Vasilijs Kononovs

Vasilijs Kononovs (, dzimis  Straujas sādžā, tagadējā Kārsavas novada Goliševas pagastā, miris  Rīgā) bija Latvijas krievu izcelsmes Otrā pasaules kara padomju partizāns, pensionēts LPSR milicijas virsnieks. Par noziegumiem, ko viņa vadītā partizānu vienība 1944. gada maijā pastrādāja Mazo Batu sādžā, ilgstošā tiesvedībā Latvijas tiesās atzīts par vainīgu kara noziegumu izdarīšanā Otrā pasaules kara laikā un notiesāts ar cietumsodu. Eiropas Cilvēktiesību tiesa ar balsu vairākumu nesaskatīja Kononova notiesāšanā Eiropas Cilvēktiesību konvencijas pārkāpumus.

Biogrāfija 
Otrā pasaules kara laikā, 1941. gada jūnijā, kad nacistiskās Vācijas armija uzbruka Padomju Savienība, ieņemot arī tās agrāk okupēto Latviju, Sarkanā armija atkāpās no Latvijas teritorijas uz Krieviju. Līdz ar to arī Kononovs pārvācās uz Krieviju, kur sākotnēji strādāja kolhozā, vēlāk - par strādnieku militārā rūpnīcā.

1942. gadā Kononovs tika mobilizēts Sarkanās armijas rindās un nozīmēts rezerves dienestā Latvijas divīzijā. No 1942. līdz 1943. gadam Kononovs izgāja īpašu apmācību diversijas veikšanā (), kur viņš iemācījās, kā organizēt un vadīt desanta vienību aiz ienaidnieka līnijas. Pēc apmācības iziešanas viņš tika pie seržanta pakāpes un pēc tam,  naktī, kopā ar apm. 20 citiem kareivjiem tika nogādāts Vācijas okupētajā Baltkrievijas teritorijā, tuvu Latvijas robežai. Tur Kononovs pievienojās padomju partizānu vienībai (Viļa Laiviņa specgrupa) un 1944. gada martā viņu nozīmēja par diversantu grupas vadītāju.

Mazo Batu traģēdija 
Notikumi, par kuriem Kononovs tiesāts, t. s. Mazo Batu traģēdija, risinājās 1944. gadā Mazajos Batos (Goliševas pagasts), sādžā, kas atradās tikai puskilometru no Vasilija Kononova dzimtās Straujas sādžas.  sādžā ieradās 12 padomju partizāni, kurus savās mājās uzņēma Krupniku ģimene. Naktī ieradās vācieši un cīņā nogalināja visus partizānus, tai skaitā partizānu brigādes komandiera majora Čugunova sievu Antoņinu un viņas 7 mēnešus veco dēlu.

Atriebjoties par nodevību, Vasarsvētku dienā, , pārģērbušies vācu armijas uniformās, sādžā ieradās Vasilija Kononova vadītā partizānu brigāde, un, nošaujot vai sadedzinot dzīvus, nogalināja deviņus sādžas iedzīvotājus, tostarp Teklu Krupniku, kura bija pēdējā grūtniecības mēnesī.

Pēc Otrā pasaules kara Mazo Batu sādža ir pamesta un mūsdienās vairs neeksistē.

Pēckara periods 
Pēc kara Vasilijs Kononovs palika Latvijas PSR. 1946. gada novembrī viņš kļuva par PSRS Komunistiskās partijas biedru, 1957. gadā absolvēja PSRS Iekšlietu ministrijas akadēmiju un vēlākos gados strādāja dažādos amatos milicijā. Kononovs bija milicijas pulkvedis, vadījis kriminālizmeklēšanas nodaļu, LPSR transporta milicijas nodaļu, līdz aiziešanai pensijā 1988. gadā.

Kononovs saņēmis vairākus apbalvojumus, tai skaitā Ļeņina ordeni, Tēvijas kara pirmās pakāpes ordeni, Darba Sarkanā karoga ordeni, Goda zīmi, u.c. Savukārt Krievijas prezidents Vladimirs Putins savulaik apsveicis Kononovu, uzdāvinot viņam rokaspulksteni. Arī Krievijas vēstnieks Latvijā Aleksandrs Vešņakovs 2008. gadā sveica Kononovu dzimšanas dienā, uzsverot Kononova lomu Eiropas atbrīvošanā no fašisma.

Tiesvedība 
1998. gada janvārī Satversmes aizsardzības biroja Totalitārisma seku dokumentēšanas centrs (TSDC) ierosināja krimināllietu pret Kononovu aizdomās par iespējamu kara noziegumu. TSDC bija uzgājis dokumentus, "kas pierādīja, ka viņš kā partizānu grupas vadītājs bijis Maskavas NKVD 4. pārvaldes algu sarakstos. Šīs pārvaldes, ko vadījis Pāvels Sudoplatovs, uzdevums bijis diversiju organizācija un darbs ienaidnieka aizmugurē, un partizānu darbības uzdevums bijusi arī mierīgo iedzīvotāju terorizēšana, lai viņos radītu nepatiku pret vietējo varu. Ar to varētu izskaidrot, kādēļ V. Kononova vienība Mazajos Batos ieradās, pārģērbusies vācu armijas formās." Izmeklēšanas laikā tika noskaidrotas arī pārējo  notikumos piedalījušos partizānu personības – izņemot Kononovu, visi bija miruši.

 Rīgas apgabaltiesa atzina Vasiliju Kononovu par vainīgu viņam izvirzītajā apsūdzībā kara noziegumos un piesprieda viņam sešu gadu cietumsodu. Plašu rezonansi ārpus Latvijas izsaukušo spriedumu gan Kononovs, gan LR Ģenerālprokuratūra pārsūdzēja šo spriedumu apelācijas kārtībā AT Krimināllietu Tiesu palātai. Lietā iesaistījās Krievija augstākajā līmenī. Krievijas prezidents Vladimirs Putins ar īpašu rīkojumu piešķīra Krievijas pilsonību Vasilijam Kononovam, kurš pirms tam bija Latvijas pilsonis.

 AT Krimināllietu Tiesu palāta nosūtīja Kononova krimināllietu Ģenerālprokuratūrai papildu izmeklēšanai, uzskatot, ka lietas materiālos nav atbildes uz vairākiem jautājumiem, kuriem ir būtiska nozīme lietā. Lietas papildizmeklēšanas laikā, AT Senāts grozīja krimināllietas teritoriālo piekritību, nozīmējot Latgales apgabaltiesu kā atbildīgo tiesu.  Latgales apgabaltiesa nozīmēja Kononovam medicīnisko, psihiatrisko un psiholoģisko ekspertīzi, kuras laikā tika noskaidrots, ka iesniedzēja vispārējais veselības stāvoklis pasliktinās, un ka viņam nekādā ziņā nav ieteicams piemērot ar brīvības atņemšanu saistītu sodu.

 Latgales apgabaltiesa notiesāja Vasiliju Kononovu par bandītismu, ne kara noziegumiem, atbrīvojot Kononovu no kriminālatbildības noilguma dēļ. Gan Kononovs, gan Ģenerālprokuratūra iesniedza apelāciju.

 Latvijas Augstākās tiesas Krimināllietu tiesu palāta atcēla pirmās instances spriedumu un, taisot jaunu spriedumu, atzina Kononovu par vainīgu kara noziegumu izdarīšanā Otrā pasaules kara laikā un piesprieda cietumsodu, ko Kononovs bija izcietis, esot apcietinājumā laikā no  līdz .  Augstākās tiesas Senāta Krimināllietu departaments izskatīja kasācijas sūdzību un atstāja negrozītu  spriedumu.

Eiropas Cilvēktiesību tiesa 
 Kononovs iesniedza prasību Eiropas Cilvēktiesību tiesā (ECT), kura  spriedumā atzina, ka attiecībā pret Kononovu pārkāpts Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 7.pants,, kā arī Kononovam pienākas kompensācija 30 tūkstošu eiro apmērā par morālo kaitējumu. Kononovs piepriestās summas apmēru nosauca par ņirgāšanos – prasījis viņš bija 5 187 000 EUR, apsveikumus par šo uzvaru viņš saņēma gan no Krievijas Ārlietu ministrijas, gan no Maskavas mēra Jurija Lužkova, kurš norādīja uz Maskavas nozīmīgo lomu Kononova interešu aizsardzībā. Šī Krievijas iesaistīšanās procesā tiek vērtēta pretrunīgi.

 Latvijas Republikas Ministru kabinets pieņēma lēmumu iesniegt apelācijas sūdzību Eiropas Cilvēktiesību tiesas Lielajā palātā saskaņā ar Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 43.pantu.

 Eiropas Cilvēktiesību tiesas Lielā palāta ar 14 balsīm pret 3 nosprieda, ka Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 7. pants Kononova lietā tomēr nav ticis pārkāpts.

Atsauces 

Ludzas novadā dzimušie
Latvijas krievi
LKP biedri
Latvijas PSR milicijas darbinieki
Latvijas noziedznieki
Kara noziedznieki
Eiropas Cilvēktiesību tiesas lietas pret Latviju
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Ar Tēvijas Kara ordeni apbalvotie
Ar Sarkanās Zvaigznes ordeni apbalvotie
Matīsa kapos apbedītie