joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
.com

.com ir augšējā līmeņa domēns. Tā nosaukums ir radies no angļu valodas vārda commercial, kas nozīmē "komerciāls".
Tas tika izveidots 1985. gada janvārī, vienlaikus ar domēniem .edu, .gov, .mil, .net, .org, .arpa, kā domēns komerciālu organizāciju lietošanai, tomēr tā nozīme tika zaudēta, kad domēnos .com, .org un .net tika atļauta neierobežota reģistrācija. 

Sākotnēji šo domēnu pārvaldīja Amerikas Savienoto Valstu aizsardzības ministrija, bet šodien to pārvalda VeriSign, bet tas ir palicis ASV likumu pārvaldībā. 

Šobrīd tas ir populārākais augšējā līmeņa domēns. 2011. gada decembrī pēc VeriSign datiem bija reģistrēti aptuveni 100 miljoni .com domēnu.

Atsauces 

Vispārīgie augšējā līmeņa domēni
.net

.net ir augšējā līmeņa domēns. Tā nosaukums ir radies no angļu valodas vārda network, kas nozīmē "tīkls". Tas ir viens no oriģinālajiem augšējā līmeņa domēniem, ko izveidoja 1985. gada janvārī, un tas tika radīts organizācijām, kas nodarbojas ar interneta tehnoloģijām, kā piemēram Interneta pakalpojumu sniedzēji un citas infrastruktūras organizācijas. Tomēr ierobežojumi reģistrācijai nekad nav piespieduši to darīt. Šobrīd tas ir populārs starp interneta operatoriem, un bieži vien .net domēns tiek lietots kā alternatīva .com domēnam.

.net 2011. gadā bija trešais populārākais domēns pēc .com un .de.

Atsauces 

Vispārīgie augšējā līmeņa domēni
Lībijas futbola izlase

Lībijas futbola izlase ir futbola komanda, kas pārstāv Lībiju starptautiskās sacensībās. Tā ne reizi nav kvalificējusies FIFA Pasaules kausam, bet ir 3 reizes kvalificējusies Āfrikas Nāciju kausam, kurā debijas reizē 1982. gadā tika izcīnīta 2. vieta finālā pēcspēles 11 metru sitienu sērijā ar 6-7 zaudējot Ganai.

Pasaules čempionātos 
 1930-1962 - Nepiedalījās
 1966 - Izstājās
 1970 - Nekvalificējās
 1974 - Nepiedalījās
 1978 - Nekvalificējās
 1982 - Izstājās kvalifikācijas laikā
 1986 - Nekvalificējās
 1990 - Izstājās kvalifikācijas laikā
 1994 - Diskvalifikācija
 1998 - Nepiedalījās
 2002-2018 - Nekvalificējās

Āfrikas Nāciju kausā 
 1957-1965 - Nepiedalījās
 1968 - Nekvalificējās
 1970 - Nepiedalījās
 1972 - Nekvalificējās
 1974 - Izstājās
 1976-1980 - Nepiedalījās
 1982 - 2. vieta
 1984-1986 - Nekvalificējās
 1988-1990 - Izstājās
 1992-1998 - Nepiedalījās
 2000-2004 - Nekvalificējās
 2006 - Grupu turnīrs
 2008-2010 - Nekvalificējās
 2012 - Grupu turnīrs
 2013-2017 - Nekvalificējās

Āfrikas futbola izlases
Futbols Lībijā
Uhņiva

Uhņiva () ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā Sokaļas rajonā pie Polijas robežas. Pēc iedzīvotāju skaita Ukrainas vismazākā pilsēta.

Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1360. gadā. Ietilpa Žečpospoļitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.

Pēc Pirmā pasaules kara tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētā ienāca padomju karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Uhņivu ieņēma vācieši. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā.

Pēc Otrā pasaules kara Uhņiva iekļāvās Polijā, un pilsētas ukraiņu iedzīvotāji tika pārcelti uz Polijas iekšieni vai pārcēlās uz Ukrainu. Tomēr 1951. gadā, līguma rezultātā mainot robežas, Uhņiva līdz ar apkārtni tika iekļauta PSRS, un no pilsētas savukārt tika izvesti tās poļu iedzīvotāji. Uhņiva ietilpa PSRS līdz Ukrainas valsts neatkarības nodibināšanai 1991. gadā.

Ārējās saites

Atsauces
Citadele

Citadele () var būt:
 neliela pilsēta, varens cietoksnis, galvenais nocietinājums, feodālās pilsētas sirds, kas kalpo arī par administratīvo un kultūras centru;
 Rīgas citadele — cietoksnis Rīgā;
 Citadele banka — banka Latvijā;
 Kino Citadele — Forum Cinemas kinoteātris Rīgā.
Renāts Mamaševs

Renāts Mamaševs (; dzimis 1983. gada 31. martā) ir krievu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2015) Mamaševs spēlē KHL kluba HK Soči sastāvā.

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru Mamaševs uzsāka 2001.—02. gada sezonā, aizvadot astoņas spēles Krievijas Augstākās līgas kluba Maskavas CSKA rindās. Nākamās trīs sezonas Mamaševs aizvadīja Maskavas "Krylia Sovetov" rindās, taču tad 2006. gadā pievienojās Maskavas "Dinamo" vienībai, aizvadot savu pirmo sezonu Krievijas Superlīgā.

2007.—08. gada sezonas vidū aizsargs pārcēlās uz Ņižņijnovgorodas "Torpedo" vienību, taču jau nākamās sezonas ievadā pievienojās Ņižņekamskas "Neftekhimik" rindām. Lai gan 2011.—12. gada sezonu hokejists uzsāka Magņitogorskas "Metallurg" rindās, jau drīz vien Mamaševs atgriezās "Neftekhimik". 2012.—13. gada KHL sezonu Mamaševs noslēdza kā visas līgas rezultatīvākais aizsargs, piedaloties arī līgas Zvaigžņu spēlē.

2013. gada jūlijā pievienojās Čeļabinskas "Traktor" vienībai, taču jau oktobra sākumā vēlreiz atgriezās Ņižņekamskas "Neftekhimik" sastāvā, tās sastāvā aizvadot atlikušo sezonu.

2014. gada septembrī uz pārbaudes laiku pievienojās Ņūdžersijas "Devils". Mamaševs drīz tika nosūtīts uz AHL fārmklubu Olbani "Devils", taču pārbaudes laiku neizturēja. Sezonas turpinājumā pievienojās KHL vienībai Novosibirskas "Sibir", kopā ar kuru sasniedza Austrumu konferences finālu, tajā gan piekāpjoties Kazaņas "Ak Bars".

2015. gada maijā pievienojās HK Soči.

Ārējās saites 

1983. gadā dzimušie
Krievijas hokejisti
Maskavas CSKA spēlētāji
Maskavas "Dinamo" spēlētāji
Ņižņijnovgorodas "Torpedo" spēlētāji
Ņižņekamskas "Ņeftehimik" spēlētāji
Magņitogorskas "Metallurg" spēlētāji
Čeļabinskas "Traktor" spēlētāji
Novosibirskas "Sibirj" spēlētāji
Soču "Leopardi" spēlētāji
Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēles dalībnieki
Vladivostokas "Admiral" spēlētāji
Veliki Mosti

Veliki Mosti () ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā Sokaļas rajonā.

Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1472. gadā. Ietilpa Žečpospoļitā. 1549. gadā Polijas karalis Sigismunds II Augusts ciemam piešķīra Magdeburgas tiesības. Pilsēta tika nosaukta karaļa vārdā par Augustovu. Pilsētas nosaukums no 18. gadsimta beigām pamazām nomainījās uz Veliki Mostiem. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.

Pēc Pirmā pasaules kara tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī, un šeit atradās policijas skola. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētā ienāca padomju karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Veliki Mostus ieņēma vācieši. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā.

Pēc Otrā pasaules kara Veliki Mosti līdz Ukrainas valsts neatkarības nodibināšanai 1991. gadā, ietilpa Ukrainas PSR.
Boriss Berezovskis

Boriss Berezovskis (; dzimis , miris ) bija ebreju tautības Krievijas uzņēmējs, biznesa oligarhs, valsts amatpersona un bijušais matemātiķis.

Lielākos ienākumus guvis 1990. gados, kad Krievijā notika valsts īpašumu privatizācija un "laupītāju kapitālisms". Berezovskis pārņēma kontroli pār dažādiem aktīviem, tai skaitā valsts galveno Krievijas Sabiedrisko televīziju. Sākotnēji bijis Vladimira Putina atbalstītājs, taču pēc 2000. gada prezidenta vēlēšanām, kurās uzvarēja Putins, Berezovskis sāka kritizēt viņu un viņa politiku. 2000. gada beigās viņš pārcēlās uz Apvienoto Karalisti, kas viņam 2003. gadā sniedza politisko patvērumu. Krievijā Berezovskis ticis apsūdzēts krāpniecībā, naudas atmazgāšanā un vardarbīgā varas gāšanas mēģinājumā.

Vairākas valstis bija liegušas Berezovskim iebraukt to teritorijās, tostarp arī Latvija.

2013. gada 23. martā ticis atrasts miris savās mājās Askotā, Apvienotajā Karalistē.

Atsauces

Ārējās saites 

 

1946. gadā dzimušie
2013. gadā mirušie
Krievijas uzņēmēji
Krievijas matemātiķi
Maskavā dzimušie
Pirāti!

"Pirāti!" () ir 2012. gada Apvienotās Karalistes un ASV kopražojuma 3D animācijas leļļu filma. Filmas sižets balstīts uz rakstnieka Gideona Defo grāmatu sērijas "Pirāti!". Galvenos varoņus filmā ieskaņojuši ir Hjū Grānts, Salma Hajeka, Džeremijs Pivens, Imelda Stontone un Deivids Tenants.

Filma tika nominēta 85. Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākā animācijas filma".

Atsauces

Ārējās saites 
 
 

2012. gada animācijas filmas
ASV animācijas filmas
Apvienotās Karalistes animācijas filmas
Sony Pictures Animation filmas
Aardman Animations filmas
Columbia Pictures animācijas filmas
Ralfs-postītājs

"Ralfs-postītājs" () ir 2012. gada ASV 3D datoranimācijas filma. Filmas režisors ir Ričs Mūrs, kas iepriekš ir režisējis vairākas "Simpsonu" un "Futurāmas" sērijas. Šī ir 52. Walt Disney Animation Studios pilnmetrāžas animācijas filma.

Filma saņēma Zelta globusa balvu kā labākā animācijas filma, kā arī šajā pašā kategorijā tika izvirzīta arī 85. Kinoakadēmijas balvai.

Filmā piedalās vairāku videospēļu varoņi:
 Soniks un Doktors Egmans no Sonic the Hedgehog spēļu sērijas
 Bouzers no Mario spēļu sērijas
 Keino no Mortal Kombat spēļu sērijas
 Zangijevs, M.Baisons, Čuna Lī, Kens, Rjū un Blanka no Street Fighter II
 Q*berts no tāda paša nosaukuma videospēles
 Pac-Man varoņi un citi.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2012. gada animācijas filmas
ASV animācijas filmas
Walt Disney Animation Studios filmas
ASV piedzīvojumu filmas
Aleks Boldvins

Aleksandrs Re "Aleks" Boldvins III (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris.

Sākotnēji darbojies televīzijā, kļuvis pazīstams ar dalību ziepju operā Knots Landing (filmējās 6. un 7. sezonā). Pēc tam filmējies tādās filmās kā "Bītldžūss" (Beetlejuice, 1988), ""Sarkanā oktobra" meklējumos" (The Hunt for Red October, 1990), The Marrying Man (1991), "Ēna" (The Shadow, 1994), "Aviators" (2004) un "Atkritēji" (2006). Par lomu 2003. gada filmā "Bremze" (The Cooler) ticis nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris otrā plāna lomā. Laikā no 2006. līdz 2013. gadam filmējās NBC seriālā 30 Rock, par ko saņēma kritiķu atzinību. Par lomu šajā seriālā Boldvins ir saņēmis divas Emmy balvas, trīs Zelta globusa balvas un septiņas Ekrāna aktieru ģildes balvas. Viņš ir visvairāk Ekrāna aktieru ģildes balvas saņēmušais aktieris. 2011. gadā Boldvinam piešķīra zvaigzni Holivudas Slavas alejā.

Arī Boldvina trīs brāļi Stīvens, Denjels un Viljams ir aktieri.

Ārējās saites 

 

1958. gadā dzimušie
Ņujorkā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Zelta globusa balvas ieguvēji
Emmy balvas ieguvēji
Vegāni
Kazanova (ciems)

Kazanova — itāļu valodā "casa nuova" (jaunā māja/pils) ciems Krāslavas novada Ūdrīšu pagastā.
Kazanovas pusmuiža vienmēr piedereja Plateru dzimtai. Dzīvojamā māja — neliela koka ēka atradās ceļa malā (pašreizējā šoseja P-62) un vairs nav saglabājusies. Uz tās pamatiem vēlāk uzcēla divstāvu ķieģeļu dzīvojamo ēku. No grāfu laikiem ir saglabājies liels dīķis meža malā.

1979.gada vasarā M.Gorkija kinostudija Kazanovas un Aišpūru ciemos uz P-62 šosejas filmēja atsevisķus sižetus režisora Eldora Urazbajeva liriskai komēdijai «Фрак для шалопая».

Atsauces
Denjels Mārtins

Denjels Mārtins (; dzimis ) ir bijušais Īrijas šosejas riteņbraucējs.

Viņa lielākie sasniegumi ir uzvara 2013. un 2018. gada Tour de France posmā, 2011. gada Vuelta a España posmā, kopvērtējums 2010. gada Tour de Pologne un 2013. gada Volta a Catalunya. Viendienas sacensībās viņš guvis uzvaras 2010. gada Tre Valli Varesine, 2013. gada Ljēža—Bastoņa—Ljēža un 2014. gada Giro di Lombardia.

2021. gada septembrī paziņoja, ka pēc Il Lombardia sacensībām noslēgs profesionāļa karjeru.

Atsauces

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Rietummidlendas grāfistē dzimušie
Īrijas riteņbraucēji
Vuelta a España posmu uzvarētāji
Tour de France posmu uzvarētāji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Vilis Cimmermanis

Vilhelms Cimmermanis (dzimis , miris ) bija Latvijas baltvācu vieglatlēts.

Piedalījies divās Vasaras Olimpiskajās spēlēs (, ). 1924. gadā Parīzē 5000 m distancē nepārvarēja pirmo kārtu (12. vieta), savukārt 10 000 m distancē izstājās, pēc četriem gadiem Amsterdamā izstājās maratona distancē. Cimmermanis ir pirmais Latvijas čempions vieglatlētikā —  viņš uzvarēja 5000 m distancē I Latvijas Vispārējos sporta svētkos. Laikā no 1920. līdz 1928. gadam 23 reizes izcīnījis Latvijas čempiona titulu. Šajā laikposmā vairāk nekā 30 reizes labojis arī Latvijas rekordu dažādās distancēs. Izcīnījis medaļas arī Latvijas čempionātā ātrslidošanā.

Miris 39 gadu vecumā, apglabāts Torņakalna kapos.

Atsauces

Ārējās saites 

1896. gadā dzimušie
1936. gadā mirušie
Latvijas vieglatlēti
Latvijas ātrslidotāji
1924. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1928. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Spāres baznīca

Spāres luterāņu baznīca ir Spāres evaņģēliski luteriskās draudzes dievnams. Atrodas Talsu novada Ģibuļu pagasta Spārē, vienīgais pagasta dievnams. Kopš 1998. gada valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

Pirmajai baznīcai pamati likti 1658. gadā, bet tagadējo, sev raksturīgo būvapjomu ar astoņstūra plānojumu bez zvanu torņa, baznīca ieguva 1747. gadā. Spāres baznīca atšķiras no pārējām Kurzemes baznīcām — tā ir centriska astoņstūru "šķērsbaznīca" bez torņa. Altāris un kancele izvietoti pašlaik pretī ieejai, bet sākotnēji ieeja bijusi sānu sienā.

Pirmā Spāres baznīca tiek celta 1658. gadā par oberburggrāfa Georga fon Fišera līdzekļiem. Tagadējā mūra ēka celta 1747. gadā par Medzes un Spāres muižas īpašnieka kapteiņa Georga Kristofa fon Rādena un viņa sievas Luīzes Šarlotes, dzimušas fon der Osten-Zakenas, līdzekļiem.

Otrā pasaules kara laikā baznīca bombardēta. Padomju laikā baznīca bija slēgta, izdemolēta, tajā bija ierīkota kolhoza dārzeņu noliktava. Draudze atjaunota 1988. gadā un pēc gada baznīcā atsākušies dievkalpojumi. 1990. gados Alfrēds Mertens izgatavojis kokā veidotu altāri un kanceli. Baznīcu grezno oriģinālā altārglezna.

Draudze 
Draudze pieder Piltenes prāvesta iecirknim, prāvests Armands Klāve. Pašlaik draudzē ir 18 locekļi. Dievkalpojumus vada mācītāja Raēla Railvija Rozīte. Darbojas svētdienas skola.

Atsauces 

Luterāņu baznīcas Latvijā
Ģibuļu pagasts
Kon-Tiki (filma)

"Kon-Tiki" () ir 2012. gada Norvēģijas mākslas filma, vēsturiska drāmas filma, kas veltīta Tūra Heijerdāla ekspedīcijai ar plostu Kon-Tiki 1947. gadā. Filma kā labākā filma svešvalodā nominēta Zelta globusa balvai un 85. Kinoakadēmijas balvai.

Sižets 
Filmā stāstīts par leģendāro Tūra Heijerdāla ceļojumu no Dienvidamerikas (Peru) līdz Polinēzijai (Tuamotu). Viņš ar plostu 1947. gadā Klusā okeāna ūdeņos pieveica 4300 kilometrus garu ceļa posmu, mainot tā laika pasaules uzskatus par cilvēka spēju robežām.

Lomās 
 Pols Sverre Valheims Hāgens — Tūrs Heijerdāls
 Annešs Baasmo Kristiansens — Hermans Vatcingers
 Gustavs Skarsgords — Bengts Danielsons
 Ods Magnuss Viljamsons — Ēriks Hesselbergs
 Tobiass Zantelmans — Knuts Hauglands
 Jakobs Ofitebro — Torstens Rebijs
 Agnese Kitelsena — Līva Heijerdāle

Balvas un nominācijas

Interesanti fakti 
 Filmēšana norisinājās Maldīvijā, Norvēģijā, Maltā, ASV, Bulgārijā un Taizemē.
 Filmas pirmizrāde Norvēģijā norisinājās , uzstādot kases rekordu, pirmajā nedēļas nogalē nopelnot $14 111 514.

Atsauces

Ārējās saites 
  

2012. gada filmas
Norvēģijas filmas
Džons Keils

Džons Keils (, dzimis ) ir Velsas mūziķis, komponists, dziesmu autors un producents, viens no eksperimentālā roka grupas The Velvet Underground sākotnējiem dalībniekiem.

Keils ir darbojies ne vien rokmūzikā, bet arī komponējis arī cita veida mūziku, tai skaitā drone un klasisko mūziku. Pēc tam, kad Keils 1968. gadā atstāja grupu The Velvet Underground, viņš izdeva aptuveni 30 albumu. Viens no atpazīstamākajiem Keila vēlākajiem darbiem ir albums Paris 1919, viņa kaverversija Leonarda Koena dziesmai Hallelujah un 1970. gada Island Records albumu trioloģija: Fear, Slow Dazzle un Helen of Troy.

Keils kā grupas The Velvet Underground dalībnieks 1996. gadā tika iekļauts Rokenrola slavas zālē. 2010. gadā viņš saņēma Britu Impērijas ordeni.

Diskogrāfija

Studijas albumi 
 1970 : Vintage Violence
 1972 : The Academy in Peril
 1973 : Paris 1919
 1974 : Fear
 1975 : Slow Dazzle
 1975 : Helen of Troy
 1981 : Honi Soit
 1982 : Music for a New Society
 1983 : Caribbean Sunset
 1985 : Artificial Intelligence
 1989 : Words for the Dying
 1996 : Walking on Locusts
 2003 : HoboSapiens
 2005 : blackAcetate
 2012 : Shifty Adventures in Nookie Wood
 2016 : M:FANS

Sadarbības labumi 
 1971 : Church of Anthrax (ar Teriju Railiju)
 1990 : Songs for Drella (ar Lū Rīdu)
 1990 : Wrong Way Up (ar Braienu Īno)
 1994 : Last Day on Earth (ar Bobu Neuvirtu)

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 
 

1942. gadā dzimušie
Velsā dzimušie
Velsas mūziķi
LGBT politiķi

LGBT politiķi ir politiķi ar netradicionālu seksuālo orientāciju, kura ir kļuvusi zināma plašākai sabiedrībai.

LGBT politiķi joprojām ir retums vairumā pasaules valstu. Valstīs, kur vēl neviens politiķis nav atklāti atzinis savu no vairākuma atšķirīgo seksuālo orientāciju, "pirmajam" to izdarīt vienmēr ir vissarežģītāk. LGBT politiķu atklātībai un redzamībai vienmēr nozīmīga loma citu homoseksuāli, biseksuālu vai transseksuāli cilvēku publiskai redzamībai.

Hārvijs Milks 

Viens no uzskatāmākajiem piemēriem ir Hārvijs Milks, kurš bija pirmais atklātais homoseksuālais politiķis, kurš jebkad ticis ievēlēts kādā Kalifornijas štata publiskā amatā. Īpaši redzams viņš bija 20. gadsimta 70. gados — laikā, kad Rietumu pasaulē LGBT kopienā noritēja pretestības kustība. Milks, neslēpdams savu seksuālo orientāciju, veicināja LGBT cilvēkus vairs neklusēt par savu seksualitāti. 1978. gadā viņš tika nogalināts kopā ar toreizējo Sanfrancisko mēru Džordžu Moskoni, bet tas tikai pastiprināja viņa aizsākto kustību. Tā rezultātā tūkstošiem cilvēku atklāja savu no vairākuma atšķirīgo seksuālo orientāciju.

Mūsdienu politiķi 
 Bertrāns Delano (1950), Parīzes mērs (2001 — 2014)
 Gvido Vestervelle (1961), Vācijas ārlietu ministrs (2009 — 2013)
 Jouhana Sīgurdardoutira (1942), Īslandes premjerministre (2009 — 2013)
 Klauss Voveraits (1953), Berlīnes mērs (2001 — 2014)
 Peka Hāvisto (1958), Somijas parlamentārietis, prezidenta amata kandidāts 2012. gada vēlēšanās
 Pims Fortains (1948 — 2002), Nīderlande
 Rokas Žilinskas (1972), pirmais atklātais LGBT parlamentārietis Lietuvā
 Edgars Rinkēvičs (1973), Latvijas ārlietu ministrs (2011 — pašlaik)
 Elio Di Rupo (1951), Beļģijas premjerministrs (2011 — 2014)
 Ksavjē Betels (1973), Luksemburgas premjerministrs (2013 — pašlaik)

LGBT politiķi
Kastro rajons

Kastro rajons () jeb vienkārši Kastro ir pilsētas daļa Sanfrancisko, Kalifornijā, kas ir zināms kā viens no pirmajiem geju rajoniem. 20.gadsimta 60.-70.gados tas no vienkārša strādnieku "guļamrajona" pakāpeniski pārtapa par prominentu LGBT kopienas koncentrēšanās vietu Sanfrancisko pilsētā, kur notika daudz pasākumi un aizsākās ar LGBT tiesību jautājumiem saistītas kampaņas. Vietējie masu mediji Tirgu un Kastro rajonu uzskata par galveno intervēšanas vietu ziņās, kas veltītas geju tiesību jautājumiem.

Atsauces 

Sanfrancisko
LGBT
Čelendžera dzelme

Čelendžera dzelme () ir Zemes hidrosfēras dziļākais zināmais punkts. Tiešie mērījumi no zemūdenēm norāda, ka tas atrodas no  līdz  dziļumā. Čelendžera dzelme atrodas Klusajā okeānā Marianas dziļvagas dienvidos netālu no Marianas salu grupas. Tās apakša ir  gara un  plata.

Dzelme ir nosaukta britu karaliskās flotes pētījumu kuģa Challenger vārdā, kura ekspedīcija 1872.—1876. gadā veica pirmos dziļuma mērījumus. Saskaņā ar General Bathymetric Chart of the Oceans 2011. gada augusta datiem, Čelendžera dzelme atrodas  un ir   dziļumā. Čelendžera dzelmē ir pabijis mazāk cilvēku (3) nekā uz Mēness virsmas (12).

Atsauces

Ārējās saites 
 Marianas dziļvaga un Čelendžera dzelme neogeo.lv

Klusais okeāns
Fiziskās ģeogrāfijas rekordi
Pēteris Liepiņš

Pēteris Liepiņš (dzimis  Ērgļos, miris  Rīgā) bija latviešu aktieris un TV raidījumu vadītājs.

Dzīvesgājums 
Dzimis Otrā pasaules kara laikā 1943. gadā Ērgļos kā jaunākais bērns sešu bērnu ģimenē, vecākais brālis Edgars Liepiņš (1928–1995) arī kļuva par aktieri. 
1971. gadā Pēteris Liepiņš absolvēja Latvijas konservatorijas Teātra fakultāti (Dailes teātra 4. studijā). 
Kopš 1971. gada bija Dailes teātra aktieris. 1973. gadā kļuva par Latvijas Teātra darbinieku savienības biedru. Pārsvarā tēloja komiskus, groteskus tēlus. Tāpat tēloja kino, pazīstamākās Liepiņa lomas ir filmās "Pūt, vējiņi" (1973), "Aveņu vīns" (1984),  Another Mother (1996), "Rūgtais vīns" (2007) Miris 2022. gada 10. maijā no COVID-19 komplikācijām.

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Latvijas PSR Nopelniem bagātais skatuves mākslinieks (1986)
 Edgara Liepiņa balva (2002) 
 Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira (2002)

Kinolomas 
 Pelnu sanatorija (2016)
 Džimlai rūdi rallallā (2014)
 Golfa straume zem ledus kalna (2012)
 Rūgtais vīns (2007)
 Baiga vasara (2000)
 Kleptomānija. Dzīve nr. 2 (1997)
 Likteņdzirnas (1997)
 Duplets (1992)
 Mērnieku laiki (1991)
 Maija un Paija (1990)
 Tapers (1989)
 Svītas cilvēks (1987)
 Apstākļu sakritība (1987)
 Kroņa numurs (1986)
 Kā mēs aizgājām no mājām (1986)
 Viņš, viņa un bērni (1986)
 Aveņu vīns (1984)
 Kad bremzes netur (1984)
 Dārzs ar spoku (1983)
 Akmeņainais ceļš (1983)
 Trīs citroni mīļotajai (1983)
 Aizmirstās lietas (1982)
 Ja nebūtu šī skuķa (1980)
 Atklātā pasaule (1979)
 Nakts bez putniem (1979)
 Satikšanās (1979)
 Lielā Jaungada nakts (1978)
 Zem apgāztā mēness (1977)
 Dāvanas pa telefonu (1977)
 Liktenim spītējot (1975)
 Piejūras klimats (1974)
 Pūt, vējiņi! (1973)
 Vella kalpi Vella dzirnavās (1972)

Atsauces

Ārējās saites 
 Dailes teātra profils
 Spotnet profils
 Pēteris Liepiņš filmas.lv

1943. gadā dzimušie
Ērgļos dzimušie
2022. gadā mirušie
Latvijas teātra aktieri
Dailes teātra aktieri
Latviešu kinoaktieri
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Latvijas Mūzikas akadēmijas absolventi
Latvijas PSR Nopelniem bagātie skatuves mākslinieki
Laila Freivalde

Laila Ligita Freivalde (; dzimusi  Rīgā) ir latviešu tautības Zviedrijas juriste un politiķe.

Dzimusi Rīgā Otrā pasaules kara laikā un emigrējusi uz Zviedriju. 1970. gadā Freivalde absolvēja Upsālas universitāti (Uppsala universitet) un līdz 1976. gadam darbojās Zviedrijas tiesu sistēmā. Pēc tam vairāk nekā desmit gadus strādājusi Patērētāju tiesību aizsardzības pārvaldē, kur pildījusi dažādu amatu pienākumus. 1988. gadā kļuva par Zviedrijas tieslietu ministri. Amatā bija līdz 2000. gadam, izņemot laikposmu no 1991. līdz 1994. gadam, kad viņas pārstāvētā Sociāldemokrātiskā Strādnieku partija atradās opozīcijā. 2003. gada oktobrī kļuva par Zviedrijas ārlietu ministri Jērana Pēšona valdībā. 2004. gada nogalē uz vienu mēnesi bijusi arī premjerministra vietniece. No ārlietu ministres amata atkāpusies 2006. gada martā pēc gadu ilgušas kritikas.

1997. gadā tikusi apbalvota ar II šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

Atsauces 

1942. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Trimdas latvieši
Zviedrijas politiķi
Triju Zvaigžņu ordeņa lielvirsnieki
Hanibāls Lekters

Hanibāls Lekters () ir izdomāts tēls amerikāņu rakstnieka Tomasa Harisa šausmu romānos.

Lektera tēls pirmoreiz parādījās Harisa 1981. gada romānā "Sarkanais pūķis" kā izcils psihiatrs un kanibālistisks sērijveida slepkava. Šajā un nākamajā romānā "Jēru klusēšana" (The Silence of the Lambs) viņš ir kā otrā plāna pretinieks, taču sērijas trešajā daļā Hannibal viņš ir galvenais varonis. Sērijas ceturtajā daļā Hannibal Rising tiek aprakstīta Lektera bērnība Lietuvā un kļūšana par sērijveida slepkavu.

Harisa romānu ekranizācijās Lekteru ir attēlojuši Braians Kokss (filma Manhunter), Entonijs Hopkinss (filmas "Jēru klusēšana", Hannibal un "Sarkanais pūķis"), Gaspārs Uljēls (filma Hannibal Rising) un Madss Mikelsens (seriāls "Hanibāls"). Lielākos panākumus ir guvusi 1991. gada filma "Jēru klusēšana" (piecas Amerikas Kinoakadēmijas balvas). 2003. gadā Hopkinsa attēlotais Lekters tika ierindots 1. vietā Amerikas Kinoinstitūta filmu ļaundaru sarakstā.

Ārējās saites 

 

Tēli
Gunārs Placēns

Gunārs Placēns (dzimis  Sausnējas pagastā) ir latviešu aktieris.

Gunārs Placēns dzimis 1927. gadā Madonas apriņķa Sausnējas pagasta "Zemturos". Mācījies Sausnējas pamatskolā, Vestienas lauksaimniecības un lopkopības skolā, Vecbebru biškopības un dārzkopības tehnikumā. 1951. gadā beidzis Latvijas PSR Valsts Teātra institūtu. Tajā pat gadā sāka darboties Dailes teātrī. Atzinību ieguvis, atveidojot dzīvespriecīgus un enerģiskus komiskos tēlus, īpaši ar kareivja Šveika lomu Dailes teātra iestudējumā "Šveiks".

Rīgas Kinostudijā filmējies no 1958. gada.

1971. gadā Gunāram Placēnam tika piešķirts Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves mākslinieka goda nosaukums, bet 1977. gadā — Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieka goda nosaukums. 2011. gadā viņš tika apbalvots ar IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. 2018. gada novembrī saņēma Spēlmaņu nakts balvu par mūža ieguldījumu.

Nozīmīgākās lomas teātrī 
 Šveiks — J. Hašeka "Šveiks" (1961) 
 Dons Heromo — R. Šeridana "Atjautīgā aukle" (1974)
 Doktors Votsons — A. K. Doila "Šerloks Holmss" (1979)
 Sančo Pansa — M. de Servantesa "Dons Kihots" (1984)

Filmogrāfija

Literatūra

Atsauces

Ārējās saites 

 Gunārs Placēns Dailes teātra mājas lapā
 Profils kino-teatr.ru 

1927. gadā dzimušie
Dailes teātra aktieri
Latviešu kinoaktieri
Latviešu teātra aktieri
Latvijas kinoaktieri
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Latvijas PSR Nopelniem bagātie skatuves mākslinieki
Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieki
Madonas novadā dzimušie
Īstaustekļu taisnspārņi

Īstaustekļu taisnspārņi jeb siseņu apakškārta (Caelifera) ir taisnspārņu kārtas (Orthoptera) viena no divām apakškārtām. Otra ir gartaustekļu taisnspārņu apakškārta (Ensifera). Īstaustekļu taisnspārņu apakškārta apvieno apmēram 11 000 aprakstītas sugas, kas iedalītas apmēram 2400 ģintīs un 8 virsdzimtās. Šajā apakškārtā joprojām ir daudzas neaprakstītas un neizpētītas sugas, īpaši tropu lietus mežos dzīvojošās.

Latvijā

Latvijā konstatētas 27 siseņu sugas. Rets viesis ir klejotājsisenis (Locusta migratoria). Latvijas Sarkanajā grāmatā iekļautas 4 siseņu sugas: sarkanspārnu smiltājsisenis (Bryodema tuberculatum), zilspārnu smiltājsisenis (Sphingonotus coerulans), raibspārnu smiltājsisenis (Oediopoda coerulescens) un parkšķis (Psophus stridulus).

Morfoloģija
Īstaustekļu taisnspārņu taustekļi kopumā ir īsāki nekā to ķermeņi. Šīs grupas taisnspārņiem ir arī īss dējeklis. Mute - grauzējtipa, piemērota cietas barības sasmalcināšanai. Siseņiem stridulācijas orgāni jeb skaņu radītājas ierīces atrodas uz pakaļkāju ciskām un priekšspārniem. Tie sisina, pakaļkājas beržot pret priekšspārnu malu. Dažas sugas arī lidojumā rada skaņu. Katrai sugai sisināšana ir atšķirīga. Pakaļkāju ciskas ir garas, muskuļotas un spēcīgas, piemērotas lēkšanai. Lielākajai daļai sugu ir spārni. Lidošanai piemēroti ir tikai plēvveida pakaļspārni jeb lidspārni. Priekšspārni jeb segspārni ir ādaini un nav piemēroti lidošanai. Mātītes parasti ir lielākas nekā tēviņi. Vēdera galā tām ir divi pāri cerku, ar kurām ierakties zemē, dējot olas.

Siseņus var viegli sajaukt ar sienāžiem, bet tiem ir vairākas būtiskas atšķirības. To taustekļiem ir atšķirīgs posmu skaits (siseņiem mazāks par 20), atšķirīga dējekļa uzbūve un atšķirīgs skaņas veidošanas princips, kā arī skaņu uztverošo - timpanālo orgānu novietojums. Siseņiem tas ir pirmā vēdera posma sānos.

Barība

Lielākā daļa no īstaustekļu taisnspārņiem barojas ar augu izcelsmes barību — zāli, lapām un graudiem, bet daļa šo kukaiņu ir visēdāji. Atšķirībā no citiem augēdājiem kukaiņiem, no kuriem 70% barojas ar vienas sugas vai vairāku sugu augiem no vienas ģints, siseņi pamatā barojas ar daudziem un dažādiem augiem. Ir sugas, kas ir spiestas vienas dienas laikā baroties ar viena veida augu, jo tie slēpjas no saviem ienaidniekiem un daudz nekustas. Tomēr ik pa laikam tie nomaina savu apmešanās augu. Ir sugas, kas augus maina nepārtraukti, uzturoties uz tiem īsu brīdi, nedaudz pa ceļam tos uzkožot. Toties kreosota krūmu sisenis (Bootettix argentatus) ir vienīgā suga, kas barojas tikai ar viena veida augu - kreosota krūma (Larrea tridentata) lapām. Starp siseņiem ir vēl viens izņēmums - līdzenuma lielais sisenis (Brachystola magna). Tas pamatā barojas ar augiem, bet ir arī plēsīgs. Lielais sisenis pie izdevības mēdz uzbrukt citiem siseņiem un sienāžiem, kā arī citiem kukaiņiem, tos nogalinot un apēdot.

Sistemātika
 Īstaustekļu taisnspārņu apakškārta (Caelifera)
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta

Atsauces

Ārējās saites

Latvijas taisnspārņu sugu saraksts
Suborder Caelifera - Grasshoppers
Field Guide to Grasshoppers

Taisnspārņu kārta
Dobromiļa

Dobromiļa () ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā Starijsambiras rajonā 5 kilometrus no Polijas robežas. Pie pilsētas  - pazīstams Svētā Vasilija ordeņa klosteris.

Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1374. gadā. Ietilpa Žečpospoļitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.

Pēc Pirmā pasaules kara tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētā ienāca padomju karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Dobromiļu ieņēma vācieši. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā.

Pēc Otrā pasaules kara Dobromiļa iekļāvās PSRS, un ietilpa tajā līdz Ukrainas valsts neatkarības nodibināšanai 1991. gadā.

Ārējās saites
Ovi (Nokia)

Ovi ( "durvis") bija Nokia interneta pakalpojumu zīmols. Ovi pakalpojumus varēja izmantot no mobilajām ierīcēm, datora (ar Nokia Ovi Suite palīdzību) vai no tīmekļa. Galvenās pakalpojumu jomas: spēles, kartes, mediji, ziņojumapmaiņa un mūzika. Ovi tika iekļauti arī trešās puses pakalpojumi.

Ovi tika prezentēts 2007. gada 29. augustā. Publiski bēta versija bija pieejama kopš 2008. gada 28. augusta. 
Viens no pirmajiem Ovi elementiem bija jūlijā iegādātā mediju koplietošanas vietne Twango.
Nokia saviem pakalpojumiem iegādājas intelektuālos īpašumus, patentus un programmatūras komponentus. Tika iegādāti uzņēmumi, piemēram, Intellisync, NAVTEQ, Plazes, Gate5 un citi.

2009. gada 20. maijā prezentēts Ovi Maps Player API, kas ļāva mājas lapās iekļaut Ovi kartes, izmantojot JavaScript.

2011. gada maijā Nokia paziņoja, ka pārtrauks izmantot OVI zīmolu par labu Nokia zīmolam, lai novērstu zīmolu jucekli.
Nokia turpina izmantot apakšdomēnu store.ovi.com, kas vēl 2013. gada martā bija aktīvs.

Pakalpojumi 
 Nokia Ovi Suite — ļauj lietot fotogrāfijas un citus datus starp personālo datoru un mobilo ierīci.
 Ovi Sync — ļauj sinhronizēt kontaktus un kalendāru starp Symbian telefoniem un Nokia Ovi datu centru.
 Ovi Contacts — ļauj skatīt un rediģēt kontaktus.
 Ovi Calendar — ļauj skatīt un rediģēt kalendāru.
 Ovi Store — lietotāji var lejuplādēt spēles, lietojumprogrammas, video, attēlus un zvanu melodijas. Pakalpojums sācis darbību 2009. gada maijā.
 Ovi Maps (tagad HERE) — ļauj skatīt kartes no visas pasaules, plānot ceļojumus, meklēt adreses.
 Ovi Mail — ļauj piekļūt e-pastam no mobilajām ierīcēm.
 Instant messaging — ziņojumu zibapmaiņa
 Ovi Share — mediju koplietošanas vietne. Sākotnēji saukta par Twango.
 Ovi Files — ļauj lietotājiem attālināti piekļūt failiem.
 Ovi Music Store — ļauj iegādāties mūziku
 Ovi Player (sākotnēji Nokia Music PC Client) — mūzikas pārvaldības rīks.
 N-Gage — spēļu platforma.

Ārējās saites 
 Ovi Store 

Nokia pakalpojumi
Sanktgallenes kantons

Sanktgallenes kantons () ir viens no Šveices 26 kantoniem, kas atrodas valsts ziemeļaustrumos. Kantona administratīvais centrs ir Sanktgallene. 1803. gadā tas pievienojās Šveices konfederācijai. Kantons robežojas ar Austriju un Lihtenšteinu, kā arī ar Graubindenes, Glarusas, Švīces, Cīrihes un Turgavas kantoniem. Sanktgallenes kantons aptver arī Apencelles-Auserrodenes un Apencelles-Innerrodenes kantonus. 2011. gada decembrī kantonā dzīvoja aptuveni 483 tūkstoši cilvēku, galvenokārt vācvalodīgie.

Šveices administratīvais iedalījums
Mazās Zunda salas

Mazās Zunda salas (, ) ir salu virkne Dienvidaustrumāzijā, daļa no Zunda salām. Dienvidos tās apskalo Indijas okeāns un Timoras jūra, ziemeļos — Bali, Floresas un Bandas jūras. Starp salām izvietojusies Savu jūra. Pie arhipelāga pieder salas austrumos no Javas. Galvenās salas ir Bali, Lomboka, Sumbava, Floresa, Sumba, Timora, Vetara.

Lielākā daļa salu pieder Indonēzijai, bet daļu Timoras un dažas tās piekrastes saliņas aizņem Austrumtimora.

Atsauces

Ārējās saites 

 
Indonēzijas salas
Austrumtimoras ģeogrāfija
Zunda salas
Arhipelāgi
Hiriva

Hiriva () ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā Starijsambiras rajonā.

Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1374. gadā. Ietilpa Žečpospoļitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.

Pēc Pirmā pasaules kara tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Līdz Otrajam pasaules karam pilsētā darbojās pazīstama jezuītu mācību iestāde (Zakład Naukowo-Wychowawczy Ojców Jezuitów w Chyrowie), kurā savulaik mācījās Rīgas bīskaps Eduards O'Rurke. Sākoties karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētā ienāca padomju karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Hirivu ieņēma vācieši. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā.

Pēc Otrā pasaules kara Hiriva iekļāvās PSRS, un ietilpa tajā līdz Ukrainas valsts neatkarības nodibināšanai 1991. gadā.

Ārējās saites
No (filma)

No ir 2012. gada Čīles, Francijas un ASV kopražojuma mākslas filma. Filmas režisors ir Pablo Larains.

Filmā vēstīts par 1988. gadu Čīlē, kad diktators Augusto Pinočets pēc starptautiskās sabiedrības spiediena izziņo referendumu par prezidenta pilnvaru pagarināšanu. Diktatora pretiniekiem radās iespēja nokļūt pie televīzijas, lai paskaidrotu savu nostāju. Reklāmu veidotājs Renē Saaverdu (Gaels Garsija Bernals) ķeras pie aģitācijas rullīša veidošanas.

Filma tika nominēta 85. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma svešvalodā".

Atsauces

Ārējās saites 
 
  

2012. gada filmas
Drāmas
Elektro

Elektro jeb Makss Dillons () ir tēls dažādos Zirnekļcilvēka komiksos, kuru radījuši mākslinieks Stīvs Ditko (Steve Ditko) un rakstnieks Stens Lī. Personāžs pirmo reizi parādījās The Amazing Spider-Man 9. numurā, kas iznāca 1964. gada februārī. Elektro ir viens no Pītera Pārkera ienaidniekiem. Filmā "Apbrīnojamais Zirnekļcilvēks 2" viņu attēloja aktieris Džeimijs Fokss.

Zirnekļcilvēks
Starijsambira

Starijsambira () ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā Starijsambiras rajona centrs Dņestras augštecē.

Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1071. gada kā Kijevas Krievzemes pilsēta. Mongoļu iebrukuma laikā daļa iedzīvotāju pārcēlās uz citu vietu, nodibinot Sambiras pilsētu. Ietilpa Galīcijas-Volīnijas kņazistē, vēlāk Polijā un Žečpospoļitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā. 1837. gadā pilsēta tika nopostīta zemestrīcē.

Pēc Pirmā pasaules kara tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētā ienāca padomju karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Starijsambiru ieņēma vācieši. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā.

Pēc Otrā pasaules kara Starijsambira iekļāvās PSRS, un ietilpa tajā līdz Ukrainas valsts neatkarības nodibināšanai 1991. gadā.

Ārējās saites
Vangelis

Vangelis (īstajā vārdā Evangels Odisejs Papatanasiu (), dzimis  Volā, Grieķijā, miris  Parīzē, Francijā) bija grieķu komponists, mūziķis, ierakstu producents un aranžētājs. Strādājis elektroniskās mūzikas, progresīvā roka, ambientās mūzikas, džeza, poproka žanrā, komponējis mūziku orķestrim. Vangelis pazīstams arī kā kino mūzikas komponists. Par mūziku filmai "Ugunīgie kaujas rati" (Chariots of Fire, 1981) saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu. Komponējis arī 2000. gada Sidnejas olimpiādes noslēguma ceremonijas partiju. Kopš mūziķa karjeras sākuma 1961. gadā Vangelis komponējis un ierakstījis mūziku 52 albumiem.

Vangelis nomira 2022. gada 17. maijā, 79 gadu vecumā, Parīzes slimnīcā no sirds mazspējas, ārstējoties no COVID-19.

Pazīstamākās filmas ar Vangeļa mūziku 
 "Ugunīgie kaujas rati" (Chariots of Fire, 1981)
 "Pa asmeni skrejošais" (Blade Runner, 1982)
 Missing (1982)
 "1492: Paradīzes iekarošana" (1492: Conquest of Paradise, 1992)
 Antarctica (1983)
 The Bounty (1984)
 "Aleksandrs Lielais" (Alexander, 2004)
 "El Greko" (El Greco, 2007)

Atsauces

Ārējās saites 

 Vangelis' Movements

1943. gadā dzimušie
2022. gadā mirušie
Grieķijas mūziķi
Grieķijas komponisti
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji komponisti
No COVID-19 mirušie
Karaliskā dēka

"Karaliskā dēka" (, ) ir 2012. gada Dānijas, Zviedrijas un Čehijas kopražojuma mākslas filma. Filmas režisors un viens no scenārija autoriem ir dānis Nikolajs Arsels. Filma veidota pēc tāda paša nosaukuma Bodila Stensena-Leta romāna motīviem, kas sevī ietver drāmas, melodrāmas un vēsturiskas hronikas elementus.

Filmas pirmizrāde norisinājās , 62. Berlīnes starptautiskā kinofestivāla ietvaros. Filma tika iekļauta arī konkursa programmā un ieguva divas balvas. 85. Kinoakadēmijas balvai un Zelta globusa balvai filma tika nominēta kategorijā "Labākā filma svešvalodā".

Ārējās saites 
 

2012. gada filmas
Dānijas filmas
Zviedrijas filmas
Romantikas filmas
SKS 35. ekspedīcija

SKS 35. ekspedīcija (Экспедиция МКС-35; Expedition 35 jeb ISS-35) bija Krievijas, ASV un Kanādas kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2013. gada marta līdz maijam.

Apkalpe 

 notika iziešana kosmosā, kuru veica Pāvels Vinogradovs un Romans Romaņenko no Pirs moduļa. Slūžu kameras lūka tika tavērta 14:03 UTC. Vispirms viņi Zvezda moduļa ārpusē uzstādīja eksperimenta Obstanovka iekārtu, ar kuru tiks pētīta plazmas viļņu mijiedarbība ar jonosfēru pie liela kosmiskā aprāta virsmas. Pēc uzstādīšanas sākotnēji neieslēdzās viens no Obstanovka blokiem, bet pēc kabeļu atvienošanas un atkārtotas pievienošanas iekārtu izdevās pilnībā palaist. Pēc tam viņi Zvezda galā nomainīja bojāto atstarotāju, kuru izmanto kravas kuģi ATV tuvošanās laikā. Pēc Obstanovka sensoru izvēršanas kosmonauti no Pirs ārpuses noņēma Biorisk eksperimenta mikrobu paraugu paneli. Pēc tam viņi pārvietojās uz Poisk modeli, kur noņēma vienu no diviem Vinoslivost''' materiālu paraugu paneļiem. Vinogradavs paneli netīšām izlaida no rokām un tas attālinājās no stacijas. Iziešana ilga 6 stundas 38 minūtes.

9. maijā tika pamanīta amonjaka noplūde no dzesēšanas sistēmas pie P6 sekcijas. Lai paspētu noteikt noplūdes vietu, tika nolemts pēc divām dienām veikt agrāk neplānotu ārpuskuģa aktivitāti.
11. maijā 12:44 UTC Kristofers Kesidijs un Tomass Maršbērns sāka iziešanu no Quest moduļa. Viņi nomainīja P6 sekcijas sūknis 2B'', lai mēģinātu noteikt amonjaka noplūdi dzesēšanas sistēmā. Kad atjaunoja dzesēšanas sistēmas darbību, noplūde vairs netika novērota.

Iziešanas atklātā kosmosā

Atsauces

Ārējās saites 
 35. ekspedīcija NASA mājas lapā 
 34./35. ekspedīcija Energija mājas lapā  
 35./36. ekspedīcija Energija mājas lapā  

35
Anna Kareņina (filma)

"Anna Kareņina" () ir 2012. gada Apvienotās Karalistes mākslas filma. Filmas režisors ir Džo Raits un tā veidota pēc Ļeva Tolstoja tāda paša nosaukuma romāna motīviem, kas tika izdots 1875.—1877. gadā.

2013. gada 13. janvārī tika paziņots, ka filma ir nominēta 85. Kinoakadēmijas balvai četrās kategorijās: "Labākā oriģinālmūzika", "Labākais operatora darbs", "Labākais mākslinieka darbs" un "Labākie kostīmi", bet balvu ieguva tikai pēdējā kategorijā.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2012. gada filmas
Apvienotās Karalistes filmas
Turka

Turka () ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā Turkas rajona centrs pie Strijas upes. Neoficiālā etniskās grupas boiku galvaspilsēta.

Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 15. gadsimta vidū. Ietilpa Žečpospoļitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā. 

Pēc Pirmā pasaules kara tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētā ienāca padomju karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Turku ieņēma vācieši. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā.

Pēc Otrā pasaules kara Turka iekļāvās PSRS, un ietilpa tajā līdz Ukrainas valsts neatkarības nodibināšanai 1991. gadā.

Ārējās saites
Pripete

Pripete (, ) ir upe Baltkrievijā un Ukrainā, Dņepras pieteka. Garums 775 km. Sākas Volīnijas grēdā un ietek Kijivas ūdenskrātuvē. Ieleja lielākoties neizveidota, paliene 6-14 km plata. Pavasaros upe plaši pārplūst, Pinskas purvos pat līdz 25-30 km platumā. Smiltājos bieži maina tecējumu, meandrē, veido vecupes. Vidustecē iztaisnota. 24% baseina aizņem purvi. Baltkrievijā upe viscaur kuģojama, savienota ar Vislas baseinu un Nemunu. Pripetes paliene un Pripetes purvi ir dabiskā robeža starp Baltkrieviju un Ukrainu.

Pietekas 
 Horiņa - 659km,
 Stira - 494km, 
 Pciča - 421km,
 Ubarca - 292km,
 Uža - 256km,
 Jasjeļda - 242km,
 Sluča - 197km,
 Stohida - 188km.

Ārējās saites 

Ukrainas upes
Baltkrievijas upes
Dņepras pietekas
Pripete
Viktorijas un Alberta muzejs

Viktorijas un Alberta muzejs () ir pasaulē lielākais dekoratīvi lietišķās mākslas muzejs. Tas atrodas Kensingtonā un Čelsijā, Londonā, Apvienotajā Karalistē. Muzejs tika dibināts 1852. gadā (tālaika nosaukums - Rūpniecības izstrādājumu muzejs), lai iedvesmotu dizaina mākslas studentus, bet 1899. gadā karaliene Viktorija muzeju pārdēvēja un veltīja prinča Alberta piemiņai.

Muzeja kolekcijā atrodas vairāk nekā 4,5 miljoni objektu. Tas ir 51 tūkstoti m2 liels un tajā atrodas 145 galerijas. Muzejā atrodas darbi, kas tapuši vairāk nekā 5000 gadu laikā Eiropā, Ziemeļamerikā, Āzijā un Ziemeļāfrikā. Viktorijas un Alberta muzeja 11 km garās galerijas ir izvietotas sešos līmeņos. Pamatstāvā jeb pirmajā līmenī atrodas Āzijas un islāma mākslas galerijas, kā arī Tērpu zāle, Skulptūru zāles un Eiropas viduslaiku un renesanses mākslas ekspozīcijas. Britu galerijas atrodas otrajā un ceturtajā līmenī. Trešajā līmenī atrodas 20. gadsimta galerijas, kā arī sudraba izstrādājumi, metālkalumi, ieroči un dārglietas;  te ir izvietotas arī tekstilijas. Stikla un keramikas ekspozīcijas atrodas augšējos (ceturtajā un sestajā) līmeņos. Henrija Kola spārnā atrodas Gravīru zāle, Mācību centrs un RIBA (Karaliskā Britu arhitektu institūta) zīmējumu un manuskriptu kolekcija.

2009. gadā to apmeklēja vairāk gandrīz 2,27 miljoni cilvēku, tādējādi tas bija devītais apmeklētākais muzejs visā valstī.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 

Nacionālie muzeji
Mākslas muzeji un galerijas Apvienotajā Karalistē
Apskates vietas Apvienotajā Karalistē
Celtnes un būves Londonā
Alisa Milāno

Alisa Džeina Milāno (Alyssa Jayne Milano; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, producente un bijusī dziedātāja.

Pazīstama ar Fēbes Halivelas lomu The WB seriālā "Amulets". Bērnībā filmējusies ABC situāciju komēdijseriālā Who's the Boss?. Filmējusies arī tādās filmās kā Dance 'til Dawn, "Jaungada nakts", "Komando" (Commando), "Bailes". Milāno ir saņēmusi trīs Kids' Choice Awards par lomu seriālā Who's the Boss? un trīs Young Artist Awards. Izdevusi četrus studijas albumus, divas labāko dziesmu izlases.

Ārējās saites 

 

1972. gadā dzimušie
Ņujorkā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Amerikāņu dziedātāji
Džūlija Bouena

Džūlija Bouena (; dzimusi Džūlija Bouena Leitkemeijere (Julie Bowen Luetkemeyer) ) ir amerikāņu aktrise.

Karjera 
Pazīstama ar lomu seriālos Ed (2000—2004), Boston Legal (2005—2007) un "Amerikāņu ģimenīte" (Modern Family; 2009—pašlaik). Par Klēras Danfijas attēlošanu "Amerikāņu ģimenītē" ir saņēmusi divas Primetime Emmy balvas kā labākā otrā plāna aktrise komēdijseriālos (2011, 2012). Filmējusies tādās filmās kā Happy Gilmore (1996), Multiplicity (1996), Venus and Mars (2001), Joe Somebody (2001), Kids in America (2005), Sex and Death 101 (2007), Crazy on the Outside (2010), Jumping the Broom (2011) un "Neciešamie bosi" (2011).

Atsauces

Ārējās saites 

1970. gadā dzimušie
Mērilendā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Hliņani

Hliņani () ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā Zoločivas rajonā.

Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1379. gadā. Kopš viduslaikiem Hliņani bija aušanas centrs. Ietilpa Žečpospoļitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.

Pēc Pirmā pasaules kara tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētā ienāca padomju karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Hliņanus ieņēma vācieši. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā.

Pēc Otrā pasaules kara Hliņani iekļāvās PSRS, un ietilpa tajā līdz Ukrainas valsts neatkarības nodibināšanai 1991. gadā.

Ārējās saites
2038. gada problēma

2038. gada problēma var izraisīt dažu datoru programmatūru kļūdas ap 2038. gadu. Šī problēma ietekmē visu programmatūru un sistēmas, kas glabā sistēmas laiku kā 32 bitu veselu skaitli, un interpretē to kā sekunžu skaitu kopš  00:00:00 pēc UTC.  Vēlākais laiks, kuru var parādīt ar šo sistēmu, ir  03:14:07 pēc UTC.  Laiks pēc šī brīža "attīsies" (tiks uzglabāts kā negatīvs skaitlis), un sistēmas  vietā uzrādīs . To izraisa veselu skaitļu pārplūde — skaitītājam beidzas maksimāli izmantojamie skaitļi, tāpēc tas nevis palielina skaitļa vērtību, bet uzrāda maksimālo negatīvo skaitli un sāk palielināt tā vērtību. Tas var radīt problēmas lietotājiem kļūdainu aprēķinu dēļ.

Lai gan lielāko daļu programmu šī problēma ietekmēs 2038. gadā vai tuvu tam, tomēr programmas, kas strādā ar nākotnes datumiem, tā var ietekmēt krietni drīzāk. Piemēram, programmu, kas strādā ar datumiem, kas ir 24 gadus tālā nākotnē, vajadzētu noregulēt ne vēlāk kā par 2014. gadu.

Tā kā lielākā daļa 32-bitu UNIX-veidīgo sistēmu glabā datus tādā formātā, tas tiek saukts par UNIX laiku, 2038. gada problēma visvairāk ietekmēs tieši šīs sistēmas.

Atsauces 

UNIX
Nākotnes problēmas
Laika skaitīšanas un uzglabāšanas problēmas
2038. gads
Valērijs Ņičuškins

Valērijs Ņičuškins (; dzimis 1995. gada 4. martā) ir profesionāls krievu hokejists, malējais uzbrucējs. Pašlaik (2022) Ņičuškins spēlē NHL kluba Kolorādo "Avalanche" sastāvā.

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru uzbrucējs uzsāka 2012.—13. gada sezonā, kad veiksmīgi debitēja KHL kluba Čeļabinskas "Traktor" sastāvā. Ņičuškins kā līgas labākais debitants ieguva Alekseja Čerepanova balvu, kā arī tika atzīts gan par janvāra, gan arī februāra un marta labāko jauno līgas spēlētāju, kopā ar komandu sasniedza Gagarina kausa finālu.

Pēc tam, kad Dalasas "Stars" 2013. gada NHL draftā izvēlējās Ņičuškinu ar augsto 10. numuru, jūlijā hokejists ar komandu noslēdza trīs gadu līgumu. 2013.—14. gada sezonu "Stars" rindās uzbrucējs noslēdza ar 34 punktiem, kas arī ir Ņičuškina rezultatīvākā NHL sezona. Pēc līguma noslēgšanās, 2016. gada septembrī atgriezās KHL, pievienojoties Maskavas CSKA. 2018. gada jūlijā atgriezās "Stars" sastāvā, nākamajā sezonā gan tās rindās ne reizi negūstot vārtus. Vasarā "Stars" izpirka Ņičuškina līguma pēdējo gadu, savukārt 2019. gada augustā hokejists noslēdza līgumu ar Kolorādo "Avalanche".

Krievijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2013. gada Pasaules čempionātā junioriem, tajā kopā ar izlasi izcīnot bronzas medaļas. Bronzas medaļas spēlē tieši Ņičuškins bija tas, kurš mača pagarinājumā guva uzvaras vārtus Krievijas izlases labā.

Ārējās saites

Atsauces 

1995. gadā dzimušie
Krievijas hokejisti
Čeļabinskas "Traktor" spēlētāji
Dalasas "Stars" spēlētāji
Maskavas CSKA spēlētāji
Kolorādo "Avalanche" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Čeļabinskas apgabalā dzimušie
Vīna kalns (pilskalns)

Vīna kalns ir pilskalns Aizkraukles novada Klintaines pagastā. To veido vairāku, kokiem apaugušu, Daugavai paralēlu pakalnu virkne, kas sākas 200 m uz ziemeļaustrumiem no Stukmaņiem. Pilskalns situēts šīs kalnu virknes DR galā ap 300 m. uz ZA no Stukmaņiem.

Lokalizācija un apraksts 
Pilskalns ierīkots ZR - DA virzienā orientētā kalnā kura reljefs ievērojami pārveidots 19. gs. ierīkojot tur muižnieku kapsētu. Virs tuvākās apkārtnes R, Z un A pusē tas paceļas 15 m. augstumā, bet DA Daugavas senkrasta nogāze ir krietni augstāka. Pilskalnam gareni ovāls, izlīdzināts plakums (60x20m.). Sānu nogāzes kalnam jau ir dabiski stāvas tāpēc nav īpaši pārveidotas. ZR galā 3 m. zem plakuma līmeņa konstatēta ap 10 m. plata terase. Otra plaša, bet iespējams dabiski veidojusies terase atrodas pilskalna DA galā aptuveni 9 m. zem plakuma līmeņa. Lai arī tā būtu izdevīga vieta priekšpils ierīkošanai kultūrslānis šajā terasē nav konstatēts. 

Vīna kalna kā pilskalna izmantošanas sākumu attiecina uz agro metālu laikmetu. Tajā atrastas bezripas trauku lauskas, krama šķemba un ugunī dedzis akmens kalts.  300 m uz ziemeļaustrumiem no pilskalna ir 13. - 17. gs. kapsēta. Gandrīz visu pilskalna plakumu 25x12m platībā aizņem mūsdienās daļēji izpostītā Stukmaņu muižas īpašnieku dzimtas kapu vieta.

Foto galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 www.latvijas-pilskalni.lv

Pilskalni Vidzemē
Klintaines pagasts