joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
2010.—2011. gada Anglijas futbola Premjerlīgas sezona

2010.—2011. gada Anglijas futbola Premjerlīgas sezona bija 19. Premjerlīgas sezona. Tā sākās  un noslēdzās .

Par 19. Premjerlīgas sezonas čempioniem kļuva Manchester United futbolisti, kas Premjerlīgas čempionu titulu izcīnīja 12. reizi kluba vēsturē.

Turnīra tabula 

|-bgcolor="FFCCCC"
|rowspan="2"|18
|rowspan="2" align="left"|Birmingham City (R)
|rowspan="2"|38
|rowspan="2"|8
|rowspan="2"|15
|rowspan="2"|15
|rowspan="2"|37
|rowspan="2"|58
|rowspan="2"|–21
|rowspan="2"|39
|rowspan="1" style="text-align:center;font-size:92.5%;" bgcolor=97DEFF|Kvalificējas 2011.—2012. gada Eiropas līgas izslēgšanas spēļu kārtai
|-
|rowspan="1" style="text-align:center;font-size:92.5%;" bgcolor=FFCCCC|Pazemināti uz Anglijas futbola čempionātu

Līgas rezultatīvākie spēlētāji

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

2010—11
2010. gads futbolā
2011. gads futbolā
Jaunogre (stacija)

Jaunogre ir dzelzceļa pieturas punkts, kas atrodas Ogres pilsētas ziemeļrietumu daļā (Jaunogrē). Starp peroniem šeit atrodas arī pārbrauktuve (peroni nav izvietoti viens otram pretī). Daļa pieturas punkta (Rīgas virziena perons un pieturas ēka) atrodas vēl Ogres stacijas teritorijā (Ogres stacijas robeža ir uz Aizkraukles virziena perona pie pārbrauktuves). Blakus Aizkraukles virziena peronam atrodas Ogres stacijas pievedceļš uz Ogres Trikotāžas kombinātu. Pieturas punktā darbojas biļešu kase.

Vēsture 
Pieturas punkts Ogre II atvērts . Jaunā pieturas punkta nojumi pēc arhitekta Vladimira Šervinska projekta izbūvēja Mālukalna (Jaunogres) labierīcības biedrība, vēlāk biedrība uzstādīja balti lakotus solus, izbūvēja verandu un ierīkoja pieturas punktam apgaismojumu.  pieturas punkts pārdēvēts par Jaunogri. Pieaugot pasažieru skaitam 1938. gadā veco nojumi nojauca un 1939. gadā nojumes vietā izbūvēja lielāku koka ēku, kas 1957. gadā, atjaunojot līnijas otro ceļu nojaukta un 1959. gadā aizstāta ar mūra ēku.

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 Līnijas vēsture
 Vilcienu kustības saraksta meklētājs

Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Rīga—Krustpils stacijas un pieturas punkti
Celtnes un būves Ogrē
Kārlis Seržants

Kārlis Seržants (dzimis ) ir Latvijas žurnālists un politiķis. Pārstāv Latvijas Zaļo partiju. Bijis vairāku Saeimas sasaukumu deputāts no Zaļo un Zemnieku savienības.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1959. gadā Rīgā. Mācījās Aizupes meža tehnikumā (1975-1979), kuru pabeidza meža meistara-tehniķa specialitātē. Augstāko izglītību ieguva Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filozofijas fakultātē (1982-1988). Strādāja par vēstures skolotāju (1986–1990).

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas darbojās laikrakstos "Nedēļa Tev", "Diena" un vadīja kriminālnodaļu laikrakstā "Rīgas Balss" (1991–2000). Strādāja Latvijas Televīzijas ziņu dienestā (2000–2003). No 2003. līdz 2007. gadam ieņēma dažādus amatus (preses sekretārs, galvenais inspektors, priekšnieka palīgs) Tieslietu ministrijas Ieslodzījuma vietu pārvaldē. No 2006. līdz 2011. gadam vadīja LNT raidījumu "Degpunktā".

Politiskā darbība 
2010. gada rudenī K. Seržantu ievēlēja 10. Saeimā no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta. Tāpat vēlētāju atbalstu guva arī ārkārtas Saeimas vēlēšanās, bija Aizsardzības, iekšlietu un korupcijas novēršanas komisijas sekretārs.
2014. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās kandidēja no ZZS saraksta, taču netika ievēlēts.

Pēc kādas intervijas 2016. gada martā K. Seržantu apvainoja antisemītismā.

2018. gada rudenī nesekmīgi kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības.

2019. gada beigās K. Seržants izvirzīja savu kandidatūru uz Nacionālās elektronisko plašsaziņas līdzekļu padomes locekļa amatu, apturot darbību Latvijas Zaļajā partijā, taču Saeimas komisija viņu virzīšanu amatā neatbalstīja.

Atsauces 

1959. gadā dzimušie
Latvijas Zaļās partijas politiķi
10. Saeimas deputāti
11. Saeimas deputāti
12. Saeimas deputāti
Latvijas žurnālisti
Latvijas Universitātes absolventi
Robērs Piress

Robērs Emanuels Piress (; dzimis  Reimsā) ir bijušais Francijas futbolists. Vislabāk viņš pazīstams pēc savak karjeras posma Arsenal rindās, ar ko viņš ieguva trīs FA kausus un divus Premjerlīgas titulus, ieskaitot 2003./2004. gada bezzaudējumu sezonu. No 1996. līdz 2004. gadam spēlējis arī Francijas izlasē, aizvadot 79 spēles, kā arī kopā ar komandu uzvarot 1998. gada Pasaules kausā un 2000. gada Eiropas čempionātā.

2004. gadā Pele viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

Piress lielāko karjeras daļu ir spēlējis kreisā pussarga pozīcijā, bet var spēlēt visās pussargu pozīcijās, kā arī kā uzbrūkošais pussargs.

Sasniegumi 
Metz

 Coupe de la Ligue: 1995–96

Arsenal

 Anglijas Premjerlīga: 2001–02, 2003–04
 FA kauss: 2002–03, 2004–05

Francija

 FIFA Pasaules kauss: 1998
 Eiropas čempionāts futbolā: 2000
 FIFA Konfederāciju kauss: 2001, 2003

Individuālie sasniegumi

 Francijas 1. divīzijas gada labākais jaunais spēlētājs: 1995–96
 FIFA 100

Atsauces

Ārējās saites 

1973. gadā dzimušie
Francijas futbolisti
Francijas izlases futbolisti
1996. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1998. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2000. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
FIFA 100
FC Metz spēlētāji
Marseļas "Olympique" spēlētāji
Arsenal FC spēlētāji
Villarreal CF spēlētāji
Aston Villa F.C. spēlētāji
Stade de Reims spēlētāji
Straupes luterāņu baznīca

Straupes evaņģēliski luteriskā baznīca ir luterāņu baznīca, kas atrodas Cēsu novada Straupes pagasta Straupē.

Straupes baznīca ir unikāla ar faktu, ka tā celta 13. gadsimtā kā Lielstraupes pils ansambļa sastāvdaļa, bet 14. - 17. gadsimtā bija Straupes pilsētas baznīca. Tā ir vienīgā baznīca Latvijā, kurai ir no baznīcas atdalīts koka zvanu tornis, kurš būvēts atsevišķi 1744. gadā.

Vēsture 

Baznīca kā pils kapela būvēta kopā ar Lielstraupes pili 13. gadsimtā, tajā apbedīti muižas īpašnieku fon Rozenu dzimtas locekļi. Georga fon Rozena 1590. gada kapa plāksne ir viens no izcilākajiem renesanses tēlniecības darbiem Latvijā. Pašlaik Rozenu dzimtas kapakmeņi ir apskatāmi baznīcas dārzā. 
Baznīca kopā ar Straupes pilsētu nopostīta poļu—zviedru kara (1600—1629) laikā, bet tika atjaunota Zviedru Vidzemes laikā 17. gadsimta vidū. 
Sākotnēji baznīca ir bijusi trīsjomu celtne, taču, likvidējot pārseguma velves laikā no 1726. līdz 1730. gadam, tā tika pārveidota par vienjoma celtni. 1739. gadā ieguva ar ziedu vītņu un akantu ornamentu apgleznotus koka griestus, kuru izgatavošanu finansēja grāfiene Šarlote fon Lēvenvolde. 

Ilgu laiku par Straupes luterāņu mācītāju kalpoja Voldemārs Zīlmanis (1802-1866).
20. gadsimta sākumā šeit ērģeles spēlēja Emīls Dārziņš (1875-1910). Tagadējās ērģeles darbojas no 1911. gada.
Parka stūrī, aptuveni 100 metrus no baznīcas atrodas koka zvanu tornis, kurš saglabājies pēc atjaunošanas 1849. gadā. Tas būvēts 1744. gadā un līdz 18. gadsimta sākumam tam bijis kupolveidīgs barokāls jumtiņš.

Interjers 
Dievnama interjeru bagātina izcilas baroka laika gleznas, kā arī vairāki izcili baroka un manierisma laika darbi. Nozīmīgs piemineklis baznīcā ir 1739. gadā darinātie kanceles pildiņu un ērģeļu luktu gleznojumi. Pēc arhitekta Pētera Ārenda projekta 1938. gadā zem griestiem tika iekārtas jaunas koka velves. Straupes baznīcā ir vienīgais Latvijā veramais koka altāris, kas sēru gadījumā tiek aizvērts.

Liela mākslinieciska nozīme ir vitrāžām altārgala logos, kas ir darinātas pēc Sigismunda Vidberga un Noras Cēsnieces metiem. Baznīcas apsīdu logus grezno Sigismunda Vidberga 1944. gadā izgatavotās, bet neieliktās, vēlāk atjaunotās vitrāžas: "Kristus dzimšana" (1970), "Golgāta" (1974) un "Aizvesto logs" kā veltījums 1941. gada 14. jūnija deportāciju piemiņai. Vitrāžu restaurāciju vadīja māksliniece Nora Cēsniece, kura, lai 1974. gadā nobeigtu ansambli, izgatavoja kompozīciju "Māte", jo vitrāžu "Aizvesto logu" 1970. gados ielikt logā nevarēja.

Kapsēta 
Blakus baznīcai pils parkā ir konstatēta arī viduslaiku kapsēta, tā bijusi senākā Straupes pilsētas kapsēta, kurā tika apbedīti arī 16. gadsimta mēra epidēmijas upuri, kura laikā nomira 81,5 % iedzīvotāju, bet dzīvi palika tikai 794 pilsētas iedzīvotāji. Kapsētā mirušos apbedīja līdz 1775. gadam, izņemot muižniekus un mācītājus, kurus apbedīja baznīcā.

Attēlu galerija

Skatīt arī 
Lielstraupes pils

Atsauces

Ārējās saites 
 Ieraksts Vidzeme.lv
 Ieraksts Vietas.lv

Luterāņu baznīcas Latvijā
Straupes pagasts
Kumpota

Kumpota () ir Laucesas labā krasta pieteka Augšdaugavas novadā un Lietuvas Utenas apriņķī. Sākas mežainā apvidū austrumos no Kirklišķiem Turmantas seņūnijā. Tek ziemeļu virzienā līdz Latvijas robežai, kur pagriežas uz austrumiem. Augšteces nosaukums līdz Mazajam Kumpotim ir Vilenka. 5 km garumā no Grendzes līdz Lielajam Kumpotim Kumpota ir Latvijas un Lietuvas robežupe. Pēc Lielā Kumpota pagriežas ziemeļu virzienā, kur lejpus Birķeneļiem ietek Laucesā. Upes augštece un vidustece līdz Kurcumam regulēta, iztaisnota. Lejpus Kurcuma tek pa izteiktu ieleju (kritums līdz 3 m/km). Šķērso vairākus ezerus: Saloču ezers (Lietuvā), Grendzes ezers, Mazais Kumpotis, Lielais Kumpotis (uz robežas), Zemgales ezers. Lielākās pietekas ir Skirna, Straumene (labās), Priduleja (kreisā). Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Grendze un Zemgale.

Atsauces 

Augšdaugavas novada upes
Lietuvas upes
Latvijas robežupes
Daugavpils novada upes
FK 1625 Liepāja

FK 1625 Liepāja ir Latvijas futbola klubs no Liepājas, kas tika dibināta  kā SFK Varavīksne, bet neoficiāli komanda jau pastāvēja no 1997. gada, kad spēlētājus pulcināja Ilmārs Tīde. Klubs savā pastāvēšanas vēsturē vairums ir piedalījies 2.līgas un Liepājas čempionātos. 2010. gadā komanda izcīnīja pirmo vietu 2. līgas finālturnīrā un ieguva tiesības 2011. gadā spēlēt 1. līgā. 2014. gada februārī klubs mainīja nosaukumu uz "FK 1625 Liepāja".

Iegūtās vietas Latvijas čempionātā

Sasniegumi Latvijas kausa izcīņā 
 2012/13 — 1/16 Ilūkste NSS (1.līga) 1:2
 2011/12 — 1/8 SK Liepājas Metalurgs (Virslīga) 1:3
 2010/11 — 1/16 FS METTA (1.līga) 0:4
 2009/10 — 1/8 JFK "Olimps" (Virslīga) 0:2
 2008 — 1/16 Jēkabpils SC (1.līga) 2:3
 2007 — 1/8 FK "Jūrmala" (Virslīga) 0:5
 2006 — 1/64 Linde-N Kuldīga (2.līga) 1:3
 2005 — 1/32 MIKU UPTK Liepāja (2.līga) 2:2 (pen. 10:11)
 2004 — 1/64 Autonet Dobele (2.līga) 1:2
 2003 — 1/32 FK "Jūrmala" (1.līga) 0:8
 2002 — 1/32 Fotomiks Bauska (2.līga) 0:1
 2001 — 1/8 FK "Ventspils" (Virslīga) 0:4
 2000 — 1/32 Ostas policija (2.līga) 0:1

Komandas sastāvs 
Atjaunots :

 (kapteinis)

Sastāva maiņa 2013.gada sezonā 
Uz SFK Varavīksne 

No SFK Varavīksne

Komandas vadība

Komandas galvenie treneri 
  Dmitrijs Kalašņikovs (2013. gadā)
  Vladimirs Osipovs (2013. gadā)
  Vladimirs Dragūns (2012. gadā)
  Dmitrijs Kalašņikovs (2011. gadā)
  Aleksandrs Petrovs (līdz 2010.gadam)

Pazīstami spēlētāji 
  Askerovs Vugars
  Jevgeņijs Koršakovs
  Romāns Gladiļins
  Deniss Korneičiks
  Raivo Varažinskis
  Nils Sitenkovs

Ārējās saites 
 Oficiālā vietne
 SFK "Varavīksne" portālā Twitter
 SFK "Varavīksne" kanāls portālā Youtube 
 SFK "Varavīksne" lapa sociālajā tīklā Facebook 

1625 Liepāja
Sports Liepājā
Nora Cēsniece

Nora Cēsniece () ir vitrāžiste, gleznotāja un vitrāžista Egona Cēsnieka meita.

Dzīvesgājums 
Nora Cēsniece ir dzimusi 1941. gada 15. aprīlī Rīgā. 1959. gadā beigusi Jaņa Rozentāla Rīgas mākslas vidusskolu, bet 1964. gadā Latvijas Valsts Mākslas akadēmiju pie vadītāja Induļa Zariņa ar diplomdarbu "Tēva portrets". No 1964. līdz 1966. gadam mācījusies Ļeņingradā (tagad Sanktpēterburgā) Iļja Repina Glezniecības, tēlniecības un arhitektūras institūta Mākslas vēstures un teorijas nodaļā aspirantūrā. No 1966. gada strādājusi kombinātā "Māksla", bet no 1976. gada Dekoratīvās mākslas kombinātā vitrāžu iecirknī. No 1973. līdz 1984. gadam vadījusi zīmēšanas studiju Arhitektu savienībā. No 1975. gada ir Mākslinieku savienības biedre. No 1993. gada strādā SIA "Bīķeru vitrāžas".

Mākslinieciskā darbība 
Izstādēs piedalās no 1966. gada. Darbos vitrāžās ir raksturīga radoša pieeja māksliniecisko un tehnisko uzdevumu risinājumam, kā arī daudzveidība. Veido brīvas, figurālas kompozīcijas, kā arī ornamentāla rakstura vitrāžas.

Zināmākās vitrāžas 
"Upes dzelme" (1969), "Spīdola" (1966), abas vitrāžas radītas Rīgas piena kombināta pirtij Murjāņos. Vitrāža "Māte" (1974) atrodas Straupes evaņģēliski luteriskajā baznīcā. Vairākas vitrāžas atrodas Misiņa bibliotēkā. 1986. gadā tika radīta vitrāža kafejnīcai "Pie Kristapa". 1987. gadā radīti divi triptihi Smiltenes poliklīnikai un Komunālās saimniecības ministrijai.

Atsauces 

1941. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas vitrāžisti
Latvijas Mākslas akadēmijas absolventi
Laksa

Laksa var būt:

 Jānis Laksa;
 Kitija Laksa;
 Mārtiņš Laksa.

Skatīt arī 
 Ļaksa

Uzvārdi
Artūrs Strēlnieks

Artūrs Strēlnieks (dzimis  Talsos) ir latviešu basketbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2017) pārstāv LBL klubu BK "Jūrmala/Fēnikss". Pirms tam ilgstoši spēlējis Latvijas vadošajos klubos BK Ventspils un  Rīgas VEF.

Basketbolista gaitas sācis Talsos trenera Arkādija Bajāra vadībā. Artūra jaunākais brālis Jānis Strēlnieks arī ir profesionāls basketbolists (iepriekš vairākas sezonas abi brāļi kopā spēlēja BK Ventspils sastāvā).

A. Strēlnieks laika posmā no 2004. līdz 2007. gadam pārstāvēja BK Roja klubu, pēc tam no 2007. līdz 2009. gadam viņš spēlēja BK Ķeizarmežs sastāvā. Pēc tam A. Strēlniekam izdevās nokļūt spēcīgāku klubu apritē un no 2009.—2010. gada sezonas sākuma viņš pārstāvēja LBL klubu BK Ventspils. Tā sastāvā 2009.—2010. gada sezonā izcīnīja trešo vietu LBL čempionātā, taču jau nākamajā sezonā spēlēja finālā, kurā zaudēja Rīgas VEF. Finālā BK Ventspils spēlēja arī nākamajā sezonā, kad atkal zaudēja VEF. 2012. gada jūnijā A. Strēlnieks pievienojās klubam Rīgas VEF. 2014.—2015. gada LBL sezonas noslēgumā VEF sastāvā kļuva par LBL čempionu. 2015.—2016. gada sezonā A. Strēlnieks bija Rīgas VEF kapteinis.

2016. gada vasarā pievienojās BK "Jūrmala/Fēnikss".

Atsauces

Ārējās saites 

 LBS profils
 BK Ventspils profils
 Strēlnieka dienas Maskavā 
 Artūrs Strēlnieks: "Kā ir, tā ir labi"

1985. gadā dzimušie
Talsos dzimušie
Latvijas basketbolisti
Basketbola uzbrucēji
1964.—1965. gada NBA sezona

1964.—1965. gada Nacionālās basketbola asociācijas sezona bija 19. NBA sezona. Šajā sezonā piedalījās 9 komandas (visas no ASV).

Par NBA čempioniem kļuva Bostonas "Celtics" spēlētāji, kas piecu spēļu finālsērijā pieveica Losandželosas "Lakers" ar 4—1. Finālsērija ilga no  līdz . Par regulārās sezonas vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Bills Rasels ("Celtics"), savukārt Vilts Čemberlens ("Warriors"/"76ers") bija sezonas rezultatīvākais spēlētājs.

1964. gada NBA drafts notika , tajā Ņujorkas "Knicks" ar pirmo numuru izvēlējās Džimu Bārnsu. 15. NBA Visu zvaigžņu spēle notika Kiel Auditorium arēnā Sentluisā. Tajā Austrumu komanda uzvarēja Rietumus ar 124–123. Par spēles vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Sinsinati "Royals" spēlētājs Džerijs Lukass.

Regulārā sezona 
Austrumu divīzija

Rietumu divīzija

Piezīmes
 x – Iekļuva izslēgšanas spēlēs.

Izslēgšanas spēles 
Piezīmes:
 Treknraksts = komanda uzvar kārtā

Apbalvojumi 
 Sezonas MVP: Bills Rasels, Bostonas "Celtics"
 Labākais debitants: Viliss Rīds, Ņujorkas "Knicks"
 Labākais treneris: Reds Auerbahs, Bostonas "Celtics"

Ārējās saites 
 Oficiālā NBA mājaslapa 
 Basketball Reference profils  

NBA sezonas
1964. gads sportā
1965. gads sportā
1963.—1964. gada NBA sezona

1963.—1964. gada Nacionālās basketbola asociācijas sezona bija 18. NBA sezona. Šajā sezonā piedalījās 9 komandas (visas no ASV).

Par NBA čempioniem kļuva Bostonas "Celtics" spēlētāji, kas piecu spēļu finālsērijā pieveica Sanfrancisko "Warriors" ar 4—1. Finālsērija ilga no  līdz . Par regulārās sezonas vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Oskars Robertsons ("Royals"), savukārt Vilts Čemberlens ("Warriors") bija sezonas rezultatīvākais spēlētājs.

1963. gada NBA drafts notika , tajā Ņujorkas "Knicks" ar pirmo numuru izvēlējās Ārtu Heimanu. 14. NBA Visu zvaigžņu spēle notika Boston Garden arēnā Bostonā. Tajā Austrumu komanda uzvarēja Rietumus ar 111–107. Par spēles vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Sinsinati "Royals" spēlētājs Oskars Robertsons.

Regulārā sezona 
Austrumu divīzija

Rietumu divīzija

Piezīmes
 x – Iekļuva izslēgšanas spēlēs.

Izslēgšanas spēles 
Piezīmes:
 Treknraksts = komanda uzvar kārtā

Apbalvojumi 
 Sezonas MVP: Oskars Robertsons, Sinsinati "Royals"
 Labākais debitants: Džerijs Lukass, Sinsinati "Royals"
 Labākais treneris: Alekss Hanums, Sanfrancisko "Warriors"

Ārējās saites 
 Oficiālā NBA mājaslapa 
 Basketball Reference profils  

NBA sezonas
1963. gads sportā
1964. gads sportā
Kadisa

Kadisa (, izrunā: ) ir pilsēta Spānijas dienvidrietumos, Andalūzijas autonomajā apgabalā. Tā ir Kadisas provinces administratīvais centrs. Pilsēta atrodas pie Atlantijas okeāna Kadisas līča un ir nozīmīga Spānijas ostas pilsēta. Kadisa ir Spānijas jūras kara flotes galvenā bāze.

Pilsēta atrodas uz šauras zemes strēles, ko ieskauj jūra. Kadisa ir tipiska Andalūzijas pilsēta ar labi saglabātiem vēsturiskiem pieminekļiem, no kuriem ievērojamākie ir Kadisas katedrāle, laukums Plaza de Mina, Taviras tornis, piekrastes nocitinājumi Castillo de San Sebastián un Baluarte de Santa catalina y Castillo. Kadisas vecākā daļa iekšpus pilsētas mūru atliekām tiek saukta par vecpilsētu (Casco Antiguo). Tās senatnīgie kvartāli un šaurās, līkumostās ieliņas, kas savieno lielākus laukumus, rada ievērojamu kontrastu ar jaunākajām pilsētas daļām. Pilsēta ir daudzi parki, kuros atrodami eksotiski augi, tostarp seni koki, kuri atvesti uz Spāniju no Jaunās pasaules.

2015. gadā izbūvētais jaunais tilts La Pepa 2092 km garumā savieno Kadisu ar blakusesošo ostas pilsētu Pueartorealu kontinentālajā Spānijā. Tilta lielākais augstums virs ūdens virsmas ir 69 m, bet pilnonu, kuri tur vantis, augstums sasniedz 187 m, padarot to par vienu no augstākajiem tiltiem Eiropā.

Vēsture 
Kadisa tiek uzskatīta par vienu no vissenākajām nepārtraukti apdzīvotajām pilsētām Eiropā, senākie arheoloģiskie atradumi tās teritorijā datēti ar 12. gadsimtu pirms mūsu ēras. Pilsētu ir dibinājuši feniķieši, tā laika nosaukums Gadira. Vēlāk šo teritoriju ieguvuši kartāgieši, bet pēc Otrā pūniešu kara tā nokļuva romiešu pakļautībā un bija viena no nozīmīgākajām pilsētām impērijas rietumos (romiešu nosaukums Gadesa). Pēc Romas impērijas sabrukuma Kadisā valdīja vandaļi, vestgoti un mauri. 13. gadsimtā pilsētu ieguva Kastīlijas karaliste. Lielo ģeogrāfisko atklājumu laikā Kadisa kļuva par viernu no svarīgākajām ostām, no kuras ceļā devās daudzas flotes uz Spānijas kolonijām un līdz tam nepazīstamām zemēm. Kadisa cieta 1755. gada Lisabonas zemestrīcē, kas aizsāka pilsētas nozīmes mazināšanos. No 1810. līdz 1812. gadam Kadisu bija ielencis Francijas karaspēks, taču ieņemt to nespēja. 1823. gadā ar Kadisas ieņemšanu noslēdzās Francijas intervence Spānijā, atjaunojot karaļa Fernando VII varu.

Atsauces

Ārējās saites

Galerija 

Andalūzijas pilsētas
Saulkalne (stacija)

Saulkalne ir dzelzceļa pieturas punkts līnijā Rīga—Daugavpils, kas atrodas Salaspils novadā starp Ikšķiles pieturu un Salaspils staciju ziemeļos no Saulkalnes ciema. Pieturas punktā biļešu kase ir slēgta.

Vēsture 
Stacija tika atvērta 1931. gadā, lai apkalpotu Nāves salā izvietoto dolomīta lauztuvi. Mūsdienās šeit ir pieturas punkts.

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 Līnijas vēsture
 Vilcienu kustības saraksta meklētājs

Salaspils novads
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Rīga—Krustpils stacijas un pieturas punkti
Žerārs Depardjē

Žerārs Ksavjē Marsels Depardjē (, izrunā ; dzimis ) ir franču aktieris un filmu veidotājs.

Depardjē ir spēlējis lomas vairākās plaši pazīstamās filmās: "Sirano de Beržeraks", "Zaļā karte", Jean de Florette, 1492: Conquest of Paradise, "Asterikss un Obelikss pret Cēzaru", "Asterikss un Obelikss: Misija Kleopatra", "Cilvēks dzelzs maskā", La Vie en Rose, Paris, Je T'Aime, "Aukstās uzkodas", "Mans tēvs varonis". 

Viņš ir saņēmis Goda Leģiona ordeni, ieguvis Cēzara balvu, tāpat arī ieguvis vairākus nozīmīgus apbalvojumus ārpus Eiropas: par lomu filmā "Sirano de Beržeraks" (Cyrano de Bergerac) — Amerikas Kinoakadēmijas balvas nomināciju un par lomu filmā "Zaļā karte" (Green Card) — Zelta globusa balvu.

Ārējās saites 

1948. gadā dzimušie
Endrā dzimušie
Franču kinoaktieri
Zelta globusa balvas ieguvēji
Cēzara balvas ieguvēji
Ar Goda Leģiona ordeni apbalvotie
Personas, kas nosodīja Krievijas 2022. gada iebrukumu Ukrainā
Katrina Deneva

Katrina Deneva (, izrunā: ; dzimusi Katrina Fabjēna Dorleaka, ) ir franču aktrise. Bijusi arī modele un producente.

Deneva pirmo lomu atveidoja filmā Les collégiennes (1957), kad viņai bija 13 gadi. Plašu ievērību ieguva ar lomu Žaka Demī filmā "Šerbūras lietussargi" (Les Parapluies de Cherbourg, 1964). 1969. gadā par lomu filmā "Dienas skaistule" (Belle de Jour, 1967) Deneva tika nominēta BAFTA kino balvai. Deneva ir spēlējusi lomas vairākās plaši pazīstamās filmās: "Pēdējais metro", "Indoķīna", "Riebums", Belle de jour, "Dejotāja tumsā" (Dancer in the Dark), Persepolis, 8 Femmes, The Hunger.

Deneva 14 reizes bijusi nominēta Cēzara balvai, bet ieguvusi šo balvu divas reizes — par lomām filmās "Pēdējais metro" (Le Dernier Métro, 1980) un "Indoķīna" (Indochine, 1992). Par filmu "Indoķīna" ir bijusi nominēta arī Kinoakadēmijas balvai kā labākā aktrise.

Ārējās saites 

 
 

1943. gadā dzimušie
Parīzē dzimušie
Franču kinoaktieri
Cēzara balvas ieguvēji
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Žans Reno

Žans Reno (; dzimis ) ir franču aktieris.

Reno dzimis Kasablankā, Marokā. Viņa vecāki bija spāņi no Andalūzijas, kuri bija pārcēlušies uz Maroku darba meklējumos laikā, kad Spānijā valdīja Franko režīms. 17 gadu vecumā Reno pārcēlās uz Franciju. Viņš dienēja Francijas armijā un līdz ar to ieguva pilsoņa statusu. Parīzē viņš apmeklēja teātra mākslas kursus.

Reno sāka filmēties 1979. gadā, bet kļuva pazīstams plašai publikai tikai 40 gadu vecumā, kad par savu atveidoto otrā plāna lomu Lika Besona filmā "Dzelme" (Le grand bleu, 1988) tika nominēts Cēzara balvai. Vēl divas reizes Reno nominēts šai balvai par galvenajām lomām filmās "Atnācēji" (Les Visiteurs, 1993) un "Leons" (1994). 2000. gadā saņēmis Eiropas Kino balvu "Sasniegums pasaules kinomākslā" (Outstanding European Achievement in World Cinema).

Reno ir spēlējis lomas vairākās plaši pazīstamās filmās: "Nikita" (1990), "Franču skūpsts" (French Kiss, 1995), "Neiespējamā misija" (1996), "Godzilla" (1998), "Ronins" (1998), "Purpura upes" (Les rivières pourpres, 2000), "Tīģeris un sniegs" (La tigre e la neve, 2005), "Rozā pantera" (2006), "Da Vinči kods" (2006), "Blēži" (Ca$h, 2008), "Rozā pantera 2" (2009), "Brīvdienu terapija" (Couples Retreat, 2009), "Nemirstīgais (22 lodes)" (L'Immortel, 2010).

Atsauces

Ārējās saites 

 Allociné profils 

1948. gadā dzimušie
Marokā dzimušie
Franču kinoaktieri
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Serhio Busketss

Serhio Busketss (; dzimis  Sabadelā, Spānijā) ir profesionāls spāņu futbolists, spēlē uzbrūkošā pussarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) pārstāv Spānijas La Liga klubu Barcelona.

Profesionālā futbolista karjeras laikā spēlējis vienīgi Barcelona sistēmā. Kluba pirmajā sastāvā debitēja 2008.—2009. gada sezonā. Tā sastāvā trīs reizes ir triumfējis La Liga čempionātā (2008–09, 2009–10, 2010–11), 2009. gadā izcīnīja Spānijas Karaļa kausu, divas reizes triumfējis Spānijas Superkausa izcīņā (2009, 2010), kļuvis par divkārtēju UEFA Čempionu līgas uzvarētāju (2008–09, 2010-11).

Spānijas izlases sastāvā ir uzvarējis 2010. gada FIFA Pasaules kausa un 2012. gada Eiropas čempionāta izcīņas finālturnīros.

Sasniegumi 
Barcelona

 Spānijas La Liga: 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2012–13, 2014–15, 2015–16, 2017–18, 2018–19
 Copa del Rey: 2008–09, 2011–12, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18
 Supercopa de España: 2009, 2010, 2011, 2013, 2016, 2018
 UEFA Čempionu līga: 2008–09, 2010–11, 2014–15
 UEFA Superkauss: 2009, 2011, 2015
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2009, 2011, 2015

Spānija

 FIFA Pasaules kauss: 2010
 Eiropas čempionāts futbolā: 2012

Ārējās saites 

 FC Barcelona profils 

1988. gadā dzimušie
Katalonijā dzimušie
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Saulkalne

Saulkalne ir apdzīvota vieta Salaspils novada Salaspils pagasta dienvidaustrumos. Izvietojusies Daugavas (Rīgas HES ūdenskrātuves) labajā krastā iepretī Nāves salai pie autoceļa A6 un dzelzceļa Rīga—Daugavpils (stacija Saulkalne) 15 km no novada centra Salaspils un 33 km no Rīgas centra. Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados pie būvmateriālu un asfaltbetona ražotnēm. Saulkalnē atrodas bērnudārzs „Daugaviņa”, Saulkalnes filiālbibliotēka,minerālmateriālu ražotne „Saulkalne S“, gāzbetona bloku ražotne "Aeroc".

Vēsture 
1931. gadā Saulkalnē atklāj dzelzceļa staciju. Tā galvenokārt apkalpo Nāves salā esošo a/s C. Ch. Šmita cementa fabrikas dolomīta un ģipšakmens lauztuvi. No stacijas līdz Daugavai 1932. gadā izbūvē ap 2 km garu šaursliežu dzelzceļu atzaru, bet iepretī no lauztuvēm Nāves salā — 1,7 km garu sliežu ceļu. Vagonetes pāri upei ved ar motorceltuvi.

1941. gada 14. jūnija pirmās izsūtīšanas laikā Saulkalnes stacijas priekšnieks Jānis Širmanis paceļ no garāmbraucoša ešelona izmestās lapiņas. Uz vienas ar zīmuli steigā uzrakstīts:

"b. Širmanim, Saulkalnes stacijas priekšniekam. Lūdzu nodot Rožlejiem", uz otras — " 14.06.41. Mīļie, labie! Mēs braucam atsevišķi. Lūcija palika vēl Šķirotavā, ceru, ka kaut kur tiksimies. Aizbraucām bez naudas. No mūsu sētnieces Ēķis es aizlienēju 30 rubļus, lūdzu, atdodiet. Visu labu. Uz redzēšanos, pasveicini visus, visus. Rakstu vilcienam ejot. Jānis." Zīmītes rakstījis ilggadējais dzelzceļa pārvaldes nodaļas priekšnieks Jänis Svelme. Jänis Širmanis steidzas izpildīt šo lūgumu un nodod zīmīti. Nākamajā dienā viņu arestē un par pretvalstisku darbību ievieto Centrālcietumā. Vēlāk sieva Marta un dēli Uldis (10 gadi) un Ojārs (9 gadi) tēva sakropļoto ķermeni redzēja Centrālcietuma pagalmā, blakus citiem bez tiesas sprieduma, karam sākoties, nošautajiem "tautas ienaidniekiem". Marta Širmane turpināja strādāt stacijā līdz kara beigām, kad stacijas ēku, kurā viņa ar ģimeni dzīvoja, iznīcināja aviäcijas bumba. — Salaspils Vēstis. 1998. 9. janvāris.

1960. gadā. Saulkalnes kaļķu fabriku pārdēvē par fabriku "Sarkanais Oktobris". Lai gan īpaši vērtīgā sārtā gliemeždolomīta atradne 3 ha platībā novērtēta kā dabas aizsardzības objekts, tā tiek izstrādāta šķembu ieguvei. 1964. gadā uzbūvē 4 km garu platsliežu atzaru no kaļķu fabrikas uz Salaspils dzelzceļa staciju.

Pie fabrikas, starp šoseju un Daugavu, sāk būvēt Saulkalnes strādnieku ciematu. 1968. gadā tur dzīvo 714 iedzīvotāji. Turpat Saulkalnē darbojas Rīgas 4. ceļu būvniecības asfaltbetona rūpnīca.

80. gados Saulkalnes kaļķu fabrika kļūst par Sauriešu kombināta filiāli, kur ražo celtniecības kaļķi, malto dolomītu, kaļķi augsnes uzlabošanai.

Atsauces

Ārējās saites 

Salaspils pagasts
Salaspils novada ciemi
Latvijas lielciemi
Pols Skoulzs

Pols Ārons Skoulzs (; dzimis  Solfordā, Anglijā) ir futbola treneris bijušais angļu futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks. Visu profesionāļa karjeru aizvadījis Anglijas Premjerlīgas klubā Manchester United.

Skolas laikā nodarbojās ar futbolu un kriketu. 14 gadu vecumā pirmoreiz trenējās Manchester United sastāvā. Kluba pirmajā komandā debitēja 1994.—1995. gada sezonā un debijas sezonā izgāja uz laukuma 17 spēlēs. Kluba sastāvā desmit reizes ir uzvarējis Premjerlīgā, izcīnījis trīs FA kausus, divas reizes triumfējis UEFA Čempionu līgā.

P. Skoulzs bija nedisciplinēts spēlētājs. Premjerlīgā saņēmis 90 dzeltenās un četras sarkanās kartītes, kas ir trešais visu laiku augstākais rādītājs līgas vēsturē. Čempionu līgā viņš ir ticis brīdināts 32 reizes, kas ir līgas rekords.

Spēlētājs Manchester United sastāvā ir aizvadījis vairāk nekā 650 spēles, kas ir ceturtais visu laiku labākais rādītājs klubā.

Laika posmā no 1997. līdz 2004. gadam P. Skoulzs pārstāvēja Anglijas izlasi. Piedalījies 1998. un 2002. gada FIFA Pasaules kausos, kā arī 2000. un 2004. gada Eiropas čempionātos. Pārstāvēdams izlasi, viņš ir saņēmis vairāk nekā 120 dzeltenās un 10 sarkanās kartītes.

P. Skoulzs par karjeras beigšanu paziņoja .

Sasniegumi 
Manchester United
 Premjerlīga (10): 1995–96, 1996–97, 1998–99, 1999–2000, 2000–01, 2002–03, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2010–11
 FA kauss (3): 1995–96, 1998–99, 2003–04
 UEFA Čempionu līga (2): 1998–99, 2007–08

Atsauces

Ārējās saites 

 Manchester United profils 

1974. gadā dzimušie
Lielajā Mančestrā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
Anglijas futbola treneri
2000. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1998. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
1950.—1951. gada NBA sezona

1950.—1951. gada Nacionālās basketbola asociācijas sezona bija 5. NBA sezona. Šajā sezonā piedalījās 11 komandas (visas no ASV), kaut arī sezonu sāka 12 komandas, sezonas laikā izjuka Washington Capitols.

Par NBA čempioniem kļuva Ročesteras "Royals" spēlētāji, kas septiņu spēļu finālsērijā pieveica Ņujorkas "Knicks" ar 4—3. Finālsērija ilga no  līdz . Par sezonas rezultatīvāko spēlētāju kļuva Džordžs Mikans ("Lakers").

1950. gada NBA drafts notika , tajā Bostonas "Celtics" ar pirmo numuru izvēlējās Čaku Šeiru. 1. NBA Visu zvaigžņu spēle notika Boston Garden arēnā Bostonā. Tajā Austrumu komanda uzvarēja Rietumus ar 111-94. Par spēles vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Bostonas "Celtics" spēlētājs Eds Makaulijs.

Regulārā sezona 
Austrumu divīzija

Rietumu divīzija

Piezīmes
 x – Iekļuva izslēgšanas spēlēs.

Izslēgšanas spēles 
Piezīmes:
 Treknraksts = komanda uzvar kārtā

Ārējās saites 
 Oficiālā NBA mājaslapa 
 Basketball Reference profils  

NBA sezonas
1950. gads sportā
1951. gads sportā
Edgars Šneps

Edgars Šneps (dzimis  Jelgavā) ir bijušais latviešu basketbolists, pašlaik — funkcionārs, spēlējis uzbrucēja pozīcijā, bijis Latvijas basketbola izlases dalībnieks.

Biogrāfija 
Basketbolista karjeras laikā E. Šneps spēlējis Latvijas klubos Rīgas "Bonus", BK Brocēni, Rīgas "Skonto" un Polijas līgas klubā Vloclavekas "Anwil". Četras reizes kļuvis par Latvijas čempionu (1996, 1997, 1998, 1999), bet 1999. gadā tika atzīts arī par finālsērijas MVP. LBL aizvadījis 230 spēles, kurās guvis 3768 punktus.

Latvijas izlases sastāvā spēlējis 1993. (9. vieta), 1997. (16. vieta) un 2003. (13. vieta) gada Eiropas čempionātu finālturnīros. Latvijas izlases sastāvā aizvadījis 64 spēles, kurās guvis 533 punktus.

Pēc basketbolista karjeras beigām Edgars Šneps ir darbojies kā sporta funkcionārs. No 2003. līdz 2005. gadam bija Latvijas nacionālās vīriešu basketbola izlases direktors, vēlāk bija Latvijas Izglītības un zinātnes ministrijas valsts sekretāra vietnieks sporta jautājumos, Latvijas Basketbola savienības viceprezidents. Līdz 2020. gada jūnijam E. Šneps bija LBS ģenerālsekretārs. No 2014. gada ir FIBA Europe valdes loceklis.

Atsauces

Ārējās saites 

 FIBA Europe profils 
 IZM CV
 Intervija: Edgars Šneps — «pirmais cilvēks» Latvijas sportā (apollo.lv)

1972. gadā dzimušie
Jelgavā dzimušie
Latvijas basketbolisti
Basketbola uzbrucēji
Latvijas Lauksaimniecības universitātes absolventi
Dao

Dao () ir senās Ķīnas viedā Laodzi sarakstīta manuskripta Daodedzin un uz tā pamata izveidojušos daoisma pamatjēdziens. Tas ir metafizisks koncepts, kas ir izplatīts arī konfūcismā, čaņbudismā, dzenbudismā, vairākās citās austrumāzijas reliģijās un ķīniešu filozofijā. Lai arī vārda literārie tulkojumi ir dažādi (ceļš, virziens, princips, doktrīna), tomēr vārds tiek lietots, lai apzīmētu abstraktu konceptu, kas nav tik viegli izsakāms vārdos, bet ko var raksturot kā Pirmatnējo Būtību, visuma un dabiskās kārtības eksistenci.
Daodedzin (25.) par To rakstīts "... nezinādams Tā vārdu, devēju Viņu par Dao "

Atsauces 

Daoisms
Rio Ferdinands

Rio Gevins Ferdinands (; dzimis ) ir bijušais profesionālais angļu futbolists, spēlēja centra aizsarga pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks.

Visu profesionāļa karjeru aizvadījis dažādu Anglijas klubu sastāvos. Uz Manchester United viņš pārgāja 2002. gada jūlijā par 30 miljoniem sterliņu mārciņām. Pirmajā sezonā ar klubu viņš izcīnīja Premjerlīgas čempiona titulu. Pēc tam tika pieķerts dopinga lietošanā un tika diskvalificēts no sacensībām uz astoņiem mēnešiem, tādējādi viņš izlaida lielu daļu Premjerlīgas sezonas un 2004. gada Eiropas čempionātu. Pēc diskvalifikācijas izciešanas viņš sevi apliecināja kā pirmās komandas spēlētāju. Pēc atgriešanās viņš ir izcīnījis vēl četrus Premjerlīgas čempiontitulus (2006–07, 2007–08, 2008–09, 2010–11), 2007.—2008. gada sezonā uzvarēja arī Čempionu līgā.

Anglijas izlases sastāvā piedalījies trijos FIFA Pasaules kausa finālturnīros (1998, 2002, 2006). 2010. gadā bijis izlases kapteinis.

Sasniegumi 
West Ham United

 UEFA Intertoto kauss: 1999

Manchester United

 Anglijas Premjerlīga: 2002–03, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2010–11, 2012–13
 Anglijas Līgas kauss: 2005–06, 2008–09
 FA Community Shield: 2003, 2007, 2008, 2011
 UEFA Čempionu līga: 2007–08
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2008

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

1978. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
1998. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Dopinga lietas futbolā
West Ham United F.C. spēlētāji
A.F.C. Bournemouth spēlētāji
Leeds United F.C. spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
Queens Park Rangers F.C. spēlētāji
Ferdinands

Ferdinands var būt:
 Francis Ferdinands — Austrijas erchercogs;
 Rio Ferdinands — angļu futbolists.

Skatīt arī 
 Ferdinands I

Uzvārdi
Dimitars Berbatovs

Dimitars Ivanovs Berbatovs (; dzimis  Blagovgradā, Bulgārijā) ir profesionāls bulgāru futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Bulgārijas futbola izlases dalībnieks.

Karjeru uzsāka dzimtās pilsētas klubā Pirin Blagoevgrad, taču 17 gadu vecumā pievienojās CSKA Sofia. 2001. gada janvārī parakstīja līgumu ar Bayer Leverkusen un 18 mēnešus vēlāk spēlēja savā pirmajā UEFA Čempionu līgas finālā, 2002. gada finālspēlē futbolists izgāja uz maiņu zaudējumā 1—2 pret Real Madrid. Leverkūzenes kluba sastāvā aizvadījis piecus ar pusi gadus, viņš 2006. gada jūlijā parakstīja līgumu ar Anglijas Premjerlīgas klubu Tottenham Hotspur. Tā sastāvā spēlēja divus gadus, taču tad pārgāja uz Manchester United. Mančestras kluba sastāvā divas reizes zaudējis UEFA Čempionu līgas finālā (2009. un 2011. gadā), abas reizes — pret Spānijas La Liga klubu FC Barcelona. Taču United sastāvā divas reizes ir triumfējis Premjerlīgā (2008–09, 2010–11). 2010.—2011. gada sezonā D. Berbatovs ar gūtajiem 20 vārtiem dalīja Premjerlīgas rezultatīvākā spēlētāja godu ar Karlosu Tevesu.

Bulgārijas izlases sastāvā spēlējis 2004. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
CSKA Sofia

 Bulgārijas kauss: 1998–99

Tottenham Hotspur

 Anglijas Līgas kauss: 2007–08

Manchester United

 Anglijas Premjerlīga: 2008–09, 2010–11
 Anglijas Līgas kauss: 2009–10
 FA Community Shield: 2010, 2011
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2008

Individuālie sasniegumi

 Bulgārijas gada futbolists: 2002, 2004, 2005, 2007, 2008, 2009, 2010
 AS Monaco gada labākais spēlētājs: 2014
 Fulham sezonas labākais spēlētājs: 2012–13
 Tottenham Hotspur gada labākais spēlētājs: 2006–07
 Anglijas Premjerlīgas labākais vārtu guvējs: 2010–11

Atsauces

Ārējās saites 

 Mājaslapa 

1981. gadā dzimušie
Blagojevgradas apgabalā dzimušie
Bulgārijas futbolisti
Bulgārijas izlases futbolisti
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Leverkūzenes "Bayer" spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
Fulham FC spēlētāji
AS Monaco FC spēlētāji
Dangerous

Dangerous ir amerikāņu mūziķa Maikla Džeksona astotais studijas albums. Tas tika izdots  sadarbībā ar ierakstu kompāniju Epic Records. Billboard 200 topā albums debitēja pirmajā vietā, šajā pozīcijā tas noturējās četras nedēļas pēc kārtas. Visā pasaulē albums ticis pārdots vairāk nekā 32 miljonos kopiju. Tas tiek uzskatīts visu laiku veiksmīgāko new jack swing stila albumu.

Dziesmu saraksts

Atsauces

Ārējās saites 
 Maikla Džeksona oficiālā mājaslapa 

1991. gada albumi
Maikla Džeksona albumi

it:Dangerous#Musica
Kvinsijs Džonss

Kvinsijs Delaits Džonss jaunākais (; dzimis  Čikāgā, Ilinoisas štatā, ASV) ir amerikāņu mūziķis. Viņš ir darbojies kā diriģents, producents, aranžētājs, kino mūzikas komponists, TV producents un trompetists vairāk nekā piecas dekādes kopš 1950. gadiem. Karjeras laikā viņš ir saņēmis 27 Grammy balvas, ticis nominēts vēl 79 Grammy balvām. Viņš vislabāk pazīstams kā Maikla Džeksona albuma Thriller producents, albums ticis pārdots vairāk nekā 110 miljonos kopiju, tāpat viņš ir dziesmas We Are the World producents un diriģents.

1968. gadā viņš kopā ar Bobu Raselu kļuva par pirmajiem afroamerikāņiem, kuri tikuši nominēti Amerikas Kinoakadēmijas balvai par labāko dziesmu no skaņu celiņa. 1971. gadā K. Džonss kļuva par pirmo afroamerikāni, kurš bijis Amerikas Kinoakadēmijas balvu pasniegšanas ceremonijas muzikālais direktors. Viņam pieder dalīts rekords (ar Villiju Bērtonu) starp afroamerikāņiem saņemto "Oskara" nomināciju skaita ziņā — abi tikuši nominēti 7 reizes.

K. Džonss ir izdevis 16 studijas albumus.

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

1933. gadā dzimušie
Amerikāņu mūziķi
Grammy balvas ieguvēji
Dārziņi (stacija)

Dārziņi ir dzelzceļa pieturas punkts līnijā Rīga—Daugavpils, kas atrodas Salaspils novadā starp Doles un Rumbulas pieturu. Dārziņos pietur daļa Aizkraukles virziena elektrovilcienu. Pieturas punkts atrodas līkumā, tādēļ pie Salaspils virziena perona, kurš atrodas līkuma ārmalā, ir uzbūvēts speciāls tiltiņš vilciena vadītāja palīgam (vai konduktoram), lai varētu kontrolēt durvju aizvēršanu. Dārziņi ir A biļešu zonas gala stacija.

Pieturas punkts atrodas Rīgas Dārziņu apkaimes ziemeļaustrumos. No pieturas punkta ir iezīmēts ceļš uz Salaspils memoriālu.

No 2019. gada decembra tika samazināts pasažieru vilcienu reisu skaits, kas pietur Dārziņu pieturā. No 2022. gada Dārziņu pieturu paredzēts slēgt. Pieturas punktā biļešu kase ir slēgta.

Vēsture 
Pieturas punkts atvērts 1960. gadā.

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 Līnijas vēsture
 Vilcienu kustības saraksta meklētājs

Salaspils novads
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Rīga—Krustpils stacijas un pieturas punkti
Mērija Keita un Ešlija Olsenas

Mērija Keita Olsena un Ešlija Fullere Olsena ( un Ashley Fuller Olsen; dzimušas  Šērmanouksā, Kalifornijas štatā, ASV) ir amerikāņu aktrises. Abas māsas ir filmējušās jau kopš agras bērnības.

Viņu pirmā loma bija Mišelas Tērneres atveidošana seriālā "Pilna māja" (Full House), kurā viņas filmējās no 1987. līdz 1995. gadam. Vēl filmējušās seriālos "Kā divas ūdenslāses" (Two of a Kind), Mary-Kate and Ashley in Action! un So Little Time. Tāpat filmējušās dažādās filmās, tai skaitā "Māsas Olsenas: Braucam pie vecmammas" (To Grandmother's House We Go; 1992), "Māsas Olsenas. Braucam uz Rietumiem" (How the West Was Fun; 1994), "Es un mana ēna" (It Takes Two; 1995), "Māsas Olsenas iekaro Londonu" (Winning London; 2001), "Ņujorkas mirkļi" (New York Minute; 2004).

Ārējās saites 
 Ešlijas Olsenas IMDb profils 
 Mērijas Keitas Olsenas IMDb profils 

1986. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Losandželosā dzimušie
Rumbula (stacija)

Rumbula ir dzelzceļa pieturas punkts līnijā Rīga—Daugavpils, kas atrodas Ropažu novada Stopiņu pagasta dienvidrietumu daļā, starp Dārziņu un Gaismas pieturām.

No 2019. gada decembra tika samazināts pasažieru vilcienu reisu skaits, kas pietur Rumbulas pieturā. No 2022. gada Rumbulas pieturu paredzēts slēgt. Pieturas punkta ēka tiek izmantota kā dzīvojamā māja, tajā nav biļešu kases.

Vēsture 
1921. gadā tika atvērts Doles pieturas punkts, ko 1929. gadā pārdēvēja par Rumbulu.

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 Līnijas vēsture
 Vilcienu kustības saraksta meklētājs

Stacija
Ropažu novads
Stopiņu pagasts
Dzelzceļa satiksme Rīgā
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Rīga—Krustpils stacijas un pieturas punkti
Diddy

Diddy (pazīstams arī kā Puff Daddy, P. Diddy), īstajā vārdā Šons Kombss (; dzimis 1969. gada 4. novembrī Ņujorkā, ASV), ir amerikāņu mūziķis, reperis, producents, aktieris un vīriešu modes mākslinieks. Viņš ir ieguvis trīs Grammy balvas un divas MTV mūzikas video balvas. Diddy vīriešu apģērbu līnija ir ieguvusi Amerikas modes dizaineru padomes balvu.

Kombss ir dzimis Hārlemā un izaudzis Mauntveronā, Ņujorkas štatā. Viņš izstājies no Hārvarda Universitātes, lai kļūtu par augstāko vadītāju ierakstu kompānijā Uptown Records un 1993. gadā dibinātu pats savu ierakstu kompāniju Bad Boy Records. Šons Kombss kļuva populārs kā Puff Daddy, vēlāk kā P. Diddy (Puff un Puffy bieži tika izmantotas kā iesaukas, bet nekad kā ieraksta vārdi). 2005. gada augustā viņš mainīja savu skatuves vārdu uz vienkārši Diddy, bet Lielbritānijā, saistībā ar tiesas spriedumu, turpināja izmantot iepriekšējo segvārdu P. Diddy.

2010. gadā žurnāls Forbes paziņoja, ka Diddy ir turīgākais reperis pasaulē. Saskaņā ar žurnāla aprēķiniem, viņam piederošās bagātības sastāda aptuveni 475 miljonus ASV dolāru. 2. vietu ar 450 miljoniem dolāru Forbes sarakstā ieņem Jay-Z, savukārt 3. vietā ierindojies Dr. Dre, kurš ar 125 miljoniem dolāru gan krietni atpaliek no saviem kolēģiem.

Diddy-Dirty Money 
Diddy-Dirty Money ir Diddy dibināta gruapa, kurā iesaistīta dziedātāja un dziesmu autore Kalenna Hārpere () un kādreizējā apvienības Danity Kane dalībniece Dona Ričarda (). Izdoti seši Diddy-Dirty Money singli, no tiem ceturtā singla formātā iznākusī dziesma ir "Coming Home". Sasniedzot 13. vietu ASV un 4. vietu Lielbritānijā, tā kļuvusi par Diddy-Dirty Money līdz šim vispopulārāko hitu, atstājot aiz sevis singlu "Hello Good Morning". Visi Diddy-Dirty Money singli pārstāv grupas pirmo un pagaidām vienīgo albumu Last Train To Paris, kas iznāca 2010. gada decembrī.

Diskogrāfija

Studijas albumi 
 No Way Out (1997)
 Forever (1999)
 The Saga Continues... (2011)
 We Invented the Remix (2002)
 Press Play (2006)
 Last Train to Paris (2010)

Labāko dziesmu izlases 
 We Invented the Remix (2002)
 Bad Boy's 10th Anniversary... The Hits (2004)
 Bad Boy's R&B Hits (2004)

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa
 
 
 

 

1969. gadā dzimušie
Amerikāņu reperi
Grammy balvas ieguvēji
Bodhidharma

Bodhidharma () ir budistu mūks, kurš dzīvoja 5./6. gadsimtā pēc mūsu ēras. Viņš ir zināms kā dzenbudisma pirmais patriarhs. Pēc Ķīnas leģendas, kas nav zinātniski apstiprināta, viņš sāka apmācīt arī Šaolinas mūkus, kas noveda pie Šaoliņas kungfu izveides.

Piezīmes un atsauces

Piezīmes 

 Vairāki pētnieki nemeklē vēsturisku patiesību Bodhidharmas biogrāfijā, bet apraksta ontoloģisko vērtību uz viņu attiecināmiem apcerējumiem.

Atsauces

Ārējās saites 

 The Zen Site

Ķīnas kultūra
Dzenbudisms
Budistu mūki
Ieva Pulvere

Ieva Pulvere (dzimusi Ieva Krastiņa  Cēsīs) ir latviešu basketboliste, spēlē uzbrūkošā aizsarga pozīcijā, Latvijas sieviešu basketbola izlases dalībniece. 2022. gadā pārstāv Turcijas klubu Stambulas "Galatasaray", bet karjeras lielāko daļu spēlējusi Rīgas TTT.

Karjera 
Basketbolistes karjeru sākusi Cēsu pilsētas sporta skolā, 2005. gadā sāka spēlēt SK "Cēsis" sastāvā. Kluba sastāvā 2009. gadā kļuva par Latvijas čempioni, tāpat divas reizes ir izcīnījusi Latvijas čempionāta sudraba medaļu (2008, 2010), 2010. gadā izcīnīja 2. vietu Lietuvas sieviešu basketbola līgā, divas reizes izcīnīja sudraba medaļu Baltijas sieviešu basketbola līgā (2008, 2009). 2010.—2011. gada sezonas lielāko daļu aizvadīja Latvijas Universitātes basketbola komandā, sezonas vidū spēlēja arī Rīgas TTT. TTT sastāvā aizvadīja arī divas spēles Eirolīgā, kurās punktus neguva.

Pēc vienas sezonas Lietuvā, I. Krastiņa atgriezās Rīgas TTT 2014. gada vasarā un tās sastāvā ir kļuvusi par Latvijas čempioni visās sekojošajās sezonās (2015—2019). Pēc dēla piedzimšanas viņa vienu sezonu izlaida. Pēc tam atgriezās basketbolā, atkal pārstāvot TTT 2020.—2021. gada sezonā.

2022. gada vasarā, kad kļuva skaidrs, ka TTT nespēlēs Eirolīgā, I. Pulvere pievienojās Turcijas klubam Stambulas "Galatasaray".

Latvijas izlases 
Vairākkārt ir spēlējusi dažāda vecuma Latvijas jaunatnes izlasēs (U16 izlase 2005, 2006; U18 izlase 2007, 2008; U20 izlase 2007, 2009, 2010). 2008. gadā izcīnīja uzvaru Eiropas U-18 čempionāta B divīzijā. Divas reizes ir izcīnījusi trešo vietu Eiropas U-20 čempionātā: 2009. un 2010. gadā. Latvijas nacionālās izlases sastāvā debitējusi .

Sasniegumi 
 2013: dalīta 13.—16. vieta Eiropas čempionātā Francijā.

Privātā dzīve 
Precējusies ar sporta ārstu, kurš strādā ar basketbola komandām, tostarp Latvijas vīriešu valstsvienību, Mārtiņu Pulveri. 2020. gada martā pārim piedzima dēls.

Atsauces

Ārējās saites 

 Basket.lv profils
 FIBA Europe profils 
 Ieva Krastiņa: "Ja no manis prasa, es varu!" (intervija)

1990. gadā dzimušie
Cēsīs dzimušie
Latvijas basketbolisti
Uzbrūkošie aizsargi
Rīgas TTT spēlētājas
Zane Jākobsone

Zane Jākobsone (dzimusi  Rīgā) ir latviešu basketboliste, spēlē vieglās uzbrucējas pozīcijā, Latvijas sieviešu basketbola izlases dalībniece. Pašlaik (2014) pārstāv LSBL klubu SK Cēsis.

Karjera 
Karjeru sākusi Avantis/Turība komandā 2003. gadā. Tāpat spēlējusi Amerikā, kur NJCAA (Amerikas junioru koledžu čempionāts) pārstāvēja Trinity Valley CC komandu. 2006. gadā viņas pārstāvētā komanda ierindojās 5. vietā. Divas reizes uzvarējusi konferences čempionātā. Pēc tam karjeru turpināja NCAA turnīra Hjūstonas universitātes komandu "Cougars" (2007—2009). 2010. gadā spēlēja Spānijas otrās līgas klubā Socinsa Bembibre PDM.

2010.—2011. gada sezonu viņa uzsāka SK Cēsis klubā, taču sezonas vidū pārgāja uz Rīgas TTT. Tā sastāvā kļuva par Latvijas čempioni. Pēc sezonas pārgāja uz Spānijas LF2 klubu CB Arxil Pontevedre. Tā sastāvā aizvadīja vienu sezonu, kad atgriezās Latvijā SK Cēsis sastāvā. 2012.—2013. gada sezonā viņa kluba sastāvā kļuva par Latvijas—Igaunijas apvienotās līgas un LSBL čempioni.

Latvijas pieaugušo izlasē debitēja 2011. gada 19. maijā. Kopā ar Latvijas sieviešu izlasi ir izcīnījusi 8. vietu 2011. gada Eiropas čempionātā Polijā.

Sasniegumi 
 2011: 8. vieta Eiropas čempionātā Polijā.
 2013: dalīta 13.—16. vieta Eiropas čempionātā Francijā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Sieviešu basketbola profils
 Latvijas Sieviešu basketbola Jumtalapas profils
 Basket.lv profils
 FIBA Europe profils 
 Hjūstonas universitātes profils 

1985. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas basketbolisti
Vieglie uzbrucēji
Briseles Tiesu pils

Tiesu pils () ir Briseles tiesas ēka. Tā ir viens no ievērojamākajiem apskates objektiem pilsētā, kā arī viena no pasaulē lielākajām 19. gadsimta celtnēm. Tiesu pils atrodas Briseles augšpilsētā.

Tiesu pils celtniecību ieplānoja Beļģijas karalis Leopolds II. Tas bija varenākais no visiem šī karaļa projektiem. Pils platība ir lielāka nekā Svētā Pētera bazilikai Romā, tāpēc tā ir redzama gandrīz no ikvienas pilsētas vietas. Tā tika būvēta arhitekta Žozefa Pūlārta vadībā laikā no 1866. līdz 1883. gadam. Iedvesmu tiesu pils projektam arhitekts smēlies, ietekmējoties no klasisko tempļu arhitektūras. Pats arhitekts nepiedzīvoja tiesu pils atklāšanu, jo mira 1879. gadā. Arī mūsdienās tiesu pils savas funkcijas nav mainījusi, būdama pilsētas tiesas mītne.

Ārējās saites

Briseles ievērojamākās vietas
Pilis Beļģijā
Sidrabe (Platones pieteka)

Sidrabe () ir Platones labā krasta pieteka Jelgavas novadā Latvijā un Šauļu apriņķī Lietuvā. Sākas ziemeļos no Rudišķiem Lietuvā. Tek ziemeļu virzienā pa Zemgales līdzenumu. Upes gultne augštecē un vidustecē regulēta, lejtece Latvijas teritorijā (izņemot pirmos 1,4 km) dabīga. Ietek Platonē Lielplatones ciema centrā. Lielākās pietekas ir Vilķauše (labā) un Kuisupe (kreisā; abas Lietuvā). Upi šķērso autoceļi E77 (Lietuvā) un P103 (Latvijā), kā arī Jelgavas—Šauļu dzelzceļš. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Linkaiči, Kalnele, Jonišķi Lietuvā, un Lielplatone Latvijā. Sidrabes upes krastos 13. gadsimta beigās atradusies Sidrabenes pilsēta ar pilskalnu.

Atsauces 

Jelgavas novada upes
Lietuvas upes