joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Nikola I Petrovičs

Nikola I Mirkovs Petrovičs-Ņegošs jeb Nikola I (; dzimis , miris ) bija Melnkalnes monarhs. Valdīja kā kņazs no 1860. līdz 1910. gadam un karalis no 1910. līdz 1918. gadam.
Melnkalniešu tradicionālās himnas "Onamo, namo!" (Онамо, 'намо!) vārdu autors.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1842. gadā Ņegušu ciemā. No 1856. gada mācījās licejā Parīzē, 1860. gadā viņu pasludināja par Melnkalnes kņazu pēc tēva brāļa kņaza Danilo I nogalināšanas atentātā. Tā paša gada novembrī viņš apprecējās ar vojevodas Pētera Vukotiča meitu Milenu Vukotiču. 1878. gadā Berlīnes kongresā tika atzīta Melnkalnes kņazistes neatkarība no Osmaņu impērijas. 1905. gadā viņš modernizēja valsti, pieņēma Melnkalnes konstitūciju un krimināllikumu, atzina preses brīvību. 1906. gadā tika izlaista apgrozībā Melnkalnes nauda - perpers.

1910. gadā Nikola I pasludināja sevi par karali. Viņa vadībā Melnkalnes Karaliste 1912. gada 8. oktobrī kā pirmā no Balkānu valstīm pieteica karu Osmaņu impērijai, izraisot Pirmo Balkānu karu. 

Kad Pirmā pasaules kara laikā Melnkalni 1916. gadā ieņēma Austroungārijas karaspēks, karalis Nikola devās trimdā uz Itāliju, vēlāk Franciju. Pēc Pirmā pasaules kara, nodibinoties Serbu, horvātu un slovēņu karalistei, Melnkalne tika iekļauta Serbijā. 

1921. gadā Nikola I mira Franču Rivjērā, 1989. gadā viņa mirstīgās atliekas pārapbedīja Cetiņē.

Ārējās saites 
 

1841. gadā dzimušie
1921. gadā mirušie
Melnkalnes monarhi
Petroviču dinastija
Serbu valodā rakstošie
Kevins Prinss Boatengs

Kevins Prinss Boatengs (Kevin-Prince Boateng; dzimis  Rietumberlīnē) ir Vācijā dzimis Ganas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, bijušais Ganas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2020) Boatengs pārstāv Itālijas Serie B klubu A.C. Monza.

Karjeru sācis Vācijā, Berlīnes "Hertha" rezerves komandā. Profesionāļa karjeras laikā spēlējis Vācijā, Anglijā, Itālijā. AC Milan sastāvā 2010.—2011. gada sezonā kļuva par Itālijas čempionu.

Pārstāvējis vairākas Vācijas jaunatnes izlases (no U-15 līdz U-21), tomēr kopš 2010. gada pārstāv Ganas pieaugušo izlasi. Tās sastāvā piedalījies , kur grupu turnīrā spēlēja pret savu pusbrāli Žeromu Boatengu, kurš pārstāv Vācijas izlasi.

Sasniegumi 
AC Milan

 Itālijas Serie A: 2010–11
 Supercoppa Italiana: 2011

Eintracht Frankfurt

 DFB Pokal: 2017–18

Barcelona

 Spānijas La Liga: 2018–19

Atsauces

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Vācijas futbolisti
Ganas futbolisti
Ganas izlases futbolisti
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Berlīnes "Hertha" spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
Dortmundes "Borussia" spēlētāji
Genoa C.F.C. spēlētāji
AC Milan spēlētāji
Gelzenkirhenes "Schalke 04" spēlētāji
UD Las Palmas spēlētāji
Frankfurtes "Eintracht" spēlētāji
U.S. Sassuolo Calcio spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
ACF Fiorentina spēlētāji
Stambulas "Beşiktaş" spēlētāji
Berlīnē dzimušie
AC Monza spēlētāji
Džerets Stols

Džerets Stols (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 13 sezonas Nacionālās hokeja līgas klubos Edmontonas "Oilers", Losandželosas "Kings", Ņujorkas "Rangers" un Minesotas "Wild". Kopumā 872 spēlēs atzīmējies ar 388 punktiem. "Kings" sastāvā 2012. un 2014. gadā izcīnījis Stenlija kausu.

Spēlētāja karjera 
No 1998. līdz pat 2002. gadam Stols spēlēja Rietumu hokeja līgas vienībā Kootenay Ice, 2000. un 2002. gadā kļūstot par līgas čempioniem, kā arī 2002. gadā izcīnot Memoriālo kausu. 2002.—03. gada sezonā Stols sāka savu profesionālo karjeru, četras spēles aizvadot arī NHL klubā Edmontonas "Oilers". Nākamajā sezonā "Oilers" rindās uzbrucējs jau bija nostiprinājies. 2005.—06. gada sezonu noslēdza ar 68 rezultativitātes punktiem, kas bija rezultatīvākā Stola NHL sezona viņa karjerā.

2008. gada vasarā Stols tika aizmainīts uz Losandželosas "Kings" vienību. 2011.—12. un 2013.—14. gada sezonās kopā ar "Kings" izcīnīja Stenlija kausu. 2015. gada augustā noslēdza viena gada līgumu ar Ņujorkas "Rangers". Sezonas gaitā tika aizmainīts uz Minesotas "Wild", pēc sezonas beigām noslēdzot karjeru.

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Edmontonas "Oilers" spēlētāji
Losandželosas "Kings" spēlētāji
Ņujorkas "Rangers" spēlētāji
Minesotas "Wild" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Viļņas vaivadija

Viļņas vaivadija (, , ) bija tā Lietuvas dižkunigaitijas daļa, kas pēc 1413. gada administratīvi teritoriālās reformas tika izveidota tieši Lietuvas dižkunigaišiem pakļautajās zemēs ap Viļņas pilsētu.
Viļņas vaivadiju uz laiku atjaunoja pēc Viļņas apgabala inkorporācijas Polijas Republikā no 1926. līdz 1939. gadam.

Vēsture 

Dižkunigaiša Ģedimina valdīšanas laikā par Lietuvas dižkunigaitijas galvaspilsētu kļuva Viļņa (1323). Viņš ielika pamatus Lietuvas valdnieku dinastijai, savus plašos valdījumus sadalot dalienas kņazistēs (kunigaitijās). Pēc viņa nāves 1341. gadā Viļņas pilī valdīja viņa dēls Jaunutis un atraitne Jevna, tomēr jau 1345. gadā dižkunigaiša troni pārņēma Aļģirds. Viņa brālim Ķēstutim tika uzticēta Traķu kunigaitija un Žemaitija, bet Aļģirds valdīja pār Viļņu un Lietuvai pakļautajām krievu kņazistēm. Pēc Aļģirda nāves (1377) par dižkunigaiti kļuva viņa dēls Jagailis, kurš pēc 1385. gada Krēvas ūnijas kristījās un kļuva arī par Polijas karali (1386). 

Lietuvas pilsoņu kara (1389–1392) rezultātā par Lietuvas dižkunigaiti kļuva Vītauts Dižais, kas 1413. gadā Hordolo (Horodło) parakstīja vienošanos ar savu brālēnu Jagaili, kas paredzēja Lietuvas dižkunigaitijas administratīvo reformu un vaivadiju izveidi. 
1569. gadā pēc Polijas-Lietuvas ūnijas izveides, Viļņas vaivadija kļuva par "Abu tautu kopvalsts" sastāvdaļu. Pēc Trešās Polijas-Lietuvas dalīšanas 1795. gadā Viļņas vaivadiju anektēja Krievijas impērija un iekļāva jaunizveidotās Lietuvas guberņas (pēc tās sadalīšanas 1801. gadā Viļņas guberņas) sastāvā. 

Viļņas vaivadiju atjaunoja 1926. gada 20. janvārī pēc Viļņas Zemes likvidēšanas, kas bija izveidota pēc Viduslietuvas Republikas likvidēšanas 1922. gada 13. aprīlī, to apvienojot ar Novogrudokas vojevodistes ziemeļu daļu.

Administratīvais sadalījums 
 Viļņas pavieta (Vilniaus pavietas, Віленскі павет) ap 6000 km²
 Ukmerģes pavieta (Vilkmergės pavietas, Вількамірскі павет) ap 9000 km²
 Braslavas pavieta (Breslaujos pavietas, Браслаўскі павет) ap 5500 km² (no 1793. gada Braslavas vaivadija)
 Ašmenas pavieta (Ašmenos pavietas, Ашмянскі павет) ap 16 000 km²
 Ļidas pavieta (Lydos pavietas, Лідскі павет) ap 5200 km² (agrāk Traķu vaivadijas sastāvā)

Lietuvas vēsturiskās daļas  

Lietuvas vēsture
Ziemeļblāzma (kultūras pils)

"Ziemeļblāzma" ir kultūras pils Ziemeļblāzmas ielā 36,  Vecmīlgrāvī, Rīgā. 
Atrodas Rīgas domes pakļautībā. Tajā darbojas vairāki kori, orķestri, folkloras kopa, mākslas studijas, ansambļi u.c. Tāpat te atrodas Rīgas Centrālās bibliotēkas filiāle Ziemeļblāzmas bibliotēka.

Vēsture  
Pirmā sabiedriskā ēka šajā vietā uzcelta 1904. gadā, tajā darbojās bezalkohola biedrības "Ziemeļblāzma" kultūras nams. 1905. gada revolūcijas laikā 1906. gadā to nodedzināja Krievijas impērijas kazaku karaspēka soda ekspedīcija (t.s. "melnā sotņa").
Pašreizējā ēka celta 1913. gadā, viens no ēkas celtniecības finansētājiem un projekta izstrādātājiem bija rūpnieks un mecenāts, atturības kustības aktīvists Augusts Dombrovskis. 

Latvijas PSR laikā ēkā atradās Rīgas traleru flotes bāzes zvejnieku kultūras pils. 2013. gadā ēka atvērta pēc rekonstrukcijas (arhitekts Juris Monvīds Skalbergs).

Atsauces

Ārējās saites 
 
 "Cita Rīga" ieraksts

Celtnes un būves Rīgā
Vecmīlgrāvis
Vladimirs Krutovs

Vladimirs Krutovs (; dzimis , miris ) bija padomju hokejists, kreisās malas uzbrucējs, ilggadējs PSRS hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā kļuvis par divkārtēju olimpisko čempionu, kā arī piecas reizes izcīnījis Pasaules čempiona titulu. Lielāko daļu karjeras aizvadījis PSRS hokeja līgas vienībā Maskavas CSKA, lai gan vienu sezonu spēlējis arī Nacionālās hokeja līgas klubā Vankūveras "Canucks". 2010. gadā iekļauts IIHF Slavas zālē.

1987. gadā Krutovs ieguva PSRS hokeja līgas vērtīgākā spēlētāja balvu.

Gan CSKA, gan izlases sastāvā ilgus gadus spēlējis vienā maiņā kopā ar Igoru Larionovu un Sergeju Makarovu, veidojot slaveno KLM maiņu.

Ārējās saites 

1960. gadā dzimušie
2012. gadā mirušie
PSRS hokejisti
Maskavas CSKA spēlētāji
Vankūveras "Canucks" spēlētāji
Hokejisti 1980. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1984. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1988. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Ar Goda ordeni apbalvotie
Ar Tautu Draudzības ordeni apbalvotie
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
IIHF slavas zālē uzņemtie
Krievijas hokejisti
223. kilometrs

223. kilometrs ir blokpostenis (ceļa postenis) līnijā Krustpils—Rēzekne II pie Rēzeknes pilsētas robežas. Postenis atrodas savienojošās līnijas uz Rēzeknes I staciju atzarošanās vietā (Rēzeknes II stacijas ieejas pārmija Nr. 702).

Vēsture 
Atzars izbūvēts 1937. gadā Rēzeknes dzelzceļa mezgla rekonstrukcijas laikā. Ceļa postenī nav nekādu būvju.

Ārējās saites 
 Ceļa posteņa atrašanās vieta PSRS Ģenerālštāba kartē
 Ceļa posteņa fotogrāfija 

Rēzekne
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Krustpils—Rēzekne II stacijas un pieturas punkti
Edvīns Bitte

Edvīns Bitte (1897—1924) bija latviešu kara lidotājs, kapteinis, Latvijas Kara aviācijas skolas pilotu nodaļas priekšnieks.

Dzīvesgājums 
Dzimis  Skultes pagastā. Mācījās Rīgas Aleksandra zēnu ģimnāzijā.
Pirmā pasaules kara sākumā 1915. gadā Bitte beidza Petrogradas Konstantīna artilērijas karaskolu. 1916. gadā viņu kā aviācijas novērotāju pārcēla uz Krievijas impērijas 22. aviācijas divīziju. Piedalījies kaujās pret Austroungārijas un Vācijas karaspēkiem. No 1917. gada februāra līdz augustam viņš Sevastopoles aviācijas skolā ieguva kara pilota kvalifikāciju, bet oktobrī beidza padziļināto (iznīcinātāju) aviācijas kursu. 

Pēc Oktobra revolūcijas viņš 1917. gada 27. oktobrī (pēc VS) ar savu lidmašīnu pārbēga pie "balto" karaspēka un 1. Donas aviācijas grupas sastāvā piedalījās kaujās pret lieliniekiem, paaugstināts kapteiņa pakāpē.

Pēc Krievijas pilsoņu kara beigām kapteinis Bitte devās uz Parīzi, 1922. gadā atgriezās Latvijā un iestājās Aviācijas Divīzijā, bija Kara aviācijas skolas pilotu nodaļas komandieris (1923-1924). Darbojās arī Latvijas aeroklubā.

Miris  no galvas traumas pēc aviokatastrofas Spilves lidlaukā Rīgā.

1924. gada 5. martā apglabāts Rīgas Brāļu kapos.

Apbalvojumi 
 Svētās Annas ordenis, 2., 3., 4. šķira
 Svētā Staņislava ordenis, 2., 3. šķira

Ārējās saites 
 Битте Эдвин Мартынович (krieviski)

Atsauces 
 

Latvijas lidotāji
Limbažu novadā dzimušie
Rīgas Jaunā Svētās Ģertrūdes baznīca

Rīgas Jaunā Svētās Ģertrūdes Evaņģēliski luteriskā baznīca ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Brīvības ielā 119, Rīgā. Baznīcā darbojas Rīgas Jaunā Svētās Ģertrūdes draudze.

Vēsture 
19. gadsimta otrajā pusē strauji pieauga Rīgas iedzīvotāju skaits, un attiecīgi pieauga arī Rīgas Svētās Ģertrūdes baznīcas noslogojums. Jaunie baznīcēni galvenokārt bija latvieši, vecā baznīca kļuva par mazu un radās vajadzība pēc savas baznīcas latviešu kopām. Jaunās baznīcas celtniecībai Rīgas pilsēta dāvināja zemi nesen uz Aleksandra (Brīvības) un Matīsa ielas stūri pārceltā Aleksandra tirgus vecajā vietā — laukumā starp Cēsu, Aleksandra (Brīvības) un Rēveles (Tallinas) ielu.

Rīgas Vecās Svētās Ģertrūdes Evaņģēliski luteriskās baznīcas filiālbaznīcas projekta konkursā 1899. gadā uzvarēja Rīgas Politehniskā institūta profesors Vilhelms fon Striks. Pamatakmeni lika 1903. gada 29. maijā (11. jūnijā pēc jaunā stila). Celšanas darbus veica būvuzņēmējs mūrniekmeistars Pēteris Radziņš. Baznīca izmaksāja 135 000 rubļu, naudu savāca ziedojumu ceļā.

Baznīca tika celta no 1903. līdz 1906. gadam, to iesvētīja 1906. gada 11. jūlijā. Baznīcai ir 1600 sēdvietu un 1000 stāvvietu. Staltā, no sarkanajiem ķieģeļiem uz granīta kvadru cokola celtā baznīca ir asimetriska būve ar plastiski bagātu apjomu kompozīciju. Atturīgās neoromāniskās formās veidotā ēka ir viena no pēdējām Rīgā būvētajām eklektisma stila celtnēm, kuras arhitektūrā gan vērojamas jau atsevišķas jūgendstila iezīmes, kas izpaužas tās asimetriskajā kompozīcijā ar stūrī novietoto torni un funkcionāli ērto plānojumu ar plašo draudzes telpu vidusjomā un balkonu sānu jomā. Tas ir viens no nedaudzajiem Rīgas baznīcu interjeriem, kur parādās gan baznīcu iekštelpu apdares pirmsākumi — romānikas elementu stilizācija, gan neogotikas traktējums, kas bija raksturīga 19. gadsimta 60. — 80. gadiem, gan arī 20. gadsimta sākumā valdošā jūgendstila elementi iekšdurvju apdarē, draudzes telpas solu un vitrāžu izveidē.

1906. gadā baznīcas ērģeles tikušas pārvestas no Vecās Svētās Ģertrūdes baznīcas, kurai uzstādīja lielākas un modernākas. Altāri rotā Jaņa Rozentāla 1911. gada eļļas altārglezna "Kristus svētī bērnus", kas tiek uzskatīta par vienu no mākslinieka sakrālās mākslas šedevriem. Baznīcai ir 69 metrus augsts tornis.

Atsauces

Ārējās saites 

 "Cita Rīga" ieraksts

Baznīcas Rīgā
Luterāņu baznīcas Latvijā
Brīvības iela
Eiropeīdā rase

Eiropeīdā jeb Eirāzijas rase ir viena no trim lielajām cilvēku rasēm. Tā ir izplatīta pamatiedzīvotājiem Eiropā, Ziemeļāfrikā, Somālijas pussalā, Āzijas rietumos, centrālajā daļā un dienvidos, kā arī imigrantiem Amerikā, Austrālijā, Okeānijā un Dienvidāfrikā.

Īpašības 
Eiropeīdās rases pārstāvjiem ir raksturīga relatīvi gaiša āda, gaiša matu krāsa, gaiša acu krāsa, šaurs un stipri izvirzīts deguns, liels vai vidējs augums, plānas lūpas.

Klasifikācija 
J. Meijera izdotajā enciklopēdija "Lielā konversācijas vārdnīca" (1885–90) kā eiropeīdās rases apakštipi bija minēti āriešu, semītu un hamītu rases.

Padomju antropoloģija eiropeīdo rasi iedalīja divos galvenajos zaros pēc ārējām pazīmēm, starp šiem zariem minot pārejas formas. Kā galvenie eiropeīdās rases zari bija minēti ziemeļu zars — Atlantijas-Baltijas rase un Baltās jūras-Baltijas rase, kuru pārejas formas ir Alpu rase un Viduseiropas rase, un dienvidu zars — Balkānu-Kaukāza rase, armenoīdā rase, Pamira-Fergānas rase, Vidusjūras rase un indomediterānā rase. Dažkārt izšķīra atsevišķu lapoīdo rasi.

Atsauces 

Rases
Zolotonoša

Zolotonoša () ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas vidusdaļā, Čerkasu apgabalā. Izvietojusies apgabala ziemeļaustrumos, Zolotonoškas upītes krastā  no apgabala centra Čerkasiem. Zolotonošas rajona centrs (rajonā neietilpst). Pilsētas padomei pakļauti Hriškivkas, Zharas un Jarku ciemi.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta vēstures avotos pirmoreiz minēta 1576. gadā, kad to pavēlējis dibināt Volīnijas kņazs Bogušs Koreckis. Jau no 1616. gada zināma kā gadatirgu pilsēta tirdzniecības ceļu krustojumā. 1635. gadā Zolotonošai piešķirtas Magdeburgas tiesības, kopš 1648. gada — kazaku sotņas centrs, bet kopš 1781. gada pilsēta Kijevas vietvaldībā (vēlāk — Mazkrievijas un Poltavas guberņās). 1912. gadā savienota ar dzelzceļa līniju Bahmača—Odesa.

Cilvēki 
Zolotonoša ir šahista Isāka Boļeslavska (Исаак Ефремович Болеславский, 1919 – 1977) un cionista Bēra Borohova (Дов-Бер Борохов, 1881 – 1917) dzimtā pilsēta.

Atsauces

Ārējās saites 

Čerkasu apgabala administratīvais iedalījums
Čjūbu reģions

Čjūbu reģions () ir reģions Honsju salā, Japānā. Reģions sastāv no deviņām prefektūrām (Aiči, Fukuji, Gifu, Isikavas, Nagano, Niigata, Sidzuoka, Tojama un Jamanasi). To apskalo Klusais okeāns dienvidos un Japāņu jūra rietumos un ziemeļos. Čjūbu reģionā atrodas Japānas augstākā virsotne Fudzi, kura augstums sasniedz 3776 metrus virs jūras līmeņa. Lielākā reģiona pilsēta ir Nagoja. Reģiona kopējā platība ir 72 572 km2, 2010. gada beigās reģionā dzīvoja ap 22 miljoniem iedzīvotāju.

Ārējās saites 

Japānas reģioni
Traķu vaivadija

Traķu vaivadija (, , ) bija tā Lietuvas dižkunigaitijas daļa, kas pēc 1413. gada administratīvi teritoriālās reformas tika izveidota no Traķu kunigaitijas un Grodņas kunigaitijas. Traķu vaivada Nikolaja Radvila (Rudā) pilvaru laikā (1550—1566) pēc 1565. gada vaivadijai pievienoja arī Upītes un Kauņas zemes.

Vēsture 

Dižkunigaiša Ģedimina valdīšanas laikā Lietuvas dižkunigaitiju sadalīja dalienas kņazistēs (kunigaitijās). Pēc Ģedimina nāves 1341. gadā viņa dēla Ķēstuta pārvaldībā bija Traķu kunigaitija, Grodņas kunigaitija un Žemaitija. Viņa galvenā rezidence bija Senajā Traķu pilī (Senieji Trakai) netālu no mūsdienu Traķiem. Viņa brālis Aļģirds 1345. gadā kļuva par dižkunigaiti un valdīja pār Viļņu un Lietuvai pakļautajām krievu kņazistēm.  

Lietuvas pilsoņu kara laikā (1389–1392) rezultātā par Lietuvas dižkunigaiti kļuva Ķēstuta dēls Vītauts Dižais, kas 1413. gadā Hordolo (Horodło) parakstīja vienošanos ar savu brālēnu Jagaili, kas paredzēja Lietuvas dižkunigaitijas administratīvo reformu un vaivadiju izveidi. Pēc Livonijas ordeņa sagrāves 1565.-1566. gadā Traķu vaivadijai pievienoja Kauņas pilsētu un Upītes zemi.   
1569. gadā pēc Polijas-Lietuvas ūnijas izveides, tā kļuva par "Abu tautu kopvalsts" sastāvdaļu. Pēc Trešās Polijas-Lietuvas dalīšanas 1795. gadā Traķu vaivadijas austrumu un ziemeļu daļas Nemunas labajā krastā anektēja Krievijas impērija un iekļāva jaunizveidotās Lietuvas guberņas sastāvā, bet rietumu daļu Nemunas kreisajā krastā anektēja Prūsijas karaliste.

Administratīvais sadalījums 
 Traķu pavieta (Trakų pavietas, Троцкі павет, 1413—1795)
 Grodņas pavieta (Gardino pavietas, Гарадзенскі павет, 1413—1793) 
 Kauņas pavieta (Kauno pavietas, Ковенскі павет, 1565—1795)
 Upītes pavieta (Upytės pavietas, Упіцкі павет, 1566—1795)

Lietuvas vēsturiskās daļas  

Lietuvas vēsture
Kanto reģions

ir reģions Honsju salā, Japānā. Reģions sastāv no septiņām prefektūrām (Ibaraki, Točigi, Gumma, Saitama, Čiba, Tokija un Kanagava). Austrumos un dienvidos to apskalo Klusais okeāns. Lielākā reģiona pilsēta ir Tokija. Reģiona kopējā platība ir 32 424 km2, 2010. gada beigās reģionā dzīvoja ap 43 miljoniem iedzīvotāju. Tajā dzīvo viena trešā daļa no Japānas kopējā iedzīvotāju skaita.

Ārējās saites 

Japānas reģioni
Kaņiva

Kaņiva () ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas vidusdaļā, Čerkasu apgabalā. Izvietojusies apgabala ziemeļos, Dņepras labajā krastā pie Kaņivas ūdenskrātuves  no apgabala centra Čerkasiem. Kaņivas rajona centrs (rajonā neietilpst).

Vēsture 
Apdzīvotā vieta vēstures avotos pirmoreiz minēta Pečeru paterikā, kas datēts starp 1074. un 1088. gadu. Minēta arī 1144. gadā, kad kņazs Vsevolods Oļgovičs dibinājis Svētā Jura baznīcu. 12. gadsimtā bijusi ievērojama apdzīvota vieta, kalpojusi kā Kijevas kņazu un polovciešu sūtņu oficiālā tikšanās vieta. Pilsēta vairākkārt nopostīta. 1320. gadā Kaņivu ieņēma lietuviešu kņazs Ģedimins un no 1362. gada tā bija Lietuvas Lielkņazistes pakļautībā. 16. gadsimtā Kaņiva kļuva par savdabīgu kazaku svētvietu, kur netālu no klostera apmetās tie Zaporožjes kazaki, kas vairs nevarēja piedalīties kaujās. 1601. gadā Kaņivai piešķīra Magdeburgas tiesības. 1667. gadā Kaņiva nonāca Polijas sastāvā, bet no 1672. gada — Turcijas valdījumā. 1793. gadā, pēc Polijas otrās dalīšanas, Kaņiva nonāca Krievijas Impērijas sastāvā. Strauja pilsētas industriālā attīstība sākās 1964. gadā sakarā ar Kaņivas HES būvniecību. Mūsdienās pārtikas rūpniecības un enerģētikas centrs. Četrus kilometrus no pilsētas centra atrodas Ševčenko nacionālais rezervāts, kur 1861. gadā apglabāts ukraiņu dzejnieks Tarass Ševčenko.

Cilvēki 
978. gadā netālu no pilsētas tika nogalināts Jaropolks Svjatoslavičs. Pilsētā apglabāts dzejnieks Tarass Ševčenko un rakstnieks Arkādijs Gaidars.

Atsauces

Ārējās saites 

Čerkasu apgabala administratīvais iedalījums
Salomons Kalu

Salomons Kalu (Salomon Armand Magloire Kalou; dzimis ) ir Kotdivuāras futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Kotdivuāras futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) pārstāv Brazīlijas A sērijas klubu Riodežaneiro "Botafogo".

Profesionāļa karjeru sācis Nīderlandes Feyenoord sastāvā, kur spēlēja no 2003. līdz 2006. gadam, izņemot 2004. gadu, kad tika izīrēts Nīderlandes Excelsior klubam. No 2006. līdz 2012. gadam spēlēja Anglijas Chelsea sastāvā, pēc tam — Francijas klubā Lille OSC. Lielākos panākumus guvis, spēlējot Chelsea — izcīnīja Premjerlīgas un UEFA Čempionu līgas čempiontitulu.

Kopš 2007. gada spēlē Kotdivuāras izlasē. Spēlējis , vairākos Āfrikas Nāciju kausa izcīņas finālturnīros, kā arī  (un spēlēs arī ).

Sasniegumi 
Chelsea

 Anglijas Premjerlīga: 2009–10
 FA kauss: 2006–07, 2008–09, 2009–10, 2011–12
 Anglijas Līgas kauss: 2006–07
 FA Community Shield: 2009
 UEFA Čempionu līga: 2011–12

Kotdivuāra

 Āfrikas Nāciju kauss: 2015

Atsauces

Ārējās saites 
 

1985. gadā dzimušie
Kotdivuāras futbolisti
Kotdivuāras izlases futbolisti
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
Roterdamas "Feyenoord" spēlētāji
LOSC Lille spēlētāji
Berlīnes "Hertha" spēlētāji
1179. gads

1179. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.

Notikumi 
 Romas pāvests atzina Portugāli par karalisti
 Novgorodas kņazs Mstislavs Rotislavičs vadīja karagājienu pret Adzeles čudiem, kā krievi dēvēja Tālavas iedzīvotājus

Dzimuši 
 Snorri Sturlusons (Snorri Sturluson) - islandiešu skalds, vēsturnieks un politiķis (miris 1241.)
 Viljams III, Pontjē grāfs - Pontjē grāfs (miris 1221.)

Miruši 
 Hildegarde no Bingenas (Hildegard von Bingen) - vācu rakstniece, komponiste, filozofe, kristiešu mistiķe, Benediktīniešu ordeņa abate, sapņotāja un polimāte (dzimusi 1098.)
1177. gads

1177. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

Notikumi 
 Meško III Vecais brālis Kazimirs II kopā ar poļu augstmaņiem padzina Meško III no Krakovas.
 Olaines ciems pirmoreiz minēts hronikās.
 Alfonso VIII iekaroja Kuenkas pilsētu un atbrīvoja Aragonas karali no vasaļa saistībām.

Dzimuši 
 februāris/marts - Švābijas Filips (Philipp von Schwaben), vācu karalis (miris 1208.)
 Andrāšs II (II. András), Ungārijas karalis (miris 1235.)

Miruši
Transseksuālisms

Transeksuālisms ir parādība, kad indivīds sevi atveido dzimtē, kas ir savādāka nekā kultūrā pieņemtais atveidojums viņa dzimumam. Šāda vēlme rodas, piemēram, ja indivīds izjūt psiholoģisku neapmierinātību ar viņam piešķirto dzimumu. Gadījumā, ja persona jūtas slikti tādēļ, ka nepieder pretējam dzimumam, vai šīs vēlmes dēļ nespēj funkcionēt, var tikt uzstādīta medicīniska diagnoze.

Transseksuālisms ir stigmatizēts lielākā daļā pasaules. Lai gan vairākās tradicionālajās sabiedrībās eksistējošs jau agrāk, Rietumu sabiedrībā tas ir kļuvis pazīstamāks 20. gadsimta vidū un beigās kopā ar seksuālo revolūciju un dzimuma maiņas operāciju attīstību. Popkultūrā transseksuālisms neprecīzi tiek jaukts ar vienkāršu vēlmi ģērbties pretējā dzimuma drēbēs (transvestītisms).

Transseksuālas personas ir viens no vairākiem transpersonu identitātes veidiem (t.sk. arī transvestīti, dzimtes kvīri, androgīnas un divdzimšu personas, dragkaraļi un dragkaralienes). Transseksuāļi sevi apzinās, alkst dzīvot un tikt pieņemti kā piederīgi pretējam dzimumam no tā, kurš tiem ticis piešķirts dzimšanas brīdī. Transseksuāļi var veikt dzimuma maiņu, lai viņu dzimtes izpausme saskanētu ar viņu paštēla dzimtes identitāti. Personas, kuras veikušas dzimuma maiņu, var arī sevi vairāk neuzskatīt par transdzimtes vai transseksuālām personām, bet vienkārši par vīrieti vai sievieti. Tie, kuri turpina sevi uzskatīt par transseksuāliem vīriešiem vai sievietēm, var izvēlēties nenoliegt savu dzīvi pirms dzimtes maiņas, saglabāt saikni ar citām transpersonām un vairot sabiedrības informētību. Daļa dzimuma maiņas var ietvert arī dzimuma maiņas terapiju, hormonu terapiju un/vai dzimuma maiņas operāciju.

Atsauces 

Cilvēka seksualitāte
Dzimums
Jānis Ikaunieks (futbolists)

Jānis Ikaunieks (dzimis ) ir latviešu futbolists, spēlē uzbrūkošā pussarga pozīcijā, Latvijas futbola izlases dalībnieks. Šobrīd (2022.) Ikaunieks pārstāv Somijas klubu "KuPS".

Karjera

Klubos 
Karjeru Ikaunieks sāka FK Liepājas Metalurgs, bet 2014. gadā pēc Metalurga bankrota pievienojās FK Liepāja. Viņš tika atzīts par 2014. gada Virslīgas maija labāko spēlētāju.  Ikaunieks FK Liepāja uzvarā 7:0 pār FC Jūrmala guva četrus vārtus.  viņš tika atzīts par 2014. gada sezonas Virslīgas labāko spēlētāju.  viņš oficiāli kļuva par Francijas FC Metz komandas futbolistu.

2016. gada nogalē Ikaunieks noslēdza divarpus gadu līgumu ar Grieķijas Superlīgas klubu Larisas AEL.

2017. gada jūnijā Ikaunieks atgriezās Latvijā — FK Liepāja/MOGO, tiekot izīrēts no FC Metz un Larisas AEL, taču aizvadīja tikai divas spēles, jo guva savainojumu, kura ārstēšanai bija vajadzīga operācija.

2017. gadā ar komandu FK Liepāja/MOGO ieguva Latvijas kausu futbolā. 2018. gada jūlijā lauza līgumu ar FC Metz un pilnībā pārgāja uz Liepājas klubu, parakstot līgumu uz 3 gadiem. 2020. gada janvārī pec abpusējas vienošanās līgums ar FK Liepāja tika lauzts.  pievienojās Norvēģijas Eliteserien klubam Strømsgodset, parakstot trīs gadu līgumu.

Izlasē 
2014. gada 13. oktobrī Ikaunieks debitēja Latvijas izlasē Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Turciju. Savos pirmos (un arī otros) vārtus izlasē viņš guva 2016. gada 29. martā spēlē pret Gibraltāru.

Personīgā dzīve 
Viņa vecākais brālis Dāvis Ikaunieks arī ir futbolists.

Atsauces

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Kuldīgā dzimušie
Latvijas futbolisti
Latvijas izlases futbolisti
FC Metz spēlētāji
FK Liepājas Metalurgs spēlētāji
FK Liepāja spēlētāji
FK RFS spēlētāji
Kropivnicka

Kropivnicka (; līdz 2016. gadam Kirovohrada) ir pilsēta Ukrainas vidusdaļā, Kirovohradas apgabala centrs. Izvietojusies apgabala vidusdaļā, Inhulas upes krastos  no valsts galvaspilsētas Kijivas. Kirovohradas rajona centrs (rajonā neietilpst). Pilsēta administratīvi iedalīta divos rajonos. Pilsētas padomei pakļauts Noves pilsētciemats.

Pilsēta nosaukta par godu rakstniekam, dramaturgam un aktierim Markam Kropivnickim, kurš dzimis netālu no pilsētas.

Vēsture 
1754. gadā tagadējās pilsētas vietā izbūvēts Svētās Elizabetes (Jeļizavetas) cietoksnis, kas nosaukts par godu Krievijas imperatores Elizabetes Romanovas aizbildnei. Cietoksnis tika izbūvēts apvidū, kur bija apmetušies uz nesen iekarotajām zemēm uzaicinātie serbu kolonisti. Ap cietoksni izveidojās zemnieku un kazaku apmetnes. 1764. gadā cietoksnis kļuva par Jaunkrievijas guberņas Jeļisavetinskas provinces centru. 1775. gadā apmetnei piešķir pilsētas tiesības un nosaukumu Jeļisavetgrada (). Pēc Krimas hanistes pievienošanas 1783. gadā pilsēta zaudē savu militāro nozīmi, bet attīstās kā nozīmīgs ekonomiskais un tirdzniecības centrs un līdz Odesas, Hersonas un Nikolajevas dibināšanai bija lielākā pilsēta Ukrainas dienvidos. Laika posmā no 1797. līdz 1828. gadam Eļisavetgrada bija Jaunkrievijas (1797—1801), Nikolajevas (1802) un Hersonas (1803—1828) guberņu centrs, vēlāk — apriņķa pilsēta.

1924. gadā pilsēta tika pārdēvēta par Zinovjevsku (, ) par godu revolucionāram un padomju valstsvīram Grigorijam Zinovjevam, bet pēc Zinovjeva aresta 1934. gadā — par Kirovu (, ) par godu citam padomju revolucionāram un valstsvīram Sergejam Kirovam. 1939. gadā, sakarā ar Kirovohradas apgabala izveidošanu, pilsēta tika pārdēvēta par Kirovohradu, lai apgabala nosaukums atšķirtos no Kirovas apgabala Krievijā. Pēc Otrā pasaules kara pilsēta izveidojās par nozīmīgu vieglās rūpniecības un lauksaimniecības mašīnbūves centru.

2016. gada 14. jūlijā Ukrainas Augstākā Rada pieņēma lēmumu pārdēvēt Kirovohradu par Kropivnicku.

Atsauces

Ārējās saites 
|Kropyvnytskyi|Kropivnicka}}
Oskars (futbolists)

Oskars duš Santušs Emboaba Žuniors (; dzimis ) ir brazīliešu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) pārstāv Ķīnas klubu Shanghai SPIG.

Karjeru sācis dzimtajā Brazīlijā, sākumā spēlējis São Paulo klubā, pēc tam — Internacional, kopš 2012. gada ir Anglijas Premjerlīgas kluba Chelsea spēlētājs. Chelsea sastāvā izcīnījis UEFA Eiropas līgas kausu.

Brazīlijas sastāvā izcīnījis sudraba medaļu , uzvaru 2013. gada FIFA Konfederāciju kausa izcīņā un ceturto vietu .

Sasniegumi 
Chelsea

 Anglijas Premjerlīga: 2014–15, 2016–17
 Anglijas Līgas kauss: 2014–15
 UEFA Eiropas līga: 2012–13

Shanghai SPIG

 Ķīnas Superlīga: 2018
 Ķīnas FA kauss: 2019

Brazīlija

 FIFA U-20 Pasaules kauss: 2011
 FIFA Konfederāciju kauss: 2013

Atsauces

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Sanpaulu štatā dzimušie
Brazīlijas futbolisti
Brazīlijas izlases futbolisti
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
Kriss Smolings

Kristofers Loids Smolings (, dzimis ), plašāk zināms kā Kriss Smolings (Chris Smalling), ir Anglijas futbolists, kas pašlaik (2021. gadā) spēlē Itālijas Serie A klubā AS Roma.

Viņš spēlēja Anglijas izlasē 2014. gada FIFA Pasaules kausā un 2016. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Manchester United

 Anglijas Premjerlīga: 2010–11, 2012–13
 FA kauss: 2015–16
 Anglijas Līgas kauss: 2016–17
 FA Community Shield: 2010, 2011, 2013
 UEFA Eiropas līga: 2016–17

AS Roma

 UEFA Eiropas konferenču līga: 2021—22

Atsauces

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Fulham FC spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
AS Roma spēlētāji
Džeks Vilšers

Džeks Endrū Gerijs Vilšers (, dzimis ) ir Anglijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā. Kopš 2022. gada Vilšers ir Anglijas komandas Arsenal U18 komandas galvenais treneris.

Kā futbolists Vilšers ir izaudzis Arsenal jaunatnes akadēmijā. 2008. gadā, 16 gadu un 256 dienu vecumā, debitēja Arsenal pirmajā komandā. 18 gadu vecumā debitēja Anglijas futbola izlasē. Viņš spēlēja Anglijas komandā arī 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

2016. gadā viņu izīrēja citam Anglijas klubam Bournemouth. 2018. gadā Vilšers pievienojās West Ham United. 2021. gadā Vilšers atgriezās Bournemouth komandā. 2022. gadā spēlējis Dānijas Superlīgas komandā AGF. 2022. gada vasarā paziņojis par futbolista karjeras biegām.

Sasniegumi 
Arsenal

 FA kauss: 2013–14, 2014–15
 FA Community Shield: 2014

Individuālie sasniegumi

 Arsenal sezonas labākais spēlētājs: 2010–11

Atsauces

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Hārtfordšīrā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
Anglijas futbola treneri
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Arsenal FC spēlētāji
A.F.C. Bournemouth spēlētāji
West Ham United F.C. spēlētāji
Martins Demičelis

Martins Gastons Demičelis (, dzimis ) ir itāļu izcelsmes bijušais Argentīnas futbolists.

Lielu daļu no karjeras pavadījas Vācijas Bundeslīgas klubā Bayern Munich. Ir bijis Argentīnas izlases sastāvā divos FIFA Pasaules kausos — 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
River Plate

 Argentīnas pirmā divīzija: 2002, 2003

Bayern Munich

 Vācijas Bundeslīga: 2004–05, 2005–06, 2007–08, 2009–10
 Vācijas kauss: 2004–05, 2005–06, 2007–08, 2009–10
 DFB-Ligapokal: 2004, 2007
 DFL-Supercup: 2010

Manchester City

 Anglijas Premjerlīga: 2013–14
 Anglijas Līgas kauss: 2013–14, 2015–16

Atsauces

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Kordovas provincē (Argentīna) dzimušie
Argentīnas futbolisti
Argentīnas izlases futbolisti
Argentīnas futbola treneri
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Minhenes "Bayern" spēlētāji
Málaga CF spēlētāji
Madrides "Atletico" spēlētāji
Manchester City F.C. spēlētāji
RCD Espanyol spēlētāji
Fernando Gago

Fernando Rubens Gago (; dzimis ) ir Argentīnas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, Argentīnas futbola izlases bijušais dalībnieks. Pašlaik (2021) Gago ir Argentīnas kluba Club Atlético Aldosivi galvenais treneris.

Klubu karjeras laikā spēlējis gan Argentīnā, gan Spānijā, gan Itālijā. Lielāko karjeras daļu aizvadījis Argentīnas Boca Juniors klubā. Tā sastāvā divas reizes kļuvis par Argentīnas čempionu, Real Madrid sastāvā divas reizes kļuvis par Spānijas čempionu.

Kopš 2007. gada pārstāv Argentīnas nacionālo izlasi. Tās sastāvā spēlējis 2007. un 2011. gada Copa America turnīrā un , Argentīnas U-23 izlases sastāvā uzvarējis .

Sasniegumi 
Boca Juniors

 Argentīnas pirmā divīzija: 2005, 2006, 2015, 2016–17, 2017–18
 Copa Sudamericana: 2005
 Copa Argentina: 2015

Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2006–07, 2007–08
 Copa del Rey: 2010–11
 Supercopa de España: 2008

Argentīnas U20 izlase

 FIFA U-20 Pasaules kauss: 2005

Argentīnas U23 izlase

 Vasaras olimpiskās spēles: 2008

Atsauces

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Buenosairesas provincē dzimušie
Argentīnas futbolisti
Argentīnas izlases futbolisti
Argentīnas futbola treneri
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
AS Roma spēlētāji
Valencia CF spēlētāji
Luijs van Gāls

Luijs van Gāls (; dzimis ) ir nīderlandiešu futbola treneris un bijušais futbolists. Pašlaik ir Nīderlandes futbola izlases galvenais treneris.

Spēlētāja karjeras laikā spēlējis Nīderlandē un Beļģijā. Lielāko karjeras daļu aizvadīja Nīderlandes klubā Sparta Rotterdam.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri (spēlētāja karjeras nogalē jau bija trenera palīgs). Pirmais klubs, kur bija galvenais treneris, bija Nīderlandes klubs Ajax, pēc tam ir trenējis Spānijā, Vācijā un Nīderlandē. Ar Ajax trīs reizes uzvarēja Nīderlandes čempionātā, vēl vienu uzvaru guvis ar AZ, ar Barcelona ir guvis divas uzvaras Spānijas čempionātā, kā arī ar Bayern München ir guvis vienu uzvaru Vācijas čempionātā. Ar Ajax uzvarējis arī Čempionu līgā 1995. gadā, nākamajā gadā tika sasniegts fināls. Finālu sasniedza arī 2010. gadā kā Bayern Munich treneris. 2014. gada maijā kļuva par Anglijas Manchester United galveno treneri.

No 2000. līdz 2002. gadam un no 2012. līdz 2015. gadam bijis Nīderlandes izlases galvenais treneris.

2017. gada janvārī 65 gadu vecumā paziņojis par trenera karjeras beigšanu ģimenes apstākļu dēļ.  atgriezās trenera darbā un trešo reizi kļuva par Nīderlandes izlases galveno treneri, aizvietojot Franku de Būru, kurš amatu atstāja pēc neveiksmīgi aizvadītā 2020. gada Eiropas čempionāta.

Sasniegumi

Trenera karjera 
Ajax

 Eredivisie: 1993–94, 1994–95, 1995–96
 KNVB beker: 1992–93
 Johan Cruijff Schaal: 1993, 1994, 1995
 UEFA Čempionu līga: 1994–95
 UEFA kauss: 1991–92
 UEFA Superkauss: 1995
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 1995

Barcelona

 Spānijas La Liga: 1997–98, 1998–99
 Copa del Rey: 1997–98
 UEFA Superkauss: 1997

AZ

 Eredivisie: 2008–09

Bayern Munich

 Vācijas Bundeslīga: 2009–10
 DFB Pokal: 2009–10
 DFL Supercup: 2010

Manchester United

 FA kauss: 2015–16

Individuālie sasniegumi

 Eiropas gada treneris: 1995
 Nīderlandes sporta gada treneris: 2009, 2014

Atsauces

Ārējās saites 

 

1951. gadā dzimušie
Nīderlandes futbolisti
Nīderlandes futbola treneri
2014. gada FIFA Pasaules kausa treneri
AZ Alkmaar spēlētāji
Amsterdamas "Ajax" spēlētāji
Ziemeļholandē dzimušie
Nīderlandes futbola izlases treneri
2022. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Stīvens Bečelors

Stīvens Bečelors (Stephen Batchelor, dzimis ) ir angļu rakstnieks, pāli un tibetiešu valodas tulks un strīdīgs budistu meditāciju "retrītu" vadītājs. Bečelors bijis mūks un ir kļuvis ievērojams agnocistisko jeb "sekulāro Budismu" popularizētājs. Bečelors raksta kā šī laikmeta budisti varētu iztikt bez pārdzimšanas pieņēmuma un citām viņaprāt liekām hinduisma doktrīnām.

Biogrāfija 
Bečelors piedzima 1953. gadā Dandī, Skotijā, un astoņpadsmit gadu vecumā nokļuva Indijā. Viņš apmetās Daramsalā, Dalailamas Tibetas trimdas valdības galvaspilsētā, un darbojās tibetiešu bibliotēkā Library of Tibetan Works and Archives. 1974. gadā Bečelors "pieņēma patvērumu Trīs dārgumos" un kļuva budistu gelug tradīcijas māceklis, kā arī īslaicīgi mācījās pie slavenā Vipassanas meditācijas skolotāja S. N. Goenka.

Bečelors turpināja tibetiešu studijas Šveicē klosterī Tibet Institute Rikon, iesaistījās biedrībā Le Mont-Pèlerin un kļuva ordinēts mūks. 1979. gadā Bečelors Vācijā kļuva par akadēmiķa Geše Thubten Ngawang tulku.

No 1981. līdz 1984. gadam Bečelors Dienvidkorejas Songgwangsa klosterī praktizēja Dzenbudismu un iepazinās ar franču tautības mūķeni Martine Fages. Kad viņu skolotājs korejiešu dzen meistars Kusan Sunim nomira, Stīvens Bečelors un Martine Fages "novilka savus mūka tērpus" un 1985. gadā Hongkongā apprecējās. Pāris apmetās Devonā, Anglijā. Kopš 1990. gada Bečelors ir skolotājs Devonas Gaia House meditācijas centrā. 2000. gadā Bečelors ar sievu pārcēlās uz mazpilsētu Francijas Akvitānijā un arvien vairāk pievērsās agrīno pāli valodas un Tripitakas kanonu rakstu pētīšanai.

Bibliogrāfija (nepilna) 
 The Faith to Doubt: Glimpses of Buddhist Uncertainty. Parallax Press, 1990. .
 Buddhism Without Beliefs. Riverhead Books, 1997. .
 Living with the Devil: A Meditation on Good and Evil. Penguin Books/Riverhead Books, 2005. .
 Confession of a Buddhist Atheist. Random House, 2010. .

Tulkojumi angliski no tibetiešu valodas (nepilns) 
 Verses from the Center: A Buddhist Vision of the Sublime. Riverhead Books, 2001. (Fundamental Verses on the Middle Way) (Nāgārdžuna), .
 Rabten, Geshé. Echoes of Voidness. Wisdom Publications, 1983. .
 Rabten, Geshé. Song of the Profound View. Wisdom Publications, 1989. .
 Shantideva. A Guide to the Bodhisattva's Way of Life. Library of Tibetan Works and Archives, 1979. .

Atsauces 

Skotijā dzimušie
Anglijas rakstnieki
Dzenbudisms
Filozofija
Oleksandrija

Oleksandrija () ir pilsēta Ukrainas vidusdaļā, Kirovohradas apgabalā. Izvietojusies apgabala austrumdaļā Inhulecas upes krastā  no apgabala centra Kropivņickas. Oleksandrijas rajona centrs. Pilsētas padomei pakļauti Dimitroves un Pantajivkas pilsētciemati un Zvenihorodkas ciema padome (kopā ).

Vēsture 
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1746. gadā kā kazaku ziemas apmetne Usivka (Усівка), ko esot dibinājis zaporožjietis Uss. No 1754. gada apkārtnē sāka apmesties serbu ieceļotāji un apmetni pārdēvēja par Bečeju (Бечея) pēc upes Serbijā. 1784. gadā Bečeja kļuva par apriņķa pilsētu un tika pārdēvēta par Oleksandrijsku (Олександрійськ), bet vēlāk nosaukums nomainīts un pašreizējo. 1869. gadā cauri pilsētai uzbūvēts Odesas—Harkovas dzelzceļš. Pēc otrā pasaules kara pilsēta attīstījās kā mašīnbūves un brūnogļu ieguves centrs. Ievērojams dzelzceļa mezgls.

Atsauces

Ārējās saites
Stipe Pletikosa

Stipe Pletikosa (; ; dzimis ) ir bijušais Horvātijas futbola vārtsargs. Pletikosa profesionāļa karjeru uzsāka Splitas "Hajduk", no kurienes viņš pārgāja uz Doneckas "Šahtar" un pēc tam 2007. gadā uz Maskavas "Spartak". 2011. gadā pēc vienas sezonas  Tottenham Hotspur viņš pievienojās FC Rostov.

Horvātijas izlases sastāvā viņš debitēja 1999. gadā un kopš tā laika ir to pārstāvējis piecos lielos turnīros. Viņš ir otrs izlasē visvairāk spēles aizvadījušais spēlētājs pēc Darijo Srnas.

Sasniegumi 
Hajduk Split

 Horvātijas Pirmā līga: 2000–01
 Horvātijas kauss: 1999–2000, 2002–03

Shakhtar Donetsk

 Ukrainas Premjerlīga: 2004–05
 Ukrainas kauss: 2005

Rostov

 Krievijas kauss: 2013–14

Individuālie sasniegumi

 Horvātijas Pirmā līga: 2001, 2002
 Horvātijas gada futbolists: 2002

Atsauces

Ārējās saites 
 

 Anglijas Premjerlīgas profils 

.

1979. gadā dzimušie
Splitas-Dalmācijas župānijā dzimušie
Horvātijas futbolisti
Horvātijas izlases futbolisti
Futbola vārtsargi
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Splitas "Hajduk" spēlētāji
FK Spartak Maskava spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
FK Rostov spēlētāji
Akoruņas "Deportivo" spēlētāji
Znamjanka

Znamjanka () ir pilsēta Ukrainas vidusdaļā, Kirovohradas apgabala Kropivnickas rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļaustrumu daļā  no apgabala centra Kropivņickas. Pilsētas padomei pakļauti Znamjankas Druhas pilsētciemats.

Vēsture 
1730. gadā apvidū starp Inhulas un Inhulecas upēm vecticībnieki no Krievijas vidienes nodibināja Znamjankas ciemu (mūsdienās — pilsētciemats Znamjanka Druha). 1869. gadā uz jaunuzbūvētā Odesas—Harkovas dzelzceļa 3 km no Znamjankas tika ierīkota stacija, kas ieguva ciema nosaukumu. 1870. gados caur Znamjankas staciju izbūvēja vēl divas dzelzceļa līnijas un tā kļuva par nozīmīgu satiksmes mezglu. Pie stacijas izveidojās Osipoves (Осипове) ciems, kas nosaukts pēc vietējā muižnieka vārda. 19. un 20. gadsimtu mijā Znamjanka izveidojās par vienu no Dienvidkrievijas lielākajām darbaspēka biržām. 1930. gadā Znamjanka kļuva par pilsētciematu, bet 1938. gadā ieguva pilsētas tiesības. No 1932. gada līdz 2020. gadam bija rajona centrs.

Atsauces

Ārējās saites
Džons Obi Mikels

Džons Maikls Nčekvube Obina (John Michael Nchekwube Obinna, dzimis ) ir Nigērijas futbolists, kas pašlaik (2021) spēlē Anglijas klubā Stoke City.

Viņš spēlēja Nigērijas futbola izlases sastāvā 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

Atsauces

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Nigērijas futbolisti
Nigērijas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Trabzonspor spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
Middlesbrough FC spēlētāji
Stoke City F.C. spēlētāji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Aleks Martiness

Aleks Martiness (; dzimis ) ir amerikāņu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2021) spēlē Nacionālās hokeja līgas vienībā Vegasas "Golden Knights".

Spēlētāja karjera 
Pēc divām NCAA čempionātā aizvadītām sezonām profesionāļa karjeru Martiness sāka 2008.—09. gada sezonā Amerikas hokeja līgas vienībā Mančestras "Monarchs". Jau 2009.—10. gada sezonā aizsargs debitēja arī Losandželosas "Kings", tās rindās aizvadot četras spēles. Komandas rindās gan aizsargs nostiprinājās vien 2011.—12. gada sezonā.

2011.—12. un 2013.—14. gada sezonās kopā ar "Kings" izcīnīja Stenlija kausu. 2013.—14. gada finālsērijā pret Ņujorkas "Rangers" tās piektās spēles otrajā pagarinājumā guva izšķirošos uzvaras vārtus, kas ļāva "Kings" izcīnīt kausu.

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
ASV hokejisti
Losandželosas "Kings" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Lietuvas guberņa

Lietuvas guberņa (, ) bija īslaicīgi pastāvoša Krievijas impērijas guberņa (1796-1801), kurā ietilpa arī daļa no mūsdienu Baltkrievijas teritorijas un arī neliela daļa no Latvijas teritorijas (daļa no Aknīstes novada, Bauskas novada, Auces novada). Guberņas centrs bija Viļņa.

Izveide 
Pēc Polijas-Lietuvas kopvalsts trešās dalīšanas 1795. gadā lielākā daļa no Žemaitijas kunigaitijas, Traķu vaivadijas un Viļņas vaivadijas nonāca Krievijas impērijas sastāvā un to teritorijās izveidoja Viļņas un Sloņimas guberņas. Pēc imperatora Pāvila I rīkojuma tās apvienoja vienotā Lietuvas guberņā. 1801. gadā pēc Aleksandra I rīkojuma Lietuvas guberņa atkal tika sadalīta un nodibināta Viļņas guberņa un Grodņas guberņa. 1842. gada beigās Krievijas imperators Nikolajs I izdeva rīkojumu vēlreiz sadalīt lietuviešu apdzīvoto teritoriju divās daļās, izveidojot Kauņas guberņu un Viļņas guberņu. Tas tika izdarīts 1843. gada jūlijā.

Robežas 
Lietuvas guberņa robežojās ar Kurzemes guberņu ziemeļos, Vācijas impēriju rietumos un Baltkrievijas guberņu austrumos.

Viļņas guberņas apriņķi 
 Braslavas (Браславский уезд)
 Brestas (Брестский уезд)
 Viļņas (Виленский уезд)
 Ukmerģes (Вилькомирский уезд)
 Vavkaviskas (Волковысский уезд)
 Grodņas (Гродненский уезд)
 Aizvilijas (Завилейский уезд) ar centru Švenčoņos
 Kobrinas (Кобринский уезд)
 Kauņas (Ковенский уезд)
 Ļidas (Лидский уезд)
 Navahrudakas (Новогрудский уезд)
 Ašmjanu (Ошмянский уезд)
 Pružanu (Пружанский уезд)
 Raseiņu (Россиенский уезд)
 Sloņimas (Слонимский уезд)
 Telšu (Тельшевский уезд)
 Traķu (Трокский уезд)
 Upītes (Упитский уезд) ar centru Panevēžā
 Šauļu (Шавельский уезд)

Atsauces

Lietuvas vēsturiskās daļas  

Krievijas Impērijas guberņas
Lietuvas vēsture
Landona

Landona () ir pilsēta Ontārio, Kanādā.

Tikusi nosaukta par godu Apvienotās Karalistes Londonai. 2011. gadā pilsētas iedzīvotāju skaits sasniedza 366,1 tūkstoti, tās aglomerācijas iedzīvotāju skaits — 474,7 tūkstošus. Landona pēc iedzīvotāju skaita ir 11. lielākā aglomerācija un 15. lielākā pilsēta Kanādā. Pilsētā tās vēstures gaitā ir tikuši dibināti dažādi uzņēmumi. Landonā notiek otrs lielākais pasaules mūzikas festivāls Kanādā — Sunfest. Pilsētā atrodas arī Rietumontārio Universitāte un hokeja klubs Landonas "Knights", kā arī vairāki citi sporta klubi. Vienīgā pilsētas sadraudzības pilsēta ir Ķīnas Naņdzjina.

Iedzīvotāji

Klimats

Atsauces

Ārējās saites 
 

Kanādas pilsētas
Jorgs Samars

Jorgs Samars (, ; dzimis ) ir bijušais Grieķijas futbolists.

Grieķijas izlases sastāvā ir spēlējis 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2008. gada un 2012. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Celtic

 Skotijas Premjerlīga: 2007–08, 2011–12, 2012–13, 2013–14
 Skotijas kauss: 2010–11, 2012–13
 Skotijas Līgas kauss: 2008–09

Atsauces

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Grieķijā dzimušie
Grieķijas futbolisti
Grieķijas izlases futbolisti
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Manchester City F.C. spēlētāji
Celtic F.C. spēlētāji
West Bromwich Albion F.C. spēlētāji
Dāvids Alaba

Dāvids Olatokunbo Alaba (; dzimis ) ir Austrijas futbolists, spēlē aizsarga un pussarga pozīcijā, ir Austrijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) pārstāv Spānijas La Liga klubu Madrides "Real".

Karjeru aizvadījis Vācijā un dzimtajā Austrijā. Lielākos panākumus guvis, spēlējot Vācijas Bundeslīgas klubā Minhenes "Bayern". Tā sastāvā deviņasreizes kļuvis par Vācijas čempionu, 2013. un 2020. gadā tika gūta uzvara arī Čempionu līgā. 2013. gada aprīlī guva vienus no ātrāk gūtajiem vārtiem Čempionu līgas vēsturē — izdarīja rezultatīvu sitienu 25. sekundē.

2009. gadā 17 gadu vecumā debitēja Austrijas izlases sastāvā. Viņš pašlaik ir jaunākais šajā izlasē debitējušais spēlētājs. Trīs reizes (2011, 2012, 2013) ticis atzīts par Austrijas gada labāko futbolistu, 2013. gadā tika atzīts arī par Austrijas gada labāko sportistu.

Sasniegumi 
Bayern Munich

 Vācijas Bundeslīga: 2009–10, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2020–21
 Vācijas kauss: 2009–10, 2012–13, 2013–14, 2015–16, 2018–19, 2019–20
 DFL-Supercup: 2016, 2018, 2020
 UEFA Čempionu līga: 2012–13, 2019–20
 UEFA Superkauss: 2013, 2020
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2013, 2020

Individuālie sasniegumi

 Austrijas gada futbolists: 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2020
 Austrijas gada sportists:2013, 2014

Atsauces

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Austrijas futbolisti
Austrijas izlases futbolisti
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Minhenes "Bayern" spēlētāji
TSG 1899 Hoffenheim spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Vīnē dzimušie