joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Džons Travolta

Džons Džozefs Travolta (; dzimis  Anglvudā, Ņūdžersijas štatā, ASV) ir amerikāņu aktieris, dejotājs un dziedātājs.

Aktiera karjera 
Travolta sāka kļūt populārs 1970. gadu laikā pēc filmēšanās seriālā Welcome Back, Kotter un komerciāli veiksmīgajās filmās "Sestdienas vakara drudzis" (Saturday Night Fever; 1977), "Breolīns" (Grease; 1978). Piedalījies arī Braiena De Palmas filmās "Kerija" (1976) un Blow Out (1981). Dž. Travolta atkārtoti kļuva vairāk slavens 1990. gados ar filmēšanos filmā "Lubene" (1994). Kopš tā laika viņš turpināja filmējies dažādās Holivudas filmās, tai skaitā "Ķeriet īso" (1995), "Ar ienaidnieka seju" (1997), "Pamatkrāsas" (1998), "Vienība 49" (Ladder 49; 2004), "Soģis" (2004), "Mīlas dziesma Bobijam Longam" (2004), "Matu laka" (2007), "Mežonīgais četrinieks" (Wild Hogs; 2007). Ierunājis lomu animācijas filmā "Supersuns Bulta" (2008). Tāpat ir izdevis 10 studijas albumus.

Viņš ir ticis divas reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris — par lomām filmās "Sestdienas vakara drudzis" un "Lubene". Par lomu filmā "Ķeriet īso" saņēma Zelta globusa balvu nominācijā "Labākais aktieris mūziklā vai kinokomēdijā".  viņš saņēma Vācijas kino balvu Goldene Kamera.

1999. gadā Travolta bija iekļauts Forbes 100 slavenību sarakstā ar 15. numuru.

Pilota kvalifikācija 
Travoltam ir pilota kvalifikācija, ar tiesībām lidot ar vairāku tipu vienmotora un daudzmotora lidmašīnām. Viņam arī pieder vairākas lidmašīnas, ieskaitot Boeing 707, kas atrodas viņa īpašumā Floridā. 1992. gadā Travolta, nakts laikā pilotējot savu lidmašīnu virs pamatīga negaisa, piedzīvoja lidmašīnas elektriskās sistēmas kļūmi, ielidojot Vašingtonas Nacionālajā lidostā. Avārijas nosēšanās laikā gandrīz notika gaisa sadursme ar USAir Boeing 727 gaisa satiksmes kontroliera riskanta lēmuma dēļ.

Travolta 2007. gadā tika iekļauts "Aviācijas dzīvo leģendu" sarakstā. Viņš darbojas kā šīs balvas oficiālais vēstnieks un ir vadījis balvu pasniegšanu ceremoniju "Aviācijas dzīvās leģendas".

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa  

1954. gadā dzimušie
Ņūdžersijā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Amerikāņu dziedātāji
Zelta globusa balvas ieguvēji
Ketrina Zeta-Džonsa

Ketrina Zeta-Džonsa (, izrunā ; dzimusi  Svonzi, Velsā) ir velsiešu aktrise.

Viņa uzsāka skatuves mākslinieces karjeru jau bērnībā. Pēc filmēšanās dažādās Apvienotās Karalistes un ASV TV filmās un kinofilmās viņa kļuva atpazīstama ar lomām Holivudas filmās, tai skaitā 1998. gada filmā "Zorro maska" (The Mask of Zorro). Ieguva Eiropas Kino balvu nominācijā "Labākā aktrise" par lomu filmā "Viltus līgums" (Entrapment, 1999). 2000. gadā viņa filmējās filmā "Satiksme". Par lomu šajā filmā Zeta-Džonsa pirmo reizi tika nominēta Zelta globusa balvai kategorijā "Labākā otrā plāna aktrise".

2002. gadā viņa piedalījās mūzikla "Čikāga" filmēšanā. Filma guva labus komerciālos panākumus, pati K. Zeta-Džonsa saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā, BAFTA kino balvu un Ekrāna ģildes aktieru balvu un vēlreiz tika nominēta Zelta globusa balvai.  Vēl ir filmējusies tādās pazīstamās filmās kā "Neiedomājamā cietsirdība" (Intolerable Cruelty; 2003), "Oušena ducis" (2004), "Lidosta" (2004), "Zorro leģenda" (The Legend of Zorro; 2005), "Nāve izaicina" (Death Defying Acts; 2007), "RED aģenti 2" (2013).

Zeta-Džonsa guvusi panākumus arī kā teātra aktrise. 2010. gadā par lomu Brodvejas teātra izrādē "Mazā nakts mūzika" (A Little Night Music) Zeta-Džonsa saņēma Tony balvu.

Ārējās saites 

1969. gadā dzimušie
Velsā dzimušie
Velsiešu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas aktrises
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Tony balvas ieguvēji
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Valmieras mēbeles

Valmieras mēbeles bija Latvijas mēbeļu un mēbeļu detaļu ražošanas uzņēmums.

SIA "Valmieras mēbeles" tika dibināts 1997. gadā, privatizējot Valsts Valmieras mēbeļu kombinātu, kas zem dažādiem nosaukumiem darbojās kopš 1960. gada. 2004. gadā uzņēmumu no iepriekšējiem īpašniekiem pilnībā atpirka SIA "Daiļrade Koks". 

Lielākā daļa uzņēmuma produkcijas tika eksportēta uz Somiju, Vāciju, Nīderlandi un ASV. Nozīmīgākie pasūtītāji bija Somijas firma Martela un Vācijas pasta katalogs Heine (Otto). 2009. gadā uzņēmuma apgrozījums bija virs 2 miljoniem latu un tajā strādāja ap 100 darbinieku.

2014. gada decembrī SIA "Daiļrade Koks" meitas uzņēmumi SIA "Valmieras Mēbeles" un SIA "Tukuma Mēbeles" tika reorganizēti, tos apvienojot ar SIA "Daiļrade Koks".

Produkti 
Valmieras mēbeles ražoja mēbeļu detaļas no finierētas un laminētas kokskaidu plātnes, kā arī korpusa mēbeles no šiem pašiem materiāliem. Mazāku produkcijas daļu aizņēma kokšķiedru plātnes un koka līmplates izstrādājumi. Uzņēmumam bija savs gateris un kokmateriālu kalte.

Atsauces

Ārējās saites 
 Valmieras mēbeles AS Daiļrade Koks mājaslapā

Valmiera
Latvijas uzņēmumi
Vetulia

Vetulia bija 1902.gadā, Rīgā izveidots ebreju studentu pulciņš ar korporatīvu raksturu.

Tās devīzes bija: Freundschaft, Ehre, Volkstum (vācu val. -draudzība, gods, tautiskums) un Fac et spera (latīņu val. - dari un ceri).

Vēsture 

Vetulia dibināta 1902. gada martā pie Rīgas politehniskā institūta.
1915. gadā kopā ar RPI evakuējas uz Maskavu kur turpina darbību.

1921. gadā atjauno darbību Rīgā pie Latvijas universitātes kā ebreju studentu biedrība-korporācija.
Starpkaru periodā vairākkārt centās pievienoties Latvijas studentu korporāciju Prezidiju Konventam (P!K!), tomēr lūgumi vienmēr tika atraidīti. Neskatoties uz to, Vetulia savu iekšējo dzīvi un organizāciju veidoja stingri pēc studentu korporāciju principiem un epizodiski veiksmīgi sadarbojās ar P!K!. Bija noslēgts kartelis (draudzības līgums) ar Tērbatas universitātes ebreju korporāciju Limuvia.
1939. gadā, pēc statūtu pārreģistrācijas, pieņemts nosaukums LU žīdu studentu biedrība Vetulia.
Slēgta 1940. gada 13. jūlijā padomju okupācijas laikā ar sabiedrisko lietu ministra lēmumu.

Biedri 

Vetulia savā pastāvēšanas laikā uzņēma tikai ebreju tautības studentus

Literatūra 
 V.Ščerbinskis, Uzticīgi Draugam, Rīga, 2010.

Studentu organizācijas
Sabiedriskās kustības un organizācijas Latvijas teritorijā
Aleksandrs Bartaševičs

Aleksandrs Bartaševičs (dzimis  Rēzeknē) ir latviešu politiķis, pārstāv partiju "Saskaņa". Kopš 2009. gada ir Rēzeknes domes priekšsēdētājs, iepriekš bijis četru Saeimu deputāts, bet 7. un 8. Saeimā bija arī Saeimas sekretāra biedrs. Viņa tēvs Anatolijs Bartaševičs arī ir bijis Latvijas parlamenta deputāts, tāpat politikai pievērsies arī brālis Mihails Bartaševičs.

Apbalvojumi 

 Svētā svētmocekļa Rīgas arhibīskapa Jāņa ordenis, III šķira (Latvijas Pareizticīgā Baznīca, 2006)

Atsauces

Ārējās saites 
 Aleksandra Bartaševiča biogrāfija "Saskaņas Centra" mājaslapā
 Aleksandra Bartaševiča biogrāfija portālā gramata21.lv
 Jaunais tēls Ināra Egle, "Diena". 1998. gada 21. novembris.

1965. gadā dzimušie
Rēzeknē dzimušie
Latvijas inženieri
Rīgas Tehniskās universitātes absolventi
5. Saeimas deputāti
6. Saeimas deputāti
7. Saeimas deputāti
8. Saeimas deputāti
Rēzeknes domes deputāti (2009—2013)
Rēzeknes pašvaldības vadītāji
Klauss

Klauss var būt:
 Uldis Mārtiņš Klauss — latviešu ekonomists un politiķis;
 Vāclavs Klauss — čehu politiķis.
Apšaude Jēkabpilī

Apšaude Jēkabpilī notika  rītā, kad piecas personas, starp kurām četras personas bija Valsts policijas darbinieki (divi darbinieki no specvienības "Alfa" un divi no Tukuma iecirkņa), veica spēļu zāles "Fēnikss" aplaupīšanu Jēkabpilī un mēģināja aizbēgt no notikuma vietas, tomēr pēc iebraukšanas strupceļā, tika notvertas. Aplaupīšanas laikā un turpmāk sekojošās bēgšanas laikā tika ievainotas apsardzē strādājošās personas un vairāki policisti, savukārt policists Andris Znotiņš tika nošauts. Laupītāji mēģināja aizbēgt ar automašīnu Chrysler Voyager; tajā tika atrasta nozagtā nauda.

Pēc apšaudes iekšlietu ministre Linda Mūrniece uz laiku atstādināja Valsts policijas Rīgas reģiona pārvaldes priekšnieku Intu Ķuzi, specvienības "Alfa" komandieri Andri Zaušu un vēl divus "Alfas" augstākā līmeņa vadītājus. Apvienotā policistu arodbiedrība pieprasīja ministres Mūrnieces demisiju. Nogalinātā policista Andra Znotiņa bēru dienā Jēkabpilī tika izsludinātas sēras, viņa ģimene saņēma pabalstu 50 000 latu apmērā un viņam tika piešķirts Viestura ordenis.

Atsauces 

2011. gads Latvijā
Jēkabpils
Nauris Bulvītis

Nauris Bulvītis (dzimis ) ir Latvijas futbolists, Latvijas izlases dalībnieks, kurš šobrīd spēlē Latvijas pēc spēka 2. līgas komandā Leevon.

Latvijas izlasē Bulvītis debitēja 2012. gada 1. jūnijā Baltijas kausa spēlē ar Lietuvu.

2016. gada jūnijā Bulvītis pievienojās Anglijas pēc spēka ceturtās līgas klubam Plimutas "Argyle".

Sasniegumi 
FK RFS

 Latvijas Kauss: 2019

Atsauces

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas futbolisti
Latvijas izlases futbolisti
FK RFS spēlētāji
Skonto FC spēlētāji
FK Spartaks Jūrmala spēlētāji
FK Ventspils spēlētāji
Gaigalava

Gaigalava () ir ciems Rēzeknes novada Gaigalavas pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Krēsles kreisajā krastā  no novada centra Rēzeknes un  no Rīgas. Gaigalava ir saplūdusi ar Krēsles pretējā krastā esošo Bikavu, kuras nosaukums ilgi bija apvienojošs abiem ciemiem. Gaigalavu šķērso autoceļš  (V556), kā arī te sākas vietējie autoceļi  (V560) un  (V561).

Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Bikavas muižas (Bykow) centru. 1933. gadā Bikavai piešķīra biezi apdzīvotas vietas statusu. Gaigalavā atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bērnudārzs, kultūras nams, bibliotēka, pasts, aptieka un veikals.

Atsauces 

 
Latvijas pagastu centri
Hasmonea

Hasmonea bija Rīgā 1922. gadā dibināta ebreju studentu biedrība.

Vēsture 

Hasmonea dibināta 1922. gadā kā Latvijas ebreju studentu biedrība. Tā uzņēmu ebreju tautības Latvijas augstskolu (vēlāk Latvijas Universitātes) studentus. Jau kopš pirmsākumiem biedrība darbojās saskaņā ar korporāciju principiem un tās iekšējā uzbūve un terminoloģija bija identiska ar Prezidiju Konventa (P!K!) korporācijām. Biedrības iekšējā valoda bija ivrits.

Kopš 1923. gada pastāvēja biedrības filiāle Tartu Universitātē. Bija Baltijas valstu cionistu studentu korporāciju apvienības locekle.
Kopš 1939. gada nosaukums LU žīdu studentu biedrība Hasmonea. Tā paša gada septembrī pieņem lēmumu, ka biedriem jāatturas no izpriecu apmeklēšanas, ņemot vērā 2. pasaules kara sākumu un Polijas ebreju likteni.

Slēgta 1940. gada jūlijā padomju okupācijas laikā ar sabiedrisko lietu ministra lēmumu.

Literatūra 
 V. Ščerbinskis, Uzticīgi Draugam, Rīga, 2010.

Studentu organizācijas
Sabiedriskās kustības un organizācijas Latvijas teritorijā
Alberts Montaņess

Alberts Montaņess (; dzimis  Sankarlesā de la Rapitā, Spānijā) ir bijušais spāņu tenisists. Profesionāļa karjeru uzsāka 1999. gadā. A. Montaņesa labākais sasniegums ATP vienspēļu rangā ir sasniegtā 22. vieta, kas tika sasniegta , dubultspēlēs — 73. vieta (). 

Karjerā A. Montaņess ir uzvarējis6 ATP vienspēļu turnīros, bet lielāko panākumu Grand Slam sacensībās viņš sasniedza 2010. gada ASV atklātajā čempionātā, un 2011. gada Francijas atklātajā čempionātā, kur sasniedza 4. kārtu.

Profesionāļa karjeru noslēdza 2017. gadā pēc zaudējuma trešajā kārtā tautietim Felisjano Lopesam Barcelona Open turnīrā.

Vietas Grand Slam turnīros 

|}

Ārējās saites 

  

1980. gadā dzimušie
Katalonijā dzimušie
Spānijas tenisisti
Martins Škoula

Martins Škoula (; dzimis 1979. gada 28. oktobrī) ir bijušais čehu hokejists, aizsargs, Čehijas izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 776 spēles Nacionālās hokeja līgas, 2001. gadā kopā ar Kolorādo "Avalanche" izcīnot Stenlija kausu. Čehijas hokeja izlases rindās izcīnījis divas Pasaules čempionātu medaļas.

Spēlētāja karjera 
Čehijas Ekstralīgā Škoula debitēja jau sešpadsmit gadu vecumā. Tiesa, līdz pat 1997. gada vasarai, kurā Škoula pārcēlās uz Ziemeļameriku, Martins aizvadīja vien divas Ekstralīgas spēles. 1997. gada NHL draftā Škoulu ar augsto 17. numuru izvēlējās Kolorādo "Avalanche" vienība. "Avalanche" rindās Škoula debitēja 1999.—2000. sezonā, taču jau nākamajā sezonā kopā ar klubu izcīnīja arī Stenlija kausu.

2004. gada 21. februārī Škoula tika aizmainīts uz Anahaimas "Ducks" vienību, taču tad sekoja 2004.—05. sezonas NHL lokauts, kura laikā Martins atgriezās Čehijā, spēlējot HC Litvīnovas rindās. Lielāko daļu 2005.—06. sezonas Škoula aizvadīja Dalasas "Stars" rindās, taču tad tika aizmainīts uz Minesotas "Wild", kuras sastāvā spēlēja līdz pat 2008.—09. sezonas noslēgumam. 2009.—10. sezonā Škoula paspēja uzspēlēt gan Pitsburgas "Penguins", gan Ņūdžersijas "Devils" rindās, taču pēc sezonas beigām atgriezās Eiropā, pievienojoties Omskas kluba sastāvam.

2011.—12. gada sezonā kopā ar "Avangard" aizsargs sasniedza Gagarina kausa finālu, tajā piekāpjoties Maskavas "OHK Dinamo". 2012.—13. gada sezonā tika aizmainīts uz Prāgas "Lev", taču pēc sezonas beigām pievienojās Bratislavas "Slovan" vienībai. 2014. gada maijā noslēdza līgumu ar Čehijas Ekstralīgas klubu Liberecas "Bili Tygri", tās sastāvā gan nākamajā sezonā aizvadot vien 10 spēles un noslēdzot profesionāļa karjeru.

Čehijas izlases rindās spēlējis 2004., 2006. un 2011. gada Pasaules čempionātos, 2006. gadā izcīnot sudraba medaļas, bet 2011. gadā kopā ar izlasi izcīnot bronzas medaļas. Škoula spēlējis arī 2002. gada olimpisko spēļu turnīrā.

Ārējās saites 

1979. gadā dzimušie
Čehijas hokejisti
Kolorādo "Avalanche" spēlētāji
Anahaimas "Ducks" spēlētāji
Dalasas "Stars" spēlētāji
Minesotas "Wild" spēlētāji
Pitsburgas "Penguins" spēlētāji
Ņūdžersijas "Devils" spēlētāji
Omskas "Avangard" spēlētāji
Prāgas "Lev" spēlētāji
Bratislavas "Slovan" spēlētāji
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēles dalībnieki
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Anahaimas "Mighty Ducks" spēlētāji
Ūstu apgabalā dzimušie
Marks Zakerbergs

Marks Eliots Zakerbergs (; dzimis  Vaitplensā, Ņujorkas štatā, ASV) ir amerikāņu programmētājs, uzņēmējs un filantrops. Viņš pazīstams kā interneta tīmekļa vietnes Facebook izveidotājs un dibinātājs. Pašlaik (2021) ir Facebook priekšsēdētājs un vadītājs.

Facebook M. Zakerbergs izveidoja 2004. gadā kā privātu kompāniju kopā ar saviem klasesbiedriem Dastinu Moskovicu, Eduardo Saverinu un Krisu Hadžesu, kamēr viņi studēja Hārvarda Universitātē. 2010. gadā M. Zakerbergs laikraksta Time vērtējumā tika atzīts par 2010. gada Gada cilvēku. 2008. gadā viņš kļuva par jaunāko miljardieri pasaulē.

2010. gadā tika uzņemta filma "Sociālais tīkls" par Facebook izveidi, kurā viņu attēloja Džese Eizenbergs.

Atsauces

Ārējās saites 

 Facebook profils 
 Mark Zuckerberg - Forbes

1984. gadā dzimušie
ASV programmētāji
Facebook
Filantropi
Strūžāni (Gaigalavas pagasts)

Strūžāni (arī Vecstrūžāni) ir ciems Rēzeknes novada Gaigalavas pagastā, Mozičas upes krastā. Ciemā atrodas Strūžānu katoļu baznīca, bet padomju laikos Strūžānos darbojās mehāniskā darbnīca, dzirnavas un krejotava.

Skola 
2009. gadā, pēc gandrīz 170 gadu darbības, slēdza Strūžānu pamatskolu. No skolas vēstures: "1840.gadā Ludzas apriņķa Domopoles pagasta Strūžānu muižas īpašnieks Benislavskis uzcēla skolu muižas kalpu bērniem, kuru toreiz vadīja viena no pirmajām izglītotajām Latgales sievietēm, Sofija Prentniece. No 1920. līdz 1944.gadam Strūžānu pamatskolas direktore bijusi mākslas zinātnieka Jāņa Pujāta māmuļa, ar literārām dotībām apveltītā Anna Kārkliniece-Pujāte".

Bijušās skolas renovētajās telpās izveidots Gaigalavas pagasta Sabiedrisko aktivitāšu centrs "Strūžānu skola", te izvietota arī Gaigalavas pagasta Vecstrūžānu bibliotēka.

Muiža 
Strūžānu muižas parkā atrodas pamestā Strūžānu luterāņu baznīca. Baznīca celta 1873. gadā. Draudze darbojās līdz 1984. gadam. Baznīcas dārzā apbedīts prāvests Ernests Ludvigs Balvīts (1832-1888).

Strūžānu muižas parks un Strūžānu luterāņu baznīca ir vietējās nozīmes arhitektūras pieminekļi.

Atsauces
2011. gada NHL Visu zvaigžņu spēle

2011. gada NHL Visu zvaigžņu spēle bija 2010.—2011. gada sezonas NHL Zvaigžņu spēle, kas norisinājās  RBC Center hallē Roli, Ziemeļkarolīnas štatā, ASV. Spēlē uzvarēja Niklasa Lidstrēma komanda, kas ar rezultātu 11—10 uzvarēja Ērika Stola komandu.

Sastāvi

Skatīt arī 
 2010.—2011. gada NHL sezona

Atsauces

Ārējās saites 
 Spēles oficiālā mājaslapa 

Nacionālā hokeja līga
2011. gads sportā
Nikolass Keidžs

Nikolass Kims Kopola (; dzimis  Longbīčā, Kalifornijas štatā, ASV), labāk pazīstams kā Nikolass Keidžs (), ir amerikāņu aktieris, producents un režisors. Viņš ir filmējies vairāk nekā 60 filmās, tai skaitā "Audzinot Arizonu" (1987), "Klints" (1996), "Ar ienaidnieka seju" (1997), "Nozust 60 sekundēs" (Gone in 60 Seconds; 2000), "Nacionālie dārgumi" (2004), "Rēgu bruņinieks" (2007), "Sliktais leitnants: Izsaukums Ņūorleānā" (Bad Lieutenant: Port of Call New Orleans; 2009), "Jaunie Supervaroņi" (Kick-Ass; 2010), "Rēgu Bruņinieks: Atriebes Gars" (2012). 32 gadu vecumā N. Keidžs kļuva par piekto jaunāko aktieri, kas saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais aktieris par lomu filmā "Pametot Lasvegasu" (1995). Vēl tika nominēts 2003. gada Amerikas kinoakadēmijas balvai nominācijā "labākais aktieris" par lomu filmā "Adaptācija" (2002).

N. Keidžs ir no amerikāņu kino aprindās ievērojamās Kopolu dzimtas, tēvocis ir režisors Frānsiss Fords Kopola (attiecīgi māsīca — režisore Sofija Kopola), tomēr viņš nomainīja uzvārdu, lai aktiera karjeru veidotu pats, nevis tēvoča slavas ietekmē.

Filmogrāfija

Atsauces

Ārējās saites 

1964. gadā dzimušie
Kalifornijā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Leo Komarovs

Leo Komarovs (; pilnā vārdā Leonīds Komarovs (); dzimis 1987. gada 23. janvārī) ir krievu tautības mūsdienu Igaunijas teritorijā dzimis Somijas hokejists, malējais uzbrucējs. Komarovam ir arī Krievijas pilsonība. Pašlaik (2022) spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Sanktpēterburgas "SKA". rindās.

Spēlētāja karjera 
Lai gan dzimis Narvā, Igaunijā, jau bērnībā pārcēlies uz Somiju, kur uzsāka hokejista karjeru, spēlējot dažādu SM līgas jauniešu komandu rindās. 2005.—06. sezonā Komarovs sebitēja SM līgā, aizvadot 44 spēles Pori "Assat" rindās. No 2006. līdz 2009. gadam Komarovs spēlējis Lahti "Pelicans" sastāvā, taču tad pārcēlās uz Kontinentālo hokeja līgu. 2009.—10. un 2010.—11. gada sezonās viņš spēlēja Maskavas "Dinamo" rindās. 2011.—12. sezonā kluba sastāvā izcīnīja Gagarina kausu.

2012. gada vasarā hokejists noslēdza viena gada līgumu ar NHL vienību Toronto "Maple Leafs". 2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā atgriezās "Dinamo" rindās, taču tad aizvadīja 42 spēles NHL. 2013. gada vasarā Komarovs noslēdza jaunu līgumu ar "Dinamo", taču pēc gada atgriezās "Maple Leafs", 2014. gada jūlijā ar klubu noslēdzot četru gadu līgumu. 2018. gada vasarā Komarovs pievienojās Ņujorkas "Islanders" rindām.

Somijas izlases rindās izcīnījis zelta 2022. gada olimpiskajās spēlēs  un bronzas medaļas 2014. gada olimpiskajās spēlēs, spēlējis arī 2009., 2010., 2011. un 2014. gada Pasaules čempionātos, 2011. gadā izcīnot Pasaules čempiona titulu.

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Maskavas "Dinamo" spēlētāji
Toronto "Maple Leafs" spēlētāji
Ņujorkas "Islanders" spēlētāji
Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēles dalībnieki
Gagarina kausa ieguvēji
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Narvā dzimušie
Krievijas hokejisti
Hokejisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Lielstraupes pagasts

Lielstraupes pagasts bija viena no Cēsu apriņķa (līdz 1924. gadam Valmieras apriņķa) pašvaldībām tā rietumos, Gaujas un Braslas krastos. Robežojās ar Cēsu apriņķa Mazstraupes, Stalbes, Kūduma, Raiskuma un Kārļu pagastiem, kā arī Rīgas apriņķa Lēdurgas, Turaidas, Vildogas un Līgatnes pagastiem. Pagasta valde atradās tagadējā Lielstraupē.

Vēsture 
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu.
1935. gadā pagasta platība bija 107,24 km² un tajā bija 1395 iedzīvotāji.
1945. gada 8. oktobrī pagastā izveidoja Lielstraupes un Straupes ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Cēsu rajonā. Mūsdienās Lielstraupes pagasta teritorijas lielākā daļa iekļauta Cēsu novada Straupes pagastā un nelielas daļas Raiskuma un Stalbes pagastos.

Iedzīvotāji

Ievērojamas personības 
 Arveds Švābe (1888—1959), latviešu jurists, literāts un vēsturnieks
 Kārlis Prauls (1895—1941), Aizsargu organizācijas priekšnieks no 1930. līdz 1940. gadam, ģenerālis.

Atsauces 

Valmieras apriņķis
 
Latvijas pagasti
Latvijas bijušie pagasti
Lubene

"Lubene" () ir 1994. gada amerikāņu kriminālfilma, kuras režisors ir Kventins Tarantīno, viņš kopā ar Rodžeru Everiju sarakstīja arī filmas scenāriju. Filma ir pazīstama ar bagātajiem dialogiem, ironisko humora un vardarbības sajuakumu, nelineāro sižeta līniju. "Lubene" tika nominēta septiņām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā par labāko filmu, taču filma uzvarēja tikai kategorijā "Labākais oriģinālais scenārijs". 1994. gada Kannu kinofestivālā tā tika pie festivāla galvenās balvas — Zelta palmas zara. Filma galvenokārt saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Dalība filmā palīdzēja Džonam Travoltam atkārtoti kļūt slavenam.

Filmā norisinās vairāki stāsti: divi algoti slepkavas cenšas atgūt viņu darba devējam nozagto somu; vēlāk viņu darba devējs palūdz viņa prombūtnes laikā pieskatīt sievu; kā arī viņš samaksā kādam novecojušam bokserim, lai zaudē savu nākamo cīņu.

Filmas pirmizrāde notika 1994. gada maijā Kannu kinofestivālā, ASV kinoteātros filmas izrādīšana tika uzsākta . 2013. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kinoreģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

Skaņu celiņš

Apbalvojumi

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gada filmas
ASV filmas
Kventina Tarantīno filmas
Kevins Kuske

Kevins Kuske (; dzimis  Potsdamā, VDR) ir bijušais vācu bobslejists-stūmējs, kurš piedalījies 2002., 2006. un 2010. gada olimpiskajās spēlēs, kopā izcīnot četras zelta un divas sudraba medaļas. Visos olimpiskajos panākumos viņš startēja kopā ar pilotu Andrē Langi.

Pirms boslejista karjeras trenējies vieglatlētikā, kur guvis ievērojamus panākumus: 1998. gada Pasaules junioru čempionātā vieglatlētikā Ansī, Francijā, viņš izcīnīja bronzas medaļu 4 x 100 m stafetē.

Labākie rezultāti 
 Saīsinājumi: OS — Olimpiskās spēles, PČ — Pasaules čempionāts, PK — Pasaules kauss, V. — Vieta.

Ārējās saites 

 FIBT profils 

1979. gadā dzimušie
Vācijas bobslejisti
Vācijas vieglatlēti
Bobslejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Bobslejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Bobslejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Bobslejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Bobslejisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskie zelta medaļnieki bobslejā
Olimpiskie sudraba medaļnieki bobslejā
Pirksts

Pirksts (, dsk.: digiti) ir iegarena, kustīga mugurkaulnieku plaukstas vai pēdas daļa.

Cilvēka plaukstas pirkstus, izņemot īkšķi, veido trīs kauli jeb falangas: pamata falanga (Phalanx proximalis), vidējā falanga (Phalanx media) un naga falanga (Phalanx distalis); īkšķi veido tikai divas falangas: pamata un naga falanga. Visi pirkstu kauli ir savienoti ar delnas kauliem (metacarpus). Līdzīgi ir arī ar pēdas pirkstiem.

Parasti cilvēkiem ir pieci pirksti, kuru nosaukumi, sākot ar īkšķi, ir šādi:
 īkšķis
 rādītājpirksts
 vidējais pirksts
 zeltnesis
 mazais pirkstiņš

Ļoti reti, galvenokārt mutāciju dēļ, cilvēkiem var būt arī vairāk par pieciem pirkstiem. Šo anomāliju zinātniski dēvē par polidaktiliju.

Plauksta
Apakšējās ekstremitātes anatomija
.nr

.nr ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Nauru. Domēns izveidots 1998. gadā. Domēna sponsors ir CENPAC NET, kas nodrošina arī domēnu reģistrēšanu.

Ārējās saites 

  IANA .nr whois information

Nacionālie augšējā līmeņa domēni
Nauru

sv:Toppdomän#N
Glock

Glock var būt:
 Glock - Austrijas uzņēmums
 Gloka pistole, t. sk. Glock 17
 Timo Gloks (Timo Glock; 1982) — vācu autosportists;

Uzvārdi
Ogres pagasts

Ogres pagasts bija viena no Cēsu apriņķa pašvaldībām tā dienvidrietumos, Ogres upes krastos. Robežojās ar Cēsu apriņķa Ērgļu pagastu, Rīgas apriņķa Zaubes, Taurupes un Meņģeles pagastiem, kā arī Madonas apriņķa Liepkalnes pagastu. Pagasta valde atradās 4 km uz ziemeļiem no tagadējās Ogresmuižas vietā, kur tagad pie autoceļa P4 atrodas Mazozolu skola.

Vēsture 
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu.
Līdz Pirmajam pasaules karam šeit atradās Ogresmuiža, ko pēc 1920. gada zemes reformas sadalīja 90 vienībās 1208 ha kopplatībā un Mazozolu muiža, ko sadalīja 28 vienībās 420 ha kopplatībā.
1935. gadā pagasta platība bija 91 km² un tajā bija 1269 iedzīvotāji.
1945. gada 8. oktobrī pagastā izveidoja Mazozolu un Ogres ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Ērgļu rajonā. Mūsdienās Ogres pagasta teritorijas lielākā daļa iekļauta Ogres novada Mazozolu pagastu un nelielas daļas Ērgļu novada Ērgļu un Sausnējas pagastos.

Atsauces 

 
Latvijas pagasti
Latvijas bijušie pagasti
Melnais gulbis (filma)

"Melnais gulbis" () ir 2010. gada ASV psiholoģiska drāma, ko režisējis amerikāņu kinorežisors Darens Aronovskis. Filmas sižets attēlo kādas Ņujorkas baleta trupas "Gulbju ezers" iestudēšanas procesu un pirmizrādi.

Filmas pirmizrāde notika 68. Venēcijas kinofestivālā 2009. gada 21. maijā. No 2010. gada 3. decembra to izrādīja ierobežotā skaitā kinoteātru ASV, bet starptautiskā filmas pirmizrāde notika 17. decembrī.

Filma nominēta 68. Zelta globusa balvai un 83. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma" un Natālija Portmane saņēma Oskara balvu nominācijā "Labākā aktrise".

Atsauces

Ārējās saites 

2010. gada filmas
ASV filmas
Darena Aronovska filmas
1935. gada Eiropas čempionāts basketbolā

1935. gada Eiropas čempionāts basketbolā (EuroBasket 1935) bija pirmais kontinenta čempionāts, kas norisinājās Šveicē laika posmā no 2. līdz . Eiropas čempionātā piedalījās 10 Eiropas vīriešu basketbola valstsvienības. Čempionāts tika aizvadīts pēc divmīnusu sistēmas.

Par pirmajiem Eiropas čempioniem kļuva Latvijas izlase, kas finālā ar 24:18 pārspēja Spāniju. Bronzas medaļas izcīnīja Čehoslovākija. Par Latvijas uzvaru šajā turnīrā 2012. gadā tika izdota filma "Sapņu komanda 1935".

Turnīrs

Kvalifikācijas spēle 
Pirms turnīra sākuma tika izspēlēta spēle starp Spāniju un Portugāli, lai izlemtu, kura dosies uz čempionātu. Spēle norisinājās 1935. gada 15. aprīlī Madridē, Spānijā.

Pirmā kārta 
Trīs no piecām uzvarētājām automātiski nokļūst pusfinālā. Atlikušās divas komandas aizvada papildus spēli, lai noskaidrotu ceturto pusfināla dalībnieci. Pirmās kārtas zaudētājas aizvada spēles par 5-10. vietu.

Papildus spēle par vietu pusfinālā.

Spēles par 5. - 10. vietu 
Spēļu uzvarētāji cīnīsies par 5.-8. vietu, bet šo spēļu zaudētāji par 9.-10. vietu.

Izslēgšanas spēles par 5.-8. vietu

Spēle par 9. vietu

Izslēgšanas spēles

Vietu sadalījums

Latvijas sastāvs 

Latvijas izlasē bija pieteikti šie basketbolisti.

 Eduards Andersons
 Aleksejs Anufrijevs
 Mārtiņš Grundmanis
 Herberts Gubiņš
 Rūdolfs Jurciņš
 Andrejs Krisons
 Jānis Lidmanis
 Visvaldis Melderis
 Džems Raudziņš
 Edgars Rūja
 Galvenais treneris: Valdemārs Baumanis

Piezīmes un atsauces

Piezīmes

Atsauces

Ārējās saites 
 FIBA Europe profils 
 Eurobasket profils 
 Linguasport profils 
 Todor66 profils 

1935. gads sportā
1935
Basketbols Šveicē
Plēves grupa

Plēves grupa () bija Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijas sastāvā esošs vācu algotņu karaspēks Latvijas brīvības cīņu laikā. Tā sastāvēja no 2. Gvardes Rezerves pulka, Kuldīgas brīvprātīgo jēgeru vienības, kavalērijas un artilērijas vienībām.

Izveide 
Haptmanis Kārlis fon Plēve (Karl v. Plehwe) 1918. gada decembrī tika iecelts par 1. Gvardes Rezerves divīzijas 2. Gvardes Rezerves pulka komandieri, kas bija paredzēts robežapsardzības funkcijām sākumā Polijas, vēlāk Lietuvas un Latvijas teritorijā ģenerāļa fon der Golca pakļautībā. 
1919. gada 25. augustā viņš uzņēmās komandēt arī brīvprātīgo un algotņu vienību, kas iekļāvās Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijas sastāvā.

Plēves grupas sastāvs (1919. gada 25. oktobrī)

Kājnieku daļas 
 2. Garde-Reserve-Regiment (I.-III.)
 Freiwilliges Jägerkorps Goldingen: Hauptmann der Reserve Berding

Kavalērijas daļas 
 Kavallerie-Zug von Plehwe
 Kavallerie-Eskadron Schw. Jägerkorps

Artilērija 
 Kurländische-Abteilung (4. & 7.)/1. Garde-Reserve-Feldartillerie-Regiment
 2. Batterie/Garde-Fußartillerie-Regiment
 Reserve-Artillery (vācu un krievu baterijas)

Autotransporta nodaļas 
 Fuhrpark-Kolonne 1204

Bruņuvilciens 
 Panzerzug V

Apgādes daļas 
 Depot-Kompanie
 Proviant-Amt

Apsardze 
 Polizei-Kompanie
 Geheime Feldpolizei (mounted)

Likvidācija 
Plēves grupu izformēja 1919. gada decembrī.

Literatūra 
 Nigel Jones — The birth of the Nazis: How the Freikorps blazed a trail for Hitler
 Georg Tessin — Deutsche Verbände und Truppen 1918—1939
 Robert G. L. Waite — Vanguard of Nazism: The Free Corps Movement in Postwar Germany 1918—1923

Ārējās saites 
 uniformologija.lv (latviski)

Atsauces

Skatīt arī 
 Dzelzsdivīzija
 Baltijas landesvērs

Latvijas militārā vēsture
Latvijas brīvības cīņas
Baziliks

Parastais baziliks jeb saldais baziliks (Ocimum basilicum) ir viengadīgs lūpziežu dzimtas lakstaugs, kura lapas tiek izmantotas kā garšvielas. Bazilika lapas bieži tiek izmantots Vidusjūras valstu virtuvēs. Baziliks sasniedz 30–60 cm augstumu. Lapas ir olveida. Ziedi ir baltā, sārtā vai purpura krāsā. Par bazilika izcelsmes vietu uzskata Indiju, Pakistānu un Irānu, bet tas tiek plaši kultivēts arī Dienvideiropā, Ēģiptē, Marokā, Indonēzijā un Kalifornijā.

Baziliks ir kultūraugs. To sēj maija vidū. Attālumam starp augiem jābūt no 20 līdz 30 cm. Tā kā baziliks aug uz gaismu, tad sēklas tikai mazliet piesedz ar augsni. Optimālos laika apstākļos asni izdīgst pēc 10–14 dienām. Tā kā baziliks ir siltummīlošs augs, nav ieteicams to laistīt ar aukstu ūdeni. Ja baziliks tiek audzēts istabas apstākļos, uz balkona, nepieciešami smilšaina māla augsne ar nelielu mēslojuma daudzumu. Ārstniecības nolūkiem baziliks tiek ievākts ziedēšanas laikā, parasti no jūnija līdz septembrim, bet kulinārijas nolūkiem tā vasas daļa ir izmantojama ne tikai ziedēšanas laikā, bet arī pirms tam un pēc tam. Dziednieciskā vērtība galvenokārt ir ēteriskajai eļļai un miecvielām, kā arī flavonoīdiem.

Atsauces

Ārējās saites 

Kaķmētru apakšdzimta
Garšaugi
2001. gada Pasaules čempionāts hokejā

2001. gada Pasaules čempionāts hokejā notika Nirnbergā, Hanoverē un Ķelnē, Vācijā no 2001. gada 28. aprīļa līdz 13. maijam. Tas bija 65. Pasaules čempionāts hokejā.

Vietu sadalījums un statistika

Vietu sadalījums 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  — pazemināta uz 1. divīziju
  — pazemināta uz 1. divīziju

Labākie spēlētāji

Turnīra apbalvojumi 
 Čempionāta vērtīgākais spēlētājs:  Dāvids Moravecs
 Labākie hokejisti:
 Labākais vārtsargs:  Milans Hnilička
 Labākais aizsargs:  Kims Jonsons
 Labākais uzbrucējs:  Sami Kapanens

 Simboliskā izlase:
 Vārtsargs:  Milans Hnilička
 Aizsargi:  Kims Jonsons un  Peteri Nummelins
 Uzbrucēji:   Sami Kapanens,  Roberts Reihels un  Martins Ručinskis

Rezultatīvākie spēlētāji

Labākie vārtsargi

Ārējās saites 

 IIHF mājaslapa 

2001. gads sportā
Pasaules čempionāts hokejā
Hokejs Vācijā
Mihails Lazarevs

Mihails Lazarevs (, dzimis  Vladimirā, miris  Vīnē, apglabāts Sevastopolē) bija Krievijas flotes virsnieks, ceļotājs, viens no Antarktīdas pirmatklājējiem.

Dzimis Vladimiras vietvaldības senatora Pjotra Lazareva ģimenē. Kopš 1800. gada izglītojies Jūras kadetu korpusā. 1805. gadā piešķirta pirmā virsnieka (mičmaņa) pakāpe. No 1808. līdz 1813. gadam dienējis Baltijas flotē, piedalījies Krievijas-Zviedrijas un 1812. gada Tēvijas karā.

Kuģojumi apkārt pasaulei 

No 1813. līdz 1816. gadam Lazarevs veica savu pirmo kuģojumu apkārt pasaulei ar korveti Suvorov. Ekspedīcijas laikā tika atklāts Suvorova atols Kuka salās.
No 1819. līdz 1821. gadam Lazarevs piedalījās pirmajā Krievijas impērijas Antarktiskajā ekspedīcijā kopā ar Fabiānu fon Belinshauzenu. Lazarevs tika nozīmēts par korvetes Mirnij komandieri. Ekspedīcija pētīja Dienvidu okeāna akvatoriju Antarktīdas tuvumā. Galējais dienvidu punkts, ko ekspedīcija sasniedza , bija  pie Fimbulisena šelfa ledāja frontes. Kuģojuma laikā ekspedīcija atklāja vairākas salas Dienvidu (Pētera I sala, Aleksandra I sala) un Klusajā okeānā (Vostoka sala u.c.). Belinshauzena un Lazareva ekspedīcija bija savā laikā vistālāk uz dienvidiem nokļuvusī. Pēc šīs ekspedīcijas Lazarevam tika piešķirta 2. ranga kapteiņa pakāpe, izlaižot kapteiņleitnanta pakāpi.

No 1822. līdz 1825. gadam Lazarevs piedalījās savā trešajā kuģojumā apkārt pasaulei, vadot eskadru, kuras sastāvā bija fregate Krejser un korvete Ladoga, kuras komandieris bija Mihaila jaunākais brālis Andrejs. Ekspedīcijas mērķis bija Aļaskas un Kamčatkas apmeklējums un to piekrastes apsargāšana pret kontrabandistiem. Pēc šīs ekspedīcijas Lazarevam tika piešķirta 1. ranga kapteiņa pakāpe.

Dienests flotē 

No 1826. gada nozīmēts dienestā Melnās jūras flotē. Ar līnijkuģi Azov piedalījās Navarina kaujā, Dardaneļu blokādē u.c. operācijās. Pēc Navarinas kaujas piešķirta kontradmirāļa pakāpe un apbalvots ar trijiem ordeņiem.

Kopš 1832. gada nozīmēts par Melnās jūras flotes štāba priekšnieku, 1834. gadā piešķirta viceadmirāļa pakāpe un nozīmēts par Melnās jūras flotes komandieri.

Miris 1851. gada 11. aprīlī Vīnē no kuņģa vēža.

Pagodinājumi 
Mihaila Lazareva vārdā nosaukti:
 Soču pilsētas daļa
 Lazareva sala Arāla jūrā
 zemesragi Amūras limānā un Unimakas salas ziemeļos
 ielas un laukumi vairākās pilsētās
 Antarktīdā:
 Lazareva kalni
 Lazareva šelfa ledājs
 Lazarevas polārstacija
 Lazareva dziļvaga

Atsauces

Ārējās saites 

1788. gadā dzimušie
1851. gadā mirušie
Ceļotāji
Jura ordeņa kavalieri
Krievijas cilvēki
Vladimiras apgabalā dzimušie
Haralds Sīmanis

Haralds Sīmanis (dzimis  Cēsīs) ir latviešu dziesminieks. Pēc profesijas — jumiķis.

Dzimis 1951. gadā Cēsīs jauktā čigānu-latviešu ģimenē. Muzikālo izglītību nav ieguvis, bet ģitāras un ērģeļu spēli apguvis pašmācības ceļā. Jau 1970. gados Sīmanis uzsāka sadarbību ar Arvīdu Ulmi, kura dzeju savās dziesmās izmanto joprojām. 1976. gadā sacerējis poēmu ērģelēm "Mīlestība nekad nebeidzas", divus gadus vēlāk dziesmu ciklu "Likteņa lietavas", bet 1979. gadā — ciklu "Par zāli, sāli un Tevi".

Plašāku atpazīstamību H. Sīmanis ieguva 1980. gadā, kad "Mikrofona dziesmu aptaujas" noslēguma koncertā izpildīja savu balādi "Ezers", kas ar savu skanējumu krasi atšķīrās no visa, kas līdz tam ir ticis pārraidīts Latvijas televīzijā. Astoņdesmito gadu sākumā viņš darbojās profesionālajos Filharmonijas kolektīvos "Tip Top" un "Lāčplēsis", tomēr pēc dažiem gadiem izvēlējās muzicēt individuāli.

1984. gadā Sīmanis iesaistījās Arvīda Ulmes organizētajā "Vides Aizsardzības kluba" priekštecī "Pieminekļu aizsardzības centrs", kura darbība Latvijā, iespējams, ievadīja Trešās atmodas sākumu. "Pieminekļu aizsardzības centrs" organizēja jumtu nomaiņu vairākām Latvijas baznīcām un mūziķis tam palīdzēja ar savām jumiķa iemaņām.

Arī turpmākajos gados H. Sīmanis visbiežāk muzicēja viens, uzstājoties baznīcās, kur bija iespēja izmantot ērģeles. Pēdējos gados viņam izveidojās sadarbība arī ar Ievu Akurateri, Ilzi Grunti un citiem mūziķiem.

2012. gadā LNT šovā "Latvijas Zelta talanti" Haralda Sīmaņa dziesmu "Ezers" izpildīja Agita Gabranova, izpelnoties žūrijas un skatītāju atzinību.

Diskogrāfija 
 Es strauta malā slāpēs eju bojā (MC), (1995)
 Starp divām gaismām (MC), (1996)
 Starp divām gaismām/ Izlase  (CD) (2006)
 Es esmu rīts (CD) (2012)
 Par zāli, par sāli un Tevi (CD) (2014)
 Pasaka Par Atslēdziņu (2014)

Atsauces

Ārējās saites 
 Micrec.lv mūziķa profils

1951. gadā dzimušie
Latviešu dziedātāji
Cēsīs dzimušie
Vilis Daudziņš

Vilis Daudziņš (dzimis  Rīgā) ir latviešu aktieris.

Kopš 1997. gada viņš strādā Jaunajā Rīgas teātrī, iepriekš darbojies Daugavpils un Dailes teātros. Vilis Daudziņš ir piedalījies vairākās spēlfilmās. 2009. gada "Spēlmaņu naktī" viņš saņēma apbalvojumu kā gada aktieris par lomu izrādē "Vectēvs". 2018. gadā par lomu filmā "Ar putām uz lūpām" saņēmis Lielā Kristapa balvu nominācijā "Labākais aktieris", un Spēlmaņu nakts balvu nominācijā "Gada aktieris", par lomām Jaunā Rīgas teātra izrādēs "Pēdējā Ļeņina eglīte" un "Cerību ezers aizsalis".

Darbojies arī kā scenogrāfs. 2001. gadā saņēma Spēlmaņu nakts balvu kā gada scenogrāfs par lugas "Livingstouns" iestudējumu Latvijas Leļļu teātrī.

Precējies ar aktrisi Zani Daudziņu, ģimenē ir divi dēli — Kārlis un Matīss.

Filmogrāfija

Televīzijā

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Viļa Daudziņa profils JRT mājaslapā

1970. gadā dzimušie
Dailes teātra aktieri
Jaunā Rīgas teātra aktieri
Latviešu kinoaktieri
Latviešu teātra aktieri
Latvijas kinoaktieri
Latvijas Mūzikas akadēmijas absolventi
Rīgā dzimušie
Spēlmaņu nakts gada aktiera balvas ieguvēji
Lielā Kristapa balvas ieguvēji aktieri
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Kaspars Dimiters

Kaspars Dimiters (dzimis  Rīgā) ir latviešu dziedātājs, komponists un dzejnieks.

Biogrāfija un mūziķa karjera 
Dzimis 1957. gadā Rīgā aktieru Vijas Artmanes un Artūra Dimitera ģimenē. Ģitārspēli sācis apgūt 13 gadu vecumā, 15 gados sācis sacerēt dziesmas.

1979. gadā ierakstījis pirmās dziesmas Latvijas Radio. Sācis rakstīt dziesmu tekstus komponistam Zigmaram Liepiņam, kā arī Uldim Stabulniekam, Gunāram Rozenbergam un Ivaram Vīgneram. 1981. gadā K. Dimitera un Sandras Ozolītes izpildītā dziesma Princesīte guva panākumus "Mikrofona dziesmu aptaujā" un viņu uzstāšanās tika iekļauta noslēguma koncertā. 1983. gadā sāka darboties Z. Liepiņa vadītajā Filharmonijas grupā Opus, kur sacerēja vārdus un iedziedāja vairākas dziesmas Rīgas Kinostudijas filmai "Vajadzīga soliste". 1985. gadā Dimiters atsāka solokarjeru un vairākas šī daiļrades posma dziesmas Latvijā ieguva lielu popularitāti.

Astoņdesmito gadu beigās K. Dimiters pievērsās kristietībai un kļuva par Krimuldas luterāņu draudzes priekšnieku un ķesteri (1988—1996). Deviņdesmito gadu beigās pārgāja pareizticībā.

Bez dziesmu sacerēšanas K. Dimiters ir sarakstījis libretus Z. Liepiņa operām "Parīzes Dievmātes katedrāle" (1997) un "No Rozes un asinīm" (2000), operetei "Sikspārnis" (2002) un muzikālajai drāmai "Vadonis" (2009). Ir mūzikas autors vairākām teātra izrādēm.

Sabiedriskās aktivitātes un publicistika 
K. Dimiters regulāri publicējas lielākajos Latvijas ziņu portālos, kur pozicionējas kā homoseksuālisma propagandas pretinieks, sevišķi saistībā ar Rīgā kopš 2005. gada Lesbiešu, geju, biseksuāļu, transpersonu un viņu draugu apvienības "Mozaīka" rīkotajām "Draudzības dienām" jeb praidiem. Mūziķis arī aktīvi kritizēja Latvijas valdību par iesaistīšanos Irākas karā.

Privātā dzīve 
K. Dimiters ir precējies ar performanču mākslinieci Līgu Dimiteri. Viņu laulībā dzimuši divi dēli: Jēkabs un Stefans Ezra. Mūziķa māsa Kristiāna Dimitere ir Latvijā pazīstama māksliniece.

Bibliogrāfija 
 Krusta Skolas grāmatiņa: dzejoļi un dziesmu vārdi (1995)
 Atrodi mani (krājums, 1998)
 Sen jau es lidotājs (dzeja, 1999)

Diskogrāfija 

 Mans kumoss pilsētas baložiem (ar grupu Remix, LP, 1988)
 Krusta Skola jeb Kliedziena attālumā no sirds (CD, 1995; atkārtoti 2004)
 Pēdējais pirāts (MC, 1996)
 Puisēns aizlido (MC, CD, 1997)
 Tims Tālers jeb Pārdotie smiekli (MC, 1998)
 Rīgas Laiks (MC, 1998)
 Pirāts atkal burās (MC, 1999)
 Ai, Latvija! (MC, CD, 2001)
 Dzīvie uz salas (MC, CD, 2002)
 Ķīlnieku balādes (CD, 2003)
 Krimuldas Krusta Skolas sestdienas vakara lūgšanu dziesmas (CD, 2004)
 Princesīte (izlase, CD, 2004)
 Pēdējais pirāts. Baigi gribas dzīvot baigi2 (izlase, 2XCD, 2006)
 Cik smalkā diegā viss karājas (ar K. Elsberga dzeju, CD, 2006)
 Aklā Margrieta (CD, 2007)
 Par sunīti un kaķīti (K. Dimitera dziesmas bērniem no teātra izrādēm, CD, 2007)
 Родная кровь (krievu valodā, CD, 2007)
 Kamene ledus balonā (CD, 2010)

Filmogrāfija 
 Tavs dēls (1978) - epizodē
 Tumšie brieži (2006) - Alfs

Atsauces

Ārējās saites 
 K. Dimitera mājas lapa
 Profils draugiem.lv

1957. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latviešu dziedātāji
PSRS dziedātāji
Latvijas dzejnieki
Stropu ezers

Stropu ezers (), arī Lielais Stropu ezers, ir caurteces ezers Daugavpils ziemeļaustrumu daļā uz robežas ar Daugavpils novada Naujenes pagastu. Krasti lēzeni. Ietek kanāls no Mazā Stropu ezera un 12 grāvji un strauti, iztek Strope uz Līksnu. Notece pa Stropi tiek regulēta. Ezera ūdeni papildina, pārsūknējot no Daugavas. Makrofīti: niedres, kalmes, kosas, bultenes, glīvenes, elodejas. Mīt līdaka, rauda, līnis, plaudis, asaris.

Krastā Daugavpils pilsētas daļas Jaunie Stropi un Vecie Stropi, Naujenes pagasta ciems Vecstropi, dienvidaustrumu krastā Daugavpils Reģionālā slimnīca. Ir peldvietas.

Galerija

Atsauces 

Daugavpils ezeri
Kaspars Znotiņš

Kaspars Znotiņš (dzimis ) ir latviešu aktieris. Kopš 1997. gada viņš strādā Jaunajā Rīgas teātrī, iepriekš uzstājies Latvijas Nacionālajā un Dailes teātros. K. Znotiņš ir piedalījies vairākās latviešu spēlfilmās. 2010. gada "Spēlmaņu naktī" viņš saņēma apbalvojumu kā gada aktieris par Ziedoņa lomu izrādē "Ziedonis un visums".

Precējies, ģimenē ir četri bērni — Emīls, Rūta, Krišs un Zīle.

Filmogrāfija

Televīzijas raidījumi

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Kaspara Znotiņa profils JRT mājaslapā

1975. gadā dzimušie
Dailes teātra aktieri
Jaunā Rīgas teātra aktieri
Jelgavā dzimušie
Latviešu kinoaktieri
Latvijas Nacionālā teātra aktieri
Latviešu teātra aktieri
Latvijas kinoaktieri
Latvijas Kultūras akadēmijas absolventi
Spēlmaņu nakts gada aktiera balvas ieguvēji
Lielā Kristapa balvas ieguvēji aktieri
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Skrudaliena

Skrudaliena ir ciems Augšdaugavas novada Skrudalienas pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļdaļā autoceļu P68 un P69 krustojumā 8,5 km no pagasta centra Silenes, 15 km no novada centra Daugavpils un 247 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta (senāk Skrudaļina) pastāv kopš 1790. gada; izveidojusies ap bijušo muižas centru. 20. gadsimta sākumā tur bija ap 100 ēku un 500 iedzīvotāju, pareizticīgo baznīca, tirgotavas, amatnieku darbnīcas. 1925. gadā Skrudalienai piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. 1935. gadā Skrudalienā bija 40 dzīvojamās mājas un 236 iedzīvotāji, 1989. gadā — 210 iedzīvotāji.

Skrudalienā 1938. gadā būvētā ēkā atrodas pamatskola (līdz 1982. gadam — vidusskola), bibliotēka, pasts, pareizticīgo baznīca.

Atsauces 

Augšdaugavas novada ciemi
Ziemeri

Ziemeri jeb Ziemeris ir ciems Alūksnes novada Ziemeru pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 9 km attālumā no pagasta centra Māriņkalna, 18 km no novada centra Alūksnes un 199 km no Rīgas. Ziemeriem cauri iet valsts vietējās nozīmes autoceļš V386, ap kuru slejas Ziemeru ozolu aleja, valsts nozīmes aizsargājamā aleja.

Ziemeri izveidojušies ap Ziemera muižas centru, kura plašais ēku ansamblis salīdzinoši labi saglabājies, savukārt kungu māja tiek palēnām atjaunota. Ārpus muižas centra lineāri gar autoceļiem izvietojusies privātmāju apbūve (gan pirmskara, gan padomju laika). Agrāk šeit atradies veikals.

Vēsture 
Ziemera muiža (Semershof) pirmo reizi rakstos minēta 16. gadsimta vidū, kad šo agrākās Alūksnes komturejas daļu savā īpašumā ieguva A. Zimerss (Simmers), no kura vārda cēlies vietas nosaukums.
Zviedru Vidzemes laikā 1631. gadā muiža nonāca K. Langenberga, vēlāk Grīpenhelma (Griepenhielm) īpašumā. Rīgas vietniecības laikā 1786. gadā klasicisma stilā uzcelta tagadējā muižās kungu māja. 1804. gadā Alūksnes draudzes novada Ziemeru muižu nopirka Johans Gotlībs fon Volfs un 1807. gadā lika uzcelt piebūvi un stalli.
No 1871. gada Kaktiņos atradās Ziemera pagastskola. 

Pēc 1920. gada zemes reformas Ziemera, Šļukuma (Schluckum) un Māriņkalna (Marienstein) muižas sadalīja jaunsaimniecībām, Māriņkalna muižas centru nopirka Ziemeru pagasts un tur iekārtoja pagastvaldi. 1935. gadā Ziemeru pagasta platība bija 94,3 km2 un tajā bija 1630 iedzīvotāji. Muižas kungu māja 1935. gadā nonāca Felsbergu ģimenes īpašumā, bet pēc Otrā pasaules kara tika nacionalizēta. Laika gaitā pagasta centru no Ziemeriem pārcēla uz Māriņkalnu un ciema attīstība apsīka.

Kopš 2004. gada Ziemeru muižas pils īpašniece ir režisore Dita Balčus.
No 2006. līdz 2008. gadam ēku nesekmīgi mēģināja iegādāties fon Volfu dzimta.

Atsauces
Ģirts Ķesteris

Ģirts Ķesteris (dzimis ) ir latviešu aktieris. Kopš 1994. gada viņš strādā Dailes teātrī, iepriekš uzstājies Valmieras Drāmas teātrī. Ģ. Ķesteris ir piedalījies vairākās latviešu spēlfilmās un televīzijas seriālos. No 2006. gada atveidoja Leonu LTV seriālā "Neprāta cena", bet vēlāk līdz 2017. gadam — dubultlomu (Leonu un Fēliksu) TV seriālā "UgunsGrēks". 2017.gadā spēlējis arī galveno lomu TV3 seriālā "Svešā seja".

1994. gada Spēlmaņu naktī viņš saņēma apbalvojumu kā gada aktieris par studenta Arkenholda lomu izrādē "Spoku sonāte" un titullomu izrādē "Ferdinando". 2014. gadā ieguvis arī IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

Ģirts Ķesteris ir režisora Zigurda Ķestera dēls. Laulībā ar aktrisi Leonardu Ķesteri dzimis dēls Pauls. Vēlāk attiecībās ar Dailes teātra aktrisi Aiju Dzērvi piedzima meita. Vairākus gadus dzīvoja kopā ar aktrisi Kristīni Nevarausku.

Filmogrāfija

Lomas televīzijā

Atsauces

Ārējās saites 
Ģirts Ķesteris filmas.lv

 Ģirta Ķestera profils DT mājaslapā

1964. gadā dzimušie
Dailes teātra aktieri
Latviešu kinoaktieri
Latviešu teātra aktieri
Latvijas kinoaktieri
Latvijas Mūzikas akadēmijas absolventi
Spēlmaņu nakts gada aktiera balvas ieguvēji
Valmierā dzimušie
Valmieras Drāmas teātra aktieri
Valmieras Viestura vidusskolas absolventi
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Gundars Āboliņš

Gundars Āboliņš (dzimis , Rīgā) ir latviešu aktieris. Kopš 2015. gada strādā Minhenes teātrī Münchner Kammerspiele, iepriekš strādājis Jaunajā Rīgas teātrī, Jaunatnes un Dailes teātros. Piedalījies vairākās spēlfilmās.

Dzīvesgājums 
Dzimis aktieru Tālivalža Āboliņa un Veras Singajevskas ģimenē. Mācījās Tautas kinoaktieru studijā. Studēja aktiermākslu J. Vītola Latvijas Valsts konservatorijā Dailes teātra 7. studijā (1978—1982), karadienestu Padomju armijā aizvadīja Baltijas kara apgabala dziesmu un deju ansamblī Rīgā.

Vēlāk strādāja Jaunatnes teātrī režisora Ādolfa Šapiro vadībā, tad atgriezās Dailes teātrī, kur vairāk nekā desmit gadu spēlēja komēdiju izrādēs. 2000. gadā pēc režisoru Baņutas Rubesas un Alvja Hermaņa piedāvājuma G. Āboliņš sāka darboties Jaunajā Rīgas teātrī. Piedalījās Alvja Hermaņa iestudētajās izrādēs Vācijā: "Ledus" („Das Eis“, Ruhrtriennale, 2005), "Tēvi" („Väter“, Schauspielhaus Zürich, 2007) un "Oblomovs" („Oblomow“, Schauspielhaus Köln, 2011).

2015. gada augustā tika izziņots, ka G. Āboliņš pametīs Jauno Rīgas teātri un kļūs par štata aktieri Minhenes teātrī Münchner Kammerspiele.

Balvas 
 1999. gadā saņēma balvu Spēlmaņu nakts gada aktieris otrā plāna lomā par lomām Dailes teātra izrādēs "Šveiks" un "Mana jautrā atraitne". 
 2006. gadā saņēma balvu Spēlmaņu nakts gada aktieris par lomām Jaunā Rīgas teātra izrādēs "Soņa" un "Ledus. Kolektīva grāmatas lasīšana ar iztēles palīdzību Rīgā".

Filmogrāfija

Atsauces

Ārējās saites 
 Gundars Āboliņš filmas.lv

 Gundara Āboliņa profils JRT mājaslapā
 Fotogrāfijas 

1960. gadā dzimušie
Dailes teātra aktieri
Jaunā Rīgas teātra aktieri
Jaunatnes teātra aktieri
Latviešu kinoaktieri
Latviešu teātra aktieri
Latvijas kinoaktieri
Latvijas Mūzikas akadēmijas absolventi
Latvijas Universitātes absolventi
Rīgā dzimušie
Spēlmaņu nakts gada aktiera balvas ieguvēji
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki