joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Mētra Saberova

Mētra Saberova (dzimusi 1991. gadā) ir latviešu izcelsmes māksliniece, kas pašlaik dzīvo Rīgā.

Māksliniece izmanto savu ķermeni un ķermeniskās pieredzes kā publisku platformu, uz kuras pamata uzsākt sarunas par kultūras, politiskajiem un sociālajiem jautājumiem, kas skar sievietes ķermeni. 24 gadu vecumā veica olvadu nosiešanas operāciju Taizemē, jo Latvijā šādas operācijas var veikt sievietēm, kas ir vecākas par 25 gadiem vai pēc medicīniskām indikācijām.. 2016. gadā Polijā veica jaunavības plēves atjaunošanas operāciju. 2018. gadā veica pilnu krūšu tetovējumu. 

Ir feminisma un LGBT aktīviste, ko atspoguļo savos darbos. Latvijā pazīstama arī kā daļa no komandas, kas veidojusi feministiskās fotogrāfijas pierakstu bloku "Fembloks" kopā ar Latvijas māksliniecēm Ingrīdu Pičukāni, Rasu Jansoni, Viviannu Mariju Stanislavsku.

Māksliniece ir arī Baltic Drag King Collective dibinātāja un organizē vairākas Drag King performances.

Apbalvojumi 
 Artquest and Acava Lifeboat studio award, 2018/2019
 The Mona Hatoum Bursary, 2015/2016

Izstādes 
 Silta, jauka istabiņa, kuratore Jana Kukaine, Ziemeļblāzmas kultūras pils
 EURO FEMMES, kuratore Mētra Saberova, Latvijas Nacionālā Mākslas muzeja izstāžu zāle Arsenāls, Radošā galerija
 Glandula Mammae, kuratore Jana Kukaine, Paula Stradiņa Medicīnas vēstures muzejs 
 Vilna un Zīds.Jaunā Erotika, kuratore Jana Kukaine un Rasa Jansone, Latvijas Fotogrāfijas muzejs
 Pimpin' Yo Mama Crib, kuratore Šelda Puķīte, Tartu Mākslinieku māja
 Jeune Creation Europeenne grupas izstādes tūre, Francija, Dānija, Latvija, Rumānija, Spānija, Portugāle, Itālija, 2017/2019 

 Feministiskās mākslas šovs, FEMBLOKS, tv24 studija, Latvijas Laikmetīgās mākslas centrs
 Spriedze. Jaunie Latvijas glezniecībā III, kuratore Diāna Barčevska, Latvijas Nacionālā Mākslas muzeja izstāžu zāle Arsenāls

Atsauces

1991. gadā dzimušie
Latviešu mākslinieki
Latvijas feministes
Rūta Dimanta

Rūta Dimanta (dzimusi 1973. gadā) ir labdarības portāla "ziedot.lv" un rehabilitācijas centra “Poga” vadītāja.

Ieguvusi psiholoģes izglītību Latvijas Universitātē un papildinājusi izglītību LU Juridiskajā fakultātē, Dānijas cilvēktiesību centrā, Starptautiskajā cilvēktiesību centrā Strasbūrā un Ņujorkas Pilsētas universitātē.

Pēc psiholoģijas studiju beigšanas tomēr šajā profesijā nestrādāja. Uzsāka darbu Valsts Cilvēktiesību birojā, izglītības nodaļā cilvēkiem ar invaliditāti. Iesaistījās projektā, kas bija iekļauts Apvienoto Nāciju attīstības programmā kopā ar Dānijas valdību. 2004. gadā Dimantai piedāvāja izveidot un vadīt interneta platformu, kas kļuva pazīstama ar nosaukumu "ziedot.lv". Ar šīs labdarības organizācijas palīdzību tika nodobināts rehabilitācijas centrs “Poga” bērniem ar kustību traucējumiem.

2015. gada Eiropas Pilsoņu balvas laureāte, Borisa un Ināras Teterevu fonda apbalvojuma Goda zīme saņēmēja, Spīdolas balvas ekonomikā laureāte. Latvijas Simtgades radošās padomes locekle.

Atsauces

Ārējās saites 
 Personība: Rūta Dimanta. Iekšējā navigācija nra.lv

1973. gadā dzimušie
Latvijas cilvēki
Latvijas Universitātes absolventi
Gambija olimpiskajās spēlēs

Gambija olimpiskajās spēlēs pirmo reizi startēja 1984. gadā Losandželosas olimpiskajās spēlēs. Gambija nekad nav piedalījusies ziemas olimpiskajās spēlēs. Neviens valsts atlēts nav izcīnījis olimpisko medaļu.

Sportisti

Sportistu skaits Vasaras olimpiskajās spēlēs

Sportistu sadalījums pa vasaras olimpiskajiem sporta veidiem

Medaļu tabulas

Medaļas Vasaras olimpiskajās spēlēs

Skatī arī 
 Gambijas karognesēji olimpiskajās spēlēs
 Gammbija paraolimpiskajās spēlēs

Ārējās saites 
 
  

Olimpiskās spēles
Valstis olimpiskajās spēlēs
Trīs paziņojumi pie Ebingas Misūri štatā

"Trīs paziņojumi pie Ebingas Misūri štatā" () ir 2017. gada melnās komēdijas/drāmas filma, kuras režisors ir Mārtins Makdona.

Filma ir par kādu sievieti, kuras meita tiek nogalināta. Tā kā policija nerīkojas ilgu laiku, meitenes māte pie pilsētas robežas policijai izvieto trīs stendus, lai pievērstu uzmanību slepkavībai. Galvenās lomas filmā attēlo Frānsisa Makdormanda, Vudijs Harelsons, Sems Rokvels.

Filmas "Trīs paziņojumi pie Ebingas Misūri štatā" pirmizrāde notika . Tā nominēta septiņām balvām 90. Kinoakadēmijas balvu pasniegšanas ceremonijā (arī kā labākā filma), no kurām ieguvusi divas — labākā aktrise galvenajā lomā Frānsisa Makdormanda un labākais aktieris otrā plāna lomā Sems Rokvels. Filma ieguvusi arī četras Zelta globusa balvas (tai skaitā labākās drāmas balvu) un piecas BAFTA kino balvas (tai skaitā labākās filmas balvu).

Atsauces

Ārējās saites 
 

2017. gada filmas
ASV filmas
Apvienotās Karalistes filmas
BAFTA kino balvas ieguvēji (filmas)
Ūdens forma

"Ūdens forma" () ir 2017. gada ASV fantāzijas drāma, kuras režisors ir Giljermo del Toro.

Filma ir par apkopēju, kas aukstā kara laikā strādā ASV valdības laboratorijā un iemīlas slepena eksperimenta objektā. Tajā galvenās lomas attēlo Sallija Hokinsa, Maiks Šenons, Ričards Dženkinss, Dags Džonss, Maikls Stūlbargs un Oktāvija Spensere.

Filmas pirmizrāde notika Venēcijas kinofestivālā , kur tā ieguva galveno balvu Zelta lauvu. Filma tika nominēta 90. Kinoakadēmijas balvai 13 kategorijās, no kurām balva tika iegūta četrās kategorijās: "Labākā filma", "Labākais režisors" (Giljermo del Toro), "Labākā oriģinālmūzika" (Aleksandrs Desplā) un "Labākais mākslinieka darbs" (Pols Denhams Osterberijs, Šeins Vijē un Džefs Melvins).

Atsauces

Ārējās saites 
 

2017. gada filmas
ASV filmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas filmas
ASV romantikas filmas
Marks Milligans

Marks Milligans (dzimis ) ir Austrālijas futbolists, pussargs, bijušais Austrālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Austrālijas komandu Macarthur FC, kur viņš ir arī komandas kapteinis.

Sasniegumi 
Sydney FC

 Austrālijas A līga: 2005–06

Melbourne Victory

 Austrālijas A līga: 2014–15

Austrālija

 Āzijas kauss futbolā: 2015

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Austrālijas futbolisti
Austrālijas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Sidnejā dzimušie
Ārons Mojī

Ārons Mojī (dzimis ) ir Austrālijas futbolists, pussargs, Austrālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Ķīnas kluba Shanghai SIPG sastāvā.

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Austrālijas futbolisti
Austrālijas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Manchester City F.C. spēlētāji
Huddersfield Town A.F.C. spēlētāji
Brighton & Hove Albion F.C. spēlētāji
Sidnejā dzimušie
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Džeimss Troisi

Džeimss Troisi (dzimis ) ir Austrālijas futbolists, pussargs, Austrālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Austrālijas A-līgas kluba Western Sydney Wanderers sastāvā.

Sasniegumi 
Austrālija

 Āzijas kauss futbolā: 2015

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Austrālijas futbolisti
Austrālijas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Newcastle United F.C. spēlētāji
Bergamo "Atalanta" spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
Adelaidā dzimušie
Frānsisa Makdormanda

Frānsisa Makdormanda (; dzimusi Sintija Anna Smita (Cynthia Ann Smith) ) ir amerikāņu aktrise.

Filmējusies vairākās režisoru brāļu Koenu filmās (precējusies ar vienu no viņiem — Džoelu Koenu), tai skaitā "Vienkārši asinis" (1984), "Arizonas audzināšana" (1987), "Fārgo" (1996), "Cilvēks, kura nebija" (2001), "Sadedzināt pēc izlasīšanas" (2008) un "Sveicināts, Cēzar!" (2016).

Septiņas reizes nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai, no tām trīs reizes balvu saņēmusi kā labākā aktrise galvenajā lomā — par lomām filmās "Fārgo", "Trīs paziņojumi pie Ebingas Misūri štatā" (2017) un "Klejotāju zeme" (2020), bet par pēdējo ieguvusi balvu arī kā viena no labākās filmas producentiem. Pārējās trīs nominācijas bijušas kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā" — par lomām filmās Mississippi Burning (1988), "Gandrīz slaveni" (2000) un "Ziemeļu zeme" (North Country, 2005).

Par filmu "Trīs paziņojumi pie Ebingas Misūri štatā" ieguvusi arī Zelta globusa balvu un BAFTA kino balvu. Divas BAFTA kino balvas ieguvusi par filmu "Klejotāju zeme" (kā labāka aktrise un producente). Par darbu televīzijā ieguvusi divas Primetime Emmy balvas. Spēlējusi lomas arī Brodvejā teātrī, par ko ieguvusi Tony balvu. Viena no retajām aktrisēm, kas ieguvusi visas trīs nozīmīgās balvas aktierspēlē.

Ārējās saites 

1957. gadā dzimušie
Ilinoisā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas aktrises
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji producenti
Zelta globusa balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Emmy balvas ieguvēji
Tony balvas ieguvēji
SKS 55. ekspedīcija

SKS 55. ekspedīcija (Экспедиция МКС-55; Expedition 55 jeb ISS-55) bija Krievijas, ASV un Japānas kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2018. gada februāra līdz 2018. gada jūnijam.

Apkalpe

Iziešanas atklātā kosmosā

Ārējās saites 
 55. ekspedīcija NASA mājas lapā 
 54./55. ekspedīcija Energija mājas lapā  
 55./56. ekspedīcija Energija mājas lapā  

55
2018. gads kosmonautikā
Apollo 6

Apollo 6 jeb AS-502 bija NASA Apollo programmas pēdējais nepilotējamais lidojums.

AS-502 lidojuma mērķis bija izmēģināt raķetes Saturn V un Apollo kosmosa kuģa spēju ieiet simulētā trajektorijā uz Mēnesi un servisa moduļa lidojuma pārtraukšanas manevru ar tiešu atgriešanos uz Zemi. Tāpat arī bija jāpārbauda komandmoduļa karstuma vairogs, ieejot Zemes atmosfērā tādā ātrumā un leņķī, ar kādu tas nonāks no Mēness trajektorijas.

Derīgā krava bija Apollo komandas un servisa modulis un mēness moduļa masas makets Lunar Module Test Article.

Lidojuma gaita 

Apollo 6 tika palaists  12:00:01 UTC ar nesējraķeti Saturn V no Kenedija kosmosa centra starta laukuma LC-39A. Lidojuma otrajā minūtē raķete piedzīvoja Pogo svārstības, kas ilga aptuveni 30 sekundes. Daļēji vibrāciju dēļ sākās strukturālas problēmas adapterī, ar kuru pie raķetes bija piestiprināts komandas un servisa modulis. 133. sekundē tika pamanītas atdalāmies dažas detaļas.

Pēc pirmās pakāpes atdalīšanās otrajai pakāpei radās problēmas. 2. dzinējs darbojās nestabili, līdz atslēdzās, un tūlīt atslēdzas arī 3. dzinējs. Raķetes vadības sistēma to kompensēja, atlikušos trīs dzinējus darbinot 58 sekundes ilgāk. Trešā pakāpe arī tika darbināta 29 sekundes ilgāk.

Ceturtā pakāpe S-IVB un komandmodulis tika ievadīts 173,14 km × 360,10 km orbītā plānotās apļveida 190 km orbītas vietā. Pēc diviem apriņķojumiem vajadzēja iedarbināt ceturto pakāpi, lai ievadītu kosmosa kuģi simulētā Mēness trajektorijā — eliptiskā orbītā, līdzīgi kā Apollo 4. S-IVB dzinēju tomēr neizdevās iedarbināt.

Lai ieietu eliptiskā orbītā ar apogeju , 442 sekundes tika darbināts servisa moduļa dzinējs. Ar to gan nebija pietiekami, lai sasniegtu nepieciešamo atmosfērā ieiešanas ātrumu:  vietā tika sasniegts tikai  ātrums.

Komandmodulis nolaidās 10 stundas pēc starta 80 km no plānotās vietas Klusā okeāna ziemeļdaļā, uz ziemeļiem no Havaju salām.

Lai gan Apollo 6 pilnībā nesasniedza plānotos Mēness lidojuma parametrus, tika novērtēts, ka izmēģinājumi ir pietiekami, lai nākamajā lidojumā sūtītu astronautus.

Ārējās saites 
 Apollo 6 Press Kit NASA, Release No. 68-54K, March 28, 1968
 Apollo-6 (22) NASA
 Apollo CSM Encyclopedia Astronautica

Apollo programma
Azerbaidžāna olimpiskajās spēlēs

Azerbaidžāna olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 1996. gadā, kad vasaras olimpiskās spēles notika ASV pilsētā Atlantā. Ziemas olimpiskajās spēlēs Azerbaidžāna pirmo reizi piedalījās 1998. gadā, kad tās notika Japānas pilsētā Nagano. Kopš tā laika tā ir piedalījusies pilnīgi visās vasaras un ziemas olimpiskajās spēlēs.

Pirms 1996. gada Azerbaidžānas sportisti olimpiskajās spēlēs piedalījās citu valstu sastāvā. No 1900. līdz 1912. gadam Azerbaidžānas sportisti startēja Krievijas Impērijas sastāvā. No 1952. līdz 1988. gadam Padomju Savienības sastāvā. Bet pēc Padomju Savienības sabrukuma 1992. gada vasaras un ziemas olimpiskajās spēlēs Azerbaidžānas sportisti piedalījās kā daļa no Apvienotās komandas. 

Līdz šim Azerbaidžānas sportisti olimpiskajās spēlēs ir izcīnījuši 43 medaļas (7 zelta, 11 sudraba un 25 bronzas medaļas), visas šīs medaļas ir izcīnītas vasaras olimpiskajās spēlēs. Visvairāk medaļu, 22 medaļas, Azerbaidžāna ir izcīnījusi cīņas sportā. Kopumā medaļas tā ir izcīnījusi 7 dažādos olimpiskajos sporta veidos — cīņas sportā, džudo (4 medaļas), šaušanā (3 medaļas), tekvondo (3 medaļas), boksā (8 medaļas), smaiļošanā un kanoe airēšanā (2 medaļas) un svarcelšanā (1 medaļa). Ar medaļām bagātākie Azerbaidžānas sportisti ir cīņas sporta pārstāvji Marija Stadņika un Hetags Gazjumovs. Abi olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 3 medaļas.

2016. gada Riodežaneiro spēlēs Azerbaidžāna kļuva par otro valsti olimpisko spēļu vēsturē, kura vienā sporta veidā (šajā gadījumā — cīņas sports) ir izcīnījusi medaļas piecās olimpiskajās spēlēs pēc kārtas.

Sportisti vasaras olimpiskajās spēlēs 
Paskaidrojumi

Sportistu skaits

Sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Sportisti ziemas olimpiskajās spēlēs 
Paskaidrojumi

Sportistu skaits

Sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Medaļu tabulas

Medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs

Medaļas ziemas olimpiskajās spēlēs

Medaļu sadalījums pa vasaras olimpiskajiem sporta veidiem

Medaļnieki 

Šajā tabulā apkopoti tikai tie medaļnieki, kas pēc Starptautiskās olimpiskās komitejas datiem pārstāvot Azerbaidžānas ir izcīnījuši trīs un vairāk olimpiskās medaļas. Pārējos sportistus skatīt uzskaitījumā.

Karognesēji 

Azerbaidžānas sportisti, kas nesuši valsts karogu olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.

Vasaras olimpiskās spēles 

  2016 Riodežaneiro —  Teimurs Mammadovs
  2012 Londona —  Elmūrs Mammadli
  2008 Pekina —  Farids Mansurovs
  2004 Atēnas —  Nizami Pašajevs
  2000 Sidneja —  Namiks Abdullajevs
  1996 Atlanta —  Nazims Huseinovs

Ziemas olimpiskās spēles 

  2018 Phjončhana —  Patriks Brahners
  2014 Soči — Rahmans Halilovs
  2010 Vankūvera — Fuads Gulijevs
  2006 Turīna —  Igors Lukaņins
  2002 Soltleiksitija —  Oļegs Riženkovs
  1998 Nagano —  Jūlija Vorobijeva

Atsauces

Ārējās saites 
 
 
 

 

Valstis olimpiskajās spēlēs
Rangnhilla Hāga

Rangnhilla Hāga (; dzimusi ) ir norvēģu distanču slēpotāja.

 Phjončhanā izcīnījusi divas zelta medaļas, uzvarot 10 km distancē brīvajā stilā un stafetē.

Pasaules kausā debitējusi 2010. gada martā. Pasaules čempionātā pirmoreiz piedalījās 2015. gadā Fālunā, kur ieguva 29. vietu 10 km distancē brīvajā stilā. 2017. gadā Lahti piedalījās 30 km distancē ar kopēju startu, ierindojoties 4. vietā.

Viņas tēvocis Annešs Bakens arī ir bijis distanču slēpotājs un piedalījies  Leikplesidā.

Atsauces

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Norvēģijas distanču slēpotāji
Norvēģijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Norvēģijā dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki distanču slēpošanā
Maikene Kaspešena Falla

Maikene Kaspešena Falla (; dzimusi ) ir norvēģu distanču slēpotāja.

Piedalījusies trijās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , ). 2014. gadā Sočos kļuva par olimpisko čempioni sprintā. 2018. gadā Phjončhanā sprintā ieguva sudraba medaļu, piekāpjoties zviedru slēpotājai Stīnai Nilsonei, bet komandu sprintā kopā ar Māritu Bjergenu izcīnīja bronzu.

Pasaules kausā debitējusi 2008. gada novembrī. Pirmo individuālo uzvaru PK posmā izcīnījusi  Roglā. Trīs reizes uzvarējusi PK kopvērtējumā sprinta disciplīnā (2016., 2017. un 2018. gadā). Pasaules čempionātā piedalās kopš 2009. gada, kopā izcīnījusi piecas zelta un četras bronzas medaļas. Sekmīgākais čempionāts bija 2017. gadā Lahti, kad Falla ieguva trīs zelta godalgas (sprintā, stafetē un komandu sprintā). 2019. gada Pasaules čempionātā Zēfeldē vēlreiz kļuva par pasaules čempioni sprintā, kā arī ieguva bronzas medaļu komandu sprintā.

Atsauces

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Norvēģijas distanču slēpotāji
Norvēģijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Norvēģijā dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki distanču slēpošanā
Valsts vācu klasiskā ģimnāzija

Valsts vācu klasiskā ģimnāzija () jeb Rīgas valsts vācu vidusskola bija Rīgas skola ar vācu valodas mācību valodu, kas līdz vācbaltiešu izceļošanai 1939. gadā darbojās fon Tidebela (von Tideböhl) namā Skolas ielā 11. Šajā namā darbojās arī Rīgas pilsētas 9. vācu pamatskola, Vācu vecāku savienības uzturētā arodskola, Latvijas vācbaltiešu skolotāju savienība un žurnāla Die Deutsch-Baltische Schule redakcija. 

Latvijas vācu okupācijas laikā šajā namā izvietojās Rīgas valsts mūzikas skola un Rīgas valsts mākslas amatniecības skola.

Atsauces 

Bijušās skolas Rīgā
Jūlija Stupaka

Jūlija Stupaka (; meitas uzvārds — Belorukova (); dzimusi ) ir krievu distanču slēpotāja.

Ar slēpošanu nodarbojas kopš desmit gadu vecuma. Pasaules kausā debitējusi 2014. gada martā. 2017. gada Pasaules čempionātā kopā ar Natāliju Matvejevu izcīnījusi sudraba medaļu komandu sprintā. 2019. gada Pasaules čempionātā Zēfeldē ieguva bronzas medaļu stafetē.

 Phjončhanā, pārstāvot olimpiskos sportistus no Krievijas, izcīnījusi divas bronzas medaļas — sprintā un stafetē.

Atsauces

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Komi Republikā dzimušie
Krievijas distanču slēpotāji
Krievijas Olimpiskās komitejas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki
Krievijas Olimpiskās komitejas olimpiskie zelta medaļnieki
Krievijas Olimpiskās komitejas olimpiskie bronzas medaļnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki distanču slēpošanā
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Ieva Lešinska

Ieva Lešinska (Ieva Lešinska-Geibere, dzimusi 1958. gada 2. jūlijā Rīgā) ir tulkotāja un publiciste.

Biogrāfija 
I. Lešinska uzaugusi Rīgā, Padomju Latvijas kultūras un drošības iestāžu darbinieka, dubultaģenta Imanta Lešinska ģimenē. Studējusi Latvijas Valsts Universitātē. 1978. kopā ar tēvu pārcēlusies uz ASV un saņēmusi politisko patvērumu. Studējusi Ohaio štata universitātē un Kolorado universitātē. 1987. gadā pārcēlusies uz Zviedriju. Stokholmas Universitātē ieguvusi maģistra grādu baltu filoloģijā. 1991. gadā atgriezusies Latvijā. No 1993. gada strādājusi žurnālā "Rīgas Laiks", bijusi tulkotāja Latvijas Bankā.

I. Lešinskas raksti, esejas un intervijas publicētas žurnālos "Rīgas Laiks", "Baltic Outlook", "Karogs", "Avots", "Ir", "Latvju Teksti", "Domuzīme", interneta žurnālos "Punctum" un "Satori", laikrakstos "Diena" un "Nakts". Oriģināldzeja publicēta periodikā un krājumos "Blīvā upe" (1998), "Plīvurdeja un bezdibenis" (2000), "Dzejas diena" (2000). No angļu valodas atdzejojusi T. S. Eliota poēmu "Neauglīgā zeme" (1990, periodikā), kā arī Dilana Tomasa, D. H. Lorensa un citu angļu un amerikāņu modernisma dzejnieku darbus. 

Sastādījusi tēva Imanta Lešinska grāmatu "Starp divām pasaulēm: "Kalpības gadi" un citi raksti" (2017).

Latvijas Rakstnieku savienības biedre (2004).

Bibliogrāfija

Latviešu literatūras tulkojumi angļu valodā 
 Uldis Bērziņš. An Ordinary Stone (dzejas cikls "Parasts akmens" O. Feldberga katalogā). Rīga, 1992.  
 Māris Čaklais. "Ten Love Songs to Riga" (grāmatā Desmit mīlas dziesmas Rīgai). Rīga: Pētergailis, 2000.
 Six Latvian Poets [A. Auziņa, I. Balode, A. Krivade, M. Pujāts, M. Salējs, K. Vērdiņš]. Todmorden: Arc Publications, 2011.
 Kārlis Vērdiņš. Come to Me. Todmorden: Arc Publications, 2015.
 Aleksandrs Čaks. Touched by Eternity. Rīga: Jumava, 2017.
 Pauls Bankovskis. 18. Vagabond Voices, 2017.
 Inga Gaile. 30 Questions People Don't Ask. Warrensburg, MO: Pleiades Press, 2018.
 Aleksandrs Čaks. Selected Poems. Bristol: Shearsman Books, 2019.

Tulkojumi latviešu valodā 
 Terēze Anne Faulere. Z – romāns par Zeldu Ficdžeraldu. Rīga: Zvaigzne ABC, 2016.
 Džeimss Breslins. Marks Rotko: biogrāfija. Rīga: Jumava, 2014.
 Miks Koljers. Ceturtais lielākais Latvijā. Rīga: Mansards, 2014.
 Timotijs Snaiders. Asinszemes. Rīga: Jumava, 2013.
 Tonija Morisone. Žēlastība. Rīga: Zvaigzne ABC, 2012.
 Džons Kornvels. Pāvests ziemā. Rīga: Atēna, 2008.
 Tonija Morisone. Mīļotā. Rīga: Zvaigzne ABC, 2006.
 Džhumpa Lāhirī. Vārdabrālis. Rīga: Atēna, 2005.
 Džons Ērvings. Sidra nama likumi. Rīga: Jumava, 2004.
 Deivids Lodžs. Mazā pasaule. Rīga: Jāņa Rozes apgāds, 2003.
 Brets Īstons Eliss. Amerikāņu psihs. Rīga: Jumava, 2003.
 Modris Ekšteins. Ceļā kopš rītausmas. Rīga: Atēna, 2002.

Atsauces 

1958. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas tulkotāji
Tulkotāji uz latviešu valodu
Džesika Diginsa

Džesika Diginsa (; dzimusi ) ir amerikāņu distanču slēpotāja.

Piedalījusies divās ziemas olimpiskajās spēlēs (, ). 2014. gadā Sočos labāko rezultātu sasniedza skiatlonā, iegūstot 8. vietu. 2018. gadā Phjončhanā uzvarēja komandu sprintā, kopā ar Kikenu Rendalu izcīnot pirmo olimpisko zelta medaļu ASV distanču slēpošanas vēsturē.

Pasaules kausā debitējusi 2012. gada martā. Pirmo individiālo uzvaru izcīnījusi  Toblahā 5 km distancē brīvajā stilā. Pasaules čempionātā piedalās kopš 2011. gada. 2013. gadā kopā ar K. Rendalu uzvarēja komandu sprintā. 2015. gadā Fālunā izcīnīja sudraba medaļu 10 km distancē brīvajā stilā. 2017. gadā Lahti ieguva sudraba medaļu sprintā un bronzu komandu sprintā. 2021. gadā kļuva par pirmo amerikāņu slēpotāju, kas uzvarējusi Tour de Ski.

Atsauces

Ārējās saites 

  

1991. gadā dzimušie
ASV distanču slēpotāji
ASV sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki
ASV olimpiskie zelta medaļnieki
ASV olimpiskie bronzas medaļnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki distanču slēpošanā
Madara Fogelmane

Madara Fogelmane (pseidonīms MADARA, dzimusi 1992. gadā) ir latviešu čelliste un dziedātāja.

Dzīvesgājums 
Dzimusi 1992. gadā Jelgavā. Jau kopš agras bērnības rakstīja dzeju, vēlāk pievērsās arī dziesmu rakstīšanai. Čella spēli sāka apgūt jau 5 gadu vecumā pie Irinas Titarenko. Čella spēlē iedvesmojusies no Somijas grupas Apocalyptica. 

Kopš 2008. gada darbojās alternatīvās mūzikas grupā Das Sonntags Legion. Pēc tam instrumenta spēli pilnveidoja Amsterdamas Konservatorijā un Briseles Karaliskajā konservatorijā. 

2015. gadā izveidoja ansambli MADARA. 2017. gada augustā ar savu oriģināldarbu uzstājās Zutfen čella festivālā Nīderlandē. 2018. gada 27. februārī  MADARA laida klajā dziesmas „Esamība” videoklipu.

2018. gadā ar dziesmu „Esamība”, kas bija vienīgā atlasei pieteiktā dziesma latviski, viņa  piedalījās Latvijas nacionālajā atlasē 2018. gada Eirovīzijas dziesmu konkursam, kura otrajā pusfinālā ieguva pirmo vietu, bet finālā palika 3. vietā.

Atsauces

Ārējās saites

Oficiālās vietnes 
MADARAS Facebook lapa /
MADARAS Instagram konts
MADARAS Twitter profils /
MADARAS YouTube kanāls

Intervijas 
Krista Garanča (2018. gada 20. februāris). Iespējams, viņa pārstāvēs Latviju „Eirovīzijā”! Intervija ar Madaru. tvnet.lv. Skatīts: 2018. gada 5. martā.
Beāte Purmale (2018. gada 24. februāris). Rudmate ar čellu – Madara: vēlos, lai Latvija kaut ko sajustu. Delfi. Skatīts: 2018. gada 5. martā.

1992. gadā dzimušie
Jelgavā dzimušie
Latviešu čellisti
Latviešu dziedātāji
Supernovas dalībnieki
Krišupīte

Krišupīte (arī Krišu strauts, Krišupe) ir Rīgas līcī ietekoša upe Limbažu novadā. Iztece uz ziemeļaustrumiem no Vecsalacas. Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Rīgas līcī Kuivižos. Krišupīti šķērso valsts autoceļš A1 (Rīga (Baltezers)—Igaunijas robeža (Ainaži)).

Atsauces 

Limbažu novada upes
Salacgrīvas novada upes
Parmezāns

Parmezāns () ir ciets siers. Tiek gatavots no govs vakara un rīta piena sajaukuma. Parmezāns parasti tiek pasniegts ar pastas ēdieniem, zupām, rizoto, ēd arī atsevišķi. Šis tiek uzskatīts par "sieru karali".

Sieru gatavo Parmas, Redžo nell'Emīlijas, Boloņas, Modēnas un Mantujas provincē, Itālijā. Saskaņā ar Eiropas likumiem Eiropas Ekonomiskajā zonā par parmezānu uzskatāms vienīgi oriģinālos Itālijas reģionos izgatavotais siers. Ārpus Eiropas Savienības ar parmezāna siera nosaukumu legāli var tirgot jebkuru citu sieru, kas līdzīgs tam.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Sieri
Ernesto Valverde

Ernesto Valverde Tehedors (; ; dzimis ) ir Spānijas futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis uzbrucēja pozīcijā.

Spēlētāja karjera 
Futbolista karjeru sāka klubā Alavés, 1985.—1986. gada sezonā pārstāvēja Otrās divīzijas klubu Sestao. Plašāku atpazīstamību ieguva spēlējot Spānijas Pirmās divīzijas (La Liga) klubos Espanyol, FC Barcelona un Bilbao "Athletic". Desmit sezonu laikā La Liga viņš aizvadīja 264 spēles un guva 68 vārtus. Karjeru noslēdza 1997. gadā klubā Mallorca Otrājā divīzijā.

1990. gadā aizvadījis vienu spēli Spānijas futbola izlasē, nākot uz maiņu 1992. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Islandi.

Trenera karjera 
Pēc spēlētāja karjeras beigām sāka strādāt par treneri Bilbao "Athletic" kluba sistēmā. Bijis jauniešu komandu treneris, trenera asistents galvenajā komandā, kā arī vadījis kluba dublieru komandu. 2003. gadā kļuva par kluba pirmās komandas galveno treneri. 

Vēlāk bijis galvenais treneris Spānijas klubos Espanyol, Villarreal un Valencia. Divreiz vadījis arī Grieķijas Superlīgas klubu Olympiacos, ar ko trīs reizes izcīnīja Grieķijas čempiontitulu.

2013. gadā atgriezās Bilbao "Athletic", kur nostrādāja nākamās četras sezonas. 2015. gadā iekļuva Spānijas Karaļa kausa finālā un izcīnīja Spānijas Superkausu.

2017. gada maijā tika apstiprināts par FC Barcelona galveno treneri. Valverdes vadībā Barcelona divas reizes kļuva par Spānijas čempioniem (2017–18, 2018–19) un vienreiz izcīnīja Karaļa kausu (2018. gadā). 2020. gada janvārī tika atbrīvots no galvenā trenera amata.

2022. gada jūnijā Valverde trešo reizi kļuva par Bilbao "Athletic" galveno treneri.

Atsauces

Ārējās saites 

1964. gadā dzimušie
Estremadurā dzimušie
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
Spānijas futbola treneri
Deportivo Alavés spēlētāji
RCD Espanyol spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
Athletic Bilbao spēlētāji
Futbola klubi pasaules čempioni

Saraksts futbola klubi Pasaules čempioni FIFA.

Oficiālās trofejas
FIFA Klubu Pasaules kauss
FIFA Klubu Pasaules kauss (), agrāk zināms kā FIFA klubu pasaules čempionāts (FIFA Club World Championship), ir starptautisks futbola turnīrs, kurā sacenšas labākie klubi no sešām kontinentālajām konfederācijām. Turnīru organize FIFA, un kopš 2005. gada tas notiek katru gadu izvēlēties pasaules čempioni.
Otrais turnīrs 2001. gadā bija paredzēts Spānijā. Bija plānots, ka tajā piedalīsies 12 komandas, bet šis turnīrs tika atcelts vairāku iemeslu dēļ, galvenokārt FIFA sadarbības partnera International Sports and Leisure finansiālā sabrukuma dēļ. Sākotnēji tas tika pārcelts uz 2003. gadu, bet arī toreiz tas netika noorganizēts. Vēlāk FIFA vienojās ar UEFA un CONMEBOL, kā arī Starpkontinentālā kausa sponsoriem Toyota par abu sacensību apvienošanu. Līdz ar to atjaunotais Klubu pasaules čempionāts norisinājās 2005. gada decembrī Japānā. Nākamie trīs turnīri arī norisinājās Japānas pilsētā Jokohamā, bet vēlāk tie notika arī Apvienotajos Arābu Emirātos un Marokā.

Pašreizējais formāts paredz, ka turnīrā piedalās visu šešu kontinentālo konfederāciju nozīmīgāko klubu turnīru uzvarētāji, kā arī rīkotājvalsts čempioni, kas sacensības sāk izslēgšanas spēlē, par tiesībām spēlēt ceturtdaļfinālā tiekoties ar Okeānijas (OFC) labāko komandu.

 Starpkontinentālais kauss

Pirms FIFA Klubu Pasaules kauss nozīmīgākās starpkonfederāciju klubu sacensības bija Starpkontinentālais kauss (zināms arī kā Eiropas un Dienvidamerikas kauss vai Toyota cup), kurš pēdējos gados vienmēr notika Japānas galvaspilsētā Tokijā, un tajā sacentās tikai divi klubi — UEFA Čempionu līgas uzvarētājs no Eiropas un Copa Libertadores uzvarētājs no Dienvidamerikas tas ir klubi no labākajiem kontinentiem futbolā; patiesībā FIFA viņš oficiāli viņus nominēja pasaules čempioni.

Statistika

Skatīt arī
FIFA Klubu Pasaules kauss
Starpkontinentālais kauss

Atsauces

Futbols
Deivids Ogdens Stīrss

Deivid Allens Ogdens Stīrss (, dzimis ) ir amerikāņu aktieris.

Ārējās saites

 
 

1942. gadā dzimušie
ASV balss aktieri
Ilinoisa dzimušie
2018. gadā mirušie
Lepsturga

Lepsturga ir Vitrupes kreisā krasta pieteka Limbažu novadā. Tek rietumu virzienā. Ietek Vitrupē pie Vitrupes ciema.

Atsauces 

Limbažu novada upes
Salacgrīvas novada upes
Liepupes-Reiņupes kanāls

Liepupes-Reiņupes kanāls savieno Vitrupi (tās augšteci Nabi jeb Reiņupi) ar Liepupi. Atrodas Limbažu novadā. Augštecē tek rietumu virzienā, lejtecē - uz ziemeļiem, virzienā no Liepupes uz Vitrupi. Iztek no Vitrupes uz dienvidrietumiem no Bruņķīša ezera, ietek Liepupē pie Rūju mājām. Liepupes-Reiņupes kanāls šķērso valsts autoceļu P53 (Duči–Limbaži), tā krastos atrodas Imšas.

Atsauces 

Limbažu novada upes
Salacgrīvas novada upes
Mazurga

Mazurga ir Rīgas līcī ietekoša upe Limbažu novadā. Iztece uz ziemeļiem no Graudiņu purva. Tek ziemeļrietumu virzienā, mežainā apvidū. Ietek Rīgas līcī pie Melekiem. Mazurgu šķērso valsts autoceļš A1 (Rīga (Baltezers)—Igaunijas robeža (Ainaži)).

Atsauces 

Limbažu novada upes
Salacgrīvas novada upes
Muižuļurga

Muižuļurga (arī Ģēdurga) ir Rīgas līcī ietekoša upe Limbažu novadā. Tek rietumu virzienā, mežainā apvidū. Ietek Rīgas līcī pie Jūraslīču mājām. Muižuļurgu šķērso valsts autoceļš A1 (Rīga (Baltezers)—Igaunijas robeža (Ainaži)).

Atsauces 

Limbažu novada upes
Salacgrīvas novada upes
Baiba Rubesa

Baiba Anda Rubesa (dzimusi ) ir latviešu uzņēmēja un sabiedrisko attiecību speciāliste. Viņa ir bijusi SIA Latvija Statoil izpilddirektore (2001—2008), kopuzņēmuma AS RB Rail valdes priekšsēdētāja un izpilddirektore (2015—2018). Viņa ir režisores Baņutas Rubess māsa.

Dzīvesgājums 
Dzimusi 1954. gadā Kanādas latviešu uzņēmēja un baņķiera Bruņa Rubesa un viņa sievas Birutas ģimenē.  
Studēja Jorkas Universitātē (York University) un Šo koledžā (Shaw Colleges) Toronto. Strādāja “Volkswagen Group” Vācijā un Čehoslovākijā (1985—1992). 

Pēc pārcelšanās uz dzīvi Latvijā bija "Statoil Baltic States" mārketinga un sabiedrisko attiecību direktore (1996—2000) un SIA "Latvija Statoil" izpilddirektore (2001—2008), līdztekus tam no 2002. līdz 2009. gadam B. Rubesa bija “DnB Nord” bankas padomē, no 2004. līdz 2007. gadam vadīja Ārvalstu investoru padomi Latvijā, kā arī bija Latvijas tirdzniecības un rūpniecības kameras viceprezidente Latvijā.
No 2008. līdz 2010. gadam Rubesa bija "Statoil Azerbaijan" direktore sadarbībai ar valsts iestādēm, tad ieņēma korporatīvās sociālās atbildības viceprezidentes amatu “Statoil ASA” (2010—2013), bija Citadeles bankas padomes locekle (2012—2015). Kopš 2014. gada viņa ir uzņēmuma SIA “RFactor” konsultante un biznesa attīstības vadītāja. 2015. gadā B. Rubesa radīja interneta vietni Wundrbr, kuras mērķis bija sniegt informāciju un padomus par to, kā novecot pēc 55 gadu vecuma. Viņa darbojas arī domnīcas “Providus” padomē un Kokneses fonda padomē, kas atbalsta piemiņas vietas “Likteņdārzs” attīstību.
 
No 2015. līdz 2018. gadam B. Rubesa bija valdes priekšsēdētāja un izpilddirektore kopuzņēmumā AS “RB Rail”, kas veic dzelzceļa infrastruktūras projekta Rail Baltica īstenošanu. 
No 2016. līdz 2019. gadam B. Rubesa bija Latvijas elektroenerģijas uzņēmuma “Latvenergo AS” padomes Cilvēkresursu komitejas locekle.
2020. gada 22. maijā Rubesa tika ievēlēta elektronikas ražošanas uzņēmuma HansaMatrix padomē, un 2021. gada 2. jūnijā viņa kļuva par HansaMatrix padomes priekšsēdētāju.

Atsauces 

Latvijas cilvēki
Kanādas latvieši
Kaboverde olimpiskajās spēlēs

Kaboverde olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 1996. gada vasaras olimpiādē, kad tās notika ASV pilsētā Atlantā. Līdz šim Kaboverde vēl nekad nav piedalījusies ziemas olimpiskajās spēlēs. Neviens valsts atlēts nav izcīnījis olimpisko medaļu.

Sportisti

Sportistu skaits vasaras olimpiskajās spēlēs

Sportistu sadalījums pa vasaras olimpiskajiem sporta veidiem

Medaļu tabulas

Medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs

Skatī arī 
 Kaboverdes karognesēji olimpiskajās spēlēs
 Kaboverde paraolimpiskajās spēlēs

Ārējās saites 
 
 

Kaboverde
Valstis olimpiskajās spēlēs
Pašupe

Pašupe ir Rīgas līcī ietekoša upe Limbažu novadā. Tek rietumu virzienā. Ietek Rīgas līcī pie Lāņiem.

Atsauces 

Limbažu novada upes
Salacgrīvas novada upes
Dagmāra Bārbale

Dagmāra Bārbale  (dzimusi Dagmāra Leja ) ir latviešu horeogrāfe un dejas pedagoģe. Precējusies ar mūziķi un skaņu inženieri Kasparu Bārbalu.

Deju gaitas sāka 2,5 gadu vecumā tautas deju ansamblī (TDA) «Ieviņa», kur viņas māte (Māra Leja) strādāja par koncertmeistari. Pirmā pasniedzējas pieredze iegūta kā TDK «Dadzīši» un TDA «Ieviņa» vadītāja asistentei. Pēc vidusskolas beigšanas Smiltenē pārcēlās uz Rīgu un nokļuva deju skolā «Dzirnas». «Dzirnu» vadītājs Agris Daņiļēvičs drīz saprata, ka Dagmārai ir talants un patīk strādāt ar lielām cilvēku grupām. Kopš 2010. gada Dagmāra ir pedagogs deju skolā «Dzirnas». 2015. gadā viņa pārņēma TDA «Vektors» vadības grožus no Ulda Šteina.

Pirmā pieredze veidot laukuma zīmējumus bija palīdzot Agrim Daņiļēvičam iestudēt deju «Apkal manu kumeliņu» 2013. gada XV Deju svētku lieluzvedumā «Tēvu laipas». Strādājusi kā Agra Daņiļēviča asistente tādos uzvedumos kā «No zobena saule lēca» (bijusi arī soliste), «Zvaigžņu rakstu kalējiņi», «Lec, Saulīte» (arī soliste), «Spēlēju. Dancoju. Dejoju». Bijusi deju uzveduma "Gredzenus mijot" virsvadītāja (2016, Cēsu pils parks). Pirmo reizi par Deju svētku Virsvadītāju Dagmāra kļuva 2018. gadā — XVI Deju svētkos. Virsvadīs deju «Aug meitas kā liepas, puiši kā ozoli» pirmajā lieluzveduma «Māras zeme» daļā. 

Dagmāra radījusi daudzas horeogrāfijas, kas ieguvušas augstas vietas jaunrades deju konkursos. 2018. gada 4. maija lieluzvedumam «Vēstījums rakstos» Dagmāra Bārbale kopā ar Agri Daņiļēviču un Gintu Baumani veidojuši jaunas horeogrāfijas muzikālās apvienības «Raxtu Raxti» skaņdarbiem. 2019. gadā viņa ieguva Dejas balvu kategorijā "Skatuviskās tautas dejas horeogrāfe/s" par darbu pie deju lieluzveduma "Vēstījums rakstos".

Atsauces 

Latvijas pedagogi
Reisagrāvis

Reisagrāvis (arī Smilšu grāvis) ir Rīgas līcī ietekoša upe Limbažu novadā, starp Katlapiem ziemeļos uz Svētciemu dienvidos. Tek rietumu virzienā. Ietek Rīgas līcī uz ziemeļiem no Ķeguļaraga. Reisagrāvi šķērso valsts autoceļš A1 (Rīga (Baltezers)—Igaunijas robeža (Ainaži)).

Atsauces 

Limbažu novada upes
Salacgrīvas novada upes
Vēverupe

Vēverupe (arī Krožupe, Vēverupīte) ir Rīgas līcī ietekoša upe Limbažu novadā.

Tek rietumu virzienā, saniedzot autoceļu A1 (Rīga (Baltezers)—Igaunijas robeža (Ainaži)), pagriežas uz ziemeļiem, tek paralēli ceļam. Pirms autocēļs A1 šķērso Vēverupi, lejtecē atkal sagriežas uz rietumiem. Ietek Rīgas līcī uz dienvidiem no Ainažiem.

Atsauces 

Limbažu novada upes
Salacgrīvas novada upes
Rīgas līča piekrastes upes
Ainaži
Ainažu pagasts
Avārijdroša riepa

Avārijdroša riepa (pazīstama arī kā "Run-Flat" riepa) ir riepa, kas saglabā automobiļa vadāmības īpašības arī gaisa spiediena zuduma gadījumā. Riepas bojājuma gadījumā ar to vēl iespējams ar ierobežotu ātrumu nobraukt noteiktu attālumu (ievērojot riepas ražotāja norādes).

Konstrukcijas atšķirību (salīdzinot ar parastu pneimatisku riepu) piemēri:
 īpaši pastiprinājumi riepas iekšpusē, kas ir kā mehānisks atbalsts bojājuma gadījumā;
 īpašs blīvējums iekšpusē, ar ko riepas pārduršanas gadījumā tiek palēnināta vai apturēta gaisa spiediena zušana.

Atsauces 

Riepas
Vita Matīss

Vita Matīss (dzimusi 1955. gadā) ir amerikāņu izcelsmes latviešu politoloģe, starptautisko attiecību un diplomātijas eksperte, pirmā "Sorosa Fonds Latvija" izpilddirektore.

Biogrāfija 
Vita Matīss ir dzimusi 1955. gadā Portlendā, Oregonā, ASV, Rūdolfa Matīsa (1916—2008) un Fanijas Hartmanes Matīss (1917—2014) ģimenē, un uzaugusi Vašingtonas štata Sietlas apkaimē.

1976. gadā ieguva bakalaura grādu Sāras Lorensas koledžā (Sarah Lawrence College) Ņujorkā, 1977. gadā — maģistra grādu starptautiskajās attiecībās Kolumbijas Universitātes Starptautisko attiecību un Krievijas studiju institūtā Ņujorkā (Columbia University School of International Affairs and Russian Institute), un 1987. gadā ieguva doktora grādu politikas zinātnē Ženēvas Universitātē un Ženēvas Starptautisko attiecību institūtā.

Pēc studiju pabeigšanas Vita Matīss Šveicē strādāja kā publikāciju direktore un pasniedzēja Amerikāņu Universitātē Leisinā (American University in Leysin). Tāpat 1990. gadu sākumā Vita Matīss sagatavoja nepieciešamos dokumentus, lai Latvija varētu saņemt kompensāciju no Šveices valdības par Latvijai piederošajiem īpašumiem Ženēvā.

Vita Matīss Latvijā pazīstama kā "Sorosa Fonda - Latvija" pirmā direktore no 1992. gada jūnija līdz 1995. gada jūnijam. Viņas vadības laikā "Sorosa Fonds - Latvija" veicināja izglītības sistēmas attīstību, kā rezultātā tika dibināta Rīgas Ekonomikas augstskola un Rīgas Juridiskā augstskola.

Kā fonda direktore, Vita Matīss ir arī viena no "Cafe Osiris" idejas autorēm. 1993.–1994. "Sorosa Fonds - Latvija" nodibināja akadēmisko grāmatnīcu Aperto Libro un atbalstīja restorāna "Cafe Osiris" atvēršanu, kas joprojām ir populāra mākslinieku, žurnālistu un studentu tikšanās vieta.

Savā akadēmiskajā karjerā Vita Matīss ir pētījusi Raiņa un Aspazijas dzīves gājumu, daiļradi, politisko un kultūras pienesumu. Vita Matīss ir arī viena no publiskās diplomātijas studiju aizsācējām Latvijā, ir vieslektore Rīgas Juridiskajā augstskolā un viņai ir piešķirts Latvijas Kultūras akadēmijas goda doktores nosaukums 2016. gadā.

2013. gadā Vita Matīss piedalījās TEDxRiga ar runu "The Language of Delusion".

Publikācijas 
 Robežas : Rainis un Aspazija starp Latviju un Šveici (Borders : Rainis and Aspazija between Latvia and Switzerland) / Pauls Bankovskis, Vita Matīsa, Baņuta Rubesa, Nora Ikstena. - Rīga : Neputns, 2006.
 No Kastaņolas uz brīvību / Vita Matīsa, Gundega Grīnuma. Lugāno un Šveices Konfederācija, 2006.
 Aspazija and Revolutionary Romanticism in Latvia / Vita Ingrida Matiss, Université de Genève, Institut universitaire de hautes études internationales, 2000.
 No septiņiem šķidrautiem līdz Sidraba šķidrautam. Salomes leģenda un Aspazijas lugu varones / Vita Matīsa, Zari, The Baltic Scientific Institute in Scandinavia, 1985.

Atsauces 

1955. gadā dzimušie
Latvijas politologi
ASV latvieši
Iluta Lāce

Iluta Lāce (dzimusi 1975. gadā) ir Latvijas eksperte jautājumos par vardarbību ģimenē un cilvēku tirdzniecību, biedrības "Centrs MARTA" valdes locekle un direktore. Viņa dibināja biedrību 2000. gada 5. maijā, sadarbības projekta rezultātā ar Somijas-Zviedrijas sieviešu centru "Marta". 2014. gadā Lāce saņēmusi Somijas valdības apbalvojumu par ieguldījumu sieviešu tiesību veicināšanā.

Iluta Lāce ir bijusi Eiropas Sieviešu apvienības (European Women's Lobby) viceprezidente.

Atsauces 

1975. gadā dzimušie
Latvijas cilvēki
Krišjāņa Valdemāra Rīgas jūrskola

Krišjāņa Valdemāra Rīgas jūrskola bija viena no Latvijas jūrskolām, kas no 1922. līdz 1941. gadam atradās Jūrnieku namā Kuģu ielā 25.

Vēsture 
1789. gadā nodibināja Rīgas Navigācijas skolu, 1805. gadā to pievienoja kā nodaļu Rīgas 2. apriņķa skolai, bet 1820. gadā slēdza. 1839. gadā kapteinis D. H. Foss Rīgā nodibināja privātu jūrniecības skolu matrožu sagatavošanai, 1844. gadā to savā pārziņā pārņēma Rīgas biržas komiteja, ar kuras palīdzību uzcēla jaunu jūrskolas ēku Klīversalā. 

1867. gadā Krievijas impērijas Senāts pieņēma K. Valdemāra izstrādāto likumu par kuģniecības skolām, kas nodrošināja jauna tipa jūrskolu atvēršanu visā impērijā. 1876. gadā Rīnūžos pēc Krievijas impērijas jūrniecības attīstības biedrības sekretāra Krišjāņa Valdemāra ierosinājuma tika nodibināta Mangaļu jūrskola.
Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā visas Latvijas jūrskolas evakuēja uz Krievijas impērijas dienvidiem – Melnās un Azovas jūras piekrasti, kur vēlāk tās likvidēja vai pievienoja vietējām jūrskolām. 

Pēc Latvijas Jūrniecības departamenta direktora Andreja Lonfelda ierosmes 1920. gada 28. novembrī Rīgā atvēra četrgadīgu Krišjāņa Valdemāra vārdā nosaukto jūrskolu. Jūrskolas direktors bija Ernests Kalniņš (1881–1941).
Otrā pasaules kara laikā jūrskolas ēku sagrāva. Latvijas PSR laikā Latvijas Kara muzeja ēkā atradās Nahimova Rīgas militārā jūrskola () (1946-1953).

Skolas ēka 
Jūrskolas ēka celta 1884. gadā pēc arhitekta H. Šēla projekta kā Rīgas Jūrnieku nams Lielās Klīversalas galā pie ieejas Āgenskalna līcī. Šajā ēkā kopš tās atklāšanas darbojusies arī Rīgas Biržas komitejas finansētā jūrskola. Jumta tornī atradās meteoroloģiskā stacija.

Jūrskolas Latvijā
Bijušās skolas Rīgā
Reinfelds

Reinfelds var būt:

 Armands Reinfelds, aktieris;
 Artūrs Reinfelds, arhitekts.

Uzvārdi
Špīlberga

Špīlberga (), iepriekš Špīlberga pie Knitelfeldes () ir pilsēta Austrijā, Štīrijas federālajā zemē. Pilsētā dzīvo aptuveni 5000 iedzīvotāju un tā atrodas uz ziemeļiem no Mūras, starp Celtvegas un Knitelfeldes pilsētām.

Špīlbergā atrodas Red Bull Rings (iepriekš zināmas kā A1-Ring un Österreichring). No 1970. līdz 1987. gadam un no 1997. līdz 2003. gadam šeit norisinājās Austrijas Grand Prix. 2014. gadā trase atgriezās Formula 1 kalendārā.

Atsauces

Ārējās saites 

 
 ATB (Spielberg's most important employer)
 Regionalbus Aichfeld (public transportation in Spielberg)

Austrijas pilsētas
Poulsens

Poulsens (; sieviešu dzimtē Poulsena) ir dāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Jusufs Poulsens (Yussuf Poulsen; 1994) — Dānijas futbolists;
 Kristians Poulsens (Christian Poulsen, 1980) — Dānijas futbola treneris un bijušais futbolists;
 Mortens Poulsens (Morten Poulsen, 1988) — Dānijas hokejists.

Dāņu uzvārdi
Šneidere

Šneidere ( — 'drēbnieks', no schneiden — 'griezt'; vīriešu dzimtē Šneiders) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Jana Šneidere (Jana Schneider; 2002) — vācu šaha lielmeistare;
 Magda Šneidere (Magda Schneider; 1909—1996)— vācu aktrise;
 Mudīte Šneidere (1934) — latviešu aktrise un rakstniece;
 Romija Šneidere (Romy Schneider; 1938—1982) — vācu un franču aktrise;
 Vera Šneidere (1929—2005) — latviešu aktrise.

Vācu uzvārdi
Feldbergs

Feldbergs var būt:

Feldbergs - kalns Bādenē-Virtembergā
Ģirts Feldbergs - latviešu peldētājs
Rīgas Reinholda Šmēlinga vidusskola

Rīgas Reinholda Šmēlinga vidusskola, agrāk Rīgas vakara ģimnāzija (RVĢ), ir vispārējās vidējās izglītības iestāde Gaiziņa ielā 1, Rīgā.

Izglītības programmas 
Skolā tiek īstenotas šādas programmas:
 pamatizglītības otrā posma (7.—9.klase) pedagoģiskās korekcijas izglītības programma;
 pamatizglītības otrā posma (7.—9.klase) pedagoģiskās korekcijas mazākumtautību izglītības programma;
 vispārējās vidējās izglītības programmas.

Vēsture 

Par savu pirmsākumu skola uzskata 1885. gadā dibināto Rīgas pilsētas Marijas meiteņu skolu, kura sākotnēji atradās divās ēkās Krišjāņa Barona ielā 14 un 39.  Tagadējā skolas ēka Gaiziņa ielā 1 pēc arhitekta Reinholda Šmēlinga projekta uzcelta 1912.—1913. gadā. Sakarā ar Pirmā pasaules kara frontes tuvošanos 1915. gada jūlijā skolu pārcēla uz Krieviju.  

Pēc Latvijas brīvības cīņu beigām skolas ēkā Gaiziņa ielā 1 darbību sāka Rīgas pilsētas krievu pamatskola, ko 1924. gadā pārdēvēja par Rīgas pilsētas 4. krievu pamatskolu. Pēc Latvijas okupācijas 1940.—1941. gadā ēkā īslaicīgi darbojusies V. Olava komercskola, bet vācu okupācijas laikā (1941—1944) skolas telpās bija kara hospitālis. 

Pēc Otrā pasaules kara beigām ēkā kopš 1947. gada darbojās 2. Dzelzceļa septiņgadīgā skola un Rīgas 1. Strādnieku Jaunatnes vidusskola, ko 1960. gadā pārdēvēja par Rīgas 2. septiņgadīgo skolu un Rīgas 10. strādnieku vidusskolu, bet 1962. gadā par Rīgas 10. vakara (maiņu) vidusskolu.

1991. gadā skolai piešķīra Rīgas vakara ģimnāzijas nosaukumu.

2019. gada 20. jūnijā Rīgas dome līdz ar vairāku citu skolu nosaukumu maiņu nolēma no 2019. gada 1. augusta pārdēvēt skolu par Rīgas Reinholda Šmēlinga vidusskolu, nosaucot to šīs un vairāku citu izglītības iestāžu ēku autora R. Šmēlinga vārdā.

Absolventi 
 Marina Kosteņecka (1964)

Atsauces 

Maskavas forštate
Vakara vidusskolas Rīgā
Topinambūrs

Bumbuļu topinambūrs (Helianthus tuberosus) ir daudzgadīgs kurvjziežu dzimtas lakstaugs. To vasas daļa var izaugt līdz 2,5 m augsta. Pie saknēm atrodas gumi. Dabiskais izplatības areāls ir Ziemeļamerika. Kopš 17. gadsimta ieviesies arī Eiropā, tostarp arī Latvijā. Topinambūru izmanto lopbarībā. Topinambūru gumus izmanto arī cilvēku uzturā. Topinambūra auglis ir plēkšņveidīgs sēklenis.

Ārējās saites 
 

Dārzeņi
Stīvs Makvīns (aktieris)

Terenss Stīvens Makvīns (, dzimis , miris ), plašāk zināms kā Stīvs Makvīns (Steve McQueen), bija amerikāņu aktieris. 1966. gada Amerikas Kinoakadēmijas balvu pasniegšanas ceremonijā tika nominēts labākā aktiera kategorijai par tēlojumu filmā The Sand Pebbles. Citas viņa ievērojamas filmas ir The Cincinnati Kid, The Thomas Crown Affair, Bullitt, The Getaway un Papillon. 1974. gadā viņš kļuva par vispelnošāko aktieri pasaulē, lai gan nebija filmējies kinofilmās četrus gadus.

Stīvs Makvīns bija kaislīgs autovadītājs un motociklists. Viņš ir piedalījies arī vairākās autosacīkstēs. Filmās pats izpildīja trikus ar automašīnām un motocikliem. Divas reizes viņam ir atņemtas autovadītāja tiesības par pārsniegtu braukšanas ātrumu.

Ārējās saites 

1930. gadā dzimušie
Indiānā dzimušie
1980. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Gugenheima muzejs Bilbao

Gugenheima muzejs Bilbao (, ) ir mūsdienu mākslas muzejs Bilbao, Spānijā.

Muzeja arhitekts ir Frenks Gērijs, to 1997. gada oktobrī atklāja Spānijas karalis Huans Karloss I. Viens no lielākajiem muzejiem Spānijā. Muzeja ēka ir viens no visvairāk apbrīnotajiem mūsdienu arhitektūras darbiem. 2007. gada 31. decembrī nacionālais parks atzīts par vienu no Divpadsmit Spānijas dārgumiem. 2010. gadā veiktajā arhitektu aptaujā to bieži sauca par nozīmīgāko pēc 1980. gada pabeigto darbu.

Atsauces

Ārējās saites 

 
 

Mākslas muzeji un galerijas Spānijā
Spānijas kultūra
Divpadsmit Spānijas dārgumi
Naņdzjinas slaktiņš

Naņdzjinas slaktiņš notika Otrajā Ķīnas—Japānas karā. To veica japāņu karavīri, kad tika ieņemta pilsēta. Tā notika sešu nedēļu garumā no . Šajā periodā tika nogalināti civiliedzīvotāji un atbruņoti karavīri, kuru kopējais skaits svārstās no 40 000 līdz 300 000. Vēl notika plaša izvarošana un laupīšana.

Šis joprojām ir strīdīgs politisks jautājums, viens no abu valstu attiecību šķelšanās jautājumiem. Ķīnas valdība tiek apsūdzēta, ka tā pārspīlē daudzus aspektus (piemēram, nogalināto skaitu), japāņu nacionālisti apgalvo, ka masveida slepkavības tika fabricētas propogandai. Tas arī ir viens no galvenajiem tematiem Japānas attiecībās ar citām Āzijas un Klusā okeāna valstīm.

Japānas valdība atzīst, ka slaktiņš ir noticis, to apstiprinājuši arī japāņu kara veterāni. Tomēr daļa sabiedrības uzskata, ka nogalināto skaits bijis karam "atbilstošs" un šāds noziegums nav par tādu uzskatāms.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Otrais pasaules karš
Ķīnas vēsture
Japānas vēsture
SpaceX

Space Exploration Technologies Corp. (darbojas ar zīmolu SpaceX) ir privāts ASV kosmisko aparātu ražošanas un kosmosa transporta pakalpojumu uzņēmums. Galvenais birojs atrodas Hotornā, Kalifornijā. 2002. gadā to dibināja Īlons Masks ar mērķi samazināt kosmosa transporta izmaksas un veicināt Marsa kolonizāciju. Kopš tā laika uzņēmums ir izstrādājis Falcon nesējraķešu saimi un Dragon kosmosa kuģus, kas pašlaik nogādā kravas Zemes orbītā.

2024. gadā SpaceX plāno veikt pirmo pilotējamo lidojumu uz Marsu.

Uzņēmuma mērķi
Masks ir teicis, ka viens no viņa mērķiem ir samazināt izmaksas un uzlabot tehnisko uzticamību Kosmiskās telpas sasniegšanai vismaz par faktoru 10. Viņš ir izteicis viedokli, ka izmaksas 500$ par mārciņu  (1,100$/kg) vai pat mazāk ir ļoti sasniedzamas(attiecībā uz izmaksām lai nogādātu masu Kosmiskajā telpā).

Atsauces

Ārējās saites