joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Olehs Blohins

Olehs Blohins (; dzimis ) ir ukraiņu un krievu izcelsmes Ukrainas futbola treneris, kurš pirms tam bija futbola uzbrucējs, spēlējis PSRS izlasē. 1975. gadā viņš tika atzīts par Eiropas Gada futbolistu.

Blohins ir dzimis Kijivā 1955. gadā. Viņa māte bija ukrainiete, bet tēvs Maskavas krievs.

Spēlētāja karjera 
Lielāko karjeras daļu viņš aizvadīja Kijivas "Dinamo", kļūstot par PSRS čempionāta visu laiku rezultatīvāko spēlētāju ar 211 vārtiem, kā arī visvairāk aizvadītām spēlēm ar 432 spēli. Čempionātā viņš uzvarējis 8 reizes. Kopā ar Dinamo viņš 1975. un 1986. gadā ieguva UEFA Kausu ieguvēju kauss, katrā no fināliem gūstot vārtus. Blohins ir arī PSRS futbola izlases rezultatīvākais spēlētājs ar 42 vārtiem, kā arī aizvadījis visvairāk spēļu izlasē — 112. Viņš piedalījās 1982. un 1986. gada Pasaules kausā, kur viņš guva pa vieniem vārtiem. Viņš kļuva par vienu no pirmajiem padomju spēlētājiem, kurš spēlēja ārzemēs, 1988. gadā noslēdzot līgumu ar Austrijas Šteiras "Vorwärts" un vēlāk spēlējot Kipras Limasolas "Aris".

Atsauces

Ārējās saites 

1952. gadā dzimušie
PSRS futbolisti
PSRS izlases futbolisti
Ukrainas futbolisti
Ukrainas futbola treneri
Ukrainas futbola izlases treneri
Ukrainas politiķi
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa treneri
1972. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1976. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā treneri
Kijivā dzimušie
Kijivas "Dinamo" spēlētāji
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Ukrainas Nopelniem bagātie treneri
Zelta bumbas ieguvēji
Precējies. Ir bērni

{{Televīzijas seriāla infokaste
|show_name = Married... with Children
|image = 
|format = Situāciju komēdija
|runtime = 22 minūtes
|camera = Videotape; Multi-camera
|creator = 
|starring = 
|executive_producer = 
|producer = 
|company = Embassy Communications (1987–88)ELP Communications (1988–97)Columbia Pictures Television <small>(1988–97)
|distributor = Columbia Pictures Television (1991–96)Columbia TriStar Television (1996–2002)Sony Pictures Television (2002–pašlaik)
|theme_music_composer = 
|opentheme = Frenks Sinatra — Love and Marriage'
|endtheme = 
|country = 
|language = Angļu
|network = Fox
|first_aired = 
|last_aired = 
|num_seasons = 11
|num_episodes = 259
|picture_format = 480i (SDTV)
|list_episodes = 
|website = http://www.sonypictures.com/tv/shows/marriedwithchildren/
}}
"Precējies. Ir bērni" () ir ASV komēdijseriāls par dīvainu, komisku ģimeni, kas dzīvo Čikāgas priekšpilsētā. Šim seriālam bija vienpadsmit sezonas. Pirmā šī seriāla sērija tika parādīta televīzijā 1987. gada 5. aprīlī, bet pēdējā 1997. gada 9. jūnijā. Kopumā šim seriālam tika uzņemtas 262 sērijas. "Precējies. Ir bērni" tika vairākkārt nominēts Zelta globusa balva un Emmy'' balvām. Tas ir arī izrādīts daudzās valstīs ārpus ASV, tai skaitā Latvijā.

Seriāla galvenais varonis ir kādreiz veiksmīgs sportists Als, kurš pēc vidusskolas apprecējies un sācis darbu kā kurpju pārdevējs. Viņa sieva, Pegija, ir slinka mājsaimniece. Viņiem ir divi bērni — skaistā Kellija un viņas mazākais brālis Bads. Ģimenes locekļi viens otru necieš un apceļ, jo īpaši Alu, tomēr visu laiku paliek kopā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Seriāla oficiālā mājaslapa 

ASV televīzijas seriāli
Situāciju komēdijas
Juglas kanāls

Juglas kanāls ir daļa no Gaujas—Daugavas ūdensceļa, kas savieno Lielo Baltezeru ar Juglas upi. Kanāla krastos atrodas Rīgas pilsētas apkaime Bukulti un Ropažu novadaGarkalnes pagasta ciemi Bukulti un Priedkalne. Kanālu šķērso Jaunciema gatve.

Vēsture 
13. gadsimta beigās Ķīšezera dienvidu krasts piederēja Livonijas ordenim, kas 1297. gadā uz Bērzupītes jeb Bukultu strauta iekārtoja mūra pili un ūdens dzirnavas, ko sāka saukt par Jaunajām dzirnavām (, ) jeb Bukultu pili.  

Kanāls izrakts 1901.—1903. gadā galvenokārt pa bijušā Bukultu strauta gultni.

Atsauces 

Latvijas kanāli
Aston Villa FC

Aston Villa F.C. ir profesionāls Anglijas futbola klubs no Vitonas, Birmingemas, kurš 2019.—2020. gada sezonā spēlēs Anglijas Premjerlīgā. Klubs dibināts 1874. gadā. Mājas spēles aizvada Villa Park stadionā, kur ir 42 682 skatītāju vietas. Kluba lielākais sasniegums Eiropas klubu turnīros ir uzvara Eiropas Čempionvienību kausā 1982. gadā. Komanda ir septiņas reizes kļuvusi par Anglijas čempioniem (pirms Premjerlīgas izveides) un septiņas reizes uzvarējusi FA kausa izcīņā.

Komandas sastāvs 
.

Sasniegumi 
 Anglijas futbola augstākais līmenis (līdz 1992. gadam Pirmā divīzija; tagad — Premjerlīga)
 Čempioni (7): 1893–94, 1895–96, 1896–97, 1898–99, 1899–1900, 1909–10, 1980–81
 Vicečempioni (10): 1888–89, 1902–03, 1907–08, 1910–11, 1912–13, 1913–14, 1930–31, 1932–33, 1989–90, 1992–93
 Anglijas futbola 2. līmenis (1893.—1992. Otrā divīzija; 1992.—2004. Pirmā divīzija; tagad — Championship)
 Čempioni (2): 1937–38, 1959–60 
 Vicečempioni (2): 1974–75, 1987–88
 FA kauss
 Kausa ieguvēji (7): 1886–87, 1894–95, 1896–97, 1904–05, 1912–13, 1919–20, 1956–57
 Finālisti (4): 1891–92, 1923–24, 1999–2000, 2014–15 
 Anglijas Līgas kauss
 Kausa ieguvēji (5): 1960–61, 1974–75, 1976–77, 1993–94, 1995–96 
 Finālisti (4): 1962–63, 1970–71, 2009–10, 2019–20
 FA Community Shield (līdz 2001. gadam — Charity Shield)
 Kausa ieguvēji (1): 1981
 Eiropas čempionvienību kauss
 Kausa ieguvēji (1): 1981–82
 UEFA Superkauss
 Kausa ieguvēji (1): 1982
 UEFA Intertoto kauss
 Uzvarētāji (1): 2001
 Starpkontinentālais kauss
 Finālisti (1): 1982

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā kluba vietne 

Anglijas futbola klubi
Mersisaidas derbija

Mersisaidas derbija ir nosaukums jebkuram futbola mačam, kurā tiekas Liverpūles "Everton" un "Liverpool FC" futbola klubi, divi spēcīgākie futbola klubi no Liverpūles pilsētas Anglijā. Tā ir ilgākā pašlaik notiekošā top komandu derbija Anglijā, kas turpinās kopš 1962./1963. gada sezonas, kad "Liverpool" tika paaugstināta uz Pirmo divīziju (vēlāk Premjerlīga) pēdējo reizi.

Ārējās saites 
 The Merseyside derby

Liverpool FC
Everton F.C.
Karikatūra

Karikatūra (, no caricare — 'pārspīlēt') ir satīrisks vai humoristisks zīmējums vai attēls, kurā komiskais efekts tiek panākts ar pārspīlējumu, neparedzētu salīdzinājumu vai pielīdzinājumu. Dažas karikatūras liek tās vērotājam smieties vai arī pārdomāt notiekošo.

Mūsdienās teju vai katrā laikrakstā un žurnālā ir atrodamas karikatūras. Par mūsdienu karikatūru tēvu uzskata angļu mākslinieku Viljamu Hogārtu (1697—1764). Arī pirms viņa bija mākslinieki, kas savos zīmējumos centās izsmiet vispārpieņemto paradumu un uzvedības manieru aplamību. Taču Hogārtu atšķirībā no citiem interesēja arī cilvēka daba, cilvēku raksturi un viņu savstarpējās attiecības. Hogārts savos zīmējumos izsmēja sadzīviskās situācijas un problēmas, piemēram, žūpošanu, bērnu nepaklausību, dažādus noziegumus un pat neizdevušās vēlēšanas. Hogārta darbu turpināja cits angļu mākslinieks — Tomass Roulendsons. Viņa karikatūras tika publicētas lielā skaitā un izplatītas visā Anglijā. Savos darbos Roulendsons pārspīlēja cilvēku trūkumus, parādot viņus neveiklās situācijās un liekot viņiem smieties pašiem par sevi.

19. gadsimta sākumā Eiropas žurnālos parādījās karikatūras, kurās tika pausta attieksme pret sabiedrībā notiekošo. Tas bija politisko karikatūru sākums. Viens no ievērojamākajiem karikatūristiem bija francūzis Onorē Domjē (1808—1879). Savos darbos viņš parādīja cilvēkus, kuriem dota vara un atmaskoja valdības pērkamību. Viņu pat uz sešiem mēnešiem ielika cietumā, jo bija atļāvies pasmieties par karali.

Starp Latvijas populārākajiem karikatūristiem minami Sergejs Civinskis, Ēriks Ošs un Gunārs Bērziņš.

Ārējās saites 
Karikatūristu Studijas Latvijā:

 Trone Studija https://web.archive.org/web/20180220175336/http://www.trone.lv/karikaturas.html 
 Karikatūristi.lv Studijā strādā vairāki Latvijas populārākie karikatūristi http://karikaturisti.lv 
 ViarCanvas.com  -  Personalizētas Karikatūras. ViarCanvas Portretu mākslas studija

Atsauces 

 
Grafika
Džimijs Veilss

Džimijs Donals Veilss (Jimmy Donal Wales, , dzimis ), zināms arī kā Džimbo (Jimbo), ir amerikāņu interneta uzņēmējs, wiki koncepcijas ideologs un Vikipēdijas dibinātājs. Viņš ir iesaistījies arī Nupedia dibināšanā, kas ir Vikipēdijas priekštece un pastāvēja no 2000. līdz 2003. gadam.

Biogrāfija 
Džimijs Veilss dzimis  Hantsvilā, Alabamas štatā. Viņa tēvs ir Džimijs Veilss, bet māte — Dorisa Anna Veilsa (dzimusi Dadlija). 1986. gadā Džimijs Veilss absolvēja Oburnas universitāti (Auburn University), kur ieguva bakalaura grādu finansēs. Pēc tam uzsāka doktora studijas Alabamas universitātē (University of Alabama), bet pēc tam turpināja tās Indiānas universitātē Blūmingtonā (Indiana University Bloomington). Doktora grāds netika iegūts.

No 1994. līdz 2000. gadam Veilss strādāja Čikāgā. Šajā laikā viņš uzkrāja naudu, kas ļāva uzsākt uzņēmējdarbību un dibināja interneta uzņēmumu Nupedia, kas bija Vikipēdijas priekštece. Projektu Nupedia varēja papildināt tikai par konkrētām lietām zinoši cilvēki, tādēļ projekta darbība bija lēna. 2001. gada 15. janvārī kopā ar Leriju Sendžeru darbībā palaida Vikipēdiju, kas balstījās uz wiki programmatūru. Atšķirībā no Nupedia, Vikipēdiju varēja papildināt ikviens un tā strauji ieguva popularitāti. 2003. gadā Džimijs Veilss dibināja bezpeļņas organizāciju Wikimedia Foundation, kuras uzdevums ir vadīt un koordinēt arī citus uz wiki balstītos projektus, piemēram, Vikivārdnīcu un Wikinews. 2004. gada oktobrī kopā ar Andželu Bīzliju (Angela Beesley) dibināja uzņēmumu Wikia, Inc.

Personīgā dzīve 
Džimijs Veilss ir precējies trīs reizes. 20 gadu vecumā viņš apprecējās ar Pamelu Grīnu (Pamela Green). 1993. gadā izšķīrās. Nākamās laulības tika noslēgtas 1997. gadā ar Kristīnu Roanu (Christine Rohan), kas viņam dāvāja vienu meitu. 1998. gadā pārcēlās uz dzīvi Sandjego, bet 2002. gadā — uz Sentpītersbērgu.

2012. gada oktobrī Džimijs Veilss apprecējās trešo reizi — ar Keitu Gērviju (Kate Garvey), un sāka dzīvot Apvienotās Karalistes galvaspilsētā Londonā. Keita dāvāja Veilsam vēl vienu meitu.

Atsauces

Ārējās saites 

  

Alabamā dzimušie
Vikipēdija
ASV uzņēmēji
Wikimedia Foundation
West Ham United FC

West Ham United F.C. ir angļu futbola klubs no Aptonparkas, Londonas.  Dibināts 1895. gadā kā Thames Ironworks. Pašlaik spēlē Anglijas Premjerlīgā. Kopš 2016. gada mājas spēles aizvada Londonas Olimpiskajā stadionā.

Komandas sastāvs 
Atjaunots .

Sasniegumi 
 Anglijas futbola 2. līmenis (1893.—1992. Otrā divīzija; 1992.—2004. Pirmā divīzija; tagad — Championship)
 Čempioni (2): 1957–58, 1980–81
 Vicečempioni (3): 1922–23, 1990–91, 1992–93
 FA kauss
 Kausa ieguvēji (3): 1963–64, 1974–75, 1979–80 
 Finālisti (2): 1922–23, 2005–06
 Anglijas Līgas kauss
 Finālisti (2): 1965–66, 1980–81
 FA Community Shield (līdz 2001. gadam — Charity Shield)
 Kausa ieguvēji (1): 1964
 UEFA Kausu ieguvēju kauss
 Kausa ieguvēji (1): 1964–65
 Finālisti (1): 1975–76 
 UEFA Intertoto kauss
 Uzvarētāji (1): 1999

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā kluba vietne 

Anglijas futbola klubi
Tomāts

Ēdamais tomāts (Solanum lycopersicum) ir nakteņu dzimtas viengadīgs vai daudzgadīgs augs. Ikdienā ar vārdu «tomāts» biežāk saprot šī auga augli. Bioloģiski tā auglis ir oga, bet ikdienā tas tiek saukts par dārzeni. Tas parasti ir sarkans, bet atsevišķām šķirnēm auglis var būt arī citās krāsās — violets, oranžs, dzeltens, balts, sarkans ar tumši zaļu svītrojumu utt. Pirms nogatavošanās auglis parasti ir zaļš. Izmēri var mainīties no apmēram  diametrā līdz pat tik lielam kā ābols. Parasti tomāti ir apaļi, taču tie var būt arī iegareni vai rievoti.

Tomātus dažreiz dēvē arī par pomidoriem kas burtiskā tulkojumā no itāļu valodas nozīmē «zelta āboli».

Izmantošana 
Tomātus izmanto pārtikā, it īpaši itāļu virtuvē. No tiem var pagatavot arī tomātu zupu, tomātu mērci, kečupu un citus produktus. Vēl tomātus izmanto salātos un marinē. Tomātus izmanto arī ārstniecībā.

Tomātu sastāvā ir dažādi mikroelementi, C vitamīns, karotīns un dabīgais antioksidants likopēns.

Izcelsme 
Tomātu izcelsmes vieta ir Dienvidamerika. Tos pēc Lielajiem ģeogrāfiskajiem atklājumiem Eiropā ieveda spāņu konkistadori. Mūsdienās tos audzē visā pasaulē. 2009. gadā vislielākā tomātu raža tika ievākta Ķīnā (45,37 miljoni tonnu). Nākamās lielākās valstis pēc novākto tomātu daudzuma bija Amerikas Savienotās Valstis (14,14 miljoni), Indija (11,14 miljoni), Turcija (10,75 miljoni), Ēģipte (10 miljoni) un Itālija (6,88 miljoni tonnu).

Skatīt arī 
 Gurķis

Atsauces 

Nakteņu dzimta
Augļi
Dārzeņi
Hearts of Iron

Hearts of Iron (HoI) (latviski: Dzelzs sirdis) ir kompāniju Paradox Interactive un Strategy First lielstratēģijas datorspēle, kuras darbība risinās laika posmā no 1936. līdz 1948. gadam.
Spēlētājs var kontrolēt jebkuru vienu nāciju, kas pastāvēja šajā laika posmā un piedalīties Otrā pasaules kara notikumos.
2002. gadā spēle tika izlaista Windows operētājsistēmai, Macintosh versiju sagatavoja kompānija Virtual Programming. Spēles galvenais programmētājs ir Johans Anderssons (Johan Andersson).
Spēle turpinājumā - Hearts of Iron II, tika ieviestas vairākas izmaiņas spēles vadībā un tehnoloģiju kokā. Par trešā turpinājuma - Hearts of Iron III - izstrādes procesu tika paziņots 2008. gada 20. augustā, tās relīze plānota 2009. gada rudenī.

Spēles process 

Hearts of Iron ir veidots Paradox izmantojot veiksmīgās spēles Europa Universalis spēles dzinēju, bet ieviešot vairākas izmaiņas: 
 Ļoti detalizēti tehnoloģiju koki, kas sadalīti 14 nozarēs (kājnieki/artilērija/rūpniecība/bruņu transports/flote/utt.). Katrā no tām ir liels skaits izstrādājamo tehnoloģiju, kas dod iespēju pilnveidot un izstrādāt spēles vienības. 
 Ekonomiskā modeļa pamatā ir 4 resursu veidi : ogles, tērauds, gumija un nafta, no šiem resursiem ir atkarīga spēlētāja rūpniecība un armijas vienības.
 Ir iespējams izvēlēties militāros un politisko līderus.
 Plašs militāro vienību klāsts, no koloniju zemessardzes līdz starpkontinentālajām ballistiskajām raķetēm.
 Laikapstākļu modelis, kas ietekmē kaujas vienību pārvietošanos un kaujas spējas, kā arī apgādes līnijas.

Spēles procesa mērķis ir saglabāt valsti pārmaiņās, kas notiek pirms Otrā pasaules kara vai tā laikā. Spēlētājs var būt par liecinieku vai līdzdarboties notikumos, kas atšķiras no īstās vēstures. Hearts of Iron tiek uzskatīta par alternatīvās vēstures spēli.

Spēlē ir trīs galvenās valstu alianses; Sabiedrotie, Ass valstis un Kominterne, kurām spēlētās var pievienoties vai palikt malā. Spēle beidzas, kad ir palikusi tikai viena alianse, taču šādi gadījumi ir reti. Cits beigu scenārijs, kurā spēle beidzas 1947. gada 30. decembrī un uzvar tā alianse, kas ir savākusi lielāko uzvaras punktu skaitu. Uzvaras punkti ir noteikts punktu skaits, kas spēlē ir piešķirts stratēģiski nozīmīgām pilsētām un reģioniem.

Strīdi 
Spēle tika aizliegta Ķīnā jo tajā Tibeta, Siņdzjana, un Mandžūrija tika attēlotas kā neatkarīgas valstis, bet Taivāna atradās Japānas pakļautībā.
Paradox Interactive paziņoja, kas spēle ir vēsturiski precīza un atspoguļo pārmaiņu periodu Ķīnas vēsturē un parāda piepūli, ko Ķīnas komunistiskā partija veltīja, lai uzvarētu Ķīnas pilsoņu karu.

Ārējās saites 
 Hearts of Iron 2 at Paradox
 DMP (Design Mod Projekt), an international Mod and Game Community of hearts of Iron
 DMP Community Board

Atsauces 

2002. gada videospēles
PC spēles
Macintosh spēles
Pastende

Pastende ir ciems Talsu novada Ģibuļu pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Stendes upes krastā 5 km no novada centra Talsiem un 117 km no Rigas. Pastendē atrodas pamatskola, bērnudārzs, bibliotēka, kultūras nams, veikals. Pagasta centrs no 1980. gada.

Vēsture 

Rakstītos avotos Pastendes nosaukums (Postenden) pirmo reizi minēts 1288. gadā. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Pastendes muižas centru. 20. gadsimta 20. gados muiža konfiscēta un nonāca Latvijas valsts īpašumā. No 1938. gada janvāra līdz 1941. gada maijam Pastendes muižā bija dislocētas Latvijas armijas 2. Ventspils kājnieku pulka daļas. 2. Pasaules kara gados laikā no 1941. gada jūlija līdz novembrim nacistiskās Vācijas okupācijas varas iestādes iekārtoja muižā koncentrācijas nometni, kur turēja vidēji ap 200 ieslodzīto. No 1944. gada oktobra līdz 1945. gada 8. maijam Pastendes muižā un Pastendes pamatskolā atradās vērmahta kara lazarete. Kopš 1945. gada muižas ēkā atrodas Pastendes pamatskola. Līdz 1945. gadam Pastende bija atsevišķa Pastendes pagasta lielākā apdzīvotā vieta. 

Cīruļu kapsētā (6,5 km no Pastendes centra) atrodas lielā latviešu tautas pasaku un teiku krājēja Anša Lerha-Puškaiša (1859-1903) vecāku un dzimtas piederīgo kapu vieta.

Infrastruktūra 

Kultūras nams atklāts 1979. gada 28. decembrī kā kolhoza «Draudzība» kultūras nams (pirmā direktore Inese Vecmane). Tajā darbojas 7 (visu paaudžu) deju kolektīvi. Regulāri notiek ekspozīciju maiņa izstāžu zālē, kā arī tikšanās ar māksliniekiem.

Iedzīvotāji

Ievērojamas personības 
 Kārlis Draviņš (1901-1991), valodnieks.

Skatīt arī 
 Pastendes pagasts

Atsauces

Literatūra 
 Žanis Rihards Miķelšteins Jaunības zemē — Pastendē. - Ģibuļu pagasta padome: Talsi, 2003. - 316 lpp.
Hahn, Edmund von, Pastendes mahju ihpaschneekeem: Jelgava 1886. http://dlibra.bmino.pl/dlibra/docmetadata?id=299335682&from=pubstats

Ārējās saites 

 Pastende uz kartes
 Pastendes bibliotēka
 Pastendes muižas vēsture
 Postendes muiža - Vēstures terminu skaidrojošā vārdnīca

Latvijas pagastu centri
Jānis Zālītis

Jānis Zālītis ( — ) bija latviešu politiķis, Krievijas Valsts domes deputāts, viens no latviešu strēlnieku bataljonu organizētājiem, Latviešu pagaidu nacionālās padomes un Latvijas Tautas padomes loceklis, pirmais Latvijas Republikas Apsardzības ministrs.

Dzīvesgājums 

Dzimis 1874. gada 27. jūlijā (pēc vecā stila - 15. jūlijā) Sausnējas pagasta "Lejas Vidotu" mājās kā namdara Pētera Zālīša (1851-1887) dēls. Māsa Late (precējusies Vecman). Pirmās mācību gaitas uzsācis Sausnējas pareizticīgo pagastskolā. Pēc tam mācījies draudzes skolā un vēlāk Rīgas pareizticīgo garīgajā skolā un Rīgas pareizticīgo seminārā, ko pabeidz 1895. gadā. Pēc tam strādājis par sekretāru Rīgas garīgajā skolā. Studējis Tērbatas universitātē, kuru absolvēja 1905. gadā.
Pēc studijām darba gaitas uzsācis Rīgā kā zvērināta advokāta palīgu. No 1910. gada pats strādājis kā zvērināts advokāts Rīgā, bijis aktīvs Rīgas Latviešu biedrības Zinību komisijā. 1912. gada rudenī ievēlēts par Krievijas Valsts domes 4. sasaukuma deputātu.

Pirmā pasaules kara laikā darbojās Latviešu bēgļu apgādāšanas centrālkomitejā Petrogradā. 1915. gadā, kopā ar citiem Krievijas 4. Valsts domē ievēlētajiem latviešiem, iesaistījā Latviešu strēlnieku bataljonu organizācijas komitejas darbā. Kopā ar Jāni Goldmani izdeva slaveno uzsaukumu "Pulcējaties zem latviešu karogiem!".

No 1917. gada septembra bija Latviešu Pagaidu Nacionālās padomes loceklis. Pārstāvēja Latviju Skandināvijas valstīs.

1918. gadā atgriezies Rīgā, kur kā Latvijas Radikāldemokrātu partijas delegāts piedalījās Tautas padomes izveidē, piedalījās Latvijas valsts pasludināšanas sēdē. Darbojies Tautas padomē. Kārļa Ulmaņa vadītajā  valdībā ieņēmis Apsardzības ministra posteni no 1918. gada 6. decembra līdz 1919. gada 19. jūlijam.

1919. gada 9. decembrī no plaušu karsoņa miris Rīgā. 1924. gadā pārapbedīts Brāļu kapos. Pēc nāves apbalvots ar III šķiras Lāčplēša Kara ordeni par to, ka ārkārtīgi grūtos apstākļos organizēja valsts bruņotos spēkus un, piedalīdamies to vadībā, izšķirošajos brīžos 1919. g. martā vairākkārt apmeklēja fronti pie Ventas, Slokas un Kalnciemā, kur ar savu klātbūtni pozīcijās pacēla karavīru kaujas garu, tādējādi sekmēdams latviešu bruņoto vienību pirmās uzvaras.

1934. gadā Jāņa Zālīša vārdā tika nosaukta iela Rīgā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Jānis Zālītis
 Jānis Balodis. Jānis Zālīts, pirmais Latvijas apsardzības ministrs. 1925.

1874. gadā dzimušie
1919. gadā mirušie
Madonas novadā dzimušie
Latvijas Radikāldemokrātiskās partijas politiķi
Latvijas apsardzības ministri
Tautas padomes locekļi
Latvijas juristi
Latviešu strēlnieki
Lāčplēša Kara ordeņa kavalieri
Rīgas Brāļu kapos apbedītie
Baltijas Tautu komeršs

Baltijas Tautu komeršs (B!T!K!) ir svinīgs ikgadējs pasākumus, kurā piedalās studentu un studenšu korporācijas no Latvijas, Igaunijas, Polijas un Vācijas. Tradīciju - rīkot Baltijas Tautu komeršu, kurā piedalās burši no korporācijām, kuru mājvieta pirms kara bija Baltijā, aizsāka vācbaltiešu studentu korporācijas 20. gadsimta 60. gados Vācijā. Sākotnēji tautu komerši pulcēja vācbaltu un emigrācijā dzīvojošus latviešu un igauņu korporantus, bet, sākot ar 1990. gadiem, tajos iesaistījās arī Latvijā un Igaunijā dzīvojoši burši. Pirmais komeršs Baltijā notika , Tartu. Pašlaik B!T!K! tiek organizēts pēc ikgadējas rotācijas principa Vācijā, Latvijā, Igaunijā un Polijā.

Programma 
Komerša pasākumu tradicionālā programma parasti ilgst 3 dienas un ietver:
 Svētku balli
 Dievkalpojumu
 Svinīgo gājienu
 Svinīgo aktu
 Komeršu
 Studenšu korporāciju vakaru
 Noslēguma pasākumu

Vēsture 
Baltijas Tautu komerša aizsākumi ir 19. gadsimtā, kad notika aktīva korporāciju studentu darbība tā laika augstākajās izglītības iestādēs. Līdz ar vācbaltu repatriāciju Otrā pasaules kara laikā, uz Vāciju devās arī to organizācijas - studentu korporācijas. Otrajam Pasaules karam sekojošā padomju okupācija uz gandrīz 50 gadiem pārtrauca Latvijas un Igaunijas korporāciju oficiālo un aktīvo darbību. Baltvācu korporācijas, pārcēlušās uz dzīvi Vācijā, līdz pat šodienai turpina savas tradīcijas trijās pilsētās - Hamburgā, Getingenē un Minhenē.

Baltijas Tautu komeršs kā tradīcija mūsdienu formā tika aizsākts  Heidelbergā Baltijas Filistru biedrības (B!Ph!V!) iniciatīvu (dibināta ). 
Kopš 1994. gada, kad B!T!K! notika Tartu, pasākums norit katru gadu savā valstī - Igaunijā, Latvijā un Vācijā. Arī Lacuaniai ir ticis tas gods organizēt B!T!K! , kad tā bija Prezidiju Konventa prezidējošā korporācija. Pēdējos gados Vācijas, Igaunijas un Latvijas korporācijām ir pievienojušās arī Polijas korporācijas, kuru saknes meklējamas Baltijā.

Uz B!T!K! vai atsevišķiem pasākumiem tiek uzaicināti arī Polijas korporanti no tām koporācijām, kas ir dibinātas Latvijā vai Igaunijā, kā arī viesi no citām akadēmiskām organizācijām, tādējādi paplašinot sākotnējo Vācijas-Baltijas korporāciju loku ar citu valstu un organizāciju pārstāvjiem.

Atsauces 

Studentu korporācijas
Studenšu korporācijas
Murmanska

Murmanska () ir pilsēta Krievijas ziemeļrietumos, Murmanskas apgabala administratīvais centrs. Tā atrodas Kolas pussalā, Barenca jūras krastā, aiz Ziemeļu polārā loka, viena no lielākajām Krievijas ostām. Pilsēta atrodas 108 km attālumā no Norvēģijas robežas un 182 km attālumā no Somijas robežas.

Lai arī pilsēta atrodas aiz polārā loka, pateicoties Ziemeļatlantijas straumei, tās klimats, neskatoties uz garajām un sniegotajām ziemām, ir salīdzinošo mērens. Arī Barenca jūra pilsētas apkārtnē aizsalst ļoti reti. Pēc sava izmēra un infrastruktūras Murmanska līdzinās citām Krievijas Eiropas daļas pilsētām, kuras savā starpā savieno attīstīts ceļu un dzelzceļu tīkls. Murmanska ir vistālāk ziemeļos esošā pilsēta kurā darbojas trolejbusu satiksme. Neskatoties uz to, ka pilsētas iedzīvotāju skaits kopš 1989. gada pakāpeniski samazinās, Murmanska joprojām ir lielākā uz ziemeļiem no polārā loka esošā pilsēta.

Atsauces

Ārējās saites 

PSRS kara flotes bāzes
Orla

Orla () ir pilsēta Krievijas rietumos, 368 km attālumā uz dienvidiem no Maskavas, Orlas apgabala administratīvais centrs.

Cilvēki 
Orlā dzimuši:
 Deniss Menšovs, riteņbraucējs

Ārējās saites
Hosē Luiss Rodrigess Sapatero

Hosē Luiss Rodrigess Sapatero (; dzimis  Valjadolidā, Spānijā) ir spāņu politiķis, bijis Spānijas premjerministrs no 2004. līdz 2011. gadam. Viņš ir Spānijas Sociālistiskās Strādnieku partijas līderis kopš 2004. gada.

Sapatero valdības laikā ir veikta Spānijas karaspēka izvešana no Irākas, karaspēka nosūtīšana uz Afganistānu, viendzimuma laulību legalizācija, smagāku sodu piemērošana noziegumiem vardarbībā pret sievietēm, smēķēšanas ierobežošana publiskās vietās, kā arī plašākas varas piešķiršana autonomijām un reģionālajām valdībām, tostarp Katalonijai.

1960. gadā dzimušie
Kastīlijā un Leonā dzimušie
Spānijas premjerministri
Spānijas politiķi
Triju Zvaigžņu ordeņa lielvirsnieki
Fraternitas Academica

Fraternitas Academica (no ) ir latviešu studentu korporācija, kas dibināta 1925. gada 4. februārī Rīgā, lai pulcinātu ap sevi studentus akadēmiskās dzīves izkopšanai, attīstītu tiem goda prātu, pienākuma apziņu, piekoptu atturību, veicinātu zinātnes, literatūras, mākslas un sporta attīstību, pabalstītu morāliski un materiāli korporācijas locekļus studiju laikā un arī pēc tam, tādā veidā izaudzinot krietnus un stiprus pilsoņus, kuri varētu ņemt aktīvu dalību Latvijas valsts kulturālajā un sabiedriskajā dzīvē.

Lai izvairītos no iespējamiem pārpratumiem ar līdzīga nosaukuma agrāko Tērbatas studentu korporāciju Fraternitas Academica Dorpatensis (1857—1861) un 1881. gadā dibināto Tērbatas Fraternitas Academica, 1927. gada 28. marta Speciālajā konventā korporācijas sākotnējais nosaukums tika grozīts uz Fraternitas Academica Latviensis, bet 1933. gada 16.  janvāra Speciālajā konventā tika atjaunots tās sākotnējais nosaukums, ko LU Padome apstiprināja 1933. gada 8. februārī.

Atsauces

Ārējās saites 

 Fraternitas Academica vietne

Studentu korporācijas Latvijā
Francijas—Prūsijas karš

Francijas—Prūsijas karš jeb Francijas—Vācijas karš, Francijā bieži tiek saukts arī par 1870. gada karu, bija konflikts starp Franciju un Prūsijas karalisti (1870. 19. jūlijs—1871. 10. maijs). Karš, kuru izprovocēja Prūsijas kanclers Oto fon Bismarks un formāli uzsāka Napoleons III, beidzās ar Franču impērijas sakāvi un krahu, bet Prūsija izveidoja Ziemeļvācijas apvienību, kas pārtapa par Vācijas impēriju.

19. gadsimta kari
Kari ar Franciju
Kari ar Prūsiju
Kari ar Vāciju
Kari Eiropā
Prūsijas vēsture
1870. gads
1871. gads
Vācijas atkalapvienošana

Vācijas atkalapvienošana () ir Austrumvācijas un Rietumberlīnes pievienošana Rietumvācijai, kas notika . Apvienošanas līgumu parakstīja 6 valstis: Rietumvācija, Austrumvācija, kā arī PSRS, Apvienotā Karaliste, ASV un Francija.

1989. gada 19. novembrī Austrumvācija atvēra pārejas punktu Berlīnes mūrī, atļaujot iedzīvotājiem brīvi pārvietoties uz Rietumvāciju. Nākamajā dienā abu Vāciju iedzīvotāji priekā sāka pašrocīgi sienu nojaukt.

Vācijas vēsture
Mazais jakāns

Mazais jakāns (Microparra capensis) ir jakānu dzimtas (Jacanidae) bridējputnu suga, kas ir vienīgā mazo jakānu (Microparra) ģintī. Tam ir plašs izplatības areāls Āfrikā uz dienvidiem no Sahāras.

Izplatība 

To var sastapt Angolas, Botsvanas, Burkina Faso, Burundi, Kamerūnas, Centrālāfrikas Republikas, Čadas, Kongo Demokrātiskās Republikas, Kotdivuāras, Etiopijas, Kenijas, Malavi, Mali, Maurīcijas, Mozambikas, Namībijas, Nigēras, Nigērijas, Ruandas, Sjerraleones, Dienvidāfrikas, Sudānas, Svatini, Tanzānijas, Ugandas, Zambijas un Zimbabves tropu biomās; purvainās, aplūdušās vietas, dīķos, ezeros, dažādās saldūdens ūdenstilpēs, kurās aug peldoši ūdensaugi.

Izskats 
Mazā jakāna ķermeņa garums ir apmēram 16 cm, svars 41 g, tas ir vismazākais visā jakānu dzimtā (salīdzinājumam pārējie jakāni parasti ir 20—30 cm lieli). Kā visiem jakāniem, arī mazajam jakānam ir garas kājas ar gariem pirkstiem un nagiem, kas ļauj tam staigāt pa peldošo ūdensaugu lapām. Apspalvojums mazajam jakānam ir dzeltenbrūns ar baltu vēderu, kaklu un galvu. Galvas virsa oranža, kakla aizmugure un pleci dzelteni, arī vēders reizēm dzeltenīgs. Uz acīm tumši brūna, šaura josla. Knābis brūns, kājas zaļas. Spārnu lidspalvas tumši brūnā krāsā, astes virspuse oranža.

Ieradumi 
Mazais jakāns ne tikai var staigāt pa ūdensaugiem, bet arī var peldēt. Tas pamatā barojas ar kukaiņiem, piemēram, tauriņiem, bitēm, lapsenēm, siseņiem un skudrām. Tas medī nelielas zivis, krabjus, garneles un citus ūdens iemītniekus.

Šī ir vienīgā jakānu suga, kuras mātītes un tēviņi veido monogāmus pārus. Tiem ir ligzdošanas teritorija, kas tiek aizsargāta no citiem jakānu pāriem. Abi dzimumi piedalās olu perēšanā un mazuļu audzināšanā.

Atsauces

Ārējās saites 

 BIrdLife: Lesser Jacana Microparra capensis 
 IBC: Lesser Jacana (Microparra capensis) 
 Biodiversity: Microparra capensis (Lesser jacana) 

Jakānu dzimta
Āfrikas putni
Šengenas līgums

Šengenas līgums ir līgums par robežkontroles atcelšanu starp Eiropas Savienības (ES) valstīm. To  parakstīja piecas no tā laika desmit Eiropas Ekonomikas Kopienas valstīm — Luksemburga, Francija, Beļģija, Nīderlande un Vācija. Līgums stājās spēkā .

Līguma parakstīšana simboliski notika uz upju kuģa "Princese Marija Astrīda", kas atradās Mozeles upē — vietā, kur robežojas Luksemburga, Francija un Vācija, netālu no Luksemburgas komūnas Šengenas.

Šengenas zona 

Šengenas zonā ietilpst 22 no Eiropas Savienības dalībvalstis — Beļģija, Čehijas Republika, Dānija, Vācija, Igaunija, Grieķija, Spānija, Francija, Itālija, Latvija, Lietuva, Luksemburga, Ungārija, Malta, Nīderlande, Austrija, Polija, Portugāle, Slovākija, Slovēnija, Somija un Zviedrija —, kā arī Islande, Lihtenšteina, Norvēģija un Šveice.

Atsauces

Ārējās saites 

 NOLĪGUMS starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie koīgām robežām Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

Eiropas Savienība
Starptautiskie līgumi
Robežas
1985. gads
Parlamentāra republika

Parlamentāra republika ir valsts pārvaldes forma, kad republiku vada parlamentāra sistēma (sistēma, kurā nav nošķirtas likumdošanas vara un izpildvara, bet ir nošķirts valdības vadītājs un valsts vadītājs).

Valsts pārvaldes formas

de:Parlamentarisches Regierungssystem#Parlamentarische Republik
Gaujas—Daugavas ūdensceļš

Gaujas—Daugavas ūdensceļš ir ūdensceļu sistēma, ko izveidoja kokmateriālu pludināšanai, savienojot Gauju ar Daugavu. 19. un 20. gs. mijā pa Gauju notika intensīva koku pludināšana no kokmateriālu ieguves rajoniem Vidzemē uz Rīgu. Pēdējais posms no Gaujas grīvas līdz Daugavas grīvai pa Rīgas līci bija pats dārgākais un bīstamākais. Šīs problēmas risināšanai tika izveidota Vidzemes ūdensceļu uzlabošanas sabiedrība, kas no 1899. g. līdz 1903. g. izstrādāja un realizēja Gaujas—Daugavas ūdensceļa projektu.

Pirmais tika izbūvēts 3 km garais Gaujas—Baltezera kanāls, kas sākās pie bijušās Remberģu muižas (tagad Strautkalnu ciemats) pie Gaujas un beidzās pie bijušās Alderu muižas Mazajā Baltezerā.

Tālāk ūdensceļš 5,9 km kopgarumā veda pāri Mazajam un Lielajam Baltezeram, kurus savienoja Baltezera kanāls.

Pēc Lielā Baltezera ūdensceļš veda pa 3 km garo, galvenokārt pa bijušā Bukultu strauta gultni izrakto, Juglas kanālu līdz Juglas upei, pa to 2 km līdz Ķīšezeram, 7,5 km pa ezeru un 3,5 km pa Mīlgrāvi un Daugavas atteku līdz Rīgai.

Tā kā Gaujas ūdenslīmenis kanāla atdalīšanās vietā bija par 2-6 m augstāks nekā abos Baltezeros, ūdens teci regulēja ar slūžām. Pie Gaujas bija ierīkotas vārtveida slūžas, bet pie ieejas Mazajā Baltezerā "Stonej" sistēmas slūžas.

20. gs. 60. gados koku pludināšana tika pārtraukta un slūžas laika gaitā sagruva. 1986. g. augšējās slūžas tika izbūvētas no jauna, lai regulētu ūdens pieplūdi Mazajā Baltezerā ūdens ņemšanas mezgla vajadzībām.

Nelielu dokumentālu fragmentu par kanālu iespējams apskatīt 1934. gada filmā Gauja.

Pašlaik dabā kanāls ir atrodams un ūdeņiem bagātos laika posmos tā ūdens līmenis ir ievērojams ļaujot šo kanālu izbraukt ar kanoe laivu. Dabā sastopami tādi industriālā mantojuma elementi kā koka gulšņu grīda fragmentāri kanāla visā garumā, to saturošās kaltās naglas, atsevišķas slūžu izbūves kanāla sākumā pie Gaujas, posmos pa vidu un pie ietekas Mazajā Baltezerā.

2021. gadā tika pabeigta Gaujas—Baltezera kanāla atjaunošana.

Atsauces 

Ādažu novada upes
Deiviss

Deiviss ( — 'Dāvida dēls') ir izplatīts velsiešu cilmes uzvārds (sieviešu dzimtē Deivisa). Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Alfonso Deiviss (Alphonso Davies) — Kanādas futbolists (dzimis 2000);
 Beirons Deiviss (Baron Davis) — ASV basketbolists (dzimis 1979);
 Bens Deiviss (Ben Davies) — Velsas futbolists (dzimis 1993);
 Džefersons Deiviss (Jefferson Davis) — ASV politiķis (1808—1889);
 Džeikobs Deiviss (Jacob Davis) — ebreju izcelsmes ASV šuvējs, izgudrotājs, uzņēmējs (1831—1908);
 Džo Deiviss (Joe Davis) — angļu snūkera un biljarda spēlētājs (1901—1978);
 Džons Deiviss (John Davis) — amerikāņu roņu mednieks (1784—?);
 Džordžs Deiviss (George Davis) — Sjerraleones futbolists (dzimis 1996);
 Glens Deiviss (Glen Davis) — ASV basketbolists (dzimis 1986);
 Mailss Deiviss (Miles Davis) — amerikāņu komponists (1926—1991);
 Normans Deiviss (Norman Davies) — angļu vēsturnieks (dzimis 1939);
 Stīvens Deiviss (Steven Davis) — Ziemeļīrijas futbolists (dzimis 1985);
 Vills Deiviss (Will Davis) — franču riteņbraucējs (1877−?).

Skatīt arī 
 Davis
 Deivisa

Velsiešu uzvārdi
Vācijas prezidents

Vācijas prezidents (, burtiski "Vācijas federālais prezidents") ir Vācijas valsts prezidents. Viņa funkcijas ir galvenokārt reprezentīvas.

Vācijas prezidenti no 1949. gada 

 
Valsts prezidenti
Horsts Kēlers

Horsts Kēlers (, dzimis ) ir ekonomists un vācu politiķis no KDS. No 2004. līdz 2010. gadam bija Vācijas prezidents. Par prezidentu tika ievēlēts divkārt, pirmo reizi 2004. gada 23. maijā (inaugurācija notika 1. jūlijā), bet 2009. gada 23. maijā tika ievēlēts uz otru termiņu.

Pirms kļūšanas par prezidentu Horsts Kēlers bija augsta ranga ekonomists. No 1998. līdz 2000. gadam vadīja Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banku, bet no 2000. līdz 2004. gadam viņš bija Starptautiskā Valūtas fonda vadītājs.

Dzimis Otrā pasaules kara laikā kā septītais bērns Besarābijas vāciešu ģimenē, kura bija nometināta Ģenerālgubernatūras teritorijā. Sarkanajai armijai tuvojoties Polijai, ģimene devās bēgļu gaitās, un Horsts Kēlers līdz 14 gadu vecumam (1957. gadam) dzīvoja bēgļu nometnēs Rietumvācijā. 1963. gadā Kēlers beidza vidusskolu, vēlāk ieguva doktora grādu ekonomikā un politoloģijā Tībingenes universitātē.

1976. gadā iestājās civildienestā un strādāja Ekonomikas ministrijā, vēlāk Šlēsvigas-Holšteinas valdībā, kad to vadīja Gerhards Stoltenbergs. No 1981. gada KDS biedrs. No 1990. līdz 1993. gadam bija Vācijas Finanšu ministrijas Valsts sekretārs. Bija kanclera Helmūta Kola personīgais palīgs, gatavoja G7 samitus un citas konferences. Bija Vācijas sarunu vedējs Māstrihtas līguma sagatavošanā.

No 1993. līdz 1998. gadam Kēlers bija Vācijas Krājbanku asociācijas (Deutscher Sparkassen- und Giroverband) vadītājs, bet 1998. gadā tika iecelts par Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas vadītāju Londonā. No 2000. līdz 2004. gadam dzīvoja Vašingtonā, jo bija Starptautiskā Valūtas fonda izpilddirektors. Tika nominēts kā otrais Vācijas pārstāvis, jo pret Kajo Koha-Vēzera (Caio Koch-Weser) kandidatūru iebilda ASV. 2004. gada martā atteicās no amata SVF, jo tika nominēts par Vācijas prezidentu.

Atsauces

Ārējās saites 

1943. gadā dzimušie
Vācijas prezidenti
Starptautiskais Valūtas fonds
Ļubļinas vojevodistē dzimušie
Ģermāņu valodas

Ģermāņu valodas pieder pie indoeiropiešu valodu saimes. Ģermāņu valodas iedala rietumģermāņu un ziemeļģermāņu valodās.
Pie rietumģermāņu valodām pieder:
 angļu,
 vācu,
 frīzu,
 luksemburgiešu,
 nīderlandiešu,
 afrikandu,
 jidišs,
 skotu valoda.
Pie ziemeļģermāņu valodām savukārt pieder:
 dāņu,
 fēriešu,
 īslandiešu,
 norvēģu,
 zviedru valoda.

Skatīt arī 
 Ģermāņi

Ārējās saites
Viljams, Velsas princis

Viljams, Velsas princis (), pilnā vārdā Viljams Arturs Filips Luijs (; dzimis ), ir Apvienotās Karalistes karaļa Čārlza III un viņa pirmās sievas princeses Diānas vecākais dēls un karalienes Elizabetes II mazdēls. Pirmais cilvēks Apvienotās Karalistes monarhijas mantošanas līnijā.

Tāpat kā jaunākais brālis Harijs, mācījies Ītonas koledžā. Studējis mākslas vēsturi un ģeogrāfiju Sentendrūsas Universitātē Skotijā. Pievērsās militārajam dienestam un mācījies Sandhērstā, kā arī britu flotē un aviācijā.

21 gada vecumā kļuva par Apvienotās Karalistes Valsts padomnieku un sāka piedalīties galma oficiālo pasākumu norisē.

 apprecējās ar Keitu Midltoni (pēc kāzām Katrīna, Kembridžas hercogiene, vēlāk — Katrīna, Velsas princese).

Skatīt arī 
 Pēctecība uz Lielbritānijas troni

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Apvienotās Karalistes prinči
Vindzoru dinastija
Velsas prinči
Eiropas Savienības dalībvalsts

Eiropas Savienības dalībvalsts ir jebkura no 27 suverēnajām valstīm, kura ir iestājusies Eiropas Savienībā. Eiropas Savienību dibināja tikai sešas valstis, bet sešās Eiropas Savienības paplašināšanās tā ir paplašinājusies līdz mūsdienu apmēriem. Lielākā paplašināšana notika 2004. gadā, kad tai pievienojās 10 valstis, tai skaitā arī Latvija. Eiropas Savienība sastāv no 20 republikām, piecām karalistēm (Beļģija, Dānija, Nīderlande, Spānija, Zviedrija) un vienas lielhercogistes (Luksemburga).

2020. gada 31. janvāra naktī Apvienotā Karaliste izstājās no Eiropas Savienības.

 

fi:Euroopan unioni#Jäsenvaltiot
Rotaļa

Rotaļa var būt:
 Rotaļāšanās - izklaidējoša aktivitāte
 Spēle - strukturēta izklaides vai mācību aktivitāte
 Rotaļlieta
Factory Records

Factory Records bija britu neatkarīgā ierakstu kompānija no Mančestras. Tā tika dibināta 1978. gadā, un tās paspārnē ir bijušas vairākas ievērojamas grupas, piemēram, Joy Division, New Order, A Certain Ratio, The Durutti Column, Happy Mondays un uz īsu laiku arī James un Orchestral Manoeuvres in the Dark.
Tāpat kā 4AD Records, Factory Records bija sava radošā darba grupa (īpaši, ierakstu producents Mārtins Henets un grafiskais mākslinieks Pīters Sevils), kas izveidoja specifisku tēlu gan izdevniecībai, gan arī grupām, kas slēgušas līgumu ar to.
Ierakstu izdevniecība pieņēma unikālu kataloģizācijas sistēmu, kas numurēja ne tikai mūzikas ierakstus, bet arī vizuālos mākslas darbus un citus ar izdevniecību saistītus objektus.

Ierakstu kompānijas
Gaznī

Gaznī (dari un ) ir pilsēta Afganistānas austrumos, Gaznī vilajeta administratīvais centrs. Pilsēta atrodas uz plakankalnes 2219 m virs jūras līmeņa. Gaznī atrodas 150 km uz dienvidrietumiem no galvaspilsētas Kabulas, ar kuru to savieno Kabulas-Kandahāras maģistrāle A01.

Iedzīvotāji 
Gaznī dzīvo ap 141 000 iedzīvotāju (2006). Pilsēta ir daudzkulturāla un daudznacionāla — aptuveni 50% no iedzīvotājiem ir tadžiki, 25% — hazareji, 15% — puštuni, 10% — citas tautības.

Vēsture 

Gaznī jau senos laikos bija pazīstama kā tirgošanās vieta un to savos darbos pieminējis jau Ptolemajs. Līdz 7. gadsmita otrajai pusei pilsēta bija plaukstošs budisma centrs. 683. gadā apkārtējos reģionos iebruka arābi, kas vietējos iedzīvotājus pievērsa islāmam. Vēlākajos gados pilsēta tika pārbūvēta un kļuva par Gaznevīdu impērijas, kurā ietilpa liela daļa mūsdienu Ziemeļindijas, Irānas un Centrālāzijas, galvaspilsētu (994-1160). No Gaznī tika vadīti neskaitāmi karagājieni uz Indiju, kuru laikā tika sagrauti daudzi tempļi, bibliotēkas un pilis. Karagājienu laikā Gaznevīdi pievērsa indiešus islāmam, bet mājās atgriezās ar pasakainām bagātībām. Šajā laikā pilsētā tika celtas krāšņas celtnes un rīkotas greznas ceremonijas.

1140. gadā Gaznī iekaroja un nodedzināja Gūrīdu valdnieks Alaudīns. Pēc tam Gūrīdi atkārtoja Gaznevīdu ekspansiju gan uz austrumiem, gan rietumiem. No 1173. gada Gaznī kļuva par gurīdu impērijas galvaspilsētu. Pilsēta atkal uzplauka, līdz 1221. gadā Čingishana dēla Ogadeja vadībā to pilnībā nopostīja mongoļi. 

No 13. gadsimta otrās puses pilsēta bija pakļauta Herātas valdniekiem, bet no 14. gadsimta beigām — 16. gadsimta sākumam to pārvaldīja Timurīdi. 1504. gadā Gaznī iekaroja Moguli, kas to pārvaldīja līdz Nādira iebrukumam (1738). 1746. gadā pilsētu sagrāba jaunais afgāņu valdnieks un Durrānī dinastijas aizsācējs šahs Ahmeds Durrānī.

1839. gadā Pirmā angļu-afgāņu kara laikā pilsētu ieņēma briti, kas to pārvaldīja līdz 1842. gadam.

Apskates objekti 

 citadele
 minareti
 valdnieka Masuda III pils
 valdnieka Sebaktigina kapenes
 valdnieka Mahmuda Gaznas mauzolejs
 Islāma mākslas muzejs
 valdnieka Hakima Sanāī mauzolejs
 arheoloģisko izrakumu vieta Tapa Sardarā

Ārējās saites 

 Uzziņas par Gaznī un Gaznī provinci (angļu valodā)
 Gaznī (angļu valodā)
 Gaznevīdu dinastija, Encyclopaedia Britannica (angļu valodā)
 Gaznevīdi un Gūrīdi, Encyclopaedia Britannica (angļu valodā)
 Mahmuds Gazna, Columbia Encyclopedia (angļu valodā)

Atsauces 

Afganistānas pilsētas
Gaznī vilajets
Džens He

Džens He (, , dzimis 1371. gadā, miris 1433. gadā) bija Minu impērijas jūrasbraucējs, pētnieks, diplomāts, einuhs un flotes admirālis. Viņš laika posmā no 1405. gada līdz pat 1433. gadam vadīja vairākas izpētes ekspedīcijas uz Dienvidaustrumāziju, Dienvidāziju, Vidējiem Austrumiem un Austrumāfriku. Viņš guva plašu atbalstu no imperatora Junles.

Biogrāfija 
Džens He ir dzimis hui etniskās grupas ģimenē 1371. gadā Juņnanā. Kad piedzima, viņa vārds bija Ma He (馬和). Tikai vēlāk viņš ieguva plašāk zināmo vārdu. Dženam He bija četras māsas un viens vecāks brālis.

10 gadu vecumā Juņnaņā viņu sagūstīja Minu dinastijas karavīri. Viņš tika kastrēts un iesaukts armijā. Džens He strauji kāpa pa karjeras kāpnēm, sākumā kļūstot par virsnieku, bet 1404. gadā par imperatora Junles galveno einuhu. Nākamajos gados imperators Junle izvēlējās Dženu He, kā ekspedīciju vadītāju uz jaunām zemēm, lai palielinātu Minu dinastijas politisko ietekmi un dibinātu jaunus tirdzniecības sakarus. Pirmajā ceļojumā uz Dienvidaustrumāziju (1405–1407) Džens He vadīja 62 kuģus, kas bija piekrauti ar porcelānu, zīdu, dārgakmeņiem un citām dārgām precēm. Nākamajos ceļojumos viņa flote palielinājās līdz pat 100 kuģiem, no kuriem daži bija pat 150 metru gari. Viņš ceļoja uz Indiju, Šrilanku, Arābiju, Austrumāfriku un Ēģipti. 1424. gadā imperators Junle nomira, un Minu dinastija atkal sāka piekopt izolācijas politiku. Tomēr Džens He vēl devās septītajā ekspedīcijā (1431–1433), kuras laikā nomira.

Strīdīga teorija apgalvo, ka 1420. gados Džens He atklāja Jauno pasauli, aptuveni 70 gadus pirms to izdarīja Kristofors Kolumbs. Vēl pastāv pieņēmumi, ka Džens He apkuģoja arī Labās Cerības ragu un nonāca Atlantijas okeānā.

Ekspedīcijas 

Džens He laika posmā no 1405. līdz 1433. gadam devās septiņās ekspedīcijās.

Atsauces

Ārējās saites 

1371. gadā dzimušie
1433. gadā mirušie
Juņnaņā dzimušie
Ķīnas cilvēki
Pētnieki
Jūrasbraucēji
Envers Hodža

Envers Hodža (Enver Hoxha; dzimis , miris ) bija komunistiskās Albānijas Tautas Republikas izveidotājs, vadītājs un Albānijas strādnieku partijas pirmais sekretārs no 1944. gada līdz pat savai nāvei 1985. gadā. Viņš bija Albānijas premjerministrs no 1944. gada līdz 1954.gadam un ārlietu ministrs no 1946. gada līdz 1953. gadam. Hodža ieviesa Albānijā ekonomisko izolāciju no pārējās Eiropas, aizliedza jebkādu reliģiju un izveidoja stingru valsts kontroli pār tās iedzīvotājiem.

|-
! colspan="3" style="background:#a8bb22;" | Amati

|-

|-

Albānijas cilvēki
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar Suvorova ordeni apbalvotie (PSRS)
Alūksnīte

Alūksnīte ir Bērzaunes labā krasta pieteka uz Jēkabpils un Madonas novadu robežas. Sākas no grāvju sistēmas Salas purva ziemeļu galā. Gultne visā garumā regulēta. Alūksnīti reizēm uzskata par Bērzaunes augšteci.

Atsauces 

Jēkabpils novada upes
Madonas novada upes
Krustpils novada upes
Daugavas baseina upes
Bērzaunes (Aiviekstes pieteka) pietekas
Kristaps Dzelme

Kristaps Dzelme (dzimis , Rīgā) ir Latvijas futbola vārtsargs, kurš šobrīd spēlē Lietuvas klubā FK Kruoja.

Ārējās saites 

 Futbolista profils  es.imscouting.com interneta vietnē
 Futbolista profils FK Daugava mājaslapā.

1990. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas futbola vārtsargi
Rodžers Hants

Rodžers Hants (; dzimis , Golbornē, Lankašīrā (tagad Češīrā), miris ) bija angļu futbolists.

Liverpool FC sastāvā guvis visvairāk vārtus līgas spēlēs, kopsummā 245, bet atsevišķā sezonā — 41.

Atsauces

Ārējās saites 

1938. gadā dzimušie
2021. gadā mirušie
Češīrā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
1962. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1966. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Liverpool FC spēlētāji
1968. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Oksfordas Universitāte

Oksfordas Universitāte ( vai Oxford University, ) ir sabiedriski finansēta universitāte Oksfordā, Lielbritānijā. Tiek uzskatīta par vienu no izcilākajām un prestižākajām universitātēm pasaulē. Pasaules universitāšu akadēmiskajā reitingā ieņem 7. vietu (2016).

Oksfordas Universitāte ir angļvalodīgajā pasaulē vecākā universitāte, tomēr precīzs universitātes dibināšanas gads nav skaidrs. 1209. gadā no Oksfordas universitātes atšķēlās daļa no pasniedzējiem, nodibinot Kembridžas Universitāti.

Struktūra 
Oksfordas Universitāti 38 neatkarīgas koledžas un 6 t.s. "kopmītnēm" (Permanent Private Hall).

Koledžas

"Kopmītnes" 
 Blackfriars (1221)
 Campion Hall (1896)
 Regent's Park College (dibināta 1810. Londonā, 1927. gadā pārcēlās uz Oksfordu)
 St Benet's Hall (1897)
 St Stephen's House (1876)
 Wycliffe Hall (1877)

Atsauces

Ārējās saites 

 

Oksfordas Universitāte
Murkšķi

Murkšķi, murkšķu cilts (Marmotini) ir viena no vāveru dzimtas (Sciuridae) grauzēju ciltīm. Tā kopā ar Āfrikas vāveru cilti (Protoxerini) un asspalvaino zemes vāveru cilti (Xerini) veido zemes vāveru apakšdzimtu (Xerinae). 

Murkšķu ciltī vispazīstamākie ir murkšķi (Marmota), burunduki (Tamias), susliki (Spermophilus) un prērijas suņi (Cynomys). Kopumā murkšķu ciltī ir 6 mūsdienās dzīvojošas ģintis.

Izskats un ieradumi 
Murkšķu cilts dzīvnieki ir ļoti dažādi auguma izmēros un ieradumos, tomēr viena īpašība tiem piemīt visiem; spēja vertikāli tupēt uz pakaļkājām ļoti ilgu laiku, justies ērti un vērot apkārtni, vai netuvojas briesmas. Murkšķu cilts dzīvnieki ir izteikti sociāli un daudzas sugas mēdz veidot kompleksas kolonijas. Lielākā daļa murkšķu ir ar īsām astēm un liela auguma. Alpu murkšķis (Marmota marmota) ir vislielākais visā vāveru dzimtā.

Burunduki (Tamias) atšķirībā no citiem murkšķu ciltī lielāko daļu dzīves pavada kokos, kā arī tiem ir citas īpašības, kas tos padara līdzīgus parastajām koku vāverēm (Sciurinae)

Sistemātika 
 Murkšķu cilts (Marmotini)
 ģints: Antilopvāveres (Ammospermophilus)
 ģints: Burunduki (Tamias)
 ģints: Ķīnas klinšu vāveres (Sciurotamias)
 ģints: Murkšķi (Marmota)
 ģints: Prēriju suņi (Cynomys)
 ģints: Susliki (Spermophilus)

Atsauces

Ārējās saites 
 Muršķis
 Evolūcija: 
 Tolweb: Marmotini 
 Taxon of the week: Marmotini

 
Vāveres
Eduards Višņakovs

Eduards Višņakovs (dzimis  Rīgā) ir Latvijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Latvijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik pārstāv Latvijas Virslīgas klubu SK Super Nova.

Karjera

Klubos 
2008. gada sezonā kļuva par 1. līgas rezultatīvāko spēlētāju ar 30 gūtiem vārtiem. Pirms 2009. gada sezonas parakstīja līgumu ar FK Ventspils, bet uzreiz tika izīrēts uz FC Tranzīts lielākas spēļu prakses iegūšanai. 2009. gada augustā atgriezies FK Ventspils sastāvā. 2011. gadā palīdzējis klubam izcīnīt Latvijas kausu, kā arī kļuvis par Virslīgas čempionu.

2012. gada jūnijā pievienojies Kazahstānas klubam Karaghandi "Šahter". Tā paša gada sezonā kļuvis par Kazahstānas čempionu. 2013. gada jūlijā pārcēlies uz Polijas Ekstraklasa klubu Lodzas "Widzew". Savā pirmajā sezonā Polijā guvis 12 vārtus, iekļūstot līgas 10 labāko vārtu guvēju skaitā. 2014.–2015. gada sezonas sākumā pārgājis uz citu Polijas klubu Hožovas "Ruch".  

2015. gada augustā parakstījis divu gadu līgumu ar Beļģijas klubu KVC Westerlo. 2015.–2016. gada sezonā kluba sastāvā aizvadījis 16 spēles un guvis divus vārtus. 2016. gada augustā uz īres līguma tiesībām atgriezās Hožovas "Ruch".  

2017. gada jūlijā atgriezās Latvijā, parakstot līgumu ar FK RFS. 

2019. gada martā pievienojās Baltkrievijas klubam Saļihorskas "Šahtjor".

Izlasē 
Spēlējis Latvijas U19 un U21 izlasēs. Latvijas nacionālajā izlasē debitējis  2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Lietuvas izlasi, nākot uz maiņu 77. minūtē.

Personīgā dzīve 
Arī viņa brālis Aleksejs ir profesionāls futbolists, kas pašlaik arī spēlē klubā RFS. Kopā ar brāli ir spēlējis arī FK Ventspils un Lodzas "Widzew" klubu sastāvos.

Atsauces

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas futbolisti
Latvijas izlases futbolisti
FK RFS spēlētāji
FK Ventspils spēlētāji
FK Spartaks Jūrmala spēlētāji