joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pesteļvalks

Pesteļvalks ir Raķupes kreisā krasta pieteka Ventspils un Talsu novados. 

Iztece - uz ziemeļiem no Grūžām. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Raķupē augšpus Blāzmas. 

Upi nešķērso valsts autoceļi. Upes krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.

Atsauces 

Talsu novada upes
Ventspils novada upes
Dundagas novada upes
Irbes baseina upes
Raķupes pietekas
Vladimirs Brons

Vladimirs Brons (;  Nikolajeva —  Sverdlovska) bija PSRS starptautiskais lielmeistars šaha kompozīcijā un šaha teorētiķis.

Biogrāfija 
Šahu spēlēt iemācījies vienpadsmit gadu vecumā. Pēc pārcelšanā uz Harkovu apmeklējis Alekseja Aļehina vadīto šaha klubu. Ar panākumiem piedalījies pilsētas šaha čempionātos. Šaha etīdes sācis sastādīt 1924. gadā Harkovā. Drīzumā kļuvis par vienu no Ukrainas spēcīgākajiem šaha problēmistiem. Otrā pasaules kara sākumā evakuēts uz Sverdlovsku, kur nodzīvojis līdz mūža beigām. Sastādījis aptuveni 500 šaha etīdes un aptuveni 600 šaha uzdevumus (galvenokārt trīsvilčus). Apmēram 300 Brona šaha kompozīcijas tikušas atzīmētas sastādīšanas konkursos un ieguvušas 130 godalgas, tajā skaitā vairāk nekā 50 pirmo godalgu un gandrīz 50 otro godalgu. Brona etīdes devušas nozīmīgu ieguldījumu galotņu teorijā.

Pēc profesijas bijis ugunsizturīgo materiālu speciālists, tehnisko zinātņu doktors, daudzu zinātnisko darbu autors savā specialitātē.

Godinot novadnieka piemiņu 2009. gadā Jekaterinburgā tika aizvadīts memoriālais konkurss "Vladimiram Bronam — 100".

Etīdes 
Brona etīžu diapazons ir ļoti liels. Viņa daiļrade izceļas ar augstu meistarību un precīzu savu ideju noformēšanu. Galvenā tēma — dažādu ideju sintēze vienā kompozīcijā.

Atrisinājums:
1. Tc7-c8! Df8-a3
2. Zf5-d4+ Kb5-b6
3. Tc8-b8+ Kb6-c5
4. Tb8-b5+ Kc5-d6
5. Tb5-d5+ Kd6-e7
6. Td5-a5! Da3:a5
7. Zd4-c6+ ar uzvaru.

Atrisinājums:

1. h5! Z:g5+ (1…Kg7 2.h6+ Kh7 3. Kf6 Zh4 4. Ze2 Lc6 5. Zf4 Le8 6. Lc2 — gājiena spaids)
2. Kf6 Zе4+!!
3. Z:e4 gh
4. Zg5+ Kh8 (4…Kg8 5. La2+ Kh8 6. Kf7 un 7. Kf8 ar matu)
5. La2! (draudot ar karaļa maršu uz f8) Lb7
6. Kf7 La6
7. Kf8 Ld3
8. Lg8! Lg6
9. Lh7!! ar uzvaru.

Grāmatas

Atsauces

Ārējās saites 
  šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"
  šahista kompozīcijas vietnē jmrw.com

1909. gadā dzimušie
1985. gadā mirušie
Mikolajivā dzimušie
PSRS šahisti
Krievijas šahisti
Ukrainas šahisti
Šaha problēmisti
Lielmeistari šaha kompozīcijā
Vauts Pūlss

Vauters Pūlss (; dzimis ) ir Nīderlandes šosejas riteņbraucējs, kas šobrīd pārstāv UCI WorldTeam komandu .

Karjera 
Pēc ilgstošas karjeras Vacansoleil—DCM komandā no 2009. gada pirms 2014. gada sezonas Pūlss pārgāja uz Omega Pharma—Quick-Step komandu.

2012. gada Tour de France laikā viņš piedzīvoja smagu kritienu un tika apsvērta nieres amputācija.

2014. gada septembrī tika paziņots, ka nākamajā sezonā Pūlss pārstāvēs Team Sky komandu. Viņa pirmā uzvara jaunajā komandā bija 2015. gada Tirreno–Adriatico, kur viņš kļuva par komandas līderi pēc Krisa Frūma izstāšanās. Pūlss uzvarēja 4. posmā ar finišu Kastelraimondo, veicot izrāvienu pēdējā kāpumā un vienatnē veicot nobraucienu līdz finišam. Viņš kļuva par sacensību līderi un kopvērtējumā finišēja septītais. Vēlāk viņš finišēja otrais Tour of Britain kopvērtējumā, uzvarot sacensību kalnainākajā posmā.

2016. gadā Pūlss uzvarēja savās pirmajās viendienas sacensībās, esot pirmais no četru sportistu grupas Ljēža—Bastoņa—Ljēža sacensību finišā. Tā bija pirmā klasikas pieminekļu uzvara gan Team Sky, gan pašam Pūlsam.

2019. gada septembrī Pūlss paziņoja par pievienošanos  komandai līdz ar nākamo sezonu, ar mērķi ieņemt līdera lomu.

Atsauces

Ārējās saites 

 

1987. gadā dzimušie
Nīderlandes riteņbraucēji
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Vuelta a España posmu uzvarētāji
Limburgā (Nīderlande) dzimušie
Imants Strads

Imants Strads (dzimis 1978. gada 10. janvārī Rīgā) ir latviešu teātra un kino aktieris.

Biogrāfija 
Māte — Nacionālā teātra aktrise Maiga Sika, tēvs — kultūras darbinieks un kādreizējais Latvijas Nacionālās operas direktors Gatis Strads.

Mācījies Rīgas 11. vidusskolā (vēlāk Rīgas Franču licejs) no 1985. līdz 1996. gadam. 1996. gadā iestājās Liepājas teātra 5. studijā, ko pabeidza 1999. gadā. Paralēli studijām piedalījās   Liepājas teātra izrādēs "Lilioms", "Nebrauc tik dikti", "Eiridīke", "Hamlets", "Ienesīga vieta" u.c. Bez tam iesaistījās arī Valmieras Drāmas teātra izrādēs. 

No 1999. gada strādāja Valmieras Drāmas teātrī par štata aktieri. 2005. gadā dibināja humora apvienību "Žerāri", ar kuru koncertēja Latvijā, būdams apvienības producents, režisors un aktieris. Imants Strads ir dibinājis radošo apvienību "Valmieras kinostudija”, kurā producē un iestudē izrādes bērniem. 2013. gadā apbalvots ar apbalvojumu "Gada Valmierietis".

2019. gadā sāka piedalīties Dailes teātra izrādēs, bet 2020. gadā kļuva par šī teātra aktieri.

Papildus darbam teātrī Imants Strads filmējies daudzās Rīgas Kinostudijas filmās, vairākos televīzijas seriālos, kā arī piedalījies Krievijas, ASV un Indijas filmās.  Imants Strads darbojies arī filmu un reklāmu ierunāšanā un dublēšanā.

Imants Strads bijis izvirzīts Latvijas teātra "Spēlmaņu nakts" balvai kategorijā "Gada jaunais skatuves mākslinieks", bet trīs reizes — kategorijā "Gada aktieris".

Lomas Valmieras teātrī

Lomas kino un TV

Atsauces

Ārējās saites 
 Imants Strads filmas.lv

1978. gadā dzimušie
Latvijas aktieri
Valmieras Drāmas teātra aktieri
Dailes teātra aktieri
Latviešu režisori
Rīgā dzimušie
Burtnieki (Tārgales pagasts)

Burtnieki ir ciems Ventspils novada Tārgales pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 2,1 km no pagasta centra Tārgales, 9,8 km no novada centra Ventspils un 192,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P122 (Ventspils—Piltene), Ventas upes kreisajā krastā.

Atsauces
Ēvartciems

Ēvartciems (arī Ēvarti) ir ciems Ventspils novada Tārgales pagastā. Izvietojies Ventspils dienvidaustrumu pievartē, pagasta dienvidu daļā 2,7 km no pagasta centra Tārgales, 8,6 km no novada centra Ventspils un 191,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P122 (Venspils—Piltene), Vecās Kamārces kreisajā krastā.

Atsauces
Jaunupe (upe)

Jaunupe ir Baltijas jūrā ietekoša upe Ventspils novadā.

Iztece - pie autoceļa V1337 (Eglāji–Muižnieki). Tek dienvidrietumu virzienā, netālu no Baltijas jūras krasti pagriežoties uz ziemeļiem un tek paralēli jūras krastām. Ietek Baltijas jūrā pie Jaunupes ciema. 

Upi šķērso valsts autoceļš P124 (Ventspils—Kolka), tās krastos atrodas Jaunupe.

Atsauces 

Ventspils novada upes
Baltijas jūras piekrastes upes
Krievlauki

Krievlauki ir ciems Ventspils novada Tārgales pagastā. Izvietojies Ventspils austrumu pievārtē 6 km no pagasta centra Tārgales, 5,2 km no novada centra Ventspils un 188,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P122 (Venspils—Piltene), Ventas upes labajā krastā. Uz austrumiem atrodas Ventspils pilsētas daļa ar tādu pašu nosaukumu - Krievlauki.

Atsauces
Nabeļvalks

Nabeļvalks ir Baltijas jūrā ietekoša upe Ventspils novadā.

Tek ziemeļu virzienā. Ietek Baltijas jūrā uz rietumiem no Miķeļtorņa. 

Nabeļvalku nešķērso valsts autoceļi.

Atsauces 

Ventspils novada upes
Packule

Packule ir Ventas labā krasta pieteka Ventspils novadā un Ventspilī.

Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Ventā starp Ventspils pilsētas daļām Packules ciemu un Krievlaukiem. Lielākā pieteka - Platene. Pietek arī Kamārces-Packules kanāls, kas atnes Kamārces upes ūdeņus.

Packuli šķērso valsts autoceļš P122. Tās krastos atrodas Tārgales pagasta Packules ciems un Ventspils daļa Packules ciems.

Atsauces 

Ventspils novada upes
Ventspils upes
Packules ciems

Packules ciems (arī Packulciems, Packule) ir ciems Ventspils novada Tārgales pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 4,9 km no pagasta centra Tārgales, 7,7 km no novada centra Ventspils un 190,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Packules upes krastos. Uz rietumiem no ciema atrodas Ventspils pilsētas daļa ar tādu pašu nosaukumu - Packules ciems.

Atsauces
Mežaks

Mežaks var būt:
 Pēteris Mežaks (1858—1941) — latviešu virsnieks, Krievijas impērijas armijas ģenerālis;
 Voldemārs Mežaks (1914―1985) ― latviešu dzelzceļnieks.

Latviešu uzvārdi
Džudo 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

Džudo 2016. gada vasaras olimpiskajā spēlēs Riodežaneiro notika no 6. līdz 12. augustam. Džudo sacensības norisinājās Kariokas arēnā 2. Sacensībās sacentās gan sievietes, gan virieši. Katram dzimumam bija 7 svara kategorijas. Kopā startēja 386 džudisti no 138 valstīm. Šo sportistu vidū bija arī divi latviešu džudisti: Jevgeņijs Borodavko un Artūrs Ņikiforenko.

Visvairāk medaļu džudo sacensībās izcīnīja Japānas sportisti — 12 olimpiskās medaļas (3 zelta, 1 sudraba un 8 bronzas medaļas). Otrajā vietā ar 5 olimpiskajām medaļām (2 zelta, 2 sudraba un 1 bronzas medaļa) bija Francijas sportisti un trešajā vietā ar 3 medaļām (2 zelta un 1 bronzas medaļas) Krievijas sportisti.

Kvalifikācija 

Līdzīgi kā 2012. gada Londonas olimpisko spēļu formātā, džudo sacensību kvalifikācija tika balstīta uz Starptautiskās džudo federācijas ranga sarakstu no 2016. gada 30. maija. Izmantojot šo rangu, kopumā olimpiskajām spēlēm kvalificējās 252 sportisti. Katrā no svara kategorijām bija 22 labākie vīrieši un 14 labākās sievietes. Katrai nacionālajai olimpiskajai komitejai bija ierobežojums, ka katrā svara kategorijā ir pārstāvēts viens pārstāvis.

Sacensību grafiks 

Katra olimpisko spēļu džudo programmas diena bija sadalīta divās sacensību sesijās. Pirmā sesija (izslēgšanas un ceturtdaļfināls) notika no plkst. 10:00 līdz 13:00 pēc Brazīlijas laika, bet otrā sesija (atkārtošana, bronzas un zelta medaļu izcīņa) notika no pulksten 15:30 līdz 18:10 pēc Brazīlijas laika.

Medaļnieki

Vīrieši

Sievietes

Medaļu sadalījums starp valstīm

Pārstāvniecība

Pārstāvētās valstis 
2016. gada vasaras olimpisko spēļu džudo sacensībās bija pārstāvētas 138 valstis. Pirmo reizi bija pārstāvēta Gambija, Katara, Kosova, Laosa, Maķedonija, Olimpiskā bēgļu komanda, Pakistāna, Šrilanka, Tanzānija, Trinidada un Tobāgo.

Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.

Sportisti 

2016. gada vasaras olimpisko spēļu džudo sacensībās startēja 386 sportisti.

Atsauces

Ārējās saites 

 Džudo 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (Rio2016.com)  
 Džudo 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (SR/Olympic Sports)

Sporta veidi 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Džudo olimpiskajās spēlēs
Svarcelšana 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

Svarcelšanā  tika sadalīti 15 medaļu komplekti. Sacensības notika no 6. līdz 16. augustam, un tajās tika paredzēta 260 sportistu dalība. Latviju sacensībās pārstāvēja divi sportisti: Artūrs Plēsnieks un Rebeka Koha.

Medaļnieki

Vīrieši

Sievietes

Latvijas sportisti

Atsauces

Ārējās saites 
 2016. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa  

Sporta veidi 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
2016
Karlštejnas pils

Karlštejnas pils () ir gotikas stilā celta pils Čehijā. Atrodas Centrālčehijas apgabala centrālajā daļā un 20 km attālumā no Čehijas galvaspilsētas Prāgas. Pils būvniecība pabeigta 1348. gadā.

Agrāk pils kalpoja kā Svētās Romas imperatoru dārgumu glabātuve, kurā atradās arī Čehijas un Bohēmijas kroņa dārglietas, relikvijas un citi karaliskie dārgumi. Pils tiek uzskatīta par Svētās Romas imperatora varas simbolu.

Karlštejnas pils ir viena no skaistākajām un apmeklētākajām viduslaiku pilīm Čehijā. Pēc 2019. gada datiem, tā ar vairāk kā 200 000 apmeklētāju, ir piektā apmeklētākā pils Čehijā.  Katru gadu septembrī pilī norisinās vietējie Vīna svētki jeb Karlštejna Vinobraní.

Ārējās saites

Atsauces 

Pilis Čehijā
Gotiskā arhitektūra
Centrālčehijas apgabals
Metsamoras atomelektrostacija

Metsamoras atomelektrostacija, zināma arī kā Armēnijas atomelektrostacija, ir vienīgā atomelektrostacija Dienvidkaukāzā; tā atrodas 36 kilometrus uz rietumiem no Erevānas pie Metsamoras pilsētas. Apkārtējā zeme nav izmantojama lauksaimniecībai. Tā ir tikusi nosaukta par vienu no bīstamākajām un sliktāk aprīkotajām atomelektrostacijām pasaulē. Līdzīgi kā citām agrīnajām VVER-440 elektrostacijām, bet atšķirīgi no Rietumvalstu vieglā ūdens reaktoriem, Metsamoras atomelektrostacijai trūkst ierobežojošas ēkas, kas parasti ir pastiprināta dzelzsbetona vai tērauda struktūra, kas iekļauj kodolreaktoru. 2015. gadā tā saražoja ap 40% no Armēnijai nepieciešamās elektrības.

Vēsture 
Atomelektrostacijas komplekss sastāv no divām vienībām. Pirmās iedarbināšana notika 1976. gada 22. decembrī, bet otrās 1980. gada 5. janvārī. To pārvalda slēgta akciju sabiedrība, kuras mērķis ir droša un rentabla enerģijas ražošana. Atomelektrostacija sastāv no diviem VVER-440 V270 modeļa kodolreaktoriem, tā atrodas vietā, ko apdraud zemestrīces, seismiskā noturība ir 8 magitūdas. Šī iemesla dēļ to būvēja tādu, lai tā izturētu 9 magnitūdu zemestrīci. Kopējā jauda ir 815 MW, katrai vienībai ir 407,5 MW jaudas. Pēc 1989. gada zemestrīces PSRS Ministru padome nolēma, ka esošie divi reaktori ir jāizslēdz. Pēc PSRS sabrukuma Armēnijai bija nopietnas problēmas ar energoapgādi un tika nolemts iedarbināt otro reaktoru. Pirms tam izpētei un konsultācijām tika piesaistīti starptautiski uzņēmumi. Tā rezultātā tika izstrādāts darbības plāns, kas paredzēja pēc sešu gadu pārtraukuma 1995. gada 5. novembrī iedarbināt otro reaktoru, ļaujot atrisināt Armēnijas energoapgādes problēmas.

Atsauces 

Armēnijas atomelektrostacijas
Standzes ciems

Standzes ciems (arī Diždēnavas, Standzesciems) ir ciems Ventspils novada Tārgales pagastā. Izvietojies pagasta dienvidrietumu daļā 6,5 km no pagasta centra Tārgales, 16,7 km no novada centra Ventspils un 194,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, pie Standzes upes ietekas Ventā.

Atsauces
Vecmājupe

Vecmājupe (arī Nabalvalks) ir Ķikana labā krasta pieteka Talsu un Ventspils novados.

Iztece - uz dienvidaustrumiem no Šlīteres. Tek rietumu virzienā, vidustecē pamazām pagriežoties uz ziemeļrietumiem. Ietek Ķikanā netālu no autoceļa P124 (Ventspils—Kolka).

Upi šķērso valsts autoceļi P125 (Talsi—Dundaga—Mazirbe) un V1372 (Jaunmuiža–Sīkrags). Tā krastos atrodas Šlītere.

Atsauces 

Talsu novada upes
Ventspils novada upes
Dundagas novada upes
Ķikana pietekas
Maiks Hofmens

Maiks Hofmens (; dzimis ) ir kanādiešu hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Pašlaik (2021) Hofmens spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Monreālas "Canadiens" sastāvā.

Spēlētāja karjera 
Pēc vairākām QMJHL aizvadītām sezonām 2010. gadā Hofmens tika atzīts par līgas vērtīgāko spēlētāju un 2010.—11. gada sezonā uzsāka profesionāļa karjeru. Sezonu viņš aizvadīja AHL komandā Bingemtonas "Senators", tās sastāvā izcīnot Kaldera kausu. 2011.—12. gada sezonā aizvadīja arī savu debijas spēli NHL klubā Otavas "Senators". Turpmākajās sezonās Hofmens turpināja pamatā spēlēt AHL, nespējot nostiprināties NHL komandas sastāvā. 2013.—14. gada sezonā Hofmens bija Bingemtonas "Senators" kapteinis.

2014.—15. gada sezona bija Hofmena pirmā pilnā sezona NHL. 79 spēlēs viņš atzīmējās ar 48 rezultativitātes punktiem. Nākamajā sezonā viņš guva jau 59 punktus, sezonu noslēdzot kā "Senators" trešais rezultatīvākais spēlētājs pēc Ērika Kārlsona un Marka Stouna. Pēc skandaloza Hofmena draudzenes skandāla ar komandas kapteiņa Ēriks Kārlsona sievu, 2018. gada vasarā Hofmens tika aizmainīts uz Floridas "Panthers", kur aizvadīja turpmākās divas sezonas.

2021. gada janvārī, pāris dienas pirms jaunās sezonas sākuma, Hofmens noslēdza līgumu ar Sentluisas "Blues".

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Otavas "Senators" spēlētāji
Floridas "Panthers" spēlētāji
Sentluisas "Blues" spēlētāji
Monreālas "Canadiens" spēlētāji
Ontārio dzimušie
Kauno energija

AB Kauno energija ir Lietuvas enerģētikas uzņēmums. Galvenais birojs atrodas Kauņā. Dibināts 1997. gadā.

Uzņēmums Petrašūnu TEC un katlumājās ražo siltumu un elektroenerģiju, kā arī piegādā siltumu un karsto ūdeni lietotajiem Kauņā, Kauņas rajona pašvaldībā un Jurbarkas rajona pašvaldībā.

AB Kauno energija akcijas tiek kotētas biržā Nasdaq Vilnius Baltijas Otrajā sarakstā (kods LGD1L). Lielākie akcionāri (2016. gada martā): Kauņas pilsētas pašvaldība (92,84 %), Kauņas rajona pašvaldība (3,75 %), Jurbarkas rajona pašvaldība (1,74 %).

Vēsture 
1997. gada no valstij piederošā SPAB Lietuvos energija atdalītas filiāles Kauno šilumos tinklai (Kauņas siltumtīkli) un Kauņas TEC. 1997. gada 15. augustā uz to bāzes dibināta speciālas nozīmes akciju sabiedrība SPAB Kauno energija. Uzņēmumu reģistrā tā reģistrēta 22. augustā.
1998. gada 28. decembrī Kauno energija akcijas sāktas kotēt Viļņas fondu biržā.

2000. gada 21. februārī nolemts atsevišķos uzņēmumos atdalīt filiāles Jurbarko šilumos tinklai un Šakių šilumos tinklai.
2000. gada 8. augustā uzņēmums pārreģistrēts par AB Kauno energija (bez speciālā statusa).

2002. gada 3. decembrī nolemts Kauņas TEC pārdot. 2003. gada 31. martā Kauņas TEC pārdots uzņēmumam UAB Kauno termofikacijos elektrinė, kuru dibināja Krievijas Gazprom, Lietuvas Dujotekana un ASV Clement Power Venture Inc. Pēc līguma nosacījumiem nākamos 15 gadus Kauno energija no Kauno termofikacijos elektrinė bija jāiepērk vismaz 80 % visas Kauņas siltumtīkla nepieciešanās siltumenerģijas.

Darbība 
Uzņēmuma ražošanas infrastruktūra: Petrašūnu TEC (siltums un elektrība), 4 katlumājas Kauņas integrētajā tīklā, 7 rajona katlumājas Kauņas rajona pašvaldībā, 1 rajona katlumāja Jurbarkas rajona pašvaldībā, 13 katlumājas izolētos tīklos, 28 lokālas ar gāzi kurināmas katlumājas Kauņā un 8 ūdens sildīšanas katlumājas Kauņas pilsētas daļā Sargenā.

Kopējais siltuma ražošanas apjoms 2015. gadā bija 564 MW, elektroenerģija saražota 8,75 MW. No tiem 295 MW siltuma un 8 MW elektrības ieguva Petrašūnu TEC.

Kauno energija ir meitas uzņēmums UAB Kauno energija NT (KENT), kurš veic īrēšanas darbību.

Atsauces

Ārējās saites 

 Kauno energija
 Kauno energija  Nasdaq

Enerģētikas uzņēmumi
Lietuvas uzņēmumi
Kauņa
Nasdaq Vilnius biržā kotētie uzņēmumi
Graudu iela (Liepāja)

Graudu iela ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Graudu iela sākas krustojumā ar Loču ielu un ar Krusta ielu, bet beidzas krustojumā ar Lielo ielu. Aptuvenais ielas garums ir 600 metri. No krustojuma ar Lielo ielu līdz Krišjāņa Valdemāra ielai to sedz asfaltbetons, bet pārējo ielas daļu sedz akmens bruģis. Graudu ielā kustība norit pa divām joslām un caur to kursē 1. autobusa, 2. autobusa, 6. autobusa maršruti.
Ielā ir atrodamas pirmskara mūra ēkas, no kurām vairākas ir iekļautas pilsētas aizsargājamo ēku sarakstā. Lielās ielas un Graudu ielas krustojumā atrodas Liepājas Universitātes galvenā ēka. Otrā Pasaules kara laikā ielas apbūve no krustojuma ar Kūrmājas prospektu līdz Lielajai ielai daļēji iznīcināta.

Vēsture 
 
Ielas nosaukums ir mainījies vairākas reizes. 1797. gada ielas nosaukums bija Graudu iela (Korn Strasse), bet 1842. gadā Schlagen Strasse. 1893. gadā Liepājas Latviešu kalendārā iela atkal saukta par Graudu ielu. Latvijas PSR laikā 1949. gadā ielu pārdēvēja par Kārļa Marksa ielu, bet pēc Latvijas neatkarības atgūšanas iela atguva Graudu ielas nosaukumu.

Ielu savienojumi 
 Loču iela
 Krusta iela
 Jūrnieku iela
 Jūras iela
 Kūrmājas prospekts
 Kuģinieku iela
 Dīķa iela
 Pasta iela
 Vītolu iela
 Krišjāņa Valdemāra iela
 Friča Brīvzemnieka iela
 Lielā iela

Atsauces 

Ielas Liepājā
Talghars

Talghars () ir 4979 m augsta kalnu virsotne Tjanšana Iles Alatau grēdā Kazahstānas dienvidos, Almati apgabala Talgharas rajonā. Talghars ir Iles Alatau grēdas augstākā virsotne, atrodas tuvu Kirgizstānas robežai. Tās sniegotā virsotne ir redzama arī no Kazahstānas otrās lielākās pilsētas Almati, kalns ietilpst Almati rezervāta teritorijā.

Alpīnistu grupa Talghara virsotni pirmo reizi sasniedza 1938. gadā. Populārs alpīnisma mērķis arī mūsdienās.

Atsauces

Ārējās saites 

Tjanšans
Kazahstānas kalni
Dzirnavas (Ugāles pagasts)

Dzirnavas jeb Ugāles dzirnavas ir ciems Ventspils novada Ugāles pagastā. Izvietojies pagasta austrumos 8,2 km no pagasta centra Ugāles, 46,3 km no novada centra Ventspils un 148,3 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V1323 (Sili–Ugāles dzirnavas–Smilši), Engures upes kreisajā krastā. Upes pretējā krastā atrodas Usmas pagasta ciems ar šādu pašu nosaukumu Dzirnavas.

Atsauces
Kapteinis Amerika: Pilsoņu karš

"Kapteinis Amerika: Pilsoņu karš" () ir 2016. gada amerikāņu supervaroņu filma, kuras režisori ir brāļi Entonijs un Džozefs Ruso. 13. filma Marvel Cinematic Universe filmu sērijā. Turpinājums 2014. gada filmai "Kapteinis Amerika: Ziemas kareivis".

Gadu pēc filmas "Atriebēji: Ultrona laikmets" notikumiem  tiek plānots izdot likumu par supervaroņu reģistrāciju un kontroli. Tas izraisa domstarpības atriebēju vidū, kas sašķeļ komandu divās frontēs: likumu atbalstošajos, ko vada Tonijs Stārks (Dzelzs vīrs), un neatbalstošajos, ko vada Stīvs Rodžerss (Kapteinis Amerika).

Filmas pirmizrāde notika  Losandželosā. Tās rādīšana kinoteātros tika uzsākta , Latvijā filmas pirmizrāde notika . Šī ir 23. visu laiku ienesīgākā filma.

Atsauces

Ārējās saites 

2016. gada filmas
ASV zinātniskās fantastikas filmas
Marvel Cinematic Universe
Zootropole

"Zootropole" (, arī Zootropolis) ir 2016. gada datoranimācijas 3D filma, kuras režisori ir Bairons Hauards un Ričs Mūrs.

Filma ir par policisti zaķeni Džūdiju, kas ierodas Zootropolē un kopā ar jauno pārinieku lapsu Niku cenšas atrisināt noziegumu. Tajā galvenās lomas ieskaņo Džinifere Gudvina, Džeisons Beitmens, Idriss Elba, Dženija Sleita, Neits Torenss, Bonija Hānta, Dons Leiks, Tomijs Čongs, Dž. K. Simonss, Oktāvija Spensere, Elans Tjudiks un Šakira.

Filmas pirmizrāde notika , Latvijā — .

Filma ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā animācijas filma.

Atsauces

Ārējās saites 

2016. gada animācijas filmas
ASV animācijas filmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas animācijas filmas
Walt Disney Animation Studios filmas
Aģente Kārtere

"Aģente Kārtere" () ir ASV televīzijas seriāls, kura autori ir Kristofers Markuss un Stīvens Makfīlijs. Tas kopš  tiek pārraidīts ABC televīzijas kanālā. Seriālam kopumā iznākušas divas sezonas (18 sēriju).

Seriāls ir par virsnieci Pegiju Kārteri, kas strādā par sekretāri Stratēģiskās zinātnes centrā un slepeni sadarbojas ar Hauardu Stārku. Galvenās lomas seriālā attēlo Heilija Atvela, kas saglabājusi Kārteres lomu no MCU sērijas filmām, Džeims Dārsijs, Čads Maikls Marijs, Envers Džokajs un Šejs Vigems.

Seriāls ir daļa no Marvel Cinematic Universe. Tas ir pārraidīts arī latviski.

Atsauces

Ārējās saites 

 

ASV televīzijas seriāli
Marvel Cinematic Universe
Basketbols 1980. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

Basketbolā  notika no 20. līdz 30. jūlijam. Basketbola sacensības notika Olimiskajā iekštelpu stadionā un CSKA sporta pilī, Maskavā. Šajās sacensībās tika sadalīti divi medaļu komplekti — vīriešu un sieviešu izlasēm. Vīriešu sacensībās piedalījās 12 izlases, savukārt sieviešu sacensībās — 6 izlases. 

Basketbolā pirmo reizi nepiedalījās ASV basketbola izlase, kas šīs spēles boikotēja. Par basketbola čempioniem vīriešu izlasēs kļuva Dienvidslāvijas basketbola izlase. Šī bija otrā reize, kad Dienvidslāvija ieguva čempiona titulu, pirmoreiz — 1972. gadā Minhenē. Savukārt sieviešu turnīrā uzvarēja PSRS basketbola izlase. Starp PSRS zelta medaļniecēm ir arī latviešu basketboliste Uļjana Semjonova.

Arēnas

Medaļnieki

Kvalifikācija 
Olimpiskajās spēlēs varēja piedalīties nacionālās olimpiskās komitejas ar vienu vīriešu komandu, līdz 12 spēlētājiem, un vienu sieviešu komandu, līdz 12 spēlētājiem. Automātiska kvalifikācija pastāvēja olimpisko spēļu rīkotājvalstij, kura varēja piedalīties, gan sieviešu, gan vīriešu turnīros, kā arī 1978. gada Pasaules čempionāts basketbolā čempioni un iepriekšējie Olimpiskie čempioni basketbolā vīriešiem. Atlikušās komandas noteica attiecīgie kontinentālie kvalifikācijas turnīri vīriešu sacensībām  un turnīri, kas notika mēnesi pirms olimpiskajām spēlēm Bulgārijas pilsētā Varnā, sieviešu sacensībām.

Vīrieši

Sievietes 

 # — izstājās no turnīra.
 ¶ — aizvietotājkomandas.

Vīriešu turnīrs

Grupu turnīrs

A grupa 

|}

B grupa 

|}

C grupa 

|}

Kvalifikācijas turnīrs 

|}

Fināla turnīrs 

|}

Medaļu turnīri 
Par bronzas medaļu

Par zelta medaļu

Sieviešu turnīrs 

|}

Medaļu turnīri 
Par bronzas medaļu

Par zelta medaļu

Vietu sadalījums

Atsauces

Ārējās saites 
 Sports Reference profils 
1980 Olympic Games: Tournament for Men, FIBA Archive.
1980 Olympic Games: Tournament for Women, FIBA Archive.
Women Basketball Olympic Games Moskva (URS) 1980 – 20–30.07 todor66.com.
Men Basketball Olympic Games Moscow (URS) 1980 – 20–30.07 todor66.com.

1980. gada vasaras olimpiskās spēles
Basketbols olimpiskajās spēlēs
Doktors Živago

"Doktors Živago" () ir 1965. gada Apvienotās Karalistes un ASV episka romantiskā drāma, kuras režisors ir Deivids Līns. Filmas sižets veidots pēc tāda paša nosaukuma Borisa Pasternaka romāna.

Filma ir par dzejnieku un ķirurgu Juriju Živago, darbība notiek Krievijā starp Pirmo pasaules karu un Krievijas pilsoņu karu. Tajā galvenās lomas attēlo Omārs Šarifs, Džūlija Kristija, Toms Kortnijs, Aleks Giness, Džeraldīna Čaplina un Rods Steigers.

Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai desmit nominācijās, tai skaitā kā labākā filma, balvas tika saņemtas piecās nominācijās. Filma uzvarēja visās Zelta globusa balvas nominācijās, kurās tā tika nominēta, kas ir Zelta globusa balvas dalīts rekords starp filmām.

Atsauces

Ārējās saites 

1965. gada filmas
Apvienotās Karalistes romantikas filmas
ASV romantikas filmas
Deivida Līna filmas
Amadejs

"Amadejs" () ir 1984. gada ASV filma, kuras režisors ir Milošs Formans. Filmas scenārija autors ir Pīters Šefers, scenārijs veidots pēc viņa 1979. gada sarakstītās tāda paša nosaukuma lugas.

Filma ir par Mocartu un viņa sāncensību ar Antonio Saljēri. Tajā galvenās lomas attēlo F. Marijs Ābrahams, Toms Halss, Elizabete Beridža, Saimons Kalovs, Rojs Dotriss, Kristīne Ebersoula, Džefrijs Džonss un Čārlzs Kejs.

Filmu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai 11 nominācijās, no kurām tā ieguva astoņas, tai skaitā arī par labāko filmu. Saljēri lomas attēlotājs F. Marijs Ābrahams ieguva balvu kā labākais aktieris galvenajā lomā, bet Mocarta lomas attēlotājs Toms Halss šajā kategorijā saņēma nomināciju. Šī ir pēdējā filma, kurā vairāki aktieri no vienas filmas nominēti kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā".

Atsauces

Ārējās saites 

1984. gada filmas
ASV filmas
Miloša Formana filmas
Māteri

Māteri ir ciems Ventspils novada Ugāles pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 8,9 km no pagasta centra Ugāles, 47,1 km no novada centra Ventspils un 160,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļu V1321 (Ugāle-Modes-Māteri) un V1310 (Piltene–Silakrogs) krustojuma, Māteru grāvja krastos. Veidojusies ap Āzes (Ahsen) pusmuižas, uz dienvidiem no vēsturiskās Māteru (Matern) pusmuižas.

Atsauces
Sirgumi

Sirgumi ir ciems Ventspils novada Ugāles pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā 12,6 km no pagasta centra Ugāles, 50,7 km no novada centra Ventspils un 164,1 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1310 (Piltene–Silakrogs), Vēždūkas upes krastā. Sirgumi nav iekļauti valsts adresu reģistra datubāzē. Veidojuies pie vēsturiskās Sirgumu (Sirgum) pusmuižas.

Atsauces
Ciesengure

Ciesengure ir ciems Ventspils novada Ugāles pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļos 3,8 km no pagasta centra Ugāles, 40,7 km no novada centra Ventspils un 154,3 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1311 (Ugāle–Blāzma–Ance), Engures upes krastā.
Daudas ūdenskritums

Daudas ūdenskritums ir viens no ainaviski izcilākajiem Vidzemes ūdenskritumiem. Ūdens krīt pār divām Amatas svītas smilšakmeņu kāplēm/kaskādēm. Augšējā ir 0,5 m augsta, apakšējā — 1,8 m augsta. Daudas ūdenskritums atodas uz Ziemeļiem no Siguldas Daudas upes gultnē Gaujas nacionālajā parkā. Tas ir trešais augstākais ūdenskritums Latvijā. Saukts arī par Lākturu upes, Jurbrenčupītes, Ķiļlupītes ūdenskritumu.

Attēlu galerija

Atsauces 

Latvijas ūdenskritumi
Siguldas pagasts
Dauda
Otons IV

Otons IV (; dzimis 1175. gadā, miris ) bija viens no diviem Vācijas karaļiem no 1198. gada, no 1208. gada — vienīgais Vācijas karalis. Svētās Romas impērijas ķeizars no 1209. līdz 1215. gadam, kad bija spiests pamest troni. Vēsturē vienīgais Velfu dinastijas ķeizars, konfliktēja ar Romas pāvestu Inocentu III, kurš 1210. gadā Otonu ekskomunicēja.

Dzīvesgājums 
Uzaudzis Anglijā sava vectēva Henrija II galmā. Kļuva par Ričarda Lauvassirds pieņemto dēlu. Pēc Svētās Romas impērijas ķeizara Heinriha IV nāves impērijā izveidojās divas konkurējošas partijas Štaufeni un Velfi. Viena ar Anglijas atbalstu virzīja par Vācijas karali Otonu, otra — ar Francijas atbalstu Švābijas Filipu. 1198. gadā notika divas kronēšanas. Romas pāvests Inocents III izvēlējās atbalstīt Otonu, tomēr starp abiem pretendentiem turpinājās cīņa.

Hoenštaufeniem bija atbalsts impērijas aristokrātos, kamēr Velfus atbalstīja ekonomiski attīstītā Reinzeme, kurā dominēja Ķelne, kurai bija svarīgas tirdzniecības attiecības ar Angliju. Ķelnes arhibīskaps Ādolfs, sens Heinriha VI pretinieks, drīz pēc ķeizara nāves sāka meklēt jaunu troņa kandidātu. Ar Anglijas karaļa Ričarda I atbalstu arhibīskaps izvēlējās Oto IV, hercoga Heinriha Lauvas dēlu. Arhibīskaps Ādolfs ievēlēja un kronēja Oto IV par karali 1198. gada vasarā. Hoenštaufeni tikmēr panāca Švābijas Filipa ievēlēšanu par karali. Abu troņa pretendentu starpā izvērsās cīņa, kas turpinājās līdz Filipa nāvei 1208. gadā. 

Oto IV sabojāja attiecības ar pāvestu, kurš 1210. gada 18. novembri viņu izslēdza no baznīcas. Francijas karalis Filips II Augusts pāvestam ieteica atbalstīt Frīdrihu II, kuru atbalstīja arī ietekmīgi vācu augstmaņi un garīdznieki. 1211. gada 31. martā pāvests atbrīvoja Oto IV vasaļus no uzticības zvēresta imperatoram, tam sekoja slepena Frīdriha II ievēlēšana par karali. Gan Oto IV, gan Frīdrihs II šajā laikā atradās Itālijā, kur karoja viens pret otru. Abi karaļi steidzās uz vācu zemēm, pie saviem atbalstītājiem. Frīdrihs II ar pāvesta un franču atbalstu cīņā uzvarēja, un līdz 1215. gadam Oto IV pretestība bija pilnībā sagrauta. 1214. gada 27. jūlijā Otons IV zaudēja Buvīnas kaujā Francijas karalim Filipam II Augustam, 1215. gadā atteicās no troņa, bet par ķeizaru 1220. gadā tika kronēts Frīdrihs II, kurš atzina Oto IV brāļa Frīdriha tiesības uz Velfu zemēm.

Atsauces

Ārējās saites 

1175. gadā dzimušie
1218. gadā mirušie
Velfu dinastija
Svētās Romas impērijas imperatori
Lejassaksijā dzimušie
Genādijs Kuzmins

Genādijs Kuzmins (; ; dzimis , miris ) ir ukraiņu (agrāk padomju) šahists un treneris, lielmeistars.

Spēlēdams PSRS komandas sastāvā, izcīnījis zelta medaļu 21. šaha olimpiādē Nicā (1974).

Šaha karjera 
1971. gadā uzvarējis Vissavienības jauno meistaru turnīrā. PSRS komandas sastāvā bijis gan pasaules studentu komandu čempionāta uzvarētājs (1966—1968, 1971), gan Eiropas čempions (1973) un Ukrainas komandas sastāvā PSRS tautu spartakiādes čempions. 

Vairāku PSRS individuālo čempionātu dalībnieks (labākais rezultāts 1973. gadā 2.—6. vieta). Piedalījies sešos pasaules čempionāta zonālos turnīros un divos starpzonālos turnīros: 1973. gadā Ļeņingradā  7. vieta, 1979. gadā Rīgā 8.—10. vieta.

Trīs reizes kļuvis par Ukrainas vīriešu čempionātā uzvarētāju.

Labākie rezultāti citos starptautiskos turnīros: Hastingsa (1973/1974) — 1.—4. vieta;  Redžo nell'Emīlija (1976/1977) — 1. vieta; Kladovo (1980) — 1.—2. vieta; Bengalūru (1988) — 1. vieta; Dortmunde (1981) — 1.—3. vieta; Tallina (1985) — 2. vieta; Taškenta (1987) — 2. vieta.

1984. gadā bijis M. Čiburdanidzes treneris viņas mača ar I. Levitinu laikā un 2001. gadā R. Ponomarjova treneris FIDE pasaules čempionātā Maskavā.

Atsauces

Ārējās saites 

1946. gadā dzimušie
PSRS šahisti
Ukrainas šahisti
PSRS Nopelniem bagātie treneri
2020. gadā mirušie
Kemerovas apgabalā dzimušie
Ukrainas Nopelniem bagātie treneri
Aleksandrs Matanovičs

Aleksandrs Matanovičs (; dzimis , Belgradā) ir Serbijas starptautiskais lielmeistars šahā (1955).

Biogrāfija 
Viens no spēcīgākajiem 20. gadsimta Dienvidslāvijas šahistiem. Trīs reizes uzvarējis Dienvidslāvijas šaha čempionātos (1962, 1969, 1978). Četras reizes piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas ciklu starpzonu turnīros (1952, 1958, 1967, 1976). Vislabāk nospēlējis 1958. gadā, kad bijis vienīgais starpzonu turnīra dalībnieks, kas spējis sagādāt zaudējumu turnīra uzvarētājam un nākamajam Pasaules šaha čempionam Mihailam Tālam, un dalot 7. vietu, tikai par puspunktu atpalicis no pretendentu turnīra dalībniekiem Roberta Fišera un Fridrika Oulafsona. Daudzu starptautisko šaha turnīru godalgoto vietu ieguvējs. Par panākumiem turnīros FIDE 1951. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1955. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Vairākkārt pārstāvējis Dienvidslāvijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 11 reizes (1954-1972, 1978). Komandu vērtējumā izcīnījis 5 sudraba (1956, 1958, 1962, 1964, 1968) un 4 bronzas (1954, 1960, 1970, 1972) medaļas, bet individuālajā - zelta (1970), 2 sudraba (1956, 1966) un bronzas (1954) medaļas;
 Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 5 reizes (1957-1965, 1973-1977). Komandu vērtējumā izcīnījis 4 sudraba (1957, 1961, 1965, 1973) un bronzas (1977) medaļas, bet individuālajā - 3 sudraba (1961, 1965, 1977) un bronzas (1957) medaļas;
 Pasaules studentu šaha čempionātos piedalījies 1956. gadā un izcīnījis bronzu komandu vērtējumā;
 Balkānu valstu komandu šaha čempionātā piedalījies 1976. gadā un komandas sastāvā izcīnījis zelta, bet individuālajā vērtējumā - bronzas medaļu.

Bijis arī viens no starptautiskā izdevuma Chess Informator ("Šaha informators") idejas autoriem, kurš iznāca Belgradā kopš 1966. gada. Šajā izdevumā pirmo reizi tika savāktas teorētiski nozīmīgākās šaha partijas no svarīgākajiem turnīriem, kā arī veikta pirmā šaha atklātņu klasifikācija ar trīszīmju koda palīdzību. Vēlāk "Šaha atklātņu enciklopēdijā" šī klasifikācija tika uzlabota.

Atsauces

Ārējās saites 

1930. gadā dzimušie
Belgradā dzimušie
Dienvidslāvijas šahisti
Serbijas šahisti
Dūņupīte (Engures pieteka)

Dūņupīte (arī Mazupīte) ir Engures labā krasta pieteka Ventspils novada Usmas pagasta ziemeļos. 

Izteka - Lakšezera rietumiem. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Engurē augšpus Dzirnavām.

Dūņupīti nešķērso valsts autoceļi, tās krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.

Atsauces 

Ventspils novada upes
Irbes baseina upes
Engures pietekas
Lakšezers

Lakšezers (arī Lakšu ezers) ir noteces ezers Ventspils novada Usmas pagastā uz ziemeļiem no Usmas ezera.

Aizaugošs ezers. Dibens — dūņains. Krasti — zemi, grūti pieejami. Ietek — Aburgas grāvis no Aburgas ezera. Iztek — Dūņupīte uz Enguri.

Makrofīti — niedres, meldri, kalmes, vilkvālītes, ūdensrozes.

Ezerā dzīvo karūsas, līņi, līdakas, asari un plauži.

Atsauces 

Ventspils novada ezeri
Usmas pagasts
Kovačevičs

Kovačevičs (Kovačević, Ковачевић, Kovačevič vai Ковачевич, no kovač/ковач — 'kalējs'; sieviešu dzimtē Kovačeviča) ir dienvidslāvu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Darko Kovačevičs (Дарко Ковачевић; 1973) — Serbijas futbolists;
 Nikola Kovačevičs (Nikola Kovačević; 1994) — Serbijas futbolists;
 ‎Marjans Kovačevičs (Marjan Kovačević''; 1957) — Serbijas šaha žurnālists un problēmists.

Dienvidslāvu uzvārdi
Rīgas Svētā Jāzepa katoļu baznīca

Rīgas Svētā Jāzepa Romas katoļu baznīca ir Romas Katoļu baznīcas dievnams Embūtes ielā 12/14, Rīgā.

20. gadsimta sākumā koka ēka piederēja Kreijbergam, vēlāk — Preikam. 20. gados ēkā darbojās kino "Zarja". 30. gados no Spilves lidlauka šeit veda lidmašīnu daļas remontam. 1937. gadā ēku iegādājās Svētā Jāzepa draudze. No 1986. līdz 1992. gadam koka ēkas vietā tika uzcelta ķieģeļu baznīca.

Ēka ir 13 m gara un 6 m plata, tai ir skārda jumts, trīs Māras Kravales altārgleznas.

Atsauces

Ārējās saites 

 Par draudzi

Katoļu baznīcas Rīgā
Rīgas Kristus Karaļa katoļu baznīca

Rīgas Kristus Karaļa Romas katoļu baznīca ir Romas Katoļu baznīcas dievnams Meža prospektā 86, Rīgā. Baznīcas draudze apvieno Sarkandaugavā un tās apkaimē dzīvojošus katoļticīgos iedzīvotājus.

Vēsture 
Pirmās lūgšanu telpas Sarkandaugavā un tās apkaimē dzīvojošiem katoļticīgiem iedzīvotājiem atradās Duntes ielā 52, privāta piecstāvu nama pirmajā stāvā, bet tās draudzes vajadzības neapmierināja.

Baznīcas celtniecība sākta 1935. gadā pēc arhitekta Indriķa Blankenburga un K. Reisona projekta, pamatus iesvētīja 1935. gada 27. oktobrī metropolīts A. Springovičs. Tomēr turpmākajiem būvniecības darbiem līdzekļu nepietika. Draudze rīkoja labdarības pasākumus, lai savāktu naudu.

1938. gadā projektu pārstrādāja būvinženieris A. Strazdiņš. 

1939.gadā Latvijas prezidents K. Ulmanis ziedoja celtniecībai 5 tūkstošus latu. 1940. gadā Romas pāvests Pijs XII pieškīra jaunceltnes līdzekļu vākšanas loterijai apzeltītu krustu ar mākslinieciski veidotu Pestītāja attēlu, kuru izdevās laimēt Rudzātu prāvestam A. Juhnevičam.

Celtniecība ilga līdz 1944. gadam. Iesvētīšana notika 1943. gada 26. aprīlī.

Draudzes pirmais prāvests līdz izceļošanai uz Zviedriju bija Kazimirs Vilnis. Pēc Otrā pasaules kara draudzi vadīja prāvests Pāvils Jankovskis, kurš pēc nāves apbedīts baznīcas dārzā.

Blakus baznīcai atrodas Sarkandaugavas Sv. Jāzepa kapi, kā arī 1936. gadā celtā mācītāja māja.

Baznīcas tornis pēc oriģinālā projekta tika uzstādīts tikai 2003.—2004. gadā.

Rīgas Kristus Karaļa draudzē par vikāru kalpojis Romas katoļu Baznīcas Rīgas arhibīskaps metropolīts Zbigņevs Stankevičs.

Atsauces

Ārējās saites 

 "Cita Rīga" ieraksts

Katoļu baznīcas Rīgā
Aleksandrs Vilhelms Johans fon Cekells

Aleksandrs Vilhelms Johans fon Cekells (; dzimis , miris ) bija Cēsīs dzimis baltvāciešu izcelsmes militārais speciālists, Tartu universitātes militārās mācības pasniedzējs no 1818. līdz 1819. gadam. Tēvs bija hofrāts, Cēsu pilsētas ārsts.

Ārējās saites 
 Cekells Erik-Amburger-Datenbank 

Cēsīs dzimušie
Vācbaltieši
The Pride of the Yankees

The Pride of the Yankees ir 1942. gada ASV filma, kuras režisors ir Sems Vuds.

Filma ir par Ņujorkas "Yankees" spēlētāju Lū Gērigu. Tajā galvenās lomas attēlo Gērijs Kūpers, Terēza Raita, Volters Brenans, Mazulis Rūts un Dens Dirje.

Filma iznāca vienu gadu pēc Geriga nāves. Viņš nomira no amiotrofās laterālās sklerozes, kas ASV vēlāk kļuva plašāk pazīstama ar nosaukumu "Lū Gēriga slimība". Filma paši sevi attēloja arī daži no "Yankees" spēlētājiem, tai skaitā Mazulis Rūts. Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai 11 nominācijās, balva tika saņemta labākās montāžas kategorijā. 2008. gadā šī tika atzīta par visu laiku trešo labāko ASV sporta filmu. Ikoniskā Kūpera frāze "Šodien es sevi uzskatu par laimīgāko cilvēku uz Zemes" tika atzīta par 38. labāko filmu citātu.

Atsauces

Ārējās saites 

1942. gada filmas
ASV filmas
Noksvila

Noksvila () ir pilsēta Tenesī, ASV, Noksas apgabala administratīvais centrs. 2013. gadā iedzīvotāju skaits tajā sasniedza 183 tūkstošus, šī ir trešā lielākā pilsēta štatā pēc Našvilas un Memfisas. Šis bija pirmais Tenesī štata administratīvais centrs. Pilsēta nosaukta Henrija Noksa (kara sekretārs Džordža Vašingtona kabinetā) vārdā.

Pilsētā atrodas vairākas augstākās izglītības mācību iestādes, tai skaitā Tenesī Universitāte. 1982. gadā te notika Pasaules izstāde. Noksvilā atrodas Sieviešu basketbola slavas zāle, kurā uzņemta arī latviete Uļjana Semjonova.

Ārējās saites 
 

Tenesī pilsētas
Sirakjūsa

Sirakjūsa () ir pilsēta Ņujorkas štatā, ASV, Onondagas apgabala administratīvais centrs un lielākā pilsēta. 2013. gadā iedzīvotāju skaits tajā sasniedza 145 tūkstošus, šī ir viena no lielākajām pilsētām štatā. Pilsēta nosaukta Itālijas Sirakūzu vārdā.

Pilsētā atrodas vairākas augstākās izglītības mācību iestādes, tai skaitā Sirakjūsas Universitāte. Vēl pilsētā atrodas AHL hokeja komanda Sirakjūsas "Crunch".

Ārējās saites 

Ņujorkas pilsētas
Silmalas

Silmalas ir ciems Ventspils novada Užavas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 4 km no pagasta centra Užavas, 26,6 km no novada centra Ventspils un 214,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P111 (Ventspils (Leči)—Grobiņa).

Atsauces
Sārnate

Sārnate ir ciems Ventspils novada Užavas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidos 13,4 km no pagasta centra Užavas, 36 km no novada centra Ventspils un 224,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P111 (Ventspils (Leči)—Grobiņa).

Atsauces

Skatīt arī 
Sārnates apmetne
Rukavina

Rukavina (, , no vārda rukav/рукав — 'piedurkne') ir serbu un horvātu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 ‎Antonio Rukavina (Антонио Рукавина; 1984) — Serbijas futbolists;
 Josips Rukavina (Josip Rukavina; 1942) — Horvātijas starptautiskais meistars šahā.

Serbu uzvārdi
Horvātu uzvārdi
Mīkaels Baklunds

Mīkaels Baklunds (; dzimis ) ir zviedru hokejists, centra uzbrucējs, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2018) Baklunds spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Kalgari "Flames" sastāvā.

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru Baklunds sāka 16 gadu vecumā, kad 2005.—06. gada sezonā aizvadīja 12 spēles Allsvenskan līgas klubā VIK Västerås HK. 2007.—08. gada sezonā komandas rindās uzbrucējs jau bija nostiprinājies. 2008.—09. gada sezonas vidū pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur aizvadīja savu debijas spēli NHL klubā Kalgari "Flames", kā arī Kelovnas "Rockets" rindās kļuva par WHL čempionu.

2009.—10. gada sezonā Kalgari "Flames" sastāvā Baklunds aizvadīja jau 23 spēles, sezonas lielāko daļu gan pavadot AHL. 2010.—11. gada sezonā hokejistam izdevās nostiprināties "Flames" rindās. 2013.—14. gada sezonu Baklunds noslēdza ar 39 rezultativitātes punktiem un bija kļuvis par vienu no "Flames" vadošajiem uzbrucējiem.

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Vestmanlandes lēnē dzimušie
Zviedrijas hokejisti
Kalgari "Flames" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Aleksejs Marčenko

Aleksejs Marčenko (; dzimis ) ir krievu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2020) spēlē KHL kluba Jaroslavļas "Lokomotiv" sastāvā.

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru Marčenko uzsāka 2009.—10. gada sezonā, kad aizvadīja 10 spēles KHL kluba Maskavas CSKA sastāvā. Sezonas lielāko daļu gan viņš aizvadīja MHL. Nākamajā sezonā KHL aizvadīja jau 22 spēles, taču paralēli Maskavas "Krasnaja Armija" sastāvā kļuva par MHL čempionu, iegūstot arī līgas labākā aizsarga balvu. 2012.—13. gada sezona bija pirmā pilnā sezona, ko Marčenko aizvadīja KHL.

Vasarā hokejists pārcēlās uz Ziemeļameriku, 2013.—14. gada sezonā aizvadot arī savu debijas spēli NHL klubā Detroitas "Red Wings". 2014.—15. gada sezonā "Red Wings" rindās hokejists aizvadīja jau 51 spēli, taču 2015.—16. gada sezonā jau bija nostiprinājies komandas pamatsastāvā. Nākamās sezonas vidū tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs".

2017. gadā atgriezās KHL, nākamās trīs sezonas aizvadot Maskavas CSKA rindās. 2019. gadā kopā ar komandu izcīnīja Gagarina kausu.

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Krievijas hokejisti
Maskavas CSKA spēlētāji
Jaroslavļas "Lokomotiv" spēlētāji
Detroitas "Red Wings" spēlētāji
Hokejisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Toronto "Maple Leafs" spēlētāji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Republikas iela (Liepāja)

Republikas iela ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Republikas iela sākas krustojumā ar Krišjāņa Valdemāra ielu un beidzas krustojumā ar Uliha ielu. Aptuvenais ielas garums ir 450 metri. Republikas ielu visā garumā sedz akmens bruģis. Kustība ielā norit pa divām joslām.

Ielā galvenokārt ir atrodamas pirms kara mūra ēkas, no kurām vairākas ir iekļautas pilsētas aizsargājamo ēku sarakstā. Iela sākotnēji bija nosaukta Krievijas ķeizara Nikolaja vādā par Nikolaja ielu.

Republikas ielā atrodas vairāki arhitekta Paula Maksa Berči projektēti nami. Republikas un Toma ielas krustojumā atrodas Liepājas 12. vidusskola un Liepājas Centra pamatskola. Republikas ielā 5 atrodas Vecliepājas primārās veselības aprūpes centrs. Republikas ielā 11 atrodas Liepājas zonālais valsts arhīvs, bet Republikas ielā 14 atrodas Liepājas tiesa.

Ielu savienojumi 
Republikas iela ir savienota ar šādām ielām:

 Krišjāņa Valdemāra iela
 Ģimnāzijas iela
 Tiesu iela
 Toma iela
 Uliha iela

Atsauces 

Ielas Liepājā
Intars Rešetins

Intars Rešetins (dzimis  Valmierā) ir latviešu aktieris, teātra režisors, televīzijas raidījumu un pasākumu vadītājs.

Biogrāfija 

Dailes teātra aktieris kopš 1999./2000.gada līdz 2018./2019.gada sezonai. Mācījies Rūjienas vidusskolā. 1998. gadā iestājies Dailes teātra 8. studijā, kuru pabeidzis 2002. gadā. 2015. gadā pabeidzot režijas kursu pie Mihaila Gruzdova ieguvis arī Latvijas Kultūras akadēmijas Humanitāro zinātņu bakalaura grādu mākslās. Vairākkārt bijis izvirzīts Spēlmaņu nakts nominācijām gan kā aktieris, gan režisors. 2004. gadā saņēmis "Spēlmaņu nakts" balvu nominācijā "Labākais jaunais skatuves mākslinieks". Kā režisors debitējis Dailes teātrī 2014. gadā ar izrādi "Nakts vēl nav galā", iegūstot Spēlmaņu nakts balvu Gada debija.

Režisējis īsfilmas "Laid iekšā" (2016) un "Flauta" (2020). Latvijas Radio radioseriāla "Svešie jeb miļeņkij ti moi" (2021) režisors un dramatizējuma līdzautors.

Filmogrāfija

Lomas seriālos

TV

Vadītie raidījumi

Vadītie šovi

Ārējās saites 
 Dailes teātris

1980. gadā dzimušie
Valmierā dzimušie
Latvijas teātra aktieri
Dailes teātra aktieri
Krastlobēlijas

Krastlobēlijas (Scaevola) ir mēllobēliju dzimtas ģints, kurai pieder aptuveni 130 tropu joslā, īpaši Austrālijā sastopamas sugas.

Nosaukums 
Ģints latīniskais nosaukums atvasināts no grieķu scaevus ("kreisā roka"), ar ko norādīts uz zieda formu, kas izskatās it kā uz pusi nogriezta.

Havaju salās sastopamās krastlobēlijas pazīstamas arī ar nosaukumu naupaka.

Apraksts 
Lielākā daļa Austrālijas krastlobēlijas ir krūmāji, to auglis — sausa pogaļa. Savukārt ārpus Austrālijas sastopamās sugas bieži ir augsti krūmi vai koki, un to augļi ir sulīgi. Ziedi pārsvarā gaišsārti violeti vai balti, ar piecām ziedlapiņām vienā pusē.

Veģetācija 
Aug galvenokārt smilšainās piekrastēs un kāpās, kur smiltājos veido lielas audzes. Endēmas krastlobēliju sugas Havaju salās un Jaunkaledonijā — pat lietus mežos.

Izplatība 
Kamēr mēllobēliju dzimtas ģinšu lielākajai daļai areāli aptver gandrīz vienīgi Austrāliju, aptuveni 40 krastlobēliju sugas sastopamas arī ārpus Austrālijas. Divām no tām ir plaša izplatība — Klusā un Indijas okeāna piekrastē aug Scaevola taccada, savukārt tropiskajā Amerikā un Āfrikā, Madagaskarā, dienvidu Indijā, Ceilonā, Maskarēnu salās, Galapagu salās cita sukulentā krastlobēlija — Scaevola plumieri. Abu sugu sēklas ir dzīvotspējīgas arī pēc vairāku mēnešu ilgas uzturēšanās sāļajos okeānu ūdeņos, un šis apstāklis veicināja to izplatību.

Pārējām sugām ir ierobežoti, endēmi areāli, kas no Austrālijas sniedzas līdz Filipīnām, kā arī ieskauj visu Polinēziju līdz Havaju salām, Taiti un Jaunzēlandei. Viena suga — Scaevola wrigtii endēma Kubai. No visiem arhipelāgiem vislielākā sugu dažādība sastopama Havajās. Tur no deviņām pārstāvētajām sugām astoņas ir endēmas.

Atsauces

Literatūra 
 Augu ģeogrāfija un daudzveidība. Normunds Priedītis. Zvaigzne. 2008.
Jaunmuižas grāvis

Jaunmuižas grāvis ir Ventas kreisā krasta pieteka Ventspils novada Vārves pagastā.

Iztece - uz rietumiem no Zūru pūņas. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Ventā pie Lečiem. 

Upi šķērso valsts autoceļš P108 (Ventspils—Kuldīga—Saldus), tās krastos atrodas Jaunmuiža un Leči. Upe visā tecējumā regulēta.

Atsauces 

Ventspils novada upes
Ventas baseina upes
Ventas pietekas
Cirpstene

Cirpstene ir ciems Ventspils novada Vārves pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļos, Ventspils pievārtē 20,5 km no pagasta centra Ventavas, 5,1 km no novada centra Ventspils un 193,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie valsts autoceļa V1308 (Ventspils–Avotiņi), uz rietumiem no Ventspils lidlauka. Cirpstenes sastāvā ietilpst ciema daļas Dižciems un Mazciems.

Atsauces
Medole (Ventas pieteka)

Medole (arī Medoles strauts, Medoles upīte, lejtecē - Kozlovska grāvis) ir Ventas kreisā krasta pieteka Ventspils novada Vārves pagastā.

Iztece - uz dienvidiem no Grigaļciema. Tek austrumu virzienā. Ietek Ventā pie Lečiem. 

Upi šķērso valsts autoceļi V1308 (Ventspils–Avotiņi) un P108 (Ventspils—Kuldīga—Saldus), tās krastos atrodas Leči. Upe visā tecējumā regulēta.

Atsauces 

Ventspils novada upes
Ventas baseina upes
Ventas pietekas
Pasiekste

Pasiekste (arī Pasiekstes ciems) ir ciems Ventspils novada Vārves pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumu daļā 15,3 km no pagasta centra Ventavas, 7,5 km no novada centra Ventspils un 195,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Ventspils dienvidu pievārtē. Veidojusies ap vēsturisko Pasiekstes muižu (Gut Passeexten).

Atsauces