joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Glagolica

Glagolica (Ⰳⰾⰰⰳⱁⰾⰹⱌⰰ) ir senākais zināmais slāvu alfabēts, kuru, kā pieņemts uzskatīt, ap 860. gadu izveidojuši brāļi Svētais Kirils un Svētais Metodijs. Pamazām glagolicu nomainīja kirilica, taču visilgāk tā saglabājās Horvātijas Romas katoļu lietojumā, kuri atsevišķos reģionos glagolicā rakstītas grāmatas izmantoja līdz pat 20. gadsimta sākumam.

Vēsture 
863. gadā pēc valdnieka Ratislava lūguma Bizantijas imperators Mihaels III uz Lielmorāviju nosūta sludināt Konstantīnu Filozofu jeb Svēto Kirilu un viņa vecāko brāli Metodiju. Izmantodami par pamatu viņu dzimtajā pilsētā Salonikos runāto slāvu valodas dialektu, viņi izveido Senbaznīcslāvu valodu un slāvu valodu skaņu atveidei izstrādā glagolicu.

Ziemeļos un austrumos Lielmorāvija robežojās ar nekristītām, pagānu, ciltīm, bet rietumos ar Svēto Romas impēriju, kura baznīcas liturģijā atzina tikai trīs valodas — senebreju, sengrieķu un latīņu. Lai gan tajā laikā Bizantijas baznīca vēl atzina Romas pāvesta autoritāti, tā pret dievkalpojumiem citās, dzīvajās, valodās izturējās tolerantāk. Šī iemesla dēļ Lielmorāvijas Ratislavs lūdza Bizantijas imperatoram atsūtīt kādu, kurš vietējiem iedzīvotājiem varētu sludināt viņiem saprotamā valodā. Tā kā tajā laikā atšķirība starp dažādās vietās dzīvojošo slāvu runāto valodu nebija tik krasa kā mūsdienās, Lielmorāvijas slāvi spēja saprast Kirilam un Metodijam zināmo dialektu, uz kura pamata viņi izveidoja alfabētu slāvu skaņu atveidei un no sengrieķu valodas iztulkoja liturģijai nepieciešamos tekstus.

Tomēr dievkalpojumi slāvu valodā izsauca vācu bīskapu neapmierinātību, kas Kirila un Metodija misijai radīja šķēršļus un lika viņiem doties uz Romu meklēt pāvesta aizbildniecību. Pāvests Adrians Otrais, atbalstīdams Kirilu un Metodiju, iecēla viņus par Morāvijas un Panonijas arhibīskapiem, kas atviegloja viņu darbu.

Uzturēdamies Romā, Konstantīns saslima un nomira 869. gada 14. februārī, pirms nāves kļūdams par mūku un pieņemdams Kirila vārdu, ar kuru viņš pazīstams mūsdienās. Pēc brāļa nāves Metodijs atgriezās Lielmorāvijā, taču dievkalpojumi slāvu valodā pamīšus tika gan aizliegti, gan atkal atļauti. Pēc Metodija nāves 885. gadā viņa sekotājus padzina un grāmatas slāvu valodā tika iznīcinātas. Metodija un Kirila sekotāji pārvietojās uz mūsdienu Bulgārijas un Ziemeļmaķedonijas teritorijām, kur viņi izstrādāja otru slāvu alfabētu, kas nosaukts par godu Sv. Kirilam par kirilicu.

Atsauces

Ārējās saites 

Alfabēti
Slāvi
Latvijas futbola izlase 2015. gadā

Latvijas futbola izlase 2015. gadā aizvadīja astoņas spēles, četras no tām beidzās ar neizšķirtu rezultātu, bet četrās tika piedzīvoti zaudējumi.

Sezonu Latvijas izlase uzsāka , kad Čehijas galvaspilsētā Prāgā tikās ar Čehijas futbola izlasi un nospēlēja 1—1.  Ukrainas pilsētā Ļvivā komanda pārbaudes spēlē tikās ar Ukrainas futbola izlasi un vēlreiz nospēlēja 1—1. 12. jūnijā Rīgā tika piedzīvots zaudējums Nīderlandei ar 0-2. Nākamā spēle notika 3. septembrī, Konjā Turcijā, kad Latvijas izlase nospēlēja neizšķirti 1-1 ar Turcijas izlasi, bet 6. septembrī Rīgā tika piedzīvots zaudējums Čehijas izlasei ar 1-2. 10. oktobrī Reikjavīkā Latvijas izlase nospēlēja neizšķirti 2-2 ar Islandes izlasi, bet 13. oktobrī 2016. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīra pēdējā spēlē Rīgā ar 0-1 zaudēja Kazahstānas izlasei. Gada pēdējā spēlē 30. novembrī Latvijas izlase tikās ar Ziemeļīrijas futbola izlasi un zaudēja ar 0-1.

FIFA rangs

Spēles

Atsauces 

2015
2015. gads Latvijā
2015. gads futbolā
Bīlastu muiža

Bīlastu muižas () kungu māja atrodas Dobeles novada Krimūnu pagastā, apmēram 70 km no Rīgas un 4 km no Dobeles.

Vēsture 
Pirmās ziņas par Bīlastu muižu saglabājušās no 1437. gada Livonijas ordeņa valsts laikā. 1628. gadā hercogs Frīdrihs izlēņoja šo muižu savam kalpotājam B. Jēgerim. Sākotnēji muižai ir bijušas 3 klaušu mājas. Līdz mūsdienām ir saglabājusies tikai viena ēka.

1840. gadā minēts, ka Bīlastu mājās mācās un tikuši pārklaušināti 13 bērni — 6 zēni un 7 meitenes, bet no 1849. līdz 1850. gadam apmācīti un pārklaušināti 10 bērni. Pēc Latvijas brīvības cīņām muiža nokļuva ģenerāļa Eduarda Aires īpašumā. Kopš 2000. gada muižas teritorijā atrodas kokaudzētava.

Bīlastu ozols 
Muižas parkā atrodas Bīlastu ozols. Tā augstums — 18 m, apkārtmērs — 4,11 m, vecums — apmēram 160 gadi. Ozolam ir iespaidīga vainaga projekcija — 680 kvadrātmetri, padarot to par vienu no kuplākajiem ozoliem Latvijā. Koku dažkārt sauc arī par Aires ozolu par godu ģenerālim Airem.

Atsauces 

Krimuldas pagasts
Muižas Latvijā
Amerikāņu šausmu stāsts

"Amerikāņu šausmu stāsts" () ir ASV televīzijas šausmu seriāls, kura autori ir Raiens Mērfijs un Breds Falčuks. Seriālu kopš  pārraida televīzijas kanāls FX. Tam kopumā ir iznākušas deviņas sezonas (103 sērijas).

Katrā sezonā ir sava darbības vieta, lielākā daļa aktieru un stāsts. Piemēram, pirmā sezona ir par ģimeni, kas ievācas mājā, kurā spokojas tās mirušie bijušie iedzīvotāji, un ceturtā sezona par vienu no pēdējiem frīku šoviem ASV. "Amerikāņu šausmu stāsts" ir guvis kritiķu atzinību, tas ir saņēmis vairākus apbalvojumus. Seriāls tiek izrādīts arī Latvijā.

Atsauces

Ārējās saites 

 

ASV televīzijas seriāli
Akselerometrs

Akselerometrs ir ierīce, kas mēra relatīvo paātrinājumu (pārslodzi) — starpību starp objekta īsto paātrinājumu un gravitācijas paātrinājumu.

Vienkāršākais akselerometrs veidots kā noteiktas masas objekts, kas iekārts elastīgā iekarē. Masas objekta novirze no sākotnējā stāvokļa rāda paātrinājuma lielumu.

Akselerometrus plaši pielieto transportā, rūpniecībā un zinātnē un citās jomās. Augstas jūtības akselerometri ir iebūvēti inerciālās navigācijas sistēmās un stabilizācijas sistēmās lidaparātos un raķetēs. Akselerometrus izmanto, lai noteiktu un kontrolētu rotējošu iekārtu vibrāciju. Tie ir drošības spilvenu reaģēšanas sistēmas sastāvdaļa.
Akselerometri ir iebūvēti daudzos planšetdatoros un ciparu kamerās, lai notiktu to vertikālo stāvokli fotografējot. Tos izmanto soļu skaitītājos.

Mērinstrumenti
Endomondo

Endomondo ir tiešsaistes sociālais tīkls — lietotne sportošanai, ko izstrādājis uzņēmums Endomondo LLC. Lietotne spēj izsekot savu lietotāju fizisko aktivitāšu statistiku, izmantojot mobilo tālruni. Endomondo pamata pakalpojumi ir bezmaksas, bet par papildu samaksu iespējams iegūt pieeju plašākai statistikai. Endomondo tika izdots 2007. gadā ar mērķi, lai motivētu cilvēkus dzīvot aktīvāku un veselīgāku dzīvesveidu. Lietotne spēj izsekot vairāku sportisko aktivitāšu statistiku, kā, piemēram, skriešanas ātrumu, ilgumu, noskrieto attālumu un nodedzinātās kalorijas.

2015. gada februārī Endomondo iegādājās sporta apģērbu uzņēmums Under Armour par 85 miljoniem ASV dolāru. Šajā laikā lietotnei bija 20 miljoni lietotāju.

2020. gadā tika paziņots, ka gadam noslēdzoties Endomondo beigs darboties.

Skatīt arī 
 Strava

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Lietotnes blogs

Mobilo ierīču programmatūra
Sociālie tīkli
Sporta inventārs
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Ziemeļeiropā

Šajā rakstā ir apkopoti visi UNESCO Pasaules mantojuma objekti, kas atrodas Ziemeļeiropā. UNESCO (Apvienoto Nāciju Izglītības, zinātnes un kultūras organizācija) ir noteikusi 36 Pasaules mantojuma vietas (32 kultūras, 3 dabas, un 1 jaukta tipa objektu/vietu) astoņās valstīs. Ziemeļeiropā tiek ietvertas šādas valstis: Dānija, Igaunija, Islande, Latvija, Lietuva, Norvēģija, Somija un Zviedrija, tas ir, apvienojot Ziemeļvalstis un Baltijas valstis.. Sarakstā nav iekļauta arī Grenlande, jo lai gan tā ir viena no Dānijas daļām tā ir pieskaitīta Ziemeļamerikai. Atsevišķos gadījumos Lielbritānija un Īrija tiek pieskaitītas pie Ziemeļvalstīm, taču šeit šīs valstis ir iekļautas Rietumeiropā. Pēc UNESCO Pasaules mantojuma ģeogrāfiskajām zonām Ziemeļeiropa ietilpst Eiropas un Ziemeļeiropas zonā.

Zviedrijā atrodas visvairāk UNESCO Pasaules mantojuma vietas, kopā 15 vietas/objekti, to tiem 2 objekti/vietas atrodas arī citās valstīs. Trīs UNESCO Pasaules mantojuma vietas atrodas vairākās valstīs: Kuršu kāpas (Krievijā un Lietuvā), Augstais krasts/ Kvarkena arhipelāgs (Somijā un Zviedrijā) un Strūves ģeodēziskais loks (10 Centrāleiropas un Ziemeļeiropas valstīs). Pirmās vietas, kas no šī reģiona tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma vietas sarakstā bija Urnes koka baznīca un Brigene, 1979. gadā UNESCO komijas 3. sesijas laikā. Katru gadu, UNESCO Pasaules mantojuma komiteja var ierakstīt jaunu vietu iekļaušanu sarakstā, vai iepriekš iekļauto vietu svītrošanu no saraksta, ja tās vairs neatbilst kritērijiem. Izvēles pamatā ir 10 kritēriji: 6 kultūras mantojuma (i-vi) un 4 dabas mantojuma (vii-x) kritēriji. Dažas vietas/objekti, kas apzīmēti "jaukta tipa vietas," gan kultūras un dabas mantojums.

Pasaules mantojuma komiteja var arī norādīt, ka vieta/objekts ir apdraudēts, atsaucoties uz "apstākļiem, kas apdraud pašus raksturlielumus, pēc kuriem šīs objekts/vieta ticis iekļauts Pasaules mantojuma sarakstā." Nevienā no vietām Ziemeļeiropā esošajām vietām nav atzīta kā apdraudēta.

Vietu/objektu sadalījums pa valstīm un tipiem

Sarakstā iekļautās vietas/objekti

Karte

Vietu/objektu sadalījums pa iekļaušanas gadiem

Atsauces 

Ziemeļeiropa
Ziemeļeiropa
Okupēto Ienaidnieka Teritoriju Administrācija

Okupēto Ienaidnieka Teritoriju Administrācija (angliski: Occupied Enemy Territory Administration, OETA) bija kopēja Britu impērijas un Francijas trešās republikas militārās pārvaldes administrācija bijušās Osmaņu impērijas Vidusjūras piekrastes un Mezopotāmijas provinču pārvaldīšanai. Tā pastāvēja no 1917. gada Sīnāja un Palestīnas operācijas līdz 1920. gada 19.-26. aprīļa Sanremo konferencei, kas piešķīra tagadējās Libānas un Sīrijas teritoriju pārvaldi Francijai, kurā tika izveidota Franču Sīrijas un Libānas mandātteritorija, bet tagadējās Izraēlas pārvaldi Britu impērijai.

Pēc reģiona militārās ieņemšanas tas tika sadalīts trīs apakšreģionos:
 OETA South, ko veidoja bijušie Jeruzālemes, Nablusas un Akras sandžaki.
 OETA North (vēlāk OETA West), ko veidoja bijušie Beirūtas, Libānas, Latakijas sandžaki, kā arī daļa no Aleppo vilajeta.
 OETA East, ko veidoja Sīrijas un Hedžazas sandžaki.

OETA South militārie administratori 
Feldmaršals Edmunds Allenbijs (1917. decembris – 1918. jūnijs)
Ģenerālmajors Artūrs Vigrams Monijs (1918, jūnijs – 1919. jūnijs)
Ģenerālmajors H.D. Vatsons (1919. jūnijs – 1919. decembris)
Ģenerālleitnants Luijs Bols (1919. decembris – 1920. jūlijs)

Libānas vēsture
Sīrijas vēsture
Izraēlas vēsture
Francijas vēsture
Yankee stadions

Yankee stadions atrodas Bronksā, Ņujorkā, ASV. Tas ir MLB beisbola kluba Ņujorkas "Yankees" mājas spēļu beisbola parks un MLS futbola kluba New York City FC mājas spēļu stadions. Šis stadions aizvietoja 2008. gadā aizvērto oriģinālo 1923. gadā celto Yankee stadionu. Atrodas pie vecā stadiona.

Yankee stadionā ir dažādu vecā stadiona dizaina elementu kopijas. Kopējās stadiona celtniecības izmaksas ir apmēram 2,3 miljardi ASV dolāru, tādējādi tas ir visu laiku dārgākais stadions. Pirmā spēle stadionā bija "Yankees" pirmssezonas spēle ar Čikāgas "Cubs" , kurā "Yankees" uzvarēja ar 7—4.

Rezultātu ekrāns stadiona atklāšanas brīdī bija trešais lielākais pasaulē. Stadionā atrodas arī Ņujorkas "Yankees" muzejs.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 

Celtnes un būves Ņujorkā
Sporta būves ASV
Sports Ņujorkā
Junkers Ju 87

Junkers Ju 87 vai Štuka (no  — 'pikējošais bumbvedējs') bija divvietīgs (pilots un strēlnieks) vienmotora pikējošais bumbvedējs, kas vācu gaisa spēkos Luftwaffe tika plaši izmantots Otrā pasaules kara laikā.

Viens no būtiskiem jautājumiem, veicot vācu gaisa spēku pārapbruņošanu pēc nacistu nākšanas pie varas, bija bumbvedēju ražošanas un apkalpošanas salīdzinoši lielās izmaksas iepretī to efektivitātei karadarbībā — tiem bija ievērojams munīcijas patēriņš, zema precizitāte un tie galvenokārt bija efektīvi vietās, kur atrodas blīva apbūve, dzīvā spēka koncentrācija.

Kā alternatīva tam bija pikējošie bumbvedēji, kas, izmantojot pikēšanu, varēja ievērojami precīzāk izlietot munīciju situācijās, kad kaujas uzdevums paredzēja taktiskas nozīmes mērķu — dzelzceļa mezglu, mazāku kaujas vienību u.tml. — iznīcināšanu.

Ar Ernsta Udeta atbalstu vācu bruņošanās pārvalde 1934. gadā izsludināja konkursu par pikējošā bumbvedēja izstrādi Luftwaffe vajadzībām. Junkers aviobūves uzņēmumā Hermaņa Polmana vadībā tika izstrādāts Ju 87 prototips, kas pirmo reizi pacēlās gaisā 1935. gadā. Uzvarot konkursā, tika uzsākta Ju 87 sērijveida ražošana.

Viena no novitātēm, kas tika pielietota Ju 87, bija hidrauliskās gaisa bremzes. Tās darbojās automātiski pikēšanas stāvoklī, un to uzdevums bija izvest lidmašīnu no pikēšanas — pārslodzes uz pilota ķermeni bija tik lielas, ka nereti noveda pie bezsamaņas. Speciāli tērpi, kas pie ievērojamām pārslodzēm novērsa asiņu aizplūšanu no galvas, novēršot šo problēmu, parādījās tikai pēc Otrā pasaules kara. Minētā novitāte ļāva Ju 87 veikt pikēšanu, sasniedzot maksimāli lielu ātrumu, lidojot gandrīz 90 grādu leņķī pret zemi, tādējādi iegūstot maksimāli precīzu trāpījumu pa mērķi.

Cita Ju 87 īpatnība bija pie šasijām piestiprinātā gaisa sirēna (iesaukta par "Jērikas tauri"), kas, veicot pikēšanu, radīja raksturīgu kaucošu skaņu. Lai arī tās praktiskais uzdevums bija signalizēt par sasniegto pikēšanas ātrumu, Ju 87 kaucošā skaņa tika izmantota arī propagandas nolūkos, simbolizējot vācu gaisa spēku varenību.

Pirmās ugunskristības Ju 87 piedzīvojis Spānijas pilsoņu karā, piedaloties kaujās Kondora leģiona sastāvā. Visplašāk Ju 87 tika pielietots Otrā pasaules kara pirmajos gados. Kopumā tika saražotas ap 6500 šī tipa lidmašīnas.

Militārās lidmašīnas
Vahdnajēgidls

Vahdnajēgidls ( — ‘Ezeru ledājs’) ir lielākais Islandes ledājs un ārpus polārajiem apgabaliem arī lielākais Eiropas ledājs. Izvietojies valsts dienvidaustrumos un aizņem ap 8% tās teritorijas. Ledāja biezums ir 400—900 metru un pēc tilpuma (ap 3300 km³) tas ir lielākais Eiropā. Zem ledāja izvietojušies vairāki aktīvi vulkāni, kuru aktivitāšu rezultātā notiek intensīva ledus kušana un veidojas plūdi. Zināmākie no vulkāniem ir Baurdarbunga (pēdējais izvirdums 2014. gadā), Grimsvehtns un Ēraifajēkidls, kura kalderas malas virsotne Kvannadālshnjūgirs ir augstākā Islandē. Ledājs pēc uzbūves ir platoveida ledus kupols, no kura noplūst ap 30 šļūdoņu. Liela daļa ledāja teritorijas ietilpst 2008. gadā dibinātajā Vahdnajēgidla nacionālajā parkā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Vahdnajēgidla nacionālā parka karte

Vahdnajēgidls
Eiropas ledāji
Islandes ģeogrāfija
Tropical Rainfall Measuring Mission

Tropical Rainfall Measuring Mission jeb TRMM (no  "Tropisko  lietusgāžu mērīšanas misija") bija kopējs ASV kosmosa aģentūras NASA un Japānas Aerokosmisko pētījumu aģentūras (JAXA) pavadonis tropisko lietusgāžu pētniecībai. Tas tika palaists 1997. gada novembrī. 
Sākotnēji TRMM darbības ilgums bija paredzēts 3 gadi, bet tas nokalpoja līdz 2015. gada aprīlim.

Kosmisko aparātu izgatavoja Godarda Kosmosa lidojumu centrs.

Lidojuma gaita 
Pavadonis tika palaists  21:27 UTC ar nesējraķeti H-II no Tanegasimas kosmosa centra. Kā sekundārā krava tam bija divi eksperimentāli kosmiskie aparāti KIKU-7.

2014. gada jūlijā TRMM izbeidzās degvielas krājumi, un tās orbītas augstums pamazām samazinājās.
2015. gada 9. aprīlī NASA izslēdza zinātniskos instrumentus. 15. jūnijā 03:55 UTC TRMM nekontrolēti iegāja atmosfēras blīvajos slāņos virs Indijas okeāna un sadega.

Atsauces

Ārējās saites 

 TRMM JAXA mājaslapā  
 TRMM NASA mājaslapā 

Japānas kosmiskie aparāti
NASA kosmiskie aparāti
1997. gadā palaistie kosmiskie aparāti
Zeja (upe)

Zeja () ir upe Amūras apgabalā, Krievijā. Tās kopējais garums ir 1242 km, baseins — 233 000 km2. Pēc dziļuma, platuma un caurplūduma pārspēj Amūru abu upju satekā, tomēr vēsturiski Zeja ir Amūras kreisā krasta pieteka.

Tecējumu Zeja sāk Stanovoja kalnu grēdas dienvidu nogāzē. Kā kalnu upe savā augštecē tā ir ar šauru un dziļu ieleju, tālāk līdzenumā krastos ieleja ar plašu palieni. Šķērsojot Tukuringras un Soktahana grēdas, raksturīga klinšaina aiza, ko sauc par Zejas vārtiem, šeit darbojas Zejas HES, veidojot Zejas ūdenskrātuvi. Lejtecē upi iekļauj plaša ieleja, kurai raksturīgas pārpurvotas terases un palienes.

Upes krastos izvietojušās vairākas pilsētas — Zeja, Svobodnija un Blagoveščenska. Zejai ir vairākas pietekas, no kurām lielākās labajā krastā — Brjahta, Giļuja, Urkana, savukārt kreisajā — Depa, Selemdža, Toma. Ziemas mēnešos upi klāj ledus. Zeja ir kuģojama 650 km garumā līdz Zejas pilsētai, kur atrodas piestātne.

XX gadsimta sākumā, kad ar Krievijas impērijas valdības atbalstu notika intensīva Sibīrijas un Tālo Austrumu kolonizācija, Zejas un tās pieteku krastos izveidojās vairākas latviešu kolonijas — viensētu grupas —, kas vēlāk tika pārveidotas ciemos — Amūras Baltija (Urkanas krastos), Aizupe, Vidussala, Čalbači, Ujutnoje.

Ārējās saites

Atsauces 

Krievijas upes
Amūras pietekas
Amūras apgabals
Andrijs Pjatovs

Andrijs Pjatovs (, dzimis  Kirovohradā) ir profesionāls Ukrainas futbola vārtsargs, kurš pārstāv Doneckas "Šahtar" klubu Ukrainas Premjerlīgā.

Karjera

Klubā 
Pjatovs karjeru sāka Poltavas "Vorskla" 2002. gadā. 2006. gada 13. decembrī viņu par aptuveni £880 000 pārpirka Doneckas "Šahtar". Atlikušo 2006./2007. gada sezonas daļu viņš pavadīja iznomāts Poltavas "Vorskla". 2007./2008. gada sezonā Pjatovs aizvietoja Bohdanu Šustu kā galveno "Šahtar" vārtsargu, spēlējot līgas, kausa un UEFA Čempionu līgas spēlēs, divas spēles nostāvot sausā. 2008./2009. gada sezonā "Šahtar" iznomāja Šustu citai komandai, bet no FC Kharkiv iegādājās vārtsargu Rustamu Hudzhamovu, kurš lieliski aizvadīja iepriekšējo sezonu. Bet pēc "Šahtar" 2–0 zaudējuma FC Lviv, Pjatovs atguva savu pamatvārtsarga statusu. Pjatovs savu statusu nostiprināja 2008./2009. gada UEFA kausa spēlēs, kad "Šahtar" sasniedza finālu, pa ceļam pusfinālā pārspējot citu Ukrainas klubu Kijivas "Dinamo". Finālspēlē viņš ielaida vārtus pēc tiešā brīvsitiena, ļaujot Brēmenes "Werder" izlīdzināt rezultātu, bet papildlaikā "Šahtar" izrāva uzvaru ar 2–1. 2009. gada 1. novembrī Pjatovs pret Odesas "Chornomorets" aizvadīja savu 100. spēli (ielaižot 72 vārtus) "Šahtar" rindās, izpelnoties spēles labākā spēlētāja balvu.

Izlasē 
Pjatovs Ukrainas U21 izlasē aizvadīja 20 spēles. Pieaugušo izlasē viņš piedalījās 2006. gada FIFA Pasaules kausā, kur Ukraina iekļuva ceturtdaļfinālā, kā arī 2012. gada Eiropas čempionātā, kur Ukraina neizkļuva no grupas. 2013. gada novembrī Pjatovs uzstādīja jaunu rekordu minūtēm pēc kārtas bez ielaistajiem vārtiem, pārspējot Oleksandra Šovkovska rekordu.

Sasniegumi 
Shakhtar Donetsk

 Ukrainas Premjerlīga: 2007–08, 2008–09, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20
 Ukrainas kauss: 2007–08, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19
 Ukrainas Superkauss: 2008, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2017
 UEFA kauss: 2008–09

Individuālie sasniegumi

 Ukrainas Premjerlīgas labākais vārtsargs: 2009–10, 2013–14, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19

Atsauces

Ārējās saites 

1984. gadā dzimušie
Ukrainas futbolisti
Ukrainas izlases futbolisti
Futbola vārtsargi
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Ukrainas Nopelniem bagātie sporta meistari
Kropivnickā dzimušie
Ingus Feldmanis

Ingus Feldmanis (dzimis 1955. gadā) ir latviešu mūziķis.

Par savu muzikalitāti pateicīgs mammai, Veltai Feldmanei, kura esot bijusi ļoti labas balss īpašniece. Savukārt ģitāru Ingus pirmoreiz rokā paņem 13 gadu vecumā, sava vecākā brāļa Ulda ietekmē, kurš jau tolaik Rīgas pusē kā ģitārists piekopj muzicēšanas arodu.

Taču profesionālā mūziķa gaitas Ingus uzsāk Rīgā, Jāzepa Mediņa mūzikas vidusskolā, mežraga specialitātē. Studijas turpinās Latvijas Valsts Konservatorijā un vainagojas ar diplomu orķestra un izpildītāj mākslā augšminētajā specialitātē.
Paralēli mežraga studijām Ingus neaizmirst ģitārista iemaņas un darbojas arī tā sauktajā „vieglajā” mūzikas žanrā. Septiņdesmitajos gados darbojas grupā „Salve”, un kopīgiem spēkiem festivālā „Liepājas Dzintars” izcīna godpilno pirmo vietu. Savukārt Ingus tiek pie individuālās balvas – otrās vietas vokālistu konkurencē.

Uzreiz pēc studiju beigšanas 1981.gadā Ingu „savāc” grupa „Ornaments”, izglābjot no Padomju Armijas un operetes bedres „draudiem”. Tādejādi tiek izlemts mežradznieka Ingus liktenis – par labu ģitārai. „Ornamentā” Ingus darbojas līdz grupas pastāvēšanas beigām, kas ir 1992.gads.
No 1992. gada Ingus spēlē pie Latvijas rokenrola karaļa Pete Anderson kopā ar citiem latvju rokenrola grandiem – Eduards Glotovs(bass), Vilns Strods(bungas), Eino Kolista(klavieres). Tas līdz gadam 1996.
Četri gadi izrādās pietiekami laba augsne dažādām nesaskaņām un grupa šķiras, lai tūlīt tādā pat sastāvā apvienotos ar citu Latvijā zināmu rokenrola žanra piekopēju Ivaru Pētersonu grupā „Crazy Heads”.

Paralēli muzicēšanai grupā „Juke Box” Ingus piedalās arīdzan Marie N pavadošajā sastāvā.

1955. gadā dzimušie
Latviešu ģitāristi
Tallinas lidosta

Lennarta Meri Tallinas lidosta (; IATA: TLL, ICAO: EETN), iepriekš Ilemistes lidosta, ir lielākā lidosta Igaunijā un nacionālās lidsabiedrības Estonian Air mājas bāze. Tallinas lidosta apkalpo gan vietējos, gan starptautiskos reisus. Tā atrodas aptuveni 4 km no Tallinas centra, Ilemistes ezera austrumu krastā.

Lidostā ir viens 3070 metrus garš un 45 metrus plats asfaltbetona seguma skrejceļš (pietiekami liels tādām platām lidmašīnām kā Boeing 747), pieci piebraucamie ceļi  un četrpadsmit terminālu izejas.

Lidosta ir izmantota arī militāriem mērķiem. Tā iepriekš darbojās kā pārtvērējlidmašīnu bāze 384. pārtvērēju pulkam (384 IAP), kas izmantoja MiG-23P  lidmašīnas.

Kopš 2009. gada 29. marta lidostu oficiāli sauc par Lennarta Meri Tallinas lidostu, par godu Igaunijas neatkarības kustības vadītājam un otrajam Igaunijas prezidentam Lennartam Meri.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Lidostas Igaunijā
Transports Igaunijā
Tallina
Som jag är

Som jag är  ir zviedru popzvaigznes un ABBA dalībnieces Angnētas Feltskūgas trešais studijas albums. Tas tika izdots Zviedrijā 1970. gadā, caur Cupol Records. Kopš izdošanas albums ir atkārtoti izdots gan CD, gan iTunes.

Albums tapa sadarbībā ar Karlu Gerhardu Lundkvistu un Angnētas toreizējo draugu Bjērnu Ulveusu. Albuma dziesmas tika ierakstītas 1970. gada janvārī (Om Tarar vore Guld), kā arī septembrī un oktobrī. Visas dziesmas tika ierakstītas Metronome studijā Stokholmā. Šajā albumā, gluži kā iepriekšējajā, vairākas dziesmas sarakstīja pati mūziķe. Šī albuma veidošanā arī iesaistījās Stigs Andersons, kas vēlāk kļuva par ABBA menedžeri.

Viens no albuma singliem — Om tårar vore guld ("Ja asaras būtu no zelta") kļuva par vienu no viņas veiksmīgākajiem singliem Zviedrijā pirms ABBA, kad tas ieguva 3. vietu Svensktoppen mūzikas topā. Dāņu mūziķis Per apsūdzēja Angnētu par līdzībām starp šo dziesmu un kādu no Per dziesmām, kas tika izpildītas mūziķa 1950. gada koncerttūrē Zviedrijā. Apsūdzības tika noraidītas, pieminot faktu, ka šīs koncerttūres laikā Angnēta nebija pat gadu veca, kā arī, ka Per dziesma nekad netika ierakstīta studijā.

Dziesmu saraksts 
Pirmā puse:
 Som Ett Eko 3:16
 När Jag Var Fem 3:15
 En Sång Och En Saga 3:41
 Tänk Va' Skönt 3:25
 Ta Det Bara Med Ro 2:15
 Om Tårar Vore Guld 3:30

Otrā puse:
 Hjärtats Saga 2:21
 Spela Vår Sång 2:24
 Så Här Börjar Kärlek 2:36
 Du Ska Minnas Mig 3:15
 Jag Skall Göra Allt 3:50
 Sov Gott Min Lilla Vän 2:51

Atsauces un piezīmes

Piezīmes

Atsauces 

1970. gada albumi
Angnētas Feltskūgas albumi
Marvel's Daredevil

Marvel's Daredevil ir 2015. gadā veidots ASV interneta televīzijas seriāls, kas balstīts uz Marvel Comics komiksiem par Pārgalvi. Seriāla pirmā sezona tika publicēta interneta lapā Netflix 2015. gada 10. aprīlī. Šis seriāls ir daļa no Marvel Cinematic Universe kinoprojekta. Galveno lomu attēlo Čārlijs Kokss.

Sižets 
Jurists Mets Mērdoks jeb Pārgalvis (Čārlijs Kokss) bērnībā pēc nelaimes gadījuma ir kļuvis akls, bet citas viņa maņas ir manāmi uzlabojušās. Viņš izmanto šīs maņas, lai cīnītos pret mafiju, kuru vada Vilsons Fisks (Vinsents D'Onofrio).

Ārējās saites 
  

ASV televīzijas seriāli
Marvel Cinematic Universe
Verbovkas ezers

Verbovkas ezers ir mākslīga ūdenstilpe Augšdaugavas novada Medumu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos Augšzemes aizsargājamo ainavu apvidū 400 m uz ziemeļrietumiem no Kščevas ciema. Uzstādināts uz cauri tekošās Grendzes upes.

Atsauces 

Augšdaugavas novada ezeri
Medumu pagasts
Daugavpils novada ezeri
Grendze (upe)

Grendze ir Laucesas labā krasta pieteka Augšdaugavas novada Medumu pagastā. Sākas no Robežas ezera netālu no Lietuvas robežas, tek ziemeļu virzienā. Pie Kščevas ciema uz Grendzes uzstādināts Verbovkas ezers. Ietek Laucesā pie Avotiņiem. Upei vairākas vārdā nenosauktas pietekas. Lielākā apdzīvotā vieta krastos ir Kščeva.

Atsauces 

Augšdaugavas novada upes
Medumu pagasts
Daugavpils novada upes
Jāzeps Broks

Jāzeps Broks (1895. gada 26. augusts — 1942. gada 6. janvāris) bija latviešu virsnieks, Pirmās pasaules un Latvijas neatkarības kara dalībnieks. Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieris.

Dzīvesgājums 
Dzimis Barkavas pagasta Zaļmežniekos zemnieka Pētera Broka ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā 1916. gadā iesaukts dienestā Krievijas impērijas armijā, kur no 24. maija dienēja 176. rezerves kājnieku pulkā, 15. jūnijā pārgāja uz latviešu strēlnieku daļām, bija rezerves bataljona (vēlāk pulka) strēlnieks. Pēc mācību pabeigšanas 1917. gada oktobrī paaugstināts par praporščiku un iecelts par rezerves pulka I rotas jaunāko virsnieku. No dienesta atvaļināts pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gada februārī. Latvijas brīvības cīņu laikā no 1918. gada 24. decembra bija 1. latviešu neatkarības rotas komandieris, virsleitnants. Vēlāk, no 1919. līdz 1921. gadam pildījis dienesta pienākumus Rēzeknes komandatūrā.

Pēc kara turpināja dienestu Latvijas Bruņotajos spēkos, pildot darbveža pienākumus. 1924. gadā pabeidza virsniekus kursus un tika paaugstināts par virsleitnantu, 1925. gadā — par kapteini. 1932. gada 16. oktobrī apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa IV šķiru.

No dienesta atvaļināts 1939. gada 26. novembrī. Pēc tam darbojies aizsargos — 6. pulkā Jēkabpilī, pildot mantu pārziņa un vēlāk saimniecības priekšnieka palīga pienākumus. 

1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā Krustpilī Broku arestēja un deportēja uz Vjatlagu. 1941. gada 21. oktobrī viņam piesprieda nāvessodu, kas izpildīts nošaujot 1942. gada 6. janvārī Kirovas cietumā «Nr.1»

Atsauces

Literatūra 

 Ilmārs Knaģis, (2008) «Bij tādi laiki.» Jāņa Rozes apgāds 
 Aizvestie: 1941. gada 14. jūnijs. Rīga, Latvijas Valsts arhīvs: Nordik, 2007. 279.lpp.

Latviešu strēlnieki
Pirmā pasaules kara dalībnieki
Latvijas Bruņoto spēku virsnieki
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Padomju represijās nogalinātie
Madonas novadā dzimušie
Anabaptisms

Anabaptisms (;  — ‘atkārtoti’,  — ‘baptisms’) ir 16. gadsimtā radusies kristiešu reformācijas kustība Eiropā, kas tic, ka kristības ir jānovilcina līdz kandidāts varēs atzīt savu ticību. Lai gan daži uzskata anabaptismu kā daļu no protestantisma, citi to skata kā nesaistītu ar to. No anabaptistu kustības ir cēlušies amiši, huterīti un menonīti.

Vārdu "anabaptists" ieviesa tradicionālie kristieši, redzot anabaptistu praksi kristīt otrreiz cilvēku, kas jau kā zīdainis bija kristīts. Tā kā anabaptisms neparedz divreizēju cilvēku kristīšanu, bet gan kristīšanu tikai tad, kad cilvēks spēj pats atzīt savus grēkus, pārsvarā agrīnā pusaudžu vecumā, tad sākotnēji anabaptisti šo iesauku nepieņēma.

Anabaptisti bija stingri savos uzskatos, ka zīdaiņa kristīšana ir bezjēdzīga procedūra, tā nepadara cilvēku kristīgu. Šo uzskatu un citu iemeslu dēļ viņus 16. un 17. gadsimtā vajāja un noraidīja gan Romas katoļi, gan protestanti.

Atsauces

Ārējās saites 

Kristietība
Protestantisms
Mītu grāvēji

"Mītu grāvēji" () bija populārzinātnisks ASV dokumentālo filmu raidījums, ko producējusi Austrālijas filmu kompānija Beyond International Group. Raidījumu no 2003. līdz 2016. gadam pārraidīja televīzijas kanāls Discovery Channel, bet no 2017. līdz 2018. gadam Science Channel. Raidījumu autors bija Pīters Rīzs. To līdz 2016. gadam vadīja Džeimijs Hainemans un Ādams Sevidžs. No 2004. līdz 2014. gadam raidījumam bija arī citi vadītāji, bet 2017. gadā raidījuma vadītājus nomainīja Džons Lungs un Braiens Lodens. 

Katra sērija apskata vairākus, šķietami neiespējamus apgalvojumus vai mītus, ko radījušas filmas, seriāli, cilvēki internetā un ziņu raidījumi. Raidījuma vadītāji eksperimentējot mēģina noskaidrot, vai šie apgalvojumi atbilst patiesībai.

Latvijā to rāda TV6.

Raidījuma vadītāji

Ārējās saites 

  

ASV televīzijas seriāli
Augusts Matiass Hāgens

Augusts Matiass Hāgens (; dzimis  Vijciemā, miris  Tērbatā) bija baltvācu gleznotājs un grafiķis. Viņš specializējās ainavās un pilsētu skatos.

Dzīvesgājums 
Dzimis dzirnavnieka ģimenē. Sākotnēji viņš apguva galdnieka amatu, bet pēc kāda laika internātskolā viņš parādīja talantu zīmēšanā. Diemžēl bērnības negadījuma un vēlākas slimības dēļ viņš bija gandrīz zaudējis redzi vienai acij. Tas gan daudz neietekmēja viņa mākslinieciskās spējas, jo 1810. gadā pēc vietējo dižciltīgo rekomendācijas viņš kļuva par ceļojošo gleznotāju Tērbatas apkārtnē. Nākamajā gadā viņš uzsāka darbu Karla Augusta Zenfa grafikas studijā. Viņš mācīja gelznošanu un gravēšanu Tērbatas Universitātē.

1820. gadā pēc Zenfa ieteikuma viņš izlēma doties uz Vāciju savu prasmju uzlabošanai. Aizkuģojis līdz Lībekai, viņš ar kājām devās ceļā uz Berlīni, Drēzdeni, Prāgu un Vīni. Vēlāk viņš devās garos pārgājienos caur Šveici un Itāliju, līdz pat Romai, rakstot detalizētu dienasgrāmatu un radot daudz skiču.

Četrus gadus vēlāk Pasavā apprecējies, viņš atgriezās Tērbatā, kur strādāja par zīmēšanas skolotāju zēnu skolā. Viņa zināmākie darbi, akvatintu sērija, pieminot universitātes darbības atjaunošanas gadadienu, radušies šajā periodā. No 1829. līdz 1832. gadam viņš mācīja meiteņu skolā. Pēc tam viņš atkal devās ceļā, gleznojot ainas Igaunijā un Somijas līča salās.

1837. gadā pēc veiksmīgas izstādes Sanktpēterburgā Pēterburgas Ķeizariskā mākslas akadēmija viņam piešķīra "brīvā mākslinieka" statusu un nākamajā gadā viņš nomainīja savu padomdevēju Zenfu Tērbatas Universitātes zīmēšanas profesora amatā. Šo amatu viņš ieņēma līdz 1851. gadam, kad bija spiests to pārtraukt redzes pasliktināšanās dēļ. Pēc trīs gadiem viņš pārtrauca gleznošanu. Nevēlēdamies palikt bezdarbībā, viņš atklāja, ka viņa redze bija pietiekama, lai nodarbotos ar fotogrāfiju un viņa mazais fotosalons kļuva ļoti populārs.

Viņa meita Jūlija Vilhelmīne arī kļuva par populāru gleznotāju.

Atsauces

Ārējās saites 

 Zīmējumi un gravīras no Kumu muzeja Tallinā

1794. gadā dzimušie
1878. gadā mirušie
Vācbaltiešu mākslinieki
Tartu Universitātes absolventi
Tartu Universitātes darbinieki
Valkas novadā dzimušie
SpaceX CRS-6

SpaceX CRS-6 jeb SpaceX Commercial Resupply Services 6 bija ASV uzņēmuma SpaceX bezpilota kravas kosmosa kuģa Dragon lidojums uz Starptautisko kosmosa staciju NASA Commercial Resupply Services (CRS) programmā. To orbītā palaida 2015. gada aprīlī. Maijā kuģa nolaižamais aparāts atgriezās uz zemes.

Šis nolaižamais aparāts atkārtoti izmantots 2017. gada decembrī misijā SpaceX CRS-13.

Derīgā krava 
Dragon bija iepildīts ar aptuveni 1898 kg kravas (2015 kg ar iepakojumu). Transportkuģa hermētiskajā sekcijā atradās: mantas apkalpei (500 kg), zinātnisko eksperimentu aparatūra un materiāli (844 kg), stacijas rezerves daļas (518 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aparatūra (18 kg), datoru piederumi (18 kg). To skaitā bija nanopavadoņi Arkyd 3 Reflight, Flock-1e 1, Flock-1e 2, Flock-1e 3, Flock-1e 4, Flock-1e 5, Flock-1e 6, Flock-1e 7, Flock-1e 8, Flock-1e 9, Flock-1e 10, Flock-1e 11, Flock-1e 12, Flock-1e 13, Flock-1e 14, kurus brīvā lidojumā paredzēts palaist no SKA moduļa Kibo.
Nehermētiskā kravas sekcijā šoreiz nebija ievietotas kravas.

Uz zemi atgriežamā krava paredzēta ar masu 1248 kg (ar iepakojumu 1370 kg). Tajā bija pētījumu rezultāti, iekārtas u.c. lietas

Lidojuma gaita 
Dragon tika palaists  20:10:41UTC ar nesējraķeti Falcon 9 v1.1 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-40.

Pēc kosmosa kuģa atdalīšanās raķetes pirmo pakāpi bija paredzēts kontrolēti nosēdināt uz īpašas platformas okeānā. Raķešpakāpe sasniedza platformu, bet piezemējās uz tās "cieti".

17. martā 10:55 UTC Dragon tika satverts ar manipulatoru Canadarm2, kuru no stacijas iekšienes vadīja Samanta Kristoforeti. Pie Harmony moduļa apakšējā porta kosmosa kuģis tika pieslēgts 13:29 UTC.

21. maijā 09:19 UTC ar manipulatoru, kuru vadīja Skots Kelijs, Dragon tika atvienots no Harmony moduļa un 11:04 UTC atlaists no robotrokas. 16:42 UTC Dragon kapsula nolaidās Klusajā okeānā, dienvidrietumos no Kalifornijas. Lidojuma ilgums 36 dienas 20 stundas 31 minūtes.

Atsauces

Ārējās saites 
 Press kit

Dragon kosmosa kuģis
Kalnciema kvartāls

Kalnciema kvartāls ir viens no tā sauktajiem Rīgas radošajiem kvartāliem Kalnciema un Melnsila ielu krustojumā, kurā regulāri notiek brīvdabas mūzikas koncerti, mākslas izstādes, pasākumi ģimenēm un bērniem, teātra izrādes, izglītojoši semināri un citi pasākumi. Kalnciema kvartālā esošās koka ēkas ir iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Katru sestdienu Kalnciema kvartālā notiek tirgus.

Vēsture 
Kalnciema kvartāls ir daļa no Pārdaugavas koka apbūves plašās teritorijas — Āgenskalna ciema, kura pirmsākumi rodami jau 17. gadsimtā.

Kalnciema ielas koka ēku atjaunošanu aktualizēja Latvijas Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga, tuvojoties 2006. gada NATO samitam. Tajā pašā gadā ēku ansamblim piešķirts Valsts nozīmes pilsētbūvnieciskā pieminekļa statuss un sākta ēku fasāžu atjaunošana. 2015. gadā pabeigta Kalnciema kvartāla ēku ansambļa sestās un pēdējās ēkas restaurācija. 

Kalnciema kvartāla pagalmā atrodas kafejnīca un vīnu veikals, restorāns, mākslas galerija un dizaina salons, birojos saimnieko arhitekti, mediju speciālisti un citi radošo nozaru pārstāvji.

Pasākumi 

Kalnciema kvartālā katru sestdienu no plkst. 10.00—16.00 norisinās tematiskie tirdziņi, kuros iespējams iegādāties vietējo zemnieku un amatnieku izstrādājumus un pārtikas produktus (svaigi ceptu maizi, pienu, biezpienu, gaļu, zivis, dārzeņus un dažādus konditorejas izstrādājumus). Tirdziņos uzstājas latviešu mākslinieki un folkloras kopas, kā arī tiek organizētas bērnu radošās darbnīcas.

Kopš 2010. gada no maija līdz septembrim ceturtdienu vakaros koka namu pagalmā norisinās grupu un mūziķu bezmaksas brīvdabas koncerti.

Kalnciema kvartāla galerijā apskatāmas Latvijas un ārvalstu laikmetīgās mākslas autoru gleznas, grafikas, fotogrāfijas un skulptūras, kā arī tematiskas un vēsturiskas izstādes. Reizi gadā notiek mākslas tirdziņš "Mākslas medības", kurās tiek piedāvāti Latvijas Mākslas akadēmijas studentu darbi.

Atsauces

Ārējās saites 

   

Āgenskalns
Vilsandi nacionālais parks

Vilsandi nacionālais parks () ir nacionālais parks Igaunijā, Sārema apriņķī. Tajā ietilpst Vilsandi sala un vairākas mazākas saliņas, atsevišķas Sāmsalas rietumu daļas teritorijas.

Parks izveidojās no 1910. gadā dibināta putnu rezervāta. Tajā aizsargā ļoti jutīga ekosistēmu, ko izmanto migrējošie putni caurceļošanas periodā (tai skaitā aizsargājamā baltvaigu zoss un Stellera pūkpīle). Tā ir arī pārošanās un ligzdošanās vieta vairāk kā 247 putnu sugām, tostarp parastajai pūkpīlei. Viena trešdaļa no visām Igaunijā aizsargājamajām augu sugām ir atrodama šī nacionālā parka teritorijā. Medības Vilsandi nacionālajā parkā ir aizliegtas pilnībā. Nacionālais parks ir populārs ceļamērķis gan vietējiem, gan ārvalstu tūristiem, it īpaši tūristiem no Somijas.

Teritorija 1997. gada 17. jūnijā tika iekļauta Rāmsaras konvencijas vietu sarakstā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Vilsandi nacionālā parka mājaslapa 

Igaunijas nacionālie parki
Sāres apriņķis
Cisdzimte

Cisdzimte un cisseksuāļi apzīmē personas, kuru dzimtes identitāte vai sociālais dzimums (atšķirībā no transdzimtes personām) saskan ar viņu bioloģisko dzimumu, kuru nosaka dzimšanas brīdī. Cisdzimtes personas iedala cisvīriešos un cissievietēs.
Priedēklis cis- ir cēlies no latīņu valodas un nozīmē „šaipus”. Tā antonīms ir trans-, kas nozīmē „otrpus”. Vēl viens no šādiem atvasinājumiem ir cisseksisms – dzimtes binaritātes uzspiešana, noliedzot dzimumidentitāšu daudzveidību.
Termins cisdzimte tiek lietots biežāk lietotā termina dzimtes normatīvs vietā, lai apzīmētu personas, kuras identificē sevi tradicionālo dzimšu robežās, neuzsverot to kā normu.
Dzimtes binaritāte

Dzimtes binaritāte (angļu val. Gender Binary System) ir vispārpieņemta ideja, ka pastāv stingrs visu cilvēku iedalījums tikai divos pilnīgi atšķirīgos dzimumos – vīriešu un sieviešu - un ka katram cilvēkam jāpieder vai nu vienam, vai otram dzimumam. Šis iedalījums ietekmē visu indivīda dzīvi, proti, vienam vai otram dzimumam tiek piedēvētas noteiktas sociālas lomas, ar vienu vai otru dzimumu saistītas ģērbšanās un uzvedības normas, romantiskās un seksuālās attiecības. Binārais dalījums neņem vērā lielu skaitu cilvēku, kas nejūtas nedz, kā vīrieši, nedz, kā sievietes, piemēram starpdzimuma cilvēki vai transseksuāļi, androgīni vai bezdzimtes cilvēki, hermafrodīti, kuru neatbilstība binārajai sistēmai izpaužas vai nu bioloģiskajā ķermeņa uzbūvē, vai sociālajā dzimumidentitātē.
Dzimums
Bioloģija
LGBT
Dzimumidentitāte
Dzimtes izpausme

Dzimtes izpausme ir tas, ko var redzēt apkārtējie
Tas ir veids, kādā cilvēki pauž savu dzimti. Cilvēki katru dienu izpauž savu konkrēto dzimti, veidojot savus matus, izvēloties apģērbu, vai pat ar stāju. Indivīda izskats, runas veids, kustības un citi faktori signalizē uzskatus, sajūtas un vēlmi būt uztvertam kā vīrišķīgam vai sievišķīgam, vai kā vīrietim vai sievietei.
Dažkārt šīs izpausmes sakrīt ar sabiedrības idejām par to, kas ir pieņemams, piemēram, mēs dzīvojam sabiedrībā, kur kleitas tiek uzskatītas par sieviešu apģērbu, bet tās nav paredzētas vīriešiem, bet dažkārt tās nesakrīt.
Kāds var identificēties kā sieviete un ģērbties tradicionāli sievišķīgi, bet cits var arī identificēties kā sieviete, bet ģērbties tradicionāli vīrišķīgi. Tas nozīmē, ka abiem nav obligāti jābūt saistītiem.
Veids kādā kāds izpauž savu dzimti, var nebūt mājiens tam, ar kādu dzimti viņi identificējas.
Cālītis

Cālītis (sieviešu dzimtē Cālīte) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vārda „cālis” pamazināmās formas. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Eduards Cālītis (1881—1947) — rakstnieks un žurnālists;
 Ints Cālītis (1931) — nacionālās pretošanās kustības dalībnieks, disidents, bijušais politieslodzītais;
 Jānis Cālītis (1888—1939) — sabiedrisks darbinieks, politiķis.
 Juris Cālītis — mācītājs.

Latviešu uzvārdi
Rudolfs Šusters

Rudolfs Šusters (; dzimis ) ir vācu/ungāru izcelsmes slovāku politiķis, Slovākijas prezidents no 1999. līdz 2004. gadam.

Studējis Bratislavas Tehniskajā institūtā. Pēc tā absolvēšanas strādāja par inženieri-projektētāju. No 1964. gada - komunistiskās partijas biedrs. No 1983. līdz 1986. gadam un no 1994. līdz 1999. gadam bija dzimtās Košices mērs. No 1989. līdz 1990. gadam bija Slovākijas Nacionālās padomes priekšsēdētājs, no 1990. līdz 1992. gadam - Čehoslovākijas sūtnis Kanādā. 1999. gadā kļuva par prezidentu tiešajās vēlēšanās, uzvarot Vladimiru Mečaru. Šustera amata pildīšanas laikā 2004. gada 29. martā Slovākija iestājās NATO. 2004. gada 3. aprīlī valstī notika prezidenta vēlēšanas. Šusters saņēma tikai 7,4% balsu un netika otrajā balsošanas kārtā.

Ārējās saites 

1934. gadā dzimušie
Košices apgabalā dzimušie
Slovākijas prezidenti
Kārlis Horns

Kārlis Horns, arī Kārlis Hūrns (, dzimis ap 1550. gadu, miris ), bija zviedru feldmaršals un politiķis. Zviedru Igaunijas gubernators no 1576. līdz 1578. gadam un no 1600. līdz 1601. gadam. Kritis kaujā pie Burtnieku pils Latvijas teritorijā.

Dzīvesgājums 
Dzimis ap 1550. gadu Kankas muižas (tagad Somijā) īpašnieka un zviedru armijas virsnieka Henrika Horna un viņa sievas Elīnas Stolarmas ģimenē.
Karoja pret krievu karaspēku Livonijas kara laikā, no 1570. līdz 1571. gadam aizstāvot Tallinu. No 1580. gada — feldmaršals. Piedalījās Pļusas pamiera noslēgšanā 1583. gada maijā. No 1588. gada — Zviedrijas Valsts padomes (riksråd) loceklis.

1600. gadā atkārtoti tika iecelts par Zviedru Igaunijas gubernatoru un viņš iesaistījās Poļu—zviedru karā. 1601. gadā viņam izdevās ieņemt Piebalgas pili, bet tā paša gada 16. maijā viņš krita kaujā pie Burtnieku pils. Apglabāts Tallinas Doma baznīcā.

Laulībā ar Agnesi fon Delvigu Hornam piedzima 4 dēli, kuri arī kļuva par ievērojamiem Zviedrijas valsts darbiniekiem.

Atsauces

Ārējās saites 
 Kārlis Horns Svenskt biografiskt handlexikon 

1550. gadā dzimušie
1601. gadā mirušie
Latvijas vēsture
Igaunijas vēsture
Zviedrijas vēsture
11 Partenope

Partenope, arī 11 Partenope ir neregulāras formas asteroīds ar diametru apmēram 153 km, atrodas asteroīdu joslā.

Asteroīdu atklāja  itāļu astronoms Annibale de Gaspariss (Annibale de Gasparis) Kapodimontes observatorijā Neapolē. Tas bija otrais viņa atklātais asteroīds (kopā 9). Asteroīda vārdu ieteica Džons Heršels. Partenope grieķu mitoloģijā ir sirēna, kura dibinājusi pilsētu Partenopu (mūsdienās Neapole).

Partenope pieder S tipa asteroīdiem, sastāv no silikātu minerāliem. 1993. gada septembrī (tobrīd Partenope atradās tuvu opozīcijai) Krimas observatorijā tika pētīts asteroīda spektrs. Kopumā spektrs atbilda S tipa asteroīdiem, tomēr tika atklātas vājas absorbcijas joslas 0,38 μm un 0,42 μm viļņu garumos. Līdzīgi spektri atklāti M tipa asteroīdiem, piemēram 201 Pēnelope.

1985.-1987. gadā Maunakea observatorija, izmantojot 2,2 m teleskopu, pētīja apgabalu ap asteroīdu, nolūkā atklāt kādu pavadoni vai putekļu gredzenu, taču nekas netika atrasts.

Atsauces

Ārējās saites 
Partenopes orbīta

Asteroīdu joslas objekti
S tipa asteroīdi
Vilhelms Kristiāns Frībe

Vilhelms Kristiāns Frībe (, dzimis , miris ) bija vācu izcelsmes baltvāciešu ierēdnis, vēsturnieks un publicists. Tartu universitātes goda doktors.

Dzimis Tīringenē, krodzinieka ģimenē. Ģimnāzijā mācījās Hanoverē un Gistrovā. No 1781. līdz 1784. gadam studēja Getingenes universitātē. Vidzemē no 1784. gada. Strādāja par mājskolotāju Gaujienā un Alūksnē, vēlāk, no 1804. līdz 1810. gadam - Rīgas (pēc citām ziņām Tartu) apriņķa skolu inspektors. Darbojās par sekretāru Rīgā dibinātājā "Livonijas Labdarības un Ekonomiskajā biedrībā" (Die Livländische Gemeinnützige und Ökonomische Sozietät). Ražīgs Apgaismības laikmeta laika autors, rakstīja par vēstures un ekonomikas jautājumiem.

Darbi 

Handbuch der Geschichte Liv-, Ehst- u. Kurlands (5 daļās, 1791-94)
Physisch: ökonomisch, und statistische Bermerkungen von Lief- und Ehstland: oder von den beiden Statthalterschaften Riga und Reval, Riga: bey Johann Friedrich Hartknoch, Google books:
Ueber Russlands handel, landwirthschaftliche kultur, industrie und produkte: nebst einigen physischen und statistichen bemerkungen 3. Band, 1798 Google books:
Oekonomisch-technische Flora für Liefland, Ehstland und Kurland, Riga : in der Hartmannschen Buchhandlung, 1805, Google books

Ārējās saites 
Vilhelms Kristiāns Frībe Das Baltische Biographische Lexikon digital 
Vilhelms Kristiāns Frībe datubāzē TLÜAR rahvusbibliograafia isikud 

1761. gadā dzimušie
1811. gadā mirušie
Vācbaltieši
Foša līnija

Foša līnija bija pēc Pirmā pasaules kara starptautiski noteikta demarkācijas līnija, kas sadalīja Polijas un Lietuvas robežreģionus, par kuriem valstu starpā pastāvēja domstarpības. 

Līnijas projektu, kas tajā skaitā paredzēja Viļņas nonākšanu poļu kontrolē, izstrādāja maršala  Ferdinanda Foša štābs un tas 1919. gada 26. jūlijā tika apstiprināts Antantes virspavēlniecībā. Foša līnija ar nelielām korekcijām pastāvēja kā Polijas un Lietuvas robeža līdz pat Otrā pasaules kara sākumam. Teritoriālo izmaiņu dēļ vēlākā starpvalstu robeža atbilst Foša līnijai tikai galējā rietumu daļā, pie Suvalkiem, Polijā.

Lietuvas robežas
Polijas robežas
Snapchat

Snapchat ir attēlu kopīgošanas sociālais tīkls, ko izstrādāja Evans Špīgels, Bobijs Mērfijs un Redžijs Brauns, vēlāk arī Stenforda Universitātes studenti. Izmantojot lietotni, lietotāji var uzņemt attēlus un video, sauktus par snapiem, pievienot tiem tekstu un zīmējumus un nosūtīt noteiktiem šo failu saņēmējiem. Lietotāji var uzlikt laika ierobežojumu snapiem, nosakot to apskates ilgumu (2014. gada aprīlī apskates ilgums ir no 1 līdz 10 sekundēm). Pēc attēla vai video noskatīšanās tas tiek paslēpts no saņēmēja ierīces, bet paliek uz Snapchat serveriem.

2014. gada maijā lietotnes lietotāji dienā izsūtīja 700 miljonus attēlu un video, bet Snapchat Stories tika aplūkotas 500 miljonus reižu dienā.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Lietotnes blogs

Mobilo ierīču programmatūra
Sociālie tīkli
Karels Čapeks

Karels Čapeks (;  — ) bija 20. gadsimta sākuma čehu rakstnieks. Savas karjeras laikā viņš nodarbojās gan ar lugu, eseju, rakstīšanu, dramaturģiju, publicistiku, literatūras un mākslas kritiku. Tomēr plašāk viņš ir zināms ar savu darbu zinātniskās fantastikas laukā, ieskaitot romānu "Karš ar salamandrām" un lugu "Rosuma Universālie Roboti" (R.U.R.), kas popularizēja vārda robots izmantošanu.

Lai arī galvenokārt viņš ir zināms ar savu darbu zinātniskajā fantastikā, Čapeks sarakstīja arī vairākus politiski uzlādētus darbus, kas bija saistīti ar tā laika sabiedrības nemieru. Viņš piedalījās Čehoslovākijas PEN kluba izveidē, kas bija nozīmīga Starptautiskā PEN kluba sastāvdaļa. Viņš aģitēja par izpausmes brīvību un absolūti nicināja nacisma popularitātes pieaugumu Eiropā. Pēc Otrā Pasaules kara viņa literārais mantojums tika īpaši izcelts.

Arturs Millers 1990. gadā rakstīja:

1938. gada 11. februārī R.U.R. televīzijas iestudējums BBC kļuva par pirmo zinātniskās fantastikas žanra pārraidi televīzijā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Karela Čapeka darbi Project Gutenberg vietnē

1890. gadā dzimušie
1938. gadā mirušie
Hradeckrāloves apgabalā dzimušie
Čehu rakstnieki
Čehu valodā rakstošie
Butišku ezers

Butišku ezers (arī Osmu ezers) ir neliels beznoteces dzidrūdens ezeriņš Augšdaugavas novada Naujenes pagastā. Izvietojies pagasta dienviddaļā uz austrumiem no Butišku ciema Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū Daugavas loku dabas parkā. Krasti slīpi, pieejami, dibens — dūņains. Ezerā viena mākslīga sala. Mīt karūsa, rotans. Austrumu krastā atpūtas vieta.

Atsauces 

Augšdaugavas novada ezeri
Naujenes pagasts
Daugavpils novada ezeri
Pjērs Reverdi

Pjērs Reverdi (), dzimis , miris , bija franču dzejnieks. Kopā ar Gijomu Apolinēru viņš ir viens no kubisma un vēlāk sirreālisma atbalstītājiem. Draudzējās ar Pablo Pikaso, Žoržu Braku, Anrī Matisu. Tāpat kā vairāki citi dzejnieki sirreālisti Reverdi lielā mērā attīstīja jaunu priekš sava laika dzejprozas žanru, kura priekšsākumi meklējami Malarmē "verlibrā" (vers libre).

Dzīvesgājums
Reverdi ir dzimis Odas departamenta Narbonas pilsētā. Viņa vecāki nebija precējušies un tēvs, Anrī-Pjērs Reverdi, atzina dēlu tikai 1895. gadā. Māte savukārt izdarīja to tikai 1911. gadā pēc laulības noslēgšanas. Zēns mācījās Tulūzas un Narbonas skolās, bet 16 gadu vecumā pameta mācības.

Viņš ierodas Parīzē 1910. gadā. Monmartra slavenajā mākslinieku darbnīcā un tikšanās vietā Bateau-Lavoir viņš iepazīstas ar Gijomu Apolinēru, Maksu Žakobu, Luiju Aragonu, Filipu Supo, Tristanu Carā ar kuriem kopā piedzīvo dadaisma un vēlāk sirreālisma tapšanu. Viņa darbi lielā mērā iespaidoja Andrē Bretona poētisko konceptu.

1912.-1914. gados viņš sadarbojas ar Apolinēra žurnālu Les Soirées de Paris un apprec Henrieti Biro (Henriette Charlotte Bureau).

1915. gadā tiek publicēts viņa pirmais dzejoļu krājums Poèmes en prose, ko  kritika definēja kā kubisma poēziju (poésie cubiste).

1917. gada 15 martā Reverdi dibina literāro laikrakstu Nord-Sud, kas ir pilnīgi veltīts tā laika jauno mākslas virzienu teoriju apspriešanai. Laikraksts pastāv līdz 1918. gadam un tiek aizstāts ar līdzīgu izdevumu Littérature, ko vada Bretons, Supo, Aragons un Reverdi.

1920. gadu sākumā viņš iepazinās un uzturēja attiecības ar Koko Šaneli.

1926. gadā Reverdi, 37 gadu vecumā, norobežojās no pārējās pasaules Solemas Benediktīniešu ordeņa abatijā, kur turpinot rakstīt uzturējās līdz mūža beigām un tika apglabāts.

Atsauces

Ārējās saites 

1889. gadā dzimušie
1960. gadā mirušie
Odā dzimušie   
Francijas dzejnieki
Franču valodā rakstošie
Sirreālisma mākslinieki
Dadaisma mākslinieki