joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pēteris Laķis

Pēteris Laķis (1952—2003) bija latviešu filozofs, sociologs, mākslas zinātnieks (Dr. habil. art., 1998) un politiķis. Rīgas Latviešu biedrības priekšsēdētājs (1989—1991). Latvijas Kultūras akadēmijas dibinātājs un pirmais rektors (1991).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1952. gada 1. novembrī Rīgā. Mācījās Rīgas 3. vidusskolā, studēja Latvijas Valsts Universitātes (LVU) Vēstures un filozofijas fakultātē. Strādāja LVU par lektoru (1976—1985), 1982. gadā Ļeņingradas Valsts universitātē aizstāvēja filozofijas zinātņu kandidāta disertāciju "Dabaszinātņu teorijas prognostiskā funkcija". Paaugstināts par docentu un LVU Lietišķās socioloģijas un sociālās psiholoģijas katedras vadītāju (1985–1990). Bijis Komjaunatnes biedrs. 

Atmodas kustības laikā 1989. gada 4. oktobrī ievēlēts par Rīgas Latviešu biedrības priekšsēdētāju. Pēc Latvijas Tautas Frontes (LTF) dibināšanas aktīvi darbojās LTF 2. kongresa redakcijas komisijā (1989), kā LTF loceklis ievēlēts par Latvijas Republikas Augstākās Padomes deputātu Gulbenes vēlēšanu apgabalā, bija tās Izglītības, zinātnes un kultūras komisijas priekšsēdētājs (1990–1993). Balsojis par deklarāciju par Latvijas neatkarības atjaunošanu.

Līdztekus nodibināja Latvijas Kultūras akadēmiju (1990), bija tās pirmais rektors (1991) un profesors (1992). Pēc nostrifikācijas Latvijas Republikas Zinātnes Padomē ieguva  filozofijas doktora grādu (1992). 
1997. gadā dibināja Latvijas sabiedrības konsolidācijas fondu, bija tā valdes priekšsēdētājs. 1998. gadā ar darbu "Laiks un cilvēka pasaule" aizstāvēja habilitētā mākslas doktora grādu. 

2000. gadā iestājās Latvijas Demokrātiskajā partijā, bija partijas priekšsēdētāja vietnieks. 2001. gada martā viņu ievēlēja par Rīgas domes deputātu.

Miris pēc ilgstošas slimības 2003. gada 14. novembrī Rīgā.

Apbalvojumi 
 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīme
 Triju Zvaigžņu ordenis, trešā šķira (2000)

Atsauces 

1952. gadā dzimušie
2003. gadā mirušie
Latvijas filozofi
Latvijas Kultūras akadēmijas rektori
Latvijas Universitātes darbinieki
Latvijas Universitātes absolventi
LR Augstākās Padomes deputāti
Rīgā dzimušie
Rīgas domes deputāti (2001—2005)
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
PSKP biedri
Zuzana Štočkova

Zuzana Štočkova (; dzimusi kā Hagarova ()  Kežmarokā) ir Slovākijas starptautiskā lielmeistare šahā (1998).

Biogrāfija 
1993. gadā uzvarējusi Slovākijas junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā. Vairākkārt pārstāvējusi Slovākiju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. Lielāko panākumu šajos turnīros izcīnījusi 1994. gadā Segedā, kad kļuvusi par Pasaules junioru šaha vicečempioni U18 vecuma grupā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte. 2004. gadā dalījusi otro vietu kopā ar Jānu Plahetku šaha turnīrā Tatry Open 2004. 2008. gadā Zvolenā dalījusi otro vietu Slovākijas atklātajā šaha čempionātā. 2013. gadā Rīgas starptautiskajā šaha festivālā Rīgas Tehniskās universitātes Open 2013 bijusi labākā dāmu konkurencē.

Pārstāvējusi Slovākijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 9 reizes (1994-2008, 2014);
 Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 4 reizes (1997-2003). Komandu vērtējumā izcīnījusi zelta (1999) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1995. gadā Štočkovai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1998. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2002. gadā saņēmusi starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).

Atsauces

Ārējās saites 

1977. gadā dzimušie
Prešovas apgabalā dzimušie
Slovākijas šahisti
Timšāni (Baltinavas novads)

Timšāni ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada dienvidu daļā 12 km no novada centra Baltinavas un 285 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P45, Kūkovas upes krastā.

Atsauces
Hotina

Hotina () ir pilsēta Ukrainas rietumu daļā, Čerņivcu apgabala ziemeļos, Hotinas rajona centrs Dņestras upes labajā krastā.

Vēsture 
Par pirmo reizi, kad Hotina tika pieminēta rakstos, dažkārt uzskata 9. gadsimta sākumu, tomēr droši tā zināma no 14. gadsimta sākuma. Pilsētas attīstība saistīta ar 13. gadsimtā celto pili. Vēstures gaitā pilsēta vismaz 20 reizes mainījusi valstisko piederību. Līdz 17. gadsimta beigām tā bija strīdus teritorija starp Poliju-Lietuvu un Moldāvijas kņazisti. 1621. gada rudenī pie Hotinas notika Hotinas kauja, kurā Žečpospoļitas karaspēks (Jana Karola Hodkeviča vadībā) un Zaporožjes kazaki (Petro Sahaidačnija vadībā) sakāva osmaņu un krimiešu spēkus sultāna Osmana II vadībā. 1673. gada 11. novembrī pie pilsētas notika otra Hotinas kauja, kurā poļi Jana III Sobeska vadībā sakāva turku spēkus. No 1711. gada (ieņemot to Ziemeļu kara laikā) līdz 1812. gadam (zaudēta Krievu—turku kara rezultātā) tā bija Osmaņu impērijas sastāvā, bet no 1812. līdz 1917. gadam - Krievijas impērijas Besarābijas guberņā. 1917. līdz 1918. gadam Hotina bija Moldāvijas Demokrātiskās Republikas pilsēta, līdz iekļāvās Rumānijā. 1919. gada janvārī un februārī pilsētas apkaimē notika Hotinas sacelšanās, kurā ukraiņi vērsās pret Rumānijas varas iestādēm. 1940. gadā, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, to iekļāva Ukrainas PSR. Otrā pasaules kara gados no 1941. līdz 1944. gadam Hotina atkal bija Rumānijā. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

Hotinā dzimis Osmaņu impērijas lielvezīrs Alemdars Mustafa pašā (Alemdar Mustafa Paşa, 1755 — 1808).

Ārējās saites

Čerņivcu apgabala pilsētas
Upiņi

Upiņi ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 5 km no novada centra Baltinavas un 260 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P45, Smiltines upes krastā.

Atsauces
Upmale (Baltinavas novads)

Upmale ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada dienvidu daļā 11 km no novada centra Baltinavas un 289 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P45, aptuveni 500 metrus no Latvijas—Krievijas robežas.

Atsauces
Bermudu Divstūris

Bermudu Divstūris ir 2011. gadā izveidots latviešu humoristiskā repa duets. Grupas sastāvā ir Marats Ogļezņevs un Emīls Balceris, kas pieņēma pseidonīmus Bicepss un Tricepss. 2014. gadā duets izdeva debijas albumu "Ballējam neguļam", par ko ieguva mūzikas ierakstu gada balvu "Zelta Mikrofons" kategorijā "Labākais hip-hop vai deju mūzikas albums".

M. Ogļezņevs ir bijušais grupas Device dalībnieks, ar ko tika izdoti 3 studijas albumi. Balceris ir vairāku starptautisku un nacionālo konkursu dalībnieks. Abi dziedātāji  ir arī veidojuši grupu Musiqq un piedalījās TV3 šova Koru kari 1. sezonā Chilli vadītajā Liepājas sarkanajā korī.

Diskogrāfija

Studijas albumi

Atsauces 

2010. gadu mūzikas grupas
Latvijas popgrupas
Latvijas repa grupas
Vārnīne

Vārnīne (), arī Vornīne, ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada ziemeļaustrumu daļā 8 km no novada centra Baltinavas un 254 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V479, Kūkovas upes krastā.

Atsauces
MicroPython

MicroPython ir minimizēts Python 3 programmēšanas valodas paveids mikrokontrolleru programmēšanai. To radīja Austrālijas programmētājs un fiziķis Demiens Džordžs (Damien George), veiksmīgi novadot Kickstarter atbalstītu pūļa finansējuma kampaņu 2013. gadā. Kaut gan sākotnējās Kickstarter kampaņas ietvaros MicroPython tika pielāgots konkrētam, speciāli šim nolūkam radītajam mikrokontrollerim PyBoard, šobrīd MicroPython atbalsta dažādas procesoru arhitektūras uz ARM bāzes. Piemēram, MicroPython ir darbināts uz Arduino, ESP8266, ESP32 un "Lietu interneta" aparatūras. 2016. gadā tika radīts MicroPython paveids BBC mikrokontrollerim Micro Bit, Python programmatūras nodibinājumam sadarbojoties ar BBC. 
Sākotnējais MicroPython pirmkods tika uzrakstīts C valodā. Pašlaik tas tiek rakstīts gan C, gan "lielajā" Python valodā. MicroPython autoru kolektīvs deklarē, ka viņu mērķis ir panākt MicroPython valodas piemērotību mikrontrolleriem ar visai trūcīgiem resursiem - sākot jau no 8 KB RAM  un 128 KB  lasāmatmiņas..

Projekta pirmkods ir atrodams GitHub.

Koda piemērs 

Sekojošā programma "main.py" ar pussekundes ritmu mirkšķina gaismas diodi, kura ir pieslēgta mikrokontrollera plates digitālai izejai D13, pēc mikrokontrollera ieslēgšanas vai pārstartēšanas.

import nativeio as izeju_funkcijas
import board as mana_plate
from time import sleep

if __name__ == "__main__":

    ledenes_izeja = izeju_funkcijas.DigitalInOut(mana_plate.D13)

    ledenes_izeja.switch_to_output()

    for i in range(10):
        ledenes_izeja.value = True
        sleep(0.5)
        ledenes_izeja.value = False
        sleep(0.5)

    ledenes_izeja.deinit()

    print ("Programma main.py ir izpildīta")

Atsauces

Ārējās saites 
 MicroPython nodibinājums
 MicroPython GitHubā

Objektorientētās programmēšanas valodas
Iegultās sistēmas
Mikrokontrolleri
Martins Kravcivs

Martins Kravcivs (; dzimis  Ļvovā) ir Ukrainas starptautiskais lielmeistars šahā (2009).

Biogrāfija 
2006. gadā Turcijā Ukrainas izlases sastāvā uzvarējis Pasaules junioru komandu šaha olimpiādē U16 vecuma grupā. 2008. gadā Pekinā uzvarējis šaha ātrspēles turnīrā Pasaules prāta sporta spēlēs. 2010. gadā Bhubanešbarā kopā ar Alekseju Drejevu, Adibanu Bāškaranu un citiem lielmeistariem dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā. 2012. gadā kopā ar Parimārdžanu Nēgi un citiem lielmeistariem dalījis pirmo vietu Francijas starptautiskajā šaha turnīrā Cappelle-la-Grande Open. 2015. gadā Ļvovā kopā ar Andriju Volokitinu un Zaharu Jefimenko dalījis 1.-3. vietu Ukrainas šaha čempionātā, bet pēc papildu turnīra ierindojies 2. vietā. 2016. gadā Rīgā uzvarējis starptautiskā šaha festivāla Rīgas Tehniskās universitātes Open 2016 "A" turnīrā. 2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 94. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Pārstāvējis Ukrainas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 2017. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis bronza medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2007. gadā Kravcivam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2009. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Ļvivā dzimušie
Ukrainas šahisti
Šepka

Šepka ir Rauzas labā krasta pieteka Smiltenes novadā. 

Izveidojas, satekot Ludzei (no labās puses) un Lipsai (no kreisās puses). Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Rauzā augšpus Rauzas ciema. Caurtek Rauzas dzirnavu ezeram. Šepku šķērso valsts autoceļš P27 (Smiltene—Gulbene), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

Atsauces 

Smiltenes novada upes
Raunas novada upes
Gaujas baseina upes
Rauzas pietekas
Spēlmaņu nakts 2015/2016

Spēlmaņu nakts 2015/2016 balvu pasniegšana ceremonija norisinājās , Dailes teātrī. Ceremonijas laikā tika  apbalvotas 2015./2016. gada teātra sezonas izrādes un to veidotāji, kā arī pasniegtas balvas par mūža ieguldījumu teātra mākslā un skatītāju simpātijas balvas. Balvas tika pasniegtas 18 kategorijās.

Ceremonijas tiešraide tika translēta LTV1 un Latvijas Radio 1.

Žūrija 
Šogad žūrijas komisijas sastāvā bija pieci teātra kritiķi: Maija Uzula Petrovska (žūrijas priekšsēdētāja), Silvija Radzobe, Mārīte Gulbe, Līga Ulberte un Atis Rozentāls.

Balvu ieguvēji un nominācijas 
Balvu ieguvēji ir atzīmēti treknrakstā.

Balva par mūža ieguldījumu tika pasniegta Olgai Dreģei un Jurim Strengam.

Ārējās saites 
 

2016
Rēzeknes Valsts skolotāju institūts

Rēzeknes Valsts skolotāju institūts (RVSI) bija valsts uzturēta pedagoģiskā augstskola Atbrīvošanas alejā 115 Rēzeknē, kas darbojās no 1925. līdz 1944. gadam.

Vēsture 
1917. gada vasarā Latgales Pagaidu zemes padomes Valdes locekle un sekretāre Valērija Seile Rēzeknē nodibināja Latgaliešu skolotāju savienību. Vēlāk viņa organizēja Latgales Skolotāju sagatavošanas kursus un 1. Latgales skolotāju kongresu.
Pēc Latvijas brīvības cīņu noslēguma 1921. gada 25. oktobrī Latvijas Republikas Izglītības ministrija Rēzeknē organizēja viengadīgos skolotāju sagatavošanas kursus. 1922. gada 1. janvārī Izglītības ministrija viengadīgos kursus pārveidoja par Rēzeknes Pedagoģisko skolu (vadītājs Kārlis Ādamsons) ar trīsgadīgu mācību plānu.

1925. gada augustā nodibināja Rēzeknes Valsts skolotāju institūtu ar piecgadīgu apmācību kursu ar mērķi sagatavot skolotājus pamatskolām, bērnudārziem, vispārējos izglītojošos priekšmetos dažādiem kursiem, papildu skolām un zemāka tipa arodskolām, institūta pirmais direktors bija katoļu garīdznieks Nikodems Rancāns. Kopš 1932./1933.  apmācības kurss kļuva sešgadīgs.

Pēc Latvijas okupācijas 1941. gada janvārī Rēzeknes Valsts Skolotāju institūtu pārveidoja par Rēzeknes Valsts Pedagoģisko institūtu, noorganizējot trīs fakultātes: fizikas – matemātikas un vēstures, kā arī krievu valodas un literatūras.
Vācu okupācijas laikā instutūts turpināja darbību līdz 1944. gadam, kad PSRS kara aviācijas triecienā 1944. gada 6. un 7. aprīlī tika daļēji sagrauta tā galvenā ēka un institūta darbība tika pilnībā pārtraukta. 

1947. gadā institūta ēkā darbību uzsāka Rēzeknes Pedagoģiskā skola (1947–1956), vēlāk Rēzeknes internātskola (1956–1987), ko 1987. gadā atkal pārdēvēja par Rēzeknes Pedagoģisko skolu (1987–1991).

Atjaunošana un pārveidošana 
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas atjaunoja arī Rēzeknes Skolotāju institūtu (1991–1995), bet 1995. gadā to iekļāva Rēzeknes Augstskolas sastāvā kā Rēzeknes Augstskolas Pedagoģisko fakultāti. 2. pasaules latgaliešu saieta laikā 2002. gadā pie Rēzeknes Augstskolas ēkas atklāja pieminekli Latgales Atmodas kustības darbiniekam Nikodemam Rancānam, bijušajam Rēzeknes Valsts Skolotāju institūta direktoram (1929—1933).

2016. gadā Rēzeknes Augstskolu pārdēvēja par Rēzeknes Tehnoloģiju akadēmiju.

Atsauces 

Bijušās augstākās mācību iestādes Latvijā
Rēzekne
Ivars Ijabs

Ivars Ijabs (dzimis  Rīgā) ir latviešu mūziķis — mežradznieks, kā arī politologs, politiķis, Latvijas Universitātes pasniedzējs, profesors, politikas zinātņu doktors. Kopš 2019. gada Eiropas Parlamenta deputāts, pārstāv apvienību "Attīstībai/Par!" un partiju "Latvijas attīstībai", kurām ir attiecīgi līdzpriekšsēdētājs un priekšsēdētāja pienākumu izpildītājs.

Biogrāfija 
Māte — aktrise Baiba Nollendorfa. Absolvējis Jāzepa Mediņa mūzikas vidusskolu. Bijis mežradznieks pūtēju orķestrī "Rīga" un Liepājas simfoniskajā orķestrī. Ieguvis bakalaura grādu Latvijas Mūzikas akadēmijā (1996).

No 1997. līdz 2003. gadam studējis Latvijas Universitātes Vēstures un filozofijas fakultātē. Ieguvis maģistra grādu filozofijā (2003). Pēc tam sācis pasniegt Latvijas Universitātē. 2007. gadā ieguvis politikas zinātnes zinātņu doktora grādu. Ar Ministru kabineta rīkojumu iecelts LPSR VDK zinātniskās izpētes komisijā.

Latvijas Politologu biedrības priekšsēdētājs. Vairāku pētniecisko rakstu un grāmatu autors. I. Ijabs ir publicējies vairākos žurnālos.

No 2013. gada 30. aprīļa līdz 2019. gada 17. janvārim bija Sorosa fonda — Latvijā valdes loceklis ar tiesībām pārstāvēt to atsevišķi.

Precējies ar vijolnieci Terēzi Zīberti-Ijabu, ģimenē auguši trīs bērni.

Politiskā darbība 
2019. gada sākumā tika paziņots, ka I. Ijabs plāno kandidēt Eiropas Parlamenta vēlēšanās, un maijā notikušajās vēlēšanās viņš bija apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta līderis, nebūdams apvienību veidojošo politisko partiju biedrs. I. Ijabs kā vienīgais no sava saraksta tika ievēlēts Eiropas Parlamentā.

2019. gada oktobrī iestājās partijā "Latvijas attīstībai".

Eiropas Parlamentā strādā Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejā un Delegācijā attiecībām ar Amerikas Savienotajām valstīm, kā arī ir aizstājējs Ekonomikas un monetārājā komitejā, Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejā, Delegācijā attiecībām ar Andu Kopienas valstīm, Delegācijā attiecībām ar Dienvidaustrumāzijas valstīm un ar Dienvidaustrumāzijas valstu asociāciju (ASEAN) un Delegācijā Eiropas un Latīņamerikas parlamentārajā asamblejā. 2020. gadā kļuva arī par Īpašās komitejas attiecībā uz vēža uzveikšanu locekli.

Pēc tam, kad Juris Pūce reputācijas skandāla rezultātā atkāpās no partijas "Latvijas attīstībai" valdes priekšsēdētāja un apvienības "Attīstībai/Par!" līdzpriekšsēdētāja amata, I. Ijabs pārņēma šos amatus.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Mājaslapa

1972. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
"Latvijas attīstībai" politiķi
Eiropas Parlamenta deputāti no Latvijas 
Latvijas politologi
Latvijas mūziķi
Latvijas Mūzikas akadēmijas absolventi
Latvijas Universitātes absolventi
Latvijas Universitātes pasniedzēji
Latvijas PSR VDK zinātniskās izpētes komisijas locekļi
Saldus vidusskola

Saldus vidusskola ir visjaunākā skola Saldus pilsētā un tās novadā. Mācības skolā notiek latviešu valodā. Tās nosaukumu pieņemts saīsināt ar burtiem SV.

Vēsture 
2016. gada sākumā Saldus Dome izlēma skolēnu samazināšanās dēļ likvidēt Saldus 1. un 2. vidusskolas un izveidot vienotu Saldus vidusskolu  Saldus 2. vidusskolas telpās. Skola tika atklāta 2016. gada 1. septembrī un tajā mācījās 665 skolēnu un strādāja 60 skolotāji. skola tika uzcelta ap 1975-1980. gadu un tika renovēta ap 2015. gadu.

Sasniegumi  

Šajā skolas īsajā pastāvēšanas laikā ir daži sasniegumi ārpus skolas organizētajos
pasākumos, kā arī olimpiādēs un sporta sacensības.
 3.vieta starpnovadu vācu valodas olimpiādē 11.c klases skolēnam Robertam Šmitam;
 IT konkursa ”Ventspils IT izaicinājums”, 12.a klases komanda iekļuva finālā.
 7.a klases skolnieces Daniela Lasmane un Eleonora Zandere piedalās Tv spēlē “Gudrs vēl gudrāks”, Daniela spēlē arī finālā.

Izglītības programmas 
 Pirmsskolas izglītības programma piecgadīgo un sešgadīgo bērnu apmācībai.
 Pamatizglītības humanitārā un sociālā virziena programma  1. – 9. klasei.
 Pamatizglītības profesionāli orientētā (sporta) virziena programma  4. – 9. klasei.
 Pamatizglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programmas  1. - 9. klasei.
 Vispārējā vidējā humanitārā un sociālā virziena izglītības programma  10. klasei.
 Vispārējā vidējā matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena izglītības programma  10. – 12. klasei.
 Vispārējā vidējā izglītības programma 10. – 12. klasei.
 Pamatizglītības speciālās izglītības programmās.

Interešu izglītības iespējas 
 Teātra pulciņš 1.- 4.klasei.
 "Solisti" 5. - 12.klasei.
 "Viens vai divi" 5. - 12.klasei.
 5.-7.klašu ansamblis.
 8.-12.klašu ansamblis.
 5.-12.klašu koris.
 "Mēs tīmeklī" 5. - 12.klasei.
 Rokdarbi 5. - 6.klasei/1. - 3.klasei.
 "Radošie labirinti" 6. - 9.klasei.
 Vides pulciņš 1. - 4.klasei.
 Datorgrafika 2.klasei.
 IT pulciņš 4. klasei.
 Pirmie soļi sporta spēļu apguvē 3. - 4.klasei.
 Florbols 6. - 7.klasei/8. - 9.klasei.
 Volejbols 10. - 12.klasei.
 Tautiskās dejas "Taurenītis" 1. - 4. klasei.
 Teātra studija 3.klasei.
 Peldētapmācība 2.klasei.
 Klašu ansamblis 2. - 4. klasei.
 2.-4.klašu koris.
 DO MI SOL 1.klases koris.

Tradīcijas 
 1.septembris – Zinību diena.
 Olimpiskā diena.
 Dzejas dienas.
 Valsts svētku koncerts.
 Ziemassvētku Jampadracis.
 Ziemassvētku koncerts.

Ārējās saites  
 Saldus vidusskolas mājaslapa 
 Saldus vidusskolas Facebook

Skolas Saldū
Vidusskolas Latvijā
Slovēnija Eirovīzijas dziesmu konkursā

Slovēnija Eirovīzijas dziesmu konkursā ir piedalījusies 22 reizes, debitējot 1993. gada konkursā, kad Slovēniju pārstāvēja grupa 1x Band ar dziesmu "Tih deževen dan". Slovēnija Eirovīzijā nav uzvarējusi, bet labākais rezultāts ir bijis 1995. gada konkursā un 2001. gada konkursā, iegūstot 7. vietu.

Slovēnijas pārstāvji Eirovīzijā 
  Uzvarētāji
  Otrā vieta
  Trešā vieta
  Pēdējā vieta
  Nekvalificējās finālam

Valstis Eirovīzijas dziesmu konkursā
Slovēnijas mūzika
1962. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss

1962. gada Eirovīzijas Dziesmu konkurss bija septītais Eirovīzijas dziesmu konkurss pēc kārtas, kas notika 1962. gada 18. martā, Lūvīnu villā, Luksemburgā. Konkursā trešo reizi laurus plūca Francija ar dziedātāju Izabellu Obrē, kura izpildīja dziesmu Un premier amour franču valodā. Bija četras valstis, kas ieguva 0 punktus: Austrija, Nīderlande, Spānija un Beļģija.

Valstis, kas piedalījās un rezultāti 
1962. gada Eirovīzijas Dziesmu konkursā piedaījās tikpat valstis kā pagājušajā gadā, neviena dalībvalsts neizstājās vai jauna valsts nepievienojās konkursam.

Norises vieta 

1962. gada konkurss  notika Luksemburgas pilsētā, Lūvīnu villā. Pašlaik šajā ēkā darbojas Luksemburgas Veselības ministrija.

Atsauces 
http://www.eurovision.tv/page/history/by-year/contest?event=279

Eirovīzijas dziesmu konkurss
Eirovīzijas dziesmu konkursi pēc gada
Gatis Ziema un Karaliskā dekadence

Gatis Ziema un Karaliskā dekadence ir latviešu indīroka, progresīvā roka un folkroka projekts.

Vēsture

Dziedātājs, ģitārists un dziesmu autors Gatis Ziema darbojies dažādos projektos. 2009. gadā viņš kopā ar Montu Zaļkalni nodibinājis grupu „Nepilngadīgā Anna”, kas visaktīvāk darbojusies no 2010. līdz 2012. gadam. Tajā spēlējuši arī Aleksandrs Aleksandrovs, Jaroslavs Brutans, Māris Mar un Lidija Mirska. 

2013. gadā G. Ziema nodibināja jaunu projektu ar nosaukumu „Nelaiķa pavadonis” ar plašāku instrumentālo sastāvu. 2015. gadā viņš koncertēja kopā ar grupu, kuras nosaukums ir „Izvirtības rēgi”.
2015. gada vasarā viņš pārcēlās uz dzīvi Grieķijā, Salonikos, turpmākā muzikālā darbība notika Latvijas apciemojuma brīžos.

2016. gadā G. Ziema uzstājas dažādos Rīgas klubos kopā ar projektu „Karaliskā dekadence”. 2016. gada 9. oktobrī iznāca šī projekta albums „Pēdējā derība – pirmā grāmata”, kurā apkopotas sešas dziesmas. Dziesma "Maskava" ir pirmais singls no albuma, tas "Radio Naba" 2016. gada noslēguma topā iekļuvis 19. vietā. Dziesma „Melnais pavēlnieks” 2017. gada martā nokļuva radio „Naba” latviešu dziesmu topa pirmajā vietā.

Grupas sastāvs
Gatis Ziema (vokāls, ģitāra), Māris Rupainis (basģitāra), Matīss Akurāters (sitamie instrumenti, perkusijas), Monta Zaļkalne, Laura Elīza Muskare (vijoles), Marta Rācene (alts), Elizabete Balčus (flauta), Armands Eidiņš (trompete), Andrejs Jastrebinskis (saksofons).

Diskogrāfija

Videoklipi

Ārējās saites
"Bandcamp" profils: "Gatis Ziema un Karaliskā dekadence"

Atsauces  

2010. gadu mūzikas grupas
Latvijas rokgrupas
Latvijas alternatīvā roka grupas
Zubs

Zubs var būt:

 Artjoms Zubs;
 Mareks Zubs.

Uzvārdi
Vasiliški

Vasiliški ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada rietumu daļā 11 km no novada centra Baltinavas un 267 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V474.

Atsauces
1963. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss

1963. gada Eirovīzijas Dziesmu konkurss bija septītais Eirovīzijas Dziesmu konkurss pēc kārtas, kas notika 1963. gada 23. martā, Londonā, Lielbritānijas galvaspilsētā, BBC televīzijas centrā, kad BBC piekrita organizēt konkursu šajā gadā. Iepriekšējā gada konkursā gan uzvarēja Francija ar dziedātāju Izabellu Obrē, bet RTF atteicās vadīt konkursu finansiālu grūtību dēļ. Konkursā laurus plūca pirmo reizi Dānija ar dziesmu Dansevise, kuru izpildīja Grēte un Jergens Ingmani. Tāpat kā iepriekšējā gadā 4 valstis ieguva nulle punktus: Zviedrija, Norvēģija, Somija un Nīderlande.

Rezultāti

Atsauces 
https://web.archive.org/web/20170211085511/http://eurovisionworld.com/?eurovision=1963
http://www.eurovision.tv/page/history/by-year/contest?event=280

Eirovīzijas dziesmu konkurss
Eirovīzijas dziesmu konkursi pēc gada
Viborgi

Viborgi ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 3 km no novada centra Baltinavas un 260 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V460.

Atsauces
Ričards Kenets Gajs

Ričards Kenets Gajs (; dzimis , miris ) bija britu matemātiķis, Kalgari Universitātes Matemātikas departamenta emeritētais profesors. Gajs pazīstams ar saviem darbiem ģeometrijā, skaitļu, kombinatorikas spēļu un grafu teorijā.

Biogrāfija 
Gajs ieguva bakalaura un maģistra grādu Kembridžas universitātē. vēlāk Birmingenas Universitātē ieguva skolotāja diplomu. Otrā pasaules kara laikā dienēja Karalisko gaisa spēku Meteoroloģijas daļā, tika nosūtīts uz Reikjaviku, pēc tam uz Bermudu salām kā meteorologs. Pēc kara atgriezās Anglijā, strādāja par matemātikas skolotāju. 1951. gadā pārcēlās uz Singapūru, strādāja universitātē līdz 1962. gadam. Vēlāk dažus gadus strādāja Indiešu tehnoloģijas institūtā Deli, Indijā. 1965. gadā pārcēlās uz Kanādu. Lielāko daļu sava darba mūža Gajs strādāja Kalgari Universitātē. Kaut arī pensionējās 1982. gadā, turpināja darbu pat sasniedzis 100 gadu vecumu.

Ričards Gajs sarakstījis vairākas grāmatas un vairāk nekā simts rakstu par skaitļu un grafu teoriju. Viņš bija Pāla Erdēša četru publikāciju līdzators, tāpēc viņa Erdēša skaitlis ir 1.

Gajs kopš jaunības līdz pat vēlīniem gadiem kopā ar sievu Nensiju Luīzu nodarbojās ar pārgājieniem kalnos. Viņi bija apprecējušies 1940. gadā un nodzīvoja kopā 70 gadus līdz par sievas nāvei 2010. gadā. Viņiem bija trīs bērni, tai skaitā datorzinātnieks un matemātiķis Maikls Gajs. Ričards Gajs nomira 2020. gada 9. martā 103 gadu vecumā.

Šaha kompozīcija 
Rčards Gajs pazīstams arī kā šaha etīžu sastādītājs. viņš sastādījis apmēram 200 etīdes un ir Gaja — Blendforda — Rojkrofta koda, ko izmanto etīžu klasifikācijai, līdzautors.

No 1948. līdz 1951. gadam Gajs strādājis šaha žurnālā British Chess Magazine.

Piemērs 

Uzdevuma risinājums:
1. Lg8 ! Kb1 2. Lh7+ Ka1 3. Kg6 ! Kb1 4. Kf6+ Ka1 5. Kf5 Kb1 6. Kf4+ Ka1 7. Ke4 Kb1 8. Ke3+ Ka1 9. Ke2 d1D+ 10. Kxd1 un uzvar.

Bibliogrāfija 
 
 
 Guy, R. K. (1989). Fair game how to play impartial combinatorial games, COMAP in Arlington, MA, .
 Guy, R. K. (1976). Packing with solutions of ax+by= cz The unity of combinatorics, OCLC Number: 883501309
 Guy, R. K. (1991). Graphs and the strong law of small numbers, Wiley, OCLC Number: 897682607.
 Guy, R. K. (1987). Six phases for the eight-lambdas and eight-deltas configurations, North-Holland, OCLC Number: 897693235.
 Guy, R. K. (1982). Sets of integers whose subsets have distinct sums, North-Holland, OCLC Number: 897757256.

Atsauces

Papildu literatūra 
 John Roycroft Richard Guy’s Chess Endgame Studies. Prime Actions, Kenneth Solja, Helsinki 1996. . 
 Donald J. Albers, Gerald L. Alexanderson: Fascinating Mathematical People: Interviews and Memoirs. Princeton University Press 2011.

Ārējās saites 
 Ričarda Gaja simts gadu jubilejai veltīta mājas lapa Amerikas Matemātikas asociācijas vietnē 
 Ričarda Gaja profils vietnē Arves 
 R. Gaja šaha kompozīcijas vietnē PDB
 R. Gaja profils vietnē CPW  

Vorikšīrā dzimušie
Britu matemātiķi
Kanādas matemātiķi
Skaitļu teorijas matemātiķi
Lielbritānijas šahisti
Kanādas šahisti
Šaha problēmisti
Simtgadnieki
Vācijas karaliste

Vācijas karaliste (, ) vēsturiski formāls apzīmējums reāli nekad nepastāvējušai valstij, kas izmantota Svētās Romas impērijā. Impērijai izplešoties un iekļaujot nevācu zemes – Itālijas karalisti (951), Bohēmijas kņazisti (1004), Burgundijas karalisti (1032), par Vācijas karalisti tika saukta sākotnējā Austrumfranku valsts teritorija, kuru galvenokārt apdzīvoja ģermāņi.

Vācu karalis 
Terminu Rex Teutonicorum (teitoņu karalis), pirmo reizi izmanto pāvests Gregors VII investitūras stīda laikā, kā neglaimojošu terminu attiecībā pret imperatoru Heinrihu IV, lai samazinātu viņa prestižu līdz parasta karaļa līmenim. Reaģējot, Heinrihs IV sāka lietot titulu Rex Romanorum (Romiešu karalis), lai demonstrētu savas tiesības valdīt visā Svētās Romas impērijas teritorijā. 

Titulu “Vācijas karalis” sākotnēji attiecināja uz vācu kūrfirstu ievēlētu jauno valdnieku, pirms tā oficiālās kronēšanas par pārējo impērijas zemju karali un imperatoru.  Lai arī jaunievēlētais valdnieks jau uzreiz pildīja imperatora funkcijas, oficiāli par imperatoru viņš kļuva tikai pēc kronēšanas ceremonijas Romā, kas dažreiz notika vairākus gadus vēlāk, vai nenotika nemaz. 12. gadsimtā par nākamo imperatoru ievēlētais valdnieks sāka pieņemt titulu “Romiešu karalis”, lai demonstrētu savas tiesības uz visu impēriju. 

Par Vācijas karalisti citu valstu valdnieki turpināja saukt tradicionālās vācu zemes. Termins regnum Germaniae (Vācijas karaliste) vācu dokumentos sāk parādīties 14. gs. taču tā nekad neveidojās par reālu karalisti, jo vācu zemes bija sadalītas augstmaņu valdījumos, un imperatoram piederēja tikai fragmentāras impērijas zemes un paša dinastijas īpašumi. 

1508. gadā Maksimiliāns I ar pāvesta piekrišanu uzreiz pēc ievēlēšanas sāka lietot titulu Imperator Electus (Izvēlētais imperators), kas nozīmēja, ka imperatora tituls nāk līdz ar ievēlēšanu, nevis kronēšanu Romā, kas drīz tika izbeigta vispār. Tikko ievēlētais valdnieks turpmāk joprojām pieņēma Romiešu karaļa titulu, un tad tika kronēts par imperatoru. Sākās tradīcija troņmantinieku vēl imperatora dzīves laikā iecelt par Romiešu karali, lai norādītu dinastisko turpināšanos, līdzīgi kā mūsdienās Lielbritānijas troņmantinieks ir Velsas princis. 

Svētā Romas impērija
Viļumi (Baltinavas novads)

Viļumi ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada ziemeļaustrumu daļā 8 km no novada centra Baltinavas un 253 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V478, Kūkovas upes krastā.

Atsauces
Zubki

Zubki ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada dienvidu daļā 13 km no novada centra Baltinavas un 286 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P45, Kūkovas upes krastā.

Atsauces
Ūzulova

Ūzulova var būt:

 Ūzulova — apdzīvota vieta Baltinavas novadā;
 Ūzulova — apdzīvota vieta Balvu novada Lazdulejas pagastā.
Ūzulova (Baltinavas novads)

Ūzulova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 1 km no novada centra Baltinavas un 257 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pavisam netālu uz dienvidaustrumiem no Baltinavas, Zvaigas upes krastā.

Atsauces
Liviu-Dīters Nisipjanu

Liviu-Dīters Nisipjanu (; dzimis  Brašovā) ir Rumānijas starptautiskais lielmeistars šahā (1997), kas kopš 2014. gada pārstāv Vāciju.

Biogrāfija 
Rumānijas šaha čempionātos izcīnījis četras medaļas: trīs zelta (1993, 1996, 2002) un sudraba (1997).

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts. 1996. gadā uzvarējis starptautiskā šaha turnīrā Budapeštā un izcīnījis sudraba medaļu Eiropas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. Divus gadus pēc kārtas uzvarējis starptautiskā šaha turnīrā Bukarestē. 1999. gadā Lasvegasā iekļuvis Pasaules šaha čempionāta pēc izslēgšanas sistēmas pusfinālā, apspēlējot tādus lielmeistarus kā Aleksejs Širovs un Vasiļs Ivančuks, taču pusfinālā nācies piekāpties Aleksandram Halifmanam. 2003. gadā kopā ar Rustamu Kosimdžonovu dalījis pirmo vietu starptautiskā šaha turnīrā Punē. 2004. gadā Tripolē Pasaules šaha čempionāta pēc izslēgšanas sistēmas iekļuvis 4. kārtā. 2005. gadā Zegžē uzvarējis Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2006. gadā kopā ar Magnusu Karlsenu un Vladimiru Malahovu dalījis pirmo vietu Sarajevas starptautiskajā šaha turnīrā Bosna.

Pārstāvējis Rumānijas un Vācijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 8 reizes (1996-1998, 2002-2008, 2014-2016);
 Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (1999, 2005, 2009, 2015).

Par panākumiem turnīros FIDE 1994. gadā Nisipjanu piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1997. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

1976. gadā dzimušie
Brašovas žudecā dzimušie
Rumānijas šahisti
Vācijas šahisti
Luminor Bank

Luminor Bank AS (agrākie nosaukumi AS DNB NORD Liising, AS DNB Liising, AS DNB Pank) ir Igaunijas banka ar filiālēm Latvijā (Luminor Bank Latvijas filiāle) un Lietuvā. Tās galvenais birojs ir Tallinā.

Luminor Bank īpašnieks ir Igaunijā reģistrēta pārvaldītājsabiedrība Luminor Holding AS, kā kapitāldaļu turētāji ir:
 Džērsijā reģistrēts uzņēmums Braavos BidCo Limited (80,05 %), kā kapitāldaļu turētājs ir privātu investīciju fondu konsorcijs, ko pārvalda The Blackstone Group L.P. un Abū Dabī Investīciju pārvaldes meitas uzņēmums Luxinva S.A.;
 DNB (19,95 %).

Vēsture 
2006. gada 16. novembrī Igaunijā tika dibināts uzņēmums AS DNB NORD Liising. 2011. gada 22. novembrī to pārdēvēja par AS DNB Liising.
2012. gada 31. augustā tas tika reorganizēts par banku AS DNB Pank.

2016. gada 25. augustā tika izplatīta informācija, ka akcionāri plāno apvienot DNB un Nordea bankas Latvijā, Lietuvā un Igaunijā. Jaunā banka tiktu reģistrēta Igaunijā un strādātu ar filiālēm Latvijā un Lietuvā. Darījumu plānoja pabeigt 2017. gada 2. ceturksnī.
2017. gada 7. marta tika paziņots apvienotās bankas jaunais zīmols — Luminor, kas izveidots, sadarbojoties ar zīmolu konsultāciju aģentūru FutureBrand.
2017. gada septembrī Eiropas Komisija apstiprināja Nordea un DNB darbības apvienošanu Baltijas valstīs.
Apvienotās banku grupas atklāšana notika 1. oktobrī.
2017. gada 4. oktobrī AS DNB Pank tika pārdēvēta par Luminor Bank AS. Tās mātes uzņēmums bija Zviedrijā reģistrēta pārvaldītājsabiedrība Luminor Group AB, kas vienādās daļās piederēja DNB un Nordea.
Apvienošanās pilnībā pabeigta 2019. gada 2. janvārī.

2018. gada 13. septembrī tika paziņots, ka konsorcijs, ko vada investīciju fonds The Blackstone Group L.P. iegādāsies 60 % Luminor akciju. 2019. gada 22. janvārī Eiropas Komisija atļāva Blackstone iegādāties Igaunijas Luminor Bank; darījums tika pabeigts 30. septembrī. Luminor Bank pārvaldīšanai 2019. gada 14. maijā Igaunijā bija dibināta pārvaldītājsabiedrība Luminor Holding AS, kuras kapitāldaļu turētāji kļuva Blackstone pārvaldītais uzņēmums Braavos BidCo Limited (60,1 %), Nordea (19,95 %) un DNB (19,95 %).

2021. gada decembrī Blackstone no Nordea nopirka 8,4 % Luminor Holding akciju.
2022. gada 1. februārī Luminor Bank panāca vienošanos par e-komercijas maksājumu pakalpojumu sniedzēja Maksekeskus 99 % kapitāldaļu iegādi no Omniva, Inbank un Olsson & Nielsen Nordic.
2022. gada 1. septembrī Blackstone pārvaldītais fonds no Nordea iegādājās atlikušos 11,6 % Luminor Holding akciju, tādējādi palielinot daļu tajā līdz 80,05 %.

Skatīt arī 
 Luminor Bank (Latvija)
 Nordea

Atsauces

Ārējās saites 
 Luminor Igaunijas vietne
 Luminor Latvijas vietne
 Luminor Lietuvas vietne

Igaunijas uzņēmumi
Igaunijas bankas
Mohammads Mosadeks

Mohammads Mosadeks (, , , dzimis 1882. gada 16. jūnijā, miris 1967. gada 5. martā) bija irāņu politiķis. Viņš bija demokrātiski ievēlētas valdības galva, būdams Irānas premjerministrs no 1951. līdz 1953. gadam, kad viņa valdība tika gāzta Amerikas Savienoto Valstu Centrālās izlūkošanas pārvaldes un Apvienotās Karalistes Slepenā izlūkošanas dienesta organizētā apvērsumā.

Mosadeks bija rakstnieks, administrators, jurists un parlamentārietis. Viņa valdība īstenoja daudzas progresīvas sociālās un politiskās reformas, piemēram, sociālās apdrošināšanas un zemes reformas, tajā skaitā zemes īres aplikšana ar nodokli. Tomēr viņa kabineta viszināmākais lēmums bija nacionalizēt Irānas naftas industriju, kas kopš 1913. gada caur Anglopersiešu naftas kompāniju (Anglo-Persian Oil Company, APOC) (vēlāk — British Petroleum un BP) bija piederējusi britiem.

Piezīmes un atsauces

Piezīmes

Atsauces 

Irānas politiķi
1882. gadā dzimušie
1967. gadā mirušie
Board of European Students of Technology

Board of European Students of Technology (BEST) ir nevalstiska, nepolitiska, bezpeļņas studentu organizācija. BEST veido aptuveni 3800 brīvprātīgo, kuri ir vietējo BEST grupu biedri 94 tehniskajās universitātēs, 32 valstīs.

Aktivitātes 
 papildus izglītības nodrošināšana
 karjeras atbalsta nodrošināšana
 izglītītojošas iesaistes palielināšana

Struktūra 
BEST struktūra sastāv no 3 dažādiem līmeņiem: vietējā, reģionālā un starptautiskā. Katra no 94 lokālajā BEST grupām (LBG) pārstāv organizāciju savā universitātē. Lai nodrošinātu efektīvu komunikāciju starp vietējām grupām un starptautisko BEST, 94 vietējās grupas ir iedalītas 11 reģionos, kurus koordinē reģionālais konsultants. Starptautisko BEST kolektīvu, savukārt, veido 10 dažādi departamenti. Visas organizācijas darbību vada Starptautiskā BEST Valde.

Lokālās BEST grupas 
Lokālā BEST grupa ir vienas universitātes BEST biedru asociācija. Šīs grupas ir atbildīgas par BEST aktivitāšu organizēšanu un promotēšanu savā universitātē.

Starptautiskie departamenti

Starptautiskā valde

Partnerorganizācijas 
BEST sadarbojas ar piecām studentu organizācijām:
 bonding-studenteninitiative e.V. (Vācija; kopš 1997. gada)
 Canadian Federation of Engineering students, (kopš 2010. gada)
 Association des États Généraux des Étudiants de l'Europe (AEGEE) (kopš 2010. gada)
 European Students of Industrial Engineering and Management (ESTIEM) (kopš 2011. gada)

BEST pārstāv arī studentus atsevišķos tematiskajos tīklos, piemēram:
 Sputnic
 VM-Base
 TREE
 EIE-Surveyor

BEST ir sekojošu organizāciju dalībnieks, kas iesaistītas inženiertehniskajā izglītībā:
 SEFI,
 IFEES
 FEANI.

Atsauces
Rauza (ciems)

Rauza ir ciems Smiltenes novada Palsmanes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 5,6 km no pagasta centra Palsmanes, 17,7 km no novada centra Smiltenes un 139,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V243 (Blome–Birzuļi–Palsmane), Rauzas upes krastā.

Atsauces
Mišels Temers

Mišels Migels Eliass Temers Lulia (, , dzimis ) ir brazīliešu advokāts, politiķis un 37. Brazīlijas prezidents. Viņš kļuva par prezidentu 2016. gada 31. augustā pēc bijušās prezidentes Dilmas Rusefas impīčmenta. Viņas kabinetā no 2011. gada Temers bija viceprezidents, bet, kad 2016. gada 12. maijā Rusefu potenciālā impīčmeta dēļ atcēla no pienākumu pildīšanas, Temers kļuva par prezidenta pienākumu izpildītāju. 75 gadu vecumā viņš kļuva par vecāko Brazīlijas prezidentu amatā stāšanās brīdī.

2016. gada 31. augustā Senāts nobalsoja 61 pret 20 par prezidentes Dilmas Rusefas notiesāšanu un atcēla viņu no amata, ļaujot valsts politikai no centriski kreisas kļūt par centriski labēju. Temers kļuva par prezidentu, lai strādātu līdz 2018. gada 31. decembrim, kad būtu beidzies Rusefas otrais termiņš. Stājoties amatā, Temers aicināja veidot "nacionālās glābšanas" valdību un lūdza iedzīvotāju uzticību. Viņš arī solīja pārskatīt pensiju sistēmu un samazināt valsts investēšanu ekonomikā.

Piezīmes un atsauces

Piezīmes

Atsauces

Ārējās saites 
 

1940. gadā dzimušie
Sanpaulu štatā dzimušie
Brazīlijas prezidenti
Zūru pamatskola

Zūru pamatskola ir Ventspils novada pašvaldības pamatizglītības iestāde, kas atrodas novada dienvidaustrumu daļā, Vārves pagasta Ventavā. 20 km attālumā no Ventspils. Skolu apmeklē ne tikai izglītojamie no Vārves pagasta, bet arī no citām pašvaldībām — Ventspils pilsētas un Kuldīgas novada Alsungas pagasta, kā arī Ventspils novada Ziru, Užavas, Zlēku pagastiem.

Vēsture 
Pēc Ventspils apriņķa skolu 1928. gada hronikas — „1875. gadā uz Zūru sabiedrības lūgumu Lambsdorfs Dzērves mazo muižu piešķīris ar vienu pūrvietu zemes Zūru pagasta skolas vajadzībām”. Pirmā ēka skolai uzcelta 1876. gadā. No Kurzemes guberņas visu mācību iestāžu rādītāja — „Zūru pagasta skolas ēkai ir divi stāvi un 15 istabas, tā ir mūra ēka”.
Lielākie skolas pārbūves darbi veikti 1953. gadā, 1971. gadā uzcelta piebūve, 1975. — ēdnīcas ēka, 1977. — sporta zāle, 1984. — saglabājot vecās skolas ēkas pamatus, uzcēla jaunu ēku 1. — 4. klašu un darbmācības vajadzībām, 2000. gadā realizēts investīciju projekts — nomainīti logi un nosiltināta ēka.

Skolu nosaukumi 
1836.	Zūru valsts skola
1862.	Zuhrs—Atlitzen
1875.	Sūras—Gardzes—Leču
1888.	Zūru I pagasta skola
1890.	Zūru 1.skola
1937.	I Zūru 1.pakāpes skola
1938.	Zūru 4—klasīgā skola
1939.	I Zūru pamatskola
1943.	I Zūru tautskola
1945.	Zūru I nepilnā vidusskola
1946.	I Zūru 7—klasīgā pamatskola
1949.	I Zūru 7—gadīgā skola
1950.	Zūru 7—gadīgā skola
1962.	Zūru astoņgadīgā skola	
1989.	Zūru deviņgadīgā skola	
1992.	Zūru pamatskola

Direktori 
1875.— 1905. g.	Dāvids Priede (Priedīte)
1906.— 1907. g.	Pāvils Skoliņš  (Pauls Heinrichs Skoliņš Skolmeistars)
1907.— 1916. g.	Kristops Eglītis
1916.— 1918. g.	Lēders
1919. g.	Ernests Kleinbergs
1920. g.	Juris Bērziņš
1921.— 1936. g.	Jēkabs Radiņš
1936.— 1945. g.	Eduards Eihlers
1945.— 1950. g.	Rubulis
1950.— 1953. g.	Dzidra Stendere
1954.— 1957. g.	Arturs Ziemiņš
1957.— 1964. g.	Vilhelms Dreimanis
1964.— 1966. g.	Gaida Laudāne
1966.— 1990. g.	Jānis Surgofts
1990.— 2012. g.	Viktorija Rebuka
2012.—2017.g.	Iveta Mātere
no 2017. gada Santa Broša

Izglītības programmas 
Pirmsskolas izglītības programma
Speciālās pirmsskolas izglītības programma izglītojamiem ar jauktiem attīstības traucējumiem
Pamatizglītības programma,
Pamatizglītības profesionāli orientētā virziena programma
Speciālās pamatizglītības programma izglītojamiem ar mācīšanās traucējumiem
Speciālās pamatizglītības programma izglītojamiem ar garīgās attīstības traucējumiem

Ārpusklases nodarbības un interešu pulciņi 
sākumskolas koris
1.—3. klases ansamblis
5.—9. klases ansamblis
netradicionālo rokdarbu pulciņš 4.—9. klase
kokapstrādes pulciņš 3.—5. klase

Fakultatīvas nodarbības 
folkloras nodarbības 1.—3. klases grupā
folkloras kopā „Vēlava”

Bērnu un jaunatnes sporta skolas mācību treniņu grupas vieglatlētikā 
1.,2. klases grupa,
3., 4. klases grupa,
5.—9. klases grupa,
vakaros darbojas sporta meistarības pilnveidošanas grupa pieaugušajiem

Tradīcijas 
Zinību diena
Dzejas dienas
Rudens un pavasara krosi
Skolotāju diena
Miķeļdienas tirgus
Mārtiņi
Lāčplēša diena
Valsts svētki
Ziemassvētki
Skatuves runas konkurss
Valentīndiena (katru gadu nesvin)
Ģimenes diena
Pēdējais zvans
Izlaidums

Skolas Latvijā
Pamatskolas Latvijā
Rēzeknes 2. vidusskola

Rēzeknes 2. vidusskola ir vispārizglītojoša skola Rēzeknē.

Vēsture 
Skola savu darbību sāka kā Rēzeknes valsts krievu ģimnāzija 1921. gada 27. janvārī. Sākumā ģimnāzijā tika organizētas 5 klases, kurās mācījās 134 ģimnāzisti. Ģimnāzijai bija savas kopmītnes, vienā no tās telpām darbojās Pedagoģiskais institūts. Aktīvi darbojās skautu un gaidu pulciņi, tika organizētas teātra izrādes un citi pasākumi. Laikā no 1921. gada līdz 1944. gadam ģimnāziju vadīja 6 direktori.

1944. gadā uz krievu ģimnāzijas bāzes tika nodibināta Rēzeknes 2. vidusskola. Sākot ar 1944. gadu skolas telpas atradās piecās ēkās dažādās pilsētas daļās. 1956. gadā tika atvērta jaunā (pašreizējā) skolas ēka. 1974. gadā skolai tika piebūvēta trīsstāvīga piebūve, kurā turpmāk kopā ar kabinetiem tika izvietota skolas ēdnīca un bibliotēka.

1989. gadā ekspluatācijā tika nodots divstāvu sporta komplekss, kurā līdz šai dienai notiek skolēnu sporta nodarbības un dažādi pilsētas pasākumi, piemēram, "Latgales uzņēmējs". 1992. gadā skolas ēkā tika atvērts vienīgais pilsētā akvaterārijs, kurā atrada savas mājas daudzi savvaļas iemītnieki. 2011. gada 10. febrārī akvaterārijam tika piešķirts zoodārza statuss.

2005./2006. mācību gadā Rēzeknes 2. vidusskola tika atzīta par skolu, kas veicina Latvijas iedzīvotāju veselību. 2010. gadā, sadarbībā ar LR futbola federāciju, tika veikta Rēzeknes 2. vidusskolas sporta stadiona pilna rekonstrukcija ar jaunu mākslīgo segumu.

Izglītības programmas 
 Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena mazākumtautību programma
 Pamatizglītības mazākumtautību programma
 Speciālās pamatizglītības mazākumtautību programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem
 Vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena mazākumtautību programma

Tradīcijas 
 Zinību diena;
 Skolotāju diena;
 Pasākums "Par skolas godu";
 Olimpiskā nedēļa;
 Latvijas Republikas proklamēšanas dienas svinības;
 Jaungada pasākumi;
 Vecāku dienas;
 1. klašu skolēnu un pirmsskolēnu pasākums "Ābeces svētki";
 Labdarības nedēļa;
 Ģimeņu pasākums 3. klašu skolēniem "Kad satiekas draugi...";
 Izlaiduma pasākumi;
 Militarizētā stafete (Lāčplēša dienas ietvaros)

Dalība starptautiskos projektos 
 Projekts EUROSCOLA. Skolēnu pašpārvaldes jaunieši piedalījās tajā vairākas reizes un izcīnīja braucienus uz Strasbūru.
 Rēzeknes 2.vidusskola iesniedza ES Erasmus + programmas pamatdarbības KA 1 skolu sektora projekta pieteikumu, kas tika veiksmīgi apstiprināts. Mobilitātes projekta mērķis ir Rēzeknes 2. vidusskolas svešvalodu skolotāju akadēmisko zināšanu un pedagoģisko prasmju pilnveide. Projekta īstenošanā ir iesaistīti trīs Rēzeknes 2.vidusskolas pedagogi: direktora vietniece un divas angļu valodas skolotājas.
 notikuši pedagogu profesionālās pilnveides kursi mācību centrā „ADC College” Londonā, Lielbritānijā (no 2015. līdz 2016.gadam).

Pazīstami absolventi 
Rēzeknes 2. vidusskolu absolvējuši:

 Vladimirs Nikonovs (1955) — politiķis
 Jaroslavs Streļčenoks (1979) — jurists un ierēdnis

Ārējās saites 
 Mājaslapa
 Facebook lapa

Skolas Rēzeknē
Dagdas vidusskola

Dagdas vidusskola ir vispārējās izglītības iestāde Dagdas pilsētā.

Vēsture 
1866. gadā Dagdas miestā dibināta pirmā mācību iestāde - Dagdas tautskola.
1909. gadā skola tika pārveidota par četrklasīgo skolu
1923. gadā Dagdā izveidoja Dagdas pagasta sešklasīgo pamatskolu
1944. gadā tika piešķirts vidusskolas nosaukums
1977. gadā uzcelta jauna Dagdas vidusskolas ēka Mičurina ielā 3.a

Skolas nosaukumu maiņa 
1866.-1923. g. Dagdas tautskola
1923.-1940. g. Dagdas pagasta sešklasīgā pamatskola
1944.-2016. g. Dagdas vidusskola

Skolas vadītāji 
1944.-1945. direktors Konstantīns Utāns,
1945.-1948. direktore Marija Stoponiša,
1948.-1951. direktors Kārlis Biezais,
1951.-1953. direktors Palanskis, 
1953.-1967. direktors Pēteris Ančupāns,
1967.-1969. direktore Marija Zeimule, 
1969.-1973. direktors Jānis Kuciņš,
1973.- 1987. direktors Anatolijs Jakovļevs, 
1987.-1989. direktors Vincentijs Augustovs,
1989.-2006. direktore Zinaida Konošonoka, 
No 2006. gada direktore Vija Gekiša

Izglītības programmas 
Pamatizglītības  programma.
Speciālās pamatizglītības  programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem.
Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena izglītības programma.
Vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena izglītības programma.

Interešu pulciņi 
Tautas deju kolektīvi, ansambļi, vokāli instrumentālais ansamblis, jauktais koris, 2.- 4. klašu koris, novadpētniecības pulciņš „Dagdānieši”, volejbols, rokdarbu pulciņš, kokapstrādes pulciņš, mazpulki, jaunsargi.

Tradīcijas 
Zinību diena
Rudens ziedu paklājs 
Rudens pārgājiens
“Raibie rudens starti” sākumskolas skolēniem un viņu vecākiem
Žetonu vakars
Mārtiņdienas gadatirgus sākumskolā
,,Nāc mūsu pulkā, piektklasniek!”
,,Fukšu balle”
Skolotāju diena
Vīru spēles
Lāčplēša diena ar Lāpu gājienu pie Sērojošās mātes pieminekļa 
Kopīga sadziedāšanās 
Latvijas Republikas proklamēšanas dienas svinīgais koncerts
Svinīgs brīdis – sveču iedegšana Adventes vainagā 
Ziemassvētku pasākumi
Labdarības pasākums
Jaungada balle
Sniega diena
1991. gada barikāžu aizstāvju atceres diena
Absolventu vakars
Meteņi
Valentīndiena 
Erudīcijas konkursi
Lieldienu pasākumi 
Labdarības akcija ,,Nepaliec malā un atsaucies!”
Sporta pēcpusdiena
Lielā talka
Pēdējais zvans 
Izlaidumi

Skolas Krāslavas novadā
Artjoms Timofejevs

Artjoms Timofejevs (; dzimis  Kazaņā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2003).

Biogrāfija 
Vairākkārt pārstāvējis Krieviju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros izcīnījis zelta (2000. gada Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā) un 2 sudraba (1999. gada Pasaules junioru šaha čempionātā U14 vecuma grupā un 2001. gada Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā) medaļas. 2000. gadā izcīnījis 2 zelta medaļas Pasaules junioru komandu šaha olimpiādē U16 vecuma grupā. 2005. gadā uzvarējis Krievijas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Prešovā (2000. gadā kopā ar Vitāliju Ceškovski), Cappelle-la-Grande (2004), Maskavas Moscow Open (2008), Tomskā (2008). 2007. gadā Serpuhovā uzvarējis Krievijas kausa izcīņā šahā, finālā pieveicot Vadimu Zvjagincevu. 2010. gadā Rijekā izcīnījis bronzas medaļu Eiropas individuālajā šaha čempionātā.

Pārstāvējis Krievijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 2010. gadā;
 Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 2005. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2001. gadā Timofejevam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2003. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Tatarstānā dzimušie
Krievijas šahisti