joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Nikolā Batēns

Nikolā Batēns (; dzimis ) ir franču basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja pozīcijā, Francijas izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Losandželosas "Clippers".

Karjera 
Karjeru uzsāka Francijas augstākās līgas klubā Le Mans Sarthe Basket. 2008. gada NBA draftā viņu Hjūstonas "Rockets" izraudzījās ar kopējo 25. kārtas numuru, taču tiesības uz spēlētāju tika atdotas Portlendas "Trail Blazers". Individuāli veiksmīgākā sezona viņam bijusi 2010.—2011. gada NBA sezona, kad 80 spēlēs vidēji guva 12,4 punktus spēlē, savāca 4,5 atlēkušās bumbas. 2011. gada augustā, 2011. gada NBA lokauta laikā, parakstīja viena gada līgumu ar Francijas līgas klubu Nansī SLUC, kas bija spēkā līdz NBA lokauta beigām. Pēc tam atgriezās "Trail Blazers".

2015. gada 24. jūnijā, N. Batēns tika aizmainīts uz Šarlotas "Hornets" pret Džeraldu Hendersonu un Noā Vonlehu. 2016. gada 7. jūlijā noslēdza piecu gadu līgumu ar "Hornets" 120 miljonu dolāru vērtībā. 2020. gada novembrī "Hornets" spēlētāju atbrīvoja no saistībām pret komandu, bet 1. decembrī N. Batēns parakstīja līgumu ar Losandželosas "Clippers".

Francijas izlase 
Francijas izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļu 2011. gada Eiropas čempionātā, zelta medaļu 2013. gada Eiropas čempionātā un bronzas medaļu 2014. gada Pasaules kausā.

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Francijas basketbolisti
Vieglie uzbrucēji
Portlendas "Trail Blazers" spēlētāji
Losandželosas "Clippers" spēlētāji
Šarlotas "Hornets" spēlētāji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Eiropas čempioni basketbolā
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Rēzeknes 6. pamatskola

Rēzeknes 6. pamatskola ir vispārējās izglītības mazākumtautību iestāde Rēzeknē, kurā mācības notiek bilingvāli — krievu un latviešu valodās.

Skolas direktori

Atsauces

Ārējās saites 
 Rēzeknes 6. pamatskolas mājaslapa
 Rēzeknes 6. pamatskola portālā "Izglītība un kultūra"

Skolas Rēzeknē
Arvīds Grigulis

Arvīds Grigulis (dzimis  Lādes pagasta Jumpravmuižā, miris  Rīgā) bija latviešu rakstnieks un literatūrzinātnieks. LPSR Zinātņu Akadēmijas akadēmiķis (1978). Latvijas PSR Tautas rakstnieks (1976).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1906. gadā pusmuižas nomnieka (agrāk skolotāja) ģimenē. 1925. gadā beidzis Limbažu vidusskolu. Strādāja Rīgā par ierēdni pastā (1925—1929) un Centrālajā kopējā slimo kasē (1929 - 1934). Pirmā publikācija - dzejolis "Stāsts" laikraksta "Sociāldemokrāts" literārajā pielikumā "Literatūra un Dzīve" 1927. gadā. Piedalījās Strādnieku teātra darbā, lasīja lekcijas par literatūru Tautas augstskolā.

Līdztekus studēja Latvijas Universitātē dabaszinības (1926) un tieslietas (1932—1937), iegūstot jurista diplomu. Atsāka darbu pastā (1937—1940).

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā darbojās atbildīgos amatos LPSR kultūras iestādēs (Sabiedrisko lietu ministrijas teātru repertuāra redaktors, žurnāla "Karogs" atbildīgais sekretārs, Valsts Daiļliteratūras izdevniecības vadītājs). No 1941. līdz 1945. gadam Sarkanajā armijā (no 1942. gada frontes laikraksta "Latviešu Strēlnieks" kara korespondents).

1944. gadā atgriezās Rīgā. 1945. gadā Valsts apgādniecību un poligrāfisko uzņēmumu pārvaldes Daiļliteratūras apgāda vadītājs. Drāmas teātra literārās daļas vadītājs (1945—1947). LVU Filoloģijas fakultātes docētājs (1944—1983) (no 1973. profesors; 1948—1962 Latviešu literatūras katedras vadītājs). Rīgas Kinostudijas Scenāriju redakcijas kolēģijas galvenais redaktors (1962—1967).

Apbedīts Rīgā, Raiņa kapos.

Bibliogrāfija

Dzeja 
 Reportiera piezīmes (1929)
 Imitācija un sirds (1931)
 Nogurušo namā (1934)
 Zemnīcā (1943)
 Vētrā (1946)
 Rudens lietus (1966)
 Vējš dzied ezera vītolos (1968)
 Otrie gaiļi (1970)
 Marginālijas angļu valodas vārdnīcā Amerikas ceļojuma laikā (1972)
 Uz balta zirga (1977)
 Ar saules puķi pie cepures (1983)

Lugas 
 Logs uz priekšpilsētu (1933)
 Uz kuru ostu? (1945)
 Kā Garpēteros vēsturi taisīja (1946)
 Māls un porcelāns (1947) - PSRS Valsts prēmija
 Kramā ir uguns (1950)
 Profesors iekārtojas (1953)
 Karavīra šinelis (1955)
 Baltijas jūra šalc (1957)
 Nekur tā neiet kā pasaulē (1959)
 Savu lodi nedzird (1965)
 Šekspīrs mazgā traukus (1971)

Esejas 
 Vēstules dzejniecei Kamilai (1981) - LPSR Valsts prēmija
 Labvakar, Kamila! (1984)

Romāni 
 Cilvēki dārzā (1940) (Rīgas Kinostudijas filma, 1990)
 Kad lietus un vēji sitas logā (1964) (Rīgas Kinostudijas filma, 1968)

Kopoti raksti 
 Kopoti raksti, 7 sējumos (1963 - 1966)

Latviešu rakstnieki
Latvijas dzejnieki
Latvijas PSR Tautas rakstnieki
Latvijas PSR Nopelniem bagātie kultūras darbinieki
Latviešu valodā rakstošie
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
LKP CK locekļi
Limbažu novadā dzimušie
Raiņa kapos apbedītie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie latvieši
Staļina prēmijas laureāti
Ar Sarkanās Zvaigznes ordeni apbalvotie
Ar Tēvijas Kara ordeni apbalvotie
Gunārs Priede

Gunārs Priede (dzimis  Rīgā, miris  Rīgā) bija latviešu dramaturgs. Latvijas PSR Tautas rakstnieks (1988).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1928. gadā valsts ierēdņa ģimenē. Mācījās Rīgas 10. pamatskolā Čiekurkalnā (absolvēja 1942), Ventspils 1. vidusskolā (1947), studēja LVU Inženierceltniecības fakultātes Arhitektūras nodaļā (1953).

Strādāja LZA Arhitektūras un celtniecības institūtā par zinātnisko sekretāru (1953—1955), Rīgas lauksaimniecības tehnikumā par arhitektūras un celtniecības pasniedzēju (1955—1957), Latvijas republikāniskajā neklātienes lauksaimniecības tehnikumā (1955), Rīgas celtniecības tehnikumā (1957—1958).

Rakstnieku savienībā dramaturģijas konsultants (1958—1960), Rīgas Kinostudijā (1960—1964), Kultūras ministrijā (1964—1965), Latvijas Kinematogrāfistu savienības valdes 1. sekretārs (1965—1968), Rakstnieku savienības valdes sekretārs (1972—1974), Rakstnieku savienības valdes 1. sekretārs (1974—1984), Ļeņina un PSRS Valsts prēmiju komitejas loceklis (1975—1989), Latvijas Brāļu kapu komitejas priekšsēdētājs (no 1989).

Apbedīts Lielvārdes kapos.

Piemiņa 
2018. gadā par godu dramaturga 90 gadu jubilejai Rembates parkā Lielvārdē atklāja vides objektu "Goda krēsls Gunāram Priedem", ko veidojis metālmākslinieks Aldis Lambergs.

Bibliogrāfija

Lugas 

 Jaunākā brāļa vasara (1955)
 Lai arī rudens (1956)
 Normunda meitene (1958)
 Vikas pirmā balle (1960)
 Miks un Dzilna (1963)
 Tava labā slava (1965)
 Pa valzivju ceļu (1965)
 Trīspadsmitā (1966)
 Smaržo sēnes (1967)
 Otīlija un viņas bērnubērni (1971)
 Ugunskurs lejā pie stacijas (1972)
 Udmurtijas vijolīte (1974)
 Žagatas dziesma (1978)
 Vai mēs viņu pazīsim? (1980)
 Mācību trauksme (1980)
 Saniknotā slieka (1983)
 Filiāle (1983)
 Centrifūga (1985)
 Sniegotie kalni (1986)
 Aivaru gaidot.

Kinoscenāriji 
 Kārkli pelēkie zied (1961)
 Nekur vairs nav jāiet (1963)
 Četri balti krekli (Elpojiet dziļi) (1967)

Apbalvojumi 
 Latvijas PSR Valsts prēmija (1959)
 LĻKJS prēmija (1974)
 Latvijas PSR Nopelniem bagātais kultūras darbinieks (1976)
 Tautu Draudzības ordenis (1978)
 Andreja Upīša prēmija (1982)
 Darba Sarkanā karoga ordenis (1984)
 Latvijas PSR Tautas rakstnieks (1988)
 IV šķiras Triju Zvaigžņu ordenis (1995)

Atsauces

Ārējās saites 

Rīgā dzimušie
Latvijas PSR Tautas rakstnieki
Latvijas PSR Nopelniem bagātie kultūras darbinieki
Latvijas dramaturgi
Latvijas Universitātes absolventi
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāti
PSKP biedri
Lāčplēša kapos apbedītie
Ar Tautu Draudzības ordeni apbalvotie
Sakse

Sakse var būt:
 Anna Sakse;
 Gundega Sakse.

Uzvārdi
Daugavpils Novadpētniecības un mākslas muzejs

Daugavpils Novadpētniecības un mākslas muzejs ir muzejs Daugavpilī. 2018. gadā bija apmeklētākais muzejs Latgalē (86 457 reizes).

Vēsture 

 notika oficiālā Valsts vēstures muzeja Daugavpils nodaļas atklāšana. Pirmajos gados muzeja ekspozīcija iepazīstināja apmeklētājus ar Dvietes un Lubāna krastos un Jersikas pilskalnā atrastajiem arheoloģiskajiem izrakumiem. Bija apskatāmi arī tautastērpi un keramika. 1945. gadā muzejs tika pārdēvēts par Daugavpils Novadpētniecības un mākslas muzeju. 1959. gadā muzejs ievācās tagadējās telpās Rīgas ielā 8. 1967. gadā muzejam pievienoja blakus esošo divstāvu namu, kur izveidoja izstāžu zāli.

Muzeja atrašanās vieta 
 Daugavpils, Rīgas ielā 8
 Izstāžu zāle - Muzeja ielā 7

Atsauces

Ārējās saites 
 Muzeja mājaslapa

Muzeji Latvijā
Mākslas muzeji un galerijas Latvijā
Daugavpils
Celtnes un būves Daugavpilī
Aņhui

Aņhui province (, ) ir viena no Ķīnas 22 provincēm. Province atrodas Lielajā Ķīnas līdzenumā. Robežojas ar Djansu, Džedzjanu, Dzjansji, Hubei, Henaņu un Šaņdunu. Provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Hefei. 2010. gadā Aņhui provincē dzīvoja 59,5 miljoni iedzīvotāju, no kuriem 99% ir haņi, 0,6% — hui, 0,4% — citi.

Ārējās saites 

Ķīnas provinces
Mundigciems

Mundigciems (agrāk arī Villas, Ezerkalni) ir ciems Talsu novada Lībagu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta ziemeļos Mundigezera krastā netālu no autoceļa P120  no novada domes Talsos un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā Villu karjera un asfaltbetona rūpnīcas strādnieku, kā arī kolhoza «Lībagi» ciemats. Ciema centrālajā daļā vairākas dauddzīvokļu mājas, rietumu daļā — privātmāju apbūve. Mundigciemā atrodas pagasta pārvalde, ēdnīca, veikals, motosporta trase.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Latvijas lielciemi
Allaži

Allaži ()  ir ciems Siguldas novada Allažu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies Tumšupes kreisajā krastā  no novada centra Siguldas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados 4 km uz ziemeļiem no Allažu muižas centra pie Allažu pagasta valdes un skolas kā kolhoza «Allaži» centrālais ciemats. Allažos atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bērnudārzs, tautas nams, bibliotēka, ģimenes ārsta prakse.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Latvijas lielciemi
SKS 28. ekspedīcija

SKS 28. ekspedīcija (;  jeb ISS-28) bija Krievijas, ASV un Japānas kosmonautu ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS).

Apkalpe 

Sākotnēji Sojuz TMA-21 atgriešanās uz zemi bija paredzēta 8. septembrī, bet 24. augusta Progress M-12M avārijas dēļ kosmonautu uzturēšanās stacijā tika pagarināta par nedēļu.

Ārējās saites 
 28. ekspedīcija NASA mājas lapā 
 28./29. ekspedīcija Energija mājas lapā  

28
SKS 29. ekspedīcija

SKS 29. ekspedīcija (Экспедиция МКС-29; Expedition 29 jeb ISS-29) bija Krievijas, ASV un Japānas kosmonautu ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS).

Apkalpe

Ārējās saites 
 29. ekspedīcija NASA mājas lapā 
 28./29. ekspedīcija Energija mājas lapā  

29
Teikums

Teikums ir pēc gramatikas likumiem savienotu vārdu virknējums vai viens vienīgs vārds, kas izsaka relatīvi noslēgtu viedokli, kas var izpausties kā atziņa, spriedums, ideja vai pieņēmums. Rakstot teikumu, to parasti noslēdz ar punktu, bet nereti arī ar izsaukuma zīmi, jautājuma zīmi, daudzpunkti vai citu pieturzīmi. Pēc struktūras teikumus iedala nepaplašinātajos un paplašinātajos teikumos, kā arī vienkāršajos un saliktajos teikumos. Savukārt pēc mērķa tos iedala stāstījuma, jautājuma, rosinājuma, vēlējuma un izsaukuma teikumos.

Gramatika
Marts Lārs

Marts Lārs (, dzimis ) ir igauņu vēsturnieks un politiķis. 1992. gadā, kad tika ievēlēts pirmais Igaunijas parlaments kopš valstiskuma atjaunošanas, Lārs, kurš pārstāvēja nacionālkonservatīvo Tēvzemes savienību, kļuva par pirmo premjerministru, paliekot amatā līdz 1994. gadam. Viņa vadībā tika realizēta valsts īpašuma privatizācija un radikālas ekonomiskās reformas, ar kurām tiek saistīti vēlākie Igaunijas ekonomikas panākumi. Otro reizi valsts vadītāja amatā viņš bija no 1999. līdz 2002. gadam. No 2011. gada aprīļa līdz 2012. gada maijam Lārs bija aizsardzības ministrs Andrusa Ansipa valdībā. Pēc izglītības vēsturnieks (kopš 2005. gada doktors), vairāku desmitu grāmatu, publikāciju autors.

Atsauces

Ārējās saites 

 Marta Lāra blogs

1960. gadā dzimušie
Igaunijas politiķi
Igaunijas premjerministri
Tartu Universitātes absolventi
Viljandi apriņķī dzimušie
Kroņauce

Kroņauce ir ciems Tērvetes novada Tērvetes pagastā, lielākā novada apdzīvotā vieta. Izvietojusies Auces upes krastos autoceļu P96 un P103 krustojumā  no pagasta un novada centra Zelmeņiem un 78 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Auces kroņa muižas (Autzhof) centra. Izaugusi pēckara gados kā kolhoza (vēlāk — agrofirmas) «Tērvete» centrālais ciemats. Kroņaucē atrodas pamatskola, bibliotēka, bērnudārzs, ārsta prakse, aptieka, kafejnīca, veikals, stadions. Kroņaucē izvietota «Tērvetes alus» ražotne un zirgaudzētava.

Atsauces
Viktors Hrjapa

Viktors Hrjapa (, ; dzimis ) ir ukraiņu izcelsmes Krievijas basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja un spēka uzbrucēja pozīcijā, Krievijas izlases dalībnieks. Pēdējais profesionālais klubs, ko pārstāvējis, bija Krievijas Superlīgas klubs Maskavas CSKA (spēlēja no 2008. līdz 2018. gadam).

Viņa brālis Nikolajs Hrjapa arī bija profesionāls basketbolists, pārstāvēja Ukrainu.

Karjera 
Karjeru uzsāka dzimtajā Ukrainā, Južnijas "Himik" sastāvā. Pēc tam divus gadus spēlēja Krievijas klubā Saratovas "Avtodor". 2002. gadā parakstīja līgumu ar Maskavas CSKA, ar ko izcīnīja 2 Krievijas čempiontitulus 2003. un 2004. gadā.

2004. gada NBA draftā viņu Ņūdžersijas "Nets" izraudzījās ar kopējo 22. kārtas numuru. NBA V. Hrjapa aizvadīja četras sezonas: pirmās divas Portlendas "Trail Blazers", pārējās — Čikāgas "Bulls". 2008. gadā basketbolists atgriezās CSKA sastāvā, kura sastāvā viņš izcīnījis vēl 4 Krievijas čempiontitulus (2008, 2009, 2010, 2011).

2013. gada janvārī VTB līgas spēlē pret Rīgas VEF V. Hrjapa kļuva par pirmo spēlētāju šīs līgas vēsturē, kas guvis triple-double (10 punkti, 13 atlēkušās bumbas, 10 rezultatīvas piespēles).

Kopā ar Krievijas izlasi ir izcīnījis 10. vietu 2002. gada Pasaules čempionātā, 8. vietu 2003. gada Eiropas čempionātā, 8. vietu 2005. gada Eiropas čempionātā, 1. vietu 2007. gada Eiropas čempionātā, 9. vietu 2008. gada Pekinas olimpiskajās spēlēs, 7. vietu 2010. gada Pasaules čempionātā, 3. vietu 2011. gada Eiropas čempionātā un 3. vietu .

Atsauces

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Krievijas basketbolisti
Vieglie uzbrucēji
Spēka uzbrucēji
Portlendas "Trail Blazers" spēlētāji
Čikāgas "Bulls" spēlētāji
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Eiropas čempioni basketbolā
Kijivā dzimušie
Ukraiņi
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Vandzene

Vandzene (agrāk Krepliņi) ir ciems Talsu novada Vandzenes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Šķēdes upes krastā pie autoceļa P127  no novada centra Talsiem un 132 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie pagasta valdes un Valdgales—Mērsraga šaursliežu dzelzceļa stacijas. Ciems izaudzis pēckara gados kā kolhoza «Vandzene» centrālais ciemats. Vandzenē atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, bērnudārzs, veikals, pasts, ģimenes ārsta prakse, aptieka, viesnīca, Ugunsdzēsības materiālu muzejs.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Edgars Hūvers

Džons Edgars Hūvers (, dzimis , miris ) bija pirmais ASV Federālā izmeklēšanas biroja (FIB) direktors. 1924. gadā viņš tika apstiprināts par ASV Izmeklēšanas biroja direktoru un 1935. gadā bija viens no FIB izveidotājiem. FIB direktora amatā viņš palika līdz pat savai nāvei 1972. gadā. Hūvers savas darbības laikā izveidoja FIB par lielu un efektīvu noziedzības apkarošanas aģentūru, ieviešot vairākus modernus jauninājumus policijas tehnoloģijās kā centralizēta pirkstu nospiedumu kartotēka un tiesu medicīnas laboratorijas.

Savas dzīves beigu posmā un pēc nāves Hūvers kļuva par pretrurnīgi vērtētu personību. Viņa kritiķi apsūdzēja viņu FIB jurisdikcijas pārkāpšanā.
Viņš izmantoja FIB resursus, lai ietekmētu politiskos disidentus un aktīvistus, veidotu slepenas lietas par politiskajiem līderiem
un vāktu pierādījumus, izmantojot neatļautas metodes.
Hūvera ilgā un pretrunīgi vērtētā darbības perioda dēļ šobrīd FIB direktoru darbība ir ierobežota ar 10 gadu termiņiem.

Atsauces

Ārējās saites 

 FIB fails par Edgaru Hūveru
 Edgara Hūvera tikšanos un telefona sarunu ieraksti

1895. gadā dzimušie
1972. gadā mirušie
ASV cilvēki
Vašingtonā dzimušie
Jogurts

Jogurts ir skābpiena produkts, ko iegūst sarecinot pasterizētu pienu ar pienskābes baktēriju Streptococcus thermophilus un Lactobacillus delbrueckii subsp. bulgaricus ieraugu, kurās šīs baktērijas ir noteiktās attiecībās. Ziemeļamerikā un Eiropā, izņemot Dienvideiropu, jogurts galvenokārt tiek gatavots no govs piena, Dienvideiropā un Turcijā — no aitas un kazas piena, bet Ēģiptē un Indijā — no ūdens bifeļa piena.

Jogurtam ir ievērojama nozīme cilvēka uzturā.

Jogurta rūpniecisko ražošanu Latvijas PSR uzsāka Rīgas Piena kombināts 1965. gadā ka viens no pirmajiem PSRS. Produktam bija mēreni skāba garša, viendabīga konsistence, paaugstināts sausnas, bet pazemināts tauku saturs (līdz 1,5%).

Iedalījums 
Jogurtus var iedalīt atkarībā no to konsistences (sausnas satura un tā, vai receklis ir izjaukts vai neizjaukts) un pievienotajām piedevām. Pēc konsistences jogurtus iedala:
 jogurtos ar neizjauktu recekli;
 jogurtos ar izjauktu recekli;
 dzeramajos jogurtos;
 saldētajos jogurtos;
 koncentrētajos jogurtos.
Pēc pievienoto piedevu veida:
 saldinātajos jogurtos, kam ražošanā pievieno cukuru;
 aromatizētajos jogurtos, kam pievieno garšas un aromāta piedevas.

Vēsture 
Tradicionāli tiek uzskatīts, ka jogurtu pirmo reizi ieguva Turcijā, bet ir atrodami arī citi stāsti par jogurta izcelsmes vietu, piemēram, daži zinātnieki apgalvo, ka tas pirmo reizi iegūts Kaukāzā, nevis Turcijā. Vārds "jogurts" ir cēlies no turku vārda yoğurt, kas burtiskā tulkojumā nozīmē "sastindzis piens".

Atsauces 

Skābpiena produkti
Raudzētā pārtika
Henrijs Fonda

Henrijs Džeins Fonda (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris.

H. Fonda kā kinoaktieris debitēja 1934. gadā filmā The Farmer Takes a Wife. Holivudā debitēja 1935. gadā un par lomu 1940. gada filmā "Dusmu augļi" saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvas nomināciju. H. Fonda sešas desmitgades ilgajā karjerā filmējās tādās filmās kā The Ox-Bow Incident, Mister Roberts, "Divpadsmit saniknotu vīru" un "Reiz rietumos". 1981. gadā saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais aktieris par lomu filmā "Pie Zelta ezera" (On Golden Pond)

H. Fonda ir no slavenās Fondu ģimenes. Viņa meita ir Džeina Fonda, dēls Pīters Fonda, mazmeita Bridžita Fonda, mazdēls Trojs Geritijs. 1999. gadā viņš iekļuva Amerikas Kinoinstitūta saraksta "Visu laiku izcilākā vīriešu kārtas zvaigzne" sestajā vietā.

Ārējās saites 

1905. gadā dzimušie
Nebraskā dzimušie
1982. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Kinoakadēmijas goda balvas ieguvēji
Zelta globusa balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Grammy balvas ieguvēji
Henriks Lāšons

Henriks Edvards Lāšons (, izrunā: ; dzimis ) ir bijušais zviedru futbolists, tagad — futbola treneris. Kopš 2020. gada Lāšons ir FC Barcelona trenera asistents.

Futbolista karjera 
Futbolista karjeras laikā spēlējis uzbrucēja pozīcijā, bijis Zviedrijas izlases dalībnieks. Karjeru uzsāka Högaborgs BK kluba jaunatnes klubā. Tur arī uzsāka profesionāļa karjeru, pēc četriem tur aizvadītiem gadiem pārgāja uz Helsingborgs IF vienību. H. Lāšons bija viens no komandas līderiem, kad tā 1993. gadā kvalificējās Allsvenskan līgai. Tad uz četriem gadiem viņš pārgāja uz Nīderlandes klubu Feyenoord, 1997. gadā zviedrs uzsāka karjeru Celtic F.C. klubā, kā sastāvā arī ir aizvadījis lielāko daļu karjeras. Kluba sastāvā aizvadīja 221 spēli, kurā guva 174 vārtus. 2004. gadā viņš pārgāja uz Spānijas FC Barcelona, pēc diviem gadiem atgriezās Helsingborgs IF vienībā, kur arī noslēdza karjeru (2007. gadā viņš tika izīrēts Manchester United FC).

Zviedrijas izlases sastāvā aizvadījis 106 spēles, kurās guvis 37 vārtus. Bijis izlases kapteinis. To pārstāvējis trijos FIFA Pasaules kausos un četros Eiropas čempionātos.

Trenera karjera 
2009. gada decembrī kļuva par Landskrona BoIS galveno treneri. Lāšons vadīja komandu, kas spēlēja Zviedrijas otrajā spēcīgākajā līgā Superettan, trīs sezonas. Labāko rezultātu sasniedza 2010. gadā, kad komanda ierindojās piektajā vietā. 2013. gadā strādāja kā trenera asistents Högaborgs BK. 2014. gada sezonā bija Falkenbergs FF galvenais treneris. Klubs bija tikko iekļuvis Allsvenskan, un Lāšonam izdevās saglabāt tam vietu augstākajā līgā.

2015. gadā kļuva par sava agrākā kluba Helsingborgs IF galveno treneri. Pirmajā sezonā izdevās izcīnīt 8. vietu Allsvenskan, bet pēc 2016. gada sezonas komanda izkrita uz Superettan, un Lāšons amatu atstāja. No 2018. līdz 2019. gadam bija Ängelholms FF trenera asistents, bet 2019. gada atgriezās Helsingborg galvenā trenera amatā. 2019. gada 23. augustā nolēma atstāt darbu klubā pēc tam, kad bija saņēmis verbālu uzbrukumu sociālajos medijos pēc zaudējuma trešās līgas komandai Zviedrijas kausa kvalifikācijā.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Feyenoord

 KNVB beker: 1993–94, 1994–95

Celtic

 Skotijas Premjerlīga: 1997–98, 2000–01, 2001–02, 2003–04
 Skotijas kauss: 2001–01, 2003–04
 Skotijas Līgas kauss: 1997–98, 2000–01

Barcelona

 Spānijas La Liga: 2004–05, 2005–06
 Supercopa de España: 2005
 UEFA Čempionu līga: 2005–06

Helsingborg

 Zviedrijas kauss: 2006

Manchester United

 Anglijas Premjerlīga: 2006–07

Individuālie sasniegumi

 Zviedrijas gada futbolists: 1998, 2004
 Skotijas Premjerlīgas labākais vārtu guvējs:1998–99, 2000–01, 2001–02, 2002–03, 2003–04

Atsauces

Ārējās saites 

1971. gadā dzimušie
Zviedrijas futbolisti
Zviedrijas izlases futbolisti
Zviedrijas futbola treneri
1994. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2000. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Celtic F.C. spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
Roterdamas "Feyenoord" spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
Skones lēnē dzimušie
Lāšons

Lāš(s)ons ( () — 'Lāša dēls', no personvārda Lāšs (Lars); sieviešu dzimtē Lāš(s)one) ir izplatīts zviedru cilmes uzvārds, kam dāņu un norvēģu valodā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Larsens (Larsen). Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Ādams Lāšons (Adam Larsson; 1992) — zviedru hokejists;
 Džordans Lāšons (Jordan Larsson; 1997) — zviedru futbolists;
 Ērnsts Lāšons (Ernst Larsson; 1897—1963) — Zviedrijas šahists;
 Gustavs Lāšons (Gustav Larsson; 1980) — zviedru šosejas riteņbraucējs;
 Henriks Lāšons (Henrik Larsson; 1971) — zviedru futbolists;
 Kārls Lāšons (Carl Larsson; 1853—1919) — zviedru gleznotājs un interjera dizainers;
 Sebastians Lāšons (Sebastian Larsson; 1985) — zviedru futbolists;
 Stīgs Lāšons (Stig Larsson; 1954—2004) — zviedru žurnālists un rakstnieks.

Skatīt arī 
 Larsens

Atsauces 

Zviedru uzvārdi
Priedīte

Priedīte (vīriešu dzimtē Priedītis) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vārda „priede” pamazināmās formas. 

Cilvēki ar šo uzvārdu:
 Aija Priedīte (1942) — latviešu literatūrzinātniece un valodniece;
 Alfons Priedīte (1908—?) ― latviešu kultūrtehniķis un nacionālās pretestības kustības dalībnieks, kurš 1944. gadā organizēja bēgļu laivas uz Zviedriju;
 Anta Priedīte (1979) — latviešu režisore, horeogrāfe un kostīmu māksliniece;
 Ingrīda Priedīte (1954) — latviešu šahiste;
 Valija Priedīte (1903—1997) — skolotāja, Latvijas jaunatnes organizācijas Meiteņu apvienības vadītāja, viena no Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājām.

Skatīt arī 
 Priede

Latviešu uzvārdi
1887. gads Latvijā

Šajā lapā ir apkopoti 1887. gada notikumi Latvijas vēsturē. 
Vidzemes, Latgales, Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes tolaik atradās Krievijas Impērijas sastāvā (Kurzemes, Vidzemes un Vitebskas guberņā).

Notikumi

Janvāris 
 1. janvāris — Baltijā (arī Latvijas teritorijā) tika atcelts Krievijas Impērijā pastāvošais personas nodoklis — galvas nauda, kuru 1783. gadā ieviesa Katrīna II.

Jūnijs 
 19. jūnijs — Jēkabpilī arhibīskaps Arsēnijs iesvētīja jauno mūra Sv. Gara baznīcu, kas bija uzcelta nodegušās koka baznīcas vietā.

Novembris 
 8. novembris — Rīgā tika iesvētīta Sv. Pāvila luterāņu baznīca.

Nezināms datums 
 Jelgavas pievārtē tika izveidota vājprātīgo un epileptiķu aprūpes iestāde “Tabors” (tagad Slimnīca Ģintermuiža)
 Augusts Dombrovskis Mīlgrāvī nodibināja kokzāģētavu.
 Siguldā atklāja pirmo kamanu braukšanas trasi Baltijā.
 Rīgā sāka darboties tabakas fabrika „A.S.Maikapars” .
 Rēzeknē negaisa laikā nodega 1685. gadā celtā katoļu koka baznīca. Tās vietā vēlāk tika uzmūrēta Rēzeknes Jēzus Sirds katedrāle.
 Līvānos tika dibināta Līvānu stikla fabrika.

Kultūra 
 Tika publicētas pirmās Rūdolfa Blaumaņa noveles „Nezāle” un „Pērkoņa negaiss”.
 Laikrakstā „Dienas Lapa” tika publicēts pirmais Aspazijas dzejolis „Jaunā gadā”.
 Andrejs Jurjāns sacerēja divas kantātes - Garīgā kantāte un “Jau mēness starus laista”.

Zinātne 
 Rīgas Politehnikumā V. Ostvalda vadībā veiktie mērījumu rezultāti tika apkopoti kā Ostvalda-Valdena likumība.
 Tika izdota V. Ostvalda sarakstītās Fizikālās ķīmijas mācību grāmatas ("Lehrbuch der allgemeinen Chemie") 2. daļa.
 V. Ostvalda redakcijā (kopā ar fizikālķīmiķi Jakobu vant Hofu) nāca klajā fizikālās ķīmijas jautājumiem veltīta zinātniskā žurnāla 1. numurs.
 No Leipcigas universitātes uz Rīgas Politehnikumu pārnāca Kārlis Ādams Bišofs, kā rezultātā Rīga kļuva par vienu no stereoķīmijas pētījumu centriem.

Dzimuši 
 12. janvāris — Gotfrīds Mīlbergs (Skuju Frīdis), rakstnieks un politiķis (miris 1942. gadā)
 31. janvāris — Kārlis Miesnieks, gleznotājs (miris 1977. gadā)
 2. februāris — Alfrēds Bīlmanis, diplomāts (miris 1948. gadā)
 5. februāris — Zigfrīds Anna Meierovics, politiķis (miris 1925. gadā)
 12. maijs — Leo Mihelsons, gleznotājs (miris 1978. gadā)
 23. jūlijs — Frīdrihs Kalniņš, virsnieks (miris 1938. gadā)
 10. augusts — Edvards Liedskalniņš, tēlnieks (miris 1951. gadā)
 15. augusts — Jānis Rudzutaks, revolucionārs, PSRS politiķis (miris 1938. gadā)
 23. augusts — Frīdrihs Canders, zinātnieks un izgudrotājs (miris 1933. gadā)
 23. septembris — Ģederts Eliass, revolucionārs un mākslinieks (miris 1975. gadā)
 24. decembris — Vladislavs Rubulis, politiķis (miris 1937. gadā)

Miruši 
 8. februāris — Gustavs Hilbigs, vācbaltiešu arhitekts, Rīgas Politehnikuma profesors (dzimis 1822. gadā)

Skatīt arī 
 Latvijas vēsture
 Latvijas klimats

Atsauces 

Latvija
Notikumi Latvijā pēc gada
Didjē Kišs

Didjē Kišs (; dzimis ) ir profesionāls šveiciešu kalnu slēpotājs. Viņš pārsvarā startē nobraucienā un supergigantā, kā arī milzu slalomā.

Šveicietis vairākkārt ir uzvarējis dažādus disciplīnu sezonu kopvērtējumos, tai skaitā četras reizes uzvarējis nobraucienā.

Piedalījies četrās Olimpiskajās spēlēs (1998, 2002, 2006, 2010). 1998. gadā Nagano viņš izcīnīja sudraba medaļu supergigantā. Ar panākumiem startējis arī Pasaules čempionātā, kur izcīnījis zeltu, divus sudrabus un vienu bronzu. Veiksmīgākais čempionāts viņam bijis 2009. gadā Valdizērā, kur nobraucienā izcīnīja sudraba medaļu un supergigantā izcīnīja uzvaru.

Uzvaras Pasaules kausā

Atsauces

Ārējās saites 

1974. gadā dzimušie
Neišateles kantonā dzimušie
Šveices kalnu slēpotāji
Kalnu slēpotāji 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskie sudraba medaļnieki kalnu slēpošanā
Hermanis Maiers

Hermanis Maiers (; dzimis ) ir bijušais austriešu kalnu slēpotājs.

Karjeras laikā viņš četrreiz uzvarēja Pasaules kausa izcīņas kopvērtējumā (1998, 2000, 2001, 2004), tāpat izcīnījis divas Olimpisko spēļu medaļas (abas 1998. gadā) un trīs Pasaules čempionāta zelta medaļas (1999. gadā divas un 2005. gadā vēl vienu). Tāpat viņš ir otrs visvairāk uzvaras Pasaules kausa posmos izcīnījušais sportists pēc zviedra Ingemara Stenmarka, kopumā uzvarējis 54 sacīkstēs.

Piedalījies divās Olimpiskajās spēlēs (1998, 2006). 1998. gadā Nagano viņš izcīnīja uzvaru supergigantā un milzu slalomā. 2006. gadā Turīnā austrietis izcīnīja sudraba medaļu supergigantā un bronzas medaļu — milzu slalomā. Pasaules čempionātos kopumā izcīnījis sešas medaļas. Papildu trim zeltiem, H. Maiers izcīnījis divus sudrabus un vienu bronzu.

Uzvaras Pasaules kausā

Ārējās saites 

1972. gadā dzimušie
Austrijas kalnu slēpotāji
Kalnu slēpotāji 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Zalcburgas zemē dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki kalnu slēpošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki kalnu slēpošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki kalnu slēpošanā
Ingemars Stēnmarks

Jāns Ingemars Stēnmarks (; dzimis ) ir bijušais zviedru kalnu slēpotājs.

Karjeras laikā viņš trīs reizes uzvarēja Pasaules kausa izcīņas kopvērtējumā (1976, 1977, 1978), tāpat izcīnījis divas Olimpisko spēļu medaļas (abas 1980. gadā) un trīs Pasaules čempionāta zelta medaļas (1978. gadā divas un 1982. gadā vēl vienu). Viņš ir uzvaras visvairāk Pasaules kausa posmos izcīnījušais sportists, kopumā uzvarējis 54 sacīkstēs.

Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs (1976, 1980, 1988). 1976. gadā Insbrukā sportists izcīnīja bronzas medaļu milzu slalomā. 1980. gadā Leikpleisidā viņš guva uzvaru slalomā un milzu slalomā. Pasaules čempionātos kopumā izcīnījis četras medaļas. Papildu trim zeltiem, I. Stēnmarks izcīnījis vienu bronzu.

Uzvaras Pasaules kausā

Ārējās saites 

1956. gadā dzimušie
Zviedrijas kalnu slēpotāji
Kalnu slēpotāji 1976. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 1980. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 1988. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki kalnu slēpošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki kalnu slēpošanā
Ādamlauks

Ādamlauks (agrāk arī Juglas zieds) ir Ikšķiles pilsētas daļa. Izvietojies Ikšķiles pilsētas austrumu daļā teritorijā starp Rīgas—Krustpils dzelzceļu un autoceļu A6,  no novada domes Ikšķiles centrā un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados uz kolhoza «Juglas zieds» zemes kā privātmāju apbūves teritorija. Strauji izaudzis 20. un 21. gadsimtu mijā. 2012. gadā, paplašinot Ikšķiles pilsētas robežas, ciems iekļauts tās teritorijā.

Atsauces
Leeds United F.C.

Leeds United F.C. ir profesionāls Anglijas futbola klubs no Līdsas Vestjorkšīrā. Klubs šobrīd spēlē Anglijas Premjerlīgā. Mājas spēles aizvada Elland Road stadionā.

Biežākās kluba iesaukas ir "The Whites" (baltie), "United" (apvienotie) un "The Peacocks" (pāvi), pēdējā no tām cēlusies no Elland Road vecā nosaukuma, The Old Peacock Ground. Lai arī kluba nosaukums iekļauj "AFC", šobrīd uz kluba emblēmas attēloti burti "LUFC".

Klubs lielāko daļu sava pastāvēšanas laika ir atradies Anglijas futbola līgas sistēmas augšējā līmenī. Tas dibināts pēc tam, kad 1919. gadā tika likvidēts iepriekšējais Līdsas klubs Leeds City. 1960. un 1970. gados Dona Revī vadībā Leeds divreiz uzvarēja Pirmajā divīzijā, FA kausā, Līgas kausā un divreiz Starppilsētu gadatirgu kausā. Nozīmīgu lomu komandas panākumos spēlējis pussargs Billijs Bremners, kurš arī no 1965. līdz 1976. gadam bija komandas kapteinis. Pēc šiem panākumiem Revī tika piedāvāts vadīt Anglijas izlasi un viņš pameta klubu. 1982. gadā komanda izkrita uz Otro divīziju un neatgriezās augstākajā līmenī līdz pat 1990. gadam, kad to vadīja Hauards Vilkinsons. Leeds pēc divām sezonām 1992. gadā kļuva par līgas čempioniem. 1990. gados un 2000. gadu sākumā Leeds regulāri cīnījās par līgas pozīcijām, kuras ļāva kvalificēties Eiropas klubu turnīriem. Tajos komandai izdevās divas sezonas pēc kārtas sasniegt pusfinālu UEFA kausā un Čempionu līgā. Tomēr pēc smagām finansiālajām problēmām un apjomīgas spēlētāju pārdošanas Leeds izkrita no Premjerlīgas un trīs gadus vēlāk arī no Čempionāta. Pēc trīs sezonām Pirmajā līgā komanda atgriezās Čempionātā, kvalificējoties 2009.—2010. gada sezonas pēdējā dienā. 2019.—2020. gada sezonā uzvarēja Championship un atgriezās Premjerlīgā.

Leeds United ir vienīgā profesionālā futbola komanda pilsētā, tāpēc tai ir liels un lojāls fanu klubs. Nesenas interneta aptaujas liecina, ka tas ir viens no pieciem atbalstītākajiem klubiem Anglijā.

Komandas sastāvs

Sasniegumi 
 Anglijas futbola augstākais līmenis (līdz 1992. gadam Pirmā divīzija; tagad — Premjerlīga)
 Čempioni (3): 1968–69, 1973–74, 1991–92
 Vicečempioni (5): 1964–65, 1965–66, 1969–70, 1970–71, 1971–72
 Anglijas futbola 2. līmenis (1893.—1992. Otrā divīzija; 1992.—2004. Pirmā divīzija; tagad — Championship)
 Čempioni (4): 1923–24, 1963–64, 1989–90, 2019–20
 Vicečempioni (3): 1927–28, 1931–32, 1955–56
 FA kauss
 Kausa ieguvēji (1): 1971–72 
 Finālisti (3): 1964–65, 1969–70, 1972–73
 Anglijas Līgas kauss
 Kausa ieguvēji (1): 1967–68
 Finālisti (1): 1995–96
 FA Community Shield (līdz 2001. gadam — Charity Shield)
 Kausa ieguvēji (2): 1969, 1992
 Eiropas čempionvienību kauss / UEFA Čempionu līga
 Finālisti (1): 1974–75
 UEFA Kausu ieguvēju kauss
 Finālisti (1): 1972–73
 Starppilsētu gadatirgu kauss
 Kausa ieguvēji (2): 1967–68, 1970–71
 Finālisti (1): 1966–67

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā vietne
 Sky Sports 
 Soccerbase
 ESPNsoccernet 
 Leeds fanu klubs
 Leeds Utd Mad
 'Loiners of Leeds United' Pilns saraksts ar Līdsā dzimušajiem komandas spēlātājiem.

Anglijas futbola klubi
68. gads

68. gads () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās piektdienā.

Notikumi 
 8. jūnijs — Romas senāts apstiprināja Galbu par Romas imperatoru.
 9. jūnijs — pēdējais Jūlija-Klaudija dinastijas Romas imperators Nērons izdarīja pašnavību.

Nezināms datums 
 Iespējams, ka tika uzrakstīts Marka evaņģēlijs.

Dzimuši

Miruši 
 25. aprīlis — Svētais Marks, pirmais Aleksandrijas pāvests un kristietības ieviesējs Āfrikā
 9. jūnijs — Nērons, Romas imperators

 

als:60er#68
1223. gads

1223. gads () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās svētdienā.

Notikumi 
 25. marts — Sanšu II kļuva par Portugāles karali.
 31. maijs — Kauja pie Kalkas upes: mongoļu armija Čingishana vadībā sakāva krievu karavīrus.
 14. jūlijs — Luijs VIII Kapetings kļuva par Francijas karali.
 6. augusts — Luijs VIII Kapetings tika kronēts par Francijas karali.

Nezināms datums

Dzimuši

Miruši 
 25. marts — Alfonsu II, Portugāles karalis (dzimis 1185.)
 14. jūlijs — Filips II Kapetings, Francijas karalis (dzimis 1165.)
Māris (personvārds)

Māris ir latviešu personvārds. Domājams, tas darināts no vācu personvārda Morics (Moritz), kas savukārt cēlies no latīņu valodas vārda Maurus, kas nozīmē ‘maurs, moris’. Identiska cilme ir latviešu vīriešu vārdiem Mariss, Maris un sieviešu vārdiem Māra, Mara, Marisa.

Māra vārdadiena tiek atzīmēta 22. septembrī. Pēc Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes datiem 2011. gada vidū Iedzīvotāju reģistrā bija reģistrēti  Māri.

Vēsture 
Pirmo reizi Latvijas teritorijā personvārds Māris dokumentos minēts Vidzemē, Dikļos 1736. gadā, baznīcas grāmatās. Pirmo reizi pamanītais fiksējums kādā latviešu kalendāra personvārdu sarakstā bija izdevumā, kas paredzēts 1908. gadam. 

Personvārda popularitāte dažādos vēstures posmos un tā sastopamība Latvijas vēsturiskajos novados: laika posmā 1601. — 1862. gados Vidzemē latviešu tautības ģimenēs pielietojums ir 0,01% attiecībā pret visu vīriešu vārdu pielietojumu minētā laika posmā; sociālo un nacionālo ciņu laika posmā 1863. — 1919. gados pielietojums dokumentos nav minēts; 1920.—1944. gados Rīgā, Vidzemē un Zemgalē pielietojums bija ap 0,162%; 1945. — 1970. gados visos novados ap 2,6%; 1973. gadā visos novados 2,2%.

Cilvēki ar šādu vārdu

Atsauces 

Vīriešu personvārdi
Imišli

Imišli () ir pilsēta Azerbaidžānā, Imišli rajona administratīvais centrs. Pilsētā dzimis slavenais azerbaidžāņu dziedātājs Nijameddins Musajevs.

Azerbaidžānas pilsētas
Ilhams Alijevs

Ilhams Alijevs (, dzimis  Baku, Azerbaidžānas PSR) ir pašreizējais Azerbaidžānas prezidents, iepriekšējā prezidenta Heidara Alijeva () dēls.

Biogrāfija 
Ilhams Alijevs dzimis 1961. gada 24. decembrī. Viņa tēvs Heidars Alijevs bija Azerbaidžānas Komunistiskās partijas pirmais sekretārs. 1977. gadā Ilhams Alijevs beidza vidusskolu Baku. Saņemot vidusskolas izglītību, viņš iestājās Maskavas Starptautisko attiecību institūtā. 1983. gadā apprecējās ar Mehribanu Alijevu. Laulībā piedzima trīs bērni: meitas Leila, Arzu un dēls Heidars.

Prezidentūra 
2003. gada 15. oktobrī valstī notika prezidenta vēlēšanas, kurās uzvaru guva Ilhams Alijevs, saņemot 79,46% balsu. Daudzi uzskata, ka vēlēšanu rezultāti tika viltoti. Dažas dienas vēlāk, Baku centrālais laukums bija pilns ar 3000 cilvēkiem, kuri protestēja pret
viņa kāpšanu prezidenta krēslā. Uz ielām sākās kautiņi starp partijas Musavat un partijas Jaunā Azerbaidžāna atbalstītājiem. 2018. gadā vēlēšanās, ko boikotēja opozīcija, Alijevs atkārtoti tika pārvēlēts ar 85% vēlētāju atbalstu.

Interesanti fakti 

 Ilhams Alijevs prot azerbaidžāņu, krievu, angļu, franču un turku valodu.
 2009. gadā Ilhams Alijevs tika iekļauts grāmatā 500 ietekmīgākie pasaules musulmaņi.

Atsauces

Ārējās saites 

1961. gadā dzimušie
Azerbaidžānas prezidenti
Azerbaidžānas premjerministri
Azerbaidžānas politiķi
Azerbaidžānas cilvēki
Pašreizējie valstu vadītāji
Triju Zvaigžņu ordeņa lielkrusta komandieri
Baku dzimušie
Haralds Zilzobis

Haralds I "Zilzobis" Gormsons (, ; dzimis ap 935. gadu, miris 985. vai 986. gadā) bija Dānijas karalis no apmēram 958. gada un Norvēģijas karalis no apmēram 970. gada. 965. gadā karalis pieņēma kristietību, līdz ar to Dānija kļuva par kristīgu valsti un dienvidu kaimiņi tai vairs nevarēja uzbrukt kā pagānu zemei. Katoļu svētais. Pēc dažiem avotiem Haraldu Zilzobi gāza dēls Svens Dakšbārda.

Parasti tiek uzskatīts, ka iesauku "Zilzobis" ieguvis tumšo zobu dēļ, taču tas nav pārliecinoši pierādīts, un pastāv arī citi uzskati.

Biogrāfija 
Haralds Zilzobis bija Dānijas karaļa Gorma Vecā un Tiras dēls. Saviem vecākiem par godu Haralds Zilzobis uzcēla Jellingas rūnakmeņus.

965. gadā karalis pieņēma kristietību, līdz ar to Dānija kļuva par kristīgu valsti un dienvidu kaimiņi tai vairs nevarēja uzbrukt kā pagānu zemei. Īsti nav skaidrs, kā Haralds kristījies, jo avotos (Korvejas Vidukinda un Brēmenes Ādama rakstos un Heimskringlā) ir pretrunīga informācija.

970. gadā Haralda dāņi kopā ar jarla Hokona II vadītajiem norvēģiem sakāva Norvēģijas karaļa Haralda II Pelēkādas karaspēku, kā rezultātā Haralds Zilzobis kļuva arī par formālo Norvēģijas valdnieku. Faktiskais valdnieks tomēr bija jarls Hokons II, kurš 986. gadā, pēc tam, kad Haralds mēģināja viņu pievērst kristīgajai ticībai, pilnībā pārtrauca saistības pret Dānijas karali. Dāņu atbildes iebrukums Norvēģijā bija neveiksmīgs.

983. gadā kopā ar obodrītiem padzina no Dānijas dienvidiem sakšus. Haralda Zilzobja laikā ir izbūvēti vismaz pieci tā sauktie apļveida nocietinājumi. Domājams, ka to mērķis bija pasargāt Dāniju pret iebrukumu no dienvidiem. Pats vai viņa dēli karoja Normandijā, Norvēģijā un Sembā.

Pirmais Dānijas karalis, kurš noteica Roskildi par savu rezidenci. Apglabāts Roskildes katedrālē, kuru pats nodibinājis.

Pēc dažiem avotiem Haraldu Zilzobi gāza dēls Svens Dakšbārda. Iespējamais iemesls bija dēla pretestība Haralda mēģinājumiem atteikties no vikingu dieviem par labu kristietībai un tradicionālā dzīvesveida, mēģinot līdzināties Viduseiropas valdniekiem.

Haralda vārdā ir nosaukts Bluetooth bezvadu datortīklu standarts un uz tā logo ir rūnas - Haralda iniciāļi.

Atsauces 

Dānijas monarhi
Norvēģijas monarhi
Radīti skatuvei

"Radīti skatuvei" () ir amerikāņu muzikālās komēdijdrāmas seriāls, ko ASV translēja telekompānija Fox, savukārt Latvijā — TV3, TV6 un Kanāls 2. Seriāla autori ir Raiens Mērfijs, Breds Falčuks un Jans Brenans (sākotnēji "Radīti skatuvei" bija iecerējis kā filmu). Seriālu laikā no  līdz  pārraidīja TV kanāls Fox, tam iznāca 6 sezonas, kopumā 121 sērija (pirmajās četrās sezonās pa 22 sērijām, piektajā sezonā — 20 sērijas, sestajā sezonā — 13 sērijas).

Seriāls ir par izdomātās Viljama Makinlija vidusskolas ansambli "Jaunais virziens" un tā dalībnieku dzīvi. Galvenās lomas tajā atveido Metjū Morisons (spāņu valodas skolotājs un ansambļa vadītājs Vils Šusters), Džeina Linča (karsēju trenere Sjū Silvestra), Džeima Meisa (karjeras konsultante Emma Filsberija), Džesalina Gilsiga (Vila bijusī sieva Terija), kā arī astoņi ansambļa dalībnieki, kurus attēlo Daiena Egrona (Kvinna Fabreja), Kriss Kolfers (Kērts Hammels), Kevins Makheils (Ārtijs Abramss), Lija Mišela (Reičela Berija), Korijs Montīts (Finns Hadsons), Embera Railija (Mersedesa Džonsa), Marks Sallings (Paks) un Dženna Uškovica (Tīna Koenčanga). Otrajā sezonā regulāro lomu atveidotāji Maiks O'Mailijs (Bērts Hammels), Hetere Morisa (Britānija Pīrsa) un Naja Rivera (Santana Lopesa) kļuva par galvenā aktieru sastāva dalībniekiem. Trešajā sezonā Harijs Šums (Maiks Čangs) un Derens Kriss (Bleins Andersons) no regulārā aktieru sastāva tika iekļauti galvenajā aktieru sastāvā, savukārt Dž. Gilsiga un M. O'Mailijs tika izņemti no aktieru sastāva, taču O'Mailijs saglabāja savu lomu kā regulārā aktieru sastāva viesis.

Seriāla autori R. Mērfijs, B. Falčuks un J. Brenans arī ir visu pirmo divu sezonu sēriju scenāriju autori, tāpat Mērfijs un Falčuks bija seriāla galvenie režisori. Pilot sērija tika pārraidīta , pirmā sezona tika pārraidīta no  līdz , otrā sezona — no  līdz , trešā sezona — no  līdz , ceturtā sezona — no  līdz , piektās sezonas pārraide tika uzsākta . 2013. gada aprīlī tika paziņots par 6. sezonas filmēšanu. Seriālā izpildīto dziesmu kaverversijas tiek publicētas iTunes Store pārraides nedēļā, vairākus Glee albumus ir izdevis Columbia Records. Ieraksti ir guvuši komerciālus panākumus, līdz 2011. gada oktobrim ir tikuši pārdoti vairāk nekā 36 miljoni digitālo singlu un 11 miljoni albumu. Seriāla aktieri pēc pirmās un otrās sezonas filmēšanas pabeigšanas devās koncerttūrēs. 2011. gadā tika izdota koncertfilma Glee: The 3D Concert Movie, kurā iekļauta aktieru uzstāšanās Glee Live! In Concert! koncertos.

Seriāls kopumā saņēmis četras Primetime Emmy Awards un 17 nominācijas, četras Zelta globusa balvas un 10 nominācijas, kā arī trīs reizes ticis nominēts Grammy balvai.

, trīs mēnešus pēc Korija Montīta nāves un nedēļu pēc viņam veltītās sērijas The Quarterback pārraides, Raiens Mērfijs paziņoja, ka seriāla sestā sezona būs arī pēdējā.

Aktieri

Atsauces

Ārējās saites
Lenokss Lūiss

Lenokss Klaudijs Lūiss (; dzimis ) ir bijušais britu bokseris, absolūtais supersmagā svara pasaules čempions boksā.

Lenokss Klaudijs Lūiss dzimis 1965. gada 2. septembrī Stratfordā, Londonas austrumu daļā. Kad Lenoksam palika 12 gadi, viņa ģimene aizceļoja un apmetās uz dzīvi Kanādā, kur nākamais čempions arī uzsāka savu boksera karjeru. Visās amatieru boksa gaitās Lūiss pārstāvēja Kanādu, cīnoties arī divās Olimpiādēs, 1984. gadā Losandželosā viņš aizkļuva līdz ceturdaļfinālam, bet 1988. gadā Seulā kļuva par olimpisko čempionu supersmagajā (+91 kg) svarā, finālā ar redzamu pārsvaru pieveicot citu nākamo pasaules profesionāļu čempionu, Ridiku Bouvu no ASV.

Pēc Olimpiādes Lenokss parakstīja līgumu ar ietekmīgo promouteri Frenku Meloniju Anglijā, un kopš tā laika profesionālajā ringā pārstāv Lielbritāniju, kaut arī pārsvarā uzturas un trenējās Kanādā un ASV. Tas ir arī ir iemesls tam, ka Apvienotajā Karalistē Lūiss nekad līdz galam netika uztverts, kā "savējais". Profesionālajā ringā Lenokss Lūiss ieguvis 25 jostas supersmagajā svarā, WBA, WBC un IBF versijās, viņš ir cīnījies un uzvarējis 14 dažādus pasaules čempionus, tiek uzskatīts par vienu no visu laiku izcilākajiem supersmagās kategorijas čempioniem un par vienu no labākajiem Lielbritānijas un Kanādas sportistiem. Savu pēdējo cīņu aizvadīja 2003. gadā, kad ar TKO 6. raundā uzveica ukraini Vitāliju Kļičko. Viņa cīņu skaits ir 41 (32 KO)-2 (2 KO)-1.

Lenoksam Lūisam un viņa sievai, bijušajai Jamaikas vice-miss Violetai Čangai ir četri bērni, ģimene pārsvarā uzturas Montegobejā, Jamaikā.

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa  
 BoxRec profils 
 

1965. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Lielbritānijas bokseri
Kanādas bokseri
1984. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1988. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki boksā
Kajenna

Kajenna (, izrunā: ) ir Franču Gviānas administratīvais centrs. Pilsētu 1643. gada dibināja franči un tās nosaukums bija La Ravardière. 1777. gadā pilsētas nosaukums tika mainīts uz pašreizējo. 19. gadsimtā tā kļuva par vietu, uz kurieni no Francijas tika izsūtīti noziedznieki. 2010. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 64,3 tūkstoši iedzīvotāju.

Ārējās saites 

Franču Gviānas pilsētas
Džūlija Luisa-Dreifusa

Džūlija Luisa-Dreifusa (; dzimusi  Ņujorkā, ASV) ir amerikāņu aktrise un komiķe, pazīstama ar lomām seriālos Seinfeld, "Vecās Kristīnes jaunie piedzīvojumi" (The New Adventures of Old Christine) un Veep. 2010. gadā Dž. Luisa-Dreifusa ieguva savu zvaigzni Holivudas slavas alejā.

Viņa kļuva pazīstama 1980. gadu sākumā kā viena no regulārākajām šova Saturday Night Live dalībniecēm. Pēc attēloja Elēnu Benesu NBC komēdijseriālā Seinfeld. Par šo lomu aktrise saņēmusi Emmy balvu, Zelta globusa balvu, kā arī piecas Ekrāna aktieru ģildes balvas. 2006. gadā atkal uzsāka filmēties seriālā, šoreiz viņa attēloja Kristīni Kempbelu seriālā "Vecās Kristīnes jaunie piedzīvojumi", par ko saņēma vēl vienu Emmy balvu.

Atsauces

Ārējās saites 

1961. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
ASV komiķi
Andris Naudužs

Andris Naudužs (dzimis  Dobelē) ir bijušais latviešu riteņbraucējs.

1999. gada Pasaules militārpersonu sporta spēlēs viņš izcīnīja 2. vietu, 2003. gada Latvijas čempionātā kļuva par uzvarētāju grupas braucienā. Neveiksmīgi startējis Olimpiskajās spēlēs. 2000. gadā Sidnejā viņš izstājās grupas braucienā, savukārt 2004. gadā Atēnās — nefinišēja.

2001. gadā A. Naudužs tika diskvalificēts par dopinga lietošanu uz sešiem mēnešiem. Pēc sportista karjeras beigām pievērsies uzņēmējdarbībai.

Veiksmīgi Domina Vacanze komandas sastāvā startējis 2004. gada Giro d'Italia, sešos posmos izcīnot vietu labāko desmitniekā, augstākā vieta — trešā (10. posmā).

Sasniegumi lielajās tūrēs 

Piezīme: IZST — izstājās

Atsauces

Ārējās saites 

1975. gadā dzimušie
Dobelē dzimušie
Latvijas riteņbraucēji
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Dopinga lietas riteņbraukšanā
Ļubošs Bartečko

Ļubošs Bartečko (; dzimis 1976. gada 14. jūlijā) ir slovāku hokejists, malējais uzbrucējs, Slovākijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2016) spēlē Slovākijas Ekstralīgas klubā HK Poprada.

Spēlētāja karjera 
Savu profesionālo karjeru Bartečko uzsāka 1993. gadā, kad debitēja Slovākijas Ekstralīgā HK Popradas kluba sastāvā. 1995. gadā gan Ļubošs devās uz Ziemeļameriku, kur līdz 1997. gadam spēlēja QMJHL. 1997.—98. sezonu Bartečko aizvadīja AHL, bet jau 1998.—99. sezonā aizvadīja 32 spēles NHL kluba Sentluisas "Blues" rindās. Bartečko otrā sezona NHL bija arī viņa rezultatīvākā, 67 spēlēs atzīmējoties ar 39 rezultativitātes punktiem. 2001. gada vasarā Ļubošs pievienojās Atlantas "Thrashers", tās rindās aizvadot divas sezonas.

2003. gada vasarā Bartečko atgriezās Eiropā, pievienojoties Čehijas Ekstralīgas klubam Prāgas "Sparta". 2003.—04. sezonā Ļubošs kļuva par Krievijas čempionu Maskavas "Dinamo" sastāvā, bet no 2005. līdz 2009. gadam Bartečko spēlēja Zviedrijas Elitsērijas klubā HK Luleo. 2009.—10. sezonu hokejists uzsāka Šveices hokeja līgas klubā HK Berne, bet pabeidza Farjestads BK rindās. Līdzīg arī 2010.—11. sezonu Bartečko iesāka slovāku HK Popradas rindās, bet noslēdza MODO sastāvā Zviedrijas Elitsērijā.

No 2011. līdz 2013. gadam spēlēja KHL komandās Popradas "Lev" un Prāgas "Lev", tad sezonu aizvadīja Čehijas Ekstralīgas komandā HK Homutova, bet tad pievienojās HK Popradai.

Slovākijas izlases rindās spēlējis trijos olimpisko spēļu turnīros, kā arī sešos  Pasaules čempionātos, 2002. gadā kopā ar izlasi izcīnot Pasaules čempiona titulu, bet 2000. gadā izcīnot sudraba medaļas.

Ārējās saites 

1976. gadā dzimušie
Prešovas apgabalā dzimušie
Slovākijas hokejisti
Sentluisas "Blues" spēlētāji
Atlantas "Thrashers" spēlētāji
Maskavas "Dinamo" spēlētāji
Popradas "Lev" spēlētāji
Prāgas "Lev" spēlētāji
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs