joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Berts van Marveiks

Lambertuss van Marveiks (; dzimis ) ir nīderlandiešu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā. Pašlaik (2019) ir Apvienoto Arābu Emirātu futbola izlases galvenais treneris.

Futbolista karjera 
Spēlētāja karjeru sāka dzimtās pilsētas Deventeras klubā Go Ahead Eagles. 1975. gadā pārgāja uz AZ Alkmaar, bet 1978. gadā pievienojās MVV Maastricht, kurā aizvadīja astoņas sezonas. Pēc tam vienu sezonu nospēlēja Fortuna Sittard. Karjeru noslēdza 1988. gadā Beļģijas komandā Assent.

 aizvadīja savu vienīgo spēli Nīderlandes futbola izlasē, nospēlējot pirmo puslaiku draudzības spēlē pret Dienvidslāvijas izlasi.

Trenera karjera 
Trenera karjeru sāka 1998. gadā savā bijušajā klubā Fortuna Sittard. 1999. gadā sasniedza Nīderlandes kausa finālu. 2000. gadā kļuva par Roterdamas "Feyenoord" galveno treneri. 2002. gadā ar šo klubu izcīnīja UEFA kausu. 2004. gada jūlijā kļuva par Vācijas Bundeslīgas kluba Dortmundes "Borussia" galveno treneri. Tajā nostrādāja divas sezonas, pēc tam atgriezās Feyenoord un 2008. gadā izcīnīja Nīderlandes kausu. 

2008. gadā pārņēma Nīderlandes futbola izlases vadību un bija tās galvenais treneris četrus gadus. 2010. gada FIFA Pasaules kausā aizveda komandu līdz pat finālam, kurā piekāpās Spānijai. 2012. gada Eiropas čempionāts izvērtās neveiksmīgs — Nīderlandes izlase zaudēja visās trīs spēlēs grupu turnīrā un van Marveiks amatu atstāja.

2013. gada septembrī sāka strādāt par Vācijas kluba Hamburger SV galveno treneri, tomēr sezonu nepabeidza un 2014. gada februārī tika atbrīvots no amata.

No 2015. līdz 2017. gadam bija Saūda Arābijas futbola izlases galvenais treneris. Viņš palīdzēja izlasei kvalificēties 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīram, taču nespēja vienoties par līguma pagarināšanu un amatu atstāja.  tika iecelts par Austrālijas izlases galveno treneri. Pēc Pasaules kausa finālturnīra darbu ar Austrālijas izlasi neturpināja.

2019. gada martā kļuva par Apvienoto Arābu Emirātu izlases galveno treneri.

Atsauces

Ārējās saites 

1952. gadā dzimušie
Nīderlandes futbolisti
Nīderlandes izlases futbolisti
Nīderlandes futbola treneri
Nīderlandes futbola izlases treneri
Saūda Arābijas futbola izlases treneri
Austrālijas futbola izlases treneri
2010. gada FIFA Pasaules kausa treneri
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā treneri
2018. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Apvienoto Arābu Emirātu futbola izlases treneri
AZ Alkmaar spēlētāji
Overeiselā dzimušie
FC St. Pauli

Fußball-Club St Pauli von 1910 e.V. jeb FC St. Pauli ir Vācijas futbola klubs no Hamburgas. Dibināts . Pašlaik spēlē 2. Bundeslīgā. Mājas spēles aizvada Millerntor-Stadion.

Sasniegumi 
 2. Bundeslīga
 Čempioni (1): 1976–77 (Ziemeļu divīzijā)
 Otrā vieta (3): 1987–88, 1994–95, 2009–10

Ārējās saites 

 

Vācijas futbola klubi
Hvans Hijčhans

Hvans Hijčhans (, dzimis ) ir Dienvidkorejas futbolists, uzbrucējs, Dienvidkorejas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas kluba Wolverhampton Wanderers sastāvā, kas viņu īrē no RB Leipzig.

Sasniegumi 
Salzburg

 Austrijas Bundeslīga: 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2019–20
 Austrijas kauss: 2015–16, 2016–17, 2019–20

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Dienvidkorejas futbolisti
Dienvidkorejas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Hamburger SV spēlētāji
RB Leipzig spēlētāji
Wolverhampton Wanderers F.C. spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
I Sinu

I Sinu (, dzimis ) ir Dienvidkorejas futbolists, pussargs, Dienvidkorejas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada spēlē Portugāles Premjerlīgas kluba Portimonense SC sastāvā.

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Dienvidkorejas futbolisti
Dienvidkorejas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Hellas Verona F.C. spēlētāji
Irvings Losano

Irvings Losano (; dzimis ) ir Meksikas futbolists, pussargs, Meksikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Itālijas Serie A kluba SSC Napoli sastāvā.

Sasniegumi 
Pachuca

 Liga MX: 2016
 CONCACAF Čempionu līga: 2016–17

PSV Eindhoven

 Eredivisie: 2017–18

Napoli

 Coppa Italia: 2019–20

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Meksikas futbolisti
Meksikas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
PSV Eindhoven spēlētāji
SSC Napoli spēlētāji
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Marko Čekinato

Marko Čekinato (; dzimis  Palermo) ir itāļu tenisists. Sportista lielākais panākums ir 2018. gada Francijas atklātā čempionāta tenisā pusfināla sasniegšana, kur turnīra gaitā tika pārspēti tādi tenisisti kā Novaks Džokovičs, Dāvids Gofāns un Pablo Karenjo-Busta. Pēc šī panākuma tenisists sasniedza savu tā brīža ATP reitinga rekordvietu — 27. pozīciju. Neilgi pirms šī turnīra itālis izcīnīja savu pirmo ATP titulu, uzvarot Ungārijas Open turnīrā. 2018. gada jūlijā izcīnīja savu otro ATP titulu, uzvarot Horvātijas Open turnīrā.

Statistika

Vietas Grand Slam turnīros 

|}

1992. gadā dzimušie
Itālijas tenisisti
2022. gada Pasaules čempionāts hokejā

2022. gada Pasaules čempionāts hokejā bija 85. Pasaules čempionāts. Tas notika Somijas pilsētās Helsinkos Helsinku ledus hallē un Tamperē Nokia arēnā no  līdz .

Sākotnēji Somija pretendēja rīkot 2021. gada Pasaules čempionātu hokejā, un arī bija galvenā pretendente rīkot to, taču, vēlāk, kad Rīga un Minska apvienojās cīņai par rīkošanu, abas pilsētas bija uzvarētājas, apsteidzot Helsinkus un Tamperi tikai par 3 punktiem. Vēlāk tika paziņots, ka Somija rīkos 2022. gada čempionātu. Rīkotājpilsētas tika izvēlētas  Starptautiskās hokeja federācijas preses konferencē, kas notika Ķelnē, Vācijā.

2022. gada Krievijas iebrukuma Ukrainā laikā norises vieta Helsinkos no Hartwall arēnas tika pārcelta uz Helsinku ledus halli, jo tā piederēja Krievijas oligarhiem.

Arēnas

Komandas 
 *
 3
  (izslēgti)
 *
 *
 3
 *
 *
 *
 KOK (izslēgti)
 *
 *
 *
 *
 *†
 *
 *
 *

 * automātiski kvalificējas pēc 2021. gada Pasaules hokeja čempionāta (1.—16. vieta)
 † kvalificējas kā turnīra rīkotāji
 3 kvalificējās, ieņemot vietu Baltkrievijas un Krievijas vietā

Sākotnēji bija plānots, ka čempionātā piedalīsies arī Baltkrievijas un Krievijas hokeja izlases, bet 2022. gada 28. februārī Somijas Hokeja asociācija nolēma liegt dalību Baltkrievijas un Krievijas hokeja izlasēm, sakarā ar Krievijas 2022. gada iebrukumu Ukrainā.
Baltkrievijas un Krievijas vietā dalība tika dota Austrijas un Francijas hokeja izlasei.

Izlašu sastāvi 

Katras izlases sastāvā jābūt 15 līdz 25 laukuma spēlētājiem un 2 līdz 3 vārtsargiem.

Sadalījums pa grupām 
Komandas tika sadalītas pa grupām atbilstoši vietām 2021. gada IIHF rangā (izlašu vietas šajā rangā norādītas iekavās).

A grupa
  (1)
  (5)
  (8)
  (9)
  (12)
  (13)
  (16)
  (15)

B grupa
  (2)
  (4)
  (6)
  (7)
  (10)
  (11)
  (15)
  (18)

Grupu turnīrs

A grupa

B grupa

Izslēgšanas spēles

Ceturtdaļfināli

Pusfināli

Par 3. vietu

Fināls

Vietu sadalījums

Atsauces 

Pasaules čempionāts hokejā
2022. gada Pasaules čempionāts hokejā
Pasaules čempionāts hokejā
Kaspars Zālītis

Kaspars Zālītis (dzimis 1982. gada 15.oktobrī) ir Latvijas cilvēktiesību aktīvists un LGBTQI tiesību aizstāvis. Ir bijis Lesbiešu, geju, biseksuāļu, transpersonu un viņu draugu apvienības „Mozaīka” valdes loceklis, viens no galvenajiem rīkotājiem EuroPride 2015 Rīgā. Šobrīd kustības "Dzīvesbiedri" vadītājs.

Biogrāfija 

No 1999. gada dzīvo Rīgā, Latvijā. 2009. gadā ieguva bakalaura grādu Atvērtajā universitātē (Open University), Lielbritānijā. Profesionāli saistīts ar stratēģiskās komunikācijas jomu, strādājot DeepWhite, Guilty. Informācijas platformas „Pride.lv” redaktors. Latvijā bija vai ir saistīts ar vairākām nevalstiskajām organizācijām cilvēktiesību jomā:

 Kustība "Dzīvesbiedri";
 Lesbiešu, geju, biseksuāļu, transpersonu un viņu draugu apvienību „Mozaīka”;
 Resursu centru sievietēm "Marta";
 Latvijas Cilvēktiesību centru;
 Eiropas Jaunatnes cilvēktiesību tīkla Latvijas nodaļu;
 Providus., kurā kopš 2002. gada publicē viedokļu rakstus par cilvēktiesību tēmu.

Strādāja Latvijas Jaunatnes padomē, 2003. gadā aizsāka Eiropas nedēļu pret rasismu Latvijā. Bija Latvijas Republikas īpašo uzdevumu ministru sabiedrības integrācijas lietās padomnieks.

Cilvēktiesību aktīvisms 

Viņa ievērojamākais darbs saistīts ar LGBTI tiesību jomu, organizējot un veicinot praidu kustības attīstību Latvijā un citās valstīs. Piedalījies rīkošanā pirmajam Baltijas praidam 2012. gadā un Eiropraidam Rīgā 2015. gadā. No 16 gadu vecuma Zālītis ir atklāts gejs un atbalsta cilvēkus, kuri vēlās atklāt savu seksuālo orientāciju. Komentējot pirmā praida norisi, Zālītis minēja: Atskatoties uz 23. jūlija notikumiem geju un lesbiešu gājiena “Rīgas Praids 2005” ietvaros, jāpiekrīt Roberta Ķīla izteikumiem Latvijas TV — ir pārsprādzis līdz šim nemanīts augonis. Vairāki tūkstoši pretinieku, vistu olas, gāze dalībnieku acīs, plakāti ar necenzētiem saukļiem, agresijas pilni izsaukumi, ar kādiem Vecrīgā sagaidīja ap simtu gājiena dalībnieku, rādīja mūsu sabiedrības iecietības līmeni.Zālītis ir strādājis kopā ar vairākām starptautiskajām organizācijām cilvēktiesību jomā, tostarp Amnesty International, InterPride, ILGA-Europe, EDSO, Eiropas Savienības institūcijām u.c. Viņš ir bijis un paliek aktīvs vairākās cilvēktiesību jomās: sieviešu tiesības (bija Resursu centrs sievietēm "Marta" valdes loceklis), pret naida kustība (parakstot arī atbalsta vēstuli par bēgļu uzņemšanai Latvijā), HIV/AIDS jautājumi, personu ar īpašām vajadzībām tiesības. Piedalās Varavīksnes indeksa veidošanā (Rainbow Europe), kas ir starptautiskais vērtējums par LGBTI tiesībām Eiropas valstīs. Aktīvs kopdzīves regulējuma aizstāvis.

Atsauces

Ārējās saites 
 Kaspars Zālītis, Agrita Elijase. Report on Homophobic and Transphobic Hate Crimes and Incidents in Latvia 2013  
 Kaspara Zālīša blogs 

LGBT cilvēki no Latvijas
Bartošs Berešiņskis

Bartošs Berešiņskis (; dzimis ) ir Polijas futbolists, aizsargs, Polijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2017. gada spēlē Serie A kluba Dženovas "Sampdoria" sastāvā.

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Polijas futbolisti
Polijas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Poznaņas "Lech" spēlētāji
Dženovas "Sampdoria" spēlētāji
Varšavas "Legia" spēlētāji
Lielpolijas vojevodistē dzimušie
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Basems Srarfi

Basems Srarfi (; dzimis ) ir Tunisijas futbolists, pussargs, Tunisijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Beļģijas Pro līgas komandu S.V. Zulte Waregem.

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Tunisijas futbolisti
Tunisijas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Tunisijā dzimušie
OGC Nice spēlētāji
Eljāss Shīri

Eljāss Shīri (, ; dzimis ) ir Tunisijas futbolists, pussargs, Tunisijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Vācijas Bundeslīgas kluba 1. FC Köln sastāvā. Pirms tam pārstāvējis Francijas klubu Monpeljē HSC.

Tunisijas izlasē debitējis 2018. gada martā pret Irānas izlasi. Piedalījies 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā.

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Tunisijas futbolisti
Tunisijas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Montpellier HSC spēlētāji
1. FC Köln spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Vladimirs Petkovičs

Vladimirs Petkovičs (; dzimis  Sarajevā) ir horvātu izcelsmes Bosnijas un Hercegovinas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā. Ieguvis arī Šveices un Horvātijas pilsonību. Kopš 2021. gada jūlija ir Francijas kluba Bordeaux galvenais treneris.

Futbolista karjera 
Spēlētāja karjeru sāka klubā FK Sarajevo. Vēlāk pārstāvēja arī citus bijušās Dienvidslāvijas klubus Rudar un Koper, bet divreiz atgriezās savā pirmajā klubā. 1985. gadā, pārstāvot FK Sarajevo, kļuva par Dienvidslāvijas čempionu. 

1987. gadā pārcēlās uz Šveici. Tur pārstāvēja klubus Chur 97, FC Sion, Martigny-Sports, AC Bellinzona, FC Locarno un SC Buochs, pārsvarā spēlējot zemākajās līgās.

Trenera karjera 
Vēl būdams aktīvs futbolists, 1997. gadā kļuva par AC Bellinzona treneri. Pēc tam trenēja Malcantone Agno, bet pēc tā apvienošanās ar FC Lugano 2004. gadā kļuva par apvienotās komandas galveno treneri.

2005. gadā atgriezās Bellinzona un 2008. gadā aizveda komandu līdz Šveices kausa finālam. 2008. gadā kļuva par Young Boys galveno treneri, ar šo klubu divreiz pēc kārtas izcīnīja 2. vietu Šveices Superlīgā. 2011. gadā neilgi pirms čempionāta beigām tika atbrīvots no amata. Tajā paša gadā kļuva par Turcijas kluba Samsunspor galveno treneri, taču nostrādāja tajā tikai nedaudz ilgāk par pusgadu. 2012. gadā uz laiku kļuva par FC Sion galvenā trenera pienākumu izpildītāju.

 kļuva par Itālijas A sērijas kluba Romas "Lazio" galveno treneri. 2013. gadā uzvarēja Itālijas kausa izcīņā.

2013. gada decembrī tika paziņots, ka pēc 2014. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīra Petkovičs nomainīs Otmāru Hicfeldu Šveices futbola izlases galvenā trenera amatā. Petkoviča vadībā Šveices izlase 2016. gada Eiropas čempionātā iekļuva astotdaļfinālā un kvalificējās 2018. gada FIFA Pasaules kausam. PK finālturnīrā izlase aizkļuva līdz astotdaļfinālam. 2020. gada Eiropas čempionātā pirmo reizi izlasi aizveda līdz ceturtdaļfinālam, astotdaļfinālā pēcspēles 11 metru sitienu sērijā pieveicot Francijas izlasi. Pēc Eiropas čempionāta darbu ar izlasi atstāja un kļuva par Francijas 1. līgas kluba Bordo "Girondins" galveno treneri.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Sarajevo

 Dienvidslāvijas Pirmā līga: 1984–85

Trenera karjera 
Malcantone Agno

 Šveices Pirmā līga: 2002–03

Lazio

 Coppa Italia: 2012–13

Atsauces

Ārējās saites 

1963. gadā dzimušie
Sarajevā dzimušie
Bosnijas un Hercegovinas horvāti
Dienvidslāvijas futbolisti
Bosnijas un Hercegovinas futbolisti
Bosnijas un Hercegovinas futbola treneri
Šveices futbola izlases treneri
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā treneri
2018. gada FIFA Pasaules kausa treneri
FC Sion spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā treneri
Oskars Tavaress

Oskars Vašingtons Tavaress Silva (; dzimis ) ir urugvajiešu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā. Kopš 2006. gada ir Urugvajas futbola izlases galvenais treneris.

Futbolista karjeras laikā pārstāvējis Urugvajas klubus Sud América, Sportivo Italiano, Montevideo Wanderers, Fénix un Bella Vista, no 1976. līdz 1977. gadam spēlējis arī Meksikas klubā Puebla. Spēlētāja karjeru noslēdza 32 gadu vecumā.

Trenera karjera 
Trenera karjeru sāka 1980. gadā Urugvajas klubā Bella Vista. Vēlāk vadīja arī vairākus citus Urugvajas klubus: Danubio, Montevideo Wanderers un Peñarol. 1987. gadā ar Peñarol uzvarēja Copa Libertadores, Dienvidamerikas prestižākajā klubu turnīrā. 1988. gadā neilgu laiku bija Kolumbijas kluba Deportivo Cali galvenais treneris.

1988. gadā pirmoreiz kļuva par Urugvajas futbola izlases galveno treneri. Tavaresa vadībā Urugvaja ieguva 2. vietu 1989. gada Copa América, bet 1990. gada FIFA Pasaules kausā iekļuva astotdaļfinālā.

No 1991. līdz 1993. gadam bija Argentīnas kluba Boca Juniors galvenais treneris. 1992. gada Apertura čempionātā kļuva par Argentīnas pirmās divīzijas čempionu. No 1994. gada sāka strādāt Eiropā. Tavaress vadīja Itālijas klubus Cagliari un AC Milan, kā arī Spānijas vienību Oviedo. Vēlāk atgriezās Argentīnā un strādāja ar Buenosairesas "Velez Sarsfield" un vēlreiz ar Boca Juniors.

 Tavaress vēlreiz kļuva par Urugvajas izlases galveno treneri. Viņa vadībā Urugvajas izlase 2010. gada FIFA Pasaules kausā izcīnīja ar  4. vietu un uzvarēja 2011. gada Copa América. 2010. un 2011. gadā Tavaress tika atzīts par Dienvidamerikas gada futbola treneri. Tavaress vadīja arī Urugvajas olimpisko izlasi 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā. 2014. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā ar Urugvajas izlasi aizkļuva līdz astotdaļfinālam, kā arī kvalificējās 2018. gada FIFA Pasaules kausam. Tavaresam pieder rekords ar visvairāk aizvadītajām spēlēm kādas vienas nacionālās izlases galvenā trenera amatā.

Atsauces

Ārējās saites 

1947. gadā dzimušie
Urugvajas futbolisti
Urugvajas futbola treneri
Urugvajas futbola izlases treneri
1990. gada FIFA Pasaules kausa treneri
2010. gada FIFA Pasaules kausa treneri
2014. gada FIFA Pasaules kausa treneri
2018. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Montevideo dzimušie
Lukašs Teodorčiks

Lukašs Teodorčiks (; dzimis ) ir Polijas futbolists, uzbrucējs, Polijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Teodorčiks spēlē Itālijas B sērijas komandas L.R. Vicenza sastāvā.

Sasniegumi 
Lech Poznań

 Ekstraklasa: 2014–15

Dynamo Kyiv

 Ukrainas Premjerlīga: 2014–15, 2015–16
 Ukrainas kauss: 2014–15
 Ukrainas Superkauss: 2016

Anderlecht

 Beļģijas Pro līga: 2016–17
 Beļģijas Superkauss: 2017

Individuālie sasniegumi

 Beļģijas Pro līgas labākais vārtu guvējs: 2016–17

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Polijas futbolisti
Polijas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Poznaņas "Lech" spēlētāji
Briseles "Anderlecht" spēlētāji
Udinese Calcio spēlētāji
Kijivas "Dinamo" spēlētāji
Mazovijas vojevodistē dzimušie
Ki Sonjons

Ki Sonjons (; dzimis ) ir Dienvidkorejas futbolists, pussargs, Dienvidkorejas futbola izlases dalībnieks un komandas kapteinis. Kopš 2020. gada spēlē Dienvidkorejas kluba FC Seoul sastāvā.

Sasniegumi 
Celtic

 Skotijas Premjerlīga: 2011–12
 Skotijas kauss: 2010–11

Swansea City

 Anglijas Līgas kauss: 2012–13

Individuālie sasniegumi

 Korejas gada futbolists: 2011, 2012, 2016

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Dienvidkorejas futbolisti
Dienvidkorejas izlases futbolisti
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Celtic F.C. spēlētāji
Swansea City A.F.C. spēlētāji
Sunderland A.F.C. spēlētāji
Newcastle United F.C. spēlētāji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Ku Čačhols

Ku Čačhols (; dzimis ) ir Dienvidkorejas futbolists, pussargs, Dienvidkorejas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Kataras kluba Al-Gharafa SC sastāvā.

Sācis savu karjeru Čedžudo Jeju United futbola klubā 2007.gadā.

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Dienvidkorejas futbolisti
Dienvidkorejas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
VfL Wolfsburg spēlētāji
FC Augsburg spēlētāji
1. FSV Mainz 05 spēlētāji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Subates ielu uzskaitījums

Subates pilsētas ielu uzskaitījums iekļauj sevī 45 ielas, kuras atrodas Subatē.

Ielu uzskaitījums 

 1. maija iela
 Alejas iela
 Baznīcas iela
 Bizeņu iela
 Brīvības iela
 Darba iela
 Domes iela
 Ganību iela
 Grants iela
 Gurķu iela
 Ilūkstes iela
 Īsā iela
 Jaunatnes iela
 Jēkaba iela
 Jelgavas iela
 Kalna iela
 Kāpu iela
 Kazu iela
 Krasta iela
 Lauku iela
 Liepu iela
 Matīsa iela
 Mazā Smilšu iela
 Miera iela
 Mūra iela
 Nākotnes iela
 Pētera iela
 Priežu iela
 Prodes iela
 Pūpolu iela
 Purva iela
 Raudas iela
 Robežu iela
 Salas iela
 Satekas iela
 Sešķu iela
 Skolas iela
 Smilšu iela
 Sporta iela
 Tirgus laukums
 Upes iela
 Vanadziņu iela
 Vilku iela
 Zaļmuižas iela
 Ziemeļu iela

Skatīt arī 
 Subate

Atsauces 

 
Ielas
Karlušs Keirošs

Karlušs Manuels Britu Leals Keirošs (; dzimis ) ir portugāļu futbola treneris. Kopš 2021. gada septembra ir Ēģiptes futbola izlases galvenais treneris.

Karjera 
Dzimis Nampulā, Portugāles Austrumāfrikā (tagad — Mozambika), futbolu spēlējis vietējā komandā Ferroviário kā vārtsargs. Pēc Mozambikas neatkarības iegūšanas pārcēlies uz Portugāli.

Pirmo trenera pieredzi ieguva Portugāles klubā Estoril Praia kā asistents. 1989. gadā sāka strādāt ar Portugāles U20 izlasi, ar kuru divreiz (1989. un 1991. gadā) uzvarēja Pasaules U20 čempionātā. 1991. gadā kļuva par Portugāles futbola izlases galveno treneri un nostrādāja šajā amatā divus gadus.

No 1994. līdz 1996. gadam bija Lisabonas "Sporting" galvenais treneris. 1995. gadā ar šo klubu izcīnīja Portugāles kausu. Karjeras turpinājumā strādāja ASV un Japānā.

Pēc tam atgriezās pie nacionālo izlašu trenēšanas, strādājot ar AAE un Dienvidāfriku. Keiroša vadībā Dienvidāfrikas izlase kvalificējās 2002. gada FIFA Pasaules kausam, taču domstarpību dēļ ar vietējo federāciju neilgi pirms finālturnīra treneris amatu atstāja.

2002. gadā kļuva par Manchester United galvenā trenera Aleksa Fergusona asistentu, palīdzot komandai uzvarēt 2002.—2003. gada Premjerlīgas sezonā. Uzreiz pēc tam Spānijas futbola klubs Madrides "Real" piedāvāja kļūt par komandas galveno treneri. Sezonas sākumā uzvarēja Spānijas superkausā, bet turpinājumā neizcīnīja nevienu citu trofeju un La Liga sezonu noslēdza 4. vietā. 2004. gada maijā Keirošs no amata tika atlaists. Keirošs atgriezās Manchester United un turpināja darbu kā trenera asistents.

2008. gada jūlijā vēlreiz kļuva par Portugāles izlases galveno treneri. Vadīja Portugāles izlasi 2010. gada FIFA Pasaules kausā, kur tā izstājās astotdaļfinālā. 2010. gada septembrī Portugāles Futbola federācija Keirošu no amata atlaida.

2011. gada aprīlī tika apstiprināts par Irānas izlases galveno treneri. 2014. gada FIFA Pasaules kausā Irāna neizkļuva no grupas, tomēr treneris darbu turpināja un palīdzēja kvalificēties arī 2018. gada Pasaules kausa finālturnīram. Tajā izlase ieņēma trešo vietu grupā un izslēgšanas spēlēs neiekļuva. 2019. gada Āzijas kausā ar Irānas izlasi sasniedza pusfinālu, kur viņa vadītā komanda piekāpās Japānai. Pēc Āzijas kausa finālturnīra amatu atstāja.

2019. gada februārī kļuva par Kolumbijas izlases galveno treneri.

2021. gada 8. septembrī Karloss Kveiross tika iecelts par Ēģiptes treneri.

Atsauces

Ārējās saites 

1953. gadā dzimušie
Portugāles futbola treneri
Portugāles futbola izlases treneri
Apvienoto Arābu Emirātu futbola izlases treneri
Dienvidāfrikas futbola izlases treneri
Irānas futbola izlases treneri
2010. gada FIFA Pasaules kausa treneri
2014. gada FIFA Pasaules kausa treneri
2018. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Kolumbijas futbola izlases treneri
2022. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Bebetu

Žozē Robertu Gama de Oliveira (), plašāk zināms kā Bebetu (Bebeto, dzimis ), ir bijušais Brazīlijas futbolists, kas spēlēja uzbrucēja pozīcijā. No 1985. līdz 1998. gadam spēlēja Brazīlijas futbola izlasē, kur 75 spēlēs ir guvis 39 vārtus. Brazīlijas izlases sastāvā ir ieguvis FIFA Pasaules kausu 1994. gadā. 1998. gada FIFA Pasaules kausa finālā Brazīlija ar Bebetu zaudēja Francijas futbola izlasei.

1989. gadā tika atzīts par Dienvidamerikas gada futbolistu (šo balvu var iegūt tikai tie futbolisti, kas attiecīgajā gadā spēlē kādā Dienvidamerikas futbola klubā). 1992. gadā bija Brazīlijas čempionāta rezultatīvākais spēlētājs, 1993. gadā, spēlējot Akoruņas "Deportivo" komandā, bija Spānijas čempionāta rezultatīvais futbolists.

Sasniegumi 
Flamengo

 Brazīlijas A sērija: 1983, 1987

Vasco da Gama

 Brazīlijas A sērija: 1989

Deportivo La Coruña

 Copa del Rey: 1994–95

Kashima Antlers

 J1 līga: 2000

Brazīlija

 FIFA U-20 Pasaules kauss: 1983
 FIFA Pasaules kauss: 1994
 FIFA Konfederāciju kauss: 1997
 Copa América: 1989

Individuālie sasniegumi

 Copa América labākais vārtu guvējs: 1989
 Dienvidamerikas gada labākais futbolists: 1989

Ārējās saites 

1964. gadā dzimušie
Baijā dzimušie
Brazīlijas futbolisti
Brazīlijas izlases futbolisti
Brazīlijas futbola treneri
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1994. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1998. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1988. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1996. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Akoruņas "Deportivo" spēlētāji
Sevilla FC spēlētāji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Mladens Krstajičs

Mladens Krstajičs (; dzimis ) ir serbu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā. No 2017. līdz 2019. gadam bija Serbijas futbola izlases galvenais treneris. Kopš 2022. gada vada Bulgārijas izlasi.

Karjera 
Futbolu sācis spēlēt dzimtās pilsētas Zenicas komandā NK Čelik. Bosnijas kara laikā 1992. gadā ar ģimeni pārcēlies uz Serbiju un sācis spēlēt komandā FK Senta, vēlāk pārstāvējis OFK Kikinda. 1996. gadā pievienojies vienam no titulētākajiem Serbijas klubiem FK Partizan. Tā sastāvā trīs reizes uzvarējis Dienvidslāvijas čempionātā.

2000. gadā pārgāja uz Vācijas Bundeslīgas klubu Brēmenes "Werder" un 2004. gadā kļuva gan par Bundeslīgas čempionu, gan uzvarēja Vācijas kausa izcīņā. Pēc šī panākuma pārgāja uz citu Vācijas klubu Schalke 04. 2009. gadā atgriezās Partizan un karjeras noslēgumā divas reizes izcīnīja Serbijas čempiona titulu.

Nacionālajā izlasē debitēja , kad tā startēja zem Dienvidslāvijas nosaukuma, apvienojot Serbijas un Melnkalnes futbolistus. Pirmo spēli aizvadīja pret Maķedonijas izlasi. Serbijas un Melnkalnes futbola izlases sastāvā piedalījās 2006. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Kopumā izlases rindās (gan zem Dienvidslāvijas, gan Serbijas un Melnkalnes, gan Serbijas nosaukuma) aizvadījis 59 spēles un guvis divus vārtus.

2016. gada maijā Krstajičs kļuva par Serbijas izlases galvenā trenera Slavoļuba Muslina asistentu. Pēc tam, kad 2017. gada oktobrī Muslins tika atbrīvots no amata, kļuva par izlases galveno treneri. Sākumā bija iecelts kā pienākumu izpildītājs, bet tā paša gada decembrī tika oficiāli apstiprināts amatā. Krstajičs vadīja Serbijas izlasi 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. 2019. gada jūnijā pēc zaudējuma Ukrainai ar 0:5 2020. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē tika atbrīvots no amata.

2021. gadā vadīja Serbijas klubu TSC Bačka Topola. 2021. gada decembrī tika apstiprināts par Izraēlas kluba Telavivas "Maccabi" galveno treneri. Sezonas beigās klubu atstāja un 2022. gada jūlijā kļuva par Bulgārijas izlases galveno treneri.

Atsauces

Ārējās saites 

1974. gadā dzimušie
Bosnijas un Hercegovinas Federācijā dzimušie
Bosnijas un Hercegovinas serbi
Serbijas futbolisti
Serbijas izlases futbolisti
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Serbijas futbola treneri
Serbijas futbola izlases treneri
2018. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Brēmenes "Werder" spēlētāji
Gelzenkirhenes "Schalke 04" spēlētāji
Bulgārijas futbola izlases treneri
Oribe Peralta

Oribe Peralta (; dzimis ) ir Meksikas futbolists, uzbrucējs, bijušais Meksikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Meksikas augstākās līgas kluba C.D. Guadalajara sastāvā.

Ārējās saites 

1984. gadā dzimušie
Meksikas futbolisti
Meksikas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Giljermo Očoa

Giljermo Očoa (; dzimis ) ir Meksikas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Meksikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Očoa pārstāv Liga MX klubu Club América.

Karjeru sācis Meksikā, kluba Club América sastāvā spēlējot astoņus gadus. Pēc tam uzsāka karjeru Eiropā — spēlējis Francijā, Spānijā un Beļģijā. Standard sastāvā kļuvis par Beļģijas čempionu 2018. gadā.

Meksikas izlases sastāvā debitējis 2005. gadā, ar to gūti panākumi CONCACAF Zelta kausā (divas uzvaras — 2009, 2015). Pārstāvējis izlasi arī vairākos Pasaules kausa finālturnīros.

Sasniegumi 
Club América

 CONCACAF Čempionu līga: 2006

Standard Liège

 Beļģijas kauss: 2017–18

Meksika

 CONCACAF Zelta kauss: 2009, 2011, 2015, 2019

Individuālie sasniegumi

 Standard Liege sezonas labākais spēlētājs: 2018–19

Atsauces

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Meksikas futbolisti
Meksikas izlases futbolisti
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Granada CF spēlētāji
Málaga CF spēlētāji
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Ervē Renārs

Ervē Renārs (; dzimis ) ir franču futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā. Kā treneris divreiz ir kļuvis par Āfrikas Nāciju kausa uzvarētāju. Kopš 2019. gada ir Saūda Arābijas futbola izlases galvenais treneris.

Karjera 
Futbolu spēlējis Francijas zemākajās līgās, pārstāvot AS Cannes, Stade de Vallauris un SC Draguignan. Tieši savā pēdējā klubā guva arī pirmo pieredzi trenera amatā. Pēc tam bijis treneris arī Cambridge United komandai Anglijā, strādājis Vjetnamā un Francijas klubā AS Cherbourg.

2007. gadā uzsāka darbu ar nacionālajām izlasēm, sākumā kā trenera asistents Ganas izlasē. 2008. gada maijā kļuva par Zambijas futbola izlases galveno treneri, un viņa vadībā komanda iekļuva 2010. gada Āfrikas Nāciju kausa ceturtdaļfinālā. 2010. gada aprīlī amatu atstāja un kļuva par Angolas izlases galveno treneri, taču šajā amatā nostrādāja tikai pusgadu. 2011. gadā neilgu laiku trenēja Alžīrijas klubu USM Alger.

 atgriezās Zambijas izlases galvenā trenera amatā un 2012. gadā aizveda komandu līdz tās pirmajam čempionu titulam Āfrikas Nāciju kausā. 2013. gada Nāciju kausā komanda neizkļuva no grupas, un pēc turnīra Renārs atzina savu vainu. 2013. gada oktobrī kļuva par Francijas kluba Sochaux galveno treneri.

No 2014. līdz 2015. gadam bija Kotdivuāras izlases galvenais treneris un uzvarēja 2015. gada Āfrikas Nāciju kausā. Līdz ar to Renārs kļuva par pirmo treneri, kurš ir uzvarējis Āfrikas Nāciju kausā ar divām dažādām komandām.

2015. gada maijā kļuva par Francijas kluba Lille OSC galveno treneri, taču  pēc neveiksmīgā sezonas sākuma tā paša gada novembrī tika atlaists. 2016. gada februārī tika apstiprināts par Marokas izlases galveno treneri. 2017. gada Āfrikas Nāciju kausā ar izlasi sasniedza ceturtdaļfinālu un palīdzēja tai kvalificēties 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīram. Pēc zaudējuma Beninai 2019. gada Āfrikas Nāciju kausa astotdaļfinālā, Renārs dažas dienas vēlāk atkāpās no amata. Tā paša gada jūlijā, Renārs tika apstiprināts par Saūda Arābijas futbola izlases galveno treneri.

Sasniegumi 

 Āfrikas Nāciju kausa čempions: 2012

 Āfrikas Nāciju kausa čempions: 2015

Atsauces

Ārējās saites 

1968. gadā dzimušie
Francijas futbolisti
Francijas futbola treneri
Zambijas futbola izlases treneri
Angolas futbola izlases treneri
Kotdivuāras futbola izlases treneri
Marokas futbola izlases treneri
Saūda Arābijas futbola izlases treneri
2018. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Savojā dzimušie
2022. gada FIFA Pasaules kausa treneri
2023. gada Pasaules čempionāts hokejā

2023. gada Pasaules čempionāts hokejā būs 87. Pasaules čempionāts hokejā. Tas no 2023. gada 12. līdz 28. maijam notiks Somijā (Tamperē) un Latvijā (Rīgā), kas uzņēma attiecīgi 2022. un 2021. gada Pasaules čempionātu.

Sākotnēji tika plānots, ka čempionāts notiks Krievijas pilsētā Sanktpēterburgā, taču pēc 2022. gada Krievijas iebrukuma Ukrainā Krievijai tika atņemtas rīkotāju tiesības. Oficiāli sākotnējā norises vieta tika paziņota 2019. gada Pasaules čempionāta hokejā laikā Bratislavā, Slovākijā.

Arēnas

Komandas 

 Automātiski kvalificējās pēc 2022. gada Pasaules hokeja čempionāta (1.—14. vieta)

 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 

 Kvalificējās, uzvarot vai iegūstot 2. vietu 2022. gada Pasaules čempionātā hokejā 1. divīzijā

Sadalījums pa grupām 
Komandas tika sadalītas pa grupām atbilstoši vietām 2022. gada IIHF rangā (izlašu vietas šajā rangā norādītas iekavās).

A grupa
  (1)
  (4)
  (5)
  (9)
  (10)
  (13)
  (15)
  (20)

B grupa
  (2)
  (6)
  (7)
  (8)
  (11)
  (12)
  (16)
  (19)

Grupu turnīrs

A grupa

B grupa

Izslēgšanas spēles

Ceturtdaļfināli

Pusfināli

Par 3. vietu

Fināls

Atsauces 

Pasaules čempionāts hokejā
2023. gada Pasaules čempionāts hokejā
Pasaules čempionāts hokejā
Martins Kaseress

Martins Kaseress (; dzimis ) ir Urugvajas futbolists, aizsargs, Urugvajas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada spēlē La Liga kluba Levante sastāvā.

Sasniegumi 
Barcelona

 Spānijas La Liga: 2008–09
 Copa del Rey: 2008–09
 UEFA Čempionu līga: 2008–09

Juventus

 Itālijas Serie A: 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2018–19
 Coppa Italia: 2014–15, 2015–16
 Supercoppa Italiana: 2012, 2013, 2015

Urugvaja

 Copa América: 2011

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Urugvajas futbolisti
Urugvajas izlases futbolisti
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Southampton FC spēlētāji
Hellas Verona F.C. spēlētāji
Villarreal CF spēlētāji
S.S. Lazio spēlētāji
Sevilla FC spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
ACF Fiorentina spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
Cagliari Calcio spēlētāji
Levante UD spēlētāji
Montevideo dzimušie
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Duncis

Duncis ir aukstais ierocis ar īsu (līdz 40 cm) taisnu vai izliektu asmeni, kas uzasināts no abām pusēm. Visbiežāk tiek izmantots tuvcīņā.

Aukstie ieroči
Alberto Džilardīno

Alberto Džilardīno (, , dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists.

Džilardīno bija Itālijas izlasē, kas uzvarēja 2006. gada FIFA Pasaules kausā. 2004. gadā viņš ieguva olimpisko bronzas medaļu futbolā. 2004. gadā Džilardīno tika atzīts par Itālijas čempionāta gada labāko jauno spēlētāju, gadu vēlāk par Itālijas čempionāta labāko futbolistu. 2007. gadā AC Milan sastāvā uzvarēja UEFA Čempionu līgā.

Sasniegumi 
Milan

 UEFA Čempionu līga: 2006–07
 UEFA Superkauss: 2007
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2007

Guangzhou Evergrande

 Ķīnas Superlīga: 2014

Itālija

 FIFA Pasaules kauss: 2006

Individuālie sasniegumi

 Itālijas Serie A gada labākais futbolists: 2005
 Itālijas Serie A gada labākais jaunais futbolists: 2004

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Hellas Verona F.C. spēlētāji
Parma F.C. spēlētāji
AC Milan spēlētāji
ACF Fiorentina spēlētāji
Genoa C.F.C. spēlētāji
Bologna F.C. 1909 spēlētāji
Palermo FC spēlētāji
Empoli FC spēlētāji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Arvīds Deģis

Arvīds Deģis ir latviešu literāts, publicists un publiskā sektora darbinieks, pasākumu moderators un mediators. Dzimis Tukumā.

Literārā darbība 

Arvīds Deģis darbojas literārā laukā kā Arvīds Dinijs Deģis, vairāku sekmīgi pārdotu grāmatu autors. Nozīmīgākie literārie darbi ir dzejoļu krājumi “Debesu Žonglieris” (2005), “Siržu Bokss” (2007), “Tango reibums” (2010) un romāni “Nesodāmais avantūrists” (2009) un “Mellsila pirāti” (2010), kur rakstnieks izmantojis vēstures faktus un reālas personas. Prozas darbu devumā autora tā saucamo "Ulmaņlaiku sērijā" jāatzīmē Arvīda Deģa erotiski bohēmisks romāns "Marijas ielas koķetes" (2012), kurš stāsta par Ulmaņlaiku sabiedrības zemāko slāņu ikdienu un sadzīvi.

Pirmais Arvīda Deģa romāns “Nesodāmais avantūrists” nācis klajā 2009. gadā, kad pēc vairāk nekā desmit gadiem mediju un publicistiskas laukā A.Deģis nolēma atkal pievērsties literatūrai. Jau pēc gada Jumava apgādā dienasgaismu ieraudzīja nākamais autora darbs — “Mellsila pirāti”, kura tēlu gaitas un darbība norisinās 17.. gadsimtā Kurzemes-Zemgales hercogistē un vēstī par patiesiem notikumiem Mellsilā, Rojā un Talsos.

Pasākumu darbība 
Arvīds Deģis ir izstrādājis pasākuma konceptu skolu jauniešiem — muzikālās pasaku darbnīcas “Supergovs fantāziņi”, kuras sekmīgi realizē radošā sadarbībā ar Absolūtu Runci Tahneizeru (autoru, Radio Naba DJ, īstajā vārdā Ģirtu Rozentālu). Veidojot virkni autorpasākumu un izklaides programmu Arvīds Deģis izstrādājis neparastu literāru sarīkojums, kurā rakstnieks ar saviem draugiem iejutās pirātu tēlos, dalījās stāstos par pirātu neticamajiem piedzīvojumiem, dziedāja dziesmas un dejoja pirātu dejas, tā vēlreiz izdzīvojot paša radīto tēlu dēkas.

Sabiedriski politiskā darbība 
Arvīda Deģa politiskie uzskati atbalsojas viņa darbībā, ģenerāļu Krišjāņa Berķa, Vernera Tepfera un Jāņa Kureļa piemiņas biedrībā, kur nevis konkrēti politiski strāvojumi, bet valstiska izjūta un vēlme saglabāt nākamajām paaudzēm vēstures vērtīgās daļas ņem pārsvaru.

Atsauces 

Latviešu rakstnieki
Latviešu dzejnieki
Latviešu publicisti
Trents Seinsberijs

Trents Seinsberijs (, dzimis ) ir Austrālijas futbolists, aizsargs, Austrālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Beļģijas Pro līgas kluba Kortrijk sastāvā.

Sasniegumi 
Central Coast Mariners

 Austrālijas A līga: 2012–13

PEC Zwolle

 KNVB beker: 2013–14
 Johan Cruijff Schaal: 2014

Austrālija

 Āzijas kauss futbolā: 2015

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Austrālijas futbolisti
Austrālijas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Milānas "Internazionale" spēlētāji
Grasshopper Club Zürich spēlētāji
PSV Eindhoven spēlētāji
Pērtā dzimušie
Mikāls Krons-Deli

Mikāls Krons-Deli (; dzimis ) ir bijušais Dānijas futbolists, pussargs, Dānijas futbola izlases dalībnieks.

Sasniegumi 
Sevilla

 UEFA Eiropas līga: 2015–16

Ārējās saites 

1983. gadā dzimušie
Dānijas futbolisti
Dānijas izlases futbolisti
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Amsterdamas "Ajax" spēlētāji
Bigo "Celta" spēlētāji
Sevilla FC spēlētāji
Akoruņas "Deportivo" spēlētāji
Kopenhāgenā dzimušie
Estadio Benito Villamarín

Estadio Benito Villamarín ir futbola stadions Seviljā, Spānijā. Stadionā ir 60 721 skatītāju vietas. Šeit savas mājas spēles aizvada La Liga klubs Real Betis. Stadions ir atvērts , bet  atjaunots. Šeit ir noticis 1982. gada FIFA Pasaules kauss.

Atsauces

Ārējās saites 

Nepabeigti raksti par Spāniju
Nepabeigti raksti par futbolu
Nepabeigti raksti par arhitektūru
Futbola stadioni Spānijā
1982. gada FIFA Pasaules kausa stadioni
Brentford FC

Brentford Football Club ir profesionāls Anglijas futbola klubs no Brentfordas Lielajā Londonā. Klubs pašlaik (2022) spēlē Anglijas Premjerlīgā. Mājas spēles aizvada Brentford Community Stadium stadionā.

Sastāvs 
Sastāvs

Sasniegumi 
 Anglijas futbola 2. līmenis (1893.—1992. Otrā divīzija; 1992.—2004. Pirmā divīzija; tagad — Championship)
 Čempiopni (1): 1934–35
 Anglijas futbola 3. līmenis (pašlaik — League One)
 Čempiopni (2): 1932–33 (South), 1991–92
 Vicečempiopni (4): 1929–30, 1957–58, 1994–95, 2013–14
Anglijas futbola 4. līmenis (pašlaik - League Two)
 Čempioni (3): 1962-63, 1998-99, 2008-09

Ārējās saites 

  

Anglijas futbola klubi
Andrēass Korneliuss

Andrēass Korneliuss (; dzimis ) ir Dānijas futbolists, uzbrucējs, Dānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Itālijas Serie A kluba Parma Calcio 1913 sastāvā.

Sasniegumi 
København

 Dānijas Superlīga: 2012–13, 2015–16, 2016–17
 Dānijas kauss: 2014–15, 2015–16, 2016–17

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
Dānijas futbolisti
Dānijas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Cardiff City F.C. spēlētāji
Bergamo "Atalanta" spēlētāji
Bordo "Girondins" spēlētāji
Parma F.C. spēlētāji
Kopenhāgenā dzimušie
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Viktors Fišers

Viktors Fišers (; dzimis ) ir Dānijas futbolists, uzbrucējs, Dānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Dānijas Superlīgas kluba FC København sastāvā.

Sasniegumi 
Ajax

 Eredivisie: 2012–13, 2013–14
 Johan Cruijff Schaal: 2013

København

 Dānijas Superlīga: 2018–19

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Dānijas futbolisti
Dānijas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Amsterdamas "Ajax" spēlētāji
Middlesbrough FC spēlētāji
1. FSV Mainz 05 spēlētāji
Vidusjitlandes reģionā dzimušie
Janniks Vestergords

Janniks Vestergords (; dzimis ) ir Dānijas futbolists, aizsargs, Dānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas kluba Leicester City sastāvā.

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Dānijas futbolisti
Dānijas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
TSG 1899 Hoffenheim spēlētāji
Brēmenes "Werder" spēlētāji
Menhengladbahas "Borussia" spēlētāji
Southampton FC spēlētāji
Leicester City F.C. spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Galvaspilsētas reģionā (Dānija) dzimušie
Marko Fabjans

Marko Fabjans (; dzimis ) ir Meksikas futbolists, pussargs, Meksikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Liga MX kluba FC Juárez sastāvā.

Sasniegumi 
Guadalajara

 Liga MX: 2015

Cruz Azul

 CONCACAF Čempionu līga: 2013–14

Eintracht Frankfurt

 DFB Pokal: 2017–18

Meksika

 Olimpiskās spēles: 2012
 CONCACAF Zelta kauss: 2011

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Meksikas futbolisti
Meksikas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Frankfurtes "Eintracht" spēlētāji
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
2026. gada FIFA Pasaules kauss

2026. gada FIFA Pasaules kauss būs 23. Pasaules kausa finālturnīrs. Tas norisināsies Kanādā, Amerikas Savienotajās Valstīs un Meksikā.

Finālturnīra rīkošanai ir bija pieteikusi arī Maroka. Finālturnīra rīkotāja tika paziņots . Šī būs pirmā reize finālturnīru vēsturē, kad tajā startē 48 komandas, kā arī pirmā reize, kad tas norisinās trīs valstīs. 60 mači, ieskaitot ceturtdaļfinālus, pusfinālus un finālu, notiks ASV, kamēr Kanādā un Meksikā katrā notiks 10 mači.

Stadioni

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa   /  /  / 

2026. gads sportā
2026
2026. gada FIFA Pasaules kauss
Nebīls Maalūls

Nebīls Maalūls (; dzimis ) ir Tunisijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Tunisijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik ir Tunisijas izlases galvenais treneris.

Futbolista karjera 
Profesionāla futbolista karjeru sāka Tunisijas klubā ES Tunis. No 1989. līdz 1991. gadam spēlēja Vācijā, Hannover 96 kluba sastāvā 2. Bundeslīgā. Pēc tam atgriezās ES Tunis. Šī kluba sastāvā sešas reizes ir kļuvis par Tunisijas čempionu (1982, 1985, 1988, 1989, 1993, 1994). Vēlreiz par Tunisijas čempionu kļuva 1996. gadā Club Africain kluba sastāvā.

Tunisijas futbola izlasē spēlējis no 1985. līdz 1995. gadam. Kopā izlases rindās aizvadījis 74 spēles un guvis 11 vārtus. N. Maalūls ir piedalījies arī 1988. gada vasaras olimpiskās spēlēs Seulā.

Trenera karjera 
Trenera karjeru sāka 1997. gadā klubā Olympique du Kef. 2002. gada kļuva par Rožē Lemēra asistentu Tunisijas izlasē, palīdzot komandai uzvarēt 2004. gada Āfrikas Nāciju kausā. Vēlāk kļuva par Tunisijas olimpiskās izlases treneri.

Karjeras turpinājumā strādāja par galveno treneri klubos Club Africain un CA Bizertin, kuros pirms tam bija pats spēlējis. No 2006. līdz 2008. gadam vēreiz bija trenera asistents Tunisijas izlasē. 2010. gada decembrī kļuva par ES Tunis galveno treneri un divreiz aizveda komandu līdz Tunisijas čempionu titulam.

2013. gada februārī kļuva par Tunisijas izlases galveno treneri. Pēc tam, kad izlase nespēja kvalificēties 2014. gada FIFA Pasaules kausam, paziņoja par atkāpšanos no amata. 2014. gadā neilgu laiku strādāja ar Kataras klubu El Jaish. 2014. gada decembrī tika apstiprināts par Kuveitas futbola izlases galveno treneri. Vadīja komandu 2015. gada Āzijas kausā un 2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijā, līdz FIFA apturēja Kuveitas Futbola federācijas darbību. 

2017. gada aprīlī vēlreiz kļuva par Tunisijas izlases galveno treneri, pārņemot izlasi PK kvalifikācijas cikla laikā.  Maalūla vadībā izlase kvalificējās finālturnīram.

Atsauces

Ārējās saites 

1962. gadā dzimušie
Tunisijas futbolisti
Tunisijas izlases futbolisti
1988. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Tunisijas futbola treneri
Tunisijas futbola izlases treneri
Kuveitas futbola izlases treneri
2018. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Tunisijā dzimušie
Hannover 96 spēlētāji
Aliū Sisē

Aliū Sisē (; dzimis ) ir Senegālas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, dažkārt darbojies arī kā centra aizsargs, bijis Senegālas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2015. gada ir Senegālas izlases galvenais treneris.

Spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis Francijas klubus Lille OSC, Sedan, Parīzes "Saint-Germain", Montpellier un Nîmes. No 2002. līdz 2006. gadam spēlējis Anglijas klubos Birmingham City un Portsmouth.

Senegālas izlases sastāvā piedalījās 2002. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā, bija komandas kapteinis. 2002. gada Āfrikas Nāciju kausā ar izlasi izcīnīja 2. vietu, bet bija viens no splēlētājiem, kas finālspēlē pret Kamerūnu nerealizēja pēcspēles 11 metru sitienu.

2012. gadā kļuva par trenera asistentu Senegālas olimpiskajā izlasē, vēlāk arī par komandas galveno treneri. 2015. gada martā tika apstiprināts par Senegālas nacionālās izlases galveno treneri. A. Sisē vadībā izlase kvalificējās 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīram.

Atsauces

Ārējās saites 

1976. gadā dzimušie
Senegālas futbolisti
Senegālas izlases futbolisti
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Senegālas futbola treneri
Senegālas futbola izlases treneri
2018. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Montpellier HSC spēlētāji
Nīmas "Olympique" spēlētāji
Birmingham City F.C. spēlētāji
LOSC Lille spēlētāji
Parīzes "Saint-Germain" spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Jerri Mina

Jerri Mina (; dzimis ) ir Kolumbijas futbolists, aizsargs, Kolumbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas kluba Everton sastāvā.

Sasniegumi 
Santa Fe

 Copa Sudamericana: 2015
 Superliga Colombiana: 2015

Palmeiras

 Brazīlijas A sērija: 2016

Barcelona

 Spānijas La Liga: 2017–18
 Copa del Rey: 2017–18

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Kolumbijas futbolisti
Kolumbijas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Everton F.C. spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
Fernando Jerro

Fernando Ruiss Jerro (; dzimis ) ir Spānijas futbola treneris un bijušais futbolists. Lielāko daļu spēlētāja karjeras aizvadījis Madrides "Real", spēlējis gan aizsarga, gan pussarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks un kapteinis. 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā bija Spānijas izlases galvenais treneris.

Futbolista karjera 
Jauniešu līmenī nodarbojās ar futbolu dzimtās pilsētas Velesas-Malagas komandā. Profesionāla futbolista karjeru sāka Valladolid. 1989. gadā pārgāja uz Madrides "Real" un šajā klubā nospēlēja 14 sezonas. Šajā laikā trīs reizes kļuva par UEFA Čempionu līgas uzvarētāju, divreiz uzvarēja Starpkontinentālajā kausā, piecas reizes kļuva par Spānijas čempionu un vienreiz izcīnīja Spānijas Karaļa kausu, kā arī ieguva vairākas citas trofejas. Vairākus gadus bija komandas kapteinis. 2003. gadā pārgāja uz Kataras klubu Al Rayyan, bet spēlētāja karjeru noslēdza 2005. gadā Anglijas klubā Bolton Wanderers.

Spānijas futbola izlasē debitēja  draudzības spēlē pret Polijas izlasi. Pirmos vārtus izlases labā guva  pret Albāniju. Jerro bija Spānijas izlases sastāvā 1990. (laukumā neizgāja), 1994., 1998. un 2002. gada FIFA Pasaules kausa, kā arī  1996. un 2000. gada Eiropas čempionāta finālturnīros. Karjeru izlasē beidza pēc 2002. gada Pasaules kausa, pēdējo spēli aizvadīja ceturtdaļfinālā pret Dienvidkoreju. Tika iekļauts 2002. gada PK simboliskajā izlasē. Kopumā izlases rindās nospēlējis 89 spēles un guvis 29 vārtus.

Trenera karjera 
2007. gadā sāka strādāt par sporta direktoru Spānijas Futbola federācijā. 2014. gada jūnijā kļuva par Madrides "Real" toreizējā galvenā trenera Karlo Ančeloti asistentu. 2016. gadā guva pirmo pieredzi galvenā trenera amatā, vadot Spānijas Otrās divīzijas klubu Oviedo. 

2017. gada novembrī atgriezās darbā federācijā kā izlases sporta direktors. , dienu pirms 2018. gada FIFA Pasaules kausa sākuma, tika iecelts par Spānijas izlases galveno treneri, aizvietojot no amata atbrīvoto Hulenu Lopetegi. Pēc finālturnīra, kurā Spānija izstājās astotdaļfinālā, neturpināja darbu ar izlasi.

Atsauces

Ārējās saites 

1968. gadā dzimušie
Andalūzijā dzimušie
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1994. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1996. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1998. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2000. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Spānijas futbola treneri
Spānijas futbola izlases treneri
2018. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Madrides "Real" spēlētāji
Real Valladolid spēlētāji
Deniss Čeriševs

Deniss Čeriševs (; dzimis ) ir Krievijas futbolists, pussargs, Krievijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē La Liga kluba Valencia CF sastāvā.

Sasniegumi 
Real Madrid

 UEFA Čempionu līga: 2015–16

Sevilla

 UEFA Eiropas līga: 2013–14

Valencia

 Copa del Rey: 2018–19

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Krievijas futbolisti
Krievijas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Sevilla FC spēlētāji
Villarreal CF spēlētāji
Valencia CF spēlētāji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Ņižņijnovgorodas apgabalā dzimušie
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji