joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Cirks (spēle)

Cirks ir mūsdienās Latvijā, dažās pēcpadomju valstīs populāra un daudzviet citur pasaulē pazīstama galda spēle, kas savulaik radusies kā 19. gadsimta beigu britu galda spēles "Snakes and Ladders" ("Čūskas un kāpnes") variants.

Vēsture 
Spēles sākotnējais variants radies Indijā, kur tā atainoja vietējās morāles vērtības. Spēlē parādīja kontrastu starp karmu (likteni) un kamu (iekāri) un ilustrēja kā sasniegt Mokšu (atbrīvošanos no pārdzimšanas cikla). 19. gadsimtā šo spēli pārņēma briti, kurus iespaidoja spēles pamatā esošie ideāli. Šajās spēles versijās uz galdiņa ir divu veidu zīmējumi, kas simbolizē tikumus un netikumus. Parasti tikumus ataino kāpnes, bet netikumus — čūskas, kam blakus uzrakstīts attiecīgā tikuma vai netikuma nosaukums vai arī ar ilustrācijām parādīts labs darbs vai palaidnība un šīs darbības sekas.

Lielbritānijā un ASV vietējam tirgum aprobētais spēles variants sākotnēji bija un pamatā arī mūsdienās ir pazīstams ar nosaukumu "Snakes and Ladders" ("Čūskas un kāpnes"). Angliski runājošo zemēs, īpaši ASV, mūsdienās populārs ir arī spēles variants "Chutes and Ladders" ("Slidkalniņi un kāpnes"), kurā čūskas gājieniem uz leju aizstātas ar slidkalniņiem.

"Snakes and Ladders" Lielbritānijā pirmo reizi tika izdots 1892. gadā. Ap šo pašu laiku Eiropas valstīs sāka izdot spēles variantus ar motīviem, kas papildināja vai daļēji aizstāja sākotnējos čūsku un kāpņu motīvus. Šo motīvu vidū bija medību, sporta, izklaides, cirka, dzīvnieku, dažādu sadzīves norišu motīvi.

Francijā 19. gadsimta beigās tika izdots "Snakes and Ladders" variants ar cirka motīviem "Nouveau Jeu du Cirque" ("Jaunā cirka spēle").

Vācijā 1920. gados uzņēmums "Spear & Söhne" laida klajā spēles variantu ar cirka motīviem "Auf und Ab! Lustiges Leiterspiel". Čūsku tajā vairs nav, bet cirka mākslinieki un dzīvnieki veic gan vairāku lauciņu kāpienus uz augšu, gan uz leju. Visi gājienu varianti, spēles galdiņa dizains, kā arī personāži pamatā saglabāti nemainīgi no "Spear & Söhne" versijas līdz pat mūsdienām, arī spēles versijā, kuru mūsdienās turpina izdot Latvijā. Līdzās "Cirka" versijai, kas balstīta "Spear & Söhne" variantā, pastāv arī citas "Snakes and Ladders" versijas, kurās arī ir cirka motīvi, tomēr tie izmantoti, atkāpjoties no "Spear & Söhne" sākotnējās versijas — gan vizuālajā stilā, gan gājienu tipos.

Rīgas rūpnīcā "Straume" ražotais "Cirka" variants bija nedaudz pārveidots 20. gados Vācijā "Spear & Söhne" ražotais spēles variants.

Noteikumi 
"Cirku" spēlē, pārvietojot pa spēles galdiņu figūras atbilstoši ar metamo kauliņu uzmestajam punktu skaitam. Galdiņš ir rotāts ar zīmējumiem un sarūtots lauciņos, pa kuriem zigzagveidā pārvietojas no vienas lauciņu rindas uz nākamo. Mūsdienās Latvijā populārākajā "Cirka" versijā, kas ir padomju okupācijas gados Rīgā fabrikā "Straume" ražotās spēles versija tieša kopija, ir 120 pelēki un dzelteni lauciņi — 12 rindas ar desmit lauciņiem katrā. Uzkāpjot uz noteiktiem lauciņiem spēlētājam jāpārvieto savs kauliņš atbilstoši uz spēles galdiņa esošā zīmējuma kustībai.Ja uzmet trīs reizes pēc kārtas 6, tad atgriežas uz startu.

Atsauces

Ārējās saites 

Galda spēles
Jānis Silarājs

Jānis Silarājs (dzimis  Rīgā) ir latviešu bobslejists, vieglatlēts, peldētājs, inženieris.

Karjera 
Trenēties sāka kā basketbolists, taču šajā sporta veidā trenējās tikai vienu gadu. Pēc tam četrus gadus trenējies peldēšanā. Studiju gados pievērsies vieglatlētikai, pie Ulda Doniņa trenējies šķēpa mešanā, kur sasniedzis personisko rekordu 76,28 metrus. 1999. gada Latvijas čempionātā izcīnīja bronzas medaļu, savukārt gadu iepriekš kļuva par Latvijas čempionu 4x100 m stafetē. 1999. gadā izcīnīja trešo vietu arī Latvijas čempionātā peldēšanā (50 m tauriņstilā). 2000. gadā kļuva par Latvijas universiādes čempionu 50 m tauriņstilā. Pēc ceļa traumas pārgāja uz bobsleju. Sākotnēji bija Gata Gūta stūmējs, izcīnīja vienu 4. vietu Pasaules kaus posmā četriniekos, sezonas kopvērtējumā ierindojās pirmajā desmitniekā. Pēc pirmās sezonas kļuva par Sanda Prūša stūmēju, ar kuru startēja arī  Soltleiksitijā, izcīnīja 7. vietu četrinieku sacensībās. 2003. gadā kļuva par Eiropas čempionu. Sportista karjeru noslēdza 28 gadu vecumā.

Atsauces

Ārējās saites 

1976. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas vieglatlēti
Šķēpa metēji
Latvijas peldētāji
Latvijas bobslejisti
Latvijas inženieri
Bobslejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Rīgas Tehniskās universitātes absolventi
Kletuss Spaklers

Kletuss Delrojs Spaklers () ir izdomāts tēls animētajā seriālā "Simpsoni". Tāpat kā daudzi citi "Simpsonu" tēli, Kletuss ir tipisks lauķis. Viņš ir vājas miesas būves, labsirdīgs cilvēks ar brūniem, izpūrušiem matiem, retām ūsām un retiem zobiem. Parasti valkā baltu apakškreklu un zilas bikses. Kletusam uz kreisās rokas ir čūskas un galvaskausa tetovējums. Tēlu ierunājis Henks Azarija.

Pirmo reizi Kletuss parādās "Simpsonu" 5. sezonas sērijā Bart Gets an Elephant. Viņš ir atveidots kā tipisks lauķis, kas lūr uz Bārta ziloni Stempiju. Kletuss Spaklers ir fermeris piektajā paaudzē. Sērijā A Star Is Torn Kletuss pārdod dārzeņus līdzās Kwik-E-Mart veikalam. Kletuss ir slims, jo no termometra izdzēra dzīvsudrabu. Slimība ir smagi ietekmējusi Kletusa prāta spējas un atmiņu. Viņu neuztrauc citu domas par sevi, viņu arī nesatrauc tas, ka viņš ir apprecējies ar savu radinieci Brendīnu. Viņi dzīvo saticīgā laulībā, kaut arī bieži strīdas.

Ārējās saites 
 IMDb profils 

"Simpsonu" tēli
Animācijas tēli

sv:Lista över återkommande rollfigurer i Simpsons#Cletus Spuckler
Jauniņā (pirmā sezona)

Seriāla "Jauniņā" (New Girl) pirmā sezona tiek pārraidīta televīzijas kanālā Fox no . Pirmajā sezonā tika iekļautas 24 sērijas.

Sērijas 

{| class="wikitable" style="width: 100%; margin-right: 0;"
|- style="color:#FFFFFF"
! style="background-color: #008AA7;"| Nr.
! style="background-color: #008AA7;"| Nosaukums
! style="background-color: #008AA7;"| Režisors
! style="background-color: #008AA7;"| Scenārists
! style="background-color: #008AA7;"| Pirmā pārraide
! style="background-color: #008AA7;"| Prod.kods
! style="background-color: #008AA7;"| Skatītāji ASV (miljonos)
|-

|}

Atsauces

Ārējās saites 
 Sērijas 

Jauniņā
Uzskaitījumi

en:List of New Girl episodes#Season 1 (2011–12)
"Jauniņā" sēriju uzskatījums

"Jauniņā" () ir amerikāņu komēdijseriāls, kura autore ir Elizabete Merivetera. To translē televīzijas kanāls Fox, un to filmē Losandželosā, ASV. Galvenās lomas seriālā atveido Zoja Dešanela, Džeiks Džonsons, Makss Grīnfīlds, Lamorns Moriss un Hanna Simona. Seriāls tiek translēts Fox televīzijas kanālā kopš . Pašlaik ir pārraidītas 94 sērijas.

Sezonu pārskats

Sērijas

Pirmā sezona

Otrā sezona

Trešā sezona

Atsauces

Ārējās saites 
 
 

Jauniņā
Lenijs un Karls

Lenfords "Lenijs" Leonards () un Karltons "Karls" Karlsons () ir izdomāti tēli animētajā seriālā "Simpsoni". Abus tēlus saista stipra draudzība. Viņi strādā Springfīldas atomelektrostacijā. Tēlus ierunājuši Harijs Šīrers (Lenijs) un Henks Azarija (Karls).

Lenijs 
Lenijs dzimis Čikāgā. Viņam ir maģistra grāds atomfizikā, strādā Springfīldas atomelektrostacijā, kur iekārtojies darbā uzreiz pēc skolas beigšanas (mācījies vienā klasē ar Homēru). Lenijs ir viens no trim Springfīldas budistiem (kopā ar Karlu un Līzu), kaut arī nemaz nezina, kas ir Buda. Sarakstījis vairākus romānus un filmējies filmās. Mīl suņus. Lenijam pieder gaiši zila mašīna ar numuru 829 EAG.

Karls 

Karls ir afroamerikānis, budists, viņam ir maģistra grāds atomfizikā, patīk boulings un pasēdēšana Mo tavernā. Bērnību pavadījis Islandē. Pirmajās sērijās Karls reti bija manāms kopā ar Leniju. Homēra bērnības draugs. Karlam tāpat kā Lenijam ir māsa, viņiem ir tradīcija uz Valentīna dienu apmainīties ar viņām. Karlam pieder zilganzaļa mašīna, kurai numurs nav zināms. Abi draugi strādā atomelektrostacijas 7G sektorā kopīgā kabinetā. Karlam ir nedaudz liekais svars. Ģērbšanās stils viņam gandrīz vienmēr ir vienāds: melnas kurpes, brūnas bikses, rozā džemperis un pa virsu džemperim gaiši violeta žakete ar brūnām pogām. Karlam alkohols nav tik tuvs kā Lenijam, taču arī ļoti garšo, abi par to ļoti maz zin. Karls pēc iepriekšējā 7G sektora priekšnieka aiziešanas ieņēma viņa vietu un Homērs kļuva par palīgu. Sērijas beigās Karls vēl aizvien ir savā amatā, taču nākamajās sērijās viņš bija redzams savā vecajā postenī. Bērnsa kunga mīlulis. Dzīvo lielā rozā ar zilu koka mājā kopā ar Leniju. Homērs runājot ar Līzu par Karlu dēvē viņu par zinātni un ļoti ciena. Beisbola komandā, kas izveidota no patstāvīgajiem Mo tavernas apmeklētājiem, Karlam ir 7. numurs.

Atsauces 

"Simpsonu" tēli
Animācijas tēli
Veilons Smiterss

Veilons Smiterss, jaunākais () ir izdomāts tēls animētajā seriālā "Simpsoni". Smiterss ir Montgomerija Bērnsa personīgais asistents. Tēlu ierunājis Harijs Šīrers.

Veilons Smiterss dzimis Montgomerija Bērnsa labākā drauga un līdzgājēja Veilona Smitersa vecākā ģimenē, kurš gāja bojā, mēģinot novērst Springfīldas atomelektrostacijas reaktora sprādzienu. Smiterss jaunākais tobrīd bija tikai pāris mēnešus vecs. Mācījies vienā skolā ar Homēru, nēsāja breketes. Dienējis ASV Armijā, tomēr no turienes padzīts, iespējams, homoseksualitātes dēļ. Kopš tā laika uzticami kalpo Bērnsa kungam, kura priekšā bieži pazemojas. Atvaļinājumā bijis tikai divas reizes. Vienreiz, lai iestudētu mūziklu par lelli Malibu Steisiju, par ko ļoti jūsmo, viņš krāj šīs lelles un bieži raksta rakstus leļļu kolekcionāru žurnālam.

Ārējās saites 
 TheSimpsons profils 
 IMDb profils  

"Simpsonu" tēli
Animācijas tēli

de:Figuren aus Die Simpsons#Waylon Smithers
Edna Krabapela

Edna Krabapela () ir izdomāts tēls animētajā seriālā "Simpsoni". Strāda par skolotāju Springfīldas pamatskolā. Tēlu ierunājusi Mārsija Volesa. Volesa ieguva Emmy balvu par Ednas ieskaņošanu sērijā Bart the Lover.

Dzimusi Springfīldā, mācījusies vienā skolā ar Homēru, bet vēlāk aizbraukusi no pilsētas (sērija Springfield Up). Edna Springfīldā no vārdā nenosauktas pilsētas atgriezās 1989. gada vasarā, pēc šķiršanās no vīra alkoholiķa. Gandrīz uzreiz pēc ierašanās pilsētā viņa iepazinās ar Mo, un drīz viņi viens otrā iemīlas. Mo vēlējās aizvest Ednu no pilsētas, tomēr pirms prom braukšanas viņa iegāja skolā, un pēc īsas sarunas ar Bārtu nolēma palikt pilsētā tādu bērnu kā viņš dēļ, kuriem viņa ir vajadzīga. Tāds lēmums Mo izraisīja ļoti asu reakciju un viņi izšķīrās.

Edna bieži ir attēlota kā diezgan vieglas uzvedības sieviete (pārsvarā ballītēs, koncertos utml.).

Diezgan ilgi Edna tikās ar skolas direktoru Seimūru Skineru, tomēr šiem randiņiem pastāvīgi traucē Skinera māte ar savām muļķīgajām prasībām. Viņi periodiski šķīrās un atkal atsāka attiecības. Skiners bildināja Ednu, bet pirms pašām precībām Edna aizbēga. Vēlāk viņa sāka tikties ar komiksu pārdevēju, kurš arī viņai piedāvāja precēties, tomēr Edna izvēlējās vientulību. 23. sezonas pirmajā sērijā viņa uzsāk attiecības ar Nedu Flandersu. Šīs sezonas 21. sērijā tiek paziņots, ka Edna un Neds ir slepus apprecējušies.

Edna ir vienīgais varonis, ko regulāri ieskaņoja Mārsija Vollesa. Pēc aktrises nāves seriāla veidotāji paziņoja, ka tēls no pazudīs no seriāla. Pēdējo reizi Edna Krabapela parādījās 32. sezonas sērijā Diary Queen.

Atsauces

Ārējās saites 
 Ednas Krabapelas profils vietnē TheSimpsons.com

"Simpsonu" tēli

de:Figuren aus Die Simpsons#Edna Krabappel
Oto Mans

Oto Mans () ir izdomāts tēls animētajā seriālā "Simpsoni". Mans strādā Springfīldas pamatskolā par autobusa šoferi. Tēlu ierunājis Harijs Šīrers.

Oto Mans pēc izcelsmes ir vācietis. Pazīstams ar savu neprātīgo autobusa vadīšanu un mīlestību pret smago roku. Sērijā It's A Mad, Mad, Mad, Mad Marge Oto taisījās precēties ar savu draudzeni Bekiju, bet, kad līgava viņam lika izvēlēties starp viņu un roku, viņš izvēlējās pēdējo. Viņa mīļākās grupas ir Grand Funk Railroad, Deep Purple, Poison un citas.

Oto Mans ir manīts anonīmo alkoholiķu saietā. Vēl viņš lieto marihuānu. Tiek uzskatīts, ka Oto lieto arī citas narkotikas — urīna analīzēs tika atrasts kreks, heroīns, amfetamīns, benzodiazepīni, meskalīns, zirgu trankvilizatori, govju paralizatori, diazepāms, barbiturāti, pentobarbitāls, LSD un neliels daudzums cilvēka urīna (sērija The Seven-Beer Snitch).

Ārējās saites 
 IMDb profils  

"Simpsonu" tēli
Animācijas tēli

en:List of recurring The Simpsons characters#Otto Mann
sv:Lista över återkommande rollfigurer i Simpsons#Otto Mann
Ārdava

Ārdava (arī Vordauka; ) ir ciems Preiļu novada Pelēču pagastā. Izvietojies pagasta austrumdaļā pie Daugavpils—Rēzeknes dzelzceļa (stacija Ārdava)  no pagasta centra Pelēčiem,  no novada centra Preiļiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Jezufinovas muižas centru pēc dzelzceļa līnijas atklāšanas. Ciems izaudzis padomju gados kā Ārdavas ciema padomes (līdz 1975. gadam) centrs. Jezufinovas muiža (celta 1861. gadā; no 1922. līdz 2003. gadam Ārdavas pamatskola) ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis. Ārdavā atrodas bibliotēka, veikals, katoļu baznīca.

Atsauces
Pelēči

Pelēči (arī Pelēcis; ) ir ciems Preiļu novada Pelēču pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidienē Jāšas labajā krastā pie autoceļa P58  no novada centra Preiļiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta veidojusies pie bijušās Pelēču muižas (Pelecz) centra. Ciems izaudzis padomju gados kā ciema padomes un Kārļa Marksa kolhoza centrālais ciemats. Pelēčos atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bibliotēka, kultūras nams, feldšeru un vecmāšu punkts, pasts. Pelēču muižas kungu māja un klēts ir vietējas nozīmes kultūrvēstures pieminekļi.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Grethene Bleilere

Grethene Bleilere (Gretchen Bleiler; dzimusi ) ir profesionāla amerikāņu snovbordiste.

Viņa ir piedalījusies divās ziemas olimpiskajās spēlēs (, ). 2006. gadā Turīnā viņa izcīnīja sudrabu snovborda akrobātikā. 2010. gadā Vankūverā viņa tika uzskatīta par zelta medaļas pretendenti, taču neveiksmīgi aizvadīja sacensības, izcīnot vien 11. vietu. Izcīnījusi vairākas medaļas X spēlēs (pasaules ekstrēmo sporta veidu spēlēs): četrus zeltus un vienu sudrabu.

Ārējās saites 
  

1981. gadā dzimušie
Ohaio dzimušie
ASV snovbordisti
Snovbordisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Snovbordisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskie sudraba medaļnieki snovbordā
AubieSat-1

AubieSat-1 ir ASV studentu būvēts pavadonis, kas paredzēts jonosfēras pētījumiem. Kosmiskais aparāts palaists 2011. gada oktobrī.
Kosmisko aparātu izgatavoja Oburnas Universitātes studenti.

AubieSat-1 ir CubeSat standarta 1U pavadonis ar izmēriem 10 cm × 10 cm × 10 cm. Tā masa ir 1,03kg. Elektroenerģiju nodrošina saules baterijas, kas izvietotas uz sānu malām. Konstrukcijā izmantoti daudzi komerciāli plaši pieejami komponenti.

AubieSat-1 tika palaists  09:48:31 UTC ar nesējraķeti Delta 7920-10C no Vandenberga Gaisa spēku bāzes kā sekundārā krava meteoroloģiskajam pavadonim NPP NASA ELaNa izglītības nanopavadoņu palaišanas programmā.

Ārējās saites 
 AubieSat-1 vietne 

CubeSat pavadoņi
Arendole

Arendole (; arī Randauka) ir ciems Preiļu novada Rožkalnu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos Dubnas kreisajā krastā  no pagasta centra Rimicāniem,  no novada centra Preiļiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Arendoles muižas (Randol) centru. Arendoles muiža (līdz 1975. gadam pamatskola) un parks ir vietējas nozīmes kultūrvēstures pieminekļi. Arendolē atrodas bibliotēka un katoļu baznīca.

Atsauces
Rimicāni

Rimicāni (arī Rimeicāni) ir ciems Preiļu novada Rožkalnu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā Dubnas kreisajā krastā pie Malnaviņas ietekas  no novada centra Preiļiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta veidojusies padomju gados kā ciema padomes un kolhoza «Dzintars» ciemats. Rimicānos atrodas pagasta pārvalde, bērnudārzs, bibliotēka, veikals.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Preiļu novada ciemi
Asūne

Asūne (arī Osiuns; ) ir ciems Krāslavas novada Asūnes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā Asūnīcas krastos ziemeļos no Lielā Asūnes ezera,  no novada centra Krāslavas,  no tuvākās pilsētas Dagdas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izaugusi padomju gados kā ciema padomes un kolhoza «Putj Ļeņina» ciemats. Asūnē atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, aptieka, feldšeru un vecmāšu punkts, veikals, katoļu baznīca. Ierīkota Konstantīna Raudives piemiņas istaba. 2020. gadā slēgta Asūnes sākumskola.

Novadnieki 
 Konstantīns Raudive (1909—1974) — rakstnieks, filozofs un parapsihologs.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Peterss (filma)

"Peterss" ir 1972. gada Latvijas PSR spēlfilma. Filmas režisors ir Sergejs Tarasovs un tā uzņemta Rīgas Kinostudijā.

Sižets 
Filma ir par vienu no Viskrievijas Ārkārtas komisijas jeb tā sauktās "čekas" izveidotājiem un vadītājiem Jēkabam Petersam un stāsta par Padomju Krievijas pirmajiem pastāvēšanas gadiem.

Lomās 
 Ģirts Jakovļevs — Peterss
 Uldis Dumpis — Briedis
 Juris Lejaskalns — Lokarts
 Anatolijs Falkovičs — Dzeržinskis
 Aleksandrs Bojarskis — Aleksandrovičs
 Jurijs Kamornijs — Ļimanovs
 Maruta Feldmane — Toņa
 Sergejs Poļežajevs — Savinkovs
 G. Geide — Pinka
 Aleksejs Paņkins — Cigankovs
 Boriss Hmeļņickis — Kustinskis

Apbalvojumi 
 1973 - Vissavienības kinofestivālā Almaatā balva par vīriešu lomas tēlojumu Ģirtam Jakovļevam.

Ārējās saites 
 

 Kino muzejs

1972. gada Latvijas PSR filmas
Rīgas Kinostudijas filmas
Novomisļi (Ezernieku pagasts)

Novomisļi (arī Jaundome; ) ir ciems Dagdas novada Ezernieku pagastā. Izvietojies pagasta dienviddaļā pie Eša ezera Novomisļu līča un reģionālā autoceļa P55 (Rēzekne_Dagda),   no pagasta centra Ezerniekiem,  no novada centra Dagdas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Jaundomes (Nowa Myśl) muižas centru. Novomisļos atrodas katoļu kapela. 

Ciemā atrodas divi kultūras pieminekļi: valsts nozīmes mākslas piemineklis - Jaundomes muižas fasādes dekoratīvā apdare un vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis - Jaundomes muižas kungu māja.

Jaundomes muižā ir izveidota 880 metrus gara dabas taka, kas ļauj iepazīties ar muižas kultūrvēsturiskajiem objektiem un dabas daudzveidību.

Atsauces
Jumbo–Visma

Jumbo–Visma ir profesionāla šosejas riteņbraukšanas komanda, kas ir bijušās Rabobank komandas pēctece. Komanda sastāv no trīs sekcijām: ProTeam (UCI ProTour komanda), Kontinentālā (talantu komanda, kas piedalās UCI Europe Tour), un velokrosa komandas.

Komanda iepriekš brauca ar Colnago rāmjiem, 2009.-2013. gadā izmantoja Giant rāmjus ar Shimano komponentēm. Kopš 2014. gada komanda brauc ar Bianchi velosipēdiem.

Komanda tika izveidota 1984. gada sezonā ar nosaukumu Kwantum, pārsvarā izmantojot sportistus no TI-Raleigh komandas. Kopš 1984. gada komanda ir piedalījusies visās Tour de France sacensībās un kopš divīziju izveides 1998. gadā tā vienmēr ir atradusies augstākajā divīzijā.
2012. gadā Nīderlandes laikraksts de Volkskrant veica izpēti un secināja, ka laika posmā no komandas pirmssākumiem 1996. gadā līdz 2007. gadam dopinga lietošana kā minimums tika pieļauta. 2012. gada oktobrī Rabobank paziņoja, ka līdz ar gada beigām pārstās sponsorēt profesionālo riteņbraukšanu, bet komanda paziņoja, ka turpinās savu darbību kā jauna organizācija ar "tukšu nosaukumu". 13. decembrī tika paziņots, ka nākamajā sezonā komanda startēs ar nosaukumu Blanco Pro Cycling Team ar mērķi atrast sponsoru 2014. gada sezonai, pretējā gadījumā izbeidzot savu darbību. Jūnijā tika parakstīts līgums ar elektronikas ražotāju Belkin, kurš uzņēmās komandas sponsorēšanu no 2013. gada Tour de France līdz 2015. gada sezonas beigām. Tomēr jau jūnijā tika paziņots, ka Belkin neturpinās sponsorēšanu un komanda atrada jaunus sponsorus, kļūstot par Team LottoNL-Jumbo.

2018. gada beigās komanda ieguva jaunu sponsoru — Norvēģijas IT pakalpojumu uzņēmumu Visma un 2019. gadā mainīja nosaukumu uz Team Jumbo-Visma.

Latvijas sportisti 
1995.—1997. gada sezonā komandā brauca Latvijas riteņbraucējs Arvis Piziks, 1995. gadā arī Dainis Ozols.

2021. gada sezona

Komandas sastāvs

Uzvaras

Atsauces

Ārējās saites 

 

Riteņbraukšanas komandas
Sports Nīderlandē
Deceuninck–Quick-Step

Deceuninck–Quick-Step (UCI komandas kods: DQT) ir Beļģijas UCI ProTour riteņbraukšanas komanda. Komandas ilggadējs sponsors Quick Step ir lamināta grīdas segumu ražotājs.

Komanda tika izveidota 2003. gadā kā Quick Step-Davitamon, apvienojot darbiniekus un sportistus no Domo-Farm Frites un Mapei-Quick Step, kura pēc deviņu gadu pastāvēšanas tika likvidēta. 2003. un 2004. gadā komandas pārstāvis Paolo Betīni ieguva UCI pasaules kausu, kā arī uzvarēja 2004, gada Olimpiskajās spēlēs grupas braucienā. 2005. gada UCI ProTour sezonā komandu pārsauca par Quick Step-Innergetic un tā uzvarēja vairākās klasiskajās sacensībās: Toms Bonens uzvarēja Flandrijas tūrē un Parīze-Rubē, Filipo Pocato HEW Cyclassics braucienā un Paolo Betīni Züri-Metzgete un Giro di Lombardia. 2005. gada beigās T. Bonens uzvarēja Pasaules čempionātā Madridē grupas braucienā un Maikls Rodžerss uzvarēja individuālajā braucienā.

2006. gadā Bonens saglabāja Flandrijas tūres uzvarētāja titulu un Tour de France laikā 4 posmus bija līdera lomā, F. Pozcato uzvarēja Milāna – Sanremo braucienā. Paolo Betīni uzvarēja Pasaules čempionātā Zalcburgā un saglabāja Giro di Lombardia titulu. 2007. gadā Bonens uzvarēja Tour de France sprinteru kategorijā, uzvarot divos posmos. Betīni aizstāvēja savu pasaules čempiona titulu Štutgartē. 2008. gadā Gerts Stēgmanss uzvarēja Tour de France pēdējā posmā Elizejas laukos. Pēc Pasaules čempionāta Varēzē karjeru beidza Paolo Betīni. 2008. un 2009. gadā Steins Devolders uzvarēja Flandrijas tūrē un Toms Bonens Parīze – Rubē.

2021. gada sezona

Komandas sastāvs

Uzvaras

Atsauces

Ārējās saites 

 
 
 

Riteņbraukšanas komandas
Riteņbraukšana Beļģijā
Kuršu uzbrukumi Klaipēdai (1263)

Kuršu uzbrukumi Klaipēdai 1263. gadā notika kuršu sacelšanās laikā, aptuveni vienā laikā ar Livonijas ordeņa Kursas karagājienu (1263). Galvenie uzbrucēji bija 
Krētenes un Impiltes karavīri.

Atskaņu hronikas vēstījums 
Mēmeles pils (Mimele, tagadējā Klaipēda) kursu sacelšanās laikā tika izolēta no sauszemes un visa apgāde notika pa jūru. Kurši atkārtoti uzbruka no netālu esošās Krētenes pils (Kretênen, Kretêne), kuras pilsnovads Megavas zemē (, ) minēts 1253. gada Kursas zemju dalīšanā.
 
Mēmeles komturs ar lielu ordeņa brāļu pulku devās uzbrukumā pilij, kuras aizstāvji atstāja pils nocietinājumus un devās pretī uzbrucējiem. Ordeņa bruņinieki tika sakauti un atgriezās Klaipēdā, vairāki no viņiem krita, bet Memeles komturs tika sagūstīts un sadedzināts uz sārta.
 
Tad ordenis rīkoja vēl vienu uzbrukumu Krētenes kuršiem, kurā "apkāva tos it patiesi ar sievām, bērniem ar turklāt - tā tikās viņiem atmaksāt par to, ko iepriekš saimnieki no viņiem bija ņēmuši. Bet pils līdz pašiem pamatiem, līdz zemei nodega caur tiem."

Klaipēdu aplenca arī Impiltes (Ampille) kuršu karapulki, kas cīnījās tik prasmīgi, ka "ja brāļiem nelīdzētu Dievs, tie nespētu tur turēties". Impiltes kuršu karaspēks siroja arī Skalavas (Schalowe) zemē Nemunas pietekas Jūras baseinā, kur tie "lietuviešiem brašiem ar cirtieniem jo ašiem tā dažu pulku sakapāja, ka mājās par tiem noraudāja".
Zināms, ka Impiltes pilsnovads () atradās kuršu Duvzares zemes daļā, kas pēc 1253. gada Kursas dalīšanas bija piedalīta Kurzemes bīskapijai, bet pēc sacelšanās sākuma bija atguvis neatkarību.

Atsauces

Skatīt arī 
 Livonijas krusta kari

Militārās operācijas Livonijas krusta karos
Kaujas ar kuršu piedalīšanos
Kaujas ar Livonijas ordeņa piedalīšanos
1263. gads
Aleksandrs Jakimovs

Aleksandrs Jakimovs (; dzimis  Abajā, Kazahstānā) ir Latvijas krievu dzejnieks, publicists, jurists un politiķis, pārstāv partiju "Saskaņa". Bijis Ludzas novada un trīs Saeimas sasaukumu deputāts. A. Jakimova dzejoļi publicēti vairākos izdevumos. Starptautiskās prozaiķu un publicistu asociācijas biedrs.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1961. gadā Abajā, Kazahijas PSR Karagandas apgabalā. 1970. gadā kopā ar vecākiem pārcēlās uz dzīvi Latvijā.

Mācījās Ludzas 2. vidusskolā, pēc mācību beigām 1979. gadā viņu iesauca obligātajā karadienestā Padomju armijā. Studēja Latvijas Valsts Universitātes Juridiskajā fakultātē (1988), bija Ludzas rajona Tautas tiesas tiesnesis (1989—1993).
Studijas turpināja neklātienē M. Gorkija Literatūras institūtā Maskavā (Московский литературный институт имени Максима Горького, 1995), pēc tam līdz pat 2010. gadam A. Jakimovs bija zvērināts advokāts. Līdztekus bija laikrakstu "Ludzas zeme" un "Rēzeknes panorāma" līdzstrādnieks, publicējās arī Krievijas izdevumos "Российский писатель" un "Культпросвет. Работа. Встреча".

Apbalvots ar Latvijas Pareizticīgās Baznīcas I šķiras Svētā svētmocekļa Rīgas arhibīskapa Jāņa medaļu.

Politiskā darbība 
2009. gadā A. Jakimovu ievēlēja Ludzas novada domē no "Saskaņas Centra" saraksta. 2010. gadā viņš kandidēja Saeimas vēlēšanās un tika ievēlēts 10. Saeimā. Tāpat vēlētāju atbalstu A. Jakimovs saņēma arī ārkārtas vēlēšanās nākamajā gadā un darbojās 11. Saeimā. 12. Saeimas vēlēšanās sākotnēji netika ievēlēts, taču 2015. gada oktobrī kļuva par 12. Saeimas deputātu pēc tam, kad mandātu nolika Marjana Ivanova-Jevsejeva. 2018. gada rudenī kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās, taču netika ievēlēts; tāpat vēlētāju atbalstu neguva 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās.

2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās kandidēja uz vietu Ludzas novada domē, taču netika ievēlēts. Kandidēja arī 14. Saeimas vēlēšanās 2022. gada rudenī, taču "Saskaņas" saraksts nepārvarēja 5% barjeru.

Darbi 

 Александр Якимов. Сборник стихов. 1996. — 50 lpp. (dzejas krājums)
 Колокольный звон, плывущий...: литературно-художественное посвящение Даугавпилсско-Резекненской епархии Латвийской православной церкви. 2016. — 143 lappuses (dzejas krājums)

A. Jakimova dzejoļi un apraksti publicēti arī Rēzeknē iznākušajā "Poētiskajā vēstnesī" (Резекненский Поэтический Вестник 2010-2013), krājumā “Он из тиких районных стониц” u.c.
Viņš ir redaktors un sastādītājs grāmatām “Русская поэзия Латгалии ХХ-ХХI век”, „Русская поэзия Латвии”, „Засмотревшийся в озера”.

Atsauces

Ārējās saites 

 CVK profils
 "Saskaņas Centra" profils
 Aleksandrs Jakimovs dodas lielajā politikā "Ludzas Zeme"

1961. gadā dzimušie
Latvijas tiesneši
Latvijas advokāti
Latvijas dzejnieki
Latvijas krievi
10. Saeimas deputāti
11. Saeimas deputāti
12. Saeimas deputāti
Ignacijs Lukasevičs

Jans Juzefs Ingnacijs Lukasevičs (; dzimis , miris ) bija Galīcijas poļu uzņēmējs un izgudrotājs. Viens no naftas rūpniecības pamatlicējiem. Viens no pirmajiem pasaulē 1856. gadā uzbūvēja naftas pārstrādes rūpnīcu. Uzlaboja petrolejas ieguves tehnoloģiju. Izgudroja petrolejas lampu. Viens no sava laika lielākajiem mecenātiem.

Dzimis poļu inteliģences ģimenē. Skolā gāja Žešovā. Vēlāk sāka strādāt aptiekā Laņcutā. 1840. gadā atgriezās Žešovā, kur tāpat strādāja aptiekā. 1845. gadā iesaistījās pagrīdes poļu organizācijā. 1846. gada februārī arestēts, ieslodzīts Ļvovā. 1847. gada decembrī atbrīvots pierādījumu trūkuma dēļ. Vēlāk strādāja aptiekā Ļvovā, studēja Krakovas un Vīnes universitātēs. 1853. gadā Lukasevičs pirmais pasaulē spēja iegūt petroleju no naftas (1846. gadā kanādietim Abrahamam Gesneram tas izdevās no oglēm). 1853. gada 31. jūlijā Lukasevičs izgatavoja petrolejas lampu operāciju veikšanai vietējā slimnīcā. Šo datumu var uzskatīt par mūsdienu naftas rūpniecības sākumpunktu.

1854. gada sākumā Lukasevičs pārcēlās uz Gorlici, un kopā ar vietējiem uzņēmējiem un zemes īpašniekiem izveidoja daudzus uzņēmumus. 1854. gadā pie Krosno izveidoja pasaulē pirmo naftas ieguves urbumu. 1856. gadā Lukasevičs pie Jaslo uzcēla pasaulē pirmo naftas pārstrādes rūpnīcu. Lukasevičš atklāti sponsorēja 1863. - 1865. gada Janvāra sacelšanos Krievijā. Miris 1882. gadā.

Ārējās saites 

Polijas izgudrotāji
Piekarpatu vojevodistē dzimušie
Olga Dreģe

Olga Dreģe (dzimusi  Sarkaņu pagastā) ir latviešu teātra un kino aktrise un bijusī politiķe, 5. Saeimas deputāte.

Biogrāfija 
Dailes teātra aktrise kopš 1961. gada. 1962. gadā beigusi Dailes teātra 3. studiju. Pazīstama ar savām lomām Rīgas Kinostudijas filmās "Vella kalpi" un "Limuzīns Jāņu nakts krāsā". 1990. gados darbojusies arī politikā, bijusi 5. Saeimas deputāte, ievēlēta no Demokrātiskās Centra partijas saraksta, bet 1995. gada 25. aprīlī pārgājusi uz LNNK frakciju.

Divreiz precējusies, divreiz šķīrusies. Meita no otrās laulības, mūziķe Zane Dreģe (1978).

Nozīmīgākās lomas teātrī 
 Terēze — Ž. Anuija "Mežone" (1966)
 Ārija — Raiņa "Indulis un Ārija" (1971)
 Anna — V. Šekspīra "Ričards III" (1972)
 Nora Mārša — S. Moema "Apsolītā zeme" (1972)
 Agnese — H. Ibsena "Brands" (1975)
 Roza — Ā.Kērtesa "Atraitnes" (1979)
 Tīna — L. Stumbres "Andersons un Millers" (1980)
 Aža — R.Blaumaņa "Pazudušais dēls" (1983)
 Mērija — K.Būzas "Sievietes,sievietes..." (1986)
 Maija — P. Pētersona "Mirdzošais un tumši zilais" (1987)
 Pamāte — A.Brigaderes "Sprīdītis" (1992)
 Megija — B.Frīla "Dejas Lūnasas svētkos" (1993)
 Gabija — R.Tomā "Astoņas mīlošas sievietes" (1993)
 vešeriene — R.Blaumaņa "Ugunī" (1994)
 Zāra Leandere — G. Gravstrēma "Zāra Leandere" (1996)
 Stella Kembela — Dž.Kiltija "Mīļais melis" (2013)
 Georgs Frīdrihs Hendelis — P.Barca "Iespējamā tikšanās" (2016)

Filmogrāfija

Atsauces

Ārējās saites 

 Spotnet profils
 Olga Dreģe filmas.lv

1938. gadā dzimušie
Madonas novadā dzimušie
Latvijas Nacionālās neatkarības kustības politiķi
5. Saeimas deputāti
Latviešu kinoaktieri
Latviešu teātra aktieri
Latvijas kinoaktieri
Latvijas teātra aktieri
Dailes teātra aktieri
Latvijas PSR Nopelniem bagātie skatuves mākslinieki
Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieki
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Dmitrijs Rodionovs

Dmitrijs Rodionovs (dzimis ) ir latviešu inženieris un politiķis, pārstāv partiju "Saskaņa" un apvienību "Saskaņas Centrs". Pašlaik ir Daugavpils domes deputāts, iepriekš bijis Saeimas deputāts.

Izglītību ieguvis Daugavpils 16. vidusskolā (1995), Daugavpils dzelzceļa transporta tehnikumā (1999) un Rīgas Tehniskajā universitātē (2003. gadā iegūta inženiera specialitāte, 2005. gadā iegūts maģistra grāds transporta un skaru jomā). Pēc tam kļuva par uzņēmuma "LDz Ritošā sastāva serviss" Lokomotīvju remonta centra ražošanas tehniķi.

D. Rodionovs ir precējies, ģimenē aug divi dēli.

Politiskā darbība 
2010. gadā tika ievēlēts 10. Saeimā no "Saskaņas Centra" saraksta. 2011. gadā kļuva par partijas "Saskaņa" valdes locekli un ārkārtas vēlēšanās tika ievēlēts arī 11. Saeimā. 2013. gada pašvaldību vēlēšanās tika ievēlēts Daugavpils domē, tāpēc nolika Saeimas deputāta mandātu.

Pirmajā Daugavpils domes sēdē D. Rodionovs tika ievēlēts par domes priekšsēdētāja Jāņa Lāčplēša vietnieku. Šajā amatā atradās līdz 2015. gadam.

Atsauces

Ārējās saites 

 CVK profils
 "Saskaņas Centra" profils

1980. gadā dzimušie
10. Saeimas deputāti
11. Saeimas deputāti
Rīgas Tehniskās universitātes absolventi
Pauls Putniņš

Pauls Putniņš (dzimis  Reinkaļvos, Cēsu apriņķī, miris 2018. gada 1. decembrī) bija latviešu dramaturgs, publicists, politiķis.

Biogrāfija 
1963. gadā absolvējis Latvijas Valsts konservatoriju. Strādājis par režisora palīgu un režisoru Dailes un Liepājas teātros. Kopš 1965. gada nodarbojās vienīgi ar dramaturģiju. Bija viens no populārākajiem 1970.—1980. gados iestudētajiem autoriem teātros. Dramatizējis tādus darbus kā "Laikmetu griežos" (Andrejs Upītis) un "Mērnieku laiki" (Reinis un Matīss Kaudzītes). Sarakstījis vairāk nekā 30 lugas, 25 no tam iestudētas profesionālajos un amatieru teātros. Bijis literārā avota autors un scenārija līdzautors Jāņa Streiča filmām "Aizaugušā grāvī viegli krist" (1986) un "Naktssargs un veļasmazgātāja" (TV filma, 2002). Kopš 1970. gada P. Putniņš ir Rakstnieku savienības un Teātra darbinieku savienības biedrs, savukārt no 1999. gada — Dramaturgu ģildes biedrs. 1977. gadā saņēmis A. Upīša balvu, 1987. gadā — Andreja Pumpura un Annas Brigaderes balvas.

Latvijas neatkarības atjaunošanas laikā iesaistījās politikā. Bija 5. un 6. Saeimas deputāts no "Latvijas Zemnieku savienības" saraksta. 2001. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās sekmīgi kandidēja Rīgas domes vēlēšanās no "Zaļo un Zemnieku savienības" saraksta. Pēc Rīgas domes deputāta pilnvaru beigšanās 2006. gadā piedalījās 9. Saeimas vēlēšanās, kur tika ievēlēts. 2010. gadā paziņoja, ka nekandidēs 10. Saeimas vēlēšanās un pametīs politiku.

Atsauces

Ārējās saites 
 Pauls Putniņš filmas.lv
 

1937. gadā dzimušie
2018. gadā mirušie
Cēsu novadā dzimušie
Latvijas Mūzikas akadēmijas absolventi
Latvijas dramaturgi
Latviešu rakstnieki
Latviešu valodā rakstošie
5. Saeimas deputāti
6. Saeimas deputāti
9. Saeimas deputāti
Rīgas domes deputāti (2001—2005)
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Krāšņspāres

Krāšņspāres jeb krāšņspāru ģints (Coenagrion) ir krāšņspāru dzimtas (Coenagrionidae) ģints, kas pieder pie vienādspārnu spāru apakškārtas (Zygoptera). Šo ģinti angļu valodā mēdz saukt arī par Eirāzijas spārēm, lai gan 3 sugas ir sastopamas Ziemeļamerikā. Kā jau angļu nosaukums norāda lielākā daļa sugu mājo Eirāzijā.

Latvijā sastopamas 6 krāšņspāru sugas: astainā krāšņspāre (Coenagrion armatum), gaišzilā krāšņspāre (Coenagrion puella), tumšzilā krāšņspāre (Coenagrion pulchellum), zaļganā krāšņspāre (Coenagrion hastulatum), ziemeļu krāšņspāre (Coenagrion johanssoni) un zilganā krāšņspāre (Coenagrion lunulatum).

Sistemātika 
 ģints Krāšņspāres (Coenagrion)
 Astainā krāšņspāre (Coenagrion armatum)
 Gaišzilā krāšņspāre (Coenagrion puella)
 Tumšzilā krāšņspāre (Coenagrion pulchellum)
 Zaļganā krāšņspāre (Coenagrion hastulatum)
 Ziemeļu krāšņspāre (Coenagrion johanssoni)
 Zilganā krāšņspāre (Coenagrion lunulatum)
 Coenagrion aculeatum
 Coenagrion adelais
 Coenagrion amurense
 Coenagrion antiquum
 Coenagrion angulatum
 Coenagrion australocaspicum
 Coenagrion bartenevi
 Coenagrion bifurcatum
 Coenagrion brevicauda
 Coenagrion caerulescens
 Coenagrion castellani
 Coenagrion chusanicum
 Coenagrion dorothaea
 Coenagrion ecornutum
 Coenagrion elegantulum
 Coenagrion exornatum
 Coenagrion glaciale
 Coenagrion holdereri
 Coenagrion hylas
 Coenagrion intermedium
 Coenagrion interrogatum
 Coenagrion kashmirum
 Coenagrion lanceolatum
 Coenagrion lehmanni
 Coenagrion lyelli
 Coenagrion melanoproctum
 Coenagrion mercuriale
 Coenagrion ornatum
 Coenagrion persicum
 Coenagrion ponticum
 Coenagrion pygmaea
 Coenagrion resolutum
 Coenagrion scitulum
 Coenagrion simillimum
 Coenagrion sophia
 Coenagrion striatum
 Coenagrion syriacum
 Coenagrion tengchongensis
 Coenagrion terue
 Coenagrion tugur
 Coenagrion vanbrinkae

Atsauces

Ārējās saites 

 Cretan bluet (Coenagrion intermedium)
 Chinese damselflies of the genus Coenagrion
 The genus Coenagrion

Krāšņspāru dzimta
CBS

CBS Broadcasting Inc. (CBS) ir ASV komerciālais televīzijas. Pašreizējais kanāla nosaukums sastāv no iepriekšējā nosaukuma pirmajiem burtiem — Columbia Broadcasting System. CBS īpašnieks ir mediju konglomerāts ViacomCBS.

CBS pirmsākumi datējami ar 1927. gada 27. janvāri, kad tika izveidots radiostaciju tīkls United Independent Broadcasters. Kad par investoru kļuva Columbia Records, 1927. gada 18. septembrī radiostaciju tīkls tika pārdēvēts par Columbia Phonographic Broadcasting System. Tas 1928. gadā pārtapa par Columbia Broadcasting System. 1941. gadā, 1. jūlijā notika CBS pirmā televīzijas pārraide.

2017. gada 17. novembrī radio staciju tīkls CBS Radio tika pārdots Entercom.

2019. gadā par CBS īpašnieku kļuva ViacomCBS.

Seriāli 

 "NCIS: izmeklēšanas dienests" (2003—pašlaik)
 The Big Bang Theory (2007—pašlaik)
 "Labā sieva" (2009—pašlaik)
 "CSI Lasvegasa" (2000—pašlaik)
 NCIS: Losandželosa (2009—pašlaik)
 "Elementāri, Vatson!" (2012—pašlaik)
 "Noziedzīgie prāti" (2005—pašlaik)
 "Mentālists" (2008—2015)
 "Dzimuši policisti" (2010—pašlaik)
 "Divarpus vīri" (2003—2015)
 "Īpašo uzdevumu vienība Hawaii 5-0" (2010—pašlaik)
 "Hawaii Five-O" (1968-1980)
 "Hameleonu rotaļas" (1987—pašlaik)
 2 Broke Girls (2011—pašlaik)
 Person of Interest (2011—2016)
 "Zem kupola" (2013—pašlaik)
 "Kā es satiku jūsu māti" (2005—2014)
 "Izdzīvotājs" (2000—pašlaik)
 "CSI: kibernoziegumi" (2015—2016)
 "CSI Maiami" (2002—2010)
 "CSI Ņujorka" (2004—2013)
 "Visi mīl Reimondu" (1996—2005)

Ārējās saites 
  
 

ASV televīzijas kanāli
NBC

National Broadcasting Company (NBC) ir ASV komerciālais televīzijas kanāls, kas darbību uzsāka kā radio stacija. Kanāla vadība atrodas Ņujorkā, ASV.

To 1926. gadā izveidoja Radio Corporation of America, NBC ir pirmais lielais pārraides kanāls ASV. 1986. gadā kontroli pār to pārņēma General Electric. Pašlaik NBC ietilpst NBCUniversal sastāvā. Pirmā radio pārraide bija , savukārt televīzijas — .

Ārējās saites 
  

ASV televīzijas kanāli
Vašingtona monuments

Vašingtona monuments atrodas ASV galvaspilsētā Vašingtonā. Obelisks celts par godu pirmajam ASV prezidentam Džordžam Vašingtonam. Tas ir obelisks, kas atrodas pie nacionālās alejas rietumu gala. Monuments celts no marmora, granīta un gneisa. Pašlaik obeliskam ir divi rekordi: pasaules augstākais obelisks un augstākā akmens struktūra pasaulē. Obelisks ir 169,294 metrus augsts. Augstākas monumentu kolonnas eksistē, bet tās nav no akmens. Obelisks tika izstrādāts pēc Roberta Milla skices. Obelisku sāka celt 1848. gadā un beidza 1884. gadā, gandrīz 30 gadus pēc arhitekta nāves. Obeliska pamatakmens tika ielikts 1848. gada 4. jūlijā. Uzceļot tas kļuva par pasaules augstāko būvi pārspējot 157 metrus augsto Ķelnes katedrāli. 1889. gadā to pārspēja Eifeļa tornis. Monuments tika bojāts 2011. gada Virdžīnijas zemestrīcē, tāpēc pašlaik tas sabiedrībai nav pieejams.

2011. gada Virdžīnijas zemestrīce 
 Virdžīnijas zemestrīce nodarīja bojājumus Vašingtona monumentam. Nacionālo parku serviss ziņoja, ka obeliska virsotnē tika atklāta plaisa un paziņoja, ka monuments tiks slēgts, lai salabotu radušos bojājumus. Dažas no monumenta daļām pat bija izkritušas no savām vietām. Monumenta lifts tika bojāts. Nacionālo parku serviss tāpat paziņoja, ka plaisas tiks aizvērtas, lai pasargātu monumentu no lietus un sniega. Monumenta pārbaudei jau iztērēts vairāk kā $200 000.

ASV kultūra
Monumenti
Vašingtona
Valdis Liepiņš (ekonomists)

Valdis Liepiņš (dzimis  Rīgā) ir latviešu ekonomists, tirgus izpētes speciālists, sabiedriskais darbinieks un politiķis. Bija 11. Saeimas deputāts, pārstāvot Reformu partiju, iepriekš bijis Rīgas domes deputāts. Latvijas, Apvienotās Karalistes un Kanādas pilsonis.

Biogrāfija 
1944. gada jūlijā kopā ar māti un vectēvu devies trimdā uz Vāciju, pēc tam uz Angliju. Absolvējis Oksfordas Universitāti Apvienotajā Karalistē. Pēc studiju pabeigšanas uzsācis darba gaitas Anglijā. 1966. gadā pārcēlies uz Kanādu, strādājis tirgus pētniecības firmā Canadian Facts, kur kļuva par viceprezidentu. 1971. gadā pieņēmis Kanādas pilsonību.

V. Liepiņš Kanādā bijis aktīvs trimdas latviešu sabiedriskajā dzīvē: 1968. un 1972. gadā organizējis Vispasaules latviešu jaunatnes kongresus, aktīvi piedalījies Toronto Latviešu centra darbībā.

1989. gadā iesaistījies Latvijas Tautas frontē. 1990. gadā atgriezies uz dzīvi Latvijā. Arī dzimtenē darbojies dažādos tirgus pētniecības uzņēmumos. Pasniedzis lekcijas Rīgas Ekonomikas augstskolā, Rīgas Stradiņa universitātē, Komunikāciju akadēmijā un Komercizglītības centrā Rīgā.

1996. gadā saņēmis Triju Zvaigžņu ordeni. Laikā no 1998. līdz 2002. gadam V. Liepiņš bija Latvijas Nacionālā bibliotēkas atbalsta fonda biedrs un valdes loceklis. Studentu korporācijas "Lettonia" biedrs.

Politiskā darbība 
2005. gadā V. Liepiņš veiksmīgi kandidēja Rīgas domes vēlēšanās no "Jaunā laika" saraksta. 2007. gadā bija viens no Vēlēšanu reformas biedrības dibinātājiem un kļuva par tās priekšsēdētāju. 2011. gadā, pirms Saeimas ārkārtas vēlēšanām izstājies no "Jaunā laika", lai pievienotos jaundibinātajai Zatlera reformu partijai. Saeimas ārkārtas vēlēšanās ievēlēts 11. Saeimā, kur darbojās Reformu partijas frakcijā.

Atsauces

Ārējās saites 

 
 CVK profils

1939. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Apvienotās Karalistes latvieši
Kanādas latvieši
"Jaunā laika" politiķi
Reformu partijas politiķi
11. Saeimas deputāti
Rīgas domes deputāti (2005—2009)
Latvijas ekonomisti
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Anglosakši

Anglosakši bija ģermāņu (anglu, sakšu, jitu, frīzu) ciltis, kas no 5. līdz 6. gadsimtam ienāca Lielbritānijas salā, padzenot britu ciltis (5. gadsimta sākumā salu bija pametuši romieši). 7. — 8. gadsimtā šīm ģermāņu ciltīm sajaucoties ar vietējo ķeltu cilšu paliekām izveidojās anglosakšu tautība. Šajā pašā laikā notika anglosakšu kristianizācija. Vēlāk angloskaši asimilēja dāņus un norvēģus, kas 8. — 9. gadsimtā bija iebrukuši Lielbritānijas salas ziemeļaustrumos, austrumos. 1066. gadā, kad anglosakšu teritorijas iekaroja Viljams I, anglosakši sajaucās ar ienācējiem no Normandijas — normāņiem, liekot pamatu angļu tautībai. Līdz aptuveni 12. gadsimtam runājuši senangļu jeb anglosakšu valodā, kas vēlāk attīstījās par angļu valodu.

 
Anglijas vēsture
Aleksejs Navaļnijs

Aleksejs Navaļnijs (; dzimis  Maskavas apgabalā) ir krievu jurists, kas kopš 2009. gada ieguvis atpazīstamību kā blogeris un sociālais aktīvists, kas pievērsis sabiedrības uzmanību korupcijas un politiskajām problēmām Krievijā. 2011. gadā Navaļnijs nodibināja Korupcijas apkarošanas fondu, kas likvidēts 2020. gadā. 2022. gada martā tika notiesāts un nosūtīts uz stingras drošības soda koloniju uz 9 gadiem ieslodzījumā.

Saindēšana 
, ar lidmašīnu atgriežoties no Tomskas uz Maskavu, Aleksejam Navaļnijam kļuva slikti, tādēļ veikta ārkārtas nosēšanās Omskā, kur Navaļnijs tika hospitalizēts ar aizdomām par saindēšanos. 
Vēlāk tika ziņots, ka Alekseju Navaļniju Omskas slimnīcā mēģinājuši saindēt vēl vienu reizi.
22. augustā Navaļniju no Omskas ar nevalstiskās organizācijas Cinema for Peace nolīgtu lidmašīnu nogādāja Šaritē — Berlīnes Universitātes slimnīcā. 

2. septembrī Vācijas eksperti paziņoja, ka iegūti neapstrīdami pierādījumi, kas apliecina, ka Navaļnijs ir saindēts ar nervus paralizējošu kaujas vielu, kas pieder pie "Novičok" grupas. Šo slēdzienu apstiprināja arī Francijas un Zviedrijas laboratorijas un Ķīmisko ieroču aizlieguma organizācija (OPCW). Krievijas delegācija OPCW noraidīja ārvalstu laboratoriju secinājumus un pārmetusi Vācijai, ka tā izmanto šo lietu, lai izdarītu politisko spiedienu uz Krieviju un piemērotu tai sankcijas.'

14. decembrī pētnieciskā grupa Bellingcat sadarbībā ar medijiem CNN, Insider, Der Spiegel un El Pais prezentēja savu versiju par notikušo, nosaucot astoņu vīriešu vārdus, kuri trīs gadu laikā izspiegojuši Alekseju Navaļniju.
Navaļnijs paziņoja, ka "Tie nav fsbešņiki, kuri strādā pēc kāda manas darbības laikā aizvainota oligarha vai ierēdņa pasūtījuma. Vesels FSB departaments augsti stāvošu priekšnieku vadībā divu gadu garumā īsteno operāciju, kuras laikā vairākas reizes mēģināts nogalināt mani un manas ģimenes locekļus, slepenā valsts laboratorijā saņemot ķīmisku ieroci. Protams, šāda mēroga un garuma operāciju nevar būt organizējis neviens cits, kā FSB galva Bortņikovs, kurš nekad nesadūšotos to darīt bez Putina pavēles."

Aizturēšana un ieslodzījums 
Pēc četru mēnešu rehabilitācijas Vācijā Navaļnijs 2021. gada 17. janvārī atgriezās Krievijā, un pēc ielidošanas Šeremetjevas lidostā viņš tika aizturēts. 20. februārī Maskavas Babuškinas rajona tiesa atzina par likumīgu nosacītā cietumsoda nomainīšanu pret reālo. Piespriesto cietumsodu Navaļnijs izcieš Vladimiras apgabala Pokrovas cietumā. 31. martā viņš pieteica badastreiku, pieprasot "pienācīgu medicīnisko aprūpi un iespēju konsultēties ar neatkarīgiem mediķiem".

Atzinība 
2021. gada oktobrī Eiropas Parlaments Navaļnijam piešķīra Saharova balvu "par domas brīvību".

Atsauces

Ārējās saites 

 Alekseja Navaļnija mājaslapa 

Krievijas juristi
Krievijas politiķi
Blogeri
Maskavas apgabalā dzimušie
Personas, kas nosodīja Krievijas 2022. gada iebrukumu Ukrainā
Svarinci

Svarinci (agrāk arī Svariņi) ir ciems Krāslavas novada Svariņu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā pie Ezernieku—Porečjes ceļa  no novada centra Krāslavas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izaugusi padomju gados kā ciema padomes un padomju saimniecības «Voshod» centrālais ciemats. Svarincos atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, feldšeru un vecmāšu punkts, veikals.

Atsauces 

Krāslavas novada ciemi
Latvijas pagastu centri
Borovka (Ūdrīšu pagasts)

Borovka () ir ciems Krāslavas novada Ūdrīšu pagastā. Izvietojies pagasta rietumos Rudņas pietekas Malnupeites krastā pie autoceļa A6  no pagasta centra Augstkalnes,  no novada domes Krāslavā un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izaugusi padomju gados. Borovkā atrodas feldšeru un vecmāšu punkts, veikals, katoļu baznīca. Rietumos no ciema atrodas uzņēmuma «Latgales nafta» degvielas krātuves.

Atsauces
Kaskāžu kalni

Kaskāžu kalni vai vienkārši Kaskāde ir kalnu grēda Ziemeļamerikas rietumu daļā. Bieži tiek dalīta atsevišķās mazākās grēdās: Augstās Kaskādes, Kanādas Kaskādes u.c. Kalnu grēda ir daļa no Klusā okeāna uguns gredzena. 12 kalni pēdējo 4000 gadu laikā izvirduši vismaz vienu reizi no kuriem visbiežāk — Senthelensa kalns. Mēneša laikā kalnos var tikt reģistrētas pat piecas zemestrīces. Pēdējie izvirdumi notikuši 2006., 1980., 1921. un 1914. gadā.

Kaskāžu kalni 
Vulkāni, kuri atrodas uz dienvidiem no Freizera upes, pieder Kaskāžu kalniem.

Ziemeļu Kaskādes 
 Kokvahila kalns (dienvidu Britu Kolumbija)
 Beikera kalns (ASV, tuvu Kanādas robežai) - Augstākā virsotne Vašingtonas štata ziemeļu daļā. Bieži no vulkāna krātera paceļas tvaika stabs. Viena no sniegotākajām vietām uz zemes - 1999. gadā reģistrēts biezākais vienas sezonas sniegs.
 Ledāju smaile (Vašingtonas štata ziemeļu daļa) - Vulkāns nav augsts. Grūti sasniedzama vieta.

Augstās Kaskādes 
 Reinīra kalns - Kaskāžu kalnu augstākā virsotne.
 Senthelensa kalns - Slavenākais no visiem Kaskāžu kalniem.
 Adamss - 2. augstākā virsotne Vašingtonas štatā un 3. augstākā Kaskāžu kalnos.
 Huda kalns - Augstākā Oregonas štata virsotne, kuru alpīnisti apmeklē visbiežāk.
 Džefersona kalns - 2. augstākā Oregonas virsotne.
 Trijpirkstu Džeka kalns - Erodēts vulkāns no Pleistocēna perioda.
 Vašingtona kalns - Erodēts vairogvulkāns.
 Trīs māsas - Vulkāns ar trim virsotnēm.
 Lauztā virsotne - Erodēts miris vulkāns. Tuvumā atrodas Bendas šļūdonis.
 Ņūberija vulkāns - Izolēta kaldera ar dieviem krāterezeriem.
 Bačelora kalns - Ģeoloģiski jauns vulkāns (15 000 gadu), kas tagad ir populāra slēpošanas vieta.
 Dimantu virsotne
 Beilija kalns
 Tīlsena kalns
 Mazama kalns - Labāk zināms ar tā krāterezeru, kurš atrodas vulkāna kalderā. Veidojies pirms aptuveni 6900 gadiem, vulkānam sabrūkot katastrofiska izvirduma laikā.
 Skota kalns
 Maklolina kalns
 Zāļu ezera vulkāns - Vairogvulkāns, kas ir Kaskāžu kalnu lielākais vulkāns pēc tilpuma.
 Šasta kalns - 2. augstākā virsotne Kaskāžu kalnos, kura redzama pat Sakramento ielejā, kura atrodas 225 km attālumā.
 Lasena smaile - Vulkāns, kurš atrodas vistālāk uz dienvidiem. Vulkāns, kurā ir visvieglāk uzkāpt. Tāpat kā Šasta kalns tas ir redzams no Sakramento ielejas, kura atrodas 193 kilometru attālumā no tās.

Ziemeļamerikas ģeogrāfija
Ļida

Ļida (, , ) ir pilsēta Baltkrievijas rietumu daļā, Grodņas apgabalā 160 kilometrus no Minskas pie Ļidzejas upes. Jēkabpils sadraudzības pilsēta.

Ļidā atrodas optisko ierīču rūpnīca Beltex Optic un lauksaimniecības tehnikas rūpnīca "Ļidseļmaš". Jau no laikiem, kad Ļida atradās Polijas sastāvā , šeit atrodas aviācijas kara bāze. PSRS laikā šeit atradās arī raķešu karabāze.

Vēsture 

Rakstos pirmoreiz minēta 1180. gadā kā koka pils vieta. 1323. gadā Lietuvas lielkņazs Ģedimins uzcēla šeit mūra pili. Pēc Ģedimina nāves, kad Lietuva tika sadalīta starp viņa dēliem, Ļida kļuva par Aļģirda rezidenci.  1392. gada 4. augustā Astravā pie pilsētas tika noslēgta Astravas vienošanās starp Jagaili un Vītautu, kas izbeidza pilsoņu karu Lietuvā. Ziemeļu kara laikā zviedri  nopostīja Ļidas pili. 
Līdz Polijas Trešajai dalīšanai Ļida bija Polijas-Lietuvas kopvalsts (1569-1795), pēc tam Krievijas impērijas (1795-1915) un  Polijas (1921-1939) sastāvā. Otrā pasaules kara laikā pilsēta atradās Baltkrievijas PSR un Ostlandes sastāvā. Ļidas apkārtnē darbojās gan poļu partizāni no "Armia Krajowa", gan padomju partizāni, gan ebreju partizāni jeb t.s. Beļsku partizāni. Pēc kara tā atkal atradās Baltkrievijas PSR (1944-1991).

Etimoloģija 
Vārds Ļida radies no upes nosaukuma Lidzeya, kas tiek asociēts ar vārdu Lyda - Lydimas, kas mozīmē līst līdumu.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Ļida vietnē "Baltkrievijas globuss" 
 rūpnīca "Ļideļmaš" 

Baltkrievijas pilsētas