joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Birgita Princa

Birgita Princa (; dzimusi  Frankfurtē pie Mainas, Vācijā) ir profesionāla vācu futboliste, spēlē uzbrucējas pozīcijā, Vācijas valstsvienības dalībniece. Pašlaik pārstāv Vācijas sieviešu Bumdeslīgas klubu 1. FFC Frankfurt. Karjeru uzsāka 1992. gadā FSV Frankfurt kluba sastāvā.

Vācijas izlases sastāvā debitēja  16 gadu vecumā pret Kanādas izlasi. 1995. gada Pasaules kausa izcīņas finālā viņa kļuva par visu laiku jaunāko futbolisti, kas spēlējusi finālā. Kopš 2003. gada novembra viņa ir izlases kapteine. Kopumā ieguvusi divus Pasaules kausus (2003, 2007), kā arī piecas reizes uzvarējusi Eiropas čempionātā (1995, 1999, 2001, 2005, 2009) un trīs reizes ieguvusi Olimpisko spēļu bronzas medaļas (2000, 2004, 2008). Viņa ir visu laiku visvairāk guvusī vārtu autore (14 vārti). Tāpat viņa ir visvairāk nacionālajā izlasē spēles aizvadījusī spēlētāja Eiropā un atrodas top 10 Pasaulē.

Atsauces

Ārējās saites 

1977. gadā dzimušie
Vācijas futbolisti
Vācijas izlases futbolisti
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
1996. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Hesenē dzimušie
Vaide

Vaide () ir ciems Talsu novada Kolkas pagastā, Baltijas jūras Irbes šauruma krastā. Izvietojies starp jūras krastu un Kukšupes grāvi 9 km no pagasta centra Kolkas, 67 km no novada centra Talsiem un 185 km no Rīgas.

Ciema nosaukuma izcelsmi saista ar lībiešu vārdu vait — ‘starpa’, jo no Vaides bijis visērtāk pārcelties uz Sāmsalu. 1935. gada Vaidē dzīvoja 106 cilvēki. Vaides ciema „Lāžos“ dzimis Nika Polmanis (1823), pirmais izglītotais lībietis; bijis skolotājs Mazirbes pagasta skolā un ķesteris Kolkas luterāņu baznīcā.

Vaides „Purvziedos“ ir apskatāma Edgara Hausmaņa vāktā ragu kolekcija, kuru veido vairāk nekā 550 ragu, no tiem aptuveni 350 aļņu ragu.

Atsauces
Tārgale

Tārgale ir ciems Ventspils novada Tārgales pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pie autoceļa P122 13 km no novada domes Ventspilī un 185 km no Rīgas.

Tārgales nosaukums vēstures dokumentos minēts jau 1230. gadā. Atdzīvotā vieta veidojusies pēckara gados ap bijušās Tārgales muižas (Tergeln) centru. Muižas pilī bija ierīkota skola (1942-1985), vēlāk — kolhoza kantoris. Tārgalē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, kultūras nams, bibliotēka, pasts. Apskates objekti ir muižas pils ar parku.

2022. gada septembrī netālu no Tārgales tika atklāts vēja parks ar 14 turbīnām un kopējo jaudu 58,8 MW, tobrīd lielākais Latvijā.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Hlorofils

Hlorofils ( — "zaļš", φύλλον, phyllon — "lapa") ir zaļais pigments, kas atrodams gandrīz visos augos, aļģēs un cianobaktērijās. Hlorofils piedalās fotosintēzes procesā. Tas veidojas tikai tad, kad augiem ir pieejama gaisma. Izšķir aptuveni 100 dažādus hlorofilu veidus: hlorofilu a, b, c1, с2, d, f un bakteriohlorofilus a, b, c, сs, d, e,un g . Tie atšķiras pēc to ķīmiskās struktūras. Hlorofila molekulu veido viens magnija atoms, četri slāpekļa atomi, pieci vai seši (atkarībā no hlorofila veida) skābekļa atomi, 70 vai 72 ūdeņraža atomi un 55 oglekļa atomi. Hlorofila a ķīmiskā formula ir šāda: C55H72O5N4Mg, bet hlorofila b ķīmiskā formula: C55H70O6N4Mg.

Hlorofila molekulas sastāvā ietilpstošais augstākais spirts fitols tiek izmantots E un K vitamīnu sintēzē.

Atsauces 

Fotosintēze
Pigmenti
Organiskās vielas
Ērģeles

Ērģeles () ir taustiņinstruments ar mehānisku, pneimatisku un elektrisku traktūru, kas sastāv no daudzām dažāda izmēra un dažāda veida stabulēm, sastāv no roku klaviatūrām (manuāļiem) un kāju klaviatūras (pedāļa). Manuāļu skaits ērģelēs mēdz būt no 1 līdz 7. Vienāda tembra, bet dažāda augstuma stabules veido ērģeļu reģistru. Reģistrus kombinējot, tiek radīts orķestrim līdzīgs skanējums.

Rietumu mūzikā ērģeles ir relatīvi sens instruments. Tās tiek datētas ar trešo gadsimtu pirms mūsu ēras, kad grieķu zinātnieks Ktezībijs no Aleksandrijas esot izgudrojis hidrauliskās ērģeles, kurām gan nebija taustiņu. Ērģeļu spēle kopš 7. gadsimta plaši ieviesās baznīcas liturģijā. Sākotnēji ērģeles bija laicīgās muzicēšanas instruments. 10.—11. gadsimtā ērģeles sāka izmantot kulta vajadzībām. Baznīcās un katedrālēs tika uzstādītas lielās ērģeles, kas tika darbinātas ar gaisa plēšām. 10.—11. gadsimtā sākās ērģeļu konstrukcijas pilnveidošana: parādījās klaviatūra, alvas stabules (agrāk lietoto vara stabuļu vietā). 14. gadsimtā izplatījās pedālis — klaviatūra spēlei ar kājām viszemāko skaņu iegūšanai. Tika pilnveidota arī roku klaviatūra. Jau 16. gadsimtā ērģeles ieguva mūsdienīgu izskatu un uzbūvi. Tām bija 5 klaviatūras, katras klaviatūras diapazons sniedzās līdz 5 oktāvām. Bez tam instrumenta tembrālo iespēju bagātināšanai tika uzstādīti speciāli reģistru pārslēdzēji, ērģeles varēja imitēt ne tikai atsevišķu instrumentu (flautas, obojas) tembrus, bet arī veselas orķestra grupas.

Latvijā ērģeles būvētas no 14. gadsimta. No Latvijas ērģelēm pazīstamas ir Rīgas Doma ērģeles, kā arī Liepājas Svētās Trīsvienības katedrāles ērģeles, kas ar apmēram 7000 stabulēm, 4 manuāļiem un 131 reģistru ir lielākās mehāniskās ērģeles pasaulē.

Atsauces
Babimosta

Babimosta (), vēsturiski Bomste (), ir pilsēta Polijas rietumos, Lubušas vojevodistē. Līdz 1945. gadam atradās Vācijā, bet, pamatojoties uz Jaltas un Potsdamas konferenču lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet vācu iedzīvotāji padzīti. Netālu atrodas Zelona Guras lidosta.

Lubušas vojevodistes pilsētas
Saunags

Saunags () ir ciems Talsu novada Kolkas pagastā, Irbes šauruma krastā. Izvietojies starp jūras krastu un autoceļu P124 12 km no pagasta centra Kolkas, 65,5 km no novada centra Talsiem un 165 km no Rīgas.

Saunags ir neliels Kurzemes lībiešu jūrmalas ciems starp Pitragu un Vaidi. Vēstures avotos pirmo reizi minēts 1310. gadā. 1582./1583. gada Piltenes vaku reģistrā Saunaga ciemā minētas astoņas sētas, bet 1731. gadā Dundagas muižas vaku grāmatā Saunagā minētas tikai trīs sētas — Buncke Pritiz (tagad Kalnbunkas), Melcke Ans un Walke Angeck. 1826. gadā katrā sētā dzīvojuši 16—17 cilvēki, kopā ap 60 iedzīvotājiem. Tagad ziemā apdzīvotas ir 6 Saunaga sētas, bet vasarā ierodas vasarnieki. Saunagā atrodas arheoloģijas piemineklis — viduslaiku kapsēta — tā sauktais Veckapu kalns uz "Pakalniem".

Atsauces
Pupenu kapsēta

Pupenu kapsēta ir kapsēta, kas atrodas Krustpils novada Kūku pagastā.

Pupenu kapsēta ir viena no 14 Kūku pagasta teritorijā atrodošajām kapsētām. Tā atrodas blakus Asotes pilskalnam un Rīgas — Daugavpils ceļam, netālu no Jēkabpils pilsētas robežas Daugavas labajā jeb Krustpils pusē, tāpēc kapsētu nereti sauc par Krustpils Pupenu kapsētu. Kapsēta ietver 3 hektārus lielu teritoriju. Nosacīti tā iedalās vecajos kapos, vidējos un jaunajos kapos. Pēc konfesionālās piederības tā ir luterāņu kapsēta, kuru pārvalda Krustpils luterāņu draudze.

Ievērojamu cilvēku kapi 
Pupenu kapsētā atrodas aviācijas konstruktora un pirmā latviešu lidotāja ar gaisa balonu Kārļa Skaubīša kaps, Triju Zvaigžņu ordeņa kavaliera kapteiņa Jāņa Alfrēda Bērziņa kaps, skolotāju Gaļinas Skudres un Jāņa Saulīša kapi, kā arī citu ievērojamu cilvēku kapi.

Atsauces 

Kapsētas Latvijā
Kapsētas Jēkabpilī
Krustpils novada kapsētas
Kūku pagasts
Jaunā muiža (Kūku pagasts)

Jaunā muiža ir aprūpes ciems Jēkabpils novada Kūku pagastā.

Mūsdienās Jaunā muiža ir uzskatāma par aprūpes ciemu, jo liela daļa ciema teritorijas ir pansionāta "Jaunāmuiža" īpašumā. Ciemu šķērso valsts nozīmes autoceļš A12 (E22) un dzelzceļa līnija Krustpils—Rēzekne II.

Pansionāta turpmākajai attīstībai ir rezervētas teritorijas. Saimnieciskās darbības pieaugums ciemā nav sagaidāms, kā arī nav paredzēta apbūves attīstība un apdzīvotās vietas paplašināšanu.

Vēsture
Ciems attīstijies ap barona Korfa muižu. Vecākais līdz šim atrastais Krustpils muižu, pusmuižu un lauku apdzīvoto vietu uzskaitījums atrodams 1784. gada Latgales ģenerālmērīšanas dokumentu krājumā. 1864.gada 28. decembrī tika veikta Korfu nekustamo un kustamo īpašumo apskate un inventarizācija, un pusmuižu sarakstā tika minēti 19 nosaukumi — viens no tiem — Jaunā muiža. Kopš 1975. gada ciema teritorijā atrodas pansionāts "Jaunāmuiža".

Atsauces

Ārējās saites 
 Krustpils novada mājaslapa

Jēkabpils novada ciemi
Donaviņa

Donaviņa, kuras senākais nosaukums ir Dzirnupīte, ir upe, Mazās Daugavas labā krasta pieteka.

Upes garums ir 11 km. Tā iztek no Baļotes ezera un tek pa Aronas paugurlīdzenumu, veidojot robežu Kūku un Variešu pagastam. Tālāk upe tek pa Jēkabpils pilsētas teritoriju, ieplūst Krustpils pils dīķī, no kura izplūst un ietek Mazajā Daugavā netālu no Krustpils luterāņu baznīcas.

Ārējās saites 
 www.krustpils.lv

Atsauces 

Daugavas baseina upes
Jēkabpils novada upes
Kūku pagasts
Variešu pagasts
Krustpils novada upes
Jēkabpils upes
Mazā Daugava (Jēkabpils)

Mazā Daugava ir Daugavas labā sānteka, ko no pamatgultnes atdala Daugavsala. Sākas pie Ādamsona saliņas . Mazās Daugavas labajā pusē ietek Donaviņa. Atteka ir 2,96 km gara, atrodas Jēkabpils novada teritorijā.

Atsauces 

Daugavas baseina upes
Jēkabpils novada upes
Krustpils novada upes
Jēkabpils upes
Dzimums

Dzimums ir bioloģisks termins, kas apzīmē dažādu dzīvo sugu organismu specializāciju vīriešu un sieviešu variācijā. Detalizētāk, cilvēkus pēc dzimuma iedala vīriešos un sievietēs, bet dzīvniekus — tēviņos un mātītēs.

Dzimumvairošanās ir saistīta ar ģenētisko īpašību kombinēšanu un sajaukšanu - ar specializētām šūnām, kas pazīstamas kā gametas, kurām apvienojoties veidojas pēcnācēji, kuri manto pazīmes no katra vecāka. Organismā ražotās gametas nosaka tā dzimumu: vīrišķā dzimuma organismi ražo mazas gametas (piemēram, dzīvniekos spermatozoīdus), savukārt sievišķā - lielas gametas (olšūnas). Atsevišķus organismus, kuri ražo gan vīriešu, gan sieviešu gametas, sauc par hermafrodītiskiem organismiem. Gametas var būt identiskas pēc formas un funkcijas (izogāmija), taču daudzos gadījumos ir izveidojusies asimetrija tā, ka pastāv divi dažādi gametu veidi (heterogametiski), kuru vairošanās zināma, kā anizogāmija.

Cilvēku un dzīvnieku fiziskās atšķirības, tajā skaitā dzimumorgāni, ir saistīti ar organisma dzimumu; šie dzimumdimorfismi (ķermeņa uzbūve, ārējais izskats, u.c.) var atspoguļot dažādo reproduktīvo spiedienu, ko piedzīvojuši dzimumi. Piemēram, dzīvesbiedra izvēle un seksuālā atlase var paātrināt fizisko atšķirību evolūciju starp dzimumiem.

Starp cilvēkiem un citiem zīdītājiem, vīriešiem parasti ir X un Y hromosoma (XY), bet sievietēm ir divas X hromosomas (XX), kas ir daļa no XY dzimuma noteikšanas sistēmas. Citiem dzīvniekiem ir dažādas dzimuma noteikšanas sistēmas, piemēram, ZW sistēma putniem, X0 sistēma kukaiņiem un dažādas citas vides sistēmas, piemēram, rāpuļiem un vēžveidīgajiem. Sēnēm var būt arī sarežģītākas alēļu vairošanās sistēmas, kuru dzimumi nav precīzi aprakstīti kā vīrieši, sievietes vai hermafrodīti.

Bioloģija
Sekss
Baļotes ezers

Baļotes ezers (saukts arī Balades ezers, Balodes ezers, Balotas ezers, Stirnas ezers, Stirnezers, Stirniņas ezers) ir saldūdens dabīgs ezers Jēkabpils novada Variešu un Kūku pagastā. Ezers atrodas 8 km no Jēkabpils pilsētas.

Raksturojums 
Ezers ir salīdzinoši dziļš, tā vidējais dziļums ir 2,6 metri, taču tā maksimālais dziļums ir 4,76 metri. Ezera spoguļa laukums ir 180 ha, bet sateces baseina laukums ir 6,8 km². Gada vidējā notece ir 200 mm. Baļotes ezerā pastiprināti aug aļģes un ūdensaugi, kuru vidū ir minami meldri, hāras, glīvenes, kosas un niedres, tas ir eitrofs. Lai saglabātu ezera ūdens līmeni, ezers ir regulēts, tam ir meniķis. 
Ezers ir bagāts ar zivīm, tajā mīt līnis, līdaka, zutis, asaris, rauda, karūsa, zandarts, plaudis, ķīsis un karpa. Ezers tiek izmantots kā atpūtas vieta, tam ir peldvieta. Ezers ir tīrs, par ko liecina ezerā konstatētie vēži.

No ezera iztek 11 km garā Donaviņas upe, kas ietek Mazajā Daugavā Jēkabpils pilsētas teritorijā.

Ezera juridiskais statuss 
Ezers ir iznomāts, to apsaimnieko S/O "Baļote", kas nodarbojas arī ar zivju audzēšanu.

Atsauces

Ārējās saites 
 www.krustpils.lv
 www.ezeri.lv
 www.icelo.lv 

Jēkabpils novada ezeri
Kūku pagasts
Variešu pagasts
Krustpils novada ezeri
Melnsils

Melnsils (arī Mellsils; ) ir ciems Talsu novada Rojas pagasta ziemeļos, Rīgas līča krastā. Izvietojies pie autoceļa P131 starp Melnsilupes un Ķilmiņupes ietekām līcī 22 km no pagasta centra Rojas, 53 km no novada centra Talsiem un 150 km no Rīgas.

Melnsils ir vistālāk austrumos esošais Kurzemes lībiešu ciems. 19. gadsimtā visu apdzīvoto teritoriju gar Rīgas līča piekrasti no Sēņiem (apmēram 3 kilometrus no Kolkas uz Melnsila pusi) līdz pat Melnsilam sauca par Krustes ciemu. 1826. gadā šādu nosaukumu nesa visas sētas no Sēņu kalna līdz Dundagas un Ģipkas krustojumam. Tagad šajā vietā izšķir vairākas apdzīvotās vietas: Uši, Ēvaži (Kolkas pagastā), Aizklāņi un Melnsils. Melnsilā 19. gadsimta sākumā bijušas sešas sētas un krogs. 19. gadsimta beigās tur bija jau 63 saimniecības. 1935. gada pavasarī ciemā bija 307 iedzīvotāji, no kuriem tikai 15 — lībieši. Melnsilā ir zivju apstrādes cehs, pasts, veikals, kafejnīca, bērnu un jauniešu iniciatīvu centrs.

Atsauces

Ārējās saites 
 Talsu vēstis. Melnsilā (fotoreportāža)
Saka (atteka)

Saka ir Daugavas kreisā sānteka, ko no pamatgultnes atdala Sakas sala jeb Vidsala. Sākas pie Jēkabpils.

Upes raksturojums 
Atteka ir 7 km gara, atrodas Jēkabpils pilsētas un Salas novada Salas pagasta teritorijā. Sakas baseins atrodas Aknīstes nolaidenumā, tā lielāko daļu veido Sakas pietekas Ziemeļsusēja, Pelīte un Rudzaite. Baseina teritorija ir 569 km². Upes kritums ir 2 metri (0,3 m/km). Gada notece no sateces baseina ir 0,14 km³. Upes gultnes platums ir 45 — 110 metri. Pavasaros, veidojoties ledus sastrēgumiem lejpus Jēkabpils, Sakai ir būtiska nozīme sastrēgumu mazināšanā. Saka visā tās garumā ir publiskā upe, zvejas tiesības pieder valstij. Aiz Sakas ietekas Daugavā ir Prižu krāces.

Dambis 
Gar Sakas un Ziemeļsusējas kreiso krastu ir uzbērts dambis 3,6 kilometru garumā, bet gar Sakas labo krastu 1,7 km garumā.

Atsauces 

Daugavas baseina upes
Salas novada upes
Jēkabpils upes
Treka riteņbraukšana

Treka riteņbraukšana ir riteņbraukšanas sporta veids, kurš parasti notiek speciāli būvētā trekā vai velodromā, izmantojot treka velosipēdus.

Treka riteņbraukšanas sacensības var notikt arī zālāja trekos līdzenos sporta laukumos. Šādas sacensības regulāri notiek vasaras laikā Skotijas Augstkalnu spēlēs, kā arī dažādos vasaras sporta pasākumos Anglijā.

Vēsture 
Treka riteņbraukšanas pirmsākumi meklējami ap 1870. gadu. Riteņbraukšanas pirmsākumos tika veidoti mūsdienām līdzīgi iekštelpu koka treki ar divām taisnēm un ieslīpiem pagriezieniem.

Par priekšrocību iekštelpu treka sacensībām tika uzskatīta iespēja kontrolēt skatītājus un iekasēt no tiem naudu, padarot to par ienesīgu sporta veidu. Sākotnējās sacensības trekā piesaistīja līdz pat 2000 skatītājiem. Iekštelpu velotreki pirmoreiz ļāva rīkot šādas sacensības visu gadu. Lielbritānijā par galvenajiem treka riteņbraukšanas centriem kļuva Birmingema, Šefīlda, Liverpūle, Mančestra un Londona.

Lielākās izmaiņas vairāk kā gadsimtu garajā treka riteņbraukšanas vēsturē ir piedzīvojuši paši treka velosipēdi, kļūstot vieglāki un iegūstot aerodinamiskāku formu, lai uzstādītu labākus rezultātus.

Treka riteņbraukšana ir bijusi visu Olimpisko spēļu programmā, izņemot 1912. gadā. Sieviešu treka riteņbraukšanas sacensības Olimpiskajās spēlēs pirmoreiz tika iekļautas 1988. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

 UCI treka riteņbraukšanas starptautiskie noteikumi

Treka riteņbraukšana
Denjels Kreigs

Denjels Routons Kreigs (; dzimis ) ir angļu aktieris un producents.

Kreigs ir spēlējis lomas vairākās plaši pazīstamās filmās: "Elizabete" (1998), "Lara Krofta: Kapeņu izlaupītāja" (2001), "Ceļš uz pekli" (2002), Layer Cake (2004), "Minhene" (2005), "Zelta kompass" (2007), "Kovboji un citplanētieši" (2011), "Meitene ar pūķa tetovējumu" (2011), "Loganam veicas" (2017), "Uz nažiem" (2019). Par lomu filmā "Uz nažiem" tika nominēts Zelta globusa balvai. Nominēts arī Emmy balvai par dokumentālo filmu One Life (2011) kā labākais teksta ierunātājs.

Attēlojis Džeimsa Bonda lomu piecās filmās: "Kazino Royale" (2006), "Mierinājuma kvants" (2008), "Operācija "Skyfall"" (2012), "007: SPEKTRS" (2015), "Nav laiks mirt" (2021). Visveiksmīgākā no šīm filmām Kreigam bija "Kazino Royale". Par lomu šajā filmā Kreigs tika nominēts Britu Kino un televīzijas mākslas akadēmijas BAFTA kino balvai.

Ārējās saites 

1968. gadā dzimušie
Češīrā dzimušie
Angļu kinoaktieri
Kaspars Vecvagars

Kaspars Vecvagars (dzimis  Rīgā) ir latviešu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. Pašlaik (2021) pārstāv Spānijas klubu Bàsquet Girona, kas spēlē pēc spēka otrajā līgā LEB Oro. Pirms tam vairākas sezonas aizvadījis labākajā Lietuvas klubā Kauņas "Žalgiris", spēlējis arī Latvijas komandā Rīgas VEF. Latvijas basketbola izlases spēlētājs.

Viņa tēvs Arnis Vecvagars ir bijušais basketbolists, spēlējis Latvijas izlases sastāvā, tagad — treneris, bijis Latvijas basketbola izlases galvenais treneris.

Karjera 
2009.—2010. gada sezonu K. Vecvagars aizvadīja Kauņas "Žalgiris" jaunatnes komandas sastāvā, spēlēja jaunatnes Eirolīgas finālā. "Žalgiris" pieaugušo komandas sastāvā spēlēja no 2013. gada, trīs reizes kļuvis par Lietuvas čempionu (2014, 2015, 2016).

2012. gadā saņēmis Valdemāra Baumaņa kausu.

2016. gada vasarā K. Vecvagars pievienojās LBL klubam Rīgas VEF, kura sastāvā 2017. gada pavasarī kļuva par LBL čempionu, lielāko sezonas daļu gan izlaižot dēļ traumas.

2019. gada rudenī, pēc dažām spēlēm BK Jūrmala sastāvā, noslēdza līgumu ar Spānijas LEB līgas (otrā pēc spēka) klubu Palencia. Kopš 2020. gada pārstāv citu Spānijas klubu Força Lleida CE, bet kopš 2021. gada vasaras Bàsquet Girona, kas spēlē pēc spēka otrajā līgā LEB Oro. Šajā komandā viņa komandas biedrs ir Spānijas basketbola leģenda Marks Gazols.

Latvijas izlase 
2010. gada Eiropas U-18 čempionātā K. Vecvagars kopā ar Latvijas izlasi izcīnīja trešo vietu. Savukārt Latvijas U-19 izlases sastāvā izcīnīja 10. vietu 2011. gada Pasaules U-19 čempionātā, kas norisinājās Latvijā. Izcīnījis sudraba medaļu Eiropas U-20 čempionātā 2013. gadā.

Pieaugošo Latvijas basketbola izlases sastāvā spēlēja 2015. gada Eiropas čempionātā, kur komanda ieņēma 8. vietu.

Atsauces

Ārējās saites 

 LBS profils
 FIBA Europe profils 
 FIBA profils 

1993. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas basketbolisti
Saspēles vadītāji
Oviši

Oviši (; ) ir ciems Ventspils novada Tārgales pagastā, Baltijas jūras krastā, pie Ovišraga. Izvietojies pagasta ziemeļos, 33 km no pagasta centra Tārgales, 30 km no novada centra Ventspils un 200 km no Rīgas.

Oviši ir sens lībiešu apdzīvots zvejniekciems, ko sauca par Luserortu vai Liseri (Liseort, Lyseort, Lusort). Nosaukums cēlies no zviedru valodas, kurā lysa nozīmē 'degt', bet ort nozīmē 'vieta, rags'. Vieta iezīmīga ar to, ka tai pretī jūrā atrodas bīstams sēkļu rajons, kur bojā gājuši daudz kuģu, tādēļ jau kopš viduslaikiem šeit tika dedzināti ugunskuri un paceltas darvas mucas. Pirms Otrā pasaules kara Ovišos bijusi 51 sēta, no tām mūsdienās palikušas 10. Sētās, kurās vēl mājo pastāvīgie iedzīvotāji, saglabājušās atsevišķas senlaicīgas būves un īpatnējā žogu sistēma. 

Nozīmīgākā celtne Ovišos ir 1814. gadā celtā 38 m augstā Ovišu bāka (senākā bāka Latvijā). Bākā darbojas muzejs.

Ievērojamas personības 
 Kārlis Princis (1893—1978), līvu biologs, entomologs, Latvijas Universitātes docents, Rīgas Dabas muzeja direktors.
 Alfrēds Audze (1897—1930), Latvijas armijas pulkvedis, brīvības cīņu dalībnieks, Lāčplēša kara un Trīs zvaigžņu ordeņa kavalieris.

Atsauces
Daniels Oteijs

Daniels Oteijs (; dzimis ) ir franču kinoaktieris. Ieguvis divas Cēzara balvas, divas Eiropas Kino balvas, kā arī BAFTA kino balvu. Viņa ekrāna partneri ir bijuši Žerārs Depardjē, Izabella Adžāni, Īvs Montāns, Grēta Sači un citi.

Biogrāfija 
Daniels Oteijs dzimis Alžīrā, operdziedātāju ģimenē. Jau skolas laikā viņš zinājis, ka vēlas iet vecāku pēdās un kļūt par operdziedātāju. Oteijs uzsāka karjeru muzikālās komēdijas žanrā. Neizturot iestājeksāmenus Konservatorijā, Oteijs iestājas aktiermākslas kursos un uzsāk dalību nelielās lomās, tai skaitā Nacionālā tautas teātra izrādēs. Tur viņu pamana režisors Žerārs Pires un piedāvā viņam pirmo kino lomu filmā "Agresija" (1975). Seko vēl dažas filmas, līdz franču kinokomēdiju meistars Klods Zidī Oteijam piedāvā lomu filmā "Nejēgas eksāmenos" (1980) un tās turpinājumā "Nejēgas brīvdienās" (1982). Pirmo vērā ņemamo lomu Daniels Oteijs nospēlēja Eduarda Molināra kriminālfilmā "Miljons nav nauda" (1982) un tai sekojošā, tā paša režisora filmā "Slepenā mīla" (1984). Šīs filmas uzņemšanas laukumā viņš iepazīstas ar Emanuelu Beāru. Viņu veiksmīgo duetu režisors Klods Berijs izmanto filmā "Žans de Florets" (1986) un tās turpinājumā Manon of the Spring (Manon des sources, 1986).

Daniels Oteijs kino ir attēlojis vairāk nekā 90 lomas un viņa varoņu portreti aptver ļoti plašu raksturu diapazonu — no nejēgām līdz nopietnām raksturlomām. Plašo lomu paleti labi ilustrē dalība filmās "Karaliene Margo" (1994), "Marķīzs de Sads" (Sade, 2000), "Hameleons" (Le placard, 2001), "Orfevras krastmala 36" (2004), "Sulainis" (La doublure, 2006), "Mans labākais draugs" (Mon meilleur ami, 2006), "Brīnišķīgais laikmets" (2019) un citas.

Privātā dzīve 
Daniels Oteijs ir trīs reizes precējies. No pirmās laulības ar aktrisi Annu Žisē viņam ir meita. Otrajā laulībā ar savu kinoekrāna partneri Emanuelu Beāru viņiem arī piedzima meita. Kopš 2006. gada viņš ir precējies ar gleznotāju Odiju Ambrodži. 2009. gadā viņiem piedzima dēls.

Apbalvojumi 
Daniels Oteijs kopš 1987. gada 12 reizes bijis nominēts Cēzara balvai. Un divas reizes viņš to saņēma kā labākais galvenās lomas tēlotājs — 1987. gadā par lomu filmā "Žans de Florets" (Jean de Florette, 1986, režisors Klods Berijs) un 2000. gadā par dalību filmā "Meitene uz tilta" (La fille sur le pont, 1999, režisors Patris Lekonte). Par lomu filmā "Žans de Florets" Oteijs saņem arī BAFTA kino balvu kā labākais otrā plāna aktieris.

1993. gadā par lomu filmā Un Coeur en Hiver (1992) (režisors Klods Satī) Daniels Oteijs saņēma Eiropas Kino akadēmijas balvu, dēvētu arī par "Fēliksu".

1996. gada Kannu kinofestivālā Daniels Oteijs saņēma labākā aktiera titulu par lomu filmā "Astotajā dienā" (Le huitième jour, režisors Žaks Vandormels).

2005. gadā Daniels Oteijs atkārtoti saņēma Eiropas Kino akadēmijas balvu "Fēlikss" par lomu Mihaela Hānekes asa sižeta filmā "Apslēptais" (Caché).

Atsauces

Ārējās saites 

1950. gadā dzimušie
Alžīrijā dzimušie
Franču kinoaktieri
Cēzara balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Milošs Teodosičs

Milošs Teodosičs (, Miloš Teodosić; dzimis  Valjevo, Serbijas SR, Dienvidslāvijā) ir profesionāls serbu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja un uzbrūkošā aizsarga pozīcijās, Serbijas valstsvienības dalībnieks. Pašlaik (2012) pārstāv Krievijas Superlīgas klubu Maskavas CSKA.

Karjera 
Karjeru uzsācis 2004. gadā FMP Železnik sastāvā, spēlēja 2004.—2005. gada sezonā startēja Serbijas līgā. Nākamajā sezonā pārstāvēja KK Borac Čačak klubu, kā sastāvā arī spēlēja Serbijas līgā. 2006.—2007. gada sezonā viņš atgriezās FMP Železnik sastāvā. Laikā no 2007. līdz 2011. gadam pārstāvēja Grieķijas līgas klubu Pirejas "Olympiacos".

2010. gadā tika atzīts par iepriekšējā gada labāko Eiropas basketbolistu. 2009.—2010. gada Eirolīgas sezonā viņš tika atzīts par sezonas vērtīgāko spēlētāju.

2011. gada 6. jūlijā viņš parakstīja līgumu ar Krievijas Superlīgas klubu Maskavas CSKA.

Serbijas izlases sastāvā izcīnīja sudraba medaļu 2009. gada Eiropas čempionātā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Eirolīgas profils 
 Eurobasket profils 

1987. gadā dzimušie
Kolubaras apgabalā dzimušie
Serbijas basketbolisti
Saspēles vadītāji
Uzbrūkošie aizsargi
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Džoana Kroforda

Džoana Kroforda (; dzimusi Lusille Feja Lesueura (Lucille Fay LeSueur)  Sanantonio, Teksasas štatā, ASV; mirusi  Ņujorkā, ASV) bija amerikāņu filmu, TV un teātru aktrise.

Viņa karjeru uzsāka kā ceļojošu teātra trupu dejotāja, taču vēlāk sāka darboties Brodvejā. Amerikas Filmu institūta balsojumā viņa tika atzīta par 10. visu laiku izcilāko sieviešu mākslinieci. 1945. gadā viņa saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise par lomu filmā Mildred Pierce.

Ārējās saites 
Joan 

1904. gadā dzimušie
Teksasā dzimušie
1977. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktrises
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas aktrises
Kroforda

Kroforda var būt:
 Džoana Kroforda — amerikāņu aktrise;
 Sindija Kroforda — amerikāņu modele.
Dārzupīte

Dārzupīte, saukta arī Lagzde, ir upe, Daugavas labā krasta pieteka Jēkabpils novada Kūku pagastā.

Upe iztek no Lakstiņu ezera, tek dienvidrietumu virzienā. Upes gultne visā garumā regulēta. Ietek Daugavā pie Asotes pilskalna.

Ārējās saites 
 www.krustpils.lv

Atsauces 

Daugavas baseina upes
Krustpils novada upes
Kūku pagasts
Baltiņu ezers (Kūku pagasts)

Baltiņu ezers (saukts arī Teikura ezers, Teikuru ezers) ir saldūdens dabīgs ezers Jēkabpils novada Kūku pagastā. Ezers atrodas 6 km no Jēkabpils. Ezers ietilpst dabas parka "Laukezers" teritorijā.

Raksturojums 
Baltiņu ezers ir makrofītu ezers, 90% ezera platības aizņem iegrimušais augājs, konstatētas 15 ūdensaugu sugas, kuru vidū ir minamas dižo aslapju audzes, niedres, kosas, hāras, glīvenes un vilkvālītes un lēpes . Ūdens apmaiņas periods ir 0,1 gads. Ezera krastu slīpums ir zems un piejams, ezera dibens dūņains. No ezera iztek 1965. gadā izrakts grāvis uz Daugavas pieteku, kas ietek Daugavā. Ezeram nav peldvieta. Ezerā atrodas sīka sala, uz kuras dzīvo bebri, kuru darbība ir apdraudējums ezeram, vienlaicīgi to darbības rezultātā ir palielinājies ūdens līmenis. Ezera ūdens ir dzidrs, ūdens ir caurredzams līdz gruntij. Ekoloģiskā kvalitāte ir augsta. Ezerā mīt galvenokārt karūsas, sastopamas arī līdakas, līņi un asari.

Ārējās saites 
 www.krustpils.lv
 www.ezeri.lv

Atsauces 

Jēkabpils novada ezeri
Kūku pagasts
Krustpils novada ezeri
Kazaki

Kazaki (,  no  — "brīvie ļaudis") ir pamatā austrumslāvu etnosociāla grupa, kas iesākumā dzīvoja Austrumeiropas dienvidu stepēs (Donas un Dņepras lejtecēs), mūsdienu Ukrainas un Krievijas Federācijas teritorijās. Vēstures gaitā izplatījās arī Pievolgā, Ziemeļkazahijā un Sibīrijā. Kazakiem ir būtiska ietekme gan ukraiņu, gan krievu nāciju attīstībā.

Vēsture 
Kazaku izcelsme ir neskaidra. Pirmoreiz viņi kā atsevišķs sociāls slānis parādījās 16. gadsimta sākumā, apgabalos starp Lietuvas dižkunigaitijas un Krimas hanistes pārvaldītajām teritorijām, veidodami teritoriālas militāras struktūras un baudot autonomiju. 16. gadsimta vidū konsolidējās Zaporožjes Seča  (), kas kalpoja par vienu no ukraiņu nācijas veidošanās centriem. Militārisma un savas neatkarības dēļ kazaki bieži bija vieni no galvenajiem spēkiem pret centrālo varu vērstajās sacelšanās (Razina, Bulavina un Pugačova sacelšanās). Ar kazaku palīdzību Krievijas cariste 17. gadsimtā uzsāka Sibīrijas kolonizēšanu. 18. gadsimta beigās kazaki kļuva par juridiski definētu sabiedrības slāni (сословие) ar savām tiesībām un speciālām karaspēka daļām (parasti kavalēriju). Cita starpā kazaku karaspēka daļas kļuva bēdīgi slavenas 1905. gada revolūcijas apspiešanas laikā Latvijā.

Krievijas pilsoņu kara laikā kazaki bija vieni no Baltās kustības galvenajiem balstiem (kaut bija arī sarkanie kazaki), tāpēc kazaki tika pakļauti nežēlīgām represijām. Pēc PSRS sabrukuma kazaku tradicionālajos apgabalos notika kazaku organizāciju atdzimšana un kazaku pašpārvaldes rašanās. Krievijas Federācijas armijā atjaunotas kazaku karaspēka daļas.

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā Kubaņas kazaku mājaslapa  
 Kazaki XIV - XXI (bibliotēka) 
 Ukrainas kazaku mājaslapa 
 Kazakiem veļtīta lapa
Vims Venderss

Vims Venderss (; dzimis ) ir vācu režisors, rakstnieks, fotogrāfs un producents. Viņš ir viens no galvenajiem vācu jaunā kino kustības režisoriem. Vendersa filmas ir ieguvušas balvas Berlīnes, Kannu un Venēcijas kinofestivālos. Pats režisors par 1993. gada filmu In weiter Ferne, so nah! Kannu kinofestivālā saņēma labākā režisora balvu. Vims Venderss strādā arī dokumentālā kino žanrā. Trīs reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā dokumentālā filma" — par dokumentālajām filmām Buena Vista Social Club (1999), Pina (2011), The Salt of the Earth (2014).

Vims Venderss bijis Eiropas Kino akadēmijas prezidents (1996—2000).

Ievērojamākās filmas 
 Der amerikanische Freund (1977)
 Der Stand der Dinge (1982)
 "Parīze, Teksasa" (Paris, Texas, 1984)
 "Debesis pār Berlīni" (Der Himmel über Berlin, 1987)
 Bis ans Ende der Welt (1991)
 In weiter Ferne, so nah! (1993)
 Lisbon Story (1994)
 Die Gebrüder Skladanowsky (1995)
 Buena Vista Social Club (dokumentālā filma, 1999)
 "Miljons dolāru viesnīca" (The Million Dollar Hotel, 2000)
 The Soul of a Man (dokumentālā filma, 2003)
 Land of Plenty (2004)
 "Neklauvē" (Don't Come Knocking, 2005)
 Palermo Shooting (2008)
 Pina (dokumentālā filma, 2011)
 The Salt of the Earth (dokumentālā filma, 2014)
 Pope Francis: A Man of His Word (dokumentālā filma, 2018)

Ārējās saites 

 
 

1945. gadā dzimušie
Vācijas kinorežisori
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Cēzara balvas ieguvēji
Ziemeļreinā-Vestfālenē dzimušie
Zelta palmas zara ieguvēji
Zelta lauvas ieguvēji
Kurzemes pussala

Kurzemes pussala ir Rietumlatvijas ziemeļdaļa starp Baltijas jūru rietumos un Rīgas līci austrumos. Pussalas dienvidu robeža ir Rīgas jūras līča dienvidu krasta turpinājums pa līniju Kauguri—Ziemupe. Pussalas galējais ziemeļu punkts ir Kolkasrags. Pussalas platība ir ap 8900 km², platums pa dienvidu malu — 158 km, garums dienvidu—ziemeļu virzienā — ap 100 km. Pussalas augstākais punkts ir Kamparkalns (174,6 m vjl).

Pussalas piekrasti aizņem Piejūras zemiene, iekšzemi — Kursas zemienes līdzenumi, kā arī Ziemeļkursas augstiene un Austrumkursas un Rietumkursas augstieņu ziemeļu daļas. Lielākās upes ir Venta ar pieteku Abavu, lielākie ezeri — Engures ezers, Usmas ezers, Kaņieris un Puzes ezers.

Atsauces 

Latvijas pussalas
Kurzeme
Pasaules U-17 čempionāts basketbolā

Pasaules čempionāts basketbolā U-17 izlasēm ir basketbola turnīrs Pasaules vīriešu basketbola izlasēm, kuru sastāvā ir 17 gadus veci un jaunāki basketbolisti. Čempionāts notiek kopš 2010. gada un tiek organizēts ik pēc diviem gadiem.

Rezultāti

Medaļu tabula

Ārējās saites 
 FIBA 

Pasaules čempionāti
Basketbola izlašu sacensības
Pasaules U-21 čempionāts basketbolā

Pasaules čempionāts basketbolā U-21 izlasēm bija basketbola turnīrs Pasaules vīriešu basketbola izlasēm, kuru sastāvā bija 21 gadu veci un jaunāki basketbolisti. Čempionāts notika laika posmā no 1993. līdz 2005. gadam. Sākotnēji šis bija Pasaules čempionāts basketbolā U-22 izlasēm, taču 1998. gada decembrī FIBA pieņēma lēmumu par gadu limita samazināšanu.

Rezultāti

Summaries

Medaļu tabula

Ārējās saites 
 FIBA 

Pasaules čempionāti
Basketbola izlašu sacensības
Pasaules U-21 čempionāts basketbolā sievietēm

Pasaules čempionāts basketbolā sieviešu U-21 izlasēm bija basketbola turnīrs Pasaules sieviešu basketbola izlasēm, kuru sastāvā bija 21 gadu vecas un jaunākas basketbolistes. Notika vienīgi divi čempionāti: 2003. un 2007. gadā.

Rezultāti

Medaļu tabula

Ārējās saites 
 FIBA 

Pasaules čempionāti
Basketbola izlašu sacensības
Pasaules U-19 čempionāts basketbolā sievietēm

Pasaules čempionāts basketbolā sieviešu U-19 izlasēm ir basketbola turnīrs Pasaules sieviešu basketbola izlasēm, kuru sastāvā ir 19 gadus vecas un jaunākas basketbolistes. Čempionāts notiek kopš 1985. gada un tiek organizēts ik pēc diviem gadiem, lai arī sākotnēji tas notika reizi četros gados.

Rezultāti

Medaļu tabula

Ārējās saites 
 FIBA 

Pasaules čempionāti
Basketbola izlašu sacensības
Pasaules U-17 čempionāts basketbolā sievietēm

Pasaules čempionāts basketbolā sieviešu U-17 izlasēm ir basketbola turnīrs Pasaules sieviešu basketbola izlasēm, kuru sastāvā ir 17 gadus vecas un jaunākas basketbolistes. Čempionāts notiek kopš 2010. gada un tiek organizēts ik pēc diviem gadiem.

2016. gada Pasaules čempionātam ir kvalificējusies arī Latvijas izlase.

Rezultāti

Medaļu tabula

Ārējās saites 
 FIBA 

Pasaules čempionāti
Basketbola izlašu sacensības
Leonīds Salcevičs

Leonīds Salcevičs (dzimis  Amūras apgabalā, PSRS) ir bijušais Jēkabpils domes priekšsēdētājs, pārstāv Jēkabpils Reģionālo partiju (agrāk LPP/LC). Leonīds Salcevičs Jēkabpils pilsētas domi vadīja vairāk nekā 20 gadus, periodā no, 1997. gada 26. marta līdz 2017. gada 21. jūnijam.

Agrīnā dzīve 
Salcevičs dzimis 1954. gadā Amūras apgabalā, viņa tēvs bijis Donas kazaks, atamans (kazaku vēlēts kopienas vecākais). Salcevičs Ieguvis hidrotehnikas inženiera kvalifikāciju, strādājis padomju saimniecībā, vēlāk agrofirmā pie lauksaimnieka un valsts darbinieka Luda Skostas par inženieri, un par galveno dispečeru, vadot ražošanas darbu. Salcevičs bijis arī Jēkabpils sovhoztehnikuma direktors.

1981. gadā absolvējis Latvijas Lauksaimniecības universitāti.

Personīgā dzīve 
Salcevičs ir precējies un viņam ir divas meitas, no kurām viena ir juriste, un otra stiliste un influencere Indra Salceviča.

Atsauces

Ārējās saites 
 Biogrāfija
 CVK profils

1954. gadā dzimušie
Jēkabpils pašvaldības vadītāji
Atzinības krusta virsnieki
Nereta (upe)

Nereta ir upe, Daugavas labā krasta pieteka Jēkabpils un Līvānu novadā.

Upes raksturojums 
Neretas upe sākas no grāvjiem starp Teiču purvu un Lielo Pelečāres purvu. Upes baseins, kurā atrodas vairāki lieli purvi, atrodas Austrumlatvijas zemienes Jersikas līdzenumā. Upes gultne, izņemot lejteci, ir regulēta. No Mežmuižas Vīpes pagastā līdz ietekai Daugavā Kūku pagastā upe tek pa izteiktu ieleju.

Upes pietekas 
Labā krasta pietekas:
 Zilupeite
 Ataša
 Ūdze (Odze)
 Oklā upe
 Vīpīte
 Sokaža
Kreisā krasta pietekas:
 Ģedušu grāvis
 Ņotrupe

Ārējās saites 
 Atašienes pagasta teritorijas plānojums

Atsauces 

Jēkabpils novada upes
Līvānu novada upes
Atašienes pagasts
Kūku pagasts
Vīpes pagasts
Mežāres pagasts
Turku pagasts
Nereta (upe)
Krustpils novada upes
Lielais Pelečāres purvs

Lielais Pelečāres purvs (saukts arī Lielais purvs, Pelečāres purvs, Pelēčāres purvs, Pelēčores pūrs) ir augstais purvs. Kopš 1977. gada purvs ir kļuvis par C tipa dabas liegumu, bet pašlaik tas ir arī Natura 2000 īpaši aizsargājamā teritorija. Dabas lieguma vidus un ziemeļu daļa ietilpst Atašienes pagastā Jēkabpils novadā. Pārējās lieguma teritorijas ietver bijušos Preiļu un Madonas rajonus. Purva platība ir 5331 hektāri.

Dabas liegumam nav izstrādāti individuālie aizsardzības un izmantošanas noteikumi, kā arī dabas aizsardzības plāns.

Fauna 
Purvs ir izcila putnu aizsardzības teritorija. Tā malās atrodas meži, kuros ligzdo dažādu sugu dzeņi. Liegumā ir sastopamas daudzas aizsargājamas putnu sugas, kuru vidū ir minamas: melnais stārķis, rubenis, mednis, melnkakla gārgale, pļavas lija, peļu klijāns, mazais ērglis un citas sugas. Dabas lieguma teritorijā ir sastopami arī zirgskābeņu zilenītis un lielais tritons — sugas, kas ir iekļautas Eiropas Savienības Biotopu direktīvās.

Ezeri un purvi 
Purva teritorijā atrodas daudz mazu ezeriņu un akaču, kā arī vairāki purvi, to vidū: Bojāru purvs, Morku purvs, Deigļu purvs un Garais purvs. Šeit ir arī divas salas — Zaļā sala un Miežu sala.

Atsauces

Ārējās saites 
 Atašienes pagasta vides pārskata raksts

Latvijas purvi
Latvijas dabas liegumi
Atašienes pagasts
Jēkabpils novads
Rāmsaras vietas Latvijā
Kārlis Skaubītis

Kārlis Skaubītis (dzimis  Krustpilī, miris  Rīgā) bija kara lidotājs un latviešu aviācijas aizsācējs, konstruktors, pirmais latvietis — gaisa balonlidotājs, viens no ievērojamākajiem jēkabpiliešiem.

Dzimis Krustpilī, mācījies Jēkabpils pilsētas skolā, vēlāk Pēterburgas Gatčinas kara aviācijas skolā. Pirmā Pasaules kara laikā piedalījies 95 kaujas lidojumos. Veicis 56 lidojumus ar gaisa balonu (stratostatu), no tiem vienu reizi pārlidojis Daugavu dzimtajā pilsētā. No 1921. gada bijis Latvijas aviācijas darbnīcu priekšnieks, šajā laikā pēc viņa iecerēm tika konstruēti vairāki lidaparāti. 1929. gada 5. septembrī gāja bojā izmēģinājumu lidojuma laikā Spilves lidlaukā. Pēc nāves apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni. Apbedīts Pupenu kapsētā, kur 1939. gadā viņa piemiņai tika uzcelts piemineklis. 

Kara lidotāja piemiņai Jēkabpilī vienai no ielām ir dots Kārļa Skaubīša nosaukums.

Atsauces

Ārējās saites 
 Biogrāfija
 Biogrāfija
 Laikraksts "Latvijas kareivis", 2.lpp. 

Jēkabpilī dzimušie
Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Latvijas lidotāji
Ševaljē

Ševaljē () ir franču cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Anaisa Ševaljē (Anaïs Chevalier; 1993) — franču biatloniste;
 Kloē Ševaljē (Chloé Chevalier; 1995) — franču biatloniste;
 Moriss Ševaljē (Maurice Chevalier; 1888—1972) — franču aktieris un dziedātājs.

Atsauces 

Franču uzvārdi
Eva Grīna

Eva Grīna (; dzimusi ) ir franču aktrise un modele. Viņas debija kino bija Bernardo Bertoluči filmā "Sapņotāji". Vēlāk Grīna spēlēja nozīmīgas lomas vairākās slavenās ārzemju filmās: "Debesu valstība", "Kazino Royale" un "Zelta kompass" (The Golden Compass). Par lomu filmā "Kazino Royale" Grīna ieguva BAFTA kino balvu.

Ārējās saites 

 

1980. gadā dzimušie
Parīzē dzimušie
Franču kinoaktieri
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Filips Nuarē

Filips Nuarē (; dzimis , miris ) bija franču kinoaktieris. Viņš ir viens no franču ražīgākajiem aktieriem un ir spēlējis lomas vairāk kā 140 filmās. Nuarē par lomām Roberta Enriko filmā Le Vieux Fusil (1975) un Bertrāna Tavernjē filmā La Vie et rien d'autre (1989) ir saņēmis Cēzara balvu, bet par lomu filmā Nuovo Cinema Paradiso — BAFTA kino balvu.

Ārējās saites 
 

1930. gadā dzimušie
2006. gadā mirušie
Norā dzimušie
Franču kinoaktieri
Cēzara balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Izabella Ipēra

Izabella Ipēra (; dzimusi ) ir franču aktrise.

Ipēra debitēja kino 1971. gadā un kopš tā laika ir piedalījusies vairāk nekā 100 filmās. Par galveno lomu filmā "Mežģīņu darinātāja" (La dentellière, 1977) Ipēra saņēma BAFTA kino balvu kā daudzsološākā jaunpienācēja galvenā lomā. Ipēra divreiz ir saņēmusi Kannu kinofestivāla labākās aktrises balvu par filmām "Violeta Nozjēra" (Violette Nozière, 1978) un "Klavierskolotāja" (La pianiste, 2001). Par lomu filmā "Klavierskolotāja" saņēma arī Eiropas Kino balvu kā labākā aktrise. Ipēra ir visvairāk Cēzara balvai nominētā aktrise (kopumā nominēta 16 reizes), bet ieguvusi Cēzara balvu divas reizes — par galvenajām lomām filmās "Ceremonija" (La cérémonie, 1995) un Elle (2016). Par lomu filmā Elle Ipēra ieguva arī Zelta globusa balvu, kā arī tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākā aktrise galvenajā lomā.

Ipēra attēlojusi lomas tādās filmās kā Aloïse (1975), "Mežģīņu darinātāja" (La dentellière, 1977), "Lulū" (Loulou, 1980), Coup de torchon (1981), "Sieviešu lieta" (Une affaire de femmes, 1988), La séparation (1994), L'école de la chair (1998), Saint-Cyr (2000), 8 femmes (2002), Gabrielle (2005), "Mīlestība" (2012), Valley of Love (2015), "Gaišā nākotne" (L'avenir, 2016), Elle (2016).

Ārējās saites 

 
 Neliels biogrāfisks raksts par aktrise (tvnet.lv)

1953. gadā dzimušie
Parīzē dzimušie
Franču kinoaktieri
Zelta globusa balvas ieguvēji
Cēzara balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Džina Lollobridžida

Džina Lollobridžida (; dzimusi ) ir itāliešu aktrise un fotožurnāliste. Viņa bija viena no slavenākajām Eiropas aktrisēm 1950. gados un 1960. gadu sākumā, bijusi arī 1950. gadu seksa simbols.

Biogrāfija 
Dzimusi kā Luidžina Lollobridžida nelielā Itālijas Karalistes pilsētā Subjako, mēbeļu ražotāja un viņa sievas ģimenē. Piedzima kā otrā no četrām meitām. Jaunībā Lollobridžida bija modele un veiksmīgi piedalījās vairākos skaistumkonkursos. Ap šo laiku viņa sāka parādīties itāļu filmās nelielās lomās.

Lollobridžida ir piedalījusies gan Itālijas un Francijas, gan arī Holivudas filmās. Pazīstamākās filmas: "Fanfans Tulpe" (Fanfan la Tulipe, 1952), "Nakts skaistules" (Les Belles de nuit, 1952), Pane, amore e fantasia (1953), Beat the Devil (1953), "Pasaules skaistākā sieviete" (La donna più bella del mondo, 1955), "Parīzes Dievmātes katedrāle" (The Hunchback of Notre Dame, 1956), Trapeze (1956), Solomon and Sheba (1959), Come September (1961).

Vēlāk Lollobridžida filmējās retāk. Tad viņa izveidoja savu otro, fotožurnālistes karjeru. 1970. gados viņa izraisīja sensāciju, publicējot ekskluzīvu interviju ar Fidelu Kastro.

Viņa ir aktīvi atbalstījusi itāļu un itāļu izcelsmes amerikāņu intereses, it īpaši Nacionālo Itālijas Amerikas fondu (NIAF). 2008. gadā viņa saņēma NIAF balvu par mūža ieguldījumu fonda jubilejas svinīgajā pasākumā. 2013. gadā Lollobridžida pārdeva savu juvelierizstrādājumu kolekciju un ziedoja gandrīz 5 miljonus ASV dolāru cilmes šūnu terapijas pētījumiem.

Lollobridžida apbalvota ar augstāko Itālijas ordeni "Par nopelniem Itālijas Republikas labā", kā arī ar Francijas apbalvojumiem — Goda Leģiona ordeni un Mākslas un literatūras ordeni.

Lollobridžida saņēmusi vairākas Itālijas kinobalvas, trīs reizes bijusi nominēta Zelta globusa balvai un vienu reizi — BAFTA kino balvai. 2018. gadā viņai piešķirta zvaigzne Holivudas Slavas alejā.

Atsauces

Ārējās saites 

 
 Biogrāfisks raksts par aktrisi tvnet.lv
 Photographs and literature virtual-history.com

1927. gadā dzimušie
Lacio dzimušie
Itāliešu kinoaktieri
Itālijas žurnālistes
Ar Goda Leģiona ordeni apbalvotie
Līva Ulmane

Līva Ulmane (; dzimusi ) ir norvēģu aktrise un kinorežisore. Plašāk zināma pēc galveno lomu atveidošanas vairākās Ingmāra Bergmana filmās.

Līva Ulmane ir tēlojusi galvenās lomas vienpadsmit Ingmāra Bergmana filmās, tostarp "Persona", "Kliedzieni un čuksti", "Laulības dzīves ainas" un citās. Aktrise vairākkārt nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai, Zelta globusa balvai (1972. gadā saņēma kā labākā aktrise galvenajā lomā filmā The Emigrants), Kannu kinofestivāla balvai "Zelta palmas zars" u. c.

2014. gada decembrī Līva Ulmane Rīgas Starptautiskajā kino festivālā prezentēja savu jaunāko filmu "Jūlijas jaunkundze" un piedalījās Eiropas Kinoakadēmijas balvu pasniegšanas ceremonijā.

Piezīmes un atsauces

Ārējās saites 

 Līva Ulmane. Bergmaņa ēnā

1938. gadā dzimušie
Norvēģu kinoaktieri
Norvēģu kinorežisori
Zelta globusa balvas ieguvēji
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Jānis Alfrēds Bērziņš

Jānis Alfrēds Bērziņš (dzimis  Krustpilī, miris  Jēkabpilī) bija Latvijas Nacionālo bruņoto spēku atvaļinātais kapteinis, pedagogs, Atmodas kustības aktīvists, viens no ievērojamākajiem jēkabpiliešiem.

Dzimis Krustpilī, mācījies Zīlānu dzelzceļnieku skolā, vēlāk Rēzeknes tirdzniecības skolā. Jaunībā strādājis par dzelzceļnieku. Mācījies virsdienesta instruktoru skolā (1922 — 1923) pie 6. Rīgas kājnieku pulka, pēc kuras beigšanas dienējis 4. Valmieras kājnieku pulkā. Vēlāk mācījies Latvijas karaskolā (1924 — 1926), kuru beidzot, ieguvis leitnanta pakāpi. Turpinājis studijas Latvijas Augstākajā karaskolā, kuru absolvējot 1937. gadā, ieguvis kapteiņa pakāpi un kļuvis par Latgales divīzijas štāba operatīvās nodaļas priekšnieku. Šajā gadā ticis apbalvots ar Trīs Zvaigžņu ordeni par nopelniem Latvijas bruņoto spēku attīstībā. Otrā pasaules kara sākumā strādājis par noliktavas pārzini Krustpils cukurfabrikā, bet vēlāk par direktoru. 1945. gada sākumā apcietināts un nosūtīts uz nometnēm Kušvā un Ņižņijtagilā, bet tā paša gada nogalē atbrīvots pierādījumu trūkuma dēļ. Vēlāk strādājis Krustpils 1. vidusskolā līdz aiziešanai pensijā (1946 — 1968). 1993. gadā Jānim Alfrēdam Bērziņam atjaunota Latvijas Nacionālo bruņoto spēku atvaļinātā kapteiņa pakāpe. Miris 1999. gada 10. jūlijā, apbedīts Pupenu kapsētā. Viņa tēvs Pēteris Bērziņš (1874 — 1963) arī bijis apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa Zelta Goda zīmi, bet dēls Juris Bērziņš (1938 — 1991) bijis Atmodas kustības dalībnieks un izcils sportists.

Atsauces

Ārējās saites 
 Biogrāfija 

Jēkabpilī dzimušie
Jēkabpilī mirušie
Latvijas Bruņoto spēku virsnieki
Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Latvijas pedagogi
Ataša

Ataša (augštecē — Nikāzis) ir upe Jēkabpils un Līvānu novadā, Neretas labā krasta pieteka.

Upes raksturojums 
Atašas upe sākas Teiču purva teritorijā dienvidu malā 109 metri virs jūras līmeņa . Upe tek pa Austrumlatvijas zemienes Jersikas līdzenumu. No labā krasta upe uzņem Marinzejas ezera ūdeņus, Taurupi un Mārsnu, bet no kreisās puses Niedrīti. Upes lejtece ir purvaina. Atašas ūdeņi ir piemēroti karpveidīgo zivju audzēšanai un peldēšanai.

Upes pietekas 
Labā krasta pietekas:
 Mārsna
 Taurupe
 Gulbeņu upīte
 Vaivadu grāvis
Kreisā krasta pietekas:
 Drikaites grāvis
 Nīdreite
 Nīdrupeite
 Rūzeite

Ārējās saites 
 Atašienes pagasta teritorijas plānojums

Atsauces 

Jēkabpils novada upes
Līvānu novada upes
Atašienes pagasts
Mežāres pagasts
Turku pagasts
Neretas pietekas
Ataša
Krustpils novada upes
Šaričs

Šaričs (, ; sieviešu dzimtē Šariča) ir horvātu/serbu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
 Dario Šaričs (Dario Šarić; 1994) — Horvātijas basketbolists;
 Ivans Šaričs (Ivan Šarić;  1990) — Horvātijas šahists.

Horvātu uzvārdi
Serbu uzvārdi
Hermans Van Rompejs

Hermans Ahils Van Rompejs (Herman Achille Van Rompuy; dzimis  Eterbekā, Beļģijā) ir flāmu politiķis. 

1988. gadā viņš kļuva par Beļģijas Senāta locekli, 2008. gadā par Beļģijas premjerministru. 

Pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā 2009. gadā Van Rompeju ievēlēja par pirmo Eiropadomes priekšsēdētāju.

Atsauces

Ārējās saites

 Mājaslapa

1947. gadā dzimušie
Beļģijas politiķi
Briseles galvaspilsētas reģionā dzimušie
Ūdze (upe)

Ūdze (arī Odze; lejtecē arī Vīpe) ir Daugavas baseina upe Madonas un Jēkabpils novados, Neretas labā krasta pieteka.

Upes raksturojums 
Ūdzes upe iztek no Odzienas ezera Jersikas līdzenuma malā Madonas novada Mētrienas pagasta teritorijā, tālāk tek pa Krustpils novada Mežāres un Vīpes pagastu, kura teritorijā Ūdze ietek Neretas upē. Ūdzes upe visā garumā tiek regulēta. Upes ūdeņi piemēroti karpveidīgo zivju audzēšanai. 2002. gada monitoringa dati atspoguļoja, ka upe ir vāji piesārņota.

Upes pietekas 
Labā krasta pietekas:
 Apozole
 Gergrodas grāvis
Kreisā krasta pietekas:
 Dēmenīša
 Lācupīte
 Rāksalas strauts

Ārējās saites 
 Mežāres pagasta teritorijas plānojums
 Mētrienas pagasta attīst. plāns

Atsauces 

Jēkabpils novada upes
Madonas novada upes
Mētrienas pagasts
Mežāres pagasts
Vīpes pagasts
Neretas pietekas
Krustpils novada upes
Gatis Truksnis

Gatis Truksnis (dzimis  Jelgavā) ir Latvijas tulks un politiķis, Jūrmalas domes priekšsēdētājs.

Dzīvesgājums 
Studējis Latvijas Universitātē svešvalodas un tiesību zinātnes. Pēc tam viņš darbojās Rīgas domes Finanšu departamentā, Latvijas Investīciju un attīstības aģentūrā, "Jūrmalas siltumā" un bija Jūrmalas izpilddirektors.

2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Jūrmalas domē, un  G. Truksni ievēlēja par Jūrmalas pilsētas domes priekšsēdētāju. 2013. gada aprīlī atstādināts no amata, bet jau tā paša gada jūnijā viņš otro reizi atgriezās pašvaldības vadītāja amatā.

2016. gada 13. oktobrī Jūrmalas dome otro reizi atbrīvoja Truksni no amata, tomēr jau 4. novembrī viņu trešo reizi ievēlēja domes priekšsēdētāja amatā, lai arī viņš bija izslēgts no Latvijas Zaļās partijas. 2017. gada 13. janvārī G. Truksnis negaidīti paziņoja par atkāpšanos no domes priekšsēdētāja amata un atgriezās Zaļās partijas rindās.

2017. gada 19. jūnijā viņu ar Zaļo Zemnieku savienības un "Saskaņas" balsīm ceturto reizi ievēlēja par Jūrmalas mēru.

2021. gada novembrī Rīgas apgabaltiesa, izskatot apelāciju par G. Trukšņa komandējuma krimināllietu, atzina viņu par vainīgu dienesta viltojumā, piespriežot naudas sodu. Ja spriedums paliks spēkā, G. Truksnis zaudēs domes priekšsēdētāja amatu.

Personiskā dzīve 
Precējies ar režisori Lolitu Truksni. Ir divi bērni — dēls un meita.

Pēc publiski pieejamām ziņām G. Truksnis ir bijis pieķerts lietotajam kokaīnu, kā arī sodīts ar 100 eiro naudas sodu par narkotisko vielu glabāšanu.

Atsauces 

1969. gadā dzimušie
Jelgavā dzimušie
Jūrmalas pašvaldības vadītāji
Latvijas Universitātes absolventi
Gardaunis

Gardaunis (saukts arī Gardaunes ezers, Gardauņas ezers, Garzdanes ezers, Garzdaunes ezers, Gaudaunes ezers, Gārdaunis, Medilas ezers, Medīlas ezers) ir saldūdens dabīgs ezers Jēkabpils novada Kūku pagastā un Variešu pagastā Daugavas labā krasta baseinā. atrodas 5 km no Medņiem.

Raksturojums 
Ezers ir regulēts caurteces ezers, kura stāvoklis ir eitrofs. Liela ezera daļa ir nosusināta. Ezera dibens ir dūņains, tā krasti ir slīpi un lēzeni. Ezerā ietek Bērzaunes upe, bet no ezera iztek strauts uz Silabebru ezeru. Ezerā aug meldri, grīšļi, niedres un platlapu vilkvālītes.

Atsauces

Ārējās saites 
 www.krustpils.lv
 www.ezeri.lv

Jēkabpils novada ezeri
Kūku pagasts
Krustpils novada ezeri