joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Merida (Venecuēla)

Santjago de los Kavaljerosa de Merida () ir pilsēta Venecuēlas rietumos, Meridas štata administratīvais centrs. Pilsētā dzīvo aptuveni 205 tūkstoši iedzīvotāju. Pēc šī rādītāja tā ir 16. lielākā pilsēta valstī. Merida atrodas aptuveni 1630 metrus virs jūras līmeņa. Tā ir viena no nozīmīgākajām Venecuēlas Andu kalnu pilsētām.

Meridu  dibināja konkistadors Huans Rodrigess Suaress. Tajā laikā tā bija Jaunās Granādas sastāvā. Vēlāk nonāca Venecuēlas ģenerālkapteiņa pakļautībā. 19. gadsimtā pilsētai bija nozīmīga loma Venecuēlas neatkarības kara laikā.

Meridā atrodas Andu universitāte (Universidad de Los Andes); šeit ir lielākā studentu pilsētiņa Venecuēlā. Katru gadu februārī pilsētā norisinās festivāls Feria del Sol, kas ir viens no lielākajiem ikgadējiem kultūras pasākumiem Venecuēlā. Merida ir Lietuvas pilsētas Klaipēdas sadraudzības pilsēta.

Atsauces 

Venecuēlas pilsētas
One of the Boys

One of the Boys ir amerikāņu dziedātājas Keitijas Perijas otrais studijas albums. Tas tika izdots  sadarbībā ar ierakstu kompāniju Capitol Records. Līdz 2010. gada jūnijam tas ir ticis pārdots vairāk nekā 7 miljonos kopiju visā pasaulē. Albumā ir iekļautas Billboard Hot 100 topa augšgalā iekļuvušās dziesmas un albuma singli "I Kissed a Girl", "Hot n Cold" un "Waking Up in Vegas". Albums tika sertificēts ASV ar platīna disku pēc RIAA sistēmas. Albums tika nominēts divām Grammy balvām.

Dziesmu saraksts

Atsauces

Ārējās saites 
 Keitijas Perijas oficiālā mājaslapa 
 Metacritic profils 

2008. gada albumi
Keitijas Perijas albumi
Merila Strīpa

Mērija Luīza "Merila" Strīpa (; dzimusi  Samitā, Ņūdžersijas štatā, ASV) ir amerikāņu aktrise. Viņa tiek uzskatīta par vienu no visu laiku talantīgakajām aktrisēm.

M. Strīpa ir visvairāk Amerikas Kinoakadēmijas balvas nominācijas saņēmusī aktrise. Viņa tikusi nominēta 21 Kinoakadēmijas balvām un ir saņēmusi trīs, no kurām vienu kā labākā aktrise otrā plāna lomā filmā "Krāmers pret Krāmeri" un divas kā labākā aktrise galvenajā lomā filmās "Sofijas izvēle" un "Dzelzs lēdija". Bez tam Strīpa ir tikusi nominēta 32 Zelta globusa balvām, no kurām ir ieguvusi astoņas.

Filmēties M. Strīpa uzsāka 1977. gadā televīzijas filmā The Deadliest Season, tajā pašā gadā viņa debitēja arī kinofilmā "Džūlija" (1977). Dažas no pazīstamākajām filmām, kurās piedalījusies M. Strīpa, ir "Briežu mednieks" (1978), "Krāmers pret Krāmeri" (1979), "Franču leitnanta draudzene" (1981), "Sofijas izvēle" (1982), "Prom no Āfrikas" (1985), "Medisonas apgabala tilti" (1995), "Adaptācija" (2002), "Sātans Pradas brunčos" (2006), Mamma Mia! (2008), "Džulī un Džūlija" (2009), "Dzelzs lēdija" (2011), "Augusts: Osedžas zeme" (2013), "Jo dziļāk mežā" (2014), "Florense Fostere Dženkinsa" (2016), "Slepenie dokumenti" (2017), "Mamma Mia! Mēs atkal esam klāt" (2018), "Mazās sievietes" (2019).

Atsauces

Ārējās saites 

1949. gadā dzimušie
Ņūdžersijā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas aktrises
Zelta globusa balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Emmy balvas ieguvēji
Cēzara balvas ieguvēji
Pēdējā partija

Pēdējā partija ir 2010. gadā izveidota politiskā partija. Tā šobrīd nav pārstāvēta ne Saeimā, ne Eiroparlamentā, ne pašvaldībās.

Vēsture 
Pēdējo partiju dibināja  klubā "Nabaklab". Pirmajā sanāksmē tā kā savus mērķus nosauca valsts ilgtspējīgas attīstības veicināšanu, demokrātijas un tiesiskuma stiprināšanu, rūpēšanos par bērnu veselību, kā arī kultūras, zinātnes un izglītības attīstību. Uzņēmumu reģistrs  to ierakstīja politisko partiju reģistrā.  tā iesniedza savu kandidātu sarakstu 10. Saeimas vēlēšanām. Tai tika izlozēts 11. saraksta numurs no 13.

Vēlēšanās tā nepārvarēja 5% barjeru un tādējādi neieguva nevienu vietu Saeimā.  no partijas tika izslēgts viens no tās dibinātājiem — Ansis Ataols Bērziņš.

2022.gada jūlijā tika uzsākta partijas likvidācija.

Nostādnes 
Savā 10. Saeimas priekšvēlēšanu programmā partija minēja, ka budžeta samazināšana ir neizbēgama, tomēr tā aizstāv bērnu veselības aprūpes budžetu, izglītības budžetu, pensijas, zinātni un kultūru. Tā aicina palielināt dzimstību un atgriezt valstī emigrantus, piešķirot nodokļu atlaides, pabalstus, veselības aprūpi un pieejamu izglītību. Pēdējā partija aicina nepieļaut jebkāda veida diskrimināciju, kā arī valsts panākumus mērīt nevis pēc finanšu rādītājiem, bet pēc iedzīvotāju laimes indeksa. Tā aicina aizliegt politiskās reklāmas, ieviest progresīvo nodokli, palielināt neapliekamo minimumu un samazināt nodokļu likmi mazām algām. Par vienu no saviem uzdevumiem partija izvirzīja ieviest 11. Saeimas vēlēšanām ieviest iespēju balsot internetā.

Vadība 
Partijas dibināšanas sanāksmē par tās priekšsēdētāju tika ievēlēts Gints Knoks. Partijas valdē bez viņa strādā arī Natālija Baškirova un Zanda Slava, bet par revidentu tika ievēlēts Kaspars Rolšteins.

Dalība Saeimas vēlēšanās

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa (arhivēta versija)

Latvijas politiskās partijas
Pallijs

Pallijs () ir arhibīskapa- metropolīta vai kardināla- metropolīta amata zīme, ko Pāvests nēsā pats un piešķir latīņu rita baznīcas arhibīskapiem-metropolītiem vai kardināliem-metropolītiem. Tā ir apļveidīga, apmēram 5 cm plata jēra vilnas lenta, ko rotā seši melni zīda krusti, no kuriem trijos iesprauž naglveidīgas zelta brošas un to valkā virs ornāta. Pallijs simbolizē jurisdikciju un kopību ar Apustulisko Krēslu.

Romas bīskapi palliju valkāja, sākot ar ceturto gadsimtu. Palliju arhibīskapiem — metropolītiem piešķir Pāvests, pallijs var tikt piešķirts tikai vienu reizi mūžā, tāpēc, to pazaudējot, jaunu palliju iegūt nav iespējams.

Palliji tiek izgatavoti no divu baltu jēru vilnas, kuri katru gadu tiek svētīti Svētās Agneses piemiņas dienā pie viņas kapa vietas Romā, 21. janvārī. 

Pallijs simbolizē pazudušo avi, kuru Pāvests vai arhibīskaps — metropolīts nes uz saviem pleciem. Palliju rotā seši krustiņi, kas sākotnēji bija sarkanā krāsā, simbolizējot Kristus asinis, bet vēlāk palliji tika greznoti ar melniem krustiņiem, kādi tiek lietoti mūsdienās, simbolizējot ticīgos jeb avis Kristus ganāmpulkā. Trijos krustiņos tiek iespraustas naglveida zelta brošas, simbolizējot Kristus ciešanas.

Atsauces

Ārējās saites 
 Pallijs

Insignijas
Buržuāzijas diskrētais šarms

"Buržuāzijas diskrētais šarms" () ir sirreāla 1972. gadā uzņemta Francijas, Itālijas un Spānijas kopražojuma filma. Tā tika filmēta galvenokārt Francijā, gandrīz visi filmas dialogi arī ir franču valodā. Filmas režisors ir Luiss Bunjuels. Filmas sižeta pamatā ir augstāko sabiedrības pārstāvju grupa, kas, neskatoties uz dažādiem traucēkļiem, izmisīgi cenšas kopā papusdienot.

Filma ir ieguvusi Kinoakadēmijas balvu par labāko filmu svešvalodā.

Atsauces

Literatūra

Ārējās saites 

 Criterion Confessions papildinformācija 

 

1972. gada filmas
Francijas filmas
Itālijas filmas
Spānijas filmas
Luija Bunjuela filmas
Sirreālisma filmas
Melnās komēdijas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas filmas svešvalodā
Hezbollah

Hezbollah ( — 'Dieva partija') ir šiītu islāmistu politiska un paramilitāra organizācija, kas darbojas Libānā. Tā ir arī viena no lielākajām sociālo pakalpojumu, kas saistīti ar darbību skolās, slimnīcās, zemkopībā un citviet, sniedzējām Libānas šiītu kopienā. Vairākas arābu valstis, piemēram, Saūda Arābija, Ēģipte, Jordānija ir nosodījušas tās darbības. Tomēr ir valstis, kuras atklāti atbalsta Hezbollah, piemēram, Irāna un Sīrija. Krievija Hezbollah uzskata par leģitīmu sociopolitisko spēku, savukārt Amerikas Savienotās Valstis, Ēģipte, Izraēla, Austrālija un Kanāda ir atzinušas šo organizāciju par teroristisku.

Darbība 

Hezbollah radās kā paramilitāra pretestības organizācija 1982. gadā, kad Izraēla iebruka Libānā, un okupēja tās reģionus. Hezbollah radās Libānas šiītu minoritātes vidē, kas vienmēr Libānā bija apspiesta un politiski pasīva. Organizācija ideoloģiski iedvesmojās no Irānas Revolūcijas un Ajatollas Homeinī mācības . Tobrīd tās apmācību veica Irānas atsūtītie militārie speciālisti. 1985. gadā publicētajā manifestā organizācija izvirzīja vairākus mērķus, pirmkārt, apturēt jebkādus koloniāla rakstura invāzijas nodomus Libānas teritorijā, otrkārt, sodīt kristiešu partijas, kas to atbalstīja, treškārt, nodibināt islāma režīmu Libānā. Organizācijas līderi vairākkārt ir atbalstījuši Izraēlas iznīcināšanu, un tās mērķis ir Palestīnas valsts izveidošana ar galvaspilsētu Jeruzalemē. No mazas paramilitāras grupas tā ir spējusi izaugt par organizāciju, kuras pārstāvji atrodas Libānas parlamentā, kurai pieder sava radiostacija, satelīttelevīzijas kanāls, kura realizē sociālās attīstības programmas. Hezbollah bauda plašu atbalstu šiītu kopienā. Turklāt pēc 2006. gada Izraēlas iebrukuma spēja iegūt plašu atbalstu arī citās sabiedrības daļās (kristiešu, sunītu, druzu), kā arī mobilizēt tūkstošiem cilvēku. Hezbollah atbalsta arī Palestīnas bēgļi, kas dzīvo Libānā, kuru ir ap 174 000 Tiek uzskatīts, ka organizācijas paramilitārais spārns ir spēcīgāks par Libānas armiju. Hezbollah ir izveidojusi savus tīklus arī ārpus Tuvajiem Austrumiem, piemēram, Latīņamerikā, Ziemeļkorejā un Āfrikā.

Finansiālo atbalstu organizācija saņem no Libānas iedzīvotājiem un ārzemju šiītiem, ka arī no Irānas un Sīrijas valdībām. Militārā ziņā organizācijai ir apmēram 1000 aktīvo karavīru un 6 000—10 000 organizācijas brīvprātīgo rezerve.

Piezīmes un atsauces

Piezīmes

Atsauces

Ārējās saites 

 Islāmiskā pretošanās Libānā 
 Informācijas un tīmekļa saites par Hezbollah 

Teroristu organizācijas
Libāna
Islāma organizācijas
Neatgriezeniskais

"Neatgriezeniskais" () ir Gaspara Noē veidota, 2002. gadā uzņemta Francijas filma. Filmai ir nelineārs naratīvs. Filmas mūziku sakomponēja Tomass Bangelters, kurš ir vislabāk zināms pēc savas darbības hausmūzikas grupā Daft Punk.

"Neatgriezeniskais" ieguva "Zelta zirga" balvu Stokholmas kinofestivālā un sacentās par "Palmas zaru" Kannu kinofestivālā.

Lomas 
 Monika Belluči — Aleksa
 Vinsents Kasels — Markus
 Albērs Dipontels — Pjērs
 Jo Prestija — Le Tenja

Filmas veidošana 
"Neatgriezeniskais" tika uzņemta, izmantojot platekrāna 16 mm filmu. Daudzas filmas ainas tika uzņemtas vairākkārt un, izmantojot ciparu apstrādi, vēlāk tika nemanāmi saliktas kopā. Tas radīja ilūziju, ka aina ir filmēta vienā paņēmiemā, neizmantojot montāžu. Piemēram, tāda bija deviņas minūtes ilgā izvarošanas aina. Dzimumloceklis, kas bija redzams pēc tās, tika vēlāk digitāli pievienots, izmantojot datormodelēšanu. Tāpat datormodelēšana tika izmantota ainā, kur Pjērs geju klubā nogalina vīrieti, sašķaidot tā galvaskausu ar ugunsdzēšamo aparātu. Datorgrafika tika ieviesta, lai pastiprinātu šīs ainas reālistiskumu, jo sākotnējais video materiāls ar lateksa butoforiju nebija pietiekoši pārliecinošs.

Filmā tika izmantota ārkārtīgi zemas frekvences skaņa tās pirmajās 25 minūtēs, lai skatītājos radītu dezorientācijas un nemiera sajūtu.

Atsauces

Ārējās saites 

2002. gada filmas
Francijas filmas
Gaspara Noē filmas
Gaspars Noē

Gaspars Noē (; dzimis ) ir Argentīnā dzimis Francijas kinorežisors. Režisējis trīs pilnmetrāžas filmas: "I Stand Alone" (1998), "Neatgriezeniskais" (Irréversible; 2002), "Ieeja tukšumā" (Enter the Void; 2009).

Ārējās saites 

 Neoficiālā mājaslapa 

1963. gadā dzimušie
Buenosairesā dzimušie
Francijas kinorežisori
Monika Belluči

Monika Anna Marija Belluči (; dzimusi ) ir itāļu aktrise un modele.

Attēlojusi lomas vairākās plaši pazīstamās filmās: "Dzīvoklis" (L'Appartement; 1996), "Malēna" (Malèna; 2000), "Vilku brālība" (Le pacte des loups; 2001), "Neatgriezeniskais" (2002), "Asterikss un Obelikss: Misija Kleopatra" (2002), "Matrikss atjaunots" (2003), Matrikss — Revolūcija (2003), "Kristus ciešanas" (2004), "Brāļi Grimmi" (2005), "Nošauj viņus" (Shoot 'Em Up; 2007), "Pipas Lī privātā dzīve" (2009), "Atmaskotāja" (The Whistleblower, 2010), "007: SPEKTRS" (2015), "Uz Piena Ceļa" (On the Milky Road, 2016), "Dzīves labākie gadi" (The Best Years of a Life, 2019), The Man Who Sold His Skin (2020).

Ārējās saites 

 Fashion Model Directory profils 

1964. gadā dzimušie
Umbrijā dzimušie      
Itāliešu kinoaktieri
Lerijs Bērds

Lerijs Džo Bērds (; dzimis  Vestbādenspringsā, Indiānas štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbolists, spēlējis vieglā uzbrucēja un spēka uzbrucēja pozīcijā, bijis ASV basketbola izlases dalībnieks.

Visu profesionāļa karjeru aizvadīja Nacionālās basketbola asociācijas kluba Bostonas "Celtics" sastāvā, kas viņu 1978. gada NBA draftā izraudzījās ar kopējo 6. kārtas numuru. "Celtics" sastāvā trīs reizes izcīnīja NBA čempiontitulu (, , ), divas reizes tika atzīts par finālsērijas vērtīgāko spēlētāju (, ). Bērds trīs sezonas pēc kārtas (–) tika atzīts par līgas vērtīgāko spēlētāju. 12 reizes piedalījies NBA Visu zvaigžņu spēlē, vienā no tām tika atzīts arī par spēles vērtīgāko spēlētāju.

Bērds beidza 13 gadus ilgušo karjeru 1992. gadā muguras problēmu dēļ. Pēc sezonas ASV izlases sastāvā izcīnīja zelta medaļu  Barselonā, par čempioniem kļuvusī ASV izlase tika nosaukta par "Zvaigžņu komandu", jo pirmoreiz Olimpisko spēļu vēsturē basketbola sacensībās varēja piedalīties NBA spēlētāji.

1996. gadā tika nosaukts par vienu no 50 izcilākajiem NBA spēlētājiem līgas vēsturē. 1998. gadā ticis uzņemts Džeimsa Neismita Basketbola slavas zālē, 2010. gadā uzņemts tajā atkārtoti, šoreiz Zvaigžņu komandas sastāvā.

Laikā no 1997. līdz 2000. gadam bijis Indiānas "Pacers" galvenais treneris. 2003. gadā kļuva par kluba basketbola operāciju prezidentu, ieņēmis šo amatu līdz 2012. gadam, pēc gada paziņojis, ka atgriezīsies šajā amatā 2013. gadā. Bērds ir vienīgais NBA vēsturē, kas karjeras laikā atzīts par sezonas vērtīgāko spēlētāju, labāko treneri un labāko ģenerālmenedžeri.

Statistika NBA

Regulārā sezona

Izslēgšanas spēles

Atsauces

Ārējās saites 

 

1956. gadā dzimušie
ASV basketbolisti
Vieglie uzbrucēji
Spēka uzbrucēji
Bostonas "Celtics" spēlētāji
NBA sezonas vērtīgākie spēlētāji
NBA čempioni
1992. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki basketbolā
ASV olimpiskie zelta medaļnieki
Basketbola slavas zālē uzņemtie
Asylum

Asylum ir ASV smagā metāla grupas Disturbed piektais studijas albums. Asylum ir domāts kā jauns virziens grupas muzikālajā karjerā, vienlaikus krasi nemainot mūzikas stilu un pieturoties iepriekšējos albumos raksturīgajam grupas skanējumam. Albums tika izdots 2010. gada 31. augustā, un to izplatīja Reprise Records.

Pirmajā nedēļā tika pārdotas aptuveni 179 000 albuma kopiju, un Asylum, tāpat kā grupas iepriekšējie trīs albumi, debitēja ASV Billboard 200 1. vietā, kas no rokgrupām iepriekš izdevies vien Metallica un Dave Matthews Band.

Dziesmu saraksts

Atsauces 

Disturbed albumi
2010. gada albumi
Jānis Šmēdiņš

Jānis Šmēdiņš (dzimis  Kuldīgā) ir latviešu pludmales volejbolists.  bronzas medaļas laureāts, spēlējot pārī ar Mārtiņu Pļaviņu. Kopš 2012. gada beigām spēlē kopā ar Aleksandru Samoilovu, 2013. gada sezonas laikā viņi 3 reizes ir izcīnījuši uzvaru Pasaules kausa posmos. Samoilovs/Šmēdiņš ir bijuši FIVB reitinga līderi.

Karjera 
Volejbolā sācis trenēties astoņu gadu vecumā Kuldīgas sporta skolā. Karjeras sākumā spēlējis kopā ar brāli Tomu Šmēdiņu. Viņi ir izcīnījuši 2. vietu 2002. gada Eiropas U-18 čempionātā, 3. vietu 2004. gada Pasaules U-18 čempionātā, 1. vietu 2005. gada Eiropas U-20 čempionātā, 4. vietu 2006. gada Pasaules U-21 čempionātā.

Pēc  sāka spēlēt pārī ar Mārtiņu Pļaviņu. 2010. gada Eiropas čempionātā Berlīnē tika izcīnīta bronzas medaļa. Pārī ar Ingaru Ivanovu izcīnījis 9. vietu 2009. gada Eiropas U-23 čempionātā. 2011. gadā tika izcīnīta 4. vieta Pasaules čempionātā Romā un 5. vieta Eiropas čempionātā. Vēl 2010. gadā izcīnīja 2. vietu FIVB Pasaules kausa posmā. 2012. gadā tika izcīnīta 9. vieta Grand Slam.  kopā ar Mārtiņu Pļaviņu izcīnīja bronzas medaļu, kas bija Latvijas sportistu pirmā medaļa 2012. gada Olimpiskajās spēlēs. Pēc Olimpiskajām spēlēm viņi uzvarēja sezonas pēdējā Grand Slam posmā. 2012. gada oktobrī tika paziņots, ka pāris neturpinās spēlēt kopā. Par sasniegumiem sportā ticis piešķirts IV šķiras Triju Zvaigžņu ordenis. 2013. gada Pasaules čempionātā tika izcīnīta dalīta 9. vieta.

Kopš 2012. gada startē kopā ar Aleksandru Samoilovu. Pāris veiksmīgi aizvadīja 2013. gada Pasaules kausa tūres pirmo pusi, trīs posmus pēc kārtas sasniedzot finālu, vienā turnīrā arī gūstot uzvaru. 2013. gada jūnijā publicētajā rangā viņi ierindojās 2. vietā, kas tobrīd bija Latvijas pludmales volejbolistu augstākais sasniegums. Tā paša gada augustā viņi izcīnīja sudraba medaļu Eiropas čempionātā, pēc tam viņi arī pirmoreiz sasniedza ranga pirmo vietu. Ranga pirmo vietu saglabājuši arī sezonas noslēgumā, pēdējā posma finālā uzvarot Pļaviņa un Aleksandra Soloveja pāri, tādējādi pirmoreiz kāda posma finālā tikās divi Latvijas pāri. Samoilovs ar Šmēdiņu kļuva par pirmo Latvijas pāri, kas sezonas noslēgumā bijuši ranga līderi. 2013. gada nogalē viņš uzvarēja vairākās nominācijās FIVB sezonas balvu pasniegšanā.

2013. gada jūnijā notikušajās Pasaules kausa finālsacensībās viņš startēja kopā ar Pļaviņu un izcīnīja 3. vietu.

Privātā dzīve 
J. Šmēdiņš ir dzimis  Kuldīgā. Precējies, viņa sieva ir Jāņa bijušā pārinieka M. Pļaviņa māsa Elīna. Viņa brālis Toms ir pludmales volejbolists, arī tēvs nodarbojies ar pludmales volejbolu, savukārt māte ir mūzikas skolas pedagoģe.

Atsauces

Ārējās saites 

 

 Pļaviņš/Šmēdiņš profils
 Sportacentrs.com profils

1987. gadā dzimušie
Kuldīgā dzimušie
Latvijas volejbolisti
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Latvijas olimpiskie medaļnieki
Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmijas absolventi
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Hokejs olimpiskajās spēlēs

Hokeja turnīrs olimpiskajās spēlēs notiek kopš 1920. gada Vasaras Olimpiskajajām spēlēm. Četrus gadus vēlāk tas tika iekļauts ziemas olimpisko spēļu sacensību programmā vīriešiem. Pirmo reizi olimpiskajās spēlēs hokeja sacensības sievietēm notika 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Visvairāk turnīrā ir uzvarējusi Kanādas izlase (gan vīriešu, gan sieviešu).

Statistika

Dalībvalstis 
Paskaidrojumi

Vīrieši

Sievietes

Medaļu kopvērtējums

Atsauces

Skatīt arī 
Olimpiskie medaļnieki hokejā

Ārējās saites 

 IIHF oficiālā mājaslapa
Trevors Lindens

Trevors Džons Lindens (; dzimis  Midisainhatā, Albertas provincē, Kanādā) ir bijušais kanādiešu hokejists, spēlēja centra uzbrucēja un labās malas uzbrucēja pozīcijās. Savas profesionāļa karjeras laikā spēlēja NHL klubu Vankūveras "Canucks", Vašingtonas "Capitals", Monreālas "Canadiens" un Ņujorkas "Islanders" klubu sastāvos.

Pašlaik (2014) Lindens ir NHL kluba Vankūveras "Canucks" prezidents.

Spēlētāja karjera 
1988. gada NHL draftā viņu izraudzījās Vankūveras "Canucks" ar kopējo 2. kārtas numuru.

Karjeras laikā viņš piedalījās divās NHL Visu zvaigžņu spēlēs. 1990. gadā viņu ievēlēja par vienu no "Canucks" kapteiņiem, tā viņš kļuva par vienu no visu laiku jaunākajiem kapteiņiem NHL. Viņš pildīja kapteiņa pienākumus līdz 1997. gadam. 1998. gadā viņu ievēlēja par NHL Spēlētāju asociācijas prezidentu, šajā amatā viņš bija 8 gadus. T. Lindens bija nozīmīga persona 2004-05 NHL lokautā. 1989. gadā viņš tika iekļauts NHL jauno spēlētāju pirmajā izlasē.

Kopā ar Kanādas izlasi piedalījās 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

Ārējās saites 

 The Internet Hockey Database profils 
 NHL profils 

1970. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Vankūveras "Canucks" spēlētāji
Vašingtonas "Capitals" spēlētāji
Monreālas "Canadiens" spēlētāji
Ņujorkas "Islanders" spēlētāji
Hokejisti 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Albertā dzimušie
Krustpils Svētā Nikolaja pareizticīgo baznīca

Krustpils Svētā Nikolaja pareizticīgo baznīca ir pareizticīgo dievnams Jēkabpilī, Zīlānu ielā 57. Celta bizantiešu stilā un iesvētīta 1910. gadā Svētā Nikolaja godam.

Pirmā Pasaules kara laikā no baznīcas pāri palikušas bija tikai sienas, bet no garīdznieku mājas — pamati, savukārt, no aptuveni 1000 draudzes locekļiem bija tikai palikusi puse. 1920. gadā no Krievijas atgriezās Marijas patvēruma un aizlūguma baznīcas pārzinis Jēkabpilī tēvs Vladimirs Borozdinskis, kurš uzsāka baznīcas atjaunošanu. Jau no 1922. gada atsākās pastāvīgi dievkalpojumi garīdznieka Nikolaja Vasiļjeva vadībā. 1928. gadā ar tēva Jēkaba Karpa gādību baznīcas iekšpuse tika izrotāta ar jaunu svētbilžu sienu, draudzes locekles uzgleznoja astoņas ikonas. Daudzas svētbildes ziedoja arī paši draudzes locekļi. Pēc Otrā Pasaules kara baznīcu atkal bija jāatjauno un 1963. gadā to pārņēma garīdznieks Anatolija Kudrjavcevs, kurš šajā baznīcā kalpoja līdz pat 1993. gadam. No 1965. gada līdz 1990. gadam šajā baznīcā bieži dievkalpojumus arī vadīja pašreizējais pareizticīgās baznīcas Rīgas un visas Latvijas metropolīts Aleksandrs Kudrjašovs.

Atsauces

Ārējās saites 
 www.jekabpils.lv
 www.wikimapia.org

Baznīcas Jēkabpilī
Pareizticīgo baznīcas Latvijā
1577. gads

1577. gads (MDLXXVII) ir parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

Notikumi 
 13. decembris — Frensisa Dreika vadībā no Plimutas atpeld ekspedīcija apkārt Zemeslodei. Pēc Magelāna brauciena tā ir otrā tāda veida ekspedīcija.

Dzimuši 
 12. aprīlis — Kristiāns IV (Christian 4.), Dānijas karalis (miris 1648.)
 28. jūnijs — Pīters Pauls Rubenss (Peter Paul Rubens), flāmu baroka gleznotājs (miris 1640.)

Miruši 
 26. februāris — Ēriks XIV, Zviedrijas karalis (dzimis 1533.)
Edvards Munks

Edvards Munks (; dzimis , miris ) bija norvēģu gleznotājs un grafiķis, viens no ekspresionisma aizsācējiem. Munka visslavenākais darbs ir glezna "Kliedziens", kurā attēlotais motīvs kļuvis par vienu no mūsdienās visizplatītākajiem vizuālās mākslas motīviem pasaulē.

Daiļrade 
Edvards Munks dzimis 1863. gadā Lētenē Norvēģijā. Agri sāka interesēties par mākslu un jau no 1877. gada radījis ļoti labas gleznas. Viņu spēcīgi ietekmējušas slimības, kas skāra viņa ģimenes locekļus, nāve mākslinieka daiļradē kļūst par vienu no biežākajām tēmām.
1893. gadā top Munka slavenākais darbs "Kliedziens", kam 1894. gadā seko glezna "Satraukums".
1899. gadā Itālijā E.Munks sajūsminājies par Renesanses un Rafaēla darbiem, kas iedvesmoja viņa dekoratīvos panno "Sarkanās vīnstīgas" 1898-1900 un "Golgāta" 1900.
No 1901. līdz 1913. gadam mākslinieka darbi regulāri tika izstādīti Vīnē.
1903. gadā Munks kļūst par Parīzes neatkarīgo mākslinieku apvienības biedru un izstāda darbus viņu salonā. 1906. gadā top dekorācijas Ibsena lugu "Spoki"un "Heda Gablere"iestudējumiem. 1908.-1909. gadā Munks aizrāvies ar alkoholu un provocējis niknas ķildas. Tas māksliniekam izraisījis smagu depresiju, no kā viņš ārstējies Dānijā.

1910. gadā, pēc atgriešanās Oslo, Munks pievērsies peldēšanas ainu, dzīvnieku un dabas glezniecībai. Viņš meklē universālāku izteiksmi, ko apvieno ar sociālu refleksiju: darbi Sniega šķūrētāji (1911), Strādnieki atgriežas mājup (1912).
1922. gadā E.Munks rada sienu gleznojumus Oslo šokolādes fabrikā.

1944. gadā Edvards Munks mirst vientulībā savās mājās Ekelijā, Oslo tuvumā. Viņš atteicās kontaktēties ar vācu okupantiem un norvēģu nacistiem.

Ievērojamākie darbi 

 "Vakars Karla Johana ielā" (Evening on Karl Johann Street, 1892)
 "Kliedziens" (The Scream, 1893)
 "Madonna" (Madonna, 1894—1895)
 "Pubertāte" (Puberty, 1895)
 "Pašportrets ar degošu cigareti" (Self-Portrait with Burning Cigarette, 1895)
 "Nāve slimnieka istabā" (Death in the Sickroom, 1895)
 "Dzīves deja" (The Dance of Life, 1899-1900)
 "Mirusī māte" (The Dead Mother, 1899-1900)
 "Pašportrets starp gultu un pulksteni" (Self Portrait: Between Clock and Bed, 1940-1942)

Pašportreti

Atsauces

Ārējās saites 

 Biogrāfija, galerija, diskusiju forumi 
 Munka muzeja mājaslapa 
 WikiGallery.org profils 
 Papildinformācija (liis.lv) 

1863. gadā dzimušie
1944. gadā mirušie
Norvēģu gleznotāji
Simbolisma gleznotāji
Ekspresionisma gleznotāji
Norvēģijā dzimušie
Naomi Votsa

Naomi Votsa (; dzimusi ) ir angļu aktrise. Spēlējusi lomas vairākās plaši pazīstamās filmās: "Malholanda ceļš" (Mulholland Drive; 2001), "Aplis" (The Ring; 2002), "21 grams" (21 Grams; 2003), "Austrumu solījumi" (Eastern Promises; 2007), "Starptautiskie darījumi" (The International; 2007). Ir bijusi nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai.

Ārējās saites 

 Naomi Votsai veltīta tīmekļa vietne  
 Fanu mājaslapa 

1968. gadā dzimušie
Kentā dzimušie
Angļu kinoaktieri
Vabole (stacija)

Vabole ir dzelzceļa stacija līnijā Krustpils—Daugavpils, kas atrodas Augšdaugavas novada Vaboles pagasta centrā Vabolē. Stacijā biļešu kase ir slēgta.

Vēsture 
Stacija tika atvērta 1931. gadā kā pieturas punkts.

1930. gados te uzbūvēja stacijas ēku, kā arī no stacijas uz kūdras fabriku tika izbūvēts šaursliežu dzelzceļš. Šodien vecā stacijas ēka tiek izmantota kā dzīvojamā māja. Jauna stacijas ēka tika uzcelta padomju laikos, taisnā dzelzceļa posmā, aptuveni 500 m Krustpils virzienā no vecās dzelzceļa stacijas ēkas.

Attēlu galerija

Atsauces 

Vaboles pagasts
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Krustpils—Daugavpils stacijas un pieturas punkti
Kaspars Dubra

Kaspars Dubra (dzimis  Rīgā) ir Latvijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Latvijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Dubra pārstāv Latvijas Virslīgas komandu FK RFS.

Karjera

Klubos 
Dubra ir JFC Skonto audzēknis. 2007. gadā pievienojās Skonto galvenajai komandai, taču laukumā tā arī neizgāja un tika izīrēts JFK Olimps komandai. 2009. gada sezonu sāka Skonto sastāvā, nospēlēja tikai vienu spēlu un atkal tika aizdots "Olimpam". 2010. gadā nostiprinājās Skonto komandā. Viņš tika atzīts par LMT Virslīgas 2010. gada sezonas mēneša labāko spēlētāju jūlijā. 

2012. gada februārī parakstīja līgumu ar Polijas 1. līgas klubu Bitomas "Polonia". Tomēr kluba sastāvā aizvadīja tikai četras spēles un tā paša gada jūlijā atgriezās Latvijā, pievienojoties FK Ventspils. Ventspilī nospēlēja divarpus sezonas, divas reizes (2013. un 2014. gadā) izcīnot Latvijas čempionu titulu.

2015. gada februārī pārcēlās uz Baltkrievijas klubu Barisavas BATE. 2015. gada sezonā kopā ar komandu kļuva par Baltkrievijas čempionu. 2016. gadā atkārtoja šo panākumu. 2017. gadā atgriezās Latvijā un līdz 2018. gada sezonas beigām pārstāvēja Virslīgas klubu RFS. 2019. gada sākumā pievienojās Kazahstānas klubam Pavlodaras "Irtysh". Tā paša gada augustā pārgāja uz Ukrainas Premjerlīgas klubu FK Oleksandrija.

2022. gada martā, pēc Krievijas iebrukumā Ukrainā, Ukrainas Premjerlīga tika apturēta, un Dubra atgriezās Latvijas klubā RFS.

Izlasē 
Bijis Latvijas jauniešu izlašu dalībnieks. 2010. gada 17. novembrī Dubra debitējis Latvijas nacionālajā izlasē draudzības spēlē pret Ķīnu, nākot uz maiņu spēles kompensācijas laikā. Pirmos vārtus izlases labā guvis  draudzības spēlē pret Gibraltāru.

Sasniegumi 
 Latvijas čempions (3): 2010, 2013, 2014
 Baltkrievijas čempions (2): 2015, 2016

Atsauces

Ārējās saites 

 Kaspara Dubras blogs

1990. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas futbolisti
Latvijas izlases futbolisti
FK RFS spēlētāji
Skonto FC spēlētāji
FK Ventspils spēlētāji
Eiropas veselības apdrošināšanas karte

Eiropas veselības apdrošināšanas karte (EVAK) ir dokuments, kas, uzturoties citā Eiropas Savienības valstī, kā arī Norvēģijā, Islandē, Lihtenšteinā vai Šveicē apliecina tiesības saņemt nepieciešamo vai neatliekamo medicīnisko veselības aprūpi tādā pašā apjomā kā šīs valsts iedzīvotājiem.

Atsauces 

Eiropas Savienības veselības aprūpe
Ruži (stacija)

Ruži ir pieturas punkts Augšdaugavas novada Vaboles pagastā, līnijā Krustpils—Daugavpils starp Nīcgales un Vaboles stacijām.

Vēsture 
Pieturas punkts «Ruži» tika ierīkots 1958. gadā. Kopš Krustpils—Daugavpils maršruta piepilsētas vilcienu atcelšanas šajā pieturas punktā vilcieni vairs neapstājas.

Atsauces 

Vaboles pagasts
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Krustpils—Daugavpils stacijas un pieturas punkti
Zunda Towers

Zunda Towers (līdz 2022. gadam Z-Towers) ir augstceltne Raņķa dambī 30 Rīgā, Pārdaugavā, Āgenskalna apkaimē. Tā ir augstākā ēka Rīgā un Latvijā. Ēkas projekta attīstība tika uzsākta 2006. gadā, bet pabeigta 2017. gada 4. ceturksnī. Ēkas projektu izstrādājis arhitektu birojs No Rules Just Architecture, torņu fasādes projektu izstrādājis arhitekts Helmuts Jāns (Jahn).
Ēku attīstītājs ir AS Towers Construction Management (īpašnieks ir Luksemburgā reģistrēts uzņēmums SPI RE Holdings un ietilpst grupā SPI Group, kuras patiesā labuma guvējs ir Jurijs Šeflers).

2020. gada janvārī Rīgas būvvalde Z-Towers pieņēma ekspluatācijā.
2022. gada 28. martā ēku kompleksa Z-Towers nosaukums tika mainīts Zunda Towers, reaģējot uz negatīvi interpretējamo burtu "Z", ko Krievijas propaganda izmanto Karā Ukrainā.

Ēku raksturojums 
Daudzfunkciju kompleksā Zunda Towers ir divi apaļa šķērsgriezuma torņi ar dažādas platības pamatnēm, katrs tornis ir 30 stāvu augsts. Stikla paketes, kas pildītas ar argona gāzi, ir kārtotas, viena otru pārklājot, veidojot stilizētas ziedlapiņas ap apaļo torni.

Torņu augstums: South 123 m, North 117,5 m. Kopējais apartamentu skaits abos torņos ir 341. North Tower tiks piedāvāti 204 apartamenti no 4. līdz 30. stāvam platībā no 35 līdz 300 kvadrātmetriem. Premium klases iekšējā apdare (ar iebūvētu virtuvi) paredzēta apartamentiem no 4. līdz 18. stāvam. South Tower tiks piedāvāti A klases biroji no 4. līdz 13. stāvam, sākot no 14. stāva, izvietosies apartamenti platībā no 65 līdz 190 kvadrātmetriem, un pēdējā stāvā būs penthauss ar plānojumu līdz pat 900 kvadrātmetriem. Kompleksa četru līmeņu apakšzemes autostāvvieta spēs uzņemt līdz 700 automašīnām, un to papildinās automazgātava un apģērbu ķīmiskā tīrītava.

Zunda Towers paaugstinājumā, kas savieno abus torņus, būs restorāni, konferenču telpas, kafejnīcas, gardēžu veikali un diennakts apkalpošanas dienests, bet otrajā un trešajā stāvā 4000 kvadrātmetros tiks iekārtots premium klases fitnesa klubs, SPA ar atpūtas kompleksu, kā arī 25 metrus garu baseinu.
Kompleksa pieguļošā teritorijā atradīsies starptautiskā skola un bērnudārzs, kā arī parks ar bērnu rotaļu un sporta laukumu.

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 

Celtnes un būves Rīgā
Augstceltnes Rīgā
S.P.I. Group
Dendrārijs (stacija)

Dendrārijs ir neizmantots dzelzceļa pieturas punkts Aizkraukles novada Skrīveru pagastā, līnijā Rīga—Krustpils. Pieturai tuvākā apdzīvotā vieta ir Līču mazciems ap 3 km uz austrumiem, uz kurieni no pieturas neved nekādi ceļi. Pietura atrodas skaistā purvainā meža masīvā un tās tuvumā atrodas dažas viensētas. Tuvākā ir 856. km dzelzceļa ēka, kuras nosaukums saglabājies no padomju laika, kad kilometri šajā līnijā tika skaitīti no Maskavas. Nepāra ceļa (Rīgas virziena) zemā perona garums atbilst tikai 1 vagonam (tikai pirmais vagons, apmēram 20 m), pāra ceļa (Aizkraukles virziens) paaugstinātajam peronam — 4 pirmie vagoni. Sezonas laikā Dendrārija apkārtnē ir daudz odu, knišļu, mušu un dunduru. Apkaimē ir skaista un klusa raksturīga ainava. No Krapes puses pieturai var piekļūt pa aizaugušu meža stigu, kas aizgāzusies ar kritušiem lieliem un maziem kokiem, bet no Daugavpils šosejas puses — pa grantētu meža ceļu, ko ziemā tīra nesistemātiski. Līdz tuvākajai autobusa pieturai "Dendroloģiskais parks" uz Daugavpils šosejas no dzelzceļa  pieturas ir ap 5 km. Dendrārijā pieturēja elektrovilcieni maršrutā Rīga—Aizkraukle (pirmais un pēdējais Aizkraukles—Rīgas reiss nepieturēja, un nepieturēja arī pēdējais Rīgas-Aizkraukles reiss).

No 2019. gada decembra Dendrārija pieturā sakarā ar mazu pasažieru plūsmu vilcieni vairs neapstājas. Pieturas punktā nav biļešu kases.

Vēsture 
Pieturas punkts parādījās 1972. gadā, ar nosaukumu «856. kilometra blokpostenis». Tā izveide tika saistīta ar pāreju no divceļu posma Skrīveri—856. km uz vienceļa posmu 856. km—Jumprava. Ceļa postenis šeit bija līdz 1991. gadam, kad posmā 856. km—Jumprava tika izbūvēts otrais sliežu ceļš. No 1994. gada pieturas punkts nes nosaukumu «Dendrārijs», saistībā ar tuvumā esošo Skrīveru dendrāriju.

2009. gadā Dendrārija pieturas punktā tika izbūvēts pirmais Latvijā eksperimentālais paaugstinātais perons (Aizkraukles virziena), 55 cm augstumā. Šis perons ir uzskatāms par daļēji paaugstinātu, jo atrodas zemāk par vagona grīdu.

Attēlu galerija

Atsauces 

Aizkraukles novads
Skrīveru pagasts
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Rīga—Krustpils stacijas un pieturas punkti
Kaibala (stacija)

Kaibala ir dzelzceļa pieturas punkts, kas atrodas Latvijā Ogres novada Lielvārdes pagastā starp Jumpravas pieturu un Lielvārdes dzelzceļa staciju. Kaibala ir C biļešu zonas gala stacija.

No 2019. gada decembra tiks samazināts pasažieru vilcienu reisu skaits, kas pietur Kaibalas pieturā. No 2022. gada Kaibalas pieturu paredzēts slēgt. Pieturas punktā nav biļešu kases.

Vēsture 
Pieturas punkts tika atvērts 1930. gadā. Stacijas ēka tika būvēta blakus vecajai stacijas ēkai 1935. gadā. Stacijas ēkā atradās uzgaidāmā telpa, kases telpa, dzīvojama telpa un virtuve. Kase darbojās līdz 1995. gada 1. janvārim. Vēlāk stacijas ēkas ārpusē tika izvietots aparāts, kur varēja nokompostrēt braukšanas talonus, pēc konduktoru ieviešanas biļete jāiegādājas vilcienā.

Attēlu galerija

Ārējās saites 
 Līnijas vēsture
 Vilcienu kustības saraksta meklētājs

Atsauces 

Ogres novads
Lielvārdes pagasts
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Rīga—Krustpils stacijas un pieturas punkti
Lielvārde (stacija)

Lielvārde ir dzelzceļa līnijas Rīga—Daugavpils starpstacija, kas atrodas Vidzemes pilsētā Lielvārdē.

Stacija ir galapunkts vilcienu maršutam Rīga—Lielvārde, kā arī tajā pietur elektrovilcieni Rīga—Aizkraukle un maršrutu Rīga—Daugavpils, Rīga—Krustpils, Rīga—Madona, Rīga—Gulbene, Rīga—Zilupe dīzeļvilcieni. Posmā no Lielvārdes līdz Rīgai vairākos dīzeļvilcienos noteikta papildu piemaksa par ātrumu. Stacijā darbojas biļešu kase.

Vēsture 
Staciju uzcēla līdz ar dzelzceļa līnijas Rīga—Daugavpils būvniecību 1861. gadā.
Sākotnēji tās nosaukums bija Ringmundhofa (), tāpat kā tuvējai Rembates muižai. Pirmā pasaules kara laikā stacija stipri cieta un pēc kara tās ēka vairs nebija atjaunojama. Tās vietā 1922. gadā pēc Arnolda Lamzes projekta izbūvēja jaunu stacijas ēku ar nosaukumu Rembate, kas bija viena no pirmajām jaunbūvētajām stacijas ēkām neatkarīgajā Latvijas valstī. 1926. gadā staciju pārdēvēja par Lielvārdi. Otrais pasaules karš atkal atnesa lielus postījumus stacijai. Atjaunot staciju nebija iespējams, tāpēc 1950. gadā uzbūvēja jaunu stacijas celtni. Šī stacijas ēka ir saglabājusies līdz mūsdienām.

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 Vēsture
 Pasažieru vilcienu saraksts

Lielvārde
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Rīga—Krustpils stacijas un pieturas punkti
Kaltene

Kaltene ir ciems Kurzemē, Talsu novada Rojas pagastā. Atrodas Rīgas līča rietumu krastā, pie autoceļa P131 (Tukums—Kolka), 7 km attālumā no pagasta centra Rojas, 35,5 km no novada centra Talsiem un 119 km attālumā no Rīgas.

Ciemā atrodas lieliem laukakmeņiem klāta jūras piekraste, kas ir viena no nedaudzajām tādām Latvijā, bet nedaudz uz dienvidiem no Kaltenes piekraste ietilpst aizsargājama ģeoloģiska un ģeomorfoloģiska dabas pieminekļa Kaltenes krasta veidojumi teritorijā. Savukārt 2-3 km attālumā iekšzemē ir cits dabas piemineklis — Kaltenes kalvas — Baltijas jūras seno stadiju krasta veidojumi — laukakmeņu grēdas.

Ievērojamākais kultūrvēsturiskais objekts Kaltenē ir 1567. gadā celtā Kaltenes Svētās Katrīnas luterāņu baznīca. Uz mākslīgi izbūvētas pussalas jūrā, kur savulaik atradās Kaltenes eksperimentālā lašveidīgo zivju fabrika, uzņēmējs Māris Gailis un arhitekte Zaiga Gaile ir izplānojuši un uzbūvējuši savu brīvdienu māju "Lieldienu sala", kas ir celtne ar izcilu arhitektūras vērtību un 2007. gadā izpelnījusies balvu kā gada labākā rekonstruētā ēka. Ēka izmantota arī filmas "Seržanta Lapiņa atgriešanās" filmēšanā.

Galerija

Atsauces 

Kaltene
Rojs Kīns

Rojs Moriss Kīns (; dzimis  Korkā) ir bijušais Īrijas futbolists, pašlaik — futbola treneris. Savā 18 gadus ilgajā spēlētāja karjerā viņš spēlēja Cobh Ramblers komandā Īrijas līgā, Nottingham Forest un Manchester United (abi Anglijā), karjeru noslēdzot ar īsu posmu Celtic sastāvā Skotijā. Kopš 2013. gada ir Īrijas futbola izlases trenera asistents.

2004. gadā Pele viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

Būdams dominējošs centra pussargs, Kīns izcēlās ar savu agresīvo spēli un cīņassparu. Šī attieksme viņām palīdzēja izcelties kā Manchester United kapteinim no 1997. gada līdz pat kluba pamešanai 2005. gadā. Kīns klubā aizvadīja 12 gadus, palīdzot tam sasniegt vairākus nozīmīgus panākumus.

Pēc spēlētāja karjeras beigām sāka strādāt par treneri. Vadījis Anglijas klubus Sunderland un Ipswich Town, bijis Aston Villa galvenā trenera asistents. 2013. gada novembrī kļuva par Īrijas futbola izlases trenera asistentu, pirmo spēli šajā amatā aizvadot pret Latvijas izlasi.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Manchester United

 Anglijas Premjerlīga: 1993–94, 1995–96, 1996–97, 1998–99, 1999–2000, 2000–01, 2002–03
 FA kauss: 1993–94, 1995–96, 1998–99, 2003–04
 FA Community Shield: 1993, 1996, 1997, 2003
 UEFA Čempionu līga: 1998–99
 Starpkontinentālais kauss: 1999

Celtic

 Skotijas Premjerlīga: 2005–06
 Skotijas Līgas kauss: 2005–06

Individuālie sasniegumi

 FWA gada labākais futbolists: 2000
 FIFA 100

Trenera karjera 
Sunderland

 Anglijas čempionāts: 2006–07

Atsauces

Ārējās saites 

1971. gadā dzimušie
Mansterā dzimušie
Īrijas futbolisti
Īrijas izlases futbolisti
Īrijas futbola treneri
FIFA 100
1994. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Nottingham Forest F.C. spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
Celtic F.C. spēlētāji
Kīns

Kīns ( vai Keane; sieviešu dzimtē Kīna) ir daļēji angliskots īru cilmes uzvārds O'Kahans (). Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Fokshols Kīns (Foxhall Keene; 1867—1941) — amerikāņu jātnieks, golferis, polo spēlētājs un tenists, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs;
 Maikls Kīns (Michael Keane; 1993) — angļu futbolists;
 Reimonds Kīns (Raymond Keene; 1948) — Lielbritānijas šahists;
 Robijs Kīns (Robbie Keane; 1980) — īru futbolists;
 Rojs Kīns (Roy Keane; 1971) — īru futbolists un treneris.

Skatīt arī 
 O'Kahans

Angļu uzvārdi
Juli

Juli ir Vācijas rokgrupa, kas tika dibināta 1999. gadā, taču pašreizējā sastāvā grupa darbojas kopš 2001. gada. Grupa ir izdevusi divus studijas albumus: Es ist Juli un Ein neuer Tag. Es ist Juli Vācijā tika sertificēts ar septiņkāršo zelta disku, Austrijā un Šveicē ar platīna diskiem. Grupas otrs albums Ein neuer Tag tika sertificēts Vācijā ar dubulto platīna disku. 2006. gadā grupa saņēma European Border Breakers balvu par vislabāk pārdotāko Vācijas mākslinieku debijas studijas albumu Eiropā (neiekļaujot Vāciju).

Ārējās saites 

 Grupas oficiālā mājaslapa 
 

1990. gadu mūzikas grupas
2000. gadu mūzikas grupas
2010. gadu mūzikas grupas
Vācijas rokgrupas
Vācijas popgrupas
Ņūmens

Ņūmens () ir angļu uzvārds. Personas ar šādu uzvārdu:

 Alfrēds Ņūmens (Alfred Newman), amerikāņu komponists un diriģents (1901—1970);
 Gerijs Ņūmens (Gary Numan), angļu dziedātājs, komponists un mūziķis (dzimis 1958);
 Pols Ņūmens (Paul Newman), amerikāņu aktieris, filmu režisors, humānists un autosacīkšu entuziasts (1925—2008);
 Tomass Ņūmens (Thomas Newman), amerikāņu komponists (dzimis 1955. gadā)

Uzvārdi
Priekule (stacija)

Priekule bija dzelzceļa stacija Priekulē, līnijās Liepāja—Vaiņode un Priekule—Kalēti.

Vēsture 
Priekules stacija atklāta 1871. gadā pēc dzelzceļa līnijas Liepāja—Romni izbūves. 1883. gadā izveidoja dzelzceļa atzaru uz vietējo ķieģeļu rūpniecību šaursliežu dzelzceļu uz ķieģeļu rūpnīcas īpašniekam piederošo kūdras purvu. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā vācu armija uzbūvēja jaunu 74 kilometrus garu normālplatuma dzelzceļu no Priekules stacijas līdz Bajoru (Kretingas) dzelzceļa stacijai, savienojot to ar Klaipēdas dzelzceļu mezglu.

Ārējās saites 
 Priekules stacijas foto
 Apkopos ierosinājumus par bijušās Priekules dzelzceļa stacijas izmantošanu

Dzelzceļa līnijas Liepāja—Priekule stacijas un pieturas punkti
Dzelzceļa līnijas Vaiņode—Priekule stacijas un pieturas punkti
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Priekule
Džonijs Kešs

Džons R. "Džonijs" Kešs (; dzimis  Kingslenā, Ārkanzasas štatā, ASV, miris  Nešvilā, Tenesī štatā, ASV) bija amerikāņu dziedātājs, dziesmu autors, mūziķis un aktieris. Viņš tiek uzskatīts par vienu no ietekmīgākajiem 20. gadsimta mūziķiem. Lai arī viņš pārsvarā bija kantri mūziķis, vairākas viņa dziesmas ir roka balādes. Savas karjeras otrajā pusē viņš iedziedāja vairāku mākslinieku, tai skaitā industriālā roka grupas Nine Inch Nails un sintpopa grupas Depeche Mode, dziesmu kaverversijas. Viņa pazīstamākās dziesmas ir "I Walk the Line", "Folsom Prison Blues", "Ring of Fire", "Get Rhythm" un "Man in Black". Ir izdevis 55 studijas albumus un 154 singlus.

Privātā dzīve 
Bija precējies divas reizes —  1954. gadā ar Vivianu Liberto un 1968. gadā ar Džūnu Kārteri, leģendārās kantrimūzikas grupas Carter Family dalībnieci. Pirmajā laulībā piedzima četri bērni, arī Rozanna Keša, kas arī pati kļuvusi par veiksmīgu kantrimūziķi. Otrajā laulībā piedzima dēls Džons Kārters-Kešs, kas arī ir kļuvis par mūziķi un producentu.

Džonija Keša dzīve atspoguļota godalgotajā 2005. gada biogrāfiskajā filmā "Sirds robeža".

Diskogrāfija

Studijas albumi

Skaņu celiņi

Gospeļa albumi

Koncertalbumi

Ziemassvētku albumi

Izlases

Singli

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

1932. gadā dzimušie
2003. gadā mirušie
ASV mūziķi
Amerikāņu dziedātāji
Grammy balvas ieguvēji
Kantrimūziķi
UTC+3

UTC+3 atbilst šīm laika zonām:

Kā standarta laiks (visu gadu)

Austrumāfrikas laiks 
 
 
 
 
 
 
  (Francija)

Arābija un Tuvie austrumi

Kaļiņingrada laiks 
 
 Kaļiņingradas apgabals

Kā vasaras laiks (tikai ziemeļu puslodes vasara)

Austrumeiropas vasaras laiks 
 
  (arī Akrotiri un Dekelija un Ziemeļkipra)
 
  (ieskaitot Ālandu salas)

Vidējie austrumi 
  (Ēģiptes standarta laiks)
  (Izraēlas standarta laiks)

Maskavas vasaras laiks 
 
  - Kaļiņingradas apgabals

Laika joslas

cs:Časové pásmo#UTC+3 C, MSK (Moscow Time)
Pastelis

Pastelis ir glezniecības tehnika vai šajā tehnikā darināts darbs, kur izmano krāsainus krītiņus.

15. gadsimtā Francijā pasteli sāka lietot kā zīmējuma veidošanas papildu instrumentu. Nākamajos divos gadsimtos tā izmantošana ievērojami pieauga, itāļu meisari sāka izmantot pasteļa krītiņus zīmējumu kolorēšanai. 17. gadsimtā māksliniekus, kuri strādāja pasteļa glezniecības tehnikā, sauca par pasteļa gleznotājiem. Tāpēc pasteļa nūjiņa, kas ir izgatavota no salipinātā pigmenta pulvera tiek uzskatīta par gleznotāja, nevis zīmētāja darbarīku. Pasteļa krītiņus izgatavo, salipinot pigmentu ar vasku. Pastelim ir raksturīga samtains kolorīts, matēta virsma un smalkas toņu nianses. 
Pastelis var saglabāties gadsimtiem ilgi un saglabāt krāsu svaigumu, jo pigmentus nesaista lakas un eļļas, tāpēc laikam ritot, pastelis nenomelnē. Pasteļa pigmenti salīp kopā arī bez saistvielas, bet pigments bez saistvielas ir vissedzošākais, kam pateicoties, pasteli ir iespējams gleznot arī uz melnas virsmas, radot samtainu tauriņa spārnu iespaidu. Intensīvākais ir brūnā pasteļa tonis, kurš uzklāts uz brūnas krāsas eļļas virsmas, izskatīsies bāls un krītains, taču izsvarojot krāsu attiecību līdzsvaru, ir iespējams ar pasteli panākt dziļu krāstoņu iespaidu.

Pasteļa glezna ir noturīga, saglabājot savu sākotnējo izskatu, pie nosacījuma, ja tā tiek pasargāta no vibrācijas, ja gleznas virsmu aizsargā stikls no putekļiem un bojājumiem un ja krāsu pigments ir gaismas noturīgs.

Impresionisma laikā pastelis gleznu izstādēs ieņēma pat trešo daļu ekspozīcijas, taču mūsdienās šī tehnika nav populāra. Pastelis ir klasiska un savdabīga glezniecības tehnika.

Atsauces

Ārējās saites 

 www.dic.academic.ru 

 Video par pasteļa tehniku
 Video par pasteļa tehniku

Glezniecības tehnikas
1569. gads

1569. gads (MDLXIX) ir parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

Notikumi 
 1. jūlijs — ar Ļubļinas ūniju tika apvienotas Polijas karaliste un Lietuvas lielkņaziste izveidojot jaunu valsti — Žečpospoļitu.

Dzimuši 
 18. oktobris — Marino Džambatista, itāļu dzejnieks, viens no lielākajiem baroka dzejas pārstāvjiem (miris 1625.)

Miruši 
 26. jūnijs — Viktorīns Strīgels, protestantu teologs, Melanhtona māceklis (dzimis 1524.)
UTC+1

UTC+1 atbilst šīm laika zonām:

 Centrāleiropas laiks
 Rietumāfrikas laiks
 Rietumeiropas vasaras laiks
 Britu vasaras laiks
 Īrijas standarta laiks
 Swatch Interneta laiks

Kā standarta laiks (visu gadu) 
 
 
 
 
 
 
 
 :

Kā standarta laiks (tikai ziemeļu puslodes ziema) 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  (Apvienotā karaliste)
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 , ieskaitot:
 Svalbāra
 
 
 
 
 
  - izņemot Kanāriju salas

Kā standarta laiks (dienvidu puslodes ziema)

Kā vasaras laiks (ziemeļu puslodes vasara) 
 
 
 
 
  - izņemot Azoru salas
  - tikai Kanāriju salas
  (GMT / BST)

Laika joslas

cs:Časové pásmo#UTC+1 A, SEČ (Středoevropský čas), CET (Central European Time)
UTC+4

UTC+4 atbilst šīm laika zonām:

Kā standarta laiks (visu gadu) 
 
 
  (Gruzija mainīja laika zonu no UTC+04 uz UTC+03 2004. gada 27. jūnijā , bet atgriezās pie UTC+04 2005. gada 27. martā)
  (lielākā Krievijas Eiropas daļa, ieskaitot Maskavu, Sanktpēterburgu, Rostovu pie Donas, Novaja Zemļu, Franča Jozefa Zemi, un dzelzceļu visā Krievijas teritorijā)
  (Maurīcija izmēģināja vasaras laiku 2008 gadā, bet nolēma to vairāk neturpināt)
 
  (Francija)

Atsauces 

Laika joslas

cs:Časové pásmo#UTC+4 D
es:Huso horario#UTC+04:00, D
UTC+5

UTC+5 atbilst šīm laika zonām:

Kā standarta laiks (visu gadu)

Centrālāzija 
 
 rietumu daļa - Aktau, Atirau, Aktobe, Orala

Indijas okeāns 
  - Hērda Sala un Makdonalda Salas
  - Francijas Dienvidjūru un Antarktikas Zemes

Kā standarta laiks ziemā 
 
  - Jekaterinburgas laiks
 Baškortostāna, Čeļabinskas apgabals, Kurgānas apgabals, Orenburgas apgabals, Permas novads, Sverdlovskas apgabals, Tjumeņas apgabals

Kā vasaras laiks 
 
 
 

Laika joslas

cs:Časové pásmo#UTC+5 E
es:Huso horario#UTC+05:00, E
UTC+6

UTC+6 atbilst šīm laika zonām:

Kā standarta laiks (visu gadu) 
 
  (ieskaitot Čagos arhipelāgu un Djego Garsija)
  - lielākā valsts daļa (ieskaitot Astana un Almati)
 
  - lieto musulmaņu minoritāte Siņdzjanā

Kā standarta laiks (tikai ziemeļu puslodes ziema) 
 
  - Omskas laiks
 Altaja novads, Altaja Republika, Novosibirskas apgabals, Omskas apgabals, no 2010.gada 28. marta — Kemerovas apgabals.

Kā vasaras laiks (tikai ziemeļu puslodes vasara) 
 
  - Jekaterinburgas laiks
 Baškortostāna, Čeļabinskas apgabals, Kurgānas apgabals, Orenburgas apgabals, Permas novads, Sverdlovskas apgabals, Tjumeņas apgabals

Laika joslas

es:Huso horario#UTC+06:00, F
Nīcgale (nozīmju atdalīšana)

Nīcgale var būt:
 Nīcgale — apdzīvota vieta Daugavpils novadā, Nīcgales pagasta centrs.
 Nīcgale — vasarnīcu ciems Daugavpils novada Sventes pagastā.
 Nīcgale — dzelzceļa stacija līnijā Krustpils—Daugavpils.

Skatīt arī 
 Nīcgales pagasts
 Nīcgales Lielais akmens
 Neicgaļa muiža
UTC+7

UTC+7 atbilst šīm laika zonām:

Kā standarta laiks (visu gadu) 
 
  
 
  (Rietumi) 
 Centrālā Kalimantāna, Rietumu Java, Centrālā Java, Sumatra, Rietumu Kalimantāna 
 
  (Rietumi)
  
 
 Saukts arī par Indoķīnas laiku (ICT)

Kā standarta laiks ziemā 
  
 Krasnojarskas laiks

Kā vasaras laiks 
 
 Omskas laiks

Laika joslas

cs:Časové pásmo#UTC+7 G
es:Huso horario#UTC+07:00, G
UTC+6:30

UTC+6:30 atbilst šīm laika zonām:

Kā standarta laiks (visu gadu)

Ārējās saites 
 UTC+06:30 laika zonā esošo pilsētu saraksts

Laika joslas

es:Huso horario#UTC+06:30, F†
UTC+5:45

UTC+5:45 atbilst šīm laika zonām:

Kā standarta laiks (visu gadu) 
  - no 1986 gada.
Tas ir aptuvens Katmandu vietējais laiks.

Atsauces 
 http://www.timeanddate.com/worldclock/city.html?n=117

Laika joslas

es:Huso horario#UTC+05:45, E†
UTC+5:30

UTC+5:30 atbilst šīm laika zonām:

Kā standarta laiks (visu gadu) 
 
 

Laika joslas

es:Huso horario#UTC+05:30, E†
UTC+4:30

UTC+04:30 atbilst šīm laika zonām:

Kā standarta laiks (visu gadu) 
 

Laika joslas

es:Huso horario#UTC+04:30, D†
UTC+9

UTC+9 atbilst šīm laika zonām:

Kā standarta laiks (visu gadu)

Kā standarta laiks ziemā 
 
 Amūras apgabals
 Aizbaikāla novads
 Saha - rietumu daļa, ieskaitot Jakutsku

Kā vasaras laiks 
 
 
 Burjatija
 Irkutskas apgabals

Laika joslas

cs:Časové pásmo#UTC+9 I, JST (Japan Standard Time), KST (Korea Standard Time)
es:Huso horario#UTC+09:00, I
UTC+9:30

UTC+9:30 atbilst šīm laika zonām:

Kā standarta laiks (visu gadu)

Kā standarta laiks ziemā

Ārējās saites 
 Pilsētas, kuras šobrīd atrodas UTC+09:30 laika zonā

Laika joslas

es:Huso horario#UTC+10:00, K