā vadījis komandas Ukrainā, Azerbaidžānā, Uzbekistānā un Slovākijā. Vadot Dynamo Kyiv, 2007. gadā uzvarējis Ukrainas Premjerlīgā.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Dynamo Kyiv

 PSRS Augstākā līga: 1980, 1981, 1985, 1986, 1990
 PSRS kauss futbolā: 1982, 1985, 1987, 1990
 PSRS Superkauss: 1980, 1985, 1986
 UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1986
 Ukrainas čempionāts: 1993
 Ukrainas kauss: 1993

Individuālie sasniegumi

 Ukrainas gada futbolists: 1982, 1985
 PSRS gada futbolists: 1985

Trenera karjera 
Dynamo Kyiv

 Ukrainas Premjerlīga: 2006–07
 Ukrainas kauss: 2005–06, 2006–07

Nasaf Qarshi

 AFC kauss: 2011

Ārējās saites 

1959. gadā dzimušie
Ukrainas futbolisti
PSRS futbolisti
PSRS izlases futbolisti
Ukrainas futbola treneri
Kijivas "Dinamo" spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Dņipropetrovskas apgabalā dzimušie
Edvards Grūbe

Edvards Grūbe (dzimis , miris ) bija latviešu gleznotājs un pedagogs.

Dzīvesgājums 
Dzimis  Rīgā. 1955. gadā absolvēja Rīgas Jaņa Rozentāla mākslas vidusskolu, bet 1961. gadā studijas Latvijas Mākslas akadēmijas (LMA) Glezniecības nodaļā ar diplomdarbu — gleznu "Rīts". Strādāja par Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolas pasniedzēju (1960—1971), tad par pasniedzēju LMA Sagatavošanas kursos (1964—1971), vēlāk bija LMA Pedagoģijas nodaļas pasniedzējs (1971—1973) un katedras vadītājs (1973—1979) un LMA Glezniecības nodaļas profesors (1979—2000). 1992. gadā Edvards Grūbe ieguva Humanitāro zinātņu maģistra grādu mākslās.

Miris .

Dalība izstādēs 
Pirmā Grūbes personālizstāde notika 1974. gadā Rojā. Vēlāk personālizstādes notika Latvijas Nacionālajā mākslas muzejā (1985, 1995, 2000) un izstāžu zālē "Arsenāls" (2010).  Mākslinieka darbi eksponēti ASV, Armēnijā, Austrijā, Baltkrievijā, Beļģijā, Francijā, Japānā, Polijā, Krievijā, Lietuvā, Somijā, Šveicē, Vācijā, Zviedrijā u.c.

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira (2008) 
 VKKF mūža stipendija (2001)

Atsauces 

Latvijas gleznotāji
Latvijas Mākslas akadēmijas absolventi
Latvijas Mākslas akadēmijas darbinieki
Rīgā dzimušie
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Skudru circeņu dzimta

Skudru circeņu dzimta (Myrmecophilidae) ir taisnspārņu kārtas kukaiņu dzimta. Tajā ietilpst aptuveni 100 sugu, no kurām lielākā daļa ir no Myrmecophilinae apakšdzimtas. Skudru circeņi ir reti sastopami kukaiņi, kas dzīvo skudru pūžņos. Tie ir inkvilīni, kas skudru pūžņos barojas ar skudru izdalījumiem, tai skaitā izdalījumiem uz skudru pūžņa sienām un skudru eļļainajiem sekrētiem. Vienīgā Latvijā sastopamā suga ir skudru circenis (Myrmecophilus acervorum), kura pirmo reizi atklāta 2022. gadā.

Klasifikācija 
 dzimta: Myrmecophilidae Saussure, 1874
 apakšdzimta: Bothriophylacinae Miram, 1934
 cilts: Bothriophylacini Miram, 1934
 ģints: Bothriophylax Miram, 1934
 ģints: Eremogryllodes Chopard, 1929
 cilts: Microbothriophylacini Gorochov, 2017
 ģints: Microbothriophylax Gorochov, 1993
 apakšdzimta: Myrmecophilinae Saussure, 1874
 ģints: †Araripemyrmecophilops Martins-Neto, 1991
 ģints: Camponophilus Ingrisch, 1995
 cilts: Myrmecophilini Saussure, 1874
 ģints: Myrmecophilus Berthold, 1827
 ģints: Myrmophilellus Uvarov, 1940

Atsauces

Ārējās saites 
 family Myrmecophilidae Saussure, 1874. Orthoptera Species File (Version 5.0/5.0)

Taisnspārņu kārta
Ņikoļska

Ņikoļska var būt:
 Ņikoļska (Никольское) — pilsēta Ļeņingradas apgabalā
 Ņikoļska (Никольск) — pilsēta Penzas apgabalā
 Ņikoļska (Никольск) — pilsēta Vologdas apgabalā
 Usurijskas agrākais nosaukums
5 kanal

5 kanal () ir Ukrainas informatīvi izglītojošs televīzijas kanāls, kas izveidots pēc BBC standartiem, agrāk tas piederēja uzņēmējam un piektajam Ukrainas prezidentam Petro Porošenko.

Kanāls kļuva plaši pazīstams kā pirmā lielākā raidorganizācija, kura 2004. gada prezidenta vēlēšanu laikā pārraidīja kritiskus raidījumus par tā brīža prezidenta amata kandidātu Viktoru Janukoviču. Viss kanāla personāls pieteica badastreiku, kad 2004. gada beigās, valdība draudēja to slēgt.

Saskaņā ar Ukrainas mediju nevalstiskā uzrauga Telekrytyka datiem, 5 kanal un TVi 2010. gada maija vidū bija vienīgie atlikušie televīzijas kanāli ar neatkarīgu un godīgu TV ziņu atspoguļojumu.

Petro Porošenko kanālu pārdeva neilgi pēc antioligarhu likuma pieņemšanas 2021. gada novembrī.

Satelīttelevīzijas apraide

Atsauces 

Televīzijas kanāli
Ukrainas televīzijas kanāli
ICTV

ICTV (no angļu: International Commercial Television) ir privāts informatīvi izglītojošs televīzijas kanāls Ukrainā. Tā pārklājuma zona ļauj to uztvert 56,6% Ukrainas iedzīvotāju, atpaliekot vien no valsts kontrolētā UA: Pershyj un privātajiem kanāliem Inter un 1+1.

Kanāls pieder vairākām biznesa struktūrām, kas saistītas ar ukraiņu uzņēmēju Viktoru Pinčuku un viņa sievu Olenu, kas kopā veido medijgrupu StarLightMedia. Pārraidīšana tika uzsākta 1992. gada 15. jūnijā, un kopš 1995. gada kanāls raida 24 stundas diennaktī.

Pēc Krimas aneksijas 2014. gadā ICTV Sevastopolē un pārējā Krimā beidza raidīt 2014. gada 9. martā plkst. 14:30 pēc Austrumeiropas laika.

Kritika 
2014. gadā kanāls ICTV tika kritizēts par Krievijas seriālu pārraidīšanu. Saskaņā ar kampaņas Boycott Russian Films aktīvistu veiktā monitoringa rezultātiem 2014. gada septembrī šis kanāls pārraidīja 7 stundas un 40 minūtes Krievijas satura dienā. Krievijas izcelsmes satura daļa mēneša beigās aizņēma 43% no visa raidlaika. Tāpat, pēc aktīvistu domām, ICTV rādīja visvairāk seriālu par Krievijas tiesībsargājošajām iestādēm un armiju.

Satelīttelevīzijas apraide

Atsauces

Ārējās saites
ICTV mājaslapa 

Televīzijas kanāli
Ukrainas televīzijas kanāli
Elektriskais sildītājs

Elektriskais sildītājs ir īpaša elektroierīce dzīvojamo vai biroja telpu apkurei, neizmantojot degvielu

Vēsture 
Pirmo elektrisko sildītāju 20. gadsimta vidū izstrādāja francūzis Žaks Nuro Ženēvā.

Kā tas strādā 

Elektriskajiem sildītājiem priekšpusē ir vadības panelis. Tajā varat izvēlēties apkures režīmu un temperatūru. Arī dažiem modeļiem ir iebūvēts ventilators. Elektriskie sildītāji parasti patērē 1 kWh vai vairāk.

Elektrisko sildītāju veidi: 

 Eļļas elektriskais sildītājs
 Darbojas ar īpašu šķidrumu, ko silda īpašas iekšējās ierīces
 Elektriskais sildītājs ar ventilatora sildītājiem
 Drošāks, bet trokšņaināks elektriskais sildītājs, kuram ir speciāli ventilatori, kas līdzīgi matu žāvētājam

Elektrotehnika
Īpašais ziņojums

"Īpašais ziņojums" () ir 2002. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Stīvens Spīlbergs. Filmā galvenās lomas atveido Toms Krūzs, Kolins Ferels, Samanta Mortone un Makss fon Sīdovs. Filma ir balstīta uz Filipa Dika 1956. gada īsā stāsta The Minority Report.

Nākotnē, kad īpaša policijas vienība spēj arestēt slepkavas, pirms tie pastrādā savus noziegumus, šīs vienības virsnieks pats tiek apsūdzēts slepkavībā, kurā viņš 36 stundu laikā nogalinās nepazīstamu vīrieti.

"Īpašais ziņojums" pirmizrāde notika . Tā bija viena no skatītākajām un komerciāli veiksmīgākajām filmām 2002. gadā, nopelnot 358,4 miljonus ASV dolārus pie 102 miljonu budžeta. Tā tika nominēta arī vairākām balvām. "Īpašais ziņojums" tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā skaņas montāža", kā arī 11 Saturna balvām.

Atsauces

Ārējās saites 

2002. gada filmas
ASV filmas
Zinātniskās fantastikas filmas
20th Century Fox filmas
DreamWorks Pictures filmas
Stīvena Spīlberga filmas
Jans Mēlbī

Jans Mēlbī (, dzimis ) ir bijušais Dānijas futbolists un futbola treneris, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Dānijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis savas dzimtās pilsētas komandā Kolding. No 1982. līdz 1984. gadam spēlējis Nīderlandes komandā Ajax, kuras rindās uzvarējis Eredivisie turnīrā 1983. gadā. Vēlāk pārcēlies uz Anglijas komandu Liverpool, kur pavadījis 12 gadus. Trīs reizes kļuvis par Anglijas čempionu, kā arī divas reizes ieguvis FA kausu. Pēc posma Liverpool komandā, kļuvis par Swansea City spēlējošo treneri.

Dānijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1982. līdz 1990. gadam, kopumā piedaloties 33 mačus. Piedalījies 1984. gada Eiropas čempionātā un 1986. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Ajax

 Eredivisie: 1982–83
 Nīderlandes kauss: 1982–83

Liverpool

 Anglijas līgas Pirmā divīzija: 1985–86, 1987–88, 1989–90
 FA kauss: 1985–86, 1991–92
 FA Charity Shield: 1986, 1988, 1989

Ārējās saites 

1963. gadā dzimušie
Dānijas futbolisti
Dānijas izlases futbolisti
Dānijas futbola treneri
Amsterdamas "Ajax" spēlētāji
Liverpool FC spēlētāji
Norwich City F.C. spēlētāji
Swansea City A.F.C. spēlētāji
1984. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Dienviddānijas reģionā dzimušie
Čiatura

Čiatura () ir pilsēta Gruzijā, minicipalitātes centrs Imeretijas mharē. Izvietojusies Kvirili upes ielejā 220 km no valsts galvaspilsētas Tbilisi. Ievērojams mangāna rūpniecības centrs. Viena no Čiaturas sadraudzības pilsētām ir Sigulda.

Vēsture 
Pilsēta dibināta 1879. gadā pie mangāna raktuvēm, ko ierīkoja uzņēmējs Akaki Cereteli. 1895. gadā ierīkota dzelzceļa līnija. Gadsimtu mijā raktuvēs strādāja ap 6000 cilvēku un to īpatsvars pasaules eksportā sasniedza ap 50%. 1921. gadā Čiaturai piešķirts pilsētas statuss. 1954. gadā Čiaturā starp pilsētas centru un Perevisas industriālo rajonu izbūvēja pirmo PSRS pasažieru piekaramo trošu ceļu. Mūsdienās to pilsētā ir vairāk kā divdesmit. Pilsētā darbojas Tbilisi Valsts universitātes un Gruzijas Tehniskās universitātes filiāles, kā arī Čiaturas kalnrūpniecības un metalurģijas skola.

Atsauces

Ārējās saites 

Imeretija
Gruzijas pilsētas
Slaidā spilve

Slaidā spilve () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši, bet nevienmērīgi izplatīta Eirāzijā un Ziemeļamerikā. Latvijā slaidā spilve ir reti sastopama gandrīz visā valsts teritorijā, galvenokārt piejūras zāļu un pārejas purvos, aizaugošu un pārpurvotu ezeru krastmalās.

Augs ir ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā.

Apraksts 
Slaidā spilve ir daudzgadīgs,  20-60 cm garš lakstaugs ar  stāvu, tievu un slaidu stublāju, kas ir kopumā gluds, kails un nezarojošs. Uz stublāja ir dažas īsas, sarveidīgas lapas. Apakšējās lapas ir šauri lineāras, salocītas, un mala ir raupja.  Ziedi ir izvietoti vārpiņā stublāja galotnē nokarenā čemurveida ziedkopā. Segplēkšņu žāklēs ir divdzimumu ziedi. Vārpiņu ir nedaudz, parasti 3-6. Ziedkopas seglapa ir tumša, īsa un šaura, īsāka nekā ziedkopa. Zieda segplēksne ir zaļganbrūna, ar vairākām dzīslām. Vārpiņas ir nelielas (garumā 0,6-0,9 cm), lidmatiņi ur balti vai iedzelteni balti. Vārpiņas kāts ir atskabargains. Auglis ir sarkanbrūns, strupi trīsšķautņains riekstiņš. Zied maijā un jūnijā.

Atsauces 

Spilves
Latvijas flora
Meksikāņi

Meksikāņi ir Meksikas pilsoņi. Visbiežāk meksikāņi runā  meksikāņu spāņu valodā, taču daži var runāt arī valodās no 68 dažādām pamatiedzīvotāju valodu grupām un citās valodās, kuras Meksikā ieveda nesenā imigrācija vai kuras ir apguvuši meksikāņu emigranti, kas dzīvo citās valstīs. 2015. gadā 21,5% Meksikas iedzīvotāju sevi identificēja kā pamatiedzīvotājus.

Meksika
Šaurlapu spilve

Šaurlapu spilve () ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir ļoti plaši sastopama Eirāzijā  un Ziemeļamerikā. Suga ir bieži sastopama visā Latvijas teritorijā, purvainās pļavās, purvos, slapjos mežos un slīkšņainu ezeru krastos.  Tās ietvaros nodala daudzas pasugas.

Augs ir ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā.

Apraksts 
Šaurlapu spilve ir daudzgadīgs, 20-60 cm garš lakstaugs ar stāvu, kailu stublāju, kurš parasti nezaro un vismaz apakšdaļā ir apaļš. Pie stublāja pamata ir vairākas lineāras lapas. Uz stublāja lapu ir nedaudz un tās ir īsākas nekā stublājs. Lapas ir 0,2-0,5 cm šauras, ar garu maksti un gala trīsšķautņaino daļu. Augam stublāja galotnē ir čemurveida ziedkopa, kurā ir 3-7 nokarenas vārpiņas. Vārpiņas kāts ir gluds un plakans. Garākā seglapa pārsniedz ziedkopu. Augam segplākšņu žāklēs ir divdzimumu ziedi. Zieda segplēksne ir brūngana. Augam ir raksturīgi balti, līdz 3 cm gari lidmatiņi. Auglis ir gaišbrūns riekstiņš. Zied maijā, jūnijā.

Atsauces 

Spilves
Latvijas flora
Platlapu spilve

Platlapu spilve () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir ļoti plaši sastopama Eiropā, tostarp diezgan bieži visā Latvijas teritorijā, purvainās pļavās, pārmitros mežos un krūmājos, dažādos purvos.

Apraksts 
Platlapu spilve ir daudzgadīgs, 25-80 cm garš lakstaugs. Augam ir stāvs, kails un nezarojošs stublājs, kurš ir pastrupi trīsšķautņains. Pie stublāja pamata ir vairākas lineāras lapas. Uz stublāja ir dažas (1-3) īsas un 0,4-0,8 cm platas, nedaudz šķēpveidīgas lapas ar īsu, trīsšķautņainu gala daļu. Vārpiņas stublāja galotnē ir nokarena čemurveida ziedkopa. Vārpiņas kāts ir raupjš. Ziedkopas seglapas ir īsas, tumšbrūnas vai zaļganbrūnas, ar maksti. Segplēkšņu žāklēs ir divdzimumu ziedi. Zieda segplēksne ir tumšbrūna, lidmatiņi ir balti un galā šķelti. Auglis ir sarkanbrūns riekstiņš. Zied maijā un jūnijā.

Atsauces 

Spilves
Latvijas flora
Makstainā spilve

Makstainā spilve () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama ziemeļu puslodē polam tuvos apvidos, tostarp diezgan bieži visā Latvijas teritorijā, sūnu, retāk pārejas purvos, purvainos priežu mežos un pārpurvotos ezeru krastos.

Apraksts 
Makstainā spilve ir daudzgadīgs, 20-70 cm garš lakstaugs. Augs veido ceru, augam ir daudz stāvu un gludu stublāju. Piezemes lapas ir lineāras, šauras un īsākas nekā stublājs. Makstis ir iesārtas, šķeldrainas. Lapas uz stublāja ir reducētas uzpūstās makstīs. Stublāja galotnē ir viena, 1-3 cm gara vārpiņa. Segplēkšņu žāklēs ir divdzimumu ziedi. Zieda segplēksne ir smaila un pelēcīga. Apziedni veido pavedienveidīgi matiņi, divdzimumu ziedā putekšņlapas un drīksnas pa 3. Pie augļa riekstiņa ir ap 2 cm gari, balti lidmatiņi, kas veidojas no apziedņa. Zied aprīļa beigās un maijā.

Atsauces 

Spilves
Latvijas flora
Heartstopper (seriāls)

'Heartstopper' ir britu pārejas vecuma romantisks seriāls, kas pamatojas uz Alises Osemanes tīmekļa komiksu un grafisko romānu. Galvenajās lomās ir Kits Konors un Džo Loks. Seriāla vidū ir Čārlijs Springs, geju skolnieks, kas iemīlās kādā, kas sēž viņam blakus savā jaunajā klases sastāvā, Nikā Nelsonā, stāstot arī par Čārlija un Nika draugu dzīvēm: Tao, Elli un Īzaku.

Televīzijas tiesības iegādājās See-Saw Films 2019. gadā, un Netflix ieguva izplatīšanas tiesības 2021. gadā. Filmēšana notika no tā gada aprīļa līdz jūnijam, un ar to laiku tika izlaisti pirmās sezonas ieskati. Seriāls iznāca 2022. gada 22. aprīlī, izpelnoties kritiķu slavu par tā toni, ritmu un darbību, kā arī LGBT kopienas reprezentāciju.

Galvenie tēli
 Kits Konors - Nikolass "Niks" Nelsons; populārs 11. klases regbija spēlētājs Trūemas ģimnāzijā, kurš sēž blakus Čārlijam formas klasē
 Džo Loks - Čārlzs "Čārlijs" Springs; 10. klases Trūemas ģimnāzijas students, kura seksualitāti kāds atklāja visiem, viņam negribot.
 Viljams Gao - Tao Sju; Čārlija labākais draugs
 Jasmīne Finnija - Elle Ardženta; Čārlija un Tao draugs, kura pārgāja mācīties uz citu skolu pēc tam, kad iznāca par transpersonu.
 Korina Brauna - Tara Džounsa; Higsa studente, kura draudzējas ar Elli.
 Kizija Edžela - Darsija Olsone; ir viendzimuma attiecībās ar Taru un draudzējās ar Elli
 Tobijs Donovans - Īzaks Hendersons; introverts, Čārlija, Tao un Elles draugs.
 Dženija Volsere - Viktorija "Torija" Springa; Čārlija vecākā māsa
 Sebastians Krofts - Bendžamins "Bens" Houps; Čārlija pirmais draugs, seriāla sākumā Bens bija kopā ar Čārliju, taču Bens viņu izmantoja
 Kormaks Haids Korins - Harijs Grīns; populārs zēns regbija komandā, nepatika ka Niks draudzējas ar Čārliju 
 Reja Norvuda - Imogēna Hīnija; meitene no Higsas, bija simpātijas pret Niku
 Fisajo Akinade - Ajadži kungs; vizuālās mākslas skolotājs, kurš rūpējas par Čārliju
 Četna Pandja - trenere Singsa; sporta skolotāja un regbija trenere
 Stīvens Frajs - direktors Bārns; Trūemas ģimnāzijas direktors
 Olīvija Kolmane - Sāra Nelsone; Nika māte

Sērijas

Ražošana

Attīstība
See-Saw Films izvēlējās seriāla Heartstopper televīzijas tiesības 2019. gada jūlijā. 2021. gada 20. janvārī tika atklāts, ka Netflix pasūtīja 8 pusstundu garas sērijas, kurās Osemane bija rakstniece un Eiros Lins kā režisors un izpildproducents. Arī izpildproducenti ir Patriks Volters, Džeimijs Laurensons, Hakans Kousetta, Īens Kanings un Emīls Šermans ar Zoranu Piggotu kā producenti. Iestudējuma dizainu veidojis Tims Dikels, sērijas dekorācijas autors Maxwell Fine.
Maltas karognesēji olimpiskajās spēlēs

Šajā uzskaitījumā apkopoti Maltas pārstāvji un sportisti, kas olimpisko spēļu oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.

Malta vasaras olimpiskajās piedalās kopš 1928. gada un ziemas olimpiskajās spēlēs kopš 2014. gada.

Vasaras olimpiskajās spēlēs

Ziemas olimpiskajās spēles 
2010. gada ziemas olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.

Skatīt arī 
 Malta olimpiskajās spēlēs

Atsauces

Ārējās saites 
 

karognesēji
Ar sportu saistīti uzskaitījumi
Gordons Strehens

Gordons Deivids Strehens (, dzimis ) ir Skotijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Skotijas futbola izlases dalībnieks.

Savas spēlētāja karjeras laikā Strehens kopumā nospēlēja 635 līgas mačus, kopumā gūstot 138 vārtus. 21 no 25 sezonām pavadījis Skotijas un Anglijas augstākajās futbola līgās.

Karjera 
Savu debiju piedzīvojis 1974. gadā Dundee komandā. Vēlāk septiņas sezonas pavadījis Aberdeen. Spēlējot Aberdeen, Strehems izcīnīja vairākus titulus, tostarp Eiropas Kausu ieguvēju kausu un Eiropas Superkausu. 1984. gadā pievienojies Anglijas komandai Manchester United, kur izcīnījis FA kausu. 1989. gadā pārcēlies uz Leeds United, kur pavadījis septiņas sezonas, esot komandas kapteinis. 1992. gadā kļuvis par Anglijas čempionu. Karjeru beidzis Coventry City.

Skotijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1980. līdz 1992. gadam, nospēlējot 50 mačus. Piedalījies 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā.

Savu trenera karjeru sācis Coventry City. 2001. gadā ticis atlaists, kad komanda pirmo reizi 34 gadu laikā izkrita no Premjerlīgas. No 2001. līdz 2004. gadam vadījis Premjerlīgas komandu Southampton. 2005. gadā atgriezies Skotijā, kļūstot par Celtic galveno treneri, kur viņš izcīnīja trīs Skotijas Premjerlīgas titulus. No 2013. līdz 2017. gadam bijis Skotijas futbola izlases galvenais treneris.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Aberdeen

 Skotijas Premjerlīga: 1979–80, 1983–84
 Skotijas kauss: 1981–82, 1982–83, 1983–84
 Eiropas Kausu ieguvēju kauss: 1982–83
 Eiropas Superkauss: 1983

Manchester United

 FA kauss: 1984–85

Leeds United

 Anglijas līgas Pirmā divīzija: 1991–92
 Anglijas līgas Otrā divīzija: 1989–90
 FA Charity Shield: 1992

Trenera karjera 
Celtic

 Skotijas Premjerlīga: 2005–06, 2006–07, 2007–08
 Skotijas kauss: 2006–07
 Skotijas Līgas kauss: 2005–06, 2008–09

Ārējās saites 

1957. gadā dzimušie
Skotijas futbolisti
Skotijas izlases futbolisti
Skotijas futbola treneri
Skotijas futbola izlases treneri
Manchester United F.C. spēlētāji
Leeds United F.C. spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Kristaps Eklons

Kristaps Eklons (dzimis ) ir latviešu ugunsdzēsējs, Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienesta (VUGD) ģenerālis, Latvijas Republikas iekšlietu ministrs (2022). Pārstāv partiju "Kustība Par!" un apvienību "Attīstībai/Par!".

Dzīvesgājums 
Mācījās Jūrmalas 6. pamatskolā (1986—1989), Ļvivas Ugunsdrošības skolā (1989—1992), tad Maskavas Ugunsdrošības akadēmijā (1993—1997), iegūstot ugunsdrošības inženiera izglītību. 1995. gadā K. Eklons sāka strādāt par VUGD Centra rajona daļas komandiera vietnieku, 1997. gadā par VUGD Kurzemes rajona daļas komandieri, 2000. gadā par VUGD Ātrās reaģēšanas brigādes komandieri, 2006. gadā par VUGD Operatīvās vadības pārvaldes priekšnieka vietnieku, 2011. gadā par VUGD priekšnieka vietnieku.

Politiskā darbība 
2022. gada maijā pēc iekšlietu ministres Marijas Golubevas demisijas partiju apvienība "Attīstībai/Par!" K. Eklonu izvirzīja iekšlietu ministra amatam. 26. maijā Saeima viņu apstiprināja ministra amatā.

2022. gada septembrī iestājies partijā "Kustība Par!". 14. Saeimas vēlēšanās K. Eklons kandidēja no apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta, taču tas nepārvarēja 5% barjeru.

Atsauces 

1971. gadā dzimušie
Latvijas politiķi
Pjotrs Karpuhins

Pjotrs Karpuhins (dzimis 1990. gadā) ir latviešu kinorežisors un kinoscenārists.

1990. gadā dzimušie
Latvijas kinorežisori
Ahalcihe

Ahalcihe () ir pilsēta Gruzijā, Samche-Džavahetijas mhares un Ahalcihes municipalitātes centrs. Izvietojusies valsts dienviddaļā Mazā Kaukāza kalnos Pochovischali upes krastos  no valsts galvaspilsētas Tbilisi. Vēsturisks Samches novada centrs; pilsētā mīt nozīmīga armēņu diaspora (26,7 % no kopējā iedzīvotāju skaita). Balneoloģisks kūrorts.

Vēsture 
Apvidus apdzīvots kopš bronzas laikmeta. Mūsdienu pilsēta dibināta 12. gadsimta 1. pusē. No 14. gadsimta līdz 1580. gadiem bija Meshetijas kultūras, politikas un saimnieciskais centrs. 1579. gadā pilsēta nokļuva Osmaņu impērijas pakļautībā un 1628. gdā kļuva par Ahalcihes provinces centru. 1829. gadā pēc Krievu—turku kara pilsēta nonāca Krievijas sastāvā. 1930. gadā Ahalcihe kļuva par rajona centru. Nozīmīgs vīnkopības un pārtikas rūpniecības centrs.

Atsauces

Ārējās saites 

Samche-Džavahetija
Gruzijas pilsētas
STORK-4

STORK-4 ir Polijas uzņēmuma SatRev Zemes tālizpētes pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2021. gada 30. jūnijā.

Pavadoni izgatavoja uzņēmums SatRev. STORK tika veidots CubeSat 3U formā uz UniBus platformas bāzes. Tam ir multispektrāls attēlveidotājs Vision-300 ar izšķirtspēju līdz 5,8 m no 500 km orbītas. Atlikusī pavadoņa 2U ir pieejama klientu kravām.

Lidojuma gaita 
STORK-4 tika palaists  14:47 UTC ar nesējraķeti LauncherOne (sērijas numurs R4) no lidmašīnas Cosmic Girl (Boeing 747-400), kas pacēlās 13:53 UTC no Mohaves gaisa un kosmosa ostas (Mojave Air and Space Port). Raķetes starts notika virs Klusā okeāna punktā ar koordinātēm 120,1 rietumu garuma 33,2 ziemeļu platuma, aptuveni 200 km no Losandželosas. Kopā ar STORK-4 tika palaists analoģisks pavadonis STORK-4 Marta.

Atsauces

Ārējās saites 
 SatRev
 STORK 1, ..., 14 Gunter Dirk Krebs

Polijas kosmiskie aparāti
CubeSat pavadoņi
STORK-5

STORK-5 Marta ir Polijas uzņēmuma SatRev Zemes tālizpētes pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2021. gada 30. jūnijā.

Pavadoni izgatavoja uzņēmums SatRev. STORK tika veidots CubeSat 3U formā uz UniBus platformas bāzes. Tam ir multispektrāls attēlveidotājs Vision-300 ar izšķirtspēju līdz 5,8 m no 500 km orbītas. Atlikusī pavadoņa 2U ir pieejama klientu kravām.

Lidojuma gaita 
STORK-5 tika palaists  14:47 UTC ar nesējraķeti LauncherOne (sērijas numurs R4) no lidmašīnas Cosmic Girl (Boeing 747-400), kas pacēlās 13:53 UTC no Mohaves gaisa un kosmosa ostas (Mojave Air and Space Port). Raķetes starts notika virs Klusā okeāna punktā ar koordinātēm 120,1 rietumu garuma 33,2 ziemeļu platuma, aptuveni 200 km no Losandželosas. Kopā ar STORK-5 tika palaists analoģisks pavadonis STORK-4.

Atsauces

Ārējās saites 
 SatRev
 STORK 1, ..., 14 Gunter Dirk Krebs

Polijas kosmiskie aparāti
CubeSat pavadoņi
Hanss Pēters Brīgels

Hanss Pēters Brīgels (, dzimis ) ir bijušais Vācijas futbolists un futbola treneris, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Rietumvācijas futbola izlases dalībnieks.

Lielu daļu spēlētāja karjeras pavadījis Vācijas Bundeslīgas komandā 1. FC Kaiserslautern. Karjeras noslēgumā spēlējis arī Itālijas komandās Hellas Verona un Sampdoria. Ar Verona komandu uzvarējis A sērijā.

Rietumvācijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1979. līdz 1986. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1980. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies arī 1984. gada Eiropas čempionātā, kā arī 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā.

Savas trenera karjeras laikā vadījis vairākas komandas Šveicē, Vācijā un Turcijā, kā arī bijis Albānijas un Bahreinas futbola izlases galvenais treneris.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Verona

 A sērija: 1984–85

Sampdoria

 Itālijas kauss: 1987–88

Rietumvācija

 Eiropas čempionāts: 1980

Ārējās saites 

1955. gadā dzimušie
Vācijas futbolisti
Rietumvācijas futbolisti
Vācijas izlases futbolisti
Rietumvācijas izlases futbolisti
Vācijas futbola treneri
Hellas Verona F.C. spēlētāji
Dženovas "Sampdoria" spēlētāji
1980. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1984. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Albānijas futbola izlases treneri
Bahreinas futbola izlases treneri
Reinzemē-Pfalcā dzimušie
Brontex

Brontex ir Vācijā ražotas bezrecepšu zāles, kuras izmanto krēpu šķīdināšanai un izdalīšanās veicināšanai akūtu un hronisku bronhu un plaušu slimību gadījumā.

Sastāvs 
Brontex aktīvā viela ir ambroksola hidrohlorīds, un katra tablete satur 30 mg ambroksola hlidrohlorīda. Brontex tabletēs arī atrodas laktozes monohidrāts, kukurūzas ciete, magnija stearāts, koloidālais silīcija dioksīds.

Lietošana 
Brontex ieteicams lietot 1 tableti 3 reizes dienā (atbilst 90 mg ambroksola hidrohlorīda dienā), bet bērniem no 6 līdz 12 gadu vecumam ieteicams lietot 1/2 no 30 mg tabletes 2 līdz 3 reizes dienā. Nav ieteicams lietot Brontex tabletes bez ārsta norādījuma ilgāk par 4 - 5 dienām. Lai izvairītos no blaknēm, ieteicams nepārsniegt ieteicamo dienas devu un to pakāpeniski to samazināt. Pārdozēšanas gadījumā nav novērotas saindēšanās izpausmes, bet ir ziņots par īslaicīgu nemieru un caureju.

Atsauces 

Zāles
Klauss Allofss

Klauss Allofss (, dzimis ) ir bijušais Vācijas futbolists un futbola treneris, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Rietumvācijas futbola izlases dalībnieks.

Kā uzbrucējs, kopumā 15 sezonās Vācijas Bundeslīgā 424 mačos guvis 177 vārtus, divas reizes kļūstot par sezonas labāko vārtu guvēju. Lielu daļu karjeras pavadījis Fortuna Düsseldorf un 1. FC Köln komandās. Ar Olympique Marseille 1989. gadā kļuvis par Francijas čempionu, savukārt ar Werder Bremen 1993. gadā uzvarējis Bundeslīgā.

Rietumvācijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1978. līdz 1988. gadam, kopumā piedaloties 56 mačos un gūstot 17 vārtus. Ar izlasi uzvarējis 1980. gada Eiropas čempionātā, kur viņš bija arī visa turnīra rezultatīvākais spēlētājs. Piedalījies arī 1984. gada Eiropas čempionātā un 1986. gada FIFA Pasaules kausā.

1998. gadā kļuvis par Fortuna Düsseldorf galveno treneri, bet sezonas vidu ticis atlaists. No 1999. līdz 2012. gadam bijis Werder Bremen ģenerālmenedžeris.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Fortuna Düsseldorf

 Vācijas kauss: 1978–79, 1979–80

1. FC Köln

 Vācijas kauss: 1982–83

Marseille

 Francijas 1. līga: 1988–89
 Francijas kauss: 1988–89

Werder Bremen

 Vācijas Bundeslīga: 1992–93
 Vācijas kauss: 1990–91
 UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1991–92

RIetumvācija

 Eiropas čempionāts: 1980

Individuālie sasniegumi

 Vācijas Bundeslīgas labākais vārtu guvējs: 1978–79, 1984–85
 Eiropas čempionāta labākais vārtu guvējs: 1980
 UEFA kausa labākais vārtu guvējs: 1985–86

Ārējās saites 

1956. gadā dzimušie
Vācijas futbolisti
Rietumvācijas futbolisti
Vācijas izlases futbolisti
Rietumvācijas izlases futbolisti
Fortuna Düsseldorf spēlētāji
1. FC Köln spēlētāji
Marseļas "Olympique" spēlētāji
Bordo "Girondins" spēlētāji
Brēmenes "Werder" spēlētāji
1980. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1984. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Ziemeļreinā-Vestfālenē dzimušie
Rejs Vilkinss

Reimonds Kolins Vilkinss (, dzimis , miris ) bija Anglijas futbolists un futbola treneris. Vilkinss spēlēja pussarga pozīcijā, pārstāvējis Anglijas futbola izlasi.

Savu spēlētāja karjeru sācis Chelsea, kur viņš 18 gadu vecumā tika apstiprināts par komandas kapteini. Vēlāk spēlējis tādos klubos kā Manchester United, AC Milan, Queens Park Rangers un Rangers.

Anglijas futbola izlases sastāva no 1976. līdz 1986. gadam aizvadījis 84 mačus un guvis 3 vārtus. Piedalījies 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1980. gada Eiropas čempionātā.

Pēc spēlētāja karjeras beigām strādājis kā treneris, pārsvarā esot asistents vairākos Anglijas klubos. Vadījis Jordānijas futbola izlasi 2015. gada Āzijas kausā.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Manchester United

 FA kauss: 1982–83
 FA Charity Shield: 1983

Rangers

 Skotijas Premjerlīga: 1988–89, 1989–90
 Skotijas Līgas kauss: 1988–89

Ārējās saites 

1956. gadā dzimušie
2018. gadā mirušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
Anglijas futbola treneri
Chelsea F.C. spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
AC Milan spēlētāji
Parīzes "Saint-Germain" spēlētāji
Rangers F.C. spēlētāji
Queens Park Rangers F.C. spēlētāji
Crystal Palace F.C. spēlētāji
Millwall F.C. spēlētāji
1980. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Londonā dzimušie
Vivs Andersons

Vivians Aleksandrs Andersons (, dzimis ) ir bijušais Anglijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks. Andersons ir pirmais melnādanais futbolists, kurš ir spēlējis Anglijas izlasē.

Savu veiksmīgāko un lielāko daļu karjeras pavadījis savas dzimtās pilsētas komandā Nottingham Forest, kur 1978. gadā kļuvis par Anglijas futbola līgas uzvarētāju. Uzvarējis arī 1978–79. un 1979.—1980. gada Eiropas kausa sezonā. Vēlāk izcīnījis titulus arī ar Arsenal un Manchester United.

Anglijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1978. līdz 1988. gadam. Piedalījies 1980. un 1988. gada Eiropas čempionātā, kā arī 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā.

Atsauces

Ārējās saites 

1956. gadā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
Nottingham Forest F.C. spēlētāji
Arsenal FC spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
Sheffield Wednesday F.C. spēlētāji
Middlesbrough FC spēlētāji
1980. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Notingemšīrā dzimušie
Vladislavs Žmuda

Vladislavs Žmuda (, dzimis ) ir bijušais Polijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Polijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis komandas Polijā, ASV un Itālijā. Kļuvis par Ekstraklasa uzvarētāju gan ar Śląsk Wrocław, gan ar Widzew Łódź.

Polijas futbola izlases sastāvā no 1973. līdz 1986. gadam aizvadījis 91 maču un guvis 2 vārtus. Piedalījies 1974., 1978., 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā. Atzīts par 1974. gada FIFA Pasaules kausa labāko jauno spēlētāju. Izcīnījis sudraba medaļu 1976. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Sasniegumi 
Śląsk Wrocław

 Ekstraklasa: 1976-77
 Polijas kauss: 1975–76

Widzew Łódź

 Ekstraklasa: 1980–81, 1981–82

Polija

 Vasaras olimpiskās spēles sudraba medaļa: 1976

Individuālie sasniegumi

 FIFA Pasaules kausa labākais jaunais spēlētājs: 1974

Ārējās saites 

1954. gadā dzimušie
Polijas futbolisti
Polijas izlases futbolisti
Hellas Verona F.C. spēlētāji
1974. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1978. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1976. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Ļubļinas vojevodistē dzimušie