joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kara Buono

Kara Buono () ir amerikāņu aktrise. Pazīstama pēc Dr. Fajas Milleres lomas televīzijas kanāla AMC seriāla Mad Men ceturtajā sezonā, Kelli Moltisanti lomas seriāla "Soprano ģimene" sestajā sezonā un Kārenas Vīleres lomas Netflix zinātniskās fantastikas šausmu seriālā Stranger Things (2016–pašlaik). Filmējusies arī filmās "Halks" (2003), "Ielaid mani" (2010), "Papīra pilsētas" (2015).

Ārējās saites 

Amerikāņu kinoaktrises
ASV televīzijas aktrises
ASV teātra aktrises
Seidija Sinka

Seidija Elizabete Sinka (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.

Sākotnēji darbojās Brodvejā, tostarp atveidoja galveno lomu mūziklā Annie. Plašāku atpazīstamību ieguva pēc Maksas Meifīldas lomas Netflix zinātniskās fantastikas šausmu seriālā Stranger Things un Zigijas Bermanes lomas šausmu filmu triloģijā Fear Street. 2021. gadā atveidoja galveno lomu Teiloras Sviftas īsfilmā All Too Well: The Short Film un atveido vienu no lomām psiholoģiskajā drāmas filmā The Whale (2022), par ko viņa ir viena no iespējamajiem kandidātiem uz 95. Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā"

Piedalījusies arī vienā seriāla "Dzimuši policisti" sērijā.

Atsauces

Ārējās saites 

2002. gadā dzimušie
ASV televīzijas aktrises
ASV teātra aktrises
Amerikāņu kinoaktrises
Dissimulation

Dissimulation ir britu YouTube lietotāja un repera KSI debijas studijas albums. To izdeva RBC Records un BMG 2020. gada 22. maijā, bet trīs dienas vēlāk tika izdots albuma luksusa izdevums. Albumā piedalās izpildītāji un grupas Offset, Lil Pump, Smokepurpp, Swarmz, Tion Wayne, Jeremih, Trippie Redd, Aiyana-Lee, Rick Ross, Lil Baby un S-X. Albuma luksusa izdevumā ir iekļauti arī citi viesi no AJ Tracey, Rich The Kid, Randolph un Crypt.

Pirms albuma bija četri singli. "Down Like That", kurā piedalās Rick Ross, Lil Baby un S-X, tika izdots 2019. gada 8. novembrī kā albuma galvenais singls, un tas ieņēma 10. vietu Apvienotās Karalistes singlu topā. "Wake Up Call", kurā piedalās Trippie Redd, tika izdots 2020. gada 31. janvārī kā otrais singls, un tas debitēja Apvienotās Karalistes singlu topa 11. vietā. “Poppin”, kurā piedalās Lil Pump un Smokepurpp, tika izdots 2020. gada 27. martā kā trešais singls. "Houdini", kurā piedalās Swarmz un Tion Wayne, tika izdots 2020. gada 24. aprīlī kā ceturtais singls no albuma, un tas debitēja Apvienotās Karalistes singlu topa sestajā vietā. Pēc albuma Dissimulation izdošanas 2020. gada 17. jūlijā kā albuma piektais singls tika izdots "Killa Killa", kurā piedalās Aiyana-Lee. Iepriekš tas bija ieņēmis 27. vietu Apvienotās Karalistes singlu topā.

Dissimulation saņēma galvenokārt pozitīvas mūzikas kritiķu atsauksmes. Daudzi kritiķi slavēja KSI izaugsmi, salīdzinot ar viņa iepriekšējiem mūzikas izdevumiem, un atzinīgi novērtēja albuma uzticamību, atzīstot, ka KSI ir panācis īstu repa albumu. Kritiķi secināja, ka Dissimulation "iezīmē nopietnu KSI lēcienu uz priekšu", un atzīmēja, ka albums viņam ir "nostiprinājis viņa vietu kā spēkam, kas jāņem vērā mūzikas industrijā". Dissimulation debitēja Apvienotās Karalistes albumu topa otrajā vietā un vēl vairāk iekļuva 16 citu valstu albumu topos. Dissimulation bija Lielbritānijā visvairāk pārdotais britu mākslinieka debijas albums un ceturtais visvairāk pārdotais britu repa mākslinieka albums 2020. gadā. Britu fonogrāfijas industrija (BPI) albumam ir piešķirts zelta statuss, pārsniedzot 100 000 vienību pārdošanas apjomu Apvienotā Karaliste.

Dziesmu sarakts 

KSI albumi
2020. gada albumi
Debijas albumi
All Over The Place

All Over The Place ir angļu YouTube lietotāja un repera KSI otrais studijas albums. To izdeva RBC Records un BMG 2021. gada 16. jūlijā. Albumā piedalās grupas Future, 21 Savage, YUNGBLUD, Polo G, Anne-Marie, Digital Farm Animals, Craig David, JAY1, Deno, Gracey, Bugzy Malone, Rico Love, Lil Durk un S-X. Luksusa izdevums tika izlaists 2021. gada 27. augustā. Tajā ir papildu viesizrādes no A1 x J1, Nevve un Lil Wayne. Producēšanu veica dažādi ierakstu producenti, tostarp Digital Farm Animals, S-X, Matt Schwartz, Jacob Menson, Toddla T, Show N Prove, Don Corleon, Jake Gosling, Diztortion un Quix.

Pirms albuma tika publicēti Lielbritānijas populārākie singli "Really Love", "Don't Play", "Patience" un "Holiday". Luksusa izdevumam pirms tam bija tikai viens singls "Lose" kopā ar Lil Wayne. Albums debitēja Apvienotās Karalistes albumu topa augšgalā. Reklāmā KSI uzstājās tiešraidē ar šovu dienu pēc standarta izdevuma izdošanas. Pasākumā piedalījās viņa draugi un kolēģi mūziķi, piemēram, Digital Farm Animals, S-X, AJ Tracey un citi.

Dziesmu saraksts 

KSI albumi
2021. gada albumi
Deikars Montgomerijs

Deikars Keids Montgomerijs-Hārvijs (; dzimis ) ir austrāliešu aktieris. Plašāku atpazīstamību ieguva pēc Billija Hārgrova lomas Netflix zinātniskās fantastikas šausmu seriālā Stranger Things (2017—2022) un Džeisona Skota lomas 2017. gada filmā "Spēka reindžeri" (Power Rangers). Vēl filmējies tādās filmās kā "Par vienu čomu vairāk vai mazāk" (A Few Less Men, 2017) un "Elviss" (2022). 2019. gadā viņš izlaida savu raidierakstu sēriju "DKMH", kas veltīta paša sarakstītajai dzejai.

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Austrāliešu kinoaktieri
Austrālijas televīzijas aktieri
Apvienotais saraksts

Apvienotais saraksts (pilnais nosaukums "Apvienotais saraksts — Latvijas Zaļā partija, Latvijas Reģionu Apvienība, Liepājas partija"") ir 2022. gadā izveidota politiskā apvienība startam 14. Saeimas vēlēšanās. Tajā apvienotas Latvijas Zaļā partija, Latvijas Reģionu apvienība, Liepājas partija, kā arī uzņēmēja Ulda Pīlēna biedrība "Apvienotais Latvijas saraksts".

Par apvienības valdes līdzpriekšsēdētājiem kļuva Edvards Smiltēns un Edgars Tavars, par premjerministra amata kandidātu tika nosaukts Uldis Pīlēns.

Vēlēšanas

Atsauces 

Latvijas politiskās apvienības
Harkivas apgabala okupācija

Harkivas apgabala Krievijas okupācija () bija Krievijas bruņoto spēku mēģinājums okupēt un anektēt Harkivas apgabalu Krievijas iebrukuma laikā Ukrainā, kas sākās 2022. gada 24. februārī. Krievijas armija okupēja Izjumu, Kupjansku, Balakļiju un citas apgabala austrumu daļas pilsētas.

Norise 
25. februārī Krievijas bruņotie spēki okupēja Čuhujivu, bet 7. martā to atbrīvoja Ukrainas bruņotie spēki.
Martā Krievijas karaspēks sagrāba Velikijburlukas hromadu. 
Kad 1. aprīlī Krievijas bruņotie spēki ieņēma Izjumu, divi Krievijas karavīri tika nogalināti un vēl 28 karavīri hospitalizēti pēc tam, kad ukraiņu civiliedzīvotāji Krievijas 3. motorstrēlnieku divīzijas karavīriem Izjumā izdalīja saindētas kūkas.

Aneksijas plāns 
21. aprīlī okupācijas varas iestādes par Harkivas militāri civilās administrācijas vadītāju Kupjanskas pilsētā iecēla Vitāliju Gančevu. 6. jūlijā Gančevs apgalvoja, ka Krievija plāno Harkivas apgabalā izveidot 4 okupācijas apriņķus.
8. jūlijā okupācijas varas vadītājs paziņoja, ka Harkivas apgabals ir “neatņemama” Krievijas teritorijas daļa un plāno Harkivas apgabalu anektēt Krievijas Federācijā.

11. jūlijā Krievijas ieceltais militāri civilās administrācijas vadītājs Jevgēņijs Junakovs tika nogalināts atentātā, Ukrainas drošības dienestam vai ukraiņu partizāniem uzspridzinot Junakova automašīnu.

Deokupācija 
 
2022. gada septembra sākumā Ukrainas armija sāka lielu pretuzbrukumu Harkivas apgabalā, atbrīvojot vairākas apdzīvotās vietas apgabalā un izbeidzot daudzo militāro okupantu un kolaborantu pārvalžu darbību.
10. septembrī Ukrainas armija atbrīvoja Izjumu un Velikijburluku no Krievijas okupantiem.

Skatīt arī 

 Mikolajivas apgabala okupācija
 Hersonas apgabala okupācija
 Zaporižjas apgabala okupācija
 Doneckas tautas republika
 Luhanskas tautas republika
 Krimas okupācija
 Krievijas iebrukums Ukrainā

Atsauces 

Harkivas apgabals
Ukraina
Krievijas 2022. gada iebrukums Ukrainā
Militārā okupācija
H
Novākt Kārteru

"Novākt Kārteru" () ir 1971. gada Apvienotās Karalistes kriminālfilma, kuras režisors un scenārija autors ir Maiks Hodžess. Filmā galvenās lomas atveido Maikls Keins, Ians Hendrijs, Džons Osborns un Brita Ēklanda. Filma ir balstīta uz Teda Luisa 1970. gada romāna Jack's Return Home.

Filma stāsta par Londonas gangsteri Džeku Kārteru (Keins), kurš atgriežas savā dzimtajā pilsētā Ņūkāslā, lai apmeklētu viņa brāļa bēres pēc tam, kad viņš ir mīklainos apstākļos gājis bojā autoavārijā.

"Novākt Kārteru" pirmizrāde notika . Filma Apvienotajā Karalistē guva kases ieņēmumu panākumus un saņēma dažādus kritiķu vērtējumus. Filma tika slavēta par Keina sniegumu un tehniskajiem sasniegumiem, bet tika kritizēta par sarežģīto sižetu, vardarbību un amorālismu, jo īpaši Kārtera acīmredzamo nožēlas trūkumu par savu rīcību. Filma ASV saņēma daudz pozitīvāku kritiķu novērtējumu. "Novākt Kārteru" laika gaitā ir kļuvusi par kulta filmu. Tā ir ietekmējusi tādus režisorus kā Gaju Ričiju un Kventinu Tarantīno. 1999. gadā Britu Kinoinstitūts filmu ierindoja sava visu laiku labāko britu filmu saraksta 20. vietā. 2004. gadā žurnāls Total Film, aptaujājot 25 kritiķus, "Novākt Kārteru" nosauca par visu laiku labāko britu filmu. Zemu novērtēts rīmeiks ar tādu pašu nosaukumu tika izlaists 2000. gadā, ar Silvestru Stalloni galvenajā lomā.

Atsauces

Ārējās saites 

1971. gada filmas
Apvienotās Karalistes filmas
Metro-Goldwyn-Mayer filmas
Halīfa bin Zājids al Nahjāns

Halīfa bin Zājids bin Sultāns al Nahjāns (, Ḫalīfa bin Zāyid bin Sulṭān Āl Nahyān, dzimis , miris ) bija Apvienoto Arābu Emirātu otrais prezidents no 2004. gada novembra līdz 2022. gada maijam. Viņš bija vecākais iepriekšējā prezidenta Zājida bin Sultāna al Nahjāna dēls. De facto Halīfa bin Zājids al Nahjāns kā kroņprincis valdīja Apvienotajos Arābu Emirātos no 1990. gadiem, jo viņa tēvam bija veselības problēmas ar sirdi. Pēc Halīfas bin Zājida al Nahjāna nāves par jauno AAE prezidentu kļuva viņa pusbrālis Mohameds bin Zājids al Nahjāns.

Viņa vārdā ir nosaukta pasaulē augstākā celtne — Halīfa tornis.

Ārējās saites 

1948. gadā dzimušie
2022. gadā mirušie
Apvienoto Arābu Emirātu cilvēki
Līza Reimonda

Līza Reimonda (; dzimusi ) ir profesionālo karjeru beigusī amerikāņu tenisiste, karjeras Grand Slam ieguvēja sieviešu dubultspēlēs; bijusī pasaules pirmā rakete ​​dubultspēlēs; piecu Grand Slam turnīru uzvarētāja jauktajās dubultspēlēs; četrkārtēja WTA fināla uzvarētāja (2001, 2005, 2006, 2011) dubultspēlēs; 2012. gada olimpisko spēļu medaļniece jauktajās dubultspēlēs; 83 WTA turnīru uzvarētāja (četri vienspēlēs); Federāciju kausa (2000) un Hopmana kausa (2006) ieguvēja ASV izlases sastāvā; viena junioru Grand Slam turnīra fināliste dubultspēlēs (US Open-1990).

Biogrāfija 
Reimonda ir dzimusi Noristaunā, Pensilvānijas štatā, un 1991. gadā absolvējusi privātu katoļu meiteņu skolu Villanovā. Pēc tam Geinsvilā viņa studēja Floridas Universitātē, kur saņēma sporta stipendiju un spēlēja trenera Endija Brendi pārstāvētajā Floridas Gators sieviešu tenisa komandā. Kā Gatora tenisiste viņa ieguva NCAA vienspēļu titulu 1992. un 1993. gadā un aizveda Gators līdz pirmajam NCAA nacionālās komandas čempionātam 1992. gadā. Viņa bija pirmā spēlētāja, kas vienā sezonā (1992.) izcīnīja visus trīs koledžas Grand Slam titulus. Viņa saņēma 1992. gada labākās jaunietes balvu, 1992. gada Tennis Magazine balvu par gada spēlētājas koledžu un divas reizes saņēma Hondas sporta balvu tenisā, atzīstot viņu par izcilo koledžas gada tenisisti 1991/92. un 1992/93. mācību gadā.

Būdama juniore, Raimonda izcīnīja piecus Savienoto Valstu tenisa asociācijas (USTA) vienspēļu un dubultspēļu titulus, un 1990. gadā viņa bija ASV ranga 1. vietā starp astoņpadsmit gadu un jaunākiem spēlētājiem. 2003. gadā viņa tika uzņemta Floridas Universitātes Sporta slavas zālē kā "Lielā Gatoriete" (Gator Great).

Karjeras statistika

Sasniegtā kārta Grand Slam turnīros

Sieviešu dubultspēles 

 

|}

|}

Grand Slam fināli

Sieviešu dubultspēles: 13 (6–7)

Jauktās dubultspēles: 10 (5–5)

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Hondas sporta balva tenisā (1991/92 un 1992/93)

Atsauces

Ārējās saites 

1973. gadā dzimušie
Pensilvānijā dzimušie
ASV tenisisti
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskie bronzas medaļnieki tenisā
Sēlijas militārais poligons

Sēlijas militārais poligons ir topošā starptautiskā militārā bāze Latvijā Aizkraukles un Jēkabpils novadu teritorijā.

Saskaņā ar Aizsardzības ministrijas plāniem, viena no valsts aizsardzības prioritātēm ir stiprināt NATO sabiedroto spēku pastāvīgu klātbūtni Latvijā. Pēc NATO Madrides samitā pieņemtajiem lēmumiem par lielāku sabiedroto valstu spēku klātbūtni Baltijas valstīs, nepieciešams izveidot jaunu poligonu, lai nodrošinātu karavīriem apmācību vietu. Līdz ar Krievijas atsākto karu Ukrainā 2022. gada 24. februārī, vairākas sabiedrotās valstis apliecinājušas savu gatavību aizsargāt Latviju, nosūtot papildus karavīrus un tehniku, kas palielina esošās militārās infrastruktūras noslodzi.

Valsts Aizsardzības ministrija un NBS izvērtēja vairākas iespējamās vietas jauna poligona izveidei un par piemērotāko atzina teritoriju Aizkraukles un Jēkabpils novados.

Teritorija 
Saskaņā ar Sēlijas militārā poligona izveides plānu Aizsardzības ministrija plāno pārņemt 25 605 ha, kas ietver galvenokārt valsts zemes (24 540,49 ha), bet arī nedaudz fizisko un juridisko personu zemes (1034,4 ha) un pašvaldības zemes (30,91 ha).
Poligona ziemeļu daļu šķērso vietējas nozīmes valsts autoceļš V956 (Daudzeva–Viesīte–Apserde).

Dabas apdraudējums un potenciālie ierobežojumi 
Militāro poligonu veidos teritorijā, kas ir bagāta ar biotopiem un dažādām putnu sugām. Aizsardzības ministrija apgalvoja, ka Nacionālie bruņotie spēki ievēros visas vides prasības un saudzīgi izturēsies pret dabu. Sēlijas militārā poligona izveidošanas un iespējamā šaušanas trokšņa dēļ netiks apdraudēti mikrolieguma teritorijā aizsargājamie putni un to ligzdvietas, kā arī netiks nodarīts kaitējums videi un dabas resursiem. Darbības militārajā poligonā notiks saskaņā ar Aizsargjoslu likumā noteiktajiem ierobežojumiem.

Vietējie iedzīvotāji varēs turpināt sēņot, ogot lielākajā daļā poligona teritorijas, kā arī turpināt nodarboties ar lauksaimniecību blakus poligonam esošajās teritorijās. Nacionālie bruņotie spēki neliegs pārvietošanos pa reģionālajiem un valsts ceļiem, taču uz militāro mācību laiku var tikt ierobežota kustība, par ko sabiedrība tiks informēta.

Atsauces

Ārējās saites 

 Aizsardzības ministrija - Zalves militārais poligons

Aizkraukles novads
Jēkabpils novads
Latvijas Nacionālie bruņotie spēki
Kokskrūve

Kokskrūve ir stiprinājuma detaļa, kas izgatavota kā stienis ar ārēju vītni, kura viens gals ir ar konisku nobeigumu, otrs — ar rievotu galviņu. Kokskrūve paredzēta ieskrūvēšanai tādos mīkstos materiālos kā koksne vai plastmasa, tās vītnei ir trijstūra profils un ieplaku platums ir relatīvi liels attiecībā pret izciļņu platumu.
Stiprinājuma detaļas
Morēna Konolija

Morēna Konolija (; dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu tenisiste, kalendārā gada Grand Slam ieguvēja sieviešu vienspēlēs 1953. gadā, divpadsmitkārtēja Grand Slam uzvarētāja vienspēlēs, sieviešu un jauktajās dubultspēlēs. Starptautiskās tenisa slavas zāles locekle kopš 1969. gada.

Biogrāfija 
Morēnu Konoliju audzināja viņas māte Džesamīna un patēvs Augusts Berte. Tēvs pameta ģimeni, kad Morēna vēl bija zīdainis, un ar viņu tikās tikai tad, kad viņa kļuva slavena. Māte un patēvs bija mūziķi un cerēja, ka Morēna veidos muzikālu karjeru.

Morēnai patika zirgi un jāšana, un uz šī pamata viņa satika savu nākamo vīru Normanu Brinkeru, ASV olimpiskās konkūra komandas dalībnieku. Viņi paziņoja par saderināšanos 1955. gada 22. februārī, vienlaikus ar paziņojumu par Morēnas sportista karjeras beigām.

Pēc korta atstāšanas Morēna daudz laika veltīja tenisa popularizēšanai un trenera darbam. Viņa arī rakstīja sporta sleju Sandjego savienībai un nosūtīja ziņas par tenisa turnīriem citiem Amerikas un Lielbritānijas laikrakstiem. Dalasā, kur apmetās Brinkers, viņa nodibināja Morēnas Konollijas-Brinkeres fondu, kas atbalstīja jaunās tenisistes. Laulībā ar Brinkeru viņa dzemdēja divus bērnus. Viņai 1966. gadā tika diagnosticēts vēzis, un viņa nomira 34 gadu vecumā 1969. gada 21. jūnijā.

Morēna Konolija pirms nāves tika uzņemta Starptautiskajā tenisa slavas zālē. Viņai par godu nosaukts Morēnas Konolijas-Brinkeres Kontinentālais kauss, ko izspēlē starp junioru tenisistēm.

Karjeras statistika

Sasniegtā kārta Grand Slam turnīros

Vienspēles 

|}

Grand Slam fināli

Vienspēles: 9 (9—0)

Sieviešu dubultspēles: 6 (2—4)

Jauktās dubultspēles: 3 (1—2)

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Ievēlēta par Associated Press Gada sportisti (1951, 1952, 1953).
 Uzņemta Starptautiskajā tenisa slavas zālē (1969).
 Uzņemta Starptautiskajā sieviešu sporta slavas zālē (1987).

Atsauces

Ārējās saites 

1934. gadā dzimušie
1969. gadā mirušie
Kalifornijā dzimušie
ASV tenisisti
Trīs jūru iniciatīva

Trīs jūru iniciatīva (3JI) ir 2016. gadā radīta starptautiska organizācija ar mērķi stiprināt ekonomiskās attiecības un attīstīt starpvalstu komunikāciju, infrastruktūru un savietojamību starp 12 Eiropas Savienības valstīm, kas atrodas starp Baltijas, Melno un Adrijas jūru un ir šobrīd straujāk augošais reģions Eiropā.

Dalībvalstis (2022) 
Austrija, Bulgārija, Čehija, Horvātija, Igaunija, Latvija, Lietuva, Polija, Rumānija, Slovākija, Slovēnija un Ungārija.

Stratēģiskie partneri: Amerikas Savienotās Valstis, Vācija un Eiropas Komisija.

Atsauces 

Eiropas organizācijas
Starptautiskas organizācijas
Dzidra Braže

Dzidra Braže (dzim, Meļko) ir latviešu arfiste (1936 - 2009). Strādājusi Latvijas Nacionālās Operas orķestrī (no 1963.gada līdz 2005.gadam) un Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas Akadēmijā (līdz 2009.gadam), kā arī neilgu laiku Em.Dārziņa mūzikas vidusskolā. Viņas audzēkņi ir arfisti D.Eihena, D.Zilgalve, A.Katkeviča, I.Neilande, I.Jurgensone, I.Ziemele-Kluce, J.Suvorova, J.Cole, O.Krašauskis-Krauze, I.Šablovska, E.Lāce u.c.
Pašvītņotājskrūve

Pašvītņotājskrūve ir stiprinājuma detaļa, kas izgatavota kā stienis ar ārēju vītni, kura viens gals ir ar asu vai urbja nobeigumu, otrs — ar rievotu galviņu. Vītnei ir trijstūra profils. Pašvītņotājskrūve izveido iekšēju vītni materiālā, kurā tā tiek ieskrūvēta.
Stiprinājuma detaļas
Saraja

Saraja (Sarāy no persiešu valodas سرای, sarāy — 'māja, mājvieta') bija viduslaiku pilsēta, Zelta ordas galvaspilsēta un viena no lielākajām viduslaiku Eirāzijas pilsētām.

Vecā Saraja  
Veco Saraju jeb Batu Saraju () ap 1242. gadu dibināja Batuhans pie Volgas attekas Ahtubas, aptuveni 120 kilometrus uz ziemeļiem no Astrahaņas. 
Tā bija Zelta ordas ekonomiskais un tirdzniecības centrs pie Zīda ceļa ziemeļu atzara.

Jaunā Saraja 
Berkehans ap 1260. gadu nodibināja jaunu pilsētu jeb Berkes Saraju () aptuveni 180 km augšpus Vecās Sarajas netālu no mūsdienu Volgogradas. 
Uzbeghana valdīšanas laikā 1330. gados sākās jaunas galvaspilsētas būve, kas pieminēta viņa dēla Džanibeka valdīšanas laikā ap 1342. gadu. 
1395. gadā Tamerlans nopostīja Jauno Saraju, tomēr to līdz 1402. gadam atjaunoja. 1471. gadā Saraju pilnīgi izpostīja krievu laupītāji uškuiņiki (ушкуйники).
Pēc Astrahaņas hanistes iekarošanas 1556. gadā krievi iznīcināja Sarajas cietokšņa paliekas un 1558. gadā uzcēla Caricinas cietoksni.

Arheoloģiskie izrakumi 
No 1919. līdz 1922. gadam Francis Balodis veica arheoloģiskos izrakumus Sarajā un citās Pievolgas tatāru senpilsētās.

Zelta Orda
Krievijas vēsture
Mikols Alekna

Mikols Alekna (; dzimis ) ir lietuviešu vieglatlēts, startē diska mešanas sacensībās. 

Viņa tēvs ir Virgīlijs Alekna, divkārtējs olimpiskais un divkārtējs pasaules čempions diska mešanā. Arī brālis Martins nodarbojas ar diska mešanu.

2019. gadā piedalījies Eiropas Jaunatnes olimpiskajā festivālā Baku, kur ieņēma 9. vietu. Uzvarējis 2021. gada Eiropas U-20 čempionātā Tallinā. Tajā pašā gadā izcīnīja zeltu arī Pasaules U-20 čempionātā, kas norisinājās Nairobi, Kenijā. 2022. gadā pirmo reizi uzvarēja Lietuvas čempionātā. 2022. gada Pasaules čempionātā izcīnīja sudraba medaļu ar rezultātu 69,27 m. 2022. gada Eiropas čempionātā Minhenē, raidot disku 69,78 metrus tālu, kļuva par Eiropas čempionu un laboja Eiropas čempionātu rekordu.

Sasniegumi 

*  — ar 1,75 kg smagu disku.

Atsauces

Ārējās saites 

2002. gadā dzimušie
Lietuvas vieglatlēti
Diska metēji
Šona Millere-Uibo

Šona Millere-Uibo (; dzimusi  Naso) ir Bahamu vieglatlēte, sprintere, startē 200 un 400 metru distancēs. Viņa ir divkārtēja olimpiskā čempione un 2022. gada pasaules čempione 400 metros.

Precējusies ar igauņu desmitcīņnieku Maikelu Uibo.

Karjera 
Olimpiskajās spēlēs debitēja 2012. gadā, piedalījās 400 metru distancē, bet nefinišēja priekšskrējienā. Pirmo reizi Pasaules čempionātā piedalījās 2013. gadā Maskavā, ieņemot 4. vietu 200 metru distancē. 2014. gada Pasaules čempionātā telpās Sopotā izcīnījusi bronzas medaļu 400 m. 2015. gada Pasaules čempionātā ieguva sudrabu 400 metros. Piedalījās arī 4x400 m stafetē, kur komanda ieņēma 10. vietu.  Riodežaneiro bija savas delegācijas karognesēja atklāšanas ceremonijā. Viņa kļuva arī par olimpisko čempioni 400 metru distancē. 2017. gada Pasaules čempionātā Londonā ieguva bronzu 200 metros, bet 400 metru distancē finišēja 4. vietā. 2017. gada Dimanta līgas finālsacensībās izcīnīja uzvaras gan 200 m, gan 400 m distancēs.

2018. gadā uzvarēja 200 m Nāciju Sadraudzības spēlēs Goldkostā. 2019. gada Pasaules čempionātā ieguva sudrabu 400 metros, labojot kontinenta rekordu ar rezultātu 48,37 sekundes.  Tokijā piedalījās gan 200 m, gan 400 m skrējienos. Abās distancēs iekļuva finālā. 200 metros ieņēma 8. vietu, bet 400 metros izcīnīja savu otro olimpisko zelta medaļu, vēlreiz labojot Ziemeļamerikas rekordu (48,36 s). 2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā izcīnīja zelta medaļu 400 m.

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Bahamu vieglatlētes
Sprinteri
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Bahamu olimpiskie zelta medaļnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Franču un indiāņu karš

Francijas un Indiāņu karš(1754–1763) bija Septiņgadu kara teātris, kurā Britu impērijas Ziemeļamerikas kolonijas pretstatīja franču kolonijām, kuras katru pusi atbalstīja dažādas indiāņu ciltis. Kara sākumā franču kolonijās dzīvoja aptuveni 60 000 kolonistu, salīdzinot ar 2 miljoniem britu kolonijās. Skaitliskajā mazākumā esošie francūži īpaši bija atkarīgi no vietējiem iedzīvotājiem.

Divus gadus pēc Franču un Indiāņu kara, 1756. gadā, Lielbritānija pieteica karu Francijai, aizsākot vispasaules Septiņgadu karu. Daudzi uzskata, ka Francijas un Indiāņu karš ir tikai šī konflikta amerikāņu kontinenta teātris; tomēr Amerikas Savienotajās Valstīs Franču un Indiāņu karš tiek uzskatīts par atsevišķu konfliktu, kas nebija saistīts ne ar vienu Eiropas karu. Franču kanādieši to sauc par guerre de la Conquête ("Iekarošanas karš").

Ārējās saites 
 The French and Indian War Website (angliski)
 Animated Map of the French and Indian War  developed by HistoryAnimated.com

Atsauces

18. gadsimta kari
Kari ar Lielbritānijas Karalisti
Kari ar Franciju
Kari Ziemeļamerikā
Kanādas vēsture
Plakanā glīvene

Plakanā glīvene () ir mainīga izskata glīveņu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama Āzijā (Japānā, Kazahstānā, Krievijā,  Ķīnā, Mongolijā) un Eiropā (Austrijā, Dānijā, Francijā, Īrijā, Krievijā, Lielbritānijā, Nīderlandē, Polijā, Somijā, Spānijā, Šveicē, Vācijā, Zviedrijā, Ukrainā), tostarp nereti, bet nevienmērīgi, sastopama Latvijā stāvošos un lēni tekošos ūdeņos.

Apraksts 
Plakanā glīvene ir daudzgadīgs, liels (ga 0,5-2 m garš) lakstaugs. Stublājs ir pilnīgi iegremdēts, plakans, divšķautņains, tievs (diametrā 0.2-0.3 cm) un zaro. Ir tikai iegremdētas lineāras, sēdošas (garumā 5-25 cm, plakanas 0,2-0,6 cm) lapas. Lapas gals ir strups ar īsu dzeloņsmaili. Uz stublāja pie lapu pamata nekad nav kārpiņu; tas ir gluds. Lapām ir 5 izteiktas dzīslas, kas galā gandrīz savienojas un daudzām sīkām gareniskām dzīsliņām. Ziedi ir izvietoti īsās (1,5-3,5 cm) vārpās, ziedkopas kāts ir garāks (3-8 cm) nekā vārpa. Auglis ir ieapaļš   (0,2-0,35 cm garš) riekstiņš ar grumbuļainu malu un īsu, resnu, piespiestu knābi. Zied no jūnija beigām līdz augusta vidum.

Atsauces 

Glīvenes
Latvijas flora
Smaillapu glīvene

Smaillapu glīvene () ir mainīga izskata glīveņu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropas rietumu, centrālajā un austrumu daļā. Latvijā suga sastopama reti, tikai valsts vidus un dienvidaustrumu daļā. Tā veido grupas stāvošos ūdeņos, parasti uz smilšaina pamata.

Sugu apdraud izbradāšana, piesārņojums un izbraukšana ar laivām. Tā ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.

Apraksts 
Smaillapu glīvene ir daudzgadīgs, vidējs (20-60 cm garš) lakstaugs. Augs ir pilnīgi iegremdēts ūdenī. Stublājs ir nedaudz saspiests, tomēr ieapaļš (diametrā 0,2-0,25 cm), pie lapu pamata kārpains un zarojošs. Lapas ir lineāras (5-10 cm garas, 0,2-0,3 cm platas), ar 3 labi saskatāmām gareniskām dzīslām, kas galā savienojas. Bez gareniskajām pamatdzīslām ir arī daudzas sīkas garendzīslas un dažas šķērsdzīslas. Lapas gals ir nosmailots vai dzeloņsmails. Pielapes ir brīvas (ap 2 cm garas) un ar noapaļotu galu. Ziedu vārpas ir īsas (garumā ap 1 cm), ar parasti 4-6 ziediem, vārpas kāts īss. Augļi ir ļoti lieli (ga 0.3-0.5 cm), ieapaļi riekstiņi ar īsu, taisnu knābi, kuram šķautne ir sīkpauguraina. Zied jūlijā un augustā.

Atsauces 

Glīvenes
Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
Sidnija Maklaflina

Sidnija Mišela Maklaflina (; dzimusi ) ir ASV vieglatlēte, startē 400 m barjerskrējienā, kā arī stafetēs. Viņa ir  čempione gan 400 m barjerskrējienā, gan 4x400 metru stafetē, pasaules čempione, kā arī pasaules rekordiste 400 metru barjerskrējienā.

Karjera 
2015. gadā 15 gadu vecumā kļuva par pasaules jauniešu (U-18) čempioni 400 m/b. 2016. gadā viņa kvalificējās olimpiskajām spēlēm, ieņemot trešo vietu ASV olimpiskajā atlasē.  Riodežaneiro 400 metru barjerskrējienā iekļuva pusfinālā, kur ieņēma piekto vietu un neiekļuva finālā, kopvērtējumā ierindojoties 17. vietā. 2019. gada Pasaules čempionātā Dohā izcīnīja sudraba medaļu 400 m/b, piekāpjoties tikai Delailai Muhamedai, kura šajās sacensībās laboja pasaules rekordu. Maklaflina distanci veica 52,23 sekundēs, labojot personisko rekordu, kas tobrīd bija trešais ātrākais rezultāts vieglatlētikas vēsturē. Šajā čempionātā viņa izcīnīja arī zelta medaļu 4x400 metru stafetē.

 ASV olimpiskās atlases sacensībās Jūdžīnā laboja Muhamedai piederošo pasaules rekordu 400 m/b, sasniedzot rezultātu 51,90 s.  Tokijā vēlreiz laboja pasaules rekordu (51,46), izcīnot olimpisko zelta medaļu. Arī 4x400 metru stafetē kļuva par olimpisko čempioni.  ASV čempionātā Jūdžīnā uzlaboja savu pasaules rekordu 400 metru barjerskrējienā līdz 51,41 sekundei. 2022. gada Pasaules čempionātā vēlreiz laboja pasaules rekordu, sasniedzot finišu 50,68 sekundēs un kļuva par pasaules čempioni. Izcīnīja zelta medaļu arī ASV komandas sastāvā 4x400 metru stafetē.

Sasniegumi

Atsauces

Ārējās saites 

1999. gadā dzimušie
Ņūdžersijā dzimušie
ASV vieglatlētes
Barjerskrējēji
Pasaules rekordisti vieglatlētikā
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
ASV olimpiskie zelta medaļnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Maikls Kertics

Maikls Kertics (, dzimis Mano Kertēss Kaminers () , miris ) bija ungāru izcelsmes amerikāņu kinorežisors, viens no ražīgākajiem režisoriem kino vēsturē. Režisējis vairākas klasiskās mēmā kino ēras filmas, kā arī vairākas pazīstamas Holivudas Zelta laikmeta filmas.

Savu kinokarjeru sācis Eiropā, kur kopumā režisējis 64 filmas. 1926. gadā, 39 gadu vecumā, parakstījis līgumu ar Warner Bros.. Savas Holivudas karjeras laikā izveidojis 102 filmas, lielākoties Warner Bros. studijā. Padarījis par zvaigznēm tādus aktierus un aktrises kā Erolu Flinnu, Olīviju de Hevilendu un Betu Deivisu. Nominēts piecām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, no kurām saņēmis divas: kategorijā "Labākā īsfilma" par Sons of Liberty (1939) un kategorijā "Labākais režisors" par filmu "Kasablanka" (1942).

Kertics bija viens no tiem, kas ieviesa Holivudā vizuālo stilu, izmantojot māksliniecisku apgaismojumu, plašu un plūstošu kameras kustību un neparastus kameras leņķus. Kertics bija daudzpusīgs režisors un veidojis melodrāmas, kinokomēdijas, romantiskās filmas, film noir, mūziklus, kara filmas, vesternus, šausmu filmas un episkās filmas.

Vairākas viņa filmas tiek uzskatītas par klasiku: "Eņģeļi ar netīrām sejām" (Angels with Dirty Faces, 1938), The Sea Wolf (1941), "Kasablanka" un "Mildreda Pīrsa" (Mildred Pierce, 1945). Režisējis arī piedzīvojumu filmas Captain Blood (1935) un "Robina Huda piedzīvojumi" (The Adventures of Robin Hood, 1938), mūziklus Yankee Doodle Dandy (1942), This Is the Army (1943), White Christmas (1954) un "Karalis Kreols" (1958), kinokomēdijas Life with Father (1947) un We're No Angels (1955), kā arī šausmu filmas Mystery of the Wax Museum (1933) un The Walking Dead (1936).

Ārējās saites 

1886. gadā dzimušie
1962. gadā mirušie
Amerikāņu kinorežisori
Ungāru kinorežisori
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji režisori
Budapeštā dzimušie
Karalis Kreols

"Karalis Kreols" () ir 1958. gada ASV muzikāla drāmas filma, kuras režisors ir Maikls Kertics. Filmā galvenās lomas atveido Elviss Preslijs, Kerolina Džounsa un Volters Matau.

Filma stāsta par 19 gadus veco skolnieku Deniju Fišeru (Preslijs), kurš sapinas ar mafiju un divām sievietēm.

"Karalis Kreols" pirmizrāde notika . Preslijs vēlāk norādīja, ka no visiem viņa aktiera karjeras laikā attēlotajiem varoņiem, Denija Fišera loma filmā bija viņa mīļākā. Filma guva komerciālus panākumus un saņēma kritiķu pozitīvās atsauksmes, īpaši izceļot Preslija aktierspēli.

Atsauces

Ārējās saites 

1958. gada filmas
ASV filmas
Paramount Pictures filmas
Maikla Kertica filmas
Jakubs Vadlejhs

Jakubs Vadlejhs (; dzimis  Prāgā) ir čehu vieglatlēts, startē šķēpa mešanas sacensībās. Viņš ir  sudraba medaļas ieguvējs, kā arī pasaules čempionātu medaļnieks.

Piedalījies trijās vasaras olimpiskajās spēlēs (, , ). Debijas reizē 2012. gadā Londonā neiekļuva finālā, ar rezultātu 77,61 metri ieņemot 25. vietu kvalifikācijā. 2016. gadā Riodežaneiro ieņēma 8. vietu. 2020. gada olimpiskajās spēlēs Tokijā (notika 2021. gadā) izcīnīja sudraba medaļu.

Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2011. gadā Tegu, kad ieņēma 16. vietu. 2017. gadā Londonā izcīnīja sudraba medaļu, raidot šķēpu 89,73 metrus tālu un sasniedzot personisko rekordu. 2019. gada Pasaules čempionātā ieņēma 5. vietu. 2022. gadā Jūdžīnā ieguva bronzas medaļu. 2022. gada Eiropas čempionātā Minhenē kļuva par sudraba laureātu.

Personiskie rekordi

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Prāgā dzimušie
Čehijas vieglatlēti
Šķēpa metēji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Čehijas olimpiskie sudraba medaļnieki
Olimpiskie sudraba medaļnieki vieglatlētikā
Andersons Pīterss

Andersons Pīterss (; dzimis ) ir Grenādas vieglatlēts, kas startē šķēpa mešanas sacensībās. Viņš ir divkārtējs pasaules čempions.

2016. gada Pasaules U-20 čempionātā Bidgoščā izcīnīja bronzas medaļu. Savā pirmajā Pasaules čempionātā 2017. gadā Londonā neiekļuva finālā, ieņemot 20. vietu kvalifikācijā. 2018. gada Nāciju Sadraudzības spēlēs ieguva bronzu. 2019. gadā uzvarēja Panamerikas spēlēs Limā ar rezultātu 87,31 metri. 2019. gada Pasaules čempionātā Dohā izcīnīja zelta medaļu, raidot šķēpu 86,89 metru tālumā.

 Tokijā neiekļuva finālā, ar rezultātu 80,42 metri paliekot 15. vietā kvalifikācijā.  Dimanta līgas sacensībās Dohā pirmo reizi pārsniedza 90 metru atzīmi, sasniedzot rezultātu 93,07 metri. 2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā izcīnīja savu otro pasaules čempiona titulu un zelta medaļu.

Personiskie rekordi

Atsauces

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Grenādas vieglatlēti
Šķēpa metēji
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Nīradžs Čopra

Nīradžs Čopra (; dzimis ) ir Indijas vieglatlēts, kas startē šķēpa mešanas sacensībās. Viņš ir  čempions šķēpa mešanā, kā arī 2022. gada Pasaules čempionāta sudraba medaļas ieguvējs.

2016. gada Pasaules U-20 čempionātā Bidgoščā kļuva par pasaules junioru čempionu, izcīnot zelta medaļu. Sasniedzot rezultātu 86,48 m, viņš laboja pasaules junioru rekordu, kas līdz tam piederēja Zigismundam Sirmajam. 2018. gadā uzvarēja gan Āzijas spēlēs, gan Nāciju Sadraudzības spēlēs. Savās pirmajās olimpiskajās spēlēs 2021. gada augustā Tokijā ar rezultātu 87,58 m kļuva par olimpisko čempionu. Tā bija visu laiku pirmā Indijas zelta medaļa vieglatlētikā. 2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā izcīnīja sudraba medaļu.

Personiskie rekordi

Atsauces

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Harjānā dzimušie
Indijas vieglatlēti
Šķēpa metēji
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Indijas olimpiskie zelta medaļnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Slepkavības anatomija

"Slepkavības anatomija" () ir 1959. gada ASV drāmas filma, kuras režisors un producents ir Oto Premingers. Filmā galvenās lomas atveido Džeimss Stjuarts, Lī Remika, Bens Gazara, Arturs O'Konels, Īva Ārdena, Ketrina Grānta un Džordžs Skots. Filma ir balstīta uz Džona Volkera 1958. gada romāna ar tādu pašu nosaukumu.

Filma stāsta par advokātu (Stjuarts), kuram jāaizstāv karavīrs, kurš apgalvo, ka nogalinājis vīrieti īslaicīga ārprāta dēļ pēc tam, kad upuris izvaroja viņa sievu.

"Slepkavības anatomija" pirmizrāde notika . Tā tiek uzskatīta par vienu no labākajām tiesu drāmām vēsturē. "Slepkavības anatomija" tika nominēta sešām Amerikas Kinoakadēmijas balvām kategorijās "Labākā filma", "Labākais aktieris galvenajā lomā" (Stjuarts), "Labākais aktieris otrā plāna lomā" (O'Konels un Skots), "Labākais adaptētais scenārijs", "Labākais operatora darbs" un "Labākā montāža", tomēr nevienu nesaņēma. Filmai ir 100% vērtējums tīmekļa vietnē Rotten Tomatoes. 2012. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

Atsauces

Ārējās saites 

1959. gada filmas
ASV filmas
Drāmas
Columbia Pictures filmas
Oto Premingera filmas
Bens Gazara

Bjadžo Entonijs Gazara (, dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris un kinorežisors. Saņēmis vairākas balvas, tai skaitā Emmy balvu un Drama Desk Award balvu, kā arī ticis nominēts trīs Zelta globusa balvām un trīs Tony balvām.

Dzimis Ņujorkā, viņa vecāki bija itāļu imigranti. Viņa izlaušanās loma Brodvejā bija lugā Cat on a Hot Tin Roof (1955–1956). Viena no viņa zināmākajām kinolomām ir apsūdzētā karavīra loma Ota Premingera tiesu drāmā "Slepkavības anatomija" (1959). Par lomu seriālā Run for Your Life (1965–1968) viņš tika nominēts trīs Zelta globusiem un diviem Emmy. Emmy balvu saņēmis par lomu seriālā Hysterical Blindness (2002).

Vairākkārt sadarbojies ar režisoru Džonu Kasavetisu, piedaloties viņa filmās Husbands (1970), The Killing of a Chinese Bookie (1976) un Opening Night (1977). Piedalījies arī citās pazīstamās filmās kā The Bridge at Remagen (1969), "Kapone" (Capone, 1975), Voyage of the Damned (1976), Saint Jack (1979), Road House (1989), The Spanish Prisoner (1997), "Lielais Lebovskis" (1998), Buffalo '66 (1998), Happiness (1998), "Tomasa Krauna afēra" (1999), Summer of Sam (1999), "Dogvila" (2003) un "Parīze, es mīlu tevi" (Paris, je t'aime, 2006).

Ārējās saites 

1930. gadā dzimušie
2012. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Amerikāņu kinorežisori
Ņujorkā dzimušie
Emmy balvas ieguvēji
Imants Andersons

Imants Andersons (1923–?) bija Latvijas PSR nomenklatūras darbinieks, LKP CK biroja loceklis.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1923. gada 19. martā Tušino ciemā, Maskavas apgabalā, Krievijas PFSR. Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā ieradās okupētajā Latvijā, bija LĻKJS CK loceklis (1944-1950) un LĻKJS CK sekretārs (1950-1956), līdztekus mācījās PSKP CK Augstākajā partijas skolā, tad 1959. gadā beidza mācības Augstākajā diplomātiskajā skolā. Darbojās Ārlietu ministrijā (1959-1961) un diplomātiskajā dienestā. 

1961. gadā kļuva par LKP CK nodaļas vadītāju, 1963. gadā par Latvijas PSR Augstākās padomes deputātu.  
Bija Latvijas PSR Augstākās un vidējās speciālās izglītības ministrs (1970-1975), tad LKP CK ideoloģijas sekretārs (03.07.1975.-28.3.1985.), šajā amatā viņu nomainīja Anatolijs Gorbunovs.

Dzīve pēc 1985. gada nav zināma.

Publikācijas 
 Andersons, I. Trešais bērns. Liesma, 1979., 28 lpp. krieviski: Андерсон И.А. Третий ребенок: К вопросу о демогр. обстановке и пробл. стимулирования естеств. прироста населения в ЛатвССР. Лиесма, 1979, 31 с.
 Непримиримость к буржуазной идеологии, пережиткам национализма: по материалам науч.-практ. конф. "Развитие нац. отношений в условиях зрелого социализма. Опыт и пробл. патриот. и интернац. воспитания" [Докл. конф.], Рига, 28-30 июня 1982 г. / под общ. ред. И. А. Андерсона - Международные отношения: Москва, 1982, 190 с.
 Андерсон И.А. Советская Латвия в братской семье народов СССР. ВДНХ СССР: Рига, 1977, 30 с.
 Рост благосостояния и духовной культуры жителей села: Повышение жизненного уровня сел населения ЛатвССР и актуал. проблемы идейно-воспит. работы : [Сб. статей] / И.А. Андерсон (отв. ред.) и др. Лиесма: Рига, 1978, 398 с.
 И.А. Андерсон. Важный аспект интернационализации духовной жизни народа. Вопросы научного атеизма. Выпуск 22. Москва: Мысль, 1978

Atsauces 

Krievijas latvieši
Cilvēki ar nezināmu miršanas datumu
LKP CK locekļi
Šons Levijs

Šons Ādams Levijs (; dzimis ) ir kanādiešu kinorežisors, producents, aktieris un uzņēmuma 21 Laps Entertainment dibinātājs. Viņš darbojas dažādos žanros, tomēr plašāk zināms kā "Nakts muzejā" filmu sērijas režisors un viens no Netflix seriāla Stranger Things izpildproducentiem.

Sākotnēji strādājot kā televīzijas režisoram, Levijs plašāku atpazīstamību ieguva 2000. gados režisējot komēdijas "Lielais, resnais melis" (2002) un "Tikko precējušies" (2003), kam sekoja filmu "Ducis ir lētāk" (2003), "Rozā pantera" (2006) un "Nakts muzejā" (2006) režisēšana. 2010. gadu sākumā viņš režisēja tādas filmas kā "Neprātīgais vakars" un "Cietais tērauds", izstrādāja vairākas televīzijas komēdijseriālu pilotsērijas un producēja televīzijas kanāla ABC situāciju komēdijseriālu "Pēdējais īstais vīrs". Levijs producēja 2016. gada zinātniskās fantastikas filmu "Atnācēji", par ko saņēma nomināciju Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma".

No 2016. gada Levijs ir Netflix seriāla Stranger Things izpildproducents. Viņš režisējis katras sezonas trešo un ceturto seriāla sēriju. Kopš ta laika viņš ir režisējis arī filmu "Brīvais" (2021), The Adam Project (2022), gaidāmo Netflix seriālu All the Light We Cannot See un ir plānots kā Dedpūla trešās filmas režisors.

Atsauces

Ārējās saites 

1968. gadā dzimušie
Kanādiešu kinorežisori
Kanādiešu televīzijas producenti
Kanādiešu kinoproducenti
Kijivas Universitāte

Kijivas Tarasa Ševčenko Nacionālā universitāte () ir lielākā un trešā vecākā Ukrainas universitāte pēc Ļvivas Universitātes (dibināta 1661) un Harkivas Universitātes (dibināta 1805). Tā atrodas Kijivā un nosaukta ukraiņu dzejnieka Tarasa Ševčenko vārdā. Tās sastāvā ietilpst 16 fakultātes, 6 Zinātniski pētnieciskie institūti un citas struktūrvienības. Universitātes ēkas ir izvietotas pilsētas centrā un studentu pilsētiņā pilsētas dienvidos.

Vēsture 
Universitāte dibināta pēc Novembra sacelšanās apspiešanas kā Kijivas Sv. Vladimira Ķeizariskā universitāte, lai pēc Krievijas impērijas ķeizara Nikolaja I rīkojuma veicinātu impērijai pievienotās Ukrainas daļas pārkrievošanu. Svinīgā universitātes atklāšana notika 1834. gada 15. jūlijā, kad pirmie 62 studenti sāka studijas četru gadu garumā.
Par mācībspēkiem uzaicināja ap 30 vācu izcelsmes profesoru no Tērbatas Universitātes un citām universitātēm.

Sākumā bija vienīgi Filozofijas fakultāte ar filoloģijas nodaļu un fizikas un matemātikas nodaļu, 1835. gadā nodibināja Juridisko fakultāti, bet 1841. gadā Medicīnas fakultāti, uzaicinot profesorus no slēgtās Viļņas Universitātes Medicīnas fakultātes. 

Ukrainas PSR laikā 1920. gadā to pārdēvēja par Kijevas Tautas izglītības institūtu (Киевский институт народного образования имени М. П. Драгоманова), 1933. gadā par Kijevas Valsts universitāti, kurai 1939. gadā piešķīra Tarasa Ševčenko vārdu. 1999. gadā tā ieguva tagadējo nosaukumu.

Ar Latviju saistītie mācībspēki un studenti

 Anna Bormane
 Jānis Jankovskis
 Aleksandrs Kovaļevskis
 Arsenijs Starkovs
 Jūlijs Šimanovskis
 Ernests Rūdolfs fon Trautfeters

Atsauces 

Universitātes Ukrainā
Austrālijas un Jaunzēlandes armijas korpuss

Austrālijas un Jaunzēlandes armijas korpuss (ANZAC) ()  bija Vidusjūras ekspedīcijas spēku Pirmā pasaules kara armijas korpuss. Tas tika izveidots Ēģiptē 1914. gada decembrī un darbojās Galipoli kampaņas laikā. Ģenerālis Viljams Bērdvuds komandēja korpusu, kurā galvenokārt bija Austrālijas Pirmo karalisko spēku un Jaunzēlandes 1. ekspedīcijas spēku karaspēks, lai gan kampaņas laikā reizēm bija pievienotas arī Lielbritānijas un Indijas vienības. Korpuss izformēja 1916. gadā pēc sabiedroto evakuācijas no Galipoli pussalas un I ANZAC korpusa un II ANZAC korpusa izveidošanas. Korpuss īslaicīgi tika atjaunots Otrā pasaules kara laikā Grieķijas kaujas laikā 1941. gadā.

Ārējās saites
 Beersheba ANZAC Memorial Center

Atsauces 
Militārisms
Pirmais pasaules karš
1914. gads
Alpu glīvene

Alpu glīvene () ir mainīga izskata glīveņu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama aukstos un kalnu apvidos Ziemeļu puslodē - Ziemeļamerikā, Āzijā un Eiropā, tostarp nereti visā Latvijas teritorijā. Augs veido grupas un blīvas audzes stāvošos un lēni tekošos ūdeņos.

Apraksts 
Alpu glīvene ir daudzgadīgs, liels (50-200 cm garš) lakstaugs. Tā stublāja garums variē atkarībā no augšanas vietas dziļuma. Augam ir tikai iegrimušas vai iegrimušas un peldošas lapas. Stublājs ir 0,2-0,3 cm plats, augšdaļā zarains, parasti iesarkans. Peldošās lapas ir izvietotas rozetveida pušķī, tās ir otrādi olveida vai lāpstveida (3-8 cm garas un 2-5 cm platas). Lapu kāts ir īsāks nekā puse plātnes garuma. Iegrimušās lapas ir lancetiskas (7-12 cm garas un 1-2,5 cm platas), tās ir gandrīz sēdošas, to mala ir gluda, gals strups, tās ir ļoti plānas, nedaudz ieliektas. Pielapes plēvjveidīgas (3-5 cm garas), brūnsārtas. Ziedi ir blīvā vārpveida ziedkopā (2-4 cm gara), ziedkopas kāts ir garāks nekā vārpa. Auglis ir šķautņains, gluds riekstiņš ar īsu knābi. Zied no jūnija līdz septembrim.

Atsauces 

Glīvenes
Latvijas flora
The Gray Man

The Gray Man ir 2022. gada ASV asa sižeta trillera filma. Filmas režisori ir Entonijs un Džo Russo, Džo Russo kopā ar Kristoferu Markusu un Stīvenu Makfīliju ir scenārija autori. Filma veidota pēc Marka Grīnija 2009. gada tāda paša nosaukuma romāna motīviem. Lomas filmā atveido Raiens Goslings, Kriss Evanss, Ana de Armasa, Džesika Henvika, Rege-Žans Peidžs, Vāgners Moura, Džūlija Batersa, Dhanušs, Elfri Vudārda un Billijs Bobs Torntons. Filmu veidoja brāļu Russo producentu kompānija AGBO, un tā paredzēta kā sākums filmu sērijai, kas veidota pēc Grīnija The Gray Man romānu sērijas.

Par Grīnija romāna adaptāciju sākotnēji paziņoja 2011. gadā, ar Džeimsu Greju režisora krēslā un Bredu Pitu, vēlāk Šarlīzi Teronu galvenajās lomās, tomēr no sākotnējās ieceres nekas netika īstenots. Filmas ražošanas attīstība iestrēga līdz 2020. gada jūlijam, kad par režisoriem nolīga brāļus Russo, kā arī Goslingu un Evansu apstiprināja galvenajām lomām. Filmēšana sākās 2021. gada martā Losandželosā un noslēdzās tā paša gada jūlijā Prāgā. Ar  ASV dolāru lielu ražošanas budžetu šī ir dārgākā Netflix veidotā filma.

Filmas The Gray Man pirmizrāde notika  un to demonstrēja ierobežotā seansu daudzumā, bet no 22. jūlijā filma pieejama straumēšanas servisā Netflix. Tā saņēma dažādas kritiķu atsauksmes, kas slavē aktieru atlasi, savukārt kritizēja klišejisko scenāriju.

Atsauces

Ārējās saites 

2022. gada filmas
ASV filmas
2022. gada Eiropas čempionāts vieglatlētikā

2022. gada Eiropas čempionāts vieglatlētikā bija 25. Eiropas čempionāts vieglatlētikā. Tas notika Minhenē, Vācijā, no 2022. gada 15. līdz 21. augustam. Sacensības pamatā notika Minhenes olimpiskajā stadionā.

Vieglatlētikas sacensības bija daļa no apvienotā Eiropas čempionāta vairākos sporta veidos. Čempionāta rīkošanas tiesības Minhenei tika piešķirtas 2019. gada novembrī. 

Medaļas izcīnīja 29 valstu pārstāvji. Visvairāk zelta medaļu ieguva mājinieki — Vācijas vieglatlēti (7). Kopā visvairāk medaļu (20) izcīnīja Lielbritānijas un Ziemeļīrijas sportisti. Čempionātā piedalījās astoņi Latvijas vieglatlēti. Labāko rezultātu sasniedza Patriks Gailums, kurš šķēpa mešanas sacensībās izcīnīja 6. vietu.

Rezultāti

Vīrieši

Sievietes

Medaļu kopvērtējums

Latvijas sportisti

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā tīmekļa vietne 

Eiropas čempionāts vieglatlētikā
Vieglatlētika Vācijā
Eiropas čempionāts vieglatlētikā
Leonards Bartkevičs

Leonards Bartkevičs (1932-) ir bijušais Latvijas PSR sabiedriskais darbinieks, padomju nomenklatūras loceklis. Latvijas PSR ārlietu ministrs (1985-1989).

Dzīvesgājums 
Dzimis  Dagdas pagastā Leopolda Bartkeviča ģimenē. Pēc Otrā pasaules kara darbojās LĻKJS Dagdas rajona komitejā (1950—1960), vēlāk bija Rīgas pilsētas komitejas sekretārs (1960—1963) un Latvijas komjaunatnes CK 1. sekretārs (1963-1969). Līdztekus 1963. gadā absolvēja studijas LVU.

No 1969. gada bija Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) Kirova rajona 1. sekretārs (1969—1976), LKP CK nodaļas vadītājs (1971-1976). 
1976. gadā Bartkeviču iecēla par Latvijas PSR TV un radioraidījumu komitejas priekšsēdētāju, 1976. gadā viņš absolvēja PSKP CK Sabiedrisko zinātņu akadēmiju un aizstāvēja vēstures zinātņu kandidāta grādu, 1985. gadā kļuva par Latvijas PSR ārlietu ministru un Ministru padomes priekšsēdētāja vietnieku.

Atsauces 

1932. gadā dzimušie
Latvijas PSR ministri
Viktors Krūmiņš

Viktors Krūmiņš (1923-1990) bija Latvijas PSR sabiedriskais darbinieks, padomju nomenklatūras loceklis. Latvijas PSR ārlietu ministrs (1967-1985).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1923. gada 13. martā Petrogradā Krievijas PFSR  Miķeļa Krūmiņa ģimenē. Strādāja par mehāniķi Ļeņingradas rūpnīcā Электросила, piedalījās Otrajā pasaules karā. 

Pēc kara beigām darbojās Latvijas PSR Vietējās rūpniecības komisariātā, 1946. gadā absolvēja PSKP CK Augstāko partijas skolu, tad kļuva par Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) Jelgavas pilsētas 2. sekretāru (1947–1948), LKP CK nodaļas vadītāju (1952–1957). 1952. gadā absolvēja PSKP CK Sabiedrisko zinātņu akadēmiju un  aizstāvēja filozofijas zinātņu kandidāta grādu un bija LKP CK Republikāniskās partijas skolas docētājs (1952-1955).
1960. gadā Krūmiņu iecēla par LPSR Ministru padomes priekšsēdētāja vietnieku, 1967. gadā par Latvijas PSR ārlietu ministru.

1972. gadā viņš kā Latvijas ārlietu ministrs piedalījās ANO 27. ģenerālās asamblejas sesijā Ņujorkā Padomju Savienības delegācijas sastāvā.
Miris 1990. gada 19. oktobrī, apglabāts Raiņa kapos.

Atsauces 

1923. gadā dzimušie
1990. gadā mirušie
Latvijas PSR ministri
Krievijas latvieši
Eižens Počs

Eižens Počs (1939-) ir bijušais PSRS diplomāts un Latvijas PSR sabiedriskais darbinieks. Latvijas PSR ārlietu ministrs (1989-1990).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1939. gadā Antona Poča ģimenē. 1970. gadā sāka darboties Padomju Savienības diplomātiskajā dienestā, bija PSRS vēstniecības ASV pirmais sekretārs, tad PSRS ģenerālkonsuls Indonēzijā.
Atmodas kustības laikā 1989. gadā viņu iecēla par Latvijas PSR ārlietu ministru.
1990. gada 22. maijā viņu atlaida no amata un par LR ārlietu ministru kļuva Jānis Jurkāns.
No 1990. gada 14. augusta līdz 1992. gada 31. decembrim Eižens Počs bija PSRS, tad Krievijas Federācijas vētnieks Zambijas Republikā.

1993. gada 12. martā viņš bija viens no paziņojuma “Mūsu sāpe - Latvija” parakstītājiem, aicinot balsot 5. Saeimas vēlēšanās par "Republikas platformu". 
6. Saeimas vēlēšanās 1995. gadā nesekmīgi kandidēja no Latvijas Vienības partijas saraksta.

Atsauces 

1939. gadā dzimušie
Latvijas PSR ministri
Diplomāti