joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Balstenis

Balstenis jeb kronšteins (no vācu Kragstein — 'izvirzīts akmens'), agrāk arī balsteklis, ir detaļa vai konstrukcija, ar kuru pret vertikālu virsmu tiek atbalstīta horizontāla virsma. Arhitektūrā kronšteins tiek saukts arī franču vārdā par konsoli, tam var būt visdažādākās formas un tas balsta ēku izvirzītās daļas: karnīzes, sandrikus, balkonus, erkerus. Celtniecībā kronšteini tiek izmantoti ventilējamās fasādes mūrēšanā, kad kronšteins tiek piestiprināts monolītam pārsegumam un uz kronšteina tiek likti fasādes ķieģeļi. Balsteņi tiek izmantoti elektrotehnikā, piemēram, kabeļkanālu stiprināšanai, mašīnbūvē un citur. 

Mehānismu detaļas
Arhitektūras elementi
Mašīnbūve
Ruzizi

Ruzizi (, ) ir 117 kilometrus gara Āfrikas upe Burundijā, Kongo un Ruandā. 

Tek dienvidu virzienā, savienojot Kivu ezeru ziemeļos ar Tangaņikas ezeru dienvidos, izveidojot deltu. Ietilpst Kongo upes baseinā. Veitām upes krastu purvaini, upe kalpo par Kongo un Burundijas, Ruandas robežu. Auģstecē, kur upes kritums ievērojams, uzceltas divas HES. Plānota vēl divu staciju celtniecība.

Ārējās saites 

Burundijas upes
Ruandas upes
Kongo Demokrātiskās Republikas upes
Serhijs Šaptala

Serhijs Šaptala (; dzimis 1973. gada 5. februārī) ir Ukrainas Ģenerālštāba priekšnieks (kopš 2021. gada 28. jūlija), kuram ir ģenerālleitnanta pakāpe.

2022. gadā Krievijas iebrukuma Ukrainā laikā S. Šaptala sacīja, ka Ukrainas pretgaisa aizsardzība notrieca Krievijas IL-76, un dalījās ar videomateriālu, kurā redzams Ukrainas Bayraktar TB2 trieciens Krievijas mērķiem.

Atsauces 

Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā militārpersonas
1973. gadā dzimušie
Doneckas apgabalā dzimušie
Gonsalo Kastro

Gonsalo Kastro Randons (, dzimis ) ir Vācijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, bijušais Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Kastro pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu Arminia Bielefeld.

Dzimis Vupertālē, viņa vecāki bija spāņi. Savu karjeru 2004. gadā sācis Vācijas komandā Bayer Leverkusen. Tur viņš aizvadīja 11 sezonas, kopumā nospēlējot 370 mačus. 2015. gadā pievienojies Borussia Dortmund, kur viņš 2017. gadā ieguva Vācijas kausu. No 2018. līdz 2021. gadam spēlējis VfB Stuttgart komandā, bet pēc tam pārgājis uz Arminia Bielefeld komandu.

Vācijas futbola izlases sastāvā debitējis 2007. gadā, kopsummā nospēlējot 5 mačus.

Sasniegumi 
Borussia Dortmund

 Vācijas kauss: 2016–17

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Vācijas futbolisti
Vācijas izlases futbolisti
Leverkūzenes "Bayer" spēlētāji
Dortmundes "Borussia" spēlētāji
VfB Stuttgart spēlētāji
Ziemeļreinā-Vestfālenē dzimušie
Tomāšs Koubeks

Tomāšs Koubeks (, dzimis ) ir Čehijas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Čehijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Koubeks pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu Augsburg.

Iepriekš spēlējis Čehijas komandās Hradec Králové, Sparta Prague un Slovan Liberec, kā arī Francijas komandā Stade Rennais.

Čehijas futbola izlases sastāvā debitējis 2016. gadā. Piedalījies 2016. un 2020. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Stade Rennais

 Coupe de France: 2018–19

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Čehijas futbolisti
Čehijas izlases futbolisti
Stade Rennais F.C. spēlētāji
FC Augsburg spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Hradeckrāloves apgabalā dzimušie
Eksekjels Palasjoss

Eksekjels Alehandro Palasjoss (, dzimis ) ir Argentīnas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Palasjoss pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu Bayer Leverkusen.

Iepriekš spēlējis Argentīnas komandā River Plate. 2020. gada janvārī noslēdzis piecu ar pus gadu līgumu ar Vācijas Bundeslīgas komandu Bayer Leverkusen.

Argentīnas futbola izlases sastāvā debitējis 2018. gadā. Kopā ar izlasi uzvarējis 2021. gada Copa América.

Sasniegumi 
RIver Plate

 Copa Argentina: 2016–17, 2018–19
 Copa Libertadores: 2018
 Recopa Sudamericana: 2019

Argentīna

 Copa América: 2021

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Argentīnas futbolisti
Argentīnas izlases futbolisti
Leverkūzenes "Bayer" spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Ruslans Homčaks

Ruslans Homčaks () ir Ukrainas armijas ģenerālis, kurš pilda Ukrainas Nacionālās drošības un aizsardzības padomes sekretāra pirmā vietnieka pienākumus un bijušais Ukrainas bruņoto spēku virspavēlnieks, līdz 2020. gada 28. martam ieņemot arī ģenerālštāba priekšnieka amatu.

Iepriekš no 2019. gada 21. maija viņš Ukrainas Bruņoto spēku virspavēlnieka amatu apvienoja ar Ģenerālštāba priekšnieka amatu. 2020. gada 28. martā ar prezidenta Volodimira Zelenska dekrētu tika sadalīti virspavēlnieka un Ģenerālštāba priekšnieka amati. Šajā dienā V. Zeļenskis atlcēla R. Homčaku no Ģenerālštāba priekšnieka amata un iecēla viņu par bruņoto spēku komandieri, vienlaikus ieceļot Serhiju Korņičuku par ģenerālštāba priekšnieku.

2021. gada 27. jūlijā R. Homčaks tika atbrīvots no Ukrainas Bruņoto spēku virspavēlnieka amata un iecelts par Ukrainas Nacionālās drošības un aizsardzības padomes pirmo sekretāra vietnieku.

Biogrāfija 
R. Homčaks dzimis Ļvivā 1967. gada 5. jūnijā. 1988. gadā absolvēja Maskavas Augstāko militārās pavēlniecības skolu. Pēc tam R. Homčaks dienēja Austrumvācijā un Baltkrievijas PSR no 1988. līdz 1992. gadam.

Pēc Ukrainas neatkarības atgūšanas 1991. gadā R. Homčaks kļuva par Ukrainas Bruņoto spēku militāro komandieri. No 1993. līdz 2000. gadam R. Homčaks dienēja 24. mehanizētajā brigādē. Kopš 2013. gada paaugstināts par ģenerālleitnantu, karadarbības dalībnieks Donbasā. Ukrainas spēku izšķiroši zaudētās Ilovaiskas kaujas laikā R. Homčaks bija sektora komandieris.

2019. gada 21. maijā Ukrainas prezidents V. Zelenskis iecēla R. Homčaku par Ukrainas bruņoto spēku ģenerālštāba priekšnieku un virspavēlnieku. 2020. gada 28. martā ar prezidenta V. Zelenska dekrētu tika sadalīti virspavēlnieka un ģenerālštāba priekšnieka amati. Šajā dienā V. Zelenskis atcēla R. Homčaku no Ģenerālštāba priekšnieka amata un iecēla viņu par bruņoto spēku komandieri, vienlaikus ieceļot Serhiju Korņičuku par ģenerālštāba priekšnieku.

2020. gada 10. septembrī R. Homčakam bija pozitīvs COVID-19 tests.

Ģimene 
R. Homčaks ir precējies ar Annu Kovaļenko. A. Kovaļenko ir pilsoniskā aktīviste, žurnāliste, aktīva Eiromaidana dalībniece, bijusī trīs Ukrainas aizsardzības ministru padomniece un Ukrainas informācijas politikas ministre. Viņa bija Čerņihivas apgabala valsts pārvaldes vadītāja no 2020. gada 13. oktobra līdz 2021. gada 4. augustam.

2021. gada janvārī A. Kovaļenko laida pasaulē meitu Mariju.

Atsauces

Ārējās saites 

Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā militārpersonas
1967. gadā dzimušie
Ļvivā dzimušie
Jānis Zutis

Jānis Zutis (1893–1962) bija latviešu vēsturnieks, Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (1951), PSRS Zinātņu akadēmijas korespondētājloceklis (1953), vairāku augstākās izglītības iestāžu pasniedzējs, Latvijas PSR Augstākās Padomes 3. un 4. sasaukuma deputāts. Zuša galvenā pētniecības joma bija Baltijas 18. un 19. gadsimta vēsture.

Dzīvesgājums 
Dzimis Sērenes pagasta Kalniņos 1893. gada 16. (pēc vecā stila — 4.) augustā kalpa Jēkaba Zuša ģimenē.

1918. gadā iestājās Maskavas Tautas universitātē, 1924. gadā absolvēja Maskavas Valsts universitātes Sabiedrisko zinātņu fakultāti. 1929. — 1937. gadā bija Voroņežas Valsts Universitātes un Voroņežas Valsts Pedagoģijas institūta docents, no 1937. līdz 1940. gadam — Maskavas Filozofijas, literatūras un vēstures institūta docents, no 1940. līdz 1946. gadam — PSRS ZA Vēstures institūta vecākais zinātniskais darbinieks, no 1946. līdz 1962. gadam — Latvijas Valsts universitātes profesors un LPSR ZA Vēstures nodaļas vadītājs.

LPSR AP 3. un 4. sasaukuma (1951—1962) deputāts, LPSR AP Prezidija loceklis (no 1959).

Nomiris 1962. gada 28. jūnijā Jūrmalā, apglabāts Raiņa kapos.

Apbalvojumi un pagodinājumi 

 Ļeņina ordenis (1954)
 divi Darba Sarkanā Karoga ordeņi
 Staļina prēmijas laureāts (1950) par 1946. gada darbu «Остзейский вопрос в XVIII веке» ("Baltijas provinču jautājums XVIII gadsimtā")
 Nopelniem bagātais zinātnes darbinieks (1953)

Atsauces 

1893. gadā dzimušie
1962. gadā mirušie
Latvijas Universitātes darbinieki
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie latvieši
Staļina prēmijas laureāti
Latvijas vēsturnieki
Raiņa kapos apbedītie
Krievijas latvieši
Buksbauma grīslis

Buksbauma grīslis () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir nevienmērīgi sastopama sastopama Ziemeļu un kalnu apvidos, pārsvarā Ziemeļpola tuvumā, purvainās, kaļķainās pļavās, zāļu purvos ar skraju veģetācijas segumu un izcirtumos.
Latvijā retumis visā teritorijā.Ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.

Apraksts 
Buksbauma grīslis ir daudzgadīgs, 30-80 cm garš lakstaugs, kurš pieder dažādvārpu grīšļu grupai, jo tam ir raksturīgi sievišķie ziedi ar 3 drīksnām un augļa pūslītis ar ļoti īsu knābīti.

Augs veido skraju ceru. Tā stublājs ir spēcīgs, stingrs un trīsšķautņains. Lapas ir blīvi izvietotas pie stublāja pamata, tās ir 0,2-0,4 cm šauras un kopumā ir īsākas nekā stublājs. Apakšējo lapu makstis ir šķeldrainas, sarkanīgas. Galotnes vārpiņas augšdaļā ir izvietoti sievišķie ziedi, bet apakšdaļā vīrišķie ziedi. Zemākās vārpiņas visas ar sievišķajiem ziediem. Vārpiņas ir olveidīgas, 0,5-2 cm garas un 0,8-1,2 cm platas, ziedkopā ir 3-5 vārpiņas. Apakšējās vārpiņas seglapa ir aptuveni ziedkopas garumā. Augļa pūslītis ieapaļš, pelēkzaļš, ar īsu, pēkšņi sašaurinātu, divzobainu knābīti. Pūslīša segplēksne brūna, gari akotaini nosmailota, ar zaļganu joslu vidū, pārsniedz pūslīša garumu. Zied jūnijā.

Atsauces

Ārējās saites 

Grīšļi
Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
Nakts karstumā

"Nakts karstumā" () ir 1967. gada drāmas filma, kuras režisors ir Normans Džuisons. Filmā galvenās lomas atveido Sidnijs Puatjē, Rods Steigers, Vorens Outss un Lī Grānta. Filma ir balstīta uz Džona Bola 1965. gada romāna In the Heat of the Night.

Filma vēsta par afroamerikāņu policistu no Filadelfijas Virdžilu Tibsu (tēlo Puatjē), kurš tiek iesaistīts slepkavības izmeklēšanā mazā Misisipi pilsētā.

"Nakts karstumā" pirmizrāde notika . Filma tika nominēta septiņām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, iegūstot piecas — labākā filma, labākais aktieris galvenajā lomā (Steigers), labākais adaptētais scenārijs, labākā montāža un labākā skaņa. "Nakts karstumā" ir iekļauta Amerikas Kinoinstitūta 100 labāko amerikāņu filmu sarakstā. 2002. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kinoreģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

Filmai ir iznākuši divi turpinājumi ar Puatjē galvenajā lomā — They Call Me Mister Tibbs! (1970) un The Organization (1971).

Atsauces

Ārējās saites 

1967. gada filmas
ASV filmas
Drāmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas filmas
Entonijs Gills

Entonijs Remerals Gills (; dzimis  Ziemeļkarolīnā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja pozīcijā. 2022. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Vašingtonas "Wizards".

Karjera 
Augstskolu basketbolā pārstāvēja NCAA komandas no Dienvidkarolīnas Universitātes un Virdžīnijas Universitātes. Pēc četrām sezonām augstskolu basketbolā E. Gills palika neizvēlēts 2016. gada NBA draftā un devās attīstīt savu spēlētāja karjeru Eiropas klubos. Viņš noslēdza līgumu ar Vācijas basketbola Bundeslīgas komandu Ludvigsburgas "MHP Riesen", taču nesāka tajā spēlēt, neizturot medicīniskās pārbaudes, taču sezonu aizvadīja Turcijas klubā Yeşilgiresun. 2017. gada vasarā E. Gills spēlēja NBA Vasaras līgā, pārstāvot Šarlotas "Hornets", bet pēc tam pievienojās VTB līgas komandai no Krievijas Maskavas apgabala "Himki", kurā nospēlēja divas sezonas.

NBA 
2020. gada novembrī E. Gills noslēdza divu gadu līgumu ar NBA klubu Vašingtonas "Wizards".

Atsauces

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Ziemeļkarolīnā dzimušie
ASV basketbolisti
Spēka uzbrucēji
Vašingtonas "Wizards" spēlētāji
Timotijs Veā

Timotijs Tarpe Veā (, dzimis ) ir ASV futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, ASV futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Veā pārstāv Ligue 1 komandu Lille.

Veā ir dēls bijušajam futbolistam, Zelta bumbas ieguvējam un Libērijas prezidentam, Džordžam Veā. Savu futbolista karjeru sācis Paris Saint-Germain komandā. 2019. gadā pievienojies Lille komandai.

ASV futbola izlases sastāvā debitējis 2018. gadā.

Sasniegumi 
Paris Saint-Germain

 Ligue 1: 2017–18, 2018–19
 Trophée des Champions: 2018

Celtic

 Skotijas Premjerlīga: 2018–19
 Skotijas kauss: 2018–19

Lille

 Ligue 1: 2020–21
 Trophée des Champions: 2021

Ārējās saites 

2000. gadā dzimušie
ASV futbolisti
ASV izlases futbolisti
Parīzes "Saint-Germain" spēlētāji
Celtic F.C. spēlētāji
LOSC Lille spēlētāji
Ņujorkā dzimušie
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Džons Brūkss

Džons Entonijs Brūkss jaunākais (, dzimis ) ir ASV futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, ASV futbola izlases dalībnieks. Kopš 2017. gada Brūkss pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu VfL Wolfsburg.

Dzimis Berlīnē, Vācijā, savu karjeru sācis savas dzimtās pilsētas klubā Hertha. Pavisam Hertha komandā nospēlējis 130 mačus, līdz 2017. gadā pievienojies VfL Wolfsburg.

ASV futbola izlases sastāvā debitējis 2013. gadā. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī divos CONCACAF Zelta kausos.

Sasniegumi 
Hertha BSC

 Vācijas 2. Bundeslīga: 2013–14

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
ASV futbolisti
ASV izlases futbolisti
Berlīnes "Hertha" spēlētāji
VfL Wolfsburg spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Berlīnē dzimušie
Lukass Paketa

Lukass Tolentinu Koelju de Lima (, dzimis ), zināms kā Lukass Paketa (Lucas Paquetá), ir Brazīlijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Paketa pārstāv Ligue 1 komandu Lionas "Olympique".

Savu karjeru 2016. gadā sācis Brazīlijas komandā Riodežaneiro "Flamengo". 2019. gadā pārcēlies uz Eiropu un pievienojies Itālijas Serie A komandai AC Milan, noslēdzot piecu gadu līgumu. 2020. gada septembrī Paketa par 20 miljoniem eiro pievienojās Ligue 1 komandai Lionas "Olympique".

Brazīlijas futbola izlases sastāvā debitējis 2018. gadā. Kopā ar izlasi uzvarējis 2019. gada Copa América.

Sasniegumi 
Brazīlija

 Copa América: 2019

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Brazīlijas futbolisti
Brazīlijas izlases futbolisti
AC Milan spēlētāji
Lionas "Olympique" spēlētāji
West Ham United F.C. spēlētāji
Riodežaneiro štatā dzimušie
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Tangī Ndombelē

Tangī Ndombelē Alvaro (, dzimis ) ir Francijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Francijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Ndombelē pārstāv Itālijas A sērijas komandu Napoli, kas viņu īrē no Tottenham Hotspur.

Iepriekš spēlējis Francijas komandā Amiens.

Francijas futbola izlases sastāvā debitējis 2018. gadā.

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Francijas futbolisti
Francijas izlases futbolisti
Amiens SC spēlētāji
Lionas "Olympique" spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
SSC Napoli spēlētāji
Mants Kvedaravičs

Mants Kvedaravičs (; 1976. gada 28. augusts – 2022. gada 2. aprīlis) bija lietuviešu filmu veidotājs, antropologs un arheologs.

Dzīve un karjera 
Kvedaravičs ieguva doktora grādu sociālajā antropoloģijā Kembridžas Universitātē un bija asociētais profesors Viļņas Universitātē. Viņa promocijas darba tēma bija "Prombūtnes mezgli: nāve, sapņi un pazušana likuma robežās Čečenijas pretterorisma zonā" (Kembridžas Universitāte, 2012).  Kara plosītā Čečenija, viena no Krievijas Federācijas republikām, bija arī viņa 2011. gada dokumentālās filmas Barzakh ("Limbo") darbības vieta. Viņa nākamā dokumentālā filma, kas tika publicēta 2016. gadā, koncentrējas uz Ukrainas ostas pilsētu Mariupoli, kas 2014.–2015. gadā bija pakļauta separātistu karaspēka uzbrukumiem. Kvedaravičs tika nogalināts 2022. gada 2. aprīlī Mariupoles aplenkumā Krievijas iebrukuma laikā Ukrainā. Viņam bija sieva un divi bērni.

2022. gada 5. jūnijā Kvedaravičam jau pēc nāves piešķīra Lietuvas nacionālo kinogodalgu "Zelta dzērve" par mūža ieguldījumu.

Filmogrāfija

Dokumentālās filmas 
 Barzakh (2011)
 Mariupolis (2016)

Spēlfilma 
 Parthenon (Partenonas) (2019)

Apbalvojumi 

 Barzakh
 Amnesty International balva, 2011. gada Berlīnes starptautiskais kinofestivāls
 Labākā filma 2011. gada Belgradas dokumentālo un īsfilmu festivālā
 Labākā dokumentālā filma, 2011. gada Lietuvas kino balva
 Amnesty International balva, 2012. gada Starptautiskais Ļubļanas filmu festivāls
 Lielā balva, 2011. gada Tallinas Melno nakšu filmu festivāls
 Labākā Lietuvas debija 2011. gada Viļņas starptautiskajā filmu festivālā

 Mariupolis
 Labākā dokumentālā filma, 2016. gada Lietuvas kino balva
 Labākais režisors 2016. gada Viļņas starptautiskajā filmu festivālā

Atsauces

Ārējās saites 

 

Viļņas Universitātes darbinieki
2022. gadā mirušie
1976. gadā dzimušie
Lietuviešu kinorežisori
Kembridžas Universitātes absolventi
Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā bojāgājušie
Amīns Hārīts

Amīns Hārīts (, , dzimis ) ir Marokas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Marokas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Hārīts pārstāv Ligue 1 komandu Marseille, kas viņu īrē no Schalke 04.

Dzimis un uzaudzis Francijā, kur arī sācis profesionāli spēlēt futbolu. 2016. gadā debitējis Ligue 1 kluba Nantes rindās. 2017. gadā Hārīts noslēdza četru gadu līgumu ar Vācijas Bundeslīgas komandu Schalke 04. 2021. gada septembrī Schalke 04 Hārītu izīrēja uz Ligue 1 komandu Marseille.

Pirms debijas Marokas futbola izlasē, pārstāvējis dažādu vecumu Francijas jauniešu izlases. Piedalījies 2018. gada FIFA Pasaules kausā.

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Marokas futbolisti
Marokas izlases futbolisti
FC Nantes spēlētāji
Gelzenkirhenes "Schalke 04" spēlētāji
Marseļas "Olympique" spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Sedriks Bakambu

Sedriks Bakambu (, dzimis ) ir Kongo Demokrātiskās Republikas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, bijušais Kongo DR futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Bakambu pārstāv Ligue 1 komandu Marseļas "Olympique".

Savu karjeru sācis Francijas komandā Sochaux, kur piecu sezonu laikā nospēlējis 107 mačus un guvis 21 vārtus. 2014–15. gada sezonu aizvadījis Turcijas Superlīgas komandā Bursaspor. Vēlāk noslēdzis piecu gadu līgumu ar La Liga komandu Villarreal, kur viņš kopumā nospēlēja trīs gadus. 2018. gadā pievienojies Ķīnas komandai Beijing Guoan. 2022. gada janvārī atgriezies Francijā un pievienojies Marseļas "Olympique".

Pārstāvējis dažādu vecumu Francijas jauniešu izlases, tomēr 2015. gadā debitējis Kongo DR futbola izlases sastāvā. Piedalījies 2017. un 2019. gada Āfrikas Nāciju kausā.

Sasniegumi 
Beijing Guoan

 Ķīnas FA kauss: 2018

Individuālie sasniegumi

 Ķīnas Superlīgas labākais vārtu guvējs: 2020

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Kongo Demokrātiskās Republikas futbolisti
Kongo Demokrātiskās Republikas izlases futbolisti
Bursaspor spēlētāji
Villarreal CF spēlētāji
Marseļas "Olympique" spēlētāji
Albans Lafons

Albans Marks Lafons (, dzimis ) ir Francijas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Kopš 2021. gada Lafons pārstāv Ligue 1 komandu Nantes un ir arī komandas kapteinis.

Iepriekš spēlējis Francijas komandā Toulouse un Itālijas komandā Fiorentina.

Pārstāvējis vairākas Francijas jauniešu izlases.

Ārējās saites 

1999. gadā dzimušie
Francijas futbolisti
Francijas izlases futbolisti
Toulouse FC spēlētāji
ACF Fiorentina spēlētāji
FC Nantes spēlētāji
Čerņihivas bombardēšana

Čerņihivas bombardēšana bija virkne gaisa triecienu, kuros tika nogalināti 47 cilvēki Čerņihivas aplenkuma laikā, kas bija daļa no Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā. Amnesty International un Human Rights Watch to raksturoja kā kara noziegumu.

Uzbrukums 
2022. gada 3. martā, īsi pēc pulksten 12:00 (UTC+2), tika nofilmētas sešas nevadītas aviācijas bumbas, kas krīt dzīvojamajā rajonā Čerņihivā, trijstūra formas publiskajā laukumā, ko veido Vjačeslava Čornoviļa un Kruhova ielas. (). Amnesty International analīzē noskaidrojās, ka krita vismaz astoņas bumbas. Aculieciniece, kura dzīvo Ivana Bohuna ielā, dzirdēja skaļu, dūcošu skaņu, pirms bumbas uzsprāga.

Uzbrukuma video tika ierakstīts ar automašīnas priekšējā paneļa kameru (dashcam). Video redzams, kā krīt sešas bumbas un notiek sprādziens. Arī citos tiešsaistes plašsaziņas līdzekļos tika publicēti materiāli, kuros redzami upuru ķermeņi, izdzīvojušie, kas aiznesti nestuvēs, ugunsdzēsēji, kas mēģināja dzēst ugunsgrēkus galvenajā dzīvokļu kompleksā, kas bija cietis, kā arī degošas automašīnas un koki. Reģiona gubernators Vjačeslavs Čauss žurnālistiem sacīja, ka cietušas divas skolas.

Ukrainā dzimusī ASV kongresmene Viktorija Sparca žurnālistiem sacīja, ka viņas vecmāmiņa dzīvoja netālu esošajā ēkā un visi logu stikli bija izbiruši.

Upuri 
Sprādzienos galvenokārt gāja bojā cilvēki, kuri stāvēja rindā, lai nopirktu maizi. Jūlija Matvijenko, arī Ivana Bohuna ielas iedzīvotāja, sprādzienā izdzīvoja ar galvas traumu. Viņas trīs bērni netika ievainoti, taču pēc sprādziena viņiem bija jārāpjas ārā no gruvešiem. Vietējie neatliekamās palīdzības dienesti fiksējuši, ka sprādzienā bojā gājuši 38 vīrieši un 9 sievietes, un ievainoti 18 cilvēki.

Izmeklēšana 
Tā kā Amnesty International nevarēja identificēt tuvumā esošu likumīgu militāru mērķi, tā paziņoja, ka uzbrukums varētu būt kara noziegums.

Human Rights Watch (HRW) neatrada nekādus pierādījumus par "nozīmīgu [militāru] mērķi krustojumā vai tā tuvumā, kad tam tika trāpīts, ... norādot uz potenciāli apzinātu vai neapdomīgu nekritisku uzbrukumu". HRW aicināja Starptautisko Krimināltiesu Ukrainā un Apvienoto Nāciju Organizācijas Izmeklēšanas komisiju lemt, vai ir noticis kara noziegums, un saukt pie atbildības vainīgās personas. HRW izmeklēšana ietvēra telefonintervijas ar trim lieciniekiem un diviem citiem Čerņihivas iedzīvotājiem, kā arī 22 video un 12 fotogrāfiju analīzi. HRW aptaujātie liecinieki paziņoja, ka nezināja par militāriem mērķiem vai operācijām.

Tika atrasts bumbas krāteris, kas atbilst 500 kg smagai bumbai. Bija zināms, ka 2022. gada Krievijas iebrukumā tikušas izmantotas bumbas FAB-500.

Atsauces 

Kara noziegumi Krievijas 2022. gada iebrukumā Ukrainā
Gaisa triecieni Krievijas 2022. gada iebrukumā Ukrainā
Mēģinājumi nogalināt Volodimiru Zelenski

Pēc Ukrainas valdības amatpersonu teiktā, Ukrainas prezidents Volodimirs Zelenskis ir pārdzīvojis vairākus Krievijas aģentu slepkavības mēģinājumus.

Priekšvēsture 
Lai ātri izbeigtu t.s. "īpašo operāciju Ukrainā", tika plānots, ka Krievijas grupējumi ieies Ukrainas galvaspilsētā Kijivā un iznīcinās Ukrainas vadību. Prezidenta padomnieks Mihailo Podoļaks paziņoja, ka "Krievijas galvenais nolūks ir noņemt valsts augstāko vadību, radīt maksimālu paniku un mēģināt izveidot savu marionešu valdību".

Mēģinājumi 
2022. gada februāra sākumā Krievijas prezidents Vladimirs Putins uzdeva Čečenijas vadītājam Ramzanam Kadirovam likvidēt Ukrainas vadītājus. Marta sākumā Ukrainas izlūkdienesti paziņoja, ka čečenu komandieri, kas nosūtīti, lai nogalinātu Zelenski, ir "likvidēti" ar Ukrainai pietuvinātu FSB aģentu palīdzību.

Tiek ziņots, ka vairāk nekā 400 krievu algotņu no Vāgnera grupas līdz 2022. gada februāra beigām atradās Kijivā ar pavēli nogalināt Zelenski un destabilizēt valdību, lai Krievija varētu pārņemt kontroli.

Mēģinājumu skaits 
Konflikta laikā bija pretrunīgi ziņojumi par slepkavības mēģinājumu skaitu pret Zelenski. Prezidenta padomnieks Podoļaks atsaucās uz šo jautājumu, runājot ar Ukrainas ziņu aģentūru Pravda, sakot: "Mūsu ārvalstu partneri runā par diviem vai trim mēģinājumiem. Es uzskatu, ka bija vairāk nekā ducis mēģinājumu."

2022. gada marta sākumā Ukrainas Nacionālās drošības padomes vadītājs Oleksijs Danilovs paziņoja, ka Zelenskis vienas nedēļas laikā izdzīvojis trīs slepkavības mēģinājumos. Danilovs uzsvēra Krievijas Federālā drošības dienesta (FSB) pretkara izlūkošanas virsnieku palīdzību, kuri dalījās informācijā ar Ukrainas spēkiem par divu Čečenijas slepkavu grupu plānotajiem uzbrukumiem.

2022. gada 14. aprīlī Ukrainas Nacionālās drošības un aizsardzības padomes vadītājs Oleksijs Danilovs intervijā raidsabiedrības “BBC” ukraiņu redakcijai pastāstījis, ka Ukrainas drošības dienestiem izdevies novērst vismaz piecus Krievijas diversantu mēģinājumus likvidēt Ukrainas prezidentu Volodimiru Zelenski. “Plāns bija diezgan vienkāršs un nekaunīgs: vispirms likvidēt mūsu valsts prezidentu. Tas viņiem bija galvenais uzdevums, un tika sarīkoti vairāki mēģinājumi. Pēc tam bija vēl četri mēģinājumi. Pēdējais no tiem bija 7. martā, kad saņēmām informāciju no mūsu partneriem, izlūkdienestiem, ka tiek plānota šāda operācija,” stāsta Danilovs.

Viņam arī esot zināms, ko Maskava bija iecerējusi ielikt Zelenska vietā kā Krievijai paklausīgas marionešu valdības vadītāju. Tas neesot bijis ne bijušais Ukrainas prezidents Viktors Janukovičs, ne tonedēļ noķertais oligarhs, Krievijas prezidenta Vladimira Putina draugs Viktors Medvedčuks. Danilovs nenosauc šīs personas vārdā, bet vēsta, ka tie bijuši “cilvēki ar uzplečiem, lieliem uzplečiem”, ko Kremlis bija iecerējis iecelt gan premjera, gan valsts vadītāja postenī.

Atbilde 
ASV valsts sekretārs Entonijs Blinkens intervijā telekanālam CBS paziņoja, ka Ukrainas valdība ir sagatavojusies iespējamai Zelenska nāvei iebrukumā, taču neatklās papildu detaļas.

Atsauces 

Krievijas 2022. gada iebrukums Ukrainā
Dario Ardžento

Dario Ardžento (, dzimis ) ir itāļu kinorežisors, kinoproducents, scenārists, aktieris un kritiķis. Vislabāk pazīstams ar savām 70. un 80. gadu šausmu jeb giallo žanra filmām. Ardžento tiek uzskatīts par vienu no ietekmīgākajiem un nozīmīgākajiem šausmu filmu režisoriem.

Ardžento ir režisējis tādas filmas kā "Putns ar kristāla spalvām" (L'uccello dalle piume di cristallo, 1970), Il gatto a nove code (1971), "Četras mušas uz pelēkā samta" (4 mosche di velluto grigio, 1971), "Dziļi sarkans" (1975), "Nopūtas" (Suspiria, 1977), "Inferno" (Inferno, 1980), "Tumsa" (Tenebrae, 1982), Phenomena (1985), "Opera" (Opera, 1987) un "Trešā māte" (La Terza madre, 2007).

Kopā ar Serdžo Leoni un Bernardo Bertoluči sarakstījuši scenāriju Leones filmai "Reiz rietumos" (1968).

Ārējās saites 

1940. gadā dzimušie
Itāļu kinorežisori
Itāļu scenāristi
Itāliešu kinoaktieri
Romā dzimušie
Dziļi sarkans

"Dziļi sarkans" () ir 1975. gada Itālijas giallo šausmu filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Dario Ardžento. Flimā galvenās lomas atveido Deivids Hemingss, Daria Nikolodi, Gabriele Navija, Maša Merīla un Klāra Kalamaja.

Filma vēsta par mūziķi Markusu (Hemingss), kurš izmeklē vairākas slepkavības, pēc tam, kad ir liecinieks viņa kaimiņienes nogalināšanā.

"Dziļi sarkans" pirmizrāde notika . Filma guva gan kritiskus, gan komerciālus panākumus. Filma tiek uzskatīta par vienu no giallo žanra labākajām filmām, kā arī par vienu no labākajiem Ardžento darbiem.

Ārējās saites 

1975. gada filmas
Itālijas filmas
Šausmu filmas
Tievsakņu grīslis

Tievsakņu grīslis () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama ziemeļu un kalnu apvidos Eirāzijā, tostarp visā Latvijas teritorijā, un Ziemeļamerikā.

Apraksts 
Tievsakņu grīslis ir daudzgadīgs, 15-30 cm garš lakstaugs, kurš pieder vienādvārpu grīšļu grupai, jo tam ir tievi, gari sakneņi. Auga stublājs ir ložņājoši pacils, tas veido ļoti skraju, irdenu ceru vai, biežāk, stublāji ir izvietoti rindās. Lapas ir šauri lineāras, 0,1-0,25 cm platas, renesveidīgas un gludas, tās atrodas pie pamata, tās ir īsākas nekā stublājs. Augs veido arī neziedošus, lapainus dzinumus. Ziedkopa ir blīva, 0,5-1 cm gara, galviņveidīga. Ziedu vārpiņā ir līdz 5 ziedu. Sievišķo ziedu plēksnes ir rūsganbrūnas, plati olveidīgas, vienāda garuma vai mazliet īsākas nekā augļa pūslītis. Pūslītis ir plati olveidīgs, 0,3-0,4 cm garš, tumšbrūns, spīdīgs, ar saskatāmu dzīslojumu. Zied maijā un jūnijā.

Atsauces 

Grīšļi
Latvijas flora
Margarita Karbonāro

Margarita Karbonāro (Margherita Carbonaro, dzimusi 1964. gada 15. jūnijā Milānā) ir itāļu tulkotāja, kas tulko latviešu autoru darbus.

M. Karbonāro dzimusi Milānā un augusi itāļu-latviešu ģimenē. Studējusi itāļu filoloģiju Milānas Universitātē. Tulko daiļliteratūru no vācu, angļu un latviešu valodas. Tulkojusi Hertas Milleres, Tomasa Manna, Maksa Friša un citu autoru darbus. Kopš 2015. gada popularizē latviešu literatūru Itālijā. Publicēti viņas tulkojumi: Zigmunda Skujiņa "Miesas krāsas domino", Regīnas Ezeras "Aka", Noras Ikstenas "Mātes piens" un Jura Zvirgzdiņa "Mufa".

2018. gadā par tulkojumiem no latviešu valodas saņēmusi Ventspils Starptautiskās rakstnieku un tulkotāju mājas balvu "Sudraba tintnīca". 2021. gada oktobrī J. Zvirgzdiņa "Mufas" tulkojums tika nominēts Itālijas literārajai prēmijai Premio Strega. 2022. gadā M. Karbonāro piešķirta Latvijas Literatūras gada balva par latviešu literatūras popularizēšanu itāļu valodā.

Atsauces  

1964. gadā dzimušie
Milānā dzimušie
Tulkotāji
Roberts Sančess

Roberts Linčs Sančess (, dzimis ) ir Spānijas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada Sančess pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Brighton & Hove Albion.

2013. gadā, 15 gadu vecumā no Spānijas pārcēlies uz Brighton & Hove Albion jauniešu komandu. Ticis izīrēts Anglijas komandām Forest Green Rovers un Rochdale. Anglijas Premjerlīgā debitējis .

Spānijas futbola izlases sastāvā debitējis 2021. gadā. Sančess tika iekļauts izlases sastāvā 2020. gada Eiropas čempionātā.

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
Brighton & Hove Albion F.C. spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Futbola vārtsargi
Mursijas reģionā dzimušie
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Marks Kukurelja

Marks Kukurelja Saseta (, dzimis ) ir Spānijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Kukurelja pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Chelsea F.C..

2016. gadā debitējis FC Barcelona B komandā, bet La Liga turnīrā nevienu spēli ar galveno komandu viņš neaizvadīja. Ticis izīrēts citām Spānijas komandām Eibar un Getafe. 2020. gadā par 6 miljoniem eiro pievienojies Getafe komandai. Pēc vienas sezonas Spānijas komandā, Kukurelja noslēdza piecu gadu līgumu ar Anglijas Premjerlīgas komandu Brighton & Hove Albion.

Spānijas futbola izlases sastāvā debitējis 2021. gadā. Izcīnījis sudraba medaļu 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Sasniegumi 
Spānija

 Olimpiskās spēles sudraba medaļa: 2020

Ārējās saites

Atsauces 

1998. gadā dzimušie
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
FC Barcelona spēlētāji
SD Eibar spēlētāji
Getafe CF spēlētāji
Brighton & Hove Albion F.C. spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Katalonijā dzimušie
Agrais grīslis

Agrais grīslis () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eirāzijā (neiekļaujot Eiropas ziemeļu, rietumu un dienvidu daļu).

Agrais grīslis ir sastopams visā Latvijas teritorijā — visbiežāk Daugavas ielejā un tai tuvos apvidos — skrajos mežos, pļavās un gar dzelzceļiem.

Apraksts 
Agrais grīslis ir daudzgadīgs, 15-50 cm garš lakstaugs, kurš pieder vienādvārpu grīšļu grupai tā tievo, garo sakneņu dēļ.

Augs veido skraju, irdenu ceru. Lapas ir šauri lineāras, 0,1-0,2 cm platas, atrodas pie stublāja pamata un gandrīz sasniedz stublāja garumu. Lapas mala ir asa. Visām vārpiņām augšdaļā ir sievišķie ziedi, apakšdaļā — vīrišķie ziedi. Ziedkopa ir blīva, to veido 3—6 vārpiņas. Sievišķo ziedu plēksnes ir rūsganbrūnas. Augļa pūslītis ir iegareni olveidīgs, 0,2-0,4 cm garš un spārnains. Zied maijā un jūnijā.

Atsauces 

Grīšļi
Latvijas flora
Vārpainais grīslis

Vārpainais grīslis () ir grīšļu dzimtas suga. Auga dabiskais izplatības areāls ir Ziemeļamerikas austrumdaļā, taču šī suga ir ieviesta arī Eirāzijā, tostarp Latvijā, kur tā ir bieži sastopama visā valsts teritorijā - mežos, krūmājos, mēreni sausās pļavās un atmatās, kā arī gar dzelzceļiem.

Apraksts 
Vārpainais grīslis ir daudzgadīgs, 20-80 cm garš lakstaugs, kurš pieder vienādvārpu grīšļu grupai. Augs veido nelielu ceru. Stublājs augšdaļā ir raupjš.  Lapas ir pelēkzaļas, īsākas nekā stublājs, tās ir šauri lineāras un aptuveni 0,15-0,3 cm platas. Lapu gals ir smails. Piezemes lapām ir  violeti brūnas makstis. Ziedkopa ir blīva, aptuveni 2-4 cm gara un sastāv no 5-12 nelielām, gandrīz sēdošām vārpiņām. Seglapas ir īlenveidīgas. Augļa pūslītis ir zaļš vai brūnganzaļš, olveidīgs, bez dzīslojuma (vai dzīslojums saskatāms tikai pie pamata), apakšdaļā nedaudz uzpūsts, augšdaļā pakāpeniski sašaurināts divzobainā knābītī. Pūslīšā segplēksne brūna, olveidīga, strupa, ar bālu joslu vidū, īsāka nekā pūslītis. Zied jūnijā.

Atsauces 

Grīšļi
Latvijas flora
Devela grīslis

Devela grīslis () ir grīšļu dzimtas suga. Suga ir nevienmērīgi izplatīta Eiropā. Arī Latvijā tā ir sastopama reti un nevienmērīgi: pārsvarā gar Rīgas līci un tā tuvumā, kaļķainos zāļu purvos, avoksnainās pļavās un skrajos krūmājos.

Ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.

Apraksts 
Devela grīslis ir daudzgadīgs, 10-50 cm garš  lakstaugs, kurš pieder vienvārpas grīšļu grupai.

Suga ir divmāju - sievišķie un vīrišķie ziedi ir šķirti uz dažādiem augiem. Augs veido blīvu ceru, tā stublājs ir raupjš un trīsšķautņains. Lapas ir šauri lineāras, sarveidīgas, durošas, raupjas un īsākas nekā stublājs. Vīrišķo augu vārpiņas ir šauras, 1,5-2,5 cm garas, to plēksnes ir dzelteni rūsganas. Sievišķo augu vārpiņas ir cilindriskas, 1-2 cm garas, skrajas. Augļu pūslīša segplēksnes ir olveidīgas, smailas, īsākas nekā pūslītis. Pūslītis ir brūns, aptuveni 0,4 cm garš. Zied maijā.

Atsauces

Ārējās saites 

Grīšļi
Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
Zemienes grīslis

Zemienes grīslis () ir grīšļu dzimtas suga. Suga ir izplatīta Eiropas ziemeļu, centrālajā un rietumu daļā, kā arī Ziemeļamerikas austrumdaļā. Ietilpst dzeltenā grīšļa (Carex flava s.l.) grupas sastāvā, dažās klasifikācijās to nenodala kā patstāvīgu sugu.

Latvijā zemienes grīslis ir reti sastopams valsts rietumu daļā, citur valstī - ļoti reti. Ierakstīts Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.

Apraksts 
Zemienes grīslis ir daudzgadīgs, 15-30 cm lakstaugs. Augs ir dažādvārpu grīšļu grupas suga, kam sievišķie ziedi ir ar 3 drīksnām un augļa pūslītis ir ar skaidri nodalītu, divzobainu knābīti.

Augs veido blīvu ceru, tas ir zaļš vai tumši zaļš. Stublājs ir strupi trīsšķautņains. Lapas ir 0,3-0,4 cm platas, īsākas nekā stublājs. Stublāja galā ir viena vīrišķo ziedu vārpiņa ar kātiņu, zem tās ir 2-3 iegarenas (0,6-1 cm garas) sievišķo ziedu vārpiņas. Sievišķo vārpiņu seglapas ir ļoti garas, vismaz apakšējā vai divas apakšējās, vai pat visas pārsniedz ziedkopu; seglapas plātne stāva, lai gan augšējai vārpiņai mēdz būt atliekta. Tāpat kā stublāja lapas, arī seglapas ir tumšzaļas un platas. Augļa pūslītis ir dzeltenzaļš vai zaļš, 0,3-0,4 cm garš. Segplēksne ir dzeltenbrūna, lancetiska, vidū ar tikko jaušamu, zaļu svītru, mazliet īsāka nekā pūslītis vai pūslīša garumā. Zied jūnijā.

Atsauces

Ārējās saites 

Grīšļi
Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
The Tragedy of Macbeth

The Tragedy of Macbeth ir 2021. gada ASV vēsturiska trillera filma, kuras režisors un scenārija autors ir Džoels Koens. Filmā galvenās lomas atveido Denzels Vašingtons, Frānsisa Makdormanda, Bertijs Kārvels, Alekss Hasels, Korijs Hokinss, Harijs Mellings, Ketrina Hantere un Brendans Glīsons. Filma ir balstīta uz Viljama Šekspīra lugu "Makbets". Šī ir pirmā filma, kuru Džoels Koens ir režisējis bez sava brāļa Ītana.

Makbets no trim raganām uzzin pareģojumu, ka kādu dienu viņš kļūs par Skotijas karali. Ambīciju pārņemts un sievas mudināts, Makbets nogalina savu karali un ieņem Skotijas troni.

Filmas The Tragedy of Macbeth pirmizrāde notika  Ņujorkas kinofestivālā. Kopš  filma ir pieejama straumēšanas servisā Apple TV+. Filma saņēma kritiķu atzinību par tās režiju, kinematogrāfiju, kā arī Vašingtona, Makdormandas un Hanteres aktierspēli. Filma saņēma trīs nominācijas 94. Kinoakadēmijas balvai kategorijās "Labākais aktieris" (Vašingtons), "Labākais operatora darbs" un "Labākais mākslinieka darbs".

Atsauces

Ārējās saites 

2021. gada filmas
ASV filmas
Denjels Amartijs

Denjels Amartijs (, dzimis ) ir Ganas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Ganas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2016. gada Amartijs pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Leicester City.

Iepriekš spēlējis Zviedrijas komandā Djurgårdens IF un Dānijas komandā København. Ar Dānijas komandu 2016. gadā kļuvis par Superlīgas uzvarētāju. Kopā ar Leicester City komandu uzvarējis gan Anglijas Premjerlīgā, gan ieguvis FA kausu.

Ganas futbola izlases sastāvā debitējis 2015. gadā. Piedalījies trijos Āfrikas Nāciju kausos.

Sasniegumi 
København

 Dānijas Superlīga: 2015–16
 Dānijas kauss: 2014–15, 2015–16

Leicester City

 Anglijas Premjerlīga: 2015–16
 FA kauss: 2020–21
 FA Community Shield: 2021

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Ganas futbolisti
Ganas izlases futbolisti
Leicester City F.C. spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Patsons Daka

Patsons Daka (, dzimis ) ir Zambijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Zambijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Daka pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Leicester City.

Pēc spēlēšanas vairākās Zambijas komandās, 2017. gada janvārī Daka pārcēlās uz Red Bull Salzburg rezerves komandu Liefering. 2017. gada 27. novembrī, UEFA Čempionu līgas mačā pret Genk, Daka guva vārtus, tādējādi kļūstot par pirmo Zambijas futbolistu, kurš ir guvis vārtus Čempionu līgas grupu turnīrā. Daka palīdzēja komandai izcīnīt četrus Austrijas Bundeslīgas titulus un trīs Austrijas kausus. 2020–21. gada sezonā kļuvis par līgas labāko vārtu guvēju. 2021. gada vasarā Daka pārcēlās uz Anglijas Premjerlīgas komandu Leicester City.

Zambijas futbola izlases sastāvā Daka debitēja 2015. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Zambijas futbolisti
Zambijas izlases futbolisti
Leicester City F.C. spēlētāji
Nampalī Mendī

Nampalī Mendī (, dzimis ) ir Senegālas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Senegālas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2016. gada Mendī pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Leicester City.

Iepriekš spēlējis Ligue 1 komandās AS Monaco un OGC Nice.

Senegālas futbola izlases sastāvā debitējis 2021. gadā. Ar izlasi uzvarējis 2021. gada Āfrikas Nāciju kausā.

Sasniegumi 
Monaco

 Ligue 2: 2012–13

Leicester City

 FA kauss: 2020–21

Senegāla

 Āfrikas Nāciju kauss: 2021

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Senegālas futbolisti
Senegālas izlases futbolisti
AS Monaco FC spēlētāji
OGC Nice spēlētāji
Leicester City F.C. spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Brunu Gimaraiss

Brunu Gimaraiss Rodrigess Moura (, dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Gimaraiss pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Newcastle United.

Savu karjeru sācis Brazīlijas komandās Audax un Atletico Paranaense. 2020. gadā pievienojies Ligue 1 līgas komandai Lionas "Olympique". 2022. gada javārī Gimaraiss par 40 miljoniem sterliņu mārciņām pievienojās Anglijas Premjerlīgas komandai Newcastle United.

Brazīlijas futbola izlases sastāvā debitējis 2020. gadā. Izcīnījis zelta medaļu 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Sasniegumi 
Athletico Paranaense

 Copa do Brasil: 2019
 Campeonato Paranaense: 2018
 Copa Sudamericana: 2018

Brazīlija

 Vasaras olimpiskās spēles zelta medaļa: 2020

Atsauces

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Brazīlijas futbolisti
Brazīlijas izlases futbolisti
Lionas "Olympique" spēlētāji
Newcastle United F.C. spēlētāji
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Kristians Romero

Kristians Gabriels Romero (, dzimis ) ir Argentīnas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Romero pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Tottenham Hotspur.

Savu karjeru sācis Argentīnas komandā Belgrano. 2018. gadā pievienojies Itālijas Serie A komandai Genoa. Nākamajā sezonā Romero par 26 miljoniem eiro pārcēlās uz Juventus komandu, kur viņš Serie A turnīrā neaizvadīja nevienu maču. Ticis izīrēts gan Genoa, gan Atalanta komandai. 2021. gadā Romero par 16 miljoniem eiro pārcēlās uz Atalanta. Romero uzreiz tika izīrēts Anglijas Premjerlīgas komandai Tottenham Hotspur.

Argentīnas futbola izlases sastāvā debitējis 2021. gadā. Kopā ar izlasi uzvarējis 2021. gada Copa América.

Sasniegumi 
Argentīna

 Copa América: 2021

Individuālie sasniegumi

 Itālijas Serie A labākais aizsargs: 2020–21

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Argentīnas futbolisti
Argentīnas izlases futbolisti
Genoa C.F.C. spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
Bergamo "Atalanta" spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Viljams Trosts-Ekongs

Viljams Trosts-Ekongs (, dzimis ) ir Nigērijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Nigērijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Trosts-Ekongs pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Watford.

Iepriekš spēlējis Nīderlandes komandās Groningen un Dordrecht, Beļģijas komandā Gent, Norvēģijas komandā Haugesund, Turcijas komandā Bursaspor un Itālijas komandā Udinese.

Nigērijas futbola izlases sastāvā debitējis 2015. gadā. Piedalījies 2018. gada FIFA Pasaules kausā un divos Āfrikas Nāciju kausa turnīros. Izcīnījis bronzas medaļu 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Sasniegumi 
Nigērija

 Olimpiskā bronzas medaļa: 2016

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
Nigērijas futbolisti
Nigērijas izlases futbolisti
KAA Gent spēlētāji
Bursaspor spēlētāji
Udinese Calcio spēlētāji
Watford F.C. spēlētāji
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Nikolā Nkulū

Nikolā Nkulū (, dzimis ) ir Kamerūnas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, bijušais Kamerūnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Nkulū pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Watford.

Savu karjeru sācis AS Monaco komandā. 2011. gadā pievienojies Marseļas "Olympique", kuras rindās viņš 2012. gadā izcīnīja Coupe de la Ligue kausu. 2016. gadā pārcēlies uz Lionas "Olympique", bet pēc nesekmīgas pirmās sezonas Nkulū tika izīrēts Itālijas komandai Torino, bet nākamajā sezonā ar Torino noslēdzis jau pilnvērtīgu līgumu. 2021. gadā kā brīvais aģents pievienojies Anglijas Premjerlīgas komandai Watford.

Kamerūnas futbola izlases sastāvā debitējis 2008. gadā. Piedalījies 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī trīs Āfrikas Nāciju kausa turnīros. Ar izlasi uzvarējis 2017. gada Āfrikas Nāciju kausā.

Sasniegumi 
Marseille

 Coupe de la Ligue: 2011–12

Kamerūna

 Āfrikas Nāciju kauss: 2017

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Kamerūnas futbolisti
Kamerūnas izlases futbolisti
AS Monaco FC spēlētāji
Marseļas "Olympique" spēlētāji
Lionas "Olympique" spēlētāji
Torino F.C. spēlētāji
Watford F.C. spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Pirkstainais grīslis

Pirkstainais grīslis () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama Eirāzijā (neiekļaujot Eiropas ziemeļu, rietumu un dienvidu daļu) sastopama suga.

Latvijā bieži visā teritorijā - gaišos lapkoku un jauktos mežos, mežmalās un krūmājos.

Apraksts 
Pirkstainais grīslis ir daudzgadīgs, 10-30 cm garš lakstaugs, kurš pieder dažādvārpu grīšļu grupai, jo tam sievišķie ziedi ir ar 3 drīksnām un augļa pūslītis ir ar īsu knābīti.

Augs ar gariem sakneņiem, veido blīvu ceru. Stublājs ir tievs un stāvs. Pie stublāja pamata ir daudz īsu, 0,3-0,7 cm platu lapu, kas īsākas nekā stublājs. Pašas apakšējās lapas ir bez plātnes un tās ir spīdīgi sarkanas. Vīrišķo ziedu vārpiņa stublāja galotnē ir viena. Tai gandrīz blakus esošā augšējā sievišķo ziedu vārpiņa nereti pārsniedz vīrišķo ziedu vārpiņu. Augam ir 2-3 sievišķo ziedu vārpiņas, lineāras un paskrajas, apakšējā ar kātiņu. Visas vārpiņas ir diezgan blīvi izvietotas stublāja galotnē. Zied aprīlī, maijā.

Atsauces 

Grīšļi
Latvijas flora
Divsēklu grīslis

Divsēklu grīslis () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama ziemeļu apvidos pola tuvumā. Latvijas teritorijā ir sastopams diezgan reti slapjos un purvainos mežos, atsevišķos dienvidu rajonos nav atrasts.

Ierakstīts Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.

Apraksts 
Divsēklu grīslis ir daudzgadīgs, 30-50 cm garš lakstaugs, kurš pieder vienādvārpu grīšļu grupai, jo tā vīrišķie ziedi atrodas vārpiņas augšdaļā, sievišķie - vārpiņas apakšdaļā.

Augs veido nelielu, skraju ceru. Stublājs ir trīsšķautņains, tievs un parasti galotnē mazliet nolīkst. Lapas stublāja apakšdaļā ir 0,1-0,15 cm platas, īsākas nekā stublājs. Lapas mala ir raupja. Ziedkopa ir 2-4 cm gara, to veido 2-6 apaļas vārpiņas ar nedaudziem ziediem. Pie apakšējās vārpiņas ir matveida seglapa. Augļa pūslītis ir spīdīgs, zaļš vai brūns, kad ir nogatavojies. Pēc formas pūslītis ir ieapaļš ar ļoti īsu knābīti. Pūslīša pāreja knābītī ir pēkšņa. Zied no maija beigām līdz jūlijam.

Atsauces

Ārējās saites 

Grīšļi
Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
Uģis Grūbe

Uģis Grūbe (dzimis , miris ) bija latviešu jurists, bijušais Bankas Baltija administrators.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1957. gada 5. martā. Studēja LVU Juridiskajā fakultātē un darbojās Rīgas Proletāriešu rajona komjaunatnes komitejā. 
1982. gadā sāka strādāt milicijā, tad par strādnieku ražošanas apvienībā “Ausma”, bet 1985. gadā Rīgas Kirova rajona izpildkomitejas dzīvokļu daļā. 
1987. gadā Grūbe kļuva Rīgas Kirova rajona tiesas tiesnesi, Latvijas neatkarības atjaunošanas periodā 1990. gadā sāka strādāt Rīgas pilsētas izpildkomitejā.

1992. gadā sāka strādāt par juristu firmā “Koblenz”, 1994. gadā nolika advokāta eksāmenu. Pēc “Bankas Baltija” maksātnespējas pasludināšanas Grūbi 1995. gadā iecēla par bankas administratoru. Kopā ar advokātu Andri Grūtupu esot ieteicis “Bankas Baltija” likvidatoram Deividam Berijam pārdot “Latvenergo” 10 miljonu latu parādu kādai Lihtenšteinā reģistrētai firmai par pieciem miljoniem, kā rezultātā trīs miljoni latu pazuda bez vēsts.
1999. gadā sprādzienā tika bojāta Grūbes automašīna “Lincoln Navigator”.
Digitālās televīzijas ieviešanas lietā Grūbe darbojās kā uzņēmuma “Kempmayer Media Limited” pārstāvis; pēc “Parex bankas” bankrota un nacionalizācijas viņš pārstāvēja bijušo bankas īpašnieku Valērija Kargina un Viktora Krasovicka intereses.

Miris 2022. gada 8. aprīlī.

Atsauces 

Latvijas juristi
1957. gadā dzimušie
2022. gadā mirušie
Tetjana Omeļčenko

Tetjana Omeļčenko (; dzimusi ) ir Ukrainas un Azerbaidžānas brīvā stila cīkstone, Eiropas čempionātu medaļniece, 2017. gada Islāma Solidaritātes spēļu uzvarētāja.

Biogrāfija 
Tetjana Omeļčenko dzimusi 1994. gadā Krivijrihā. Ar cīņas sportu viņa sāka nodarboties 2007. gadā Krivijrihas 9. internātskolā, kur viņu un citus bērnus sāka trenēt Oleksandrs Loznijs. Pēc tam Tetjana trenējās Krivijrihas 2. Bērnu un jauniešu sporta skolā. Viņa bija Ukrainas kadetu, junioru un jauniešu izlašu dalībniece. 2010. gadā viņa kļuva par Eiropas kadetu čempionāta bronzas medaļnieci. 2015. gadā izcīnīja bronzas medaļu Eiropas jaunatnes čempionātā. Ukrainas sacensībās pārstāvēja Krivijrihas "Dinamo". Treneris - Grigorijs Šepeļevs. Jau junioru vecumā viņa kļuva par Ukrainas pieaugušo čempionāta sudraba medaļnieci. 2013. gadā Omeļčenko kļuva par Kijevas starptautiskā cīņas turnīra atklājumu, tikai finālā zaudējot topošajai pasaules čempionei un olimpiskajai čempionei Helēnai Marulisai.

2016. gadā Tetjana Omeļčenko sāka pārstāvēt Azerbaidžānu. Tajā pašā gadā viņa kļuva par Eiropas jauniešu čempioni, bet nākamajā gadā viņa izcīnīja Pasaules jaunatnes čempionāta bronzas medaļu. 2018. gadā viņa guva pirmos nopietnos panākumus pieaugušo līmenī Azerbaidžānas nacionālajā komandā. Viņa maija sākumā ieguva trešo vietu Eiropas čempionātā Serbijas pilsētā Novisadā, bet divas nedēļas vēlāk uzvarēja Islāma solidaritātes spēlēs Baku. Kopumā viņa Azerbaidžānas izlases rindās Eiropas čempionātos izcīnīja četras bronzas medaļas.

2021. gadā viņa divreiz mēģināja iekļūt Tokijas olimpiskajās spēlēs, izmantojot olimpiskos kvalifikācijas turnīrus. Atbilstoši sacensību noteikumiem olimpiskās licences tika piešķirtas sportistiem, kuri savās svara kategorijās ieņēma pirmo un otro vietu. Omeļčenko nedaudz pietrūka Eiropas olimpiskajā kvalifikācijas turnīrā, kur viņa ieņēma trešo vietu aiz ukrainietes Irinas Koļadenko un latvietes Anastasijas Grigorjevas, bet pasaules kvalifikācijas turnīrā viņa ieņēma tikai 13. vietu.

Galveno sacensību rezultāti

Pasaules čempionāti

Eiropas čempionāti

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Dņipropetrovskas apgabalā dzimušie
Ukrainas cīkstoņi
Azerbaidžānas cīkstoņi