joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Top!

top! ir Latvijas pārtikas un nepārtikas preču mazumtirdzniecības ķēde. Tās galvenais birojs atrodas Dzelzavas ielā 117 Rīgā. Veikalu ķēde ir dibināta 2000. gadā. SIA Iepirkumu grupa veikalu top! tīklam nodrošina vienotu preču iepirkumu sistēmu, kopējas mārketinga aktivitātes, centralizētus preču importa un loģistikas pakalpojumus.

Struktūra 

top! veikalu ķēdē ietilpst 204 pārtikas veikali, no kuriem 128 darbojas top! formātā, un 76 ir mini top! veikali.
top! ķēdes veikali pieder 13 uzņēmumiem: SIA Firma Madara 89, SIA Dekšņi, SIA Ogres Prestižs, AS LPB, SIA Mārksmens, SIA G.A.L., SIA LM Jūrmala, SIA Pārtikas veikalu grupa, SIA Madara 93, SIA SP, SIA Palmas-S, AS Roga – Agro, SIA Krista – A.

Vēsture 
2000. gada 4. jūnijā Liepājā tika atvērts pirmais top! veikals.

Lai nodrošinātu veikalu tīkla vienotu iepirkumu sistēmu un kopīgas mārketinga aktivitātes, 2003. gada 30. janvārī SIA Firma Madara 89 (Smiltene), AS Liepājas patērētāju biedrība (tagad LPB), AS Diāna (Ventspils) dibināja uzņēmumu SIA Iepirkumu grupa. 2003. gada novembrī tīklam pievienojas SIA Dekšņi. 2004. gada decembrī pievienojās SIA Mārksmens.
2009. gada 1. aprīlī atvērts 100. top! tīkla veikals.

2016. gada 22. decembrī Konkurences padome atļāva SIA Firma Madara 89 pārņemt SIA Antaris un AS NIDL aktīvu daļu, ko veido 31 ELVI zīmola veikals.
2018. gada 10. jūlijā Konkurences padome atļāva SIA Gabriēla iegūst tiešu izšķirošu ietekmi pār SIA Lars Limited.

2019. gada maijā uzņēmumi AS Diāna, SIA Gabriēla un SIA Lekon nolēma atdalīties no top! veikalu tīkla. 2019. gada 4. oktobrī tika paziņots, ka šie trīs uzņēmumi dibinājuši SIA Latvian Retail Management un attīstīs jaunu veikalu zīmolu CITRO.
2020. gada 2. aprīlī tika paziņots, ka SIA AA & CO ar četriem veikaliem pievienojies CITRO veikalu tīklam.

Atsauces 

Veikalu tīkli Latvijā
Uga Dumpis

Uga Dumpis (1967) ir latviešu ārsts infektologs un augstskolas pasniedzējs, Latvijas Universitātes (LU) profesors. Veselības ministrijas galvenais speciālists infektoloģijā (no 2016).

Dzīvesgājums 
Dzimis tēlnieces Artas Dumpes un filologa Viktora Ivbuļa ģimenē 1967. gada 14. decembrī Rīgā. Mācījās Rīgas 64. vidusskolā, studēja Latvijas Medicīnas akadēmijas (AML) Ārstniecības fakultātē (1987—1993). Ir latviešu studentu korporācijas Fraternitas Livonica biedrs. Pēc studiju beigām papildinājās tropiskajā medicīnā Karolinskas institūtā Stokholmā (1994) un ar Sorosa stipendiju Oksfordas Universitātē (1996—1997). Studēja doktorantūras programmā Open University, līdztekus bija klīniskais pētnieks Oksfordas Universitātes Wellcome Trust cilvēka ģenētikas centrā (1997—2000). Pētīja hroniskā vīrusu hepatīta B infekcijas izplatīšanos Tropiskās medicīnas zinātniskajā institūtā Gambijā.

Pēc atgriešanās dzimtenē no 2000. gada Infekciju uzraudzības dienesta vadītājs un vecākais pētnieks Paula Stradiņa klīniskajā universitātes slimnīcā (PSKUS). LU Medicīnas fakultātes asociētais profesors (2001—2014), profesors (kopš 2014).

Apbalvojumi 
 Latvijas Ārstu biedrības balva „Gada cilvēks medicīnā 2015”
 Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira (2019)
 Atzinības krusts, II šķira (2020)

Atsauces

Ārējās saites 
 

1967. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas mediķi
Latvijas medicīnas zinātnieki
Latvijas Universitātes darbinieki
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Atzinības krusta lielvirsnieki
Biķernieki (Biķernieku pagasts)

Biķernieki () ir ciems Augšdaugavas novada Biķernieku pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta rietumdaļā Leiksnas krastā autoceļu V687 un V688 krustojumā  no novada centra Daugavpils un  no Rīgas. Biķerniekos atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, kultūras nams, bibliotēka, feldšeru-vecmāšu punkts, pasts, veikals. Netālu no Biķerniekiem atrodas Krivošejevas vecticībnieku baznīca. Sena apdzīvotā vieta, agrāk daudz lielākā Biķernieku pagasta centrs. Izaudzis pēckara gados kā kolhoza «Pamjatj Ļeņina», vēlāk — «Komsomoļec», centrālais ciemats.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Augšdaugavas novada ciemi
Biķernieku pagasts
Latvijas ciemi
Lipiņiški

Lipiņiški (), arī Lipiniški, ir ciems Daugavpils novada Biķernieku pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos autoceļu V637 un V688 krustojumā  no pagasta centra Biķerniekiem,  no novada centra Daugavpils un  no Rīgas. Lipiņiškos atrodas Lipiņišku pareizticīgo baznīca un grāmatu izsniegšanas punkts.

Atsauces 

Daugavpils novada ciemi
Biķernieku pagasts
Jānis Zarumba

Jānis Rūdolfs Zarumba ( Rīga —  Rīga) bija Latvijas sportists.

Biogrāfija 
Pēc Rīgas pilsētas 4. ģimnāzijas beigšanas (1926) divus gadus mācījies Latvijas Universitātes Matemātikas fakultātē (1928-1929) un apliecinājis sevi kā ļoti daudzpusīgu sportistu. Bijis pazīstams ar savu prasmi runāt un asprātībām. Vairākus gadus sargājis sporta kluba "Universitātes Sports" pirmās futbola komandas vārtus. 1933. gadā Turīnā bijis Latvijas studentu futbola izlases vārtsargs Pasaules studentu spēlēs. Labās spēles un uzvārdu sakritības dēļ Itālijas līdzjutēji Zarumbu iesaukuši par "Zamoru" — tā laika labākā Spānijas vārtsarga Rikardo Zamoras vārdā. Tāpat bijis basketbolists Latvijas Universitātes klubā "Gongs", kā arī piedalījies šaha un bridža turnīros. Bijis arī aktīvs sporta organizators. 1933. gadā ievēlēts Latvijas Šaha savienības valdē, bet 1935. un 1937. gados Latvijas Basketbola savienības revīzijas komisijā. 1930. gados strādājis pamatdarbā par Latvijas kara invalīdu savienības grāmatvedi.

Otrā Pasaules kara laikā devies bēgļu gaitās, taču Vācijā nokļuvis Padomju okupācijas zonā un 1945. gadā no Rostokas atgriezies Rīgā. 1950. gados bijis Krustpils cukura fabrikas galvenais grāmatvedis. Pēckara Padomju Latvijā Zarumbas brīvdomīgais raksturs bija par iemeslu vairākkārtējām represijām no padomju varas iestāžu puses. Viņa pēdējais arests 1957. gadā 1. aprīlī notika tikai dienu pēc Latvijas šaha čempionāta finālturnīra beigām un beidzās ar tiesas piespriestu trīs gadu ieslodzījumu soda nometnēs par pretpadomju propagandu un aģitāciju. 1959. gadā atbrīvots un atgriezies Rīgā. Mūža pēdējos gados strādājis par naktssargu un vairs nav piedalījies šaha turnīros. Miris no smadzeņu triekas. Apglabāts Rīgas Meža kapos.

Vietas Latvijas šaha čempionātā 
 1930. gads — 10. vieta 2. virsturnīrā.
 1932. gads — 2.-3. vieta 2. virsturnīrā.
 1946. gads — 10.-12. vieta.
 1957. gads — 13.-14. vieta.

Atsauces

Literatūra 
 Ilmārs Balodis "Miris J. R. Zarumba" laikrakstā "Laiks", 18.02.1976.
 Nekrologs "Tā viņi aiziet" laikrakstā "Austrālijas Latvietis", 07.03.1976.
 Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis ; editors, J. Vitomskis ... [et al. ]. [ASV : b. n.], 2009 2 sēj. : il., portr. ; 29 cm.

1907. gadā dzimušie
1976. gadā mirušie
Latvijas šahisti
Latvijas futbola vārtsargi
Latvijas basketbolisti
Padomju represiju upuri
Rīgas Meža kapos apbedītie
Basa šaurums

Basa šaurums () ir līdz 240 km plats jūras šaurums, kas atdala Tasmaniju no Austrālijas un savieno Indijas okeānam piederīgo Lielo Austrālijas līci rietumos ar Klusajam okeānam piederīgo Tasmana jūru austrumos. Šaurums izveidojies pirms aptuveni 10 000 gadiem sakarā ar jūras līmeņa celšanos. Atklājis britu jūrasbraucējs Metjū Flinderss 1798. gadā; nosaukts par godu Flindersa kuģa ārstam Džordžam Basam (George Bass). Šaurums relatīvi sekls, krasta līnija stipri izrobota, šaurumā vairākas salas, lielākās no kurām ir Flindersa sala šauruma austrumu galā un Kinga sala rietumu galā. Šauruma ziemeļu piekrastē vairākas naftas un gāzes atradnes.

Atsauces 

Jūras šaurumi
Austrālijas ģeogrāfija
Indijas okeāns
Klusais okeāns
Pesticīdi

Pesticīdi ( — ‘slimība’, caedo — ‘nogalināt’), arī augu aizsardzības līdzekļi, ir ķīmiskas vielas, kuras izmanto lauksaimniecībā, lai apkarotu kaitēkļus, uzveiktu augu slimības, kā arī dažādus parazītus un nezāles. Pesticīdus sīkāk iedala herbicīdos (iznīcina nezāles), insekticīdos (pret kukaiņiem), fungicīdos (iznīcina patogēnās sēnītes), rodenticīdos (pret siltasiņu dzīvniekiem, galvenokārt, pret kaitīgajiem grauzējiem) un tamlīdzīgās grupās. Lielākā daļa pesticīdu ir indīgi paredzētajam mērķim - insektiem, nezālēm, vai sēnīšu slimībām, tie var saturēt arī sterilizatorus, kas izraisa kaitēkļu un nezāļu neauglību.
Augu aizsardzības līdzekļu apriti Latvijā regulē Augu aizsardzības likums un tam pakļautie Ministru Kabineta noteikumi. Apriti uzrauga Augu aizsardzības dienests. Latvijā ir aizliegta augu aizsardzības līdzekļu lietošana no lidaparātiem. 

Pēc ķīmiskā sastāva pesticīdus iedala šādi:
 Neorganiskie pesticīdi;
 Organiskie pesticīdi;
 Jaukta tipa (gan organiski, gan neorganiski);
 Augu vai mikroorganismu izcelsmes bioloģiski aktīvie preparāti.

Pēc apkarojamiem vai ierobežojamiem organismiem pesticīdus iedala šādi:
 Insekticīdi;
 Zoocīdi;
 Limacīdi;  
 Nematocīdi;
 Fungicīdi;
 Antrocīdi;
 Bakteriocīdi ;
 Herbicīdi.

Kaitīgums 

Eiropas Savienībā ir atļauti tikai tādi pesticīdi, kuri ir ieguvuši Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) atzinumu par to nekaitīgumu. Neraugoties uz to, Eiropas Parlaments norāda, ka pesticīdu lietošana rada vispārējus riskus, kuri vairumā Eiropas valstu netiek pienācīgi kontrolēti, un aicina dalībvalstis maksimāli samazināt to lietošanu un pie katras iespējas pāriet uz alternatīvām metodēm. Tāpat EP norādījis, ka jāpaaugstina sabiedrības piekļuve informācijai par pesticīdu kaitīgumu, atsaucoties tai skaitā uz to, ka Eiropas Komisija 2017. gadā mēģinājusi panākt, lai endokrīnajai sistēmai kaitīgās vielas netiktu identificētas kā tādas, lai gan šāda darbība ir to pamatfunkcija pesticīdos.

Atsauces 

Pesticīdi
Dzemdes mioma

Dzemdes mioma () jeb dzemdes fibromioma () ir labdabīgs apaļš, labi norobežots, bet neieslēgts un ciets mezglveida muskuļaudu audzējs jeb mioma, kas veidojas  dzemdē.

Dzemdes mioma veidojas hormonu svārstību rezultātā — dzemdes šūnām spontāni daloties, veidojas muskuļaudu mezgli, kas ieaug dzemdes muskuļu slānī.

Biežākie simptomi 
 Stipra asiņošana mēnešreižu laikā.
 Mēnešreižu ilgums 7 dienas un ilgāk.
 Anēmija.
 Spazmainas sāpes vēdera lejasdaļā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Миома.ру - современные методы лечения миомы матки 
 Dzemdes mioma, miomas veidi MDF veselības grupa 
 Dzemdes mioma Sanda Reinika 
 Dzemdes mioma Premium Medical 
 Desmit mīti un patiesības par dzemdes miomu  Mammām un Tētiem 
 Mezgli dzemdē – tā ir mioma Mana Aptieka 
 SPĒCĪGAS MĒNEŠREIZES, BET VARBŪT - DZEMDES MIOMA? Sievietes Pasaule 
 Dzemdes miomas  a slimnīca 
 Kāpēc rodas mioma. Netradicionāla versija Latvijas Avīze 
 Labdabīgā, tomēr bīstamā mioma - simptomi un jaunumi ārstēšanā DELFI 
 Dzemdes miomas embolizācija Liepājas slimnīca, Boston Scientific 
 Miomai “piegriežam skābekli” TVNET 
 Dzemdes mioma skar līdz 40% sieviešu TVNET 

Audzēji
Aija Žileviča

Aija Žileviča (1940) ir latviešu mikrobioloģe, Latvijas Universitātes profesore. Latvijas Zinātņu akadēmijas (LZA) korespondētājlocekle (1994).

Dzīves gājums 
Dzimusi 1940. gada 14. maijā Rīgā ārsta Valentīna Būmeistera un viņa sievas Valdas, dzimušas Aberbergas, ģimenē. Studēja Rīgas Medicīnas institūta (RMI) Vispārējās Ārstniecības fakultātē (1958-1964). 
Turpināja studijas aspirantūrā Latvijas ZA A. Kirhenšteina Mikrobioloģijas institūtā (1964-1967), 1968. gadā Latvijas Eksperimentālās un klīniskās medicīnas institūtā aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta disertāciju.

Strādāja par zinātnisko līdzstrādnieci A. Kirhenšteina mikrobioloģijas institūtā (1967-1974), 1974. gadā ievēlēta par Rīgas Medicīnas institūta (RMI) docenti, bija RMI Mikrobioloģijas katedras vadītāja (1975-1996). 1980. gadā Aija Žileviča Maskavas Virusoloģijas institūtā aizstāvēja medicīnas zinātņu doktores disertāciju, ievēlēta par RMI profesori (1982), bija Latvijas Medicīnas akadēmijas (AML) mācību prorektore (1993-1994). Latvijas Zinātnes Padomes medicīnas ekspertu padomes priekšsēdētāja (1992-1999) un Apvienotās ekspertu padomes priekšsēdētāja (1994-1997).

Pēc konflikta ar AML vadību 1995. gadā sāka līdztekus strādāt Traumatoloģijas un Ortopēdijas slimnīcā par mikrobioloģijas laboratorijas vadītāju, vēlāk pārgāja darbā uz Latvijas Universitāti, kur 1998. gadā tika ievēlēta par atjaunotās Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes mikrobioloģijas profesori. LU Medicīnas, farmācijas un bioloģijas nozares promocijas padomes priekšsēdētāja (2009).

Atsauces 

1940. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas medicīnas zinātnieki
Rīgas Medicīnas institūta absolventi
Rīgas Stradiņa universitātes darbinieki
Latvijas Universitātes darbinieki
Polijas Karalistes ģenerālkonfederācija

Polijas Karalistes ģenerālkonfederācija izveidota sākoties Napoleona I iebrukumam Krievijas Impērijā. Kopš 1807. gada pastāvošās Varšavas hercogistes Sejms 1812. gada 28. jūnijā pasludināja Polijas Karalistes atjaunošanu. Ideja par ģenerālkonfederācijas izveidošanu Napoleonam I radās 1812. gada 31. maijā Poznaņā pēc tikšanās ar poļu patriotu Tadeušu Matuševiču.

Par ģenerālkonfederācijas maršalu iecēla Ādamu Kazimiru Čartoriski. Tika izveidota valdība, kuras uzdevums bija atjaunot poļu kontroli pār Napoleona iekarotajām Lietuvas, Baltkrievijas un Ukrainas teritorijām, kas tika divdesmit gadus iepriekš bija Eiropas lielvaru sadalītās Polijas-Lietuvas ūnijas zemes.

Savu pastāvēšanu ģenerālkonfederācija beidza dažus mēnešus pēc Napoleona sakāves Krievijā, 1813. gada 30. aprīlī. Tās teritoriju savā starpā sadalīja Prūsijas Karaliste, Austrijas Impērija un Krievijas Impērija, kas sevis kontrolētajā teritorijā izveidoja sev pakļautu Polijas Karalisti.

Polijas vēsture
Pievislas apgabals

Pievislas apgabals (, ) ir nosaukums, ar kādu pēc Polijas Karalistes autonomijas faktiskās likvidēšanas 1867. gadā Krievijas Impērijas pastāvēšanas pēdējās desmitgadēs (visbiežāk no 1887. gada) tika sauktas šīs karalistes zemes. Mūsdienās apgabala teritorija atrodas Polijas austrumdaļā, daļēji Lietuvas (daļa no Suvalku guberņas) teritorijā.

Nosaukums
Atsaucoties uz Polijas Karalistes izveidošanu Vīnes kongresā, tā bieži tiek saukta par Kongresa Poliju. Krievijas Impērijas dokumentos tā tiek saukta par Polijas caristi. Pēc 1867. gada Krievijas oficiālajos dokumentos to sauc par Polijas caristes guberņām vai Pievislas guberņām. Ar 1870. gada 5. marta Aleksandra II pavēli oficiāli jālieto nosaukums Polijas caristes guberņas. Pēc 1887. gada visbiežāk tiek lietoti nosaukumi Pievislas apgabala guberņas, Pievislas guberņas un Pievislas apgabals. 1897. gada janvārī Nikolajs II izdod rīkojumu ar kuru nosaukumi Polijas cariste un Polijas caristes guberņas jālieto tikai galējās nepieciešamības gadījumos.

Vēsture
Pēc Novembra sacelšanās apspiešanas, 1832. gadā tika izdoti Polijas Karalistes pamatstatūti, kas izbeidza 1815. gada Polijas konstitūcijas, armijas un parlamenta darbību. Tika slēgtas arī poļu augstskolas, kuras vēlāk atvēra jau kā skolas ar krievu mācību valodu. Tiek ieviests krievu rublis, likvidēta muitas robeža starp Poliju un Krieviju, poļu lietotās metriskās sistēmas vietā ieviestas krievu mērvienības. Tika slēgti daudzi poļu katoļu baznīcas klosteri, nacionalizēti baznīcas īpašumi, palielināta pareizticīgās baznīcas loma. 1837. gadā vojevodistes pārveidotas par guberņām un iekļautas Krievijas administratīvajā pārvaldē. 

Pēc 1863. gada sacelšanās tiek izbeigta Polijas Karalistes ģerboņa izmantošana, tika izbeigta poļu valodas lietošana administrācijā un izglītībā. 1867. gadā tiek izveidotas 10 guberņas (Suvalku, Lomžinskas (mūsdienu Lomža), Plockas, Sedļeckas (mūsdienās Sedlce), Ļubļanas, Kališas, Varšavas, Petrokovskas (mūsdienās Pjotrkova Tribunalska), Radomas un Keļeckas (mūsdienās Kelce). Lai arī Polijas Karaliste faktiski tiek likvidēta, Krievijas imperatori turpina lietot Polijas karaļa titulu. 

Sākot ar 1880. gadu vidu teritorijas apzīmēšanai tiek izmantots nosaukums Pievislas apgabals. 

1915. gada vasarā Krievijas armijai atkāpjoties no Polijas, tika pielietota izdedzinātās zemes taktika, iznīcinot lielu daļu valsts infrastruktūras un spiežot daudziem iedzīvotājiem doties bēgļu gaitās uz austrumiem. Pēc krievu armijas sakāves 1915. gadā, teritoriju ieņem vāciešu un austroungāru karaspēks, kas 1916. gada 5. novembrī pasludina Polijas Karalistes izveidošanu. Oficiāli Krievija no pretenzijām uz Polijas teritoriju atteicās ar 1918. gada 3. marta Brestļitovkas miera līgumu.

Polijas vēsture
Krievijas Impērija
Near field communication

Near field communication ( "tuva darbības lauka sakari") jeb NFC ir protokolu kopums, kas ļauj sūtīt datus starp mobilajām ierīcēm tuvā attālumā (līdz 10 cm) ar radiosakaru starpniecību.

Šo tehnoloģiju izmanto, lai starp mobilajām ierīcēm pārsūtītu kontaktus un citu saturu, atslēgtu durvis, veiktu mobilos maksājumus un daudzas citas darbības.

NFC ir bezkontakta karšu standartu paplašinājums, vienā ierīcē apvienojot kartes un lasītāja tehnoloģijas. Katra NFC ierīce var darboties trīs režīmos:
 NFC kartes emulācija — ierīci var izmantot kā viedkarti
 NFC lasītājs/rakstītājs — ļauj lasīt informāciju no NFC tagiem (uzlīmēs vai plakātos iestrādātas lētas maza apjoma atmiņas mikroshēmas)
 NFC vienādranga (P2P) režīms — ļauj NFC ierīcēm sazināties vienai ar otru, lai pārsūtītu nepieciešamo informāciju.

NFC tehnoloģijas izmanto standartus, kuros izmantota radiofrekvences identifikācija:  ISO/IEC 14443, FeliCa, ISO/IEC 1809 u.c.

Atsauces 

ISO standarti
Mobilie telesakari
Daniels Georgs Balks

Daniels Georgs Balks (; dzimis , miris 1826. gada sākumā) bija vācu ārsts, Tartu universitātes profesors, tās medicīniski klīniskā institūta vadītājs. Strādājis arī Kuldīgā, Jēkabpilī, Sēlpilī.

Daniels Georgs Balks piedzima un gāja skolā Kēnigsbergā. No 1780. līdz 1787. gadam studēja medicīnu Berlīnē un Kēnigsbergā. Ārsta privātpraksē Kuldīgā un Suveniškos Lietuvā. No 1796. līdz 1802. gadam bija Sēlpils virspilskunga iecirkņa ārsts. No 1802. līdz 1817. gadam bija Tartu universitātes patoloģijas, semiotikas un terapijas profesors. No 1803. līdz 1804. gadam — Tartu universitātes rektors.

Publicējis vairākus traktātus Berlīnē, Liepājā un Jelgavā, to skaitā "Kas bija Kurzeme un kas tā var būt zem Katrīnas sceptera : Medicīniski politisks traktāts likumdevējiem un augstāko tiesu tiesnešiem" (Was war einst Kurland und was kann es jetzt unter Katharina’s Zepter werden? Eine medicinisch politische Abhandlung für Gesetzgeber und Richter in höheren Tribunälen).

Ārējās saites 
 

1764. gadā dzimušie
1826. gadā mirušie
Vācbaltieši
Kaļiņingradas apgabalā dzimušie
Demene

Demene, agrāk Taržaks vai Taržeka, ir ciems Augšdaugavas novada Demenes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta rietumdaļā starp Demenes, Briģenes un Akmenkas ezeriem autoceļu V723 un V693 krustojumā  no novada centra Daugavpils un  no Rīgas. Demenē atrodas pagasta pārvalde, kultūras nams, bibliotēka, ģimenes ārsta prakse, pasts, veikals, katoļu baznīca. Apdzīvotā vieta izaugusi uz Loringhofenu dzimtai piederējušās Demenes muižas zemes. Sens pagasta centrs. Izaudzis pēckara gados kā kolhoza «Družba», vēlāk — padomju saimniecības «Demene», un ciema padomes centrālais ciemats. Nozīmīgi kultūrvēstures pieminekļi ir katoļu baznīca un 1. pasaules karā nopostītā luterāņu baznīca.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Augšdaugavas novada ciemi
Demenes pagasts
Latvijas ciemi
Kvēpenes dižozols

Kvēpenes dižozols (arī Upuru ozols, Satekles ozols) atrodas 6 km no Cēsīm, Raiskuma pagastā, Pārgaujas novadā, blakus Kvēpenes pilskalnam. Tā apkārtmērs ir 6,18 m, augstums 20 m, bet vainaga projekcija ir 28 x 30 m un aptuvenais augšanas ātrums platumā ir 1,73 cm gadā. Pēc Kalnalkšņu ozola bojāejas šis ir lielākais koks Gaujas nacionālajā parkā, kā arī viens no Latvijas lielākajiem ozoliem. To uzskata par vienu no iespējamiem ozoliem, kas ticis attēlots uz piecu latu banknotes, lai gan šis fakts tiek apšaubīts. Ozola apkārtnē atrodas vairāki citi dabas pieminekļi, piemēram, Rūsiņa kalns, Kvēpenes pilskalns, Kvēpenes iezis un citi. Eksistē ziņas, ka Kvēpenes ozolam tikuši nesti upuri un ziedota nauda, kā arī teikās aprakstīts, ka zem ozola sākusies eja, pa kuru 13. gadsimta sākumā aplenkuma laikā Kvēpenes pilij esot piegādāta pārtika.

Atsauces 

Latvijas dižkoki
Raiskuma pagasts
Podivīna

Podivīna () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Bržeclavas apriņķī.

Vēsture 
Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Džons de Lansijs

Džons Šervuds de Lansijs, Jr. (; dzimis ) ir amerikāņu estrādes komiķis, aktieris, režisors, producents, rakstnieks. Vislabāk viņš ir zināms ar Q lomu seriālā Zvaigžņu ceļš. Sava īpašā balss tembra dēļ ierunājis dažādus tēlus un fona stāstījumus vairākās filmās un seriālos, piemēram, filmā "Glābjot ierindnieku Raienu'' viņš lasīja vēstules.

Atsauces

Ārējās saites

 

1948. gadā dzimušie
Pensilvānijā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
ASV komiķi
Ričards Simonss

Miltons Tīgls Simonss (, dzimis ), plašāk zināms kā Ričards Simonss (Richard Simmons), ir amerikāņu fitnesa slavenība un aktieris. Viņš piedalās dažādās ar svara zaudēšanu saistītās programmās. Vieni no slavenākajiem ir viņa Sweatin' to the Oldies aerobikas videomateriāli.

Ārējās saites

 
 

1948. gadā dzimušie
ASV cilvēki
Luiziānā dzimušie
Meksikas administratīvais iedalījums

Meksikas Savienotās Valstis ir federatīva valsts, ko veido 32 administratīvās vienības, no tām 31 štats (state) un 1 federālais apgabals (Distrito Federal). Saskaņā ar 1917. gada Konstitūciju štati ir federāli un suverēni brīvi. Katram štatam ir savs kongress un konstitūcija, savukārt federālajam apgabalam ir ierobežota autonomija ar vietējo Kongresu un valdību. 

Pēc platības lielākais štats ir Čivava (247 460 km²), savukārt mazākais — Tlaskala (3990 km²). Pēc iedzīvotāju skaita lielākais štats ir Mehiko štats (16 618 929 iedzīvotāji), taču mazākais — Dienvidu Lejaskalifornija (691 161 iedzīvotāji). Visi štati sīkāk iedalās municipalitātēs. Šobrīd Meksikā ir 2438 municipalitātes.

Administratīvo līmeņu shēma

Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

Federālais apgabals

Štati

Atsauces 

Meksika
Valstu administratīvais iedalījums
Valtice

Valtice (, ) ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Bržeclavas apriņķī pie Austrijas robežas.

Vēsture 
Rakstos pirmoreiz minēta 1192. gadā. Valtice vēsturiski ir Lihtenšteinu dzimtas rezidences pilsēta. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. Līdz 1919. gadam tā atradās Lejasaustrijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Otrā pasaules kara laikā pilsēta tika iekļauta Vācijā. Kara beigās pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Ekonomika
Valtice ir vīna ražošanas centrs.

Tūrisms
Valtice vēsturiski ir Lihtenšteinu dzimtas rezidences pilsēta. Mūsdienās šeit saglabājušies viena no ievērojamākajām Centrāleiropas baroka rezidencēm. Kopā ar 7 kilometrus attālo Lednice, pilsēta iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā Lednices-Valtices apvidus.

Cilvēki
Valtice ir tenisista Františeka Čermāka (František Čermák, 1976) dzimtā pilsēta.

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Paplakas muiža

Paplakas muiža () bija muiža tagadējā Dienvidkurzemes novada Virgas pagastā. Muižas centrā izveidojies  Paplakas ciems.

Vēsture 
Vēstures avotos Paplakas muiža (Plakakti) Grobiņas fogtejā pirmo reizi minēta 1422. gadā, kad Livonijas ordeņa mestrs to izlēņoja Heinriham Jodem. No 1560. līdz 1609. gadam tā atradās Prūsijas hercogistes, pēc tam Kurzemes un Zemgales hercogistes Grobiņas pilskunga iecirkņa sastāvā, vēlāk kopā ar Mazpaplakas pusmuižu ietilpa Durbes draudzes novadā. 
Paplakas muižas īpašnieks Prūsijas armijas kapteinis Oto fon Zēfelds (1751-1819) 1802. gadā muižu pārdeva savai meitai Laurai. Viņa bija precējusies ar Pamūšas muižnieku Johanu fon der Ropu (1778-1856), par kura līdzekļiem 1808. gadā uzcēla jaunu ampīra stila muižas kungu namu. 1837. gadā muižas istabenei ārlaulībā piedzima dēls Konstantīns, kurš ar fon der Ropa atbalstu ieguva labu izglītību Pēterburgā un pieņēma Rēriha uzvārdu. 
Pēc Lauras fon der Ropas nāves muižu mantoja viņas dēls Jūlijs (1800-1858), tad mazdēls Leons fon der Rops (1840-1916), kurš 1887. gadā muižu pārdeva Priekules muižas un Skaistkalnes muižas īpašniekam Nikolajam Korfam.

1920. gada zemes reformas laikā Paplakas muižu sadalīja, atstājot tās īpašniekam Aleksandram Korfam muižas kungu māju un 50 ha zemes. Pēc Otrā pasaules kara sākuma 1939. gada oktobrī Latvijas valdība bija spiesta parakstīt Bāzu līgumu ar PSRS, un tā pašā gada vēlā rudenī Paplakā ienāca sarkanarmieši un izvietoja savu kara bāzi ar tanku bataljonu. Muižas kungu māju nopostīja Kurzemes cietokšņa otrajā lielkaujā 1944. gada 27. oktobrī — 25. novembrī. 
Latvijas PSR laikā bijušās muižas teritorijā atradās PSRS armijas kara bāze.

Muižas īpašnieki (pēc 1760) 
 Oto fon Zēfelds (Otto v. Seefeld, 1751 – 1819)
 no 1802. gada Laura fon Zēfelde (Anna Maria Ernestine Charlotte Eleonora (Laura) v. Seefeld, 1778 – 1849), precējusies ar Johanu fon der Ropu
 no 1849. gada Jūlijs fon der Rops (Julius v. der Ropp, 1800 – 1858)
 no 1858. gada Leons fon der Rops (Leon v. der , 1840 – 1916)
 no 1887. gada Nikolajs fon Korfs (Nikolaus Baron v. Korff, 1853 – 1917)
 no 1917. gada Aleksandrs fon Korfs (Alexander Baron v. Korff, 1899 – 1946), kurš 1939. gadā izceļoja uz Vāciju

Atsauces 

Virgas pagasts
Muižas Latvijā
Vabole (ciems)

Vabole, arī Vabale, ir ciems Augšdaugavas novada Vaboles pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā pie Rīgas—Daugavpils dzelzceļa autoceļu V677 un V678 krustojumā  no novada centra Daugavpils un  no Rīgas. Vabolē atrodas pagasta pārvalde, vidusskola, kultūras nams, bibliotēka, feldšerpunkts, veikals. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Vaboles muižas (Wabol) centru, izaugusi kā Līksnas pagasta centrs, pēckara gados — kā kolhoza «Vabole» un ciema padomes centrālais ciemats. Muižas saimniecības ēkas (bijušajā zirgu stallī iekārtota Vaboles vidusskola) ir nozīmīgs arhitektūras piemineklis, muižas parks (ierīkots 19. gadsimta vidū) — dabas piemineklis.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Augšdaugavas novada ciemi
Vaboles pagasts
Latvijas ciemi
Velke Bīlovice

Velke Bīlovice () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Bržeclavas apriņķī.

Vēsture 
Rakstos pirmoreiz minēta 1306. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Ekonomika
Pilsētas apkaimē attīstīta vīnkopība.

Tūrisms
Pilsēta atrodas UNESCO Pasaules mantojuma saraksta iekļautajā Lednices-Valtices apvidus teritorijā.

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Gemini 1

Gemini 1 bija NASA programmas Gemini kosmosa kuģa Gemini pirmais nepilotējams lidojums. Tā galvenais uzdevums bija jaunā kosmosa kuģa un modificētās starpkontinentālās ballistiskās raķetes Titan II pārbaudes reālā lidojumā. Tajā tika arī izmēģināta jauna sakaru un sekošanas sistēma.

Kosmosa kuģis tika īpaši būvēts nepilotējamam lidojumam. Dzīvības nodrošināšanas sistēmas vietā tika ievietots balasts. Karstuma vairogā tika izurbti četri lieli caurumi, lai kuģis garantēti sadegtu, ieejot atmosfērā. Kosmonautu sēdekļu vietā tika ievietotas paletes ar instrumentiem telemetrijas savākšanai un pārraidīšanai.

Lidojuma gaita 
Gemini 1 tika palaists  16:01:01 UTC ar nesējraķeti Titan II GLV no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-19.
Sākotnēji plānotā 299 km augstuma vietā kosmosa kuģis tika ievadīts orbītā ar apogeju 320 km. Tam nebija plānota atdalīšanās no otrās pakāpes.

4 stundas 50 minūtes pēc starta, veicot trīs apriņķojumus, misija tika pabeigta. Zemā perigeja dēļ (190 km) Gemini 1 četru dienu laikā zaudēja augstumu, un  iegāja atmosfēras blīvajos slāņos un sadega.

Ārējās saites 

 On The Shoulders of Titans: A History of Project Gemini NASA

1
Iecavas luterāņu baznīca

Iecavas Evaņģēliski luteriskā baznīca ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Iecavā Zemgalē. Tā ietilpst Liepājas diecēzes Bauskas iecirknī.

Vēsture 
Senākā Iecavas koka baznīca uzcelta ap 1576. gadu pēc Kurzemes un Zemgales hercoga Gotharda Ketlera 1567. gada 28. februārī izdotā rīkojuma.
Tagadējā mūra ēka celta  hercoga Jēkaba valdīšanas laikā no 1641. gada līdz 1657. gadam, kad vizitācijas ierakstā teikts, ka tā ir "jauna un bez trūkumiem". 
1812. gada kara laikā baznīcā bija novietoti ievainotie, bet vēlāk ierīkots zirgu stallis.
1826. gadā baznīcas kapsētas ziemeļaustrumu stūrī tika uzbūvēta kapliča Iecavas muižas īpašnieka grāfa Pētera fon der Pālena (1745-1826) un viņa sievas Juliannas fon der Pālenas (1752-1814) apglabāšanai. Juliannas fon der Pālenas mirstīgās atliekas tika pārvestas no grāfu Mēdemu kapenēm Sesavā. 1874. gadā uzbūvēja jaunu torni ar dekoratīvo dzeguļu joslu kvadrātiskās daļas augšējā malā.

Celtne stipri cieta Otrajā pasaules karā, Latvijas PSR laikā ēka atkārtoti cieta no vandālisma. 1971. gadā tika izlauztas durvis, izsisti logi, uzlauzta grīda un sagriezta altārglezna. 1972. gadā iebruka jumts virs draudzes telpas un tika aizdedzināta baznīcas altāra daļa, sadega arī uz šejieni pārvestā Lambārtes baznīcas iekārta.
1976. gadā Bauskas rajona izpildkomiteja baznīcas ēku atsavināja draudzei un nodeva Iecavas pilsētciemata izpildkomitejai. 1982. gadā baznīcu tika plānots to pārbūvēt par koncertzāli, 1984. gadā tai nojauca torņa smaili.  

1988. gadā draudze atguva baznīcu savā īpašumā, 1991. - 1993. gadā pabeidza jumta remontu virs draudzes telpas un atjaunoja torņa galeriju un smaili, 1995. gadā uzlika jaunu jumtu arī baznīcas altāra daļai. 
Iecavas Luterāņu baznīca ar žogu un vārtiem ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis. (Aizs. Nr. 6173). Iecavas luterāņu draudzi apkalpo prāvests Rolands Radziņš.

Baznīcas ēkas apraksts 
Iecavas luterāņu baznīca ir garenbūve, kurai rietumu galā piekļaujas masīvs kvadrātisks tornis, bet austrumu galā - nedaudz šaurāka un zemāka poligonāla apsīdas formas kora daļa. Baznīcas pamati būvēti no laukakmeņiem, bet sienas ir akmens un ķieģeļu mūra. Ēka ir apmesta un balsināta. Logi būvēti tā, ka tie rada gotisku iespaidu.

Atsauces 

Luterāņu baznīcas Latvijā
Bauskas novads
Iecava
Arhitektūras pieminekļi Latvijā
Dainis Krieviņš

Dainis Krieviņš (1967) ir latviešu ārsts angioķirurgs, Latvijas Universitātes (LU) profesors. Latvijas Zinātņu akadēmijas korespondētājloceklis (2011),

Dzīves gājums 
Dzimis 1967. gada 28. jūnijā Cēsīs. Mācījās Cēsu 1. vidusskolā (1975–1986), studēja Latvijas Medicīnas akadēmijas (AML) Ārstniecības fakultātē (1986–1993). Pēc studiju beigām bija rezidentūrā ķirurģijā (1993–1995) un asinsvadu ķirurģijā (1995–1998) Latvijas Medicīnas akadēmijas P. Stradiņa klīniskajā slimnīcā. Papildinājās Sandjego (1995) un 
Stenforda Universitātes Medicīnas skolā ASV (1996-1997, 1997-2000). 1998. gadā aizstāvēja promocijas darbu "Aortas stentu-protēžu eksperimentālais modelis" un ieguva Dr.med. grādu.

No 1998. gada strādā par angioķirurgu Paula Stradiņa klīniskajā universitātes slimnīcā (PSKUS). Līdztekus ir PSKUS Mācību un zinātnes direktors (2006) un LU Medicīnas fakultātes privātdocents (2003), asociētais profesors (2005), profesors (2011).

Atsauces 

1967. gadā dzimušie
Latvijas mediķi
Latvijas medicīnas zinātnieki
Cēsīs dzimušie
Rīgas Stradiņa universitātes absolventi
Latvijas Universitātes darbinieki
Sidrabiņi

Sidrabiņi, agrāk — Ozoli, ir ciems Madonas novada Sausnējas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā autoceļu V885 un V917 krustojumā  no novada centra Madonas un  no Rīgas. Sidrabiņos atrodas pagasta pārvalde, bērnudārzs, pasts, ambulance, veikals un ģimenes atbalsta centrs «Zīļuks». Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Ozolu muižas (Ohselshof) centru, izaugusi pēckara gados kā ciema padomes un kolhoza «Liepkalne» ciemats. Pēdējais Ozolu muižas pārvaldnieks bijis piebaldzēns Sudrabs, pēc kura arī ciems sākts dēvēt par Sidrabiņiem.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Madonas novada ciemi
Gemini 2

Gemini 2 bija NASA pilotējamās programmas Gemini kosmosa kuģa Gemini otrais lidojums. Tas tika veikts nepilotējamā režīmā subortitālā trajektorijā, lai izmēģinātu karstuma vairogu. Kosmosa kuģis palaists 1965. gada 19. janvārī.

Lidojuma gaita 
Gemini 2 tika palaists  14:03:59.861 UTC ar nesējraķeti Titan II GLV (sērijas numurs 62-12557, lidojums GT-2) no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-19.

Lielākais augstums tika sasniegts 171,1 km. Nolaižamais aparāts nolaidās Atlantijas okeānā 3422 km attālumā no Kanaveralas zemesraga. Lidojums ilga 18 minūtes 16 sekundes.

Ārējās saites 

 NASA Gemini 2 press kit December 4. 1964
 On The Shoulders of Titans: A History of Project Gemini NASA

2
Virga

Virga ir ciems Kurzemē, Dienvidkurzemes novada Virgas pagastā autoceļu P106 (Ezere — Embūte — Grobiņa) un V1210 (Priekule — Paplaka — Virga) krustojumā. Kaut arī ciems atrodas pagastā, kas nosaukts Virgas vārdā, pagasta centrs atrodas Paplakā. Virgā atrodas Virgas pamatskola un bibliotēka.

Vēsture 
1575. gadā Virgas muiža kā lēnis piešķirts Livonijas ordeņa vasaļa Konrāda Noldes dzimtai. 1583. gadā apstiprināts dzimtas zīmogs un ģerbonis, kas tagad redzams Virgas muižas zāles durvīs.

Ziemeļu kara laikā 1701. gada ziemā Virgā atradās Zviedrijas karaļa Kārļa XII karaspēka nometne.  1875. gadā pagastā tika nodibināta latviešu skola, kas kopš 1935. gada atrodas muižas ēkā. Līdz 1937. gadam Virgā darbojās arī vācu pamatskola. 1892. gadā pirmoreiz minētas Virgas holandiešu tipa vējdzirnavas, kas Liepājas — Priekules — Ezeres autoceļa malā darbojās līdz 1937. gadam.
2001. gada vasarā Virgā tika atklāta piemiņas zīme "Kārļa zābaks".

Atsauces 

Virgas pagasts
Dienvidkurzemes novada ciemi
Latvijas ciemi
Beļava

Beļava, agrāk arī Beļava I, ir ciems Gulbenes novada Beļavas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā pie autoceļa V410  no novada centra Gulbenes un  no Rīgas. Beļavā atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, bērnudārzs «Zvaniņš», feldšeru-vecmāšu punkts, pasts, frizētava, veikals. Apdzīvotā vieta izveidojusies pie vēsturiskās Beļavas pagasta valdes un vecās Kantora skolas 4,5 km uz dienvidiem no bijušās Beļavas muižas (tagad — Pilskalns). Izaugusi pēckara gados kā ciema padomes un kolhoza «Pilskalns» ciemats.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Gulbenes novada ciemi
Beļavas pagasts
Pilskalns (Beļavas pagasts)

Pilskalns, agrāk arī Beļava II, Kārtene, Pilsskola, ir ciems Gulbenes novada Beļavas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā Sīļupes krastos autoceļu V410 un V417 krustojumā  no pagasta centra Beļavas,  no novada centra Gulbenes un  no Rīgas. Pilskalnā atrodas K. Valdemāra Beļavas pamatskola, brīvdabas estrāde, veikals. 

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Beļavas muižas (Kortenhof) centra, izaugusi kā kolhoza «Pilskalns» centrālais ciemats. Netālu atrodas Kārtenes pilskalns. Beļavas muižas apbūve un parks ir valsts nozīmes arhitektūras pieminekļi.
Vēsturiski Kārtenes pilskalnā atradās viens no Strūves ģeodēziskā loka punktiem.

Atsauces 

Gulbenes novada ciemi
Beļavas pagasts
Ozolkalns (Beļavas pagasts)

Ozolkalns, agrāk — Blome, ir ciems Gulbenes novada Beļavas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidrietumos pie autoceļa P27  no pagasta centra Beļavas,  no novada centra Gulbenes un  no Rīgas. Ozolkalnā atrodas kultūras un sporta centrs «Zīļuks», feldšeru-vecmāšu punkts, frizētava, veikals. Agrāk šeit atradies pasts.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Blomes muižas (Blumenhof) centra, izaugusi kā Ozolkalna ciema padomes (līdz 1973. gadam) un kolhoza «Gulbene» centrālaisciemats. Blomes muižas apbūve un parks ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis.

Līdz 2012. gada septembrim Ozolkalnā darbojās pamatskola, taču zemā skolēnu skaita dēļ tā tika slēgta.

Atsauces 

Gulbenes novada ciemi
Beļavas pagasts
Letes

Letes ir ciems Gulbenes novada Beļavas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos pie Letes ezera un autoceļa V419  no pagasta centra Beļavas,  no novada centra Gulbenes un  no Rīgas. Letēs atrodas pasts, feldšeru-vecmāšu punkts, veikals un SIA «Gulbenes zvērsaimniecība». Apdzīvotā vieta izveidojusies pēc 1953. gada pie jaunizveidotās kažokzvēru (lapsu) fermas.

Atsauces 

Gulbenes novada ciemi
Beļavas pagasts
Svelberģis

Svelberģis, agrāk arī Mežotnes, ir ciems Gulbenes novada Beļavas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidos Gulbenes pilsētas ziemeļrietumu pierobežā pie autoceļa P27  no pagasta centra Beļavas,  no novada administrācijas Gulbenes centrā un  no Rīgas. Svelberģī atrodas veikals, viesu māja, degvielas uzpildes stacija un vairāki uzņēmumi. Apdzīvotā vieta attīstījusies kā Gulbenes rūpnieciskā zona.
2016. gadā Svelberģī atklāja SIA “Baltic Agro” servisa centru.

Atsauces 

Gulbenes novada ciemi
Beļavas pagasts
Ance (ciems)

Ance ir ciems Kurzemē, Ventspils novada Ances pagasta centrs pie Stendes upes. Atrodas autoceļu P77 (Ventspils — Dundaga), V1339 (Ance — Trumpi) un V1311 (Ugāle — Ance) krustojumā. Ancē atrodas kultūras nams, bibliotēka, Ances pamatskola un pirmsskolas izglītības iestāde.

Apdzīvotā vieta veidojusies ap muižas, vēlāk kolhoza centru. Muiža tradicionāli piederējusi Bēru dzimtai. 1798. gadā Ances muižā miris Academia Petrina  profesors Johans Nikolajs Tīlings. 1812. gadā Ances muižu stipri nopostīja franču karaspēks.

Atsauces

Ārējās saites

Ances pagasts
Ventspils novada ciemi
Latvijas ciemi
Latvijas pagastu centri
Asbels Kiprops

Asbels Kipruto Kiprops (Asbel Kipruto Kiprop; dzimis ) ir Kenijas vieglatlēts, startē vidējo distanču skriešanā, specializējies 1500 m distancē.

Divas reizes piedalījies Olimpiskajās spēlēs (, ). 2008. gadā Pekinā A. Kiprops finišēja otrajā vietā 1500 m distancē, taču pēc sākotnējā uzvarētāja Rašida Ramzi diskvalifikācijas par dopinga lietošanu Kiprops tika atzīts par sacensību uzvarētāju. 2012. gadā Londonā šajā distancē ierindojās 12. vietā. Divas reizes ir kļuvis par pasaules čempionu 1500 m distancē: 2011. gadā Tegu un 2013. gadā Maskavā.

Arī viņa tēvs Deivids Kebenei bijis skrējējs.

Ārējās saites 
 

 Biogrāfija

1989. gadā dzimušie
Kenijas vieglatlēti
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Pasaules rekordisti vieglatlētikā
Vidējo distanču skrējēji
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Bērlingtona (Vērmonta)

Bērlingtona () ir pilsēta Vērmontas štatā, ASV. Apgabala administratīvais centrs. Atrodas 72 km uz dienvidiem no ASV—Kanādas robežas. Štata apdzīvotākā pilsēta.

Kopš 20. gadsimta vidus pilsētas ekonomika galvenokārt atkarīga no pakalpojumu nozares. Te atrodas 1791. gadā dibinātā Vērmontas Universitāte. Ievērojams ir arī 18 ha plašais Šelburnas muzejs.

Iedzīvotāji

Ārējās saites 
 

Vērmontas pilsētas
Limpopo

Limpopo ir upe dienvidu Āfrikā, kontinenta otra lielākā Indijas okeānā ietekošā upe. Sākas uz Dienvidāfrikas un Botsvanas robežas, saplūstot no dienvidiem tekošajai Krokodilrifīrai un no dienvidrietumiem tekošajai Mariko. Tek sākotnēji ziemeļaustrumu—austrumu virzienā, veidojot Dienvidāfrikas robežu ar Botsvanu un Zimbabvi. Tālāk pagriežas uz dienvidaustrumiem un tek pa līdzenu apvidu Mozambikā. Pie Šaišai pilsētas ieplūst Indijas okeānā. Daļa upes lejtecē kuģojama.

Ārējās saites 

Dienvidāfrikas upes
Botsvanas upes
Zimbabves upes
Mozambikas upes
Autoceļš V4

|}
|}

V4 autoceļš Baldone-Tome ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Baldoni ar P85 pie Tomes. Autoceļš ir  garš, klāts ar grants segumu un atrodas Ķekavas un Ogres novados.

Autoceļa V4 tiešā tuvumā atrodas Tomes skola.

Atsauces 

V0004
Daukstes (Daukstu pagasts)

Daukstes ir ciems Gulbenes novada Daukstu pagastā. Izvietojies pagasta austrumdaļā Audiles un tās pietekas Grūžupītes krastā pie autoceļa V427  no pagasta centra Stariem,  no novada centra Gulbenes un  no Rīgas. Daukstēs atrodas bibliotēka, pasts, feldšeru un vecmāšu punkts, veikals. Līdz tās slēgšanai 2016. gadā atradās arī Daukstes pamatskola. Apdzīvotā vieta izaugusi pēckara gados kā kolhoza «Uzvara» centrālais ciemats.

Atsauces 

Daukstu pagasts
Gulbenes novada ciemi
Krapa

Krapa ir ciems Gulbenes novada Daukstu pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā pie autoceļa V847,  no pagasta centra Stariem,  no novada centra Gulbenes un  no Rīgas. Krapā atrodas veikals. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap Krapas muižas (Kroppenhof) centru. Muižas apbūve ar pārvaldnieka māju, klēti un kūti ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.

Atsauces 

Daukstu pagasts
Gulbenes novada ciemi
Druviena

Druviena ir ciems Gulbenes novada Druvienas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta austrumdaļā Azandas upes krastā autoceļu V433, V437 un V847 krustojumā  no novada centra Gulbenes un  no Rīgas. Druvienā atrodas pagasta pārvalde, latviskās dzīvesziņas centrs, kultūras nams, bibliotēka, feldšeru-vecmāšu punkts, pasts un veikals. Apdzīvotā vieta izveidojusies pie vēsturiskās Druvienas muižas (Druween) centra. Izaugusi pēckara gados kā ciema padomes un kolhoza «Plēsums» ciemats. Druvienas muižas apbūve ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Gulbenes novada ciemi
Druvienas pagasts
Galgauska

Galgauska, agrāk — Veiši, ir ciems Gulbenes novada Galgauskas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā Vijatas upes krastā pie autoceļa V847 un tagad slēgtā Ieriķu—Abrenes dzelzceļa (stacija Galgauska),  no novada centra Gulbenes un  no Rīgas. Galgauskā atrodas pagasta pārvalde, kultūras nams, bibliotēka, feldšeru punkts un veikals. Bijušās pamatskolas (slēgta 2019. gadā) ēkā atrodas pirmsskolas izglītības iestādes "Ābolīši" Galgauskas grupa.

Vēsture 

Apdzīvotā vieta (Veiši) izveidojusies pie Veišu pusmuižas, Galgauskas pagasta valdes un skolas — ap 4 km no vēsturiskās Galgauskas muižas centra. Izaugusi pēckara gados kā ciema padomes un kolhoza «Kopdarbība» ciemats. Galgauskas pamatskola un dziedāšanas biedrības nams ir vietējas nozīmes arhitektūras pieminekļi.

Uz ziemeļiem no Galgauskas atradās PSRS raķešu bāze (23. raķešu divīzijas 30. raķešu pulka 3. diviziona pozīcijas), ko pilnībā demontēja 2017. gadā.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Gulbenes novada ciemi
Galgauskas pagasts
Rimstavas (Galgauskas pagasts)

Rimstavas ir ciems Gulbenes novada Galgauskas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos pie autoceļa V847  no pagasta centra Galgauskas,   no novada centra Gulbenes un  no Rīgas Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā kolhoza «Kopdarbība» ciemats.

Atsauces 

Gulbenes novada ciemi
Galgauskas pagasts
Eduards Reiziņš

Eduards Reiziņš (dzimis , miris ) bija latviešu biologs, Ņižņijnovgorodas universitātes zooloģijas muzeja pirmais direktors. 

Dzimis zemnieku ģimenē. 1907. gadā ieguva skolotāja tiesības. Strādāja par skolotāju Bauskā, Pļaviņās, vasarās dodoties ekspedīcijās uz Krievijas ziemeļiem. No 1915. gada mācījās Šaņavska universitātē Maskavā. No 1918. līdz 1923. gadam, kad atgriezās Latvijā, strādāja Ņižņijnovgorodas universitātē. Pēc atgriešanās Latvijā kļuva par Centrālā pedagoģijas institūta lektoru. Vecākais dēls Rūdolfs Reiziņš kļuva par ķīmijas zinātņu doktoru, bet jaunākais - Linards Reiziņš - par matemātiķi.

Ārējās saites 
Par Reiziņu 

1890. gadā dzimušie
1970. gadā mirušie
Biologi
Alūksnes novadā dzimušie
Bzeneca

Bzeneca () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Hodonīnas apriņķī.

Vēsture 
Rakstos pirmoreiz esot minēta 1015. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Jūrkalne

Jūrkalne ir ciems Kurzemē, Ventspils novada Jūrkalnes pagasta centrs netālu no Baltijas jūras krasta. Atrodas netālu no autoceļu P111 (Ventspils (Leči)—Grobiņa) un P119 (Kuldīga—Alsunga—Jūrkalne) krustojuma. Jūrkalnē atrodas tautas nams, bibliotēka. Jūrkalnes pamatskola slēgta 2016. gadā. Ciemā atrodas Jūrkalnes baznīca. Pie ciema ir pludmale ar 20 metru augstu stāvkrastu.

Vēsture 
Jūrkalne atrodas tradicionālajā suitu novadā.
Līdz 1925. gadam tās nosaukums bija Feliksberga (). Pirms 1844. gada tās nosaukums bija Medeņciems (Meddenzeem), arī Jūrciems (Jorizeem).

Napoleona karu periodā 1809. gada 15. maijā Jūrkalnes pludmalē notika kauja starp angļu un dāņu jūrniekiem. No 1872. gada šeit darbojās trīsgadīgā Jūrkalnes jūrskola, kas līdz Pirmajam pasaules karam sagatavoja tālbraucēju stūrmaņus un tuvbraucēju kapteiņus.

Personības 
 Ābrams Cvi Idelsons (1882-1938), komponists.

Atsauces 

Jūrkalnes pagasts
Ventspils novada ciemi
Latvijas ciemi
Vēde

Vēde ir ciems Kurzemē, Ventspils novada Popes pagasta ziemeļos, autoceļu P77 (Ventspils—Dundaga) un V1312 (Oliņi—Vēde) krustojumā.

Atrodas 12,4 km no pagasta centra Popes, 25,9 km no novada centra Ventspils un 182,4 km no Rīgas. Vēsturiski veidojies pie Vēdes pusmuižas (Weden) centra.

Atsauces

Ārējās saites 

Popes pagasts
Ventspils novada ciemi
Latvijas ciemi
Dviete

Dviete, arī Dvīts, ir ciems Augšdaugavas novada Dvietes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienvidos Dvietes upes un tās pietekas Rotupes krastā autoceļu V710 un V783 krustojumā  no novada centra Daugavpils,  no tuvākās pilsētas Ilūkstes un  no Rīgas. Dvietē atrodas pagasta pārvalde, kultūras nams, bibliotēka, feldšeru punkts, pasts, veikals, katoļu baznīca. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Dvietes muižas centru; izaugusi pēckara gados kā kolhoza «Mičurins» centrālais ciemats. Saglabājušās muižas ēkas un baznīca ir vietējas nozīmes arhitektūras pieminekļi.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Augšdaugavas novada ciemi
Latvijas ciemi
Dvietes pagasts
Šēdere

Šēdere, agrāk arī Šedere, ir ciems Augšdaugavas novada Šēderes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta ziemeļrietumos Ilūkstes upes krastā autoceļu V699 un V724 krustojumā  no novada centra Daugavpils un  no Rīgas. Šēderē atrodas pagasta pārvalde, kultūras nams, bibliotēka, feldšerpunkts, pasts, veikals. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Šederes muižas centru; izaugusi pēckara gados kā kolhoza «Cīņa» ciemats. Bijusī Lašu pamatskola (tagad kultūras nams) ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Augšdaugavas novada ciemi
Latvijas ciemi
Šēderes pagasts
Pašuliene

Pašuliene, agrāk arī Pašulina vai Mētras, ir ciems Augšdaugavas novada Šēderes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos pie autoceļa V724 un dzelzceļa līnijas Eglaine—Daugavpils  no pagasta centra Šēderes,  no novada centra Daugavpils un  no Rīgas. Pašulienē atrodas bibliotēka, pasts, veikals, stadions. Apdzīvotā vieta izveidojusies laika posmā no 1970. līdz 1990. gadam netālu no bijušās Pašelinu pusmuižas sakarā ar benzīna pārsūknēšanas stacijas «Ilūkste» (SIA «LatRosTrans» struktūrvienība) būvniecību pie Ilūkstes dzelzceļa stacijas. Ciemā uzceltas 6 daudzdzīvokļu mājas, sadzīves un kultūras komplekss, attīrīšanas iekārtas, siltumcentrāle.

Atsauces 

Augšdaugavas novada ciemi
Šēderes pagasts
Latvijas ciemi
Sērene

Sērene ir ciems Aizkraukles novada Sērenes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā pie autoceļa P87 netālu no Lauces ietekas Daugavā  no novada centra Aizkraukles un  no Rīgas. Sērenē atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, sporta un atpūtas centrs, pasts, 2 veikali, vairāki uzņēmumi. Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Taurkalna pusmuižas, vēsturiskā Sērenes pagastnama un skolas; izaugusi pēckara gados kā kolhoza «Sērene» centrālais ciemats.

Atsauces 

Aizkraukles novada ciemi
Latvijas pagastu centri
Matrožu iela

Matrožu iela var būt:

 iela republikas pilsētās:
 Matrožu iela — iela Jūrmalā.
 Matrožu iela — iela Liepājā.
 Matrožu iela — iela Rīgā.

Skatīt arī 
 Matrozis
Gemini 3

Gemini 3 bija NASA programmas Gemini kosmosa kuģa Gemini pirmais pilotējamais lidojums. Palaists 1964. gada martā.

Apkalpe 
Kuģa Gemini apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublieru apkalpe:
 Volters Širra, komandējošais pilots
 Tomass Stefords, pilots

Sākotnēji pamatapkalpes sastāvs bija: Alans Šepards (komandējošais pilots) un Tomass Stefords (pilots). 1964. gada sākumā Šepardam tika atklāta Menjēra slimība, un apkalpi atstādināja.

Lidojuma gaita 
Gemini 3 tika palaists  19:16:31 UTC ar nesējraķeti Titan II GLV no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-19.

15:57:00 UTC, pirmā apriņķojuma beigās, uz 1 minūti 14 sekundēm iedarbināti manevrēšanas dzinēji, mainot orbītu no 161,2 × 224,4 km uz 158 × 169 km. Tas bija pirmais orbitālais manevrs, kuru veicis pilotējams kosmosa kuģis. Otrajā manevrā tika mainīts orbītas slīpums par 0,02 grādiem. Trešajā manevrā perigejs tika pazemināts līdz 72 km.

Kosmosa kuģa nolaižamais aparāts  19:16:31 UTC nolaidās Atlantijas okeānā.

Ārējās saites 

 On The Shoulders of Titans: A History of Project Gemini NASA
 NASA Gemini 3 Press Kit

3