Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu

Latvijas PSR Augstākās Padomes Deklarācija Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu ir dokuments, ar kuru 1990. gada 4. maijā tika atjaunota Satversmes sapulces 1922. gada 15. februārī pieņemtā Latvijas Republikas Satversme. Šī deklarācija pasludināja 1940. gada 17. jūnija PSRS militāro agresiju kā starptautisku noziegumu un atjaunoja Latvijas Republikas suverenitāti.

Sagatavošana 
Deklarāciju sagatavoja Latvijas Tautas frontes frakcija (pie tās teksta gatavošanas darbojušies Romāns Apsītis, Valdis Birkavs, Vilnis Eglājs, Aivars Endziņš, Tālavs Jundzis, Andrejs Krastiņš, Egils Levits un Rolands Rikards), pret bija Interfronti atbalstošie deputāti. Deklarācijas preambulā konstatēts, ka Tautas Saeima, kas tika ievēlēta prettiesiskās, antikonstitucionālās vēlēšanās, kuru rezultāti bija viltoti, nevarēja paust tautas gribu un tai arī nebija tiesību lemt par valsts politiskās iekārtas maiņu un atteikšanos no suverinitātes. Saskaņā ar Satversmi Latvija ir neatkarīga demokrātiska republika, kurā suverēnā vara pieder tautai un to mainīt var vienīgi tautas nobalsošanā. Tā kā Satversmē noteiktā procedūra nebija ievērota, Latvija nekad de iure nebija iestājusies Padomju Savienībā. Pamatojoties uz to un Latvijas iedzīvotāju gribu, kas pausta ievēlot vairākumā deputātus, kas atbalstīja neatkarības atjaunošanu, Augstākajai Padomei bija tiesības lemt par Latvijas neatkarības atjaunošanu.

Nobalsošana 
Jau no 2. maija pie Augstākās Padomes ēkas (tagad Saeimas ēka) pulcējās liels neatkarības atbalstītāju pulks, kas aicināja pasludināt Latvijas neatkarību. Pēc pozitīvā balsojuma 4. maijā  deputāti tika ar gavilēm un lielu sajūsmu sagaidīti Jēkaba ielā.

Deklarāciju pieņēma LPSR Augstākā Padome, kurā 1990. gada vēlēšanās bija ievēlēts 201 deputāts. Lai likumdevēji pieņemtu deklarāciju „Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu”, bija nepieciešams 2/3 no deputātu skaita atbalsts jeb 134 balsis. Ar 138 balsīm „par”, 0 „pret” (deklarāciju neatbalstošie deputāti balsojumā nepiedalījās) un 1 „atturas” Augstākā Padome to pieņēma.

Atbalstīja 

Andrejs Panteļējevs 
Ruta Marjaša 
Vilnis Eglājs 
Aleksandrs Kiršteins
Ģirts Krūmiņš 
Indulis Ozols 
Oļegs Batarevskis 
Ints Cālītis 
Ivars Krastiņš
Jānis Gulbis 
Rolands Rikards 
Dzintars Ābiķis 
Ojārs Kehris 
Rolands Repša 
Romāns Apsītis 
Jānis Krūmiņš 
Ojārs Blumbergs 
Ilma Briņķe 
Broņislavs Salītis 
Juris Karlsons 
Andris Teikmanis 
Mārcis Cīrulis 
Arturs Punovskis 
Ivars Ēlerts 
Einārs Cilinskis 
Jānis Freimanis 
Mihails Stepičevs 
Aivars Endziņš 
Māris Budovskis
Atis Kramiņš 
Gunārs Preinbergs
Andris Tomašūns
Igors Movels 
Imants Geidāns 
Indulis Bērziņš
Leonīds Alksnis
Velta Čebotarenoka 
Vladlens Dozorcevs 
Ivars Silārs
Vladimirs Einiņš 
Arnolds Bērzs 
Jānis Lagzdiņš 
Linards Muciņš 
Teodors Eniņš 
Aivars Lembergs 
Alfrēds Mačtams
Ģirts Kristovskis 
Viktors Kalnbērzs 
Andris Apinītis 
Ivars Caune
Andris Līgotnis 
Kazimirs Šļakota 
Juris Cibulis 
Georgs Andrejevs 
Dainis Vanags 
Valdis Birkavs 
Emerita Buķele 
Edvīns Kide 
Jānis Endele 
Druvis Skulte 
Jānis Kinna 
Stefans Rāzna 
Ludvigs Teteris 
Raits Černajs 
Jevģenijs Zaščerinskis
Pēteris Laķis 
Pēteris Gabrānovs 
Sarmis Mednis 
Andris Felss 
Ita Kozakeviča
Ludis Skosta 
Vilnis Bresis
Mavriks Vulfsons 
Andris Plotnieks 
Mārtiņš Arnītis 
Pēteris Koroševskis 
Aleksandrs Lange 
Ivars Godmanis
Brigita Zeltkalne 
Valdis Biķis 
Egils Einārs Jurševics 
Juris Aizezers 
Imants Kalniņš
Jānis Lucāns
Jānis Škapars 
Indulis Emsis 
Aleksejs Grigorjevs 
Marija Kārkla 
Eduards Berklavs 
Jānis Gavars 
Valdis Šteins 
Pēteris Krūgaļaužs 
Visvaldis Mucenieks 
Kārlis Liepiņš 
Skaidrīte Albertiņa
Tālavs Jundzis 
Guntis Grūbe 
Valentīna Zeile 
Normunds Beļskis
Andris Puzo 
Kazimirs Špoģis 
Antons Seiksts 
Gunārs Klindžāns 
Ārijs Ūdris 
Artūrs Kodoliņš 
Jānis Biezais 
Andris Grūtups 
Anatolijs Gorbunovs
Antons Buls 
Jānis Vaivads 
Juris Dobelis 
Juris Bojārs 
Alberts Bels 
Imants Daudišs 
Mārtiņš Bērziņš 
Arvīds Ulme 
Imants Ziedonis 
Odisejs Kostanda 
Raimonds Krūmiņš 
Anna Seile 
Ivans Cupruns 
Einars Repše 
Pēteris Simsons 
Juris Celmiņš 
Vilis Seleckis 
Pēteris Lazda 
Agris Jaunkļaviņš 
Alfrēds Čepānis 
Dainis Īvāns 
Andrejs Krastiņš 
Andris Bērziņš 
Jānis Dinevičs 
Ivars Briedis 
Ziedonis Ziediņš 
Edmunds Krastiņš 
Jānis Blaževičs 
Ilmārs Geige 
Voldemārs Strīķis

Atturējās 
Aleksejs Zotovs

Atteicās piedalīties 

Igors Garajevs 
Viktors Stefanovičs 
Jurijs Ļaļins 
Jānis Dzintars 
Alberts Žuks 
Aleksandrs Peršins 
Mihails Berdikovs 
Sergejs Zaļetajevs 
Grigorijs Morozļi 
Nikolajs Mihailovs 
Alfrēds Rubiks 
Oļegs Ščipcovs 
Vladimirs Hodokovskis 
Vladimirs Kostins 
Eduards Maharevs 
Genādijs Romašovs 
Vjačeslavs Gerasimovs 
Leonīds Kurdjumovs 
Ivans Ivanovs 
Tatjana Ždanoka 
Pāvels Šapovālovs 
Vladimirs Mihailovs 
Ivans Prokofjevs 
Anatolijs Safonovs 
Anatolijs Aleksejevs 
Edgars Eglītis 
Nikolajs Builovs 
Mihails Gavrilovs 
Sergejs Dīmanis 
Aleksandrs Smoļuks 
Viktors Alksnis 
Andrejs Beluha 
Vladimirs Zatuliviters 
Valērijs Priščepovs 
Mihails Ivanovs 
Aleksejs Vidavskis 
Vladimirs Rodins 
Aleksejs Providenko 
Vladimirs Žarkovs 
Sergejs Beskrovnovs 
Jevgēņijs Drobots 
Grigorijs Agafonovs 
Jevgēņijs Jagupecs 
Jurijs Antons 
Boriss Feršalovs 
Igors Rjabiņins 
Anatolijs Bartaševičs 
Martijans Bekasovs 
Andrejs Rešetņikovs 
Valentīns Gapoņenko 
Viktors Krols 
Larions Kucāns 
Galaktions Radionovs 
Viktors Kokorišs 
Jurijs Kirjušins 
Filips Stroganovs 
Mihails Rogaļs 

Tika pasludināts pārejas posms no Latvijas Republikas Augstākās Padomes līdz Saeimas sasaukšanai.

Svētku diena 
4. maijs ir valsts svētku diena - Latvijas Republikas Neatkarības atjaunošanas diena.

Latvijas PSR Augstākās Padomes Deklarācija Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu šobrīd atrodas LR Saeimas arhīvā, LR AP fondā, 10. apr., 2932. l., 42. lp.

Atsauces

Literatūra 
 Tālavs Jundzis „4.maijs”. — Fonds Latvijas Vēsture, Rīga 2000.  (Rakstu, atmiņu un dokumentu krājums par neatkarības deklarāciju)
 Daina Bleiere „Latvija. Notikumu hronika 1985. - 1996. gadā”. —  N.I.M.S., Rīga 1996. 

 Ringolds Balodis, Annija Kārkliņa „Divdesmit gadi kopš Latvijas Neatkarības deklarācijas - valststiesību attīstības tendences un risinājumi”. —  Jurista Vārds Nr.17/18, 27.04.2010.
 Valdis Blūzma, Ojārs Celle, Tālavs Jundzis, D. A. Lēbers, Egils Levits, Ļubova Zīle „Latvijas valsts atjaunošana (1986.g. - 1993.g.)”. — Latvijas Zinātņu akadēmijas Baltijas stratēģisko pētījumu centrs, Rīga, 1998.

Ārējās saites 

 Latvijas PSR Augstākās Padomes Deklarācija Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu. - likumi.lv
 Latvijas PSR Augstākās Padomes Deklarācija Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu. - historia.lv
 Jānis Pleps. Neatkarības deklarācija: toreiz un tagad. // Jurista vārds. Nr.18 (522) otrdiena, 2008. gada 13. maijs
 LPSR AP lēmums Par Deklarāciju jautājumā par Latvijas valstisko neatkarību
 1990. gada 4. maija LPSR AP sēdes stenogramma

Latvijas politika
Latvijas vēsture
Dokumenti