joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Svens Tumba

Svens Tumba (; dzimis Svens Olofs Gunnars Johansons (Sven Olof Gunnar Johansson),  — ) bija zviedru hokejists, tāpat Zviedriju pārstāvēja arī futbolā un golfā.

Karjeras laikā astoņas reizes kļuva par Zviedrijas čempionu Djurgårdens IF kluba sastāvā. Viņš kļuva par pirmo hokejistu no Eiropas, kas ticis uzaicināts uz NHL treniņnometni, viņu 1957. gadā uzaicināja Bostonas "Bruins", taču zviedrs nevienu spēli NHL neaizvadīja.

Zviedrijas izlases sastāvā izcīnījis sudraba (1964. gadā Insbrukā) un bronzas medaļu (1952. gadā Oslo) Olimpiskajās spēlēs. Ar panākumiem startējis arī Pasaules čempionātos — trīs zelti, viens sudrabs un trīs bronzas. Viņš ir Zviedrijas izlases visu laiku rezultatīvākais spēlētājs — 245 spēlēs guvis 186 vārtus.

1999. gadā S. Tumba tika atzīts par visu laiku izcilāko zviedru hokejistu. 1997. gadā viņš tika uzņemts IIHF slavas zālē.

Pēc hokejista karjeras beigām nopietni pievērsies golfera karjerai. Tāpat Djurgårdens IF futbola kluba sastāvā kļuva par Zviedrijas čempionu futbolā. Vienu spēli aizvadījis Zviedrijas futbola izlases sastāvā.

Miris .

Atsauces

Ārējās saites 

1931. gadā dzimušie
2011. gadā mirušie
Zviedrijas hokejisti
Zviedrijas futbolisti
Zviedrijas izlases futbolisti
Zviedrijas golferi
Hokejisti 1952. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1956. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1960. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1964. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Zviedrijas hokeja līgas čempioni
IIHF slavas zālē uzņemtie
Stokholmas lēnē dzimušie
Zobena ēnā

"Zobena ēnā" ir 1976. gada latviešu padomju vēsturiskā drāma. Filmas režisors ir Imants Krenbergs. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā, par pamatu izmantojot Raiņa lugas "Mīla stiprāka par nāvi" un leģendas par Turaidas Rozi motīvus.

Sižets 
1620. gads. Turaidas pils. Zemi pārņēmis bads, mēris un svešzemju karaspēku uzbrukumi. Vecās Kačas mazmeita Maija, saukta par Turaidas Rozi, kalpo pilī pie pilskunga meitas.

Pilī ierodas algotņu armijas virsnieks Jakubovskis, kas vēlas iegūt Maijas mīlestību, bet meitenei jau ir līgavainis, vienkāršs lauku puisis Kaspars. Nevēloties būt apkaunota, Turaidas Roze izvēlas nāvi.

Lomās 
 Indra Briķe — Maija
 Leonīds Grabovskis — Kaspars
 Ģirts Jakovļevs — Jakubovskis
 Alfrēds Jaunušans — pāters
 Ints Burāns — pilskungs
 Velta Straume — Helēna-Šarlote
 Eugenija Šulgaite — Kača (ierunājusi Zigrīda Stungure)
 Vera Šneidere — Hulda
 Juris Pļaviņš — vagars

Epizodēs:
 Akvelīna Līvmane, Ārijs Geikins, Andis Kvēps, Artūrs Oinass, Gunārs Placēns, Rūdolfs Plēpis, Alfrēds Sausne, Viktors Zvaigzne, Anita Grūbe, Aivars Siliņš, Hermanis Vazdiks, Vera Selga, Edgars Girgensons, Egons Beseris, Ludmila Tarasova, Antonija Kleimane, Haralds Topsis, Vilis Ķimelis, Voldemārs Šoriņš

Interesanti fakti 
 Kinodebija tai laikā Liepājas vidusskolniecei Indrai Briķei.
 Lai gan kinostudijas plānos bija ierakstīta krāsaina filma, autori nolēma, ka lielākam skarbumam jāizvēlas melnbaltais attēls. Operators Ivars Seleckis pirmoreiz PSRS kino vēsturē izmantoja solarizāciju un izohēliju. Tās ir vienīgās krāsainās ainas filmā, kas no melnbalta negatīva kopēta uz krāsaina pozitīva.
 Filmēts Sāmsalas Kuresāres pilī Igaunijā, kādā alā pie Cēsīm un pie Augstrozes Umurgas pagastā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Filmas.lv

1976. gada Latvijas PSR filmas
Filmas latviešu valodā
Rīgas Kinostudijas filmas
Čikāga (filma)

"Čikāga" () ir 2002. gada amerikāņu mūzikls, kuras režisors ir Robs Māršals.

Filmas darbība notiek 1920. gados Čikāgā, ASV. Lomas tajā attēlo Renē Zelvēgere, Ričards Gīrs, Ketrina Zeta-Džonsa.

Filmas pamatā ir Boba Foses tāda paša nosaukuma Brodvejas mūzikls (1975). Filma ieguva sešas Amerikas Kinoakadēmijas balvas 2003. gadā, tai skaitā tā tika atzīta par gada labāko filmu. "Čikāga" kļuva par pirmo mūziklu, kas saņem Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā filma pēc Oliver! (1969).

Filmas pirmizrāde notika .

Ārējās saites 
 

2002. gada filmas
ASV filmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas filmas
Šindlera saraksts

"Šindlera saraksts" () ir 1993. gada ASV filma, kuras režisors ir Stīvens Spīlbergs. Filmas sižets veidots pēc austrāliešu rakstnieka Tomasa Kenīlija romāna Schindler's Ark.

Filma ir par vācu uzņēmēju Oskaru Šindleru, kas izglāba dzīvību vairāk nekā tūkstotim poļu ebreju holokausta laikā, nodarbinot viņus savā rūpnīcā. Lomas tajā attēlo Liams Nīsons, Bens Kingslijs, Ralfs Fainss, Karolīna Gūdala, Džonatans Sagals un Embeta Deivica.

Filma ir tikusi iekļauta vairākos labāko filmu sarakstos. Amerikas Kinoinstitūts 1998. gadā to atzina par 9. labāko amerikāņu filmu. 2004. gadā filma "Šindlera saraksts" tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma". "Šindlera saraksts" tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai 12 kategorijās, balva tika saņemta septiņās, tai skaitā "Šindlera saraksts" tika atzīta par gada labāko filmu, Spīlbergs saņēma balvu kā labākais režisors.

Filmas pirmizrāde notika  Vašingtonā.

Atsauces

Ārējās saites 

1993. gada filmas
ASV filmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas filmas
Džese Makartnijs

Džese Makartnijs (; dzimis ) ir amerikāņu dziedātājs, dziesmu autors, aktieris.

Viņš kļuva pazīstams 1990. gadu beigās ar lomu seriālā All My Children. Vēlāk Dž. Makartnijs pievienojās grupai Dream Street un vēlāk uzsāka solokarjeru. Ir izdevis trīs studijas albumus, no kuriem lielākos sasniegumus guvis trešais albums — Departure —, kas tika izdots 2008. gada maijā. Mūziķis plāno 2011. vai 2012. gadā izdot ceturto studijas albumus, kā nosaukums būs Have It All.

Diskogrāfija 
 Beautiful Soul (2004)
 Right Where You Want Me (2006)
 Departure (2008)
 Have It All (2011/2012)

Ārējās saites 

 
 

1987. gadā dzimušie
Ņujorkas štatā dzimušie
Amerikāņu mūziķi
Supermens (filma)

"Supermens" (, Superman: The Movie) ir 1978. gada ASV supervaroņu filma, kuras režisors ir Ričards Doners. Filma ir balstīta uz DC Comics tēlu Supermenu.

Filma ir stāsts par supervaroni Supermenu, kas dzimis uz izdomātas planētas Kriptona. Viņš uzauga uz Zemes, Smolvilas pilsētiņā. Vēlāk viņš kļuva par reportieri Klārku Kentu Metropolisas pilsētā. Filmā Supermens cīnās pret Leksu Lutoru. Lomas attēlo Marlons Brando, Džīns Hekmens, Kristofers Rīvs un Margota Kidera. Filmas uzņemšana ilga no 1977. gada marta līdz 1978. gada oktobrim.

Filmas pirmizrāde notika  Vašingtonā.

Aktieru sastāvs 
 Marlons Brando attēlo Džorelu, Supermena bioloģisko tēvu.
 Džīns Hekmens attēlo Leksu Lutoru, kriminālģēniju.
 Kristofers Rīvs attēlo Klārku Kentu / Supermenu, uz Zemi nosūtīto supervaroni.
 Neds Bītijs attēlo Otisu, Leksa Lutora draugu.
 Džekijs Kūpers attēlo Periju Vaitu, laikraksta Daily Planet vadītāju.
 Glenns Fords attēlo Džonatanu Kentu, Klārka Kenta patēvu uz Zemes.
 Trevors Hauards attēlo pirmo Elderu, Kriptona padomes vadītāju.
 Margota Kidera attēlo Luisu Leinu, laikraksta Daily Planet reportieri un Klārka Kenta pārinieci.
 Džeks O'Halorana attēlo Nonu, vienu no ieslodzītajiem Kriptona ļaundariem.
 Valērija Peraina attēlo Evu Tešmaheri, Leksa Lutora draudzeni.
 Marija Šella attēlo Vondahu, vienu no vadošajām Kriptona zinātniecēm.
 Terenss Stamps attēlo ģenerāli Zodu, trīs Kriptona ļaundaru komandas līderi.
 Filisa Takstere attēlo Martu Kentu (dzimusi Klārka), Klārka Kenta pamāti uz Zemes.
 Sūzana Jorka attēlo Laru, Supermena bioloģisko māti.
 Džefs Īsts attēlo Klārku Kentu jaunībā.
 Marks Maklūrs attēlo Džimiju Olsenu, Daily Planet fotogrāfu.
 Sāra Daglasa attēlo Ursu, vienu no ieslodzītajiem Kriptona ļaundariem.
 Harijs Endrūss attēlo otro Elderu, Kriptona padomes locekli.

Atsauces

Ārējās saites 
 

1978. gada filmas
Apvienotās Karalistes zinātniskās fantastikas filmas
ASV zinātniskās fantastikas filmas
Isfahāna

Isfahāna (, Esfahān, ) ir pilsēta Irānas centrālajā daļā, Isfahānas ostāna administratīvais centrs. 2019. gadā iedzīvotāju skaits pilsētā tika lēsts ap 1,55 miljoniem (trešā lielākā pilsēta Irānā aiz Teherānas un Mešhedas). Aglomerācijā iedzīvotāju skaits tiek lēsts ap 5,7 miljoniem. Pilsēta atrodas Zājanderūdas upes kreisajā krastā, Zāgrosa kalnu pakājē, aptuveni 1600 metrus virs jūras līmeņa. Isfahāna ir nozīmīgs Irānas transporta mezgls, 25 km no pilsētas centra atrodas Isfahānas starptautiskā lidosta. 2015. gadā tika pabeigta pirmās Isfahānas metro līnijas izbūve (2019. gadā vēl turpinājās darbs pie vēl divu līniju izbūves).

Vēsture 
Arheoloģiskie izrakumi liecina, ka Isfahānas teritorija ir bijusi apdzīvota paleolītā (senajā akmens laikmetā). Antīko autoru darbos šī vieta bija zināma kā Aspadana. Šāds nosaukums vietai figurē sākot ar mīdiešiem, ahemenīdiem un beidzot ar partiešiem 3. gadsimtā. Sasanīdu impērijas laikā (3.–7. gadsimts) Isfahāna kļuva par nozīmīgu tirdzniecības, administratīvo un militāro centru; pilsētā tika izbūvēti nocietinājumi. Šajā laikā priekšpilsētās dzīvoja daudz kristiešu un ebreju.

644. gadā Isfahānu iekaroja umajādi (arābi), tā palika tikai kā administratīvais centrs. 8. gadsimtā, kad pilsētu kontrolēja abāsīdi, Isfahāna atkal kļuva par tirdzniecības un amatniecības centru, kā arī kļuva par kultūras centru (11. gadsimtā pilsētā dzīvoja persiešu zinātnieks Avicenna).

Atsauces

Ārējās saites 

 

Irānas pilsētas
Valonija

Valonija (, ) ir reģions Beļģijas dienvidu daļā. 2008. gadā tajā dzīvoja aptuveni 3,46 miljoni iedzīvotāju, no kuriem vairums runā franču valodā, bet aptuveni no 10 līdz 20% iedzīvotāju ikdienā runā arī valoņu valodā. Valonijas administratīvais centrs ir Namīra, lai gan Šarlruā un Ljēža ir lielākas par Namīru. Reģiona platība ir  km², kas ir 55% no Beļģijas kopējās platības.

Administratīvi Valonija sīkāk dalās piecās provincēs: Eno, Ljēžā, Luksemburgā, Namīrā un Valoņu Brabantē.

Vēsture 
1369. gadā Flandrijas hercogiene Margareta III apprecējās ar Burgundijas hercogu Filipu Plikpauri, līdz ar to gan Flandrija, gan tagadējā Valonija nonāca Burgundijas pakļautībā. 1477. gadā hercogiene Burgundijas Marija apprecējās ar Svētās Romas impērijas ķeizaru Maksimiliānu I, un Burgundijas hercogiste nonāca Svētas Romas impērijas kontrolē.

1549. gadā Svētās Romas impērijas ķeizars Kārlis V izveidoja Septiņpadsmit provinces (). 1555. gadā Kārlis V nodeva provinces savam dēlam, Spānijas karalim Felipem II. 
1579. gadā trīs katoļu provinces izveidoja Arrasas ūniju. Tajā pašā gadā provinces parakstīja līgumu ar Spāniju, kas deva tām lielu administratīvo brīvību, savukārt provinces atzina par valdnieku Spānijas karali Felipi II un tika nosauktas par Spānijas Nīderlandi. Nīderlandes revolūcijas laikā gar dienvidu robežu norisinājās spāņu karaspēka sadursmes ar frančiem līdz pat 17. gadsimta beigām.
1700. gadā sākās karš par Spānijas mantojumu, rezultātā Valonija nonāca Austrijas Hābsburgu dinastijas valdījumos.

No 1792. līdz 1815. gadam Valonija bija Francijas sastāvā,  tās teritorijā norisinājās Vaterlo kauja, kur Septītās koalīcijas alianse (Apvienotā Karaliste, Prūsijas karaliste, Austrijas impērija un citas valstis) uzvarēja Napoleona Bonaparta Pirmo Francijas impēriju. Saskaņā ar Vīnes kongresa lēmumiem, no 1815. gada Valonija bija Nīderlandes sastāvdaļa. 

1830. gadā notika Beļģijas revolūcija un tā paša gada beigās Valonija kļuva par Beļģijas sastāvdaļu.
Valoniju gan Pirmā pasaules kara, gan Otrajā pasaules kara laikā okupēja Vācijas armija.

Ārējās saites

Beļģijas administratīvais iedalījums
Tumšupe (ciems)

Tumšupe ir ciems Ropažu novada Ropažu pagastā. Izvietojies Tumšupes krastos pie autoceļa P3  no pagasta centra Ropažiem,  no novada centra Ulbrokas un  no Rīgas centra.

Apdzīvotā vieta izveidojusies ceļu krustojumā pie bijušā Tumšupes kroga (Endzeliņkroga) uz Endzeliņu muižas (Henselshof) zemes. Ciems izaudzis pēckara gados, kad Tumšupes labajā krastā uzbūvēja zvērkopības kompleksu, bet kreisajā — dzīvojamo māju ciematu. Tumšupē atrodas veikals un vairāki uzņēmumi.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Vītoliņi

Vītoliņi (agrāk arī Hercogi) ir ciems Jelgavas novada Valgundes pagastā. Izvietojies pagasta dienvidos Jelgavas pilsētas pierobežā pie autoceļa P99  no pagasta centra Valgundes,  no novada domes Jelgavā un no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Ercogmuižas (Herzogshof) centra. Izaugusi pēckara gados kā kolhoza «Vienība» ciemats. Vītoliņos atrodas veikals un vairāki uzņēmumi.

Atsauces
Valgunde

Valgunde ir ciems Jelgavas novada Valgundes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienviddaļā pie autoceļa P99  no novada domes Jelgavā un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies netālu no bijušās Volgundes muižas (Wolgund) centra. Izaugusi pēckara gados kā kolhoza «Vienība» ciemats un ciema padomes centrs. Valgundē atrodas pagasta pārvalde, bibliotēka, Informācijas, kultūras un sporta centrs «Avoti», veikals, vairāki uzņēmumi un briežu dārzs. Lielupes krastā bijušās muižas ēkā iekārtots antīkās radiotehnikas muzejs.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Tās dullās Paulīnes dēļ

"Tās dullās Paulīnes dēļ" ir 1979. gada latviešu padomju spēlfilma, īsfilma. Filmas režisore ir Vija Bokalova-Ramāne (tagad Vija Beinerte) un tas ir viņas režisores diplomdarbs. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Vizmas Belševicas tāda paša nosaukuma stāsta motīviem.

Literārais pirmavots 
"Tās dullās Paulīnes dēļ" literārais pirmavots V. Belševicas stāsts pirmoreiz publicēts laikrakstā "Literatūra un Māksla" 1977. gada 14. oktobrī. Stāsts iekļauts stāstu krājumā "Nelaime mājās" (1979). Stāsts tulkots krievu (1981), lietuviešu (1982), vācu (1983), slovāku (1983) un gruzīnu (1999) valodās.

2007. gadā stāsts publicēts atsevišķā izdevumā kopā ar attēliem no kinofilmas un informāciju par tās tapšanu.

Stāstu teātrim dramatizējusi režisore Tatjana Šverste. Tā skatuves variants iestudēts E. Veidenbauma Cēsu Tautas teātrī (1980), Liepājas teātrī (1994), Valmieras teātrī (1998, viesizrādes ASV latviešu centros 2000), Saldus Tautas teātrī (2001), Dzelzavas dramatiskajā kolektīvā (2004), Lielvārdes Tautas teātrī (2007), Valdemārpils dramatiskajā kolektīvā (2007), Krimuldas pagasta amatierteātrī (2008), Jelgavas Jaunajā teātrī (2012), Jaungulbenes amatierteātrī "Limuzīns" (2014), Ausekļa Limbažu teātrī (2018) un Mērsraga amatierteātrī (2018).

Sižets 
Aktīvā un romantiskā kundzīte Paulīne redz zīmīgu sapni un izdomā plānu, kā kopā ar viņas māsu Līzbeti iegādāties abām krāšņas bēru kleitas. Māsas sapelna naudu ar sēņu lasīšanu un iegādā visu kāroto. Ietērpusies glaunā kleitā un parūku galvā, Paulīne izdomā, ka vajadzētu nofotografēties, un tādēļ māsa Līzbete uzaicina fotogrāfu. Paulīne iekārtojas zārkā, vēloties zināt, kā viņa tur izskatīsies. Gaidot fotogrāfu, viņa iemieg, bet fotogrāfs ir pārliecināts, ka fotografē nelaiķi. Kad, reaģējot uz fotogrāfa izteiktajiem komplimentiem, nelaiķe zārkā apsēžas un sāk runāt, fotogrāfs paģībst.

Lomās 
 Lilita Bērziņa — Paulīne
 Lidija Freimane — Līzbete
 Ēvalds Valters — fotogrāfs
 Svetlana Bless — Maiga
 Ārijs Geikins — Fredis
 Lelde Vikmane — Paulīne jaunībā, epizodē

Epizodēs:
Rūdolfs Plēpis, Uldis Vazdiks, Ivars Kalniņš, Dzintra Mendziņa, Eduards Plataiskalns, Vilis Ķimelis

Filmēšanas grupa 
 Režisore: Vija Bokalova-Ramāne
 Scenārija autors: Alvis Lapiņš
 Operators: Miks Zvirbulis
 Mākslinieks: Uldis Pauzers
 Komponists: Ivars Vīgners
 Montāža: Ērika Meškovska

Ārējās saites 
 Filmas.lv profils

Video

Atsauces 

1979. gada Latvijas PSR filmas
Filmas latviešu valodā
Rīgas Kinostudijas filmas
Fēlikss Hausdorfs

Fēlikss Hausdorfs (; dzimis , miris ) bija ebreju izcelsmes vācu matemātiķis. Viens no mūsdienu topoloģijas pamatlicējiem. Būtisks ir Hausdorfa ieguldījums kopu teorijā, kopas mērā, kompleksajā analīzē, funkcionālajā analīzē.

Dzimis Breslavā, tolaik Prūsijas karalistes teritorijā. Studēja Leipcigas universitātē, kur mācīja matemātiku pēc studiju beigām. No 1910. gada - Bonnas universitātes profesors. No 1913. līdz 1921. gadam, kad atgriezās Bonnā, - Greifsvaldes universitātes profesors. Pēc nacistu nākšanas pie varas 1935. gadā zaudēja amatu. 1942. gadā, lai nebūtu jādodas uz koncentrācijas nometni, kopā ar sievu un sievas māsu izdarīja pašnāvību.

1914. gadā publicēja klasisko darbu Grundzüge der Mengenlehre ("Kopu teorijas pamati"). Dzīves laikā publicējis arī literārus un filozofiskus darbus.

Ārējās saites 

 Hausdorff Edition 
 Hausdorfa matemātikas centrs Bonnā 

Lejassilēzijas vojevodistē dzimušie
Polijas ebreji
Vācijas matemātiķi
Pašnāvnieki
Rude (Rojas pagasts)

Rude ir ciems Talsu novada Rojas pagastā, pagasta otra lielākā apdzīvotā vieta. Izvietojies pagasta vidusdaļā Rojas upes krastā pie autoceļa P126  no pagasta centra Rojas,  no novada centra Talsiem un 149 km no Rīgas. Ciema robežās iekļauti arī dažkārt par atsevišķām apdzīvotām vietām uzskatītie Apšuciems, Birziņciems, Purvciems, Kalvciems un Vilkastciems.

Apdzīvotā vieta, kas dažādos laikos saukusies arī Ruda, Rudesmuiža, Rojupe (padomju laikā), izveidojusies pie kādreizējās Rudes (Vorwerk Rudden) pusmuižas, Lubezeres pagasta valdes un Valdgales—Rojas šaursliežu dzelzceļa (stacija Rudiķis jeb Rudiķi). Ciems ievērojami izaudzis pēckara gados, kad Rude (tolaik — Rojupe) bija padomju saimniecības «Rojupe» centrālais ciemats. Rudē atrodas Bērnu un jauniešu iniciatīvu centrs «Varavīksne», bērnudārzs, viesnīca «Rojupe» un divi veikali.

Vēsture 

Kolhozs «Rojupe» bija dibināts 1949. gada 11.aprīlī un tā bija viena no mazākajām saimniecībām Talsu rajonā. Kolhozā «Rojupe» bija vien 2049 hektāru lauksaimniecībā izmantojamās zemes un pārtikusi saimniecība ar augstu intensitāti piena un gaļas ražošanā. Pirmais kolhoza «Rojupe» priekšsēdētājs bija Ernests Gūtšmits, kas kolhoza «Rojupe» priekšsēdētāja pienākumus vadīja no 1949. gada līdz 1980. gadam. Kopš 1980. gada līdz Latvijas valsts neatkarībai kolhoza «Rojupe» priekšsēdētāju pienākumus vadīja Juris Kokins. 

Kolhoza sākumā bija jāveic daudz meliorācijas darbu, lai iegūtu derīgu un auglīgu zemi. 

1951. gadā pusducis vīru ar lāpstām sāka rakt grāvjus. Sākotnējā melioratoru grupā strādāja Alfons Dambiņš, Ernests Derkevics un Edgars Tomsons. Jau pirmajā gadā tika nosusināti 3 ha Velkuma pļavu un pamazām uzvarēts Aslicas purvs. Rezultātā saimniecībā tika nomeliorēts 91% lauksaimniecībā izmantojamās zemes ar novērtējumu 40,1 balle. Šie rezultāti bija vieni no augstākajiem rajonā.

Divdesmitajā kolhoza pastāvēšanas gadā ciematā jau bija uzceltas 30 savrupmājas. Kolhozā «Rojupe» bija daudznozaru saimniecība, kurā augkopība bija pakārtota piena un gaļas lopkopības vajadzībām. Veiksmīgi tika audzēti un pārstrādāti dārzeņi.   

1984. gadā saimniecība pirmo reizi ieguva vairāk nekā pusmiljonu rubļu peļņas.

1987. gadā kolhozā "Rojupe" dzīvoja ap 735 iedzīvotāju.

Saimniecībā bija 55 dažādu marku traktori, 38 automašīnas, no tām 17 kravas automašīnas, 7 graudu un pāris kartupeļu kombainu. Pati pirmā kolhoza automašīna bija GAZ-51, kas tika uzticēta Visvaldim Plancim.

Kolhozā «Rojupe» viena no pirmajām būvēm bija putnu kūts, kas bija uzcelta 1950. gadā, jau pēc pāris gadiem uzcēla govju fermu Jaunupēs. Sakarā ar saimniecības centru nepamatoto iedalījumu perspektīvajos un neperspektīvajos kolhozos no 1970. līdz 1980. gada neļāva celt jaunbūves. 1984. gadā tika uzcelts 21 dzīvokļa nams, 1988. gadā tika uzcelta 27 dzīvokļu ēka. 1987. gadā ekspluatācijā tika nodots bērnudārzs un sākumskola ar 3 klasēm, vēlāk tika uzcelta viesnīca un klubs «Rojupe».

Atsauces
1200. gads

1200. gads () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās sestdienā.

Notikumi 
 24. augusts — Anglijas karalis Džons Plantagenets apprecējās ar 13 gadus veco Angulemas hercoga meitu Izabellu.

Nezināms datums 
 Mongoļi iebruka Ziemeļķīnā.
 Notika kauja pie Rumbulas.
 Ap šo gadu Ķīnā tika izgudrotas saulesbrilles.
 Ap šo gadu radās Egila sāgas.

Dzimuši 
 iespējams
 Lāslo III, Ungārijas karalis (miris 1205.)
 Mindaugs, Lietuvas valdnieks (miris 1263.)
 Urbāns IV, Romas pāvests (miris 1264.)

Miruši 
 23. aprīlis — Džu Sji, konfūcisma filozofs (dzimis 1130.)
Roja (upe)

Roja (augštecē Viekste, vidustecē — Ābeļupe) ir upe Ziemeļkurzemē, Talsu novadā. Sākas kā novadgrāvis pie Valdgales pagasta Pobužiem. Tek pa Ziemeļkursas augstienes Talsu pauguraini, vairākkārt strauji mainot tecēšanas virzienu. Ietek Rīgas līcī pie Rojas. Daļa upes tecējuma (augštece un posms vidustecē pie Rudes) ir iztaisnoti un tīrīti. Vidusteces posms no Sārkastes līdz Mārkciemam tek pa vairāk kā  dziļu ieleju. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Rude un Roja.

Pietekas

Kreisā krasta pietekas 
 Pūņu grāvis (9 km);
 Silupīte (7 km);
 Vārzavas strauts (7 km);
 Planču valks (9 km);
 Velkumupe (16 km).

Labā krasta pietekas 
 Augšdonavas grāvis (5 km);
 Lejasdonavas grāvis (7 km);
 Ķeižupe (6 km);
 Mazroja (20 km);
 Vērums (11 km);
 Amulupīte (7 km).

Atsauces 

Talsu novada upes
Rojas novada upes
Roja (upe)
Ārlavas pagasts
Brodi

Brodi (; agrāk arī Zemgaļi) ir ciems Jēkabpils novada Ābeļu pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Jēkabpils dienvidaustrumu pierobežā pie Radžu ūdenskrātuves  no novada domes Jēkabpilī un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pēc 17. gadsimta vidus, kad šajā apvidū apmetās krievu vecticībnieki., uz rietumiem no Janopoles muižas (Gut Janopol). Intensīva ciema apbūve notikusi galvenokārt pēc 1969. gada. Brodos atrodas pagasta pārvalde, Ābeļu kultūras nams, bibliotēka, pasts, feldšeru un vecmāšu punkts, veikals.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Latvijas vidējciemi
Jozefs Masopusts

Jozefs Masopusts (; dzimis  Strimices ciemā, netālu no Mostas pilsētas; miris  Prāgā) bija Čehoslovākijas futbola spēlētājs un treneris. 1962. gadā viņš tika atzīts par Eiropas gada futbolistu. 2003. gada novembrī par godu UEFA jubilejai, viņu Čehijas Futbola asociācija izvēlēja par Čehijas futbola pēdējo 50 gadu labāko spēlētāju, iekļaujot viņu UEFA jubilejas apbalvojumu izlasē. Savas karjeras laikā viņš spēlēja pussarga pozīcijā un bija viens no Čehoslovākijas futbola izlases līderiem. Izlasē viņš aizvadīja 63 spēles, gūstot 10 vārtus.

2004. gadā Pele viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

1962. gadā Masopusts bija Čehoslovākijas komandas līderis, kad tā sasniedza 1962. gada Pasaules kausa finālu, kur zaudēja Brazīlijai. Finālā viņš guva pirmos vārtus, izvirzot savu komandu vadībā, tomēr Brazīlija atspēlējās un uzvarēja ar 3-1. Par sniegumu Pasaules kausa finālturnīrā viņš 1962. gadā tika atzīts par Eiropas gada futbolistu. Kopumā izlases rindās viņš aizvadīja 63 spēles, gūstot desmit vārtus. Viņš piedalījās arī 1958. gada Pasaules kausā. 1960. gada Eiropas čempionātā viņš ar komandu ierindojās trešajā vietā.

Masopusta pirmais klubs bija ZSJ Uhlomost Most, bet 19 gadu vecumā līgumu ar viņu noslēdza ZSJ Technomat Teplice (1951. gadā pārsaukts par ZSJ Vodotechna Teplice) un viņš debitēja augstākajā līgā. 1952. gadā viņš pievienojās Čehoslovākijas bruņoto spēku komandai ATK Praha (1953. gadā pārsaukts par ÚDA Praha, bet 1956. gada ziemā par Prāgas "Dukla"). Kopā ar komandu viņš astoņas reizes uzvarēja vietējā čempionātā.

1968. gadā viņš nonāca savā pirmajā ārzemju klubā, kā spēlējošais treneris palīdzot Crossing Molenbeek kvalificēties Beļģijas augstākajai līgai. Viņa trenera karjera turpinājās Dukla komandā, tomēr par lielāko trenera karjeras sasniegumu kļuva uzvara Čehoslovākijas līgā ar Zbrojovka Brno 1978. gadā. Vēlāk, 1984.-88. gadā, viņš vadīja Čehoslovākijas izlasi, bet pēc tam arī Indonēzijas jauniešu izlasi 1988.-91. gadā.

Miris pēc ilgstošas slimības , 84 gadu vecumā.

Nacionālās izlases statistika 

|-
|1954||1||0
|-
|1955||0||0
|-
|1956||10||2
|-
|1957||6||0
|-
|1958||10||2
|-
|1959||2||0
|-
|1960||6||2
|-
|1961||7||1
|-
|1962||11||3
|-
|1963||4||0
|-
|1964||4||0
|-
|1965||1||0
|-
|1966||1||0
|-
!Kopā||63||10
|}

Atsauces

Ārējās saites 

 Īsa biogrāfija 

1931. gadā dzimušie
2015. gadā mirušie
Čehoslovākijas futbolisti
Čehoslovākijas izlases futbolisti
Čehoslovākijas futbola izlases treneri
Čehoslovākijas futbola treneri
Čehijas futbola treneri
FIFA 100
1958. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1962. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1960. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Ūstu apgabalā dzimušie
Zelta bumbas ieguvēji
Mētriena

Mētriena (; līdz 1990. gadam — Pamati) ir ciems Madonas novada Mētrienas pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pagasta vidusdaļā pie autoceļa P62  no novada centra Madonas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies netālu no Ļaudonas Odzienas muižas (Odsen) pie pagasta valdes. Ciems izaudzis pēckara gados kā kolhoza «Līdums» ciemats. Lielāko daļu ciema teritorijas aizņem apbūve, galvenokārt savrupmāju un mazstāvu, kā arī lauksaimniecības zemes, kas ir pieguļošās saimniecības savrupmājās un daudzdzīvokļu mājās
dzīvojošajiem iedzīvotājiem. Mētrienā atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, tautas nams, bibliotēka, pasts, feldšeru un vecmāšu punkts, veikals.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Savao Kato

Savao Kato (, Katō Sawao, Sawao Kato; dzimis ) ir bijušais japāņu vingrotājs. Viņš ir viens no visu laiku veiksmīgākajiem Olimpisko spēļu dalībniekiem — trijās Olimpiskajās spēlēs ir izcīnījis astoņas zelta medaļas.

Pirmajās Olimpiskajās spēlēs 1968. gadā Mehiko viņš izcīnīja zelta medaļu Japānas izlases sastāvā komandu sacensībās, individuālajās sacensībās un brīvajās kustībās. Tāpat viņš izcīnīja bronzu vingrojumā uz riņķiem. Nākamajās Olimpiskajās spēlēs 1972. gadā Minhenē japānis izcīnīja vēl trīs olimpiskos čempiontitulus: komandu sacensībās, individuālajās sacensībās un līdztekās. Tāpat izcīnīja sudrabu vingrojumā uz vingrošanas zirga un uz stieņa. Savās pēdējās Olimpiskajās spēlēs 1976. gadā Monreālā izcīnīja divas zelta medaļas (komandu sacensībās un līdztekās) un sudraba medaļu individuālajās sacensībās.

Viņš ir viens no astoņiem sportistiem, kas Olimpiskajās spēlēs spējuši izcīnīt vismaz 8 zelta medaļas. Tāpat S. Kato ir Japānas medaļām bagātākais sportists un medaļām bagātākais vīriešu vingrotājs.

Ārējās saites 

1946. gadā dzimušie
Japānas vingrotāji
1968. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1972. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1976. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki vingrošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki vingrošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki vingrošanā
Peins

Peins () ir angļu izcelsmes uzvārds. 

Personas ar šādu uzvārdu: 

 Džons Peins (John Paine; 1871—1951) — amerikāņu sporta šāvējs, olimpiskais čempions;
 Samners Peins (Sumner Paine; 1868—1904) — amerikāņu sporta šāvējs, divu olimpisko medaļu ieguvējs 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs;
 Tomass Peins (Thomas Paine; 1737—1809) — angļu izcelsmes amerikāņu rakstnieks, pamfletists, radikālis, izgudrotājs, intelektuālis, revolucionārs un viens no ASV pamatlicējiem. 

Angļu uzvārdi
Dankans Kīts

Dankans Kīts (; dzimis ) bija profesionāls kanādiešu hokejists, spēlējaaizsarga pozīcijā, bija Kanādas hokeja izlases dalībnieks. 16. sezonas pārstāvēja NHL klubu Čikāgas "Blackhawks", un vienu sezonu spēlēja Edmontonas "Oilers" vienībā. Kīts tiek saukts par vienu no "100 Labākajiem spēlētājiem NHL vēsturē".

Spēlētāja karjera 
Studējis Mičiganas štata universitātē. 2002. gada NHL draftā viņu Čikāgas "Blackhawks" izraudzījās ar kopējo 54. kārtas numuru. Pēc draftēšānas vairākas sezonas spēlējis WHL un AHL. Debitējis "Blackhawks" 2005.—2006. gada sezonā.

Karjeras laikā piedalījies četrās NHL Visu zvaigžņu spēlēs (2008, 2011,2015, 2017 ). 2010. gadā izcīnīja Džeimsa Norisa balvu kā līgas labākais aizsargs, tika iekļauts NHL simboliskajā pirmajā izlasē. 2010. un 2013. gadā kopā ar "Blackhawks" izcīnīja Stenlija kausu. 2014. gadā otro reizi karjerā Kīts ieguva Džeimsa Norisa balvu. 2015. gadā jau trešo reizi kopā ar "Blackhawks" izcīnīja Stenlija kausu. Kīts bija sērijas izšķirošo vārtu autors, kā arī kā izslēgšanas spēļu vērtīgākais spēlētājs ieguva Kona Smita balvu.
2021. gada jūlijā tika aizmainīts uz citu NHL klubu Edmontonas "Oilers", kurā nospēlēja vienu sezonu. 2022. gada 8.jūlijā pēc sezonas beigām paziņoja par spēlētāja karjeras beigām.

Kanādas izlases sastāvā kļuvis par 2010. un 2014. gada olimpisko čempionu, izcīnījis sudraba medaļu 2008. gada Pasaules čempionātā.

Ārējās saites

Atsauces 

1983. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Čikāgas "Blackhawks" spēlētāji
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Stenlija kausa ieguvēji
Vinipegā dzimušie
Konservatīvā partija (Apvienotā Karaliste)

Konservatīvā partija () ir centriski labēja politiskā partija Apvienotajā Karalistē. Partija tika dibināta 1834. gadā, savukārt 1678. gadā tika dibināta tās priekšgājēja Toriju partija. Partijas vadītājs ir Apvienotās Karalistes premjerministrs Rišī Sūneks. Pašlaik Konservatīvajai partijai pieder vairākums Parlamenta apakšnamā ar 359 vietām no 650.

Atsauces

Ārējās saites 

 Partijas oficiālā mājaslapa 

Apvienotās Karalistes politiskās partijas
Kote

Šri Džajavardanapūra Kote (; ) ir Šrilankas administratīvā galvaspilsēta. Kote atrodas Rietumu provincē, uz austrumiem no Šrilankas komerciālās galvaspilsētas Kolombo un būtībā ir šīs pilsētas piepilsēta. 2001. gadā pilsētā dzīvoja 116 tūkstoši iedzīvotāju, no kuriem 87% ir singāļi, 6% — tamili, bet 7% — citu etnisko grupu pārstāvji.

Ārējās saites 

Šrilanka
Lūcijs Endzelīns

Lūcijs Endzelīns  (1909 – 1981) bija latviešu korespondencšaha lielmeistars, Austrālijas šaha čempions (1961).

Dzīvesgājums 
Lūcijs Endzelīns dzimis 1909. gada 21. maijā Tērbatā valodnieka Jāņa Endzelīna ģimenē kā otrais bērns. Viņa pirmais lielākais panākumus šahā bija dalīta trešā vieta Rīgas šaha meistarsacīkstēs 1932. gadā. Endzelīns Latvijas izlases sastāvā piedalījās trīs šaha olimpiādēs: Minhenē (1936), Stokholmā (1937) un Buenosairesā (1939). Bija precējies ar ārsti un šahisti Mildu Lauberti (1918-2009). 
 
Otrā Pasaules kara beigās viņš devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur 1947. gadā uzvarēja Hermaņa Matisona piemiņas turnīrā Hanavā. Pēc pārcelšanās uz Austrāliju viņš ar vārdu Lucius Endzelins bija Dienvidaustrālijas štata šaha čempions astoņas reizes un visas Austrālijas čempions 1961. gadā. 1959. gadā viņš ieguva korespondencšaha lielmeistara titulu, dalot otro vietu Otrajā Pasaules korespondencšaha čempionātā (1956-1959).

Miris 1981. gada 27. oktobrī Adelaidā, Austrālijā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Lūcijs Endzelīns at 365Chess.com
 2. Pasaules Korespondencšaha čempionāta tabula

1909. gadā dzimušie
1981. gadā mirušie
Latvijas šahisti
Austrālijas šahisti
Austrālijas latvieši
Tartu dzimušie
Korespondencšaha lielmeistari
Brēmerhāfene

Brēmerhāfene () ir ostas pilsēta Vācijā, Brēmenes federālajā zemē. Izvietojusies Vēzeres upes grīvā, tas labajā krastā  no Brēmenes pilsētas. Brēmerhāfene ir vienīgā Vācijas lielpilsēta, kas atrodas tieši Ziemeļjūras krastā un ir viens no svarīgākajām vācijas eksporta ostām, kā arī nozīmīgs zinātnes un pētniecības centrs.

Brēmerhāfenes pilsēta mūsdienu izpratnē dibināta 1827. gadā, bet tās teritorijā jau agrākos laikos pastāvējušas apdzīvotās vietas. Senākās no tām ir Lēe (Lehe), kas pastāvējusi jau 12. gadsimtā un Gēstendorfa (Geestendorf), kas vēstures avotos minēta 9. gadsimtā.. Tie bija mazi ciematiņi, kas pastāvēja uz salām Vēzeres purvainajā grīvā. 1381. gadā Brēmenes pilsēta pārņēma upes lejteci savā valdījumā un Lēe sāka saukties par Brēmerlēi.

Pēc vairākkārtējas teritorijas pāriešanas no viena valdnieka pie cita, 1827. gadā Brēmenes pilsēta nopirka no Hanoveres Karalistes teritoriju Vēzeres upes grīvā, lai izbūvētu ostu tajā laikā aizsērējušās pilsētas ostas vietā. Tika nodibināta Brēmerhāfenes pilsēta (burtiski — ‘brēmeniešu osta’), kas ātri izauga un jau 1848. gadā tā kļuva par Vācijas konfederācijas kara flotes bāzi.

Pilsētā bāzēta Vācijas hokeja līgas komanda Fischtown Pinguins.

Atsauces

Ārējās saites 

Brēmene (federālā zeme)
Vadims Šipačovs

Vadims Šipačovs (; dzimis 1987. gada 12. martā) ir krievu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2022) Šipačovs spēlē KHL kluba Maskavas "Dinamo" sastāvā.

Spēlētāja karjera 
Savu karjeru Vadims uzsāka dzimtajā Čerepovecā, 2003.—04. sezonā spēlējot "Severstal" otrajā sastāvā Krievijas Pirmajā līgā. Jau 2005.—06. sezonā Šipačovs debitēja arī Krievijas Superlīgā. No 2006. līdz 2008. gadam Šipačovs spēlēja Krievijas Augstākās līgas kluba HK Belgoroda rindās, taču tad atgriezās "Severstal". Ja 2008.—09. sezonā Šipačovs dalīja spēles laiku starp pirmo un otro sastāvu, jau nākamajās divās sezonās Šipačovs bija kļuvis par vienu no vadošajiem komandas spēlētājiem. Šipačovs tika atzīts arī par 2011.—12. sezonas septembra mēneša labāko KHL uzbrucēju.

Pēc 2012.—13. gada sezonas noslēguma tika aizmainīts uz Sanktpēterburgas SKA. 2015. gadā SKA rindās kļuva par Gagarina kausa ieguvēju.

2017. gadā parakstija līgumu ar NHL klubu Vegasas "Golden Knights". NHL debitēja 15. oktobrī, Šipačovam savā debijas spēlē gūstot arī vārtus. Tiesa, uzbrucējs NHL aizvadīja vien trīs spēles, pirms novembra ievadā no komandas rindām tika atskaitīts. Jau drīz Šipačovs atgriezās Sanktpēterburgas SKA sastāvā, savukārt 2018. gada maijā noslēdza līgumu ar Maskavas "Dinamo".

Krievijas hokeja izlases rindās kļuvis par 2014. gada Pasaules čempionu.

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Krievijas hokejisti
Čerepovecas "Severstal" spēlētāji
Sanktpēterburgas SKA spēlētāji
Vegasas "Golden Knights" spēlētāji
Maskavas "Dinamo" spēlētāji
Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēles dalībnieki
Gagarina kausa ieguvēji
Hokejisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar Goda ordeni apbalvotie
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Vologdas apgabalā dzimušie
Hokejisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Ādams Legzdiņš

Ādams Ričards Legzdiņš (; dzimis ) ir Anglijas futbola vārtsargs, kurš šobrīd pārstāv Skotijas čempionāta komandu Dundee FC. Viņa tēva vecāki bija 2. Pasaules kara bēgļi no Latvijas, tāpēc viņam būtu iespējams pārstāvēt Latvijas izlasi.

Spēlētāja karjeru sācis Birmingham City jauniešu komandā, tomēr galvenajā komandā pirmo spēli aizvadīja tikai 2015. gadā, pirms tam pārstāvot vairākus Anglijas zemāko līgu klubus.

Atsauces

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Stefordšīrā dzimušie
Anglijas futbolisti
Futbola vārtsargi
Birmingham City F.C. spēlētāji
Derby County F.C. spēlētāji
Burnley FC spēlētāji
Jakubs Šindels

Jakubs Šindels (; dzimis ) ir bijušais čehu hokejists, uzbrucējs. Karjeras lielāko daļu aizvadījis dažādos Čehijas Ekstralīgas klubos, 2006. gadā Prāgas "Sparta" sastāvā izcīnot līgas čempiona titulu. 2011.—12. gada sezonā īslaicīgi spēlējis arī KHL klubā Rīgas "Dinamo".

Viņa tēvs Jaromīrs Šindels arī ir bijis profesionāls hokejists, Čehoslovākijas izlases sastāva piedalījies vairākos Pasaules čempionātos un olimpiskajās spēlēs.

Karjera 
Karjeru uzsāka Čehijā, spēlēja jaunatnes līgās. 2003.—2004. gada sezonā debitēja Čehijas Ekstralīgā. 2004. gada NHL draftā viņu Čikāgas "Blackhawks" izraudzījās ar kopējo 54. kārtas numuru. 2005.—2006. gada sezonā viņš kļuva par Čehijas čempionu Prāgas "Sparta" sastāvā. Šindels bija rezultatīvākais līgas debitants.

2011. gada oktobrī parakstīja līgumu ar KHL klubu Rīgas "Dinamo". Taču tā paša gada decembrī pēc nospēlētas 21 spēles līgums tika lauzts. Sezonas turpinājumā Šindels spēlēja SM līgas klubos Oulu "Kärpät" un Pori "Assat". Turpmākās sezonas aizvadīja Itālijā, Lielbritānijā un Francijā, līdz 2016. gadā noslēdza profesionāļa karjeru.

Atsauces

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Čehijas hokejisti
Rīgas "Dinamo" spēlētāji
Oulu "Karpat" spēlētāji
Čehijas Ekstralīgas čempioni
Baltijas ģenerālgubernatori

Baltijas ģenerālgubernatori () bija augstākie militārie pavēlnieki Krievijas impērijas Rīgas kara apgabalā un Vidzemes, Igaunijas un Kurzemes guberņu augstākie pārvaldnieki 18. un 19. gadsimtā.

Baltijas ģenerālgubernatoru uzskaitījums

Rīgas ģenerālgubernatori 
 Aņikita Repņins (Аникита Иванович Репнин, (1710)1721–1726)
 Pēteris Lasī (Peter Lacy, Пётр Петрович Ласси, 1729-1740)

Rīgas (Vidzemes un Igaunijas) ģenerālgubernatori 

 Vladimirs Dolgorukovs (Владимир Петрович Долгоруков, 1758–1761)
 Džordžs Brauns (George Browne, Юрий Юрьевич Броун, 1762–1792) no 1792. gada kā Vidzemes un Igaunijas ģenerālgubernators
 Nikolajs Repņins (Николай Васильевич Репнин, 1792–1798) kā Vidzemes un Igaunijas ģenerālgubernators
 Ludvigs Nāgels (Ludwig von Nagel, Ларион Тимофеевич Нагель, 1798–1800) kā Vidzemes un Igaunijas ģenerālgubernators

Rīgas (Vidzemes, Igaunijas un Kurzemes) ģenerālgubernatori 
 Pēteris fon der Pālens (Peter Ludwig von der Pahlen, Пётр Алексеевич Пален, 1800–1801) 
 Sergejs Goļicins (Сергей Федорович Голицын, 1801–1803)
 Frīdrihs Bukshēvdens (Friedrich Wilhelm von Buxhoeveden, 1803–1807), 
 Aleksandrs Tormasovs (Алекса́ндр Петро́вич Торма́сов, 1807)
 Frīdrihs Bukshēvdens (Friedrich Wilhelm von Buxhoeveden, 1808–1810) kā Vidzemes un Kurzemes ģenerālgubernators
 Dmitrijs Lobanovs-Rostovskis (Дмитрий Иванович Лобанов-Ростовский, 1810–1812) 
 Filips Pauluči (Filippo Paulucci, Филипп Осипович Паулуччи, 1812–1830) 
 Kārlis Magnuss fon der Pālens (Carl Magnus von der Pahlen, Матвей Иванович фон Пален, 1830–1845)
 Jevgēņijs Golovins (Евгений Александрович Головин, 1845–1848)
 Aleksandrs Suvorovs (Александр Аркадьевич Суворов-Рымникский, 1848–1861)
 Vilhelms fon Līvens (Wilhelm Heinrich von Lieven, Вильгельм Карлович фон Ливен, 1861–1864)
 Pēteris Šuvalovs (Петр Андреевич Шувалов, 1864–1866) 
 Eduards fon Baranovs (Eduard von Baranov, Эдуард Трофимович Баранов, 1866) 
 Pēteris Albedinskis (Пётр Павлович Альбединский, 1866–1870)
 Pēteris Bagrations (პეტრე ბაგრატიონი, Петр Романович Багратион, 1870–1876)

Atsauces

Skatīt arī 
 Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatori
 Vidzemes gubernatori

Latvijas vēsture
Igaunijas vēsture
Dubultslazds

"Dubultslazds" ir 1985. gada latviešu padomju mākslas filma divās sērijās, detektīvfilma. Filmas režisors ir Aloizs Brenčs un tā uzņemta Rīgas Kinostudijā.

Sižets 

Rīgā parādījies grupējums, kas nodarbojas ar no ārzemēm ievestas literatūras un videokasešu spekulāciju, kā arī ar senu mākslas priekšmetu nelikumīgu izvešanu. Noziedznieku grupas galvgalī atrodas veikala direktors Blumbergs un kāda nakts kluba administrators Ādamsons. Rīgas milicija jau kādu laiku izseko Blumbergu, tomēr noziedzniekiem izdodas novākt vienīgo liecinieku, kas bija gatavs sniegt liecību.

Lomās 
 Aļģis Matuļonis — Gunārs/"Dūzis"
 Lilita Ozoliņa — Eva
 Juris Lejaskalns — Imants Blumbergs
 Jānis Zariņš — Egons Ādamsons
 Edīte Sagatauskaite — Inta
 Juris Pļaviņš — "Fotogrāfs"
 Pēteris Gaudiņš — izmeklētājs Valdis Vītols
 Juris Lisners — "Banāns"
 Eduards Pāvuls — pulkvedis Jansons
 Andis Kvēps — Ričs
 Uldis Dumpis — Riekstals, VDK darbinieks
 Ģirts Jakovļevs — Pumpurs, VDK pulkvedis
 Uldis Lieldidžs — Bruks
 Vilnis Beķeris — Votens
 Zigurds Neimanis — Lapsiņa
 Jānis Jēkabsons — Evas dēls
 Miervaldis Ozoliņš — Jānis Vaneks

Epizodēs:
 Ārijs Geikins — Puriņš
 Helga Dancberga — Puriņa sieva
Tālivaldis Āboliņš, Mārtiņš Vērdiņš, Miervaldis Ozoliņš, Milena Gulbe (Poselanova).

Filmēšanas grupa 
 Režisors: Aloizs Brenčs
 Scenārija autors: Vladimirs Kuzņecovs
 Operators: Gvido Skulte
 Komponists: Raimonds Pauls
 Mākslinieks: Vasilijs Mass
 Pirotehniķis: Eigino Oškalns

Filmas mūzikas albums 

R. Paula komponētā instrumentālā filmas mūzika tika izdota skaņuplatē 1985. gadā.

1. puse (17:32): 
 Moto
 Deja bārā
 Deja ar apmetni
 Divatā
 Bezcerība
 Spēles prieks
 Dūzis pret dāmu

2. puse (16:26):
 Mati varavīksnes krāsā
 Maigums
 Kustība
 Sekošana
 Ritmiska aizraušanās
 Neziņa
 Mīlas tēma

 Raimonds Pauls - taustiņinstrumenti.
 Aivars Hermanis - ģitāra.
 Vladimirs Širokovs - basģitāra.
 Māris Briežkalns - sitaminstrumenti.
 Vladimirs Lobiņš - balss (ievads).

Latvijas televīzijas un radio estrādes orķestra stīgu grupa.

Albums ierakstīts Rīgas skaņu ierakstu studijā 1985. gadā, izdots firmā "Melodija", ražots Rīgas skaņuplašu fabrikā.

Interesanti fakti 
 1986. gada skatītākā filma PSRS kinoteātros (42,9 miljoni skatītāju).
 Bāra dejotāju tēlo profesionāla lietuviešu dejotāja Edīte Sagatauskaite.
 Tāpat kā filmā "Ilgais ceļš kāpās", Lilitas Ozoliņas dēlu tēlo Jānis Jēkabsons.
 Ulda Pūcīša meitas Milenas Gulbes (Poselanovas) kinodebija.

Atsauces

Ārējās saites 

 Filmas profils portāla Kino Muzejs

Video 

1985. gada Latvijas PSR filmas
Filmas latviešu valodā
Rīgas Kinostudijas filmas
Raimonda Paula albumi
Meža māte

Meža māte ir viena no dabas dievībām latviešu mitoloģijā, kurai ir vara gan pār meža augiem, gan pār dzīvniekiem un putniem.

Meža māte latvju dainās 
Tautasdziesmās Meža māte ir meža saimniece, sargātāja un kopēja, apveltī savus aizbilstamos. Ir saglabājušās ziņas, ka Meža mātei doti ziedojumi. Mednieks pirms došanās medībās, nesis upuri, arī, cērtot koku šūpuļa līkstei, ar pietu celmā iesists naudas gabals kā ziedojums Meža mātei. Par Meža māti mēdza dēvēt vecāko koku apriņķī, pie kura tad arī nolika ziedojumus. Uzskatīja, ka šī koka nocirtējam gaidāma liela nelaime vai pat nāve.

Atsauces 

Latviešu dievi
Arbūzi

Arbūzi ir arbūzu ģints augu augļi. Pēc morfoloģiskās augļu klasificēšanas sistemātikas arbūzi ir ogas. Cilvēki uzturā lieto augļus, kurus iegūst no villainā arbūza (Citrullus lanatus), bet lopbarībā izmanto rūgtā arbūza (C. colocynthis) augļus. Arbūzi ir saldi vasaras augļi. Tos griež šķēlītēs, pievieno salātiem vai no tiem iegūst sulu. No arbūzu sulas var iegūt vīnu. Arbūzi satur 91% ūdeni un 6% ogļhidrātus (cukurus).

2018. gadā visvairāk arbūzus ievāca Ķīnā (62,8 miljoni tonnas). Nākamās lielākās arbūzu ievākšanas valstis bija Irāna (4,1 miljons tonnu), Turcija (4,0 miljoni tonnu), Indija (2,5 miljoni tonnu) un Brazīlija (2,2 miljoni tonnu).

Atsauces

Ārējās saites 

Ogas
Ķirbju dzimta
Kristiāns Volfs

Kristiāns Volfs (; dzimis , miris ) bija Apgaismības laikmeta vācu filozofs, enciklopēdists, jurists un matemātiķis. Gotfrīda Leibnica sekotājs un ietekmīgākais vācu filozofs laikmetā pirms Imanuela Kanta. Vācu valodā ieviesa daudzus filozofiskus jēdzienus. Rakstīja arī latīniski.

Dzīvesgājums 
Dzimis Breslavā, tolaik Habsburgu valdījumā (mūsdienās Vroclava, Polijā). Studēja matemātiku un fiziku Jēnas universitātē. No 1703. līdz 1706. gadam bija Leipcigas universitātes privātdocents, vēlāk - matemātikas un natūrfilozofijas profesors Halles universitātē. Hallē, kas bija viens no piētisma centriem, Kristiāns Volfs tika apsūdzēts ateismā, un 1723. gadā Prūsijas karalis Frīdrihs Vilhelms I lika Volfam 48 stundu laikā pamest valsti. Volfs ieradās Marburgā un tika uzņemts vietējā universitātē. 1740. gadā Frīdrihs Vilhelms I mira un jaunais karalis Frīdrihs Lielais, Volfa cienītājs, ataicināja Volfu atpakaļ uz Halli, kur viņš 1740. gadā arī atgriezās. 1745. gadā zinātnisko nopelnu dēļ saņēma brīvkunga titulu. Miris 1754. gadā, atstādams filozofijas skolu, kas dominēja vācu filozofijā līdz Kantam.

Volfa vārdā nosaukts Mēness kalns.

Darbi 
 Anfangs-Gründe Aller Mathematischen Wissenschafften, 1710: 3. Teil
 Auszug aus den Anfangs-Gründen aller Mathematischen Wissenschaften, spätere Auflage, 1772
 Vernünfftige Gedancken von den Kräfften des menschlichen Verstandes und ihrem richtigen Gebrauche in Erkäntnis der Wahrheit, 1713
 Elementa matheseos universae, 1713–1715
 Entdeckung der wahren Ursache von der Wunderbahren Vermehrung des Getreydes, 1718
 Vernünftige Gedanken von Gott, der Welt und der Seele des Menschen, auch allen Dingen überhaupt, den Liebhabern der Wahrheit mitgetheilet, 1719
 Vernünftige Gedanken von dem gesellschaftlichen Leben der Menschen, 1721
 Allerhand nützliche Versuche, dadurch zu genauer Erkänntnis der Natur und Kunst der Weg gebähnet wird, 1721
 Vernünfftige Gedancken von den Würckungen der Natur, 1723
 Oratio De Sinarum Philosophia Practica In Solemni Panegyri Recitata, 1726
 De differentia nexus rerum sapientis et fatalis necessitatis, 1724
 Philosophia rationalis sive logica mit dem Discursus praeliminaris de philosophia in genere, 1728
 Philosophia prima, sive Ontologia, 1730
 Theologia naturalis, 1737
 Jus naturae methodo scientifica pertractatum, 8 Bände, 1740–1748
 Compendium elementorum matheseos universae, 1742
 Ius gentium methodo scientifica pertractatum, 1749
 Institutiones Iuris Naturae et Gentium, 1750; vācu tulkojums: Grundsätze des Natur- und Völckerrechts, 1754

Ārējās saites 

 Kristiāns Volfs Stenfordas filozofijas enciklopēdijā 
 Kristiāns Volfs zeno.org 

1679. gadā dzimušie
1754. gadā mirušie
Vācijas filozofi
Apgaismības filozofi
Latīņu valodā rakstošie
Vācu valodā rakstošie
Lejassilēzijas vojevodistē dzimušie
Matss Nēslunds

Matss Nēslunds (; dzimis ) ir bijušais zviedru hokejists, spēlējis kreisās malas uzbrucēja pozīcijā, bijis Zviedrijas izlases dalībnieks.

Spēlētāja karjera 
Karjeras laikā spēlējis Zviedrijas Elitsērijas (Timrå IK, Brynäs IF, Malmö Redhawks), NHL (Monreālas "Canadiens", Bostonas "Bruins") un Šveices hokeja līgas (HC Lugano) klubos. 1979. gada NHL draftā viņu Monreālas "Canadiens" izraudzījās ar kopējo 37. kārtas numuru. Trīs reizes kļuva par Zviedrijas čempionu (1980, 1992, 1994). NHL kļuva par Stenlija kausa ieguvēju (1986), piedalījās trijās Visu zvaigžņu spēlēs (1984, 1986, 1988), bija sastāvā arī startam 1989. gada Visu zvaigžņu spēlei, bet nespēlēja traumas dēļ. 1986. gadā tika iekļauts līgas simboliskajā otrajā izlasē.

Zviedrijas izlases sastāvā izcīnījis zelta medaļu 1994. gada ziemas olimpiskajās spēlēs un bronzu 1980. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Pasaules čempionātos izcīnījis visu kalumu medaļas: 1991. gadā zelts, 1981. gadā sudrabs un 1979. gadā bronza. Pateicoties uzvarai Stenlija kausa izcīņā, Pasaules čempionātā un Olimpiskajās spēlēs viņš ir viens no Triju zelta kluba biedriem.

Ārējās saites 

1959. gadā dzimušie
Zviedrijas hokejisti
Monreālas "Canadiens" spēlētāji
Bostonas "Bruins" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokejisti 1980. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1992. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1994. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Zviedrijas hokeja līgas čempioni
IIHF slavas zālē uzņemtie
Vesternorlandes lēnē dzimušie
Macijevskis

Macijevskis (, no personvārda Macijs (Maciej); sieviešu dzimtē Macijevska (Maciejewska)) ir poļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Aleksandrs Macijevskis (1975) — bijušais latviešu hokejists;
 Tālivaldis Macijevskis (1926—1981) — latviešu aktieris.

Poļu uzvārdi