joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Stradu pagasts

Stradu pagasts ir viena no Gulbenes novada administratīvajām teritorijām tā dienvidaustrumos. Robežojas ar sava novada Gulbenes pilsētu un Daukstu, Beļavas, Stāmerienas, Litenes pagastiem, kā arī Balvu novada Rugāju pagastu.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Audīle, Bebrupe, Knerša, Krustalīce, Melnupīte, Mugurve, Pededze, Pogupe.

Ezeri 
Kalnis, Lazdags, Miezītis.

Vēsture 
1945. gadā Madonas apriņķa Vecgulbenes pagastā izveidoja Stradu ciema padomi. Gulbenes rajona Stradu ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Kropes ciemu, 1965. gadā padomju saimniecības «Stari» teritoriju pievienoja Daukstu ciemam. 1977. gadā Stradu ciemam pievienoja daļu Beļavas un Stāmerienes ciemu teritorijas, bet daļu Stradu ciema teritorijas pievienoja Daukstu ciemam. 1979. gadā Stradu ciemam pievienoja daļu Stāmerienes ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Stradu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Gulbenes novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Stāķi, Šķieneri, Stradi, Margas, Lejasstradi, Antani, Ceļmalas, Nātiņi, Samiņi, Siljāņi, Zeltaleja. Pagasta pārvalde atrodas Gulbenē, Parka ielā 10.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces

Ārējās saites 
 Stradu pagasta mājaslapa
 Gulbenes novada mājaslapa

Vidzeme
Gulbenes novada pagasti
 
Vecgulbenes pagasts
Tirzas pagasts

Tirzas pagasts ir viena no Gulbenes novada administratīvajām teritorijām tā dienvidrietumos. Robežojas ar sava novada Druvienas, Lizuma, Lejasciema, Galgauskas un Jaungulbenes pagastu, kā arī Madonas novada Dzelzavas un Cesvaines pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Adulīte, Alkšņupīte, Azanda, Gosupe, Isliņa, Ķivene, Tirza, Virāne.

Ezeri 
Lielais Virānes ezers, Mazais Virānes ezers (uz robežas), Adulienas ezers.

Vēsture 
Zināms, ka 15. gadsimtā Tirzas muiža piederēja Rīgas arhibīskapijas vasaļiem fon Tīzenhauzeniem, 1471. gada Bartolomejs no Tīzenhauzenas ieķīlāja muižu Pēterim Tūvem. 1582. gadā Polijas karalis Stefans Batorijs restituēja Tīzenhauzenu tiesības uz Tirzu. 1589. gadā brāļi Johans un Fabians Tīzenhauzeni uzcēla Tirzas luterāņu baznīcu un Gulbenes draudzes novadā izveidojās Tirzas draudzes novads. 
Zviedru Vidzemes laikā 1636. gadā tai pievienoja Velēnas draudzi, kas pirms tam skaitīja pie Rankas (Jaunpiebalgas) draudzes. Lielā Ziemeļu kara laikā 1702. gadā krievu karaspēks nodedzināja baznīcu un skolu, 1727. gadā uzcēla jaunu koka baznīcu, bet 1826. gadā mūra baznīcu pēc arhitekta Zīgela projekta.  1846.-1848. gadā ap 150 draudzes locekļu pārgāja pareizticībā, kuriem uzcēla Galgauskas pareizticīgo baznīcu.
Pēc 1920. gada agrārās reformās Tirzas muižu 1664 ha platībā sadalīja 121 vienībā (no tām 8 rentes mājas), Troškas muižu 348 ha platībā 24 vienībās (no tām 5 rentes mājas), Tirzas mācītājmuižu 286 ha platībā 21 vienībā (no tām 6 bija rentes mājas). Bez tam pagastā atradās arī Dārtas, Indrānu, Jauntirzas un Moru pusmuižas.     
 
1935. gadā Madonas apriņķa Tirzas pagasta platība bija 79 km² un tajā dzīvoja 1578 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Tirzas un Upmaliešu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Tirzas ciems ietilpis Gulbenes apriņķī (1947-1949) un Cesvaines (1949-1956) un Gulbenes (pēc 1956. gada) rajonos. Tirzas ciemam 1951. gadā pievienoja likvidēto Upmaliešu ciemu, 1954. gadā — Virānes ciema kolhoza «Boļševiks» teritoriju, 1977. gadā — daļu likvidētā Sinoles ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Tirzas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Gulbenes novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Tirza (pagasta centrs), Vecaduliena, Virāne, Troškas, Jaunaduliena, Branti, Alsupes, Āža dzirnavas, Dārtiņa, Indrāni, Jauntirza, Kalvīši, Liepas, Mācītājmuiža, Peļņi, Vēverstiķi.

Ievērojamas personības 
 Jānis Misiņš (1862—1945), bibliogrāfs.
 Voldemārs Maldonis (1870—1941), luterāņu mācītājs, teologs un filozofs
 Andrievs Niedra (1871—1942), luterāņu mācītājs, sabiedriskais darbinieks, politiķis, rakstnieks
 Andrejs Priedkalns (1873—1923), ārsts un sabiedriskais darbinieks
 Nikolajs Vētra (1897—1955), dzimis Nikolajs Blumbergs, ārsts
 Mariss Vētra (1901—1965), dzimis Morics Blumbergs, dziedātājs un rakstnieks

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra 

Tirzas ciemā atrodas Tirzas pamatskola.

Atsauces 

Vidzeme
Gulbenes novada pagasti
Džuzepe Arčimboldo

Džuzepe Arčimboldo (; dzimis 1527. gadā Milānā, miris 1593. gadā Milānā) bija itāliešu manierisma gleznotājs, kurš gleznoja alegoriskus portretus, uz audekla attēlojot dažādus augļus, dārzeņus, ziedus, zivis vai grāmatas portretējamās figūras formā. Arčimboldo tomēr ir arī konvencionāli darbi.

Savas darbības sākumā Arčimboldo veidoja vitrāžas un gobelēnus Milānas un Moncas katedrālēm, kā arī freskas Komo katedrālei. 1562. gadā Arčimboldo kļuva par Maksimiliana II un vēlāk arī Rūfolfa II galma gleznotāju Prāgā. Līdz ar nokļūšanu galmā aizsākās Arčimboldo daiļrades nekonvenciālais posms.

Arčimboldo darbi ir viens no sirreālistu iedvesmas avotiem.

Ārējās saites 

1527. gadā dzimušie
1593. gadā mirušie
Lombardijā dzimušie
Itāliešu gleznotāji
Renesanses gleznotāji
Manierisma gleznotāji
Elejas pagasts

Elejas pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām tā dienvidos. Robežojas ar Lietuvu, kā arī Vilces, Lielplatones, Platones un Sesavas pagastiem. Pagasta padome atrodas Elejā.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Audruve, Eleja, Sidrabe, Vircava.

Vēsture 
Vēsturiski mūsdienu Elejas pagasta teritorijā atradās Audruves muiža (Audrau), Briežu muiža (Bredenfeld), Elejas muiža (Groß-Elley, Lieleleja), Mazelejas muiža (Klein-Elley, Mazeleja).
Elejas muiža 16. gadsimta beigās pieminēta kā Kurzemes hercoga padomnieka G. fon Tīzenhauzena īpašums. No 1716. gada muiža piederēja fon Bēru dzimtai, bet no 1753. gada Mēdemu dzimtai. 

1866. gada pagastu pašvaldību reformas laikā 1867. gadā izveidoja Elejas pagastu.
Pēc 1920. gada zemes reformas Elejas muižu sadalīja 150 vienībās, Bērzvircavas muižu 20 vienībās, Audruves muižu 16 vienībās, Briežu muižu 18 vienībās, Sesavas mācītājmuižu 22 vienībās. 

1935. gadā pagasta platība bija 78,9 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Elejas un Meitenes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1950. gadā Eleja ieguva strādnieku ciemata statusu. 1954. gadā Meitenes ciemu pievienoja Elejas ciemam, bet daļu Elejas ciema pievienoja Lielplatones ciemam. 1957. gadā Elejas ciemu pievieno Elejai kā strādnieku ciemata lauku teritoriju, kurai 1963. gadā pievienota Lielplatones ciema kolhoza "Gaisma" teritorija. 1977. gadā daļa teritorijas pievienota Sesavas ciemam. 1990. gadā Eleja zaudēja pilsētciemata statusu un kopā ar lauku teritoriju tika reorganizēta par pagastu. 2009. gadā pagasts kā administratīvā teritorija tika iekļauts Jelgavas novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Apdzīvotās vietas: Daumanti, Eleja, Jauneleja, Birzītes, Ozolmuiža, Zizma.

Ievērojamas personības 
 Jānis Kreicbergs (jurists) (1864—1948),  latviešu jurists, sabiedrisks darbinieks un publicists.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra 

Elejas pagastā darbojas šādi amatiermākslas kolektīvi:
 Jauniešu deju kolektīvs "Tracis"
 Elejas pagasta amatierteātris
 Jauktais koris "Sidrabe"
 Senioru vokālais ansamblis "Varavīksene"

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Jelgavas novada pagasti
 
Latvijas pilsētciematu lauku teritorijas
Glūdas pagasts

Glūdas pagasts ir viena no Jelgavas novada pašvaldībām tā rietumos. Robežojas ar sava novada Līvbērzes, Svētes un Zaļenieku pagastiem, Dobeles novada Krimūnu un Bērzes pagastiem, kā arī Jelgavas pilsētu.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Auce, Ālave, Dorupīte, Eglone, Tērvete.

Vēsture 
Vēsturiski mūsdienu Glūdas pagasta teritorijā atradās Auzenburg muiža, Brandenburgas muiža (Brandenburg, Bramberģe), Drukas muiža (Druckenhof), Kažmēres muiža (Kasimirshof, Zemgale), Palcgrāves muiža (Pfalzgrafen), Šķibes muiža (Alexandershof).

Līdz 1925. gadam Brambergas pagasts jeb Bramberģes pagasts. 1935. gadā Jelgavas apriņķa Glūdas pagasta platība bija 63,9 km² un tajā dzīvoja 1177 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Dorupes un Glūdas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Glūdas ciems ietilpis Jelgavas (1949-1962, pēc 1967. gada) un Dobeles (1962-1967) rajonos. Glūdas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Dorupes ciemu un daļu Mazsvētes ciema, 1963. gadā kolhoza «Cīņa» teritoriju pievienoja Svētes ciemam. 1974. gadā Glūdas ciemam pievienoja daļu Līvbērzes un Svētes ciemu teritorijas un daļu Zaļenieku ciema kolhoza «Zemgale» teritorijas, 1977. gadā — daļu Austrumu ciema teritorijas. 1979. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Līvbērzes ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Glūdas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jelgavas novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Nākotne (pagasta centrs), Dorupe, Zemgale, Bramberģe, Glūda, Ģībotkalns, Mežvidi, Smiltnieki, Ūdeles, Viesturciems.

Ievērojamas personības 
 Augusts Bērce, pseidonīms Arājs (1890–1921), latviešu marksists, profesionāls revolucionārs un rakstnieks.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces

Ārējās saites 
 Glūdas pagasta mājaslapa

Dobeles apriņķis
Zemgale
Jelgavas novada pagasti
Jaunsvirlaukas pagasts

Jaunsvirlaukas pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām, Lielupes kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Vircavas un Platones pagastiem, kā arī, pa Lielupi ar Cenu un Sidrabenes pagastiem, Bauskas novada Viesturu pagastu, kā arī Jelgavas pilsētu.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Īslīce, Lielupe, Liepars, Rēda, Sesava, Svitene, Vircava.

Vēsture 
Mūsdienu Jaunsvirlaukas pagasta teritorijā vēsturiski atradās Biles muiža (Billenhof), Ciemaldu muiža (Zeemalden), Dandāles muiža (Dannental), Jaunāmuiža (Peterweide), Jaunsvirlaukas muiža (Neu-Bergfried, Jaunsvirlauka), Prankas muiža (Frank-Sessau), Salgales muiža (Sallgalen), Staļģenes muiža (Stalgen, Staļģene), Supardantu muiža (Superintendentenhof), Vecsvirlaukas muiža (Alt-Bergfried, Bajāri).

1935. gadā Jelgavas apriņķa Jaunsvirlaukas pagasta platība bija 93 km² un tajā dzīvoja 2139 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Jaunsvirlaukas un Staļģenes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Jaunsvirlaukas ciems ietilpis Jelgavas (1949-1962, pēc 1967. gada) un Bauskas (1962-1967) rajonos. Jaunsvirlaukas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidētā Staļģenes ciema un Sesavas ciema kolhoza «Līgo» teritoriju, bet daļu teritorijas pievienoja Vircavas ciemam. 1966. gadā pievienoja Vircavas ciema padomju saimniecības «Dzirnieki» teritoriju, 1974. gadā daļu teritorijas pievienoja Vircavas ciemam, 1977. gadā pievienoja daļu Vecsvirlaukas ciema teritorijas, 1979. gadā — daļu likvidētā Vecsvirlaukas ciema, 1987. gadā — daļu Vircavas ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Jaunsvirlaukas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jelgavas novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Staļģene (pagasta centrs), Mežciems, Dzirnieki, Vecsvirlauka, Bajāri, Bitēni, Blukas, Īslīcas, Jaunsvirlauka, Kārniņi, Pakuļi, Smedēni, Šalkas.

Novadnieki 
 Antons Birkerts (1876—1971), literatūrzinātnieks un rakstnieks
 Pēteris Birkerts (1881—1956), literatūrzinātnieks un folklorists
 Pēteris Lūcis (1907-1991) , latviešu aktieris, režisors

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Jelgavas novada pagasti
Lielplatones pagasts

Lielplatones pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām tā dienviddaļā, Platones upes krastos. Robežojas ar sava novada Platones, Elejas, Vilces, Zaļenieku un Svētes pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Platone, Sidrabe, Rēžu strauts.

Ūdenstilpes: Staņuvēnu dīķis

Vēsture 
Mūsdienu Lielplatones teritorijā vēsturiski atradās Mazplatones muiža (Klein-Platon, Sidrabe), Lielplatones muiža (Groß-Platon, Lielplatone).
1866. gada pagastu pašvaldību reformas laikā 1867. gadā izveidoja Lielplatones pagastu.
Pēc 1920. gada zemes reformas Lielplatones muižu sadalīja 71 vienībā 1256 ha kopplatībā. 

1935. gadā Jelgavas apriņķa Lielplatones pagasta platība bija 42 km² un tajā dzīvoja 691 iedzīvotājs. 1945. gadā pagastā izveidoja Lielplatones ciema padomi, ko 1947. gadā likvidēja, bet 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidēšanu, atjaunoja. Lielplatones ciems ietilpis Elejas (1949-1956), Jelgavas (1956-1962, pēc 1967. gada) un Dobeles (1962-1967) rajonos. Lielplatones ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Ābelītes ciemu, 1956. gadā — Elejas ciema Staļina kolhoza, augļu audzētavas «Kužas» un padomju saimniecības «Eleja» teritoriju. 1963. gadā kolhoza «Gaisma» teritoriju pievienoja Elejas lauku teritorijai, 1965. gadā kolhoza «Sarkanā zvaigzne» teritoriju pievienoja Platones ciemam. 1974. gadā ciemam pievienoja daļu Elejas lauku teritorijas Lielplatones lopkopības izmēģinājumu stacijas teritorijas, bet ciema teritorijas pievienoja Platones ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Lielplatones pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jelgavas novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Lielplatone (pagasta centrs), Sidrabe (Mazplatone), Tīsi, Braņķi.

Ievērojamas personības 
 Mārtiņš Bīmanis (1864—1946) — inženieris un sabiedriskais darbinieks, Latvijas Universitātes rektors.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra 

Lielplatones pagastā darbojas šādi amatiermākslas kolektīvi:
 jauktais koris "Sidrabe";
 vidējās paaudzes deju kolektīvs "Mārtiņš";
 senioru sieviešu vokālais ansamblis "Mežābele".
Lielplatones muižā darbojas vēsturisko deju kolektīvs Senvedere.

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Jelgavas novada pagasti
Līvbērzes pagasts

Līvbērzes pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļrietumos, Lielupes kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Valgundes, Glūdas un Kalnciema pagastiem, Dobeles novada Bērzes un Jaunbērzes pagastiem, kā arī Jelgavas pilsētu.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Auce, Bērze, Lielupe, Pienava, Rūdulis, Smirda, Svēte, Vecbērze, Vecpienava.

Vēsture 
Mūsdienu Līvbērzes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Kirpet muiža, Līvbērzes muiža (Lieven-Bersen), Svētes muiža (Schwedthof), Upes muiža (Bächhof, Līvbērze).

Līvbērzes pagasts izveidojies uz Līveniem piederējušās muižas zemes. 1935. gadā pagasta platība bija 81 km² un tajā dzīvoja 1237 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Līvbērzes ciema padomi, ko gan 1947. gadā likvidēja, bet 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidēšanu, atjaunoja. Līvbērzes ciems ietilpis Jelgavas (1949-1962, pēc 1967. gada) un Dobeles (1962-1967) rajonos. 1974. gadā Līvbērzes ciemam pievienoja daļu Glūdas ciema padomju saimniecības Jelgava teritorijas, bet daļu ciema teritorijas pievienoja Kalnciema un Glūdas ciemiem. 1979. gadā ciemam pievienoja daļu Valgundes un Glūdas ciemu teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Līvbērzes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jelgavas novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Līvbērze (pagasta centrs), Vārpa, Avotiņi, Būdiņas, Cimāles, Dobeļi, Ģipteri, Jaunciems, Līvbērzes stacija, Rubeņi, Tušķi, Upmaļi.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Jelgavas novada pagasti
Platones pagasts

Platones pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām tā centrālajā daļā, Platones upes krastos. Robežojas ar sava novada Jaunsvirlaukas, Vircavas, Sesavas, Elejas, Lielplatones un Svētes pagastiem, kā arī Jelgavas pilsētu.

Daba 
Atrodas Viduslatvijas zemienes Zemgales līdzenumā. Augstākā vieta pagastā - 22,5 m vjl - pagasta dienvidu daļā.

Hidrogrāfija 
Upes:
 Platone
 Režu strauts
 Zemdegu strauts
 Vircava
 Audruve
 Eleja

Ūdenskrātuves:
Platones pagastā nav lielu dabisko ezeru, taču uz Platones upes izveidota 32 ha lielā Platones ūdenskrātuve.

Vēsture 
Mūsdienu Platones teritorijā vēsturiski atradās Jaunplatones (Neu-Platon) muiža, Lielvircavas muiža (Groß-Würzau, Lielvircava), Pētera muiža (Peterfeld, Pēterlauki), Režu muiža (Reschenhof), Vecplatones (Alt-Platon, Platone) muiža.

1866. gada pagastu pašvaldību reformas laikā 1867. gadā no muižu pagastiem izveidoja Vecplatones pagastu.
Pēc 1920. gada zemes reformas Vecplatones muižu sadalīja 41 vienībā 425 ha kopplatībā un Režu muižu 6 vienībās 132 ha kopplatībā. 

1935. gadā Jelgavas apriņķa Platones pagasta platība bija 52,39 km² un tajā dzīvoja 1090 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Ābelītes un Platones ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Platones ciems ietilpis Jelgavas (1949-1962, pēc 1967. gada) un Dobeles (1962-1967) rajonos. 1962. gadā Platones ciemam pievienoja Lielvircavas ciema kolhoza «Sarkanā zvaigzne» teritoriju, 1965. gadā — Lielplatones ciema kolhoza «Sarkanā zvaigzne» teritoriju. 1974. gadā pievienoja daļas no Lielplatones un Vircavas ciemiem un Elejas lauku teritorijas, bet daļu ciema teritorijas pievienoja Vircavas ciemam. 1979. gadā pievienoja daļu likvidētā Vecsvirlaukas ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Platones pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jelgavas novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Platone (pagasta centrs), Lielvircava, Pēterlauki, Poķi.

Ievērojamas personības 
 Jānis Ozols-Zars (1878-1968), skolotājs un sabiedriskais darbinieks. Viens no Latvijas Sociāldemokrātiskās Strādnieku partijas dibinātājiem un 1905. gada revolūcijas vadītājiem Latvijā
 Ģederts Eliass (1887-1975), revolucionārs un mākslinieks, viens no reālistiskās glezniecības pārstāvjiem

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra 

Lielplatones pagastā darbojas šādi amatiermākslas kolektīvi:
 jauktais koris "Sidrabe"
 vidējās paaudzes deju kolektīvs "Pali"
 vokālais ansamblis "Savējie"

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Jelgavas novada pagasti
Sesavas pagasts

Sesavas pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām tā dienvidaustrumos. Robežojas ar sava novada Elejas, Platones un Vircavas pagastiem, Bauskas novada Viesturu un Svitenes pagastiem, kā arī Lietuvas Šauļu apriņķa Jonišķu rajona Satkūnu, Saugelauku un Krjuku seņūnijām. Pagasta padome atrodas Sesavā.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Audruve, Jodupe, Liepars, Melnupīte, Oglaine, Rēda, Sesava, Upele, Vircava.

Vēsture 
Mūsdienu Sesavas pagasta teritorijā vēsturiski atradās Bērvircavas muiža (Behrs-Würzau, Bērvircava), Galamuiža (Endenhof, Galamuiža), Lielsesavas muiža (Groß-Sessau, Lielsesava), Liepas muiža (Lindenfeld), Pridiķa muiža (Friedrichshof), Skursteņu muiža (Schorstädt, Skursteņi), Vidusmuiža (Mittelhof, Vidusmuiža).

Sesavas pagasts kā administratīva teritorija izveidojās 18. gadsimta beigās, pirmā pagastvalde ievēlēta 1865. gadā. Ap 1880. gadu Sesavas pagastam pievienoja Jostenes un Galamuižas pagastus.
Līdz 20. gadsimta sākumam pagastā atradās Gala muiža (Endenhof), Vidus muiža (Mittelhof), Lielsesavas muiža (Groß-Sessau), Mazsesavas muiža (Klein-Sessau), Jostenes kroņa muiža (Jostan) un Mežvidmuiža. Pēc 1920. gada zemes reformas Gala muižu sadalīja 29 vienībās 358 ha kopplatībā, Vidus muižu 21 vienībā 288 ha kopplatībā.
   
1935. gadā Sesavas pagasta platība bija 92,8 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Lielsesavas un Sesavas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Sesavas ciemam pievienoja Eglāju ciemu, bet kolhoza "Līgo" teritoriju pievienoja Jaunsvirlaukas ciemam. 1956. gadā padomju saimniecības "Vidukļi" teritoriju pievienoja Lielvircavas ciemam. 1963. gadā Sesavas ciemam pievienoja Lielsesavas ciemu, 1974. gadā daļu Elejas lauku teritorijas un daļu Vircavas ciema, 1977. gadā - vēl daļu Elejas lauku teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvu teritoriju iekļāva Jelgavas novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Apdzīvotās vietas: Bajāri, Bērvircava, Buķi, Galamuiža, Klāvi, Lielsesava, Pīlādži, Sarmas, Sesava, Skursteņi, Vidusmuiža.

Ievērojamas personības 
 Vensku Edvarts (1855—1897), dzejnieks un žurnālists
 Pauls Tiltiņš (Pols Armāns, 1903—1943), Sarkanās Armijas tankists, Padomju Savienības Varonis

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra 
Kultūras pasākumi notiek Sesavas tautas namā, darbojas Sesavas pamatskola.

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Jelgavas novada pagasti
Salgales pagasts

Salgales pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām, Lielupes labajā krastā. Robežojas ar sava novada Cenu un Jaunsvirlaukas pagastiem, Olaines novada Olaines pagastu, kā arī Bauskas novada Iecavas, Mežotnes un Viesturu pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Garoze, Iecava, Lielupe, Mizupīte, Podzīte, Reņģele, Smakupe.

Vēsture 
Vēsturiski mūsdienu Salgales pagasta teritorijā atradās Autzen (Auči) muiža, Emburgas muiža (Annenburg, pie Emburgas), Garozes muiža (Garrosen, pie Garozas), Katriņas muiža (Catharinenhof), Ķenziņu muiža (Kensingshof), Slokas muiža (Schlockhof).

Pēc 1920. gada zemes reformas Emburgas muiža (Annenburg) tika sadalīta 48 vienībās 295 ha kopplatībā, Salgales mācītājmuiža 21 vienībā 471 ha kopplatībā, Salgales muiža (Sallgalen) 15 vienībās 201 ha kopplatībā, Ķenziņu muiža (Kensingshof) 14 vienībās 195 ha kopplatībā. 
 
1945. gadā Jelgavas apriņķa no daļas Salgales pagasta (līdz 1925. gadam Emburgas pagasts) izveidoja Sidrabenes ciema padomi. Sidrabenes ciems ietilpis Jelgavas (1949-1962, 1967-) un Bauskas (1962-1967) rajonos. 1954. gadā Sidrabenes ciemam pievienoja likvidēto Salgales ciemu, 1963. gadā - likvidēto Garozes ciemu, 1974. gadā - daļu Cenu ciema kolhoza «Druva» teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Sidrabenes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Ozolnieku novadā. 2011. gada 3. augustā Sidrabenes pagasts tika pārdēvēts par Salgales pagastu. 2021. gadā Ozolnieku novadu iekļāva Jelgavas novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Emburga (pagasta centrs), Auči, Garoza, Garozas stacija, Plāņi, Purviņi, Renceles.

Ievērojamas personības 
 Jānis Tālbergs (1844—1984), pirmais latviešu oftalmologs.
 Edvarts Virza (1883—1940), latviešu rakstnieks, dzejnieks, publicists, atdzejotājs no franču valodas
 Jānis Čakste (1859—1927), Latvijas Valsts prezidents, dzīvoja "Aučos"

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces

Ārējās saites 
 Nolemj Sidrabenes pagastu pārdēvēt par Salgales pagastu; galavārds - Saeimai

Dobeles apriņķis
Zemgale
Jelgavas novada pagasti
Svētes pagasts

Svētes pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām tā centrālajā daļā. Robežojas ar sava novada Platones, Lielplatones, Zaļenieku un Glūdas pagastiem, kā arī Jelgavas pilsētu.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Svēte, Bramberģes strauts.

Ūdenstilpes: Ruļļu karjers.

Vēsture 
Mūsdienu Svētes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Boļu muiža (Klein-Swehthof), Jēkaba muiža (Jakobshof, Jēkabnieki), Lielsvētes muiža (Groß-Swehthof, Svēte), Ragu muiža (Ragenhof), Svētes muiža (Bewert-Swehthof).

1920. gada agrārās reformas rezultātā Svētes pagastā esošā Svētes muiža ar Bolu pusmuižu, Viskāļi 143 ha kopplatībā sadalīti 74 vienībās. Nadziņu kroga zemes 45 ha platībā sadalītas 4 vienībās, Vircavas valsts mežniecības zeme 296 ha platībā sadalīta 45 vienībās.   
 
1935. gadā Jelgavas apriņķa Svētes pagasta platība bija 62,89 km² un tajā dzīvoja 1452 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Mazsvētes un Svētes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Svētes ciems ietilpis Jelgavas (1949-1962, pēc 1967. gada) un Dobeles (1962-1967) rajonos. 1954. gadā Svētes ciemam pieveinoja daļu Mazsvētes ciema teritorijas, 1963. gadā — Glūdas ciema kolhoza «Cīņa» teritoriju. 1974. gadā pievienoja daļu Zaļenieku ciema teritorijas, bet daļu Svētes ciema pievienoja Glūdas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Svētes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jelgavas novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Svēte, Jēkabnieki, Muzikanti, Atpūta, Ragumuiža, Slapatas, Vētras.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Jelgavas novada pagasti
Valgundes pagasts

Valgundes pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos, Lielupes abos krastos. Robežojas ar sava novada Līvbērzes, Kalnciema, Cenu, un Ozolnieku pagastiem, Dobeles novada Jaunbērzes pagastu, Tukuma novada Džūkstes un Slampes pagastiem, Mārupes novada Salas un Babītes pagastiem, Olaines novada Olaines pagastu, kā arī Jelgavas pilsētu.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Cena, Cēsna, Cīruļupīte, Iecava, Kauguru kanāls, Lielupe, Nāburdzīte, Vecbērze, Vecbērzes poldera kanāls.

Ūdenstilpes: Sahalīnes dīķis, ezeri Ķemeru tīrelī.

Vēsture 

Mūsdienu Valgundes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Ercogu jeb Hercogu muiža (Herzogshof, Vītoliņi), Kalnciema muiža (Kalnzeem, Tīreļi), Valgundes muiža (Wolgund).

1866. gada pagastu pašvaldību reformas laikā 1867. gadā Valgundes muižas pagasta teritorijā tika izveidots Valguntes pagasts. 
19. gadsimta otrajā pusē pagasts kļuva par lielāko Latvijas ķieģeļrūpniecības centru, 1872. gadā Valgundes muižas Mazgrašos rūpnieks Georgs Armitsteds un Lielgrašos 1873. gadā Džons Teilers uzcēla pirmās Hofmaņa riņķa krāsnis Latvijā. Rūpniekam Jevgēņijam Ņesterovam (Е.Ф. Нестеров) piederošajā ķieģeļceplī 1887. gadā 300 strādnieku saražoja 4 miljonus ķieģeļu 34 000 rubļu vērtībā.

1925. gadā Valguntes pagasts tika pārdēvēts par Valgundes pagastu.
1935. gadā Jelgavas apriņķa Valgundes pagasta platība bija 72,8 km² un tajā dzīvoja 1470 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Rūduļu un Valgundes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Valgundes ciems ietilpis Jelgavas (1949—1962, pēc 1967. gada) un Dobeles (1962—1967) rajonos. Valgundes ciemu 1949. gada 16. jūnijā likvidēja, tā teritoriju pievienoja Kalnciema lauku teritorijai, bet tā paša gada 31. decembrī ciemu atjaunoja. 1954. gadā Valgundes ciemam pievienoja likvidēto Ozolnieku ciemu un daļu Mazsvētes ciema. 1979. gadā Valgundes ciemam pievienoja likvidēto Kalnciema ciemu, bet daļu ciema teritorijas pievienoja Līvbērzes ciemam un jaunizveidotajam Ozolnieku pilsētciematam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2006. gadā pagastu reorganizēja par Valgundes novadu. 2009. gadā Valgundes novadu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jelgavas novadā un pārdēvēja par Valgundes pagastu.

Apskates objekti 

 Latvijas Kara muzeja filiāle "Ziemassvētku kauju muzejs" Valgundes pagasta "Mangaļu" mājās.
 Valgundes pareizticīgo klosteris
 Briežu Dārzs

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vītoliņi, Valgunde (pagasta centrs), Tīreļi, Kalnciema skola, Ķīši, Klīvmuiža, Ķīšu klosteris.

Ievērojamas personības 
 Ludvigs Neiburgs (1871—1948), būvuzņēmējs
 Aurēlijs Zēbergs (1879—1940), jurists un sabiedriskais darbinieks.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Jelgavas novada pagasti
Vilces pagasts

Vilces pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām tā dienvidrietumos. Robežojas ar sava novada Zaļenieku, Lielplatones un Elejas pagastiem, Dobeles novada Augstkalnes pagastu, kā arī Lietuvas Šauļu apriņķa Jonišķu rajona Žagares, Skaistģires un Satkūnu seņūnijām.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Ķīve, Platone, Rukūze, Sidrabe, Svēte, Vilce.

Vēsture 
Mūsdienu Vilce pagasta teritorijā vēsturiski atradās Blankenfeldes muiža (Blankenfeld), Lielberķenes muiža (Groß-Berken, Ziedkalne), Mūrmuiža (Gemauerthof, Mūrmuiža), Vellnmuiža (Wellerhof, Ziedkalne), Vilces muiža (Wilzen, Vilce), Viņķelmuiža (Winkelhof).

Pagasts izveidojies 1590. gadā celtās Vilces Mūrmuižas (Gemauerthof) teritorijā. 1705. gada 16. jūlijā Lielā Ziemeļu kara laikā Svētes upes krastos netālu no Mūrmuižas notika Mūrmuižas kauja. Zviedrijas karaspēks Ādama Lēvenhaupta vadībā uzvarēja uzbrūkošo Krievijas karaspēku Borisa Šeremetjeva vadībā. 1935. gadā Latvijas valdība Mūrmuižas kaujas vietā zviedriem atļāva izveidot pieminekli ar uzrakstu latviešu un zviedru valodā: "1705. gada 16. jūlijā šajā vietā zviedru karapulki Ādama Ludviga Lēvenhaupta vadībā uzvarēja spēcīgāku ienaidnieku". Svētes upes kreisajā krastā 1991. gadā uzstādīts piemineklis kritušo zviedru karavīru kapavietā.

Vilces muižas pagasts dibināts pēc dzimtbūšanas atcelšanas 1822. gadā. 1866. gada pagastu pašvaldību reformas laikā 1867. gadā izveidoja Vilces pagastu. 1893. gadā tam pievienoja bijušos Blankenfeldes, Mūrmuižas un Lielplatones muižu pagastus. 1935. gadā Jelgavas apriņķa Vilces pagasta platība bija 86,7 km² un tajā dzīvoja 1871 iedzīvotājs. 1945. gadā pagastā izveidoja Ausmas un Vilces ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Ausmas ciems ietilpis Elejas (1949-1956), Jelgavas (1956-1962, pēc 1967. gada) un Dobeles (1962-1967) rajonos. Ausmas ciemam 1951. gadā pievienoja likvidētā Berķenes ciema kolhoza «Ziedkalne» teritoriju. 1956. gadā Ausmas ciemam pievienoja Abgunstes ciema kolhoza «Sarkanais karogs» un Vilces ciema «Zemgales komunists» teritoriju, bet kolhoza «Jaunais laiks» teritoriju pievienoja Vilces ciemam. 1963. gadā Ausmas ciemam pievienoja daļu likvidētā Vilces ciema teritorijas, 1974. gadā — Zaļenieku ciema kolhoza Pavasaris teritoriju, 1977. gadā tika veikta teritoriju apmaiņa ar Zaļenieku ciemu. 1989. gadā Ausmas ciemu pārdēvēja par Vilces ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Vilces pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jelgavas novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vilce (pagasta centrs), Ziedkalne, Mūrmuiža, Bandenieki, Blankenfelde, Kalnrozes, Kapteines, Mazvilce.

Ievērojamas personības 
 Kārlis Aperāts (1892 - 1944), Latvijas armijas un Latviešu leģiona virsnieks, Lāčplēša Kara ordeņa un Dzelzs krusta Bruņinieku krusta kavalieris. 
 Pauls Kalniņš (1872—1945), ārsts un politiķis, ilggadējs Saeimas priekšsēdētājs, Latvijas Valsts prezidenta vietas izpildītājs (1944—1945)

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Jelgavas novada pagasti
Riodežaneiro "Fluminense"

Fluminense Football Club ir Brazīlijas futbola klubs no Riodežaneiro. Četras reizes ir kļuvusi par Brazīlijas čempioniem (1970., 1984., 2010. un 2012. gadā)

Ārējās saites 

 Kluba ziņu lapa 

Brazīlijas futbola klubi
Vircavas pagasts

Vircavas pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar Viesturu, Sesavas, Platones un Jaunsvirlaukas pagastiem. Pagasta centrs ir Vircavā.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Eleja, Liepars, Oglaine, Rēda, Sesava, Upele, Vircava.

Vēsture 
Mūsdienu Vircavas pagastā atradās Jostana muiža (Jostan), Kulpju muiža (Kulpenhof), Kroņvircavas muiža (Krons-Würzau, Vircava), Ķiles muiža (Killhof), Lauku muiža (Feldhof), Mazā Lauku muiža (Klein-Feldhof, Mazlauki), Mazskursteņu muiža (Klein-Schorstädt), Oglienes muiža (Oglai, Oglaine).

1935. gadā Vircavas pagasta (līdz 1925. gadam Kroņa Vircavas pagasts) platība bija 99,7 km². 1949. gadā pagastā izveidoja Vircavas un Sprīdīšu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Vircavas ciemam pievienoja Sprīdīšu ciemu, 1966. gadā - Lielvircavas ciemu, bet daļu Vircavas ciema pievienoja Jaunsvirlaukas ciemam. 1974. gadā ciemam pievieno daļas no Platones un Jaunsvirlaukas ciemiem, bet daļu Vircavas ciema - Platones ciemam. 1977. un 1979. gadā ciemā iekļauj daļas no Vecsvirlaukas ciema. 1987. gadā daļu Vircavas ciema pievieno Jaunsvirlaukas ciemam. 1990. gadā ciemu pārdēvē par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvu teritoriju iekļauj Jelgavas novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Apdzīvotās vietas: Āriņi, Erverti, Mazlauki, Oglaine, Reikuļi, Roķi, Šķīras, Vircava.

Ievērojamas personības 
 Jānis Bisenieks (1864—1923), agronoms, uzņēmējs, sabiedrisks darbinieks.
 Georgs Bisenieks (1885—1941), politiķis un diplomāts. Latvijas vēstnieks Apvienotajā Karalistē (1921—1924). Latvijas konsuls Ļeņingradā (1933—1934).

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Jelgavas novada pagasti
Zaļenieku pagasts

Zaļenieku pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām tā rietumos. Robežojas ar sava novada Glūdas, Svētes, Lielplatones un Vilces pagastiem, Dobeles novada Krimūnu, Tērvetes un Augstkalnes pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Auce, Dorupīte, Eglone, Svēte, Tērvete.

Vēsture 
Mūsdienu Zaļenieku pagasta teritorijā atradās Abgunstes muiža (Abgunst, Abgunste), Abgunstes-Grīnfeldes muiža (Abgunst-Grünfeldt), Doktern muiža, Ūziņu muiža (Usingen, Ūziņi), Zaļā muiža (Grünhof).
1866. gada pagastu pašvaldību reformas laikā 1867. gadā Zaļenieku (Grünhof) muižas pagasta teritorijā izveidoja Zaļo pagastu, kam vēlāk pievienoja Abgunstes un Ūziņu muižu pagastus.
Pēc 1920. gada zemes reformas Zaļo muižu ar pusmuižām atsavināja un sadalīja 70 jaunsaimniecībās, bet muižas pilī iekārtoja vidusskolu un vēlāk – mājturības skolu. 
 
1935. gadā Jelgavas apriņķa Zaļenieku pagasta platība bija 114,9 km² un tajā dzīvoja 2565 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Abgunstes, Deģu un Zaļenieku ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Zaļenieku ciems ietilpis Elejas (1949-1956), Jelgavas (1956-1962, pēc 1967. gada) un Dobeles (1962-1967) rajonos. 1956. gadā Zaļenieku ciema Raiņa kolhoza teritoriju pievienoja Abgunstes ciemam, 1962. gadā Zaļenieku ciemam pievienoja likvidēto Abgunstes ciemu, 1965. gadā — daļu likvidētā Deģu ciema. 1967. gadā Ļeņina kolhoza teritoriju pievienoja Bites ciemam. 1974. gadā pievienoja daļu Glūdas ciema kolhoza «Zaļenieki» teritorijas, bet daļu kolhoza «Pavasaris» teritorijas pievienoja Ausmas ciemam, bet kolhoza «Straume» u.c. teritorijas — Svētes ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Zaļenieku pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jelgavas novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Zaļenieki (pagasta centrs), Spurģi, Ūziņi, Abgunste.

Ievērojamas personības 
 Kārlis Pētersons (1852—1919), uzņēmējs un izgudrotājs, Dublinas pīpju fabrikas Kapp&Peterson Ltd. līdzīpašnieks un direktors
 Aspazija (1865—1943), dzejniece
 Klāra Hibšmane (1878—1946), pirmā latviešu ārste un sabiedriskā darbiniece.
 Dāvids Beika (1885—1946), latviešu marksists un profesionāls revolucionārs, viens no Amerikas latviešu sociāldemokrātijas koporganizācijas vadītājiem (1907—1917), LSPR Rūpniecības komisārs (1919).

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Jelgavas novada pagasti
Cēzars Aparesido Rodrigezs

Cēzars Aparesido Rodrigezs (; dzimis 1974. gada 24. oktobrī, Sanpaulu, labāk pazīstams kā Cēzars), ir bijušais brazīliešu futbolists.

Ārējās saites 

1974. gadā dzimušie
Sanpaulu štatā dzimušie
Brazīlijas futbolisti
Brazīlijas izlases futbolisti
S.S. Lazio spēlētāji
Milānas "Internazionale" spēlētāji
Bologna F.C. 1909 spēlētāji
Ronaldiņu

Ronaldu de Asiss Moreira (; dzimis , Portualegri, Brazīlijā), pazīstams kā Ronaldiņu () ir brazīliešu bijušais futbolists, kurš pašreiz ir FC Barcelona vēstnesis. Ronaldiņu tulkojumā no portugāļu valodas nozīmē "mazais Ronaldu", jo tajā laikā, kad Ronaldiņu kļuva slavens, ļoti labi spēlēja cita brazīliešu futbola zvaigzne ar vārdu Ronaldu. 2007. gada janvārī viņš ieguva arī Spānijas pilsonību.

Ronaldiņu divreiz ir atzīts par Pasaules Gada labāko futbolistu (2004. un 2005. gadā), vienreiz par Eiropas labāko futbolistu (2005. gadā) un 2006. gadā tika atzīts par UEFA Čempionu Līgas vērtīgāko spēlētāju.

2008. gadā futbolists pārgāja no Spānijas FC Barcelona uz Itālijas klubu AC Milan par 14,6 miljonu sterliņu mārciņu pārejas naudu. Savukārt 2011. gadā Ronaldiņu beidza profesionāļa gaitas Eiropā un pievienojās savas dzimtenes klubam "Flamengo", kurā pilda kapteiņa funkcijas.

2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

Atsauces

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Riugrandi du Sulā dzimušie
Brazīlijas futbolisti
Brazīlijas izlases futbolisti
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
FIFA 100
Parīzes "Saint-Germain" spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
AC Milan spēlētāji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Zelta bumbas ieguvēji
Andrejs Prohorenkovs

Andrejs Prohorenkovs (dzimis 1977. gada 5. februārī) ir Latvijas futbolists, uzbrucējs. 

Savu karjeru viņš iesāka spēlējot dažādās Latvijas komandās, taču jau 19 gadu vecumā pārcēlās uz Poliju, kur 5 gadus spēlēja dažādās zemāko līgu komandās. 2001. gadā Prohorenkovs nokļuva Izraēlas komandā Maccabi Kirigati, bet pēc gada - Telavivas "Maccabi", kuras sastāvā viņu arī pamanīja Latvijas futbola izlases treneris Aleksandrs Starkovs. Savu pirmo spēli valsts izlasē Prohorenkovs aizvadīja 2002. gada oktobrī pret Poliju. 2004. gadā Andrejs Prohorenkovs Latvijas izlases sastāvā piedalījās Eiropas čempionātā Portugālē. Pēc turnīra viņš nonāca Maskavas Dinamo, taču nespēja iekļūt pamatsastāvā un tika izīrēts uz savu iepriekšējo komandu Maccabi. 2006. gada sezonas otrajā pusē viņš atgriezās Latvijā un spēlēja FK Jūrmala sastāvā, bet gada beigās noslēdza līgumu ar Spānijas Racing de Ferrol. Pēc pussezonas Spānijā, Prohorenkovs pievienojās Grieķijas 2. līgas klubam Ionikos. Visas savas karjeras laikā Prohorenkovs ir spēlējis 13 dažādos klubos un nekad nav palicis nevienā komandā ilgāk kā 2 sezonas, jo neapmierināja kluba vadību.

Sasniegumi 
 Izraēlas čempions - 1 (2003.)
 Latvijas čempions - 1 (2009.)

Ārējās saites 

1977. gadā dzimušie
Latvijas futbolisti
Latvijas izlases futbolisti
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Ogrē dzimušie
FK Liepājas Metalurgs spēlētāji
Igors Korabļovs

Igors Korabļovs (dzimis ) ir Latvijas futbolists, aizsargs. Korabļovs ir Virslīgas rekordists aizvadīto spēļu skaita ziņā ar 475 spēlēm (pēc 2012. gada sezonas). Latvijas izlasē viņš debitēja 1999. gada vasarā spēlē pret Slovēniju. 2004. gadā Korabļovs kopā ar izlasi bija Euro-2004 finālturnīrā Portugālē, taču laukumā tā arī neizgāja.

Sasniegumi 
 Latvijas kausa ieguvējs - 4 (1994 - Rīgas Olimpija, 1999 - FK Rīga, 2003 - Ventspils, 2004 - Ventspils)

Atsauces

Ārējās saites 

1974. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas futbolisti
Latvijas izlases futbolisti
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
FK Ventspils spēlētāji
Andrejs Štolcers

Andrejs Štolcers (dzimis  Rīgā) ir bijušais Latvijas futbolists, kurš spēlēja uzbrucēja un malējā pussarga pozīcijā. Pēc karjeras beigām futbola treneris.

Latvijas izlasē aizvadījis 81 spēli, gūstot 7 vārtus. Izlases sastāvā piedalījās arī 2004. gada Eiropas čempionātā.

2009. gada decembrī viņš pievienojās Anglijas zemāko līgu klubam Bath City. bet pēc tam pārcēlās uz Hayes & Yeading United.

Atsauces

Ārējās saites 

1974. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas futbolisti
Latvijas izlases futbolisti
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
FC Baku spēlētāji
Fulham FC spēlētāji
FK Spartak Maskava spēlētāji
Skonto FC spēlētāji
Latvijas futbola treneri
Sālsezers

Sālsezers ir ezers, kura ūdenim ir augstāka sāļu (gk. nātrija hlorīds) un citu minerālu koncentrācija nekā vairumam ezeru. Bieži par sālsezeru uzskata ezeru, kur viens litrs ūdens satur vairāk nekā 3 000 miligramu sāļu. Ļoti bieži sālsezeros ir augstāks sāls saturs nekā jūras ūdenī.

Sālsezeri veidojas beznoteces ezeros — no šādiem ezeriem ūdens izdalās tikai ar iztvaikošanu un ūdenī izšķīdušie sāļi paliek ezerā. Laika gaitā šāda ezera sāļums pieaug. Ja ezeram pietek mazāk ūdens nekā iztvaiko, ar laiku ezers izzūd un tā vietā paliek sāls līdzenums vai sāls purvs (solončaks).

Sālsezeros uzkrājusies sāls bieži ir vērtīgs derīgais izraktenis, savukārt sālsezeru dūņas bieži ir vērtīgs ārstniecības līdzeklis (sk. Nāves jūra, Baskunčaks). Ap sālsezeriem veidojas neparasti biotopi, kas sastāv no retiem augiem un dzīvniekiem.

Pasaules lielākais sālsezers ir Kaspijas jūra — tā ir arī pasaules lielākais ezers. Visaugstāk novietotais sālsezers ir Namcho Tibetā. Savukārt viszemāk novietotais sālsezers ir Nāves jūra (Izraēla un Jordānija), kuras krasts vienlaikus ir zemākais sauszemes punkts pasaulē.

Izžuvušu sālsezeru gultne mēdz būt ļoti līdzena un tāpēc to izmanto kā skrejceļu aviācijā un pasaules ātrākajām automašīnām.

Ārējās saites 
 
 
 Lekciju materiāli par sālsezeriem (angliski)

Ezeri
Limnoloģija
Beznoteces ezeri
Kristaps Grebis

Kristaps Grebis (dzimis ) ir Latvijas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2019. gada Grebis pārstāv Latvijas 1. līgas komandu Grobiņas SC.

Savu futbolista karjeru Grebis sāka FHK Liepājas Metalurgs sastāvā 2000. gadā. Nākamajā sezonā viņš tika izīrēts FK Rīga komandai, savukārt 2002. gadā atgriezās Liepājā. 2007. gada janvārī Grebis noslēdza līgumu ar Anglijas 5. līgas komandu Oxford United, taču marta vidū to atstāja. Aprīlī Kristaps Grebis pievienojās Ventspils komandai, bet 2008. gadā atkal atgriezās Liepājas komandā. 2009. gada sezonā viņš kļuva par rezultatīvāko Virslīgas spēlētāju ar 30 gūtiem vārtiem.

2011. gada janvārī viņš pievienojās Kipras klubam Limasolas AEL. Tomēr dažas dienas vēlāk kluba vadība lauza līgumu ar Grebi, kā iemeslu minot medicīniskās pārbaudes rezultātus. Drīz pēc tam viņš pievienojās Azerbaidžānas klubam FK Gence, vēlāk nomainot to uz citu Azerbaidžānas klubu Zakatalas "Simurq".

 Grebis debitēja Latvijas izlasē, izejot laukumā uz maiņu 2010. gada Pasaules kausa izcīņas kvalifikācijas turnīra spēlē pret Grieķiju. Pirmos vārtus izlasē viņš guva  pārbaudes spēlē pret Igauniju.

Panākumi 
 Latvijas čempions — 2 (2005., 2009., 2015)
 Latvijas kausa ieguvējs — 1 (2006.)

Atsauces

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Latvijas futbolisti
Latvijas izlases futbolisti
Liepājā dzimušie
FK Liepāja spēlētāji
FK Liepājas Metalurgs spēlētāji
FK Ventspils spēlētāji
Luijs VII

Luijs VII Jaunais (, dzimis , miris ) bija franku ķēniņš (1137-1180), Luija VI Resnā dēls.

Biogrāfija 

1137. gada 22. jūlijā precējies ar Akvitānijas Eleonoru (1122-31.03.1204), Akvitānijas hercoga Viljama X meitu. Laulības iniciators bija Luijs VI un tās mērķis - zemju apvienošana abpus Luārai.

Laulībā dzimušas meitas:
 Šampaņas Marija (1145 - 11.03.1198), precējusies ar Šampaņas Henriju I
 Francijas Alisi (1151-1197/1198), precējusies ar Bluā grāfu Tibo V (1151-1191)

Pēc kāpšanas tronī Luijs turpināja tēva iesākto politiku, taču kūtri un nekonsekventi. Tāpat kā tēvam, viņam nācās cīnīties ar feodāļiem un dažkārt slēgt savienības ar pilsētām. 1146. gadā Luijs devās Krusta karagājienā, uzticēdams valsts pārvaldi Sugerijam. Būdams greizsirdīgs, pierunāja Eleonoru doties ceļā kopā ar viņu. 1148. gadā kopā ar karaspēku, kurš ir pamatīgi cietis no bada, karstuma un bizantiešu intrigām, ieradās Antiohijā. No Antiohijas Luijs slepeni aizbrauca uz Tīru, kur gaidīja jaunus krustnešus. Pēc tam jauna karaspēka priekšgalā, kopā ar Vācijas Konrādu III (1138-1152) un Jeruzalemes karali Boldvinu III devās aplenkt Damasku, taču tika sakauts. Pēc templiešu lūguma uzkavējies Jeruzālemē, ap 1149. gada Lieldienām atgriezās dzimtenē.

Pēc atgriešanās no krusta karagājiena 1152. gadā panāca laulības anulēšanu ar Eleonoru. Eleonorai tika atdotas Gijēna, Puatū, Gaskoņa. Eleonora apprecējās ar Henriju Plantagenetu, vēlāko Anglijas karali Henriju II, kurš, lai arī skaitījās Francijas karaļa vasalis, patiesībā bija daudz varenāks par Luiju.

1154. gadā apprecējas ar Kastīlijas Konstanci, Kastīlijas karaļa Alfonso VII (1126-1157) meitu. Laulībā dzimušas meitas:
 Francijas Margarita (1158-1197), precējusies ar (1) Anglijas Henriju Jauno; (2) Ungārijas Bela III (1172-1196)
 Alī Adele (4.10.1160 - apm. 1220), saderināta ar Anglijas Ričardu I; precējusies Talvas Viljamu III, Pontjē grāfu

1160. gada 4. oktobrī Konstance nomira dzemdībās un piecas nedēļas vēlāk Luijs VII apprecējās ar Šampaņas Adeli. Luija VII trešajā laulībā ar Šampaņas Adeli piedzima tik ilgi gaidītais mantinieks, nākamais Filips II Augusts.

1163. gadā kopā ar pāvestu Aleksandru III lika pamatakmeni Parīzes Dievmātes katedrālei.

Mūža beigās bija paralizēts un mira 1180. gada 18. septembrī Sen-Pontas abatijā, apglabāts Sendenī bazilikā.

Ārējās saites

Kapetingu dinastija
1120. gadā dzimušie
1180. gadā mirušie
Francijas monarhi
Ģirts Karlsons

Ģirts Karlsons (dzimis  Liepājā) ir bijušais Latvijas futbolists, uzbrucējs.

Savu futbolista karjeru Karlsons sāka FHK Liepājas Metalurgs sastāvā 1998. gadā un spēlēja tajā līdz 2003. gadam. 2003. gada sezona bija viņa veiksmīgākā sezona, jo tajā viņš kļuva par Virslīgas otru rezultatīvāko spēlētāju ar 26 vārtiem. 2004. gadā Karlsons devās uz Jaroslavļas "Šiņņik", taču nospēlēja tajā tikai sezonu, jo nespēja nostiprināties sastāvā. 2005. gadu Ģirts Karlsons uzsāka FK Venta sastāvā, taču, tā kā klubs bankrotēja, sezonas vidū Karlsons atgriezās Metalurga sastāvā. 2008. gada februārī Karlsons pārgāja uz Nīderlandes augstākās līgas futbola klubu Dūtinhemas "De Graafschap" Pēc aizvadītās pussezonas Nīderlandē, jūlijā Karlsons atgriezās Liepājas komandā. 2017. gada 13. jūnijā Karlsons pameta FK Ventspils un parakstīja vienošanos ar FK Liepāja.

Latvijas izlasē Ģirts Karlsons debitēja 2003. gada beigās pārbaudes turnīrā Kiprā pret Kuveitas izlasi. 2006. gada beigās viņš nostiprinājās izlasē un 2008. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīrā jau kļuva par izlases pamatsastāva spēlētāju, 11 spēlēs gūstot divus vārtus.

Sasniegumi 
 Latvijas čempions - 2 (2005., 2009.)
 Latvijas kausa ieguvējs - 3 (2006,2017,2017)
 Latvijas čempionāta labākais uzbrucējs - 1 (2006, 2017)

Ārējās saites

Atsauces 

1981. gadā dzimušie
Liepājā dzimušie
Latvijas futbolisti
Latvijas izlases futbolisti
FK Liepājas Metalurgs spēlētāji
FK Liepāja spēlētāji
FK Ventspils spēlētāji
Alakels

Alakels ( — ‘raibais ezers’) ir beznoteces sālsezers Kazahstānas austrumu daļā Austrumkazahstānas un Almati apgabalos. Ezers atrodas Džungārijas vārtos — ielejā, kas savieno Kazahstānas dienvidu augstienes ar Ķīnas Džungārijas tuksnešaino līdzenumu. Ielejas dibens ir tikai 350—450 m virs jūras līmeņa, savukārt Džungārijas Alatau virsotnes ielejas malā ir līdz 4463 m virs jūras līmeņa. Ūdens apmaiņas periods ezerā ir 0,8 gadi. Aizsalst no janvāra līdz aprīlim.

Ezers periodiski saņem ūdeni no Urdžaras upes, kas ietek ezera ziemeļu daļā. Ezers ir nozīmīga migrējošo putnu ligzdošanas vieta, tāpēc šeit izveidots Alakela valsts liegums.

Vietām, kur mitruma apstākļi to ļauj, vietējie iedzīvotāji ezera krastā nodarbojas ar lauksaimniecību.

Kazahstānas ezeri
Sālsezeri
Luijs VI Resnais

Luijs VI Resnais (, dzimis , miris ) bija franku ķēniņš (1108-1137). Filipa I un Holandes Bertas dēls.

Biogrāfija 
Par Resno iesaukts sava varenā un tuklā auguma dēļ. Skolojies klosterī. Karojis ar vasaļiem - "baroniem laupītājiem", lai nosargātu karaļa tiesības, baznīcas un sabiedrisko kārtību Parīzes apkārtnē un ar Anglijas karali par tā tīkojumiem Normandijā. Sargājot baznīcas intereses 1101.gadā samierināja Sendenī abatiju ar baronu Bušāru de Monmaransī. 1111. gadā Luijs VI ieņēma Hugo de Puizē pili, par to, ka tas laupīja un postīja klosterus un pilis.

1119. gadā pie Brenevilas cieta smagu sakāvi kaujā ar Anglijas karali Henriju I, taču Luijam VI izdevās nosargāt strīdīgās teritorijas. Tā kā Luijs VI aktīvi pabalstīja Romas pāvestu Kalikstu II, 1124. gadā sākās karš ar Romas impēriju. Pateicoties vasaļu atbalstam, Luijs VI piespieda imperatoru Heinrihu V atkāpties.

Miris 1137.gada 1. augustā Betī-San-Pjēras pilī no dizentērijas. Apglabāts Sen Denī Bazilikā.

Ārējās saites 

1081. gadā dzimušie
1137. gadā mirušie
Parīzē dzimušie
Kapetingu dinastija
Francijas monarhi