joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Savoja

Savoja () ir Francijas departaments, kā arī vēsturisks reģions. Izvietojies valsts dienvidaustrumos Itālijas pierobežā.

Vēsture 
Pēc franku karaļvalsts sabrukuma 1003. gadā un līdz 1416. gadam šī teritorija pastāvēja kā Savojas grāfiste (La Maison de Savoie), bet no 1416. gada līdz 1714. gadam — kā Savojas hercogiste, kad tā tika pievienota Sardīnijas karalistei. Napoleona III valdīšanas laikā 1860. gadā Savoja tika iekļauta Francijas sastāvā.

Ģeogrāfija 
Savoja atrodas ģeogrāfiski nozīmīgā vietā. Šajā reģionā krustojas daudzi Eiropas kontinenta ceļi, tas izvietojies Alpu rietumu grēdā. Viduslaiku politiski teritoriālajā struktūrā Savoja atradās starp Francijas karalisti un Lombardijas līdzenumiem dienvidos no Alpiem. Tas arī izskaidro vairākkārtējās Savojas politiskās pakļautības izmaiņas.

Mūsdienās Savojas iedzīvotāju vidū vērojamas zināmas separātisma tendences. Daļa šī reģiona iedzīvotāju iestājas par lielāku Savojas autonomiju Francijas sastāvā.

Ārējās saites 

Francijas departamenti
Trauma moralis

Trauma Moralis radās 2006. gada 4. februārī kā divu cilvēku grupa. Tās sākotnējais sastāvs bija Jānis Zvērs - ģitāra un Rihards Bražinskis - bungas. Abiem grupas dalībniekiem jau bija muzicēšanas pieredze tādās smagā metāla grupās kā Noisegate, Gatling, Mutilate Myself, Angervoice. Vēlāk duetam pievienojās vokālists Māris Kaurāts. 

Grupa aktīvi koncertē visā Latvijā un Baltijas reģionā. 2007. gada sākumā notika pirmā grupas turneja Lietuvā un Baltkrievijā. 2008. gada maijā grupa devās uz Zviedriju, kur uzstājās Stokholmā un Gēteborgā kopā ar tādām grindcore grupām kā Afgrund, The Arson Project, Divider, Descending, Facial Abuse un citām grupām daudzās Eiropas valstīs

Trauma moralis savā mūzikā cenšas mainīt smagās mūzikas kanonus, kompozīcijās iekļaujot fanka, regeja, black un folk metālmūzikas ievirzes. Ierakstos bez tradicionālajiem instrumentiem tiek izmantoti arī ermoņikas un akordeons. Grupas muzikālais skanējums ir atšķirīgs ar to, ka ansambļa sastāvā nav basģitāras, tādējādi radot akustisku noskaņu.
 
2007. gada pavasarī iznāca pirmais demo ieraksts "dEmo" kuru atbalstija "Evil Distribution"

2007. gada novembrī Hodila Rec. studijā Valmierā grupa ierakstīja 16 jaunas kompozīcijas. Kuras tika izdotas 2008.gada albumā "Titties NIghtmare" sadarbībā ar Lietuvas leiblu "Chariari rec.". Pēc albuma izdošanas 2008.gada Jūlijā, grupa devās Eiropas tūre, vēl viena no šī albuma dziesmām ir pieejama arī 2008. gada Latvijas HC/punk izlasē.

2010. gadā ir paredzēts izdot jau trešo albumu un doties uzspēlēt festivālā "Obscene Extreme"

Koncertu vēsture 
 Dobele (22. 04. 06)
 Alūksne (Sutas Balss) (01.07.06)
 Cēsis (Coca cola soundwave) (14.07.06)
 Depo (Madhouse with Catafalc) (21.07.06)
 Fresh Blood (15.09.06)
 Depo (20 min slavas) (12.10.06)
 Depo (Halloween) (31.10.06)
 Depo (La Casa Fantom) (14.11.06)
 Depo (Sanatorium) (15.12.06)
 Aļitus (12.01.07)
 Viļņa (14.01.07)
 Paņeveža (16.02.07)
 Depo (Morea) (22.03.07)
 Depo (Aurora Plastic Monster) (29.03.07)
 Saxafons (30.03.07)
 Faķis (VFF pavasara balle) (13.04.07)
 Valka (Infantīle) (19.05.07)
 Depo (Smaga nakts) (14.06.07)
 Sutas balss (29.06.07)
 Blome (Metalshow.lv) (07.07.07)
 Andrejsala (Dirty Deal) (20.07.07)
 Depo (Punk koncis) (05.08.07)

Saites 
 myspace.com profils
 draugiem.lv profils

2000. gadu mūzikas grupas
2010. gadu mūzikas grupas
Latvijas rokgrupas
Latvijas smagā metāla grupas
Latvijas grindcore grupas
Latvijas nāves metāla grupas
1996. gada F1 sezona

1996. gada F1 sezona bija 47. F1 sezona. Tā sākās  un beidzās .

Par titulu cīnījās abi Williams piloti - iepriekšējo divu gadu vicečempions Deimons Hils un debitants Žaks Vilnēvs. Vācietis Mihaels Šumahers aizvadīja savu pirmo sezonu Ferrari komandas sastāvā.

Komandas un piloti

Kopvērtējumi un rezultāti

Pilotu kopvērtējums

Komandu kopvērtējums

Sacīkstes 

1996. gads sportā
Formula 1 sezonas
Hermanis Štaudingers

Hermanis Štaudingers (, dzimis 1881. gada 23. martā Vormsā; miris 1965. gada 8. septembrī Freiburgā) bija vācu ķīmiķis. 1922. gadā izskaidroja makromolekulu esamību, ko aprakstīja kā no daudziem vienādiem posmiem veidotu polimēru ķēdes. Par šo atklājumu 1953. gadā saņēma Nobela prēmiju. Atklājis ketēnus un tā saucamo Štaudingera reakciju.

Dzimis Vormsā. 1903. gadā beidza Halles Universitāti. Strādājis Strasbūras Universitātē, Karlsrūes Universitātē un ETH Cīrihē. Nobela prēmijas laureāts Lavoslavs Ružička bija Štaudingera skolnieks.

1927. gadā apprecējās ar Latvijas sūtņa Vācijā Oskara Voita meitu bioloģi Magdu Voitu. Viņa dzīvesbiedre palīdzējusi Štaudingeram zinātniskajā darbā un devusi lielu ieguldījumu viņa teoriju apstiprināšanā.  1997. gadā Ropažu kapsētā uzstādīta piemiņas zīme Štaudingeriem.

Atsauces

Ārējās saites 

 

1881. gadā dzimušie
1965. gadā mirušie
Nobela prēmijas laureāti ķīmijā
Vācijas ķīmiķi
Reinzemē-Pfalcā dzimušie
Bergers

Bergers (, no berg — 'kalns'; sieviešu dzimtē Bergere) vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Vīrieši
 Bēla Bergers (Berger Béla; 1931—2005) — Ungārijas un Austrālijas šahists;
 Gerhards Bergers (Gerhard Berger; 1959) — Austrijas autosportists;
 Johans Bergers (Johann Berger; 1845—1933) — Austrijas šahists;
 Lāšs Bergers (Lars Berger; 1979) — Norvēģijas biatlonists;
 Patriks Bergers (Patrik Berger; 1973) — Čehijas futbolists.

 Sievietes
 Tūra Bergere (Tora Berger; 1981) — norvēģu biatloniste.

Vācu uzvārdi
Sabiles sinagoga

Sabiles sinagoga ir bijusī ebreju sinagoga Sabilē. Tā celta 1890. gadā. Sinagoga kā dievnams tika izmantota līdz Otrajam pasaules karam, kad sākās nacistiskais genocīds pret ebrejiem.

PSRS laikā sinagogā ir bijusi ierīkota sporta zāle, bet vēlāk ilgu laiku tā stāvējusi tukša. Deviņdesmito gadu sākumā Ojārs Feldbergs un fonds "Abavas ieleja" sinagogu nopirka no Sabiles Augļu un dārzeņu kombināta. Sinagogas restaurācijai nepieciešamos līdzekļus sniedza Zviedrijas Nacionālā kultūras mantojumu pārvalde un Latvijas Valsts kultūras pieminekļu inspekcija.

Mūsdienās šeit ir izveidots "Mūsdienu mākslas un kultūras centrs", kurā tiek organizētas mākslas izstādes, koncerti, konferences u.c. pasākumi.

Skatīt arī 
 Ebreji
 Jūdaisms
 Sabile

Ārējās saites 

 Sabiles mājas lapa

Sinagoga
Sinagogas Latvijā
Arhitektūras pieminekļi Latvijā
Kenenisa Bekele

Kenenisa Bekele (; dzimis  Bekoji, Etiopijā) ir etiopiešu vieglatlēts, garo distanču skrējējs.

Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs (, , ). 2004. gadā Atēnās izcīnīja zeltu 10 000 m distancē un sudrabu 5000 m distancē, 2008. gadā Pekinā abās šajās distancēs kļuva par čempionu. 2012. gadā Londonā 10 000 m distancē palika 4. vietā, savukārt 3. vietā ierindojās viņa brālis Tariku Bekele.

Bekele ir četrkārtējais pasaules čempions 10 000 metru skrējienā (2003, 2005, 2007, 2009), bet 2003. gadā 5000 metru skrējienā viņš izcīnīja bronzas medaļu un 2009. gadā — zelta medaļu. Bekele ir pirmais sportists, kas vienā Pasaules čempionātā uzvar gan 5000 m, gan 10 000 m distancē. Bekele ir pazīstams ar savu ātro finiša tempu, kādu viņš spēj sasniegt garo distancu pēdējos apļos.

Viņa jaunākais brālis Tariku Bekele arī ir garo distanču skrējējs.

Personiskie rekordi

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Etiopijas vieglatlēti
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Pasaules rekordisti vieglatlētikā
Garo distanču skrējēji
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Olimpiskie sudraba medaļnieki vieglatlētikā
Pasaules čempionāts vieglatlētikā

Pasaules čempionāts vieglatlētikā ir svarīgākās vieglatlētikas sacensības, kas sākotnēji notika reizi četros gados, bet mūsdienās — reizi divos gados. Pasaules čempionāti vieglatlētikā notiek tikai kopš 1983. gada, tos organizē World Athletics (agrāk — Starptautiskā Vieglatlētikas federācija (IAAF)).

Čempionāti

Medaļu kopvērtējums 
Atjaunots pēc 2022. gada Pasaules čempionāta.

Piezīme
  Atļautie neitrālie sportisti ir nosaukums, ar kuru Krievijas sportisti piedalījās 2017. un 2019. gada čempionātā. Viņu izcīnītās medaļas netika iekļautas oficiālajā medaļu tabulā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Pasaules čempionātu vēsture 

Pasaules čempionāts vieglatlētikā
Puds

Puds () ir vēsturiska masas mērvienība krievu mērvienību sistēmā. 

Kopš 1899. gada Krievijā pieņemtā nolikuma 1 puds = 16,380496 kg.

Vēsture 

Puds kā mērvienība pirmoreiz minēts jau 1134. gadā. Sākot ar 12. gadsimtu bija oficiāls preču masas mērs. Minēts arī Rīgas un Smoļenskas līgumā 1229. gadā. Etaloni glabāti sakrālajās celtnēs. 
1 puds = 16 bezmēnu = 40 lielo grivnu (vēlāk mārciņu) = 80 mazo grivnu = 2 Rīgas podu = 16,38 kg
1 berkovecs = 10 pudu

Skatīt arī 

 Kilograms

Ārējās saites 
 Pood conversion chart - Puda pārveidošana citās mērvienībās 

Masas mērvienības
TM-XML

Preču zīmju paplašināmās iezīmēšanas valoda (Extensible Markup Language) ir XML valodas atvērtais standarts preču zīmju uzņēmējdarbībā un informācijas apmaiņā starp rūpnieciskā īpašuma birojiem un to partneriem vai lietotājiem.

Mērķi 
Sākotnējais mērķis bija XML valodas standarta definēšana preču zīmju informācijas apmaiņas nolūkos. Specifikāciju laikā un pēc WIPO standarta ST.66 radīšanas tika pievienoti vēl šādi mērķi:
 noteikt XML valodas standartus preču zīmju birojiem un preču zīmju uzņēmējdarbībai;
 piedāvāt lietderīgu rezultātu, kas kalpotu par pamatu WIPO standartu radīšanai;
 noteikt preču zīmju tīmekļa pakalpojumu standartus;
 sniegt īstenošanas un rīku piemērus;
 apmainīties ar pieredzi, praksi un zināšanām;
 veicināt sadarbību un preču zīmju informācijas un zināšanu atveides saskaņošanu;
 (jaunums) sagatavot jauno semantisko tīmekli preču zīmju domēnam intelektuālā īpašuma kontekstā.

Vēsture 
TM-XML izstrādāja darba grupa, kuru 2003. gada jūnijā izveidoja Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs.

Pirms galīgās 1.0. versijas publicēšanas 2006. gada 26. maijā, TM-XML tīmekļa vietnē TM-XML.org. tika publicētas astoņas projekta versijas apspriešanai (0.1. līdz 0.7. versija un 1.0. projekts).

TM-XML galīgā 1.0. versija ir izvirzīta par pamatu WIPO standarta ST.66 radīšanai, kuru apstiprināja Informācijas tehnoloģiju pastāvīgā komiteja / Standartu un dokumentācijas darba grupa (SCIT/SDWG) 2007. gadā no 19. — 22. martam Ženēvā 8. sesijas laikā.

Plāns 2008. — 2010. gadam

Skatīt arī 
 DS-XML

Ārējās saites 
 TM-XML mājas lapa
 TM-XML specifikācijas
 TM-XML vārdnīca
 TM-XML īstenošana
 TM-XML rīki un piemēri
 WIPO standarti, ieteikumi un vadlīnijas
 WIPO standarts ST.66 — ieteikums prečo u zīmes informācijas apstrādei, izmantojot XML valodu
 WIPO standarts ST.66 — papildinājumi
 OHIM, Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preč u zīmes un dizainparaugi)
 OHIM CTM-lejupielādes pakalpojumu 3. versija TM-HML formātā

HML
Viktors Retlins

Viktors Retlins (, dzimis  Šveicē) ir šveiciešu vieglatlēts - garo distanču skrējējs. 2007. gada Cīrihes maratonā, kurā viņš uzvarēja jau otro reizi, Retlins uzstādīja jaunu Šveices rekordu, finišu sasniedzot pēc 2 stundām, 8 minūtēm un 20 sekundēm. Viņa karjeras augstākie sasniegumi ir izcīnītā sudraba medaļa 2006. gada Eiropas čempionātā, kā arī bronzas medaļa 2007. gada Pasaules čempionātā. Viņš piedalījies arī 2000. un 2004. gada Olimpiskajās spēlēs, 2000. gadā finišējot 36. vietā, bet 2004. gadā nefinišējot. 2003. gada Pasaules čempionātā viņš ierindojās 14. vietā.

Personiskie rekordi 
 5000m: 13:54,24 (2004)
 10 000m: 28:22,53 (2000)
 10 km: 28:40 (2006)
 pusmaratons: 1:02,16 (2006)
 maratons: 2:08,20 (2007)

Ārējās saites 

1974. gadā dzimušie
Obvaldenes kantonā dzimušie
Šveices vieglatlēti
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Garo distanču skrējēji
Rīze Hofa

Rīze Hofa (, dzimis 1977. gada 8. oktobrī Evansā, ASV) ir amerikāņu vieglatlēts — lodes grūdējs. Viņa personiskais rekords stadionā ir 22,43 m, bet telpās - 22,11 m. 

Studiju laikos nodarbojās arī ar cīņas sportu, beisbolu un amerikāņu futbolu.

R. Hofa ir uzvarējis 2003. gada Panamerikas spēlēs, 2006. gada Pasaules čempionātā telpās, kā arī 2007. gada Pasaules čempionātā Osakā, kas ir viņa sportista karjeras augstākais sasniegums. 2004. gada, kā arī 2008. gada Pasaules čempionātā telpās viņš izcīnīja sudraba medaļu. 2009. gada Pasaules čempionātā viņš ierindojās 4. vietā.  R. Hofa izcīnīja bronzas medaļu.

Ārējās saites 

1977. gadā dzimušie
ASV vieglatlēti
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Lodes grūdēji
Olimpiskie bronzas medaļnieki vieglatlētikā
Tiruneša Dibaba

Tiruneša Dibaba (dzimusi  Šefē, Etiopijā) ir etiopiešu vieglatlēte — garo distanču skrējēja.

2000. gadā viņa no dzimtās Šefes pārcēlās uz galvaspilsētu Adisabebu, kurā arī uzsāka savas vieglatlētikas gaitas. Tirunešas pirmās lielās sacīkstes bija 2001. gada Pasaules čempionāts, kurā viņa piedalījās 5000 metru distancē. 2001. gadā viņa bija tikai 15 gadus veca, bet spēja izcīnīt 5. vietu. 2003. gada Pasaules čempionātā viņa izcīnīja uzvaru, bet 2005. gada Pasaules čempionātā viņa triumfēja gan 5000 metru, gan 10 000 metru distancēs. 5000 metru distancē viņa uzvarēja arī 2007. un 2013. gadā. Viņa piedalījās arī 2004. gada Olimpiskajās spēlēs, izcīnot bronzas medaļu 5000 metru distancē. 2008. gada Vasaras Olimpiskajās spēlēs viņa izcīnīja zelta medaļu 10 000 metru distancē, šo panākumu viņa atkārtoja arī . 2012. gadā T. Dibaba izcīnīja arī bronzu 5000 m distancē.

Arī viņas māsas Ejagajehū un Genzebe ir garo distanču skrējējas.

Personiskie rekordi 
 3000 m: 8:29,55 (2006)
 5000 m: 14:11,15 (2008)
 5000 m (telpas): 14:27,42 (2007)
 10 000 m: 29:54,66 (2008)
 5 km: 15:19 (2002)

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Etiopijas vieglatlētes
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Pasaules rekordisti vieglatlētikā
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Garo distanču skrējēji
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Olimpiskie bronzas medaļnieki vieglatlētikā
Toyota Motor Corporation

Toyota Motor Corporation (Toyota Jidōsha Kabushiki-gaisha) vai vienkārši Toyota ir starptautiska Japāņu korporācija un pasaules lielākais autorūpnieks ar 212,39 miljardi ASV dolāru lieliem ienākumiem. Toyota korporācijai pieder šādi zīmoli Toyota, Lexus, Scion, pieder lielākā daļa akciju no Daihatsu (mini auto ražotājs), Hino Motors un daļa akciju no Fuji Heavy Industries (Subaru auto markas ražotājs), Isuzu Motors, Yamaha. Kopumā Toyota korporācijā iekļauti 522 meitas uzņēmumi.

Vēsture 
Kompāniju Toyota Motor Corporation 1937. gadā dibināja Kīčiro Toijoda (angļu: Kiichiro Toyoda) kā atsevišķu uzņēmumu no tēva 1926. gadā dibinātās Toyota Industries ar mērķi ražot automašīnas. Sākumā tas bija kā Toyota Industries atsevišķs departaments. Pirmais kompānijas produkts bija 1934. gadā izlaistais Type A dzinējs un 1936. gadā izlaistā (Toyota AA) automašīna. Galvenais ofiss atradās Japānas pilsētās Toyota, Aichi un Tokija. Kompānija ar meitas uzņēmuma (Toyota Financial Services) palīdzību nodrošināja arī finansu pakalpojumus un pastarpinati no autobūves, ražoja arī robotus.

Toyota kopā ar daļējā īpašumā esošo Daihatsu ir pasaules līderis auto tirdzniecībā 2007. gada pirmaja pusē pārdodot 4.72 miljoni automobīļu. Tādējādi tika pārtraukta General Motors 76 gadu līdera pozīcijas noturēšana. Toyota 2007. gadā plāno kopumā pārdot 9.4 miljonus automobīļu.

Pazīstami "Toyota" piederoši zīmoli 

   

Japānas autoražotāji
Japānas uzņēmumi
Ņujorkas fondu biržā kotētie uzņēmumi
Kauja par Vīni

Kauja par Vīni notika 1683. gada 11.-12. septembrī, pēc divus mēnešus Osmaņu impērijas karaspēka pilsētas aplenkšanas. Osmaņu impērijas karaspēks šajā kaujā tika sagrauts. Tas iezīmēja šīs impērijas ekspansijas beigu sākumu Eiropā, kā arī tās varenības norietu. Savukārt Eiropā tas ļāva nostiprināties Habsburgu dinastijai.

Kaujā par Vīni pretī osmaņu karaspēkam stājās apvienotais poļu, austriešu, vācu karaspēks Polijas-Lietuvas karaļa Jana III Sobeska vadībā. Osmaņu armiju vadīja lielvezīrs Merzifonlu Kara-Mustafa pašā.

Karaļa Sobeska karaspēka uzbrukums sākās 12. septembra pēcpusdienā ar huzāru kavalērijas triecienu osmaņu armijas nometnes pašā centrā. Pievakarē ap pussešiem karalis pats jau zirga mugurā jāja pa osmaņu nometni, vērojot paniku, apjukumu un notiekošo osmaņu karotāju apkaušanu.

Plašākā nozīmē kaujas par Vīni iznākums nozīmēja Eiropas valstu uzvaru pār Osmaņu impēriju ap 300 gadu ilgajā cīņā. Tiesa, arī pēc uzvaras kaujā par Vīni Habsburgu Austrijai bija nepieciešami vēl 16 gadi, lai atbrīvotu no Osmaņu impērijas spēkiem Ungāriju, Transilvāniju un citas teritorijas. Taču lielākā daļa Balkānu joprojām palika Osmaņu impērijas ietekmes sfērā.

Kaujas nozīme 
Uzvara Vīnē radīja priekšnoteikumus Ungārijas un (īslaicīgi) dažu Balkānu zemju atkarošanai turpmākajos gados, ko veica Ludvigs Vilhelms no Bādenas, Maksimiliāns II Emanuels no Bavārijas un Savojas princis Eižens. Osmaņi cīnījās vēl 16 gadus, zaudējot kontroli pār Ungāriju un Transilvāniju. Svētā Romas impērija parakstīja Karlovicas līgumu ar Osmaņu impēriju 1699. gadā. Kauja iezīmēja Osmaņu impērijas ekspansijas vēstures beigas Eiropā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Vīnes kauja 
 Džihāds pret austriešiem 1550-1683 

Kaujas
Aplenkumi
Kaujas ar Vācijas piedalīšanos
Kaujas ar Osmaņu impērijas piedalīšanos
Kaujas ar Polijas piedalīšanos
Kaujas ar Austrijas piedalīšanos
Vīne
1683. gads
Ādams Nelsons

Ādams Nelsons (dzimis 1975. gada 7. jūlijā Atlantā, ASV) ir ASV vieglatlēts - lodes grūdējs. Pirmo lielu panākumu viņš sasniedza 2000. gadā, kad izcīnīja sudraba medaļu Olimpiskajās spēlēs. Šo panākumu viņš atkārtoja arī 2004. gadā. 2001. un 2003. gada Pasaules čempionātos viņš izcīnīja vēl divas sudraba medaļas, iegūstot iesauku "mūžīgi otrais", bet pēc diviem gadiem Helsinkos viņš pierādīja pretējo, kļūstot par pasaules čempionu. Tiesa, 2007. gadā viņš jau atkal izcīnīja sudraba medaļu. 2009. gada Pasaules čempionātā viņš ierindojās 5. vietā.

2012. gadā 2004. gada Atēnu Olimpisko spēļu čempions Jurijs Bilonohs tika diskvalificēts par dopinga lietošanu un A. Nelsons tika atzīts par olimpisko čempionu.

Personīgais rekords 
 Lodes grūšana: 22,51 (2002)

Ārējās saites 

ASV vieglatlēti
1975. gadā dzimušie
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Lodes grūdēji
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Olimpiskie sudraba medaļnieki vieglatlētikā
Nātrija sulfāts

Nātrija sulfāts (Na2SO4, glaubersāls Na2SO4·10 H2O) ir balta, kristāliska viela, kas šķīst ūdenī. Tas ir stabils, neitrāls sāls. Dabā nātrija sulfāts parasti ir sastopams dekahidrāta formā ar 10 kristalizācijas ūdens molekulām (mirabilīts).

Iegūšana 
Lielāko daļu nātrija sulfāta iegūst kā derīgo izrakteni. Dažreiz (ievērojami retāk), nātrija sulfāts ir sastopams anhidrīda formā (tenardīts), bet tas nav stabils un pamazām pārvēršas par mirabilītu. Apmēram 1/3 no pasaulē saražotā nātrija sulfāta iegūst kā dažādu ķīmisko procesu blakusproduktu. Nozīmīgākie šādi procesi ir sālsskābes ražošana no sērskābes un nātrija hlorīda, kā arī dažu polimēru ražošana (ķīmiskajām šķiedrām).

2NaCl + H2SO4 → 2HCl + Na2SO4

Īpašības 
Nātrija sulfāts normālos apstākļos ir ļoti stabila viela. Paaugstinātā temperatūrā to ir iespējams reducēt par nātrija sulfītu (un vēl augstākā temperatūrā - par nātrija oksīdu). Nātrija sulfāts ir neitrāls sāls, kura šķīdumiem pH ir 7. Tas ir tāpēc, ka tas ir veidojies no stipras skābes (sērskābe) un sārma (nātrija hidroksīds). Nātrija sulfāts reaģē ar tādu pašu daudzumu sērskābes, veidojot nātrija hidrogēnsulfātu (skābo sāli):

Na2SO4 + H2SO4 ⇌ 2NaHSO4

Tā ir līdzsvara reakcija un tās stāvoklis ir atkarīgs no temperatūras, koncentrācijas un citu vielu klātbūtnes. Nātrija sulfātam ir neparasta šķīdības atkarība no temperatūras. Zemās temperatūrās šķīdība ir maza, temperatūru intervālā no ~0 °C līdz 32,4 °C šķīdība pieaug ~10 reizes, tālāka temperatūras paaugstināšana šķīdību ietekmē maz (šķīdība nedaudz samazinās).

Izmantošana 
Nātrija sulfāts parasti ir visai lēts materiāls. To lieto par pildvielu veļas pulveriem, celulozes ražošanai (lai izšķīdinātu lignīnu) un stikla ražošanai, lai ievadītu nātriju (šeit to lieto tikai tāpēc, ka tas ir lēts — lietojot nātrija sulfātu, krāsns dūmgāzes satur sēra dioksīdu).

Ārējās saites 
 Populārā medicīnas enciklopēdija

Nātrijs
Sulfāti
Ludmila Blonska

Ludmila Blonska (; dzimusi 1977. gada 9. novembrī) ir bijusī ukraiņu vieglatlēte - daudzcīņniece un tāllēcēja. Viņa ir uzvarējusi 2005. gada Universiādē, kā arī 2006. gada Pasaules čempionātā telpās, bet 2007. gada Pasaules čempionātā izcīnīja sudraba medaļu, sasniedzot jaunu personīgo un valsts rekordu - 6832 punktus. 2006. gada Eiropas čempionātā viņa palika 5. vietā.

2008. gada Olimpiskajās spēlēs L. Blonska izcīnīja sudraba medaļu septiņcīņā, bet uzreiz pēc sacensībām tika diskvalificēta par dopinga lietošanu un medaļa viņai tika atņemta. Tā kā šī bija jau otrā reize, kad Ludmila pieķerta dopinga lietošanā, tika nolemts viņu diskvalificēt uz mūžu.

Personiskie rekordi 
 200m: 23,80 (2007)
 800m: 2:12,18 (2007)
 100m/b: 13,13 (2007)
 augstlēkšana: 1,85 (1998)
 tāllēkšana: 6,76 (2005)
 trīssoļlēkšana: 14,77 (2007)
 šķēpmešana: 51,53 (2007)
 septiņcīņa: 6832 (2007)

Atsauces

Ārējās saites 

1977. gadā dzimušie
Ukrainas vieglatlētes
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Dopinga lietas vieglatlētikā
Ukrainas Nopelniem bagātie sporta meistari
Simferopolē dzimušie
Septiņcīņnieki
Petrogrāfija

Petrogrāfija (no  "akmens" un γράφω "rakstīt") ir petroloģijas novirziens, zinātne par iežiem - heterogēnām litosfēras sastāvdaļām. Tā pēta iežu sastāvu, uzbūvi, izcelsmi.

Ārējās saites
Fokuss

Fokuss (no , kas savukārt np  — 'pavards') var būt:

 Fokuss (cirks);
 Fokuss (filma);
 Fokuss (ģeometrija);
 Fokuss (optika):
 Autofokuss (fotogrāfija);
 Fokuss (fotogrāfija);
 Fokusa attālums (fotogrāfija);
 Fokusēšanās (psiholoģija);
 Fokuss (zemestrīce);
 Fokuss (žurnāls);

 Fokuss pokuss (grāmata);
 Fokuss pokuss (dziesma);
 Filmu studija FOKUSS.

Skatīt arī 
 Focus
Zemesvēžu dzimta

Zemesvēžu dzimta (Gryllotalpidae) ir taisnspārņu kārtas kukaiņu dzimta.

Kukainis pēc sava attīstības veida pieder pie kukaiņiem ar nepilnīgo pārvēršanos, tam ir trīs attīstības pamatstadijas: 1. ola, 2. kāpurs. 3. pieaudzis kukainis.

Zemesvēža izdētās olas ir baltas, gludas, garenas. To garums 2-2,2 mm.

Kāpurs (nimfa) ārēji līdzīgs pieaugušam kukainim, tikai izmēros par to mazāks. Spārni vēl nav pilnībā attīstījušies.

Kāpura stadijā zemesvēžu uzturā ir dažādu krāšņumaugu, labības augu un dārzeņu saknes. Pieaugot kāpura vecumam, barībā arvien lielāks īpatsvars ir dzīvniekiem.
Pieaugušie kukaiņi ēd sliekas, gliemjus, kukaiņus un kukaiņu kāpurus. Aptuveni trīs ceturtdaļas jauno kāpuru kļūst par barību vecākajiem zemesvēžiem.

Latvijā sastopama suga racējcircenis jeb .
Parkšķis

Parkšķis, sarkanspārnu sisenis (Psophus stridulus) ir taisnspārņu kārtas siseņu apakškārtas kukainis.

Parkšķis biežāk sastopams sausās pļavās, kur tēviņi, lai pievērstu mātītes uzmanību, lidojot rada parkšķošu troksni un izrāda sarkanos pakaļspārnus. Latvijā sastopams samērā reti, un ir aizsargājams.

Siseņu dzimta
Mājas circenis

Mājas circenis (Acheta domestica) ir taisnspārņu kārtas kukainis.

Kukainim nepieciešams siltums virs 15 °C visu gadu, tāpēc kukainis dzīvo mājās un siltās māju kāpņutelpās.

Circeņu mātītes var dēt olas vienreiz gadā, pēcnācēji aug ļoti lēni, gadā tiem ir tikai 1 paaudze. Circeņi ir aktīvi naktī. Tie pārtiek no augu izcelsmes produktiem, miltu produktiem un atkritumiem. Dažkārt grauž tekstilijas, ādu un papīru. Tēviņu skaņas orgāni atrodas priekšpārnu pamatnē. 

2002. gadā Latvijas Entomoloģijas biedrība pasludināja mājas circeni par Latvijas Gada kukaini. Akcijas laikā biedrība ievāca ziņas par 18 vietām Kurzemē un Zemgalē, kur šis kukainis vēl ir atrodams.

Circeņu dzimta
Sprogkāji

Sprogkāji (Cirripedia) ir tekostraku apakšklases infraklase. Sprogkāji pārsvarā ir jūras formas (retāk dzīvo iesāļūdeņos). Tie pieaugušā stāvoklī ir piestiprinājušies pie substrāta un nevar aktīvi pārvietoties. Neparazītiskie sprogkāji piestiprinās pie zemūdens klintīm un akmeņiem, bet dažos gadījumos pie jūrā peldošiem priekšmetiem, kā, piemēram, pie kuģu zemūdens daļām. Parazītiskie sprogkāji, kas pieder pie sakņgalvju apakškārtas, sasnieguši galēju vienkāršotības pakāpi ārējā uzbūvē un parazitē uz augstākajiem vēžiem. Sakarā ar sēdošo dzīves veidu sprogkāji pilnīgi kļuvuši par hermafrodītiem.

Par sprogkāju piederību pie vēžveidīgajiem liecina to attīstība: tiem ir nauplija un metanauplija kāpura fāzes. Sprogkājvēži pieaugušā fāzē visvairāk ir novirzījušies no vēžveidīgo tipiskās uzbūves, tāpēc sākotnēji bija problēmas sprogkāju izpētē. Cietā kaļķa čaula, pastāvīgs sēdošs dzīvesveids un vēžveidīgo ārējo morfoloģisko īpašību trūkums traucēja to sistemātiskā stāvokļa noteikšanu. Pat tāds izcils zoologs kā Ž. Kivjē pieskaitīja sprogkājus pie moluskiem. Lamarks uzskatīja sprogkājus par pārejas formu starp tārpiem un moluskiem. Tikai 1830. gadā, kad tika izpētīti sprogkāju kāpuri, kas morfoloģiski ir līdzīgi citiem vēžveidīgo kāpuriem, tika pierādīta sprogkāju piederība pie vēžveidīgajiem.

Sistemātika 
Pasaulē ir zināmas ap 1220 sprogkāju sugas.

Infraklase 
 virskārta 
 kārta  
 kārta  
 virskārta  
 kārta  
 kārta  
 virskārta 
 kārta  
 kārta
Rokasbumba

Rokasbumba jeb handbols (, no hand — 'roka' un ball — 'bumba') ir komandu sporta spēle, kurā sportistiem bumba ar rokām  jāiemet pretinieka vārtos. Spēlē katrā komandā uz laukuma ir 7 laukuma spēlētāji tajā skaitā vārtsargs. Starptautiskā līmenī tiek spēlēta kopš 1920. gadiem. Standarta laukuma izmēri ir 40x20m. Tajā ietilpst divi vārtu laukumi un spēles zona. Agrāk handbolu spēlēja 11 cilvēki un laukums bija tikpat liels kā futbolā.

Spēle ir diezgan ātra un ietver ķermeņa kontaktu, jo aizsargi cenšas apturēt uzbrucējus tuvoties vārtiem

Handbolā ir 8 soda veidi: brīvmetiens, 9 metri, dzeltenā kartīte, 7 metri, 2 minūšu noraidījums no laukuma un sarkanā kartīte. Spēles laikā spēlētājam var piešķirt 3x2min. sodu, bet pēc tā seko sarkanā kartīte — cilvēku noraida no laukuma uz visu turpmāko spēles laiku. 

Latvijā sporta veids tā agrīnajā formā ar 11 spēlētājiem komandā ienāca 20. gadu pirmajā pusē - 1928. gadā Latvijā tika publicēti šīs spēles noteikumi un laukuma zīmējums, vēlāk arī tika aizvadīti pirmie Latvijas čempionāti. Mūsdienās par oficiālo sporta dzimšanas dienu Latvijā uzskata 1958. gada 1. maiju, kad norisinājās Rīgas ‘’Daugavas’’ sporta biedrības meistarsacīkstes – pirmais oficiālais Latvijas turnīrs rokasbumbā 7:7.

Atsauces

Ārējās saites
Anatolijs Kreipāns

Anatolijs Kreipāns (dzimis ) ir latviešu sporta žurnālists un televīzijas komentētājs. Galvenokārt komentē hokeju, futbolu, rokasbumbu, vieglatlētiku un spīdveju, bet reizēm arī citus sporta veidus. Strādā laikrakstā "Vakara Ziņas", vada Radio SWH raidījumu "Top Basketbols" un komentē sportu vairākās Latvijas televīzijās.

Biogrāfija 

Anatolijs Kreipāns mācījies Naujenes pamatskolā, absolvējis Daugavpils Valsts ģimnāziju (toreizējo Daugavpils 1. vidusskolu). Skolas laikā "puslīdz nopietni" spēlējis futbolu vārtsarga ampluā - toreizējā "Vārpas" čempionāta līmenī. Bijis rajona junioru čempionāta labākais vārtsargs.

Studējis Latvijas Valsts universitātē, cita starpā pie Ābrama Kleckina.

80. gados Kreipāns komentējis spīdveja sacensības Daugavpils stadionā "Lokomotīve", regulāri komentē sporta raidījumus kopš 33-34 gadu vecuma. Rakstošā žurnālista karjeru, kā arī komentēšanu sācis ar handbolu.

Anatolijs Kreipāns ir arī vairāku grāmatu autors. Kopā ar Māri Siliņu sarakstījis grāmatu "Motosports Latvijā" (izdevusi Jumava 2003. gadā), kā arī ir rakstu autors handbola tiesneša Jāņa Ķuzuļa sastādītajai grāmatai "Rokasbumba Latvijā 1958 - 2008" (izdevis apgāds "Valters un Rapa" 2008. gadā). Kreipāns ir arī līdzautors Žao Diniza Sančesa grāmatas "Kartinga rokasgrāmata" latviešu izdevumam (Fiorano, 2008), kas papildināts ar Kreipāna nodaļu par Latvijas kartinga vēsturi.

Kreipāns pārvalda latviešu un krievu valodu, var sarunāties vācu un poļu valodā, kā arī angļu valodā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Anatolija Kreipāna blogs portālā nra.lv 

1960. gadā dzimušie
Daugavpilī dzimušie
Latvijas sporta komentētāji
Latvijas sporta žurnālisti
Latvijas PSR VDK kartotēkā minētās personas
Zemesvēzis

Zemesvēzis, racējcircenis (Gryllotalpa gryllotalpa) ir taisnspārņu kārtas kukainis.

Pieaudzis kukainis ir 35- 50 mm garš. Ķermenis drukns, brūniem matiņiem klāts. Matiņi palīdz atgrūst ūdeni un nesamirkt. Galva neliela. Kukaiņa galva un krūtis tumši brūnas, vēders gaišāks. Jaunie kukaiņi ir gaišāki par pieaugušiem kukaiņiem. Priekškājas veidotas kā racējkājas. Mutes orgāni grauzējtipa. Acis pielāgotas redzei vājā gaismā. Kāpuri un kukaiņi dzīvo trūdvielām bagātā mitrā augsnē. Pārtiek no augu apakšzemes daļām, kā arī no sliekām, gliemjiem un kukaiņiem. Kukainis aktīvs naktī.

Ir iespēja to audzēt arī mājās, kā mājas mīluli terārijā. Labprāt ēd baltmaizi, svaigas zivis vai maitu.
Aizsargājoties, no astes gala, izšļāc smakojošu vidēji šķidru vielu. Iespējams-fekālijas.
Ādas mainīšanas ilgums sastāda aptuveni 1 stundu. Pirms un pēc ādas nomaiņas kādu neilgu laiku ir mazkustīgs. Kad āda ir noņemta, ķermenis ir balts, kurš dienas laikā lēnām kļūst brūns.

Zemesvēžu dzimta
Īstie sprogkāji

Īstie sprogkāji () ir sprogkāju infraklases virskārta. Agrāk tie tika klasificēti kā Eucirripedia apakškārta. Jūrās visizplatītākie īstie sprogkāji ir  un . Fosilijas zināmas jau no juras sistēmas.

Morfoloģija 
Īstajiem sprogkājiem ķermenis neizteikti diferencējies galvas, krūšu un vēdera nodalījumā; pēdējais rudimentārs, vai tā nemaz nav. Neparasti ir attīstīts galvkrūšu vairogs, kas mantijas veidā apņem visu sprogkāja ķermeni. Uz mantijas ārējās virsmas izdalītie vairogi pārvērš to par izturīgu aizsargčaulu, pa kuras spraugveida atveri var izbīdīties ārā garās un lokanās kājas.
Ar antenulu rudimentiem, kas atrodas uz mantijas neapsegtās galvas virsmas, saistīti cementa dziedzeri, kuru sekrēts piestiprina sprogkāji pie substrāta. Augšžokļi un abi apakšžokļu pāri ir stipri vienkāršojušies. Pie krūšu segmenta ir seši pāri tipiski divzarainu kāju. Abi kāju zari sastāv no daudziem sīkiem posmiņiem, tādēļ ar sariņiem klātās kājas var spirāliski savīties. Kājām kustoties, ūdens plūst čaulā un aiznes ūdenī esošās barības dajiņas līdz mutes atverei.

Augšanas stadijas 
Ar nedaudziem izņēmumiem sprogkāju pārvēršanās sākas ar nauplija fāzi. Nauplijam raksturīgs skaidri izteikts muguras vairogs; vairoga priekšgala sānos ir viens pāris izaugumu — radziņu, nepāra dzelkņi, kas izvirzās no vairoga apakšpuses malas un vērsti kaudāli. Zem dzelkņa ķermeņa ass virzienā atrodas izaugums, kas atbilst krūtīm un vēderam.

Metanauplija fāzes beigās uz šī izauguma parādās seši pāri divzaraino kāju aizmetņu, kas vēl paslēpti zem kutikulas segas, uz trešā antenulu posma parādās piesūceknis un iezīmējas saliktās acis.

Pēc nākamās apvalka nomešanas sākas ciprisa fāze, un sprogkājis ar savu divvāku čaulu šajā laikā atgādina gliemeņvēzi (Cypris). Divvāku čaula, kas atbilst galvkrūšu vairogam, apņem visu ķermeni, turklāt no čaulas izvirzītas tikai antenulas, kurām ir piesūceknis.

Kādu laiku dzīvojot peldošā stāvoklī, ciprisa kāpurs ar antenulu palīdzību, kuros atveras cementa dziedzeri, piestiprinās pie zemūdens priekšmetiem un pāriet kūniņas stāvoklī, kuras laikā zem kūniņas ārējā apvalka izveidojas pieaugušās formas orgāni (mutes orgāni, 6 pāri sprogkāju, 5 pārkaļķotas plāksnītes). Nometot savu čaulu, kāpuram pazūd arī saliktās acis. Kāpurs pārvēršas pieaugušā īpatnī.

Sistemātika 
Virskārta 
 kārta 
 apakškārta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 apakškārta 
 dzimta 
 apakškārta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 apakškārta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 kārta 
 apakškārta 
 dzimta 
 apakškārta 
 dzimta 
 dzimta 
 apakškārta 
 virsdzimta 
 dzimta 
 virsdzimta 
 dzimta 
 virsdzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 virsdzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 virsdzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 virsdzimta 
 dzimta 
 dzimta 
 dzimta 

Latvijā ir konstēta viena suga, , kas sastopams visā Baltijas jūras piekrastē, arī Rīgas līča dienvidu daļā un Lielupes grīvā.
Stambulas trase

Stambulas trase ir Formula 1 sacīkšu trase. Pirmā sacīkste trasē notika 2005. gadā. Tā atrodas Turcijas Āzijas daļā. Stambulas trase jau ir vairākkārt salīdzināta ar Spa-Frankošampas trasi. Astotais līkums ir izaicinošs un tiek salīdzināts ar Spa trases "Eau Rouge" (sarkanā ūdens) līkumu, tāpēc mediji dažkārt lieto komisko apzīmējumu "Faux Rouge" (viltus "Eau Rouge"). Pirmais līkums līdzinās Interlagušas trases pirmajam līkumam, turklāt arī ir ticis pielīdzināts Lagunasekas trases "Corkscrew" (korķviļķa) līkumam. Tāpat kā astotajam līkumam, arī šim ir dots nosaukums fanu un žurnālistu vidū - "Turkish Corkscrew" (turku korķviļķis). Neskatoties uz to, Stambulas trasē, tāpat kā citās jaunās trasēs līkumiem oficiāli nosaukumi doti vēl nav.

Skatīt arī 
 F1 trašu saraksts

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

Sporta būves Turcijā
Turcijas Grand Prix
Liu Sjans

Liu Sjans (, dzimis  Šanhajā, Ķīnā) ir ķīniešu vieglatlēts, 110 metru barjerskrējējs. Ar 12,88 sekundes ātru barjerskrējienu viņš ir bijušais pasaules rekordists, kā arī 2004. gada Olimpiskais, Āzijas čempions. 2004. gada Olimpiskajās spēles izcīnītā medaļa bija Ķīnas pirmā medaļa vieglatlētikas disciplīnās. Par Āzijas čempionu Liu kļuvis divreiz — 2002. un 2006. gadā. 2003. gada Pasaules čempionātā viņš izcīnīja bronzas medaļu, 2005. gadā — sudraba medaļu, bet pirmo reizi par čempionu kļuva vienīgi 2007. gadā, 2011. gadā Tegu viņš izcīnīja sudraba medaļu.

Ārējās saites 

1983. gadā dzimušie
Šanhajā dzimušie
Ķīnas vieglatlēti
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Barjerskrējēji
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Alčide de Gasperi

Alčide de Gasperi (Alcide De Gasperi, dzimis 1881. gada 3. aprīlī Pjeve Tezīno (Pieve Tesino) Austroungārijā, tagad Itālijā, Trentino-Alto Adidže; miris 1954. gada 19. augustā Sellā de Valzuganā (Sella di Valsugana), Trentino-Alto Adidže) - itāliešu politiķis. Līdz ar Robertu Šūmanu un Konrādu Adenaueru tiek uzskatīts par vienu no ES dibinātājiem.

Dzimis toreizējās Austroungārijas teritorijā. Studēja Vīnē filozofiju un literatūru, vēlāk darbojās kā žurnālists. 1911. gadā kļuva par Austrumgārijas parlamenta (Reichsrat) deputātu. Pēc Pirmā pasaules kara de Gasperi dzimtais apvidus iekļāvās Itālijā.

1919. gadā Alčide de Gasperi kopā ar Luidži Sturco nodibināja kristīgi demokrātisko Tautas partiju (Partito Popolare) un no 1921. gada bija Itālijas parlamenta deputāts. Pēc fašistu nākšanas pie varas tika uz 16 mēnešiem ieslodzīts, pēc atbrīvošanas 1931. gadā strādāja Vatikāna bibliotēkā, kur 2. pasaules kara laikā nodibināja Itālijas pēckara spēcīgāko partiju Itālijas kristīgo demokrātu partiju (Democrazia Cristiana).

Pēc kara vairākkārtējs Itālijas premjers. 1946. gadā, kad Itālija kļuva par republiku, veica Pagaidu valsts galvas (Capo Provvisorio dello Stato), faktiski prezidenta, pienākumus. Antikomunists un antifašists.

1881. gadā dzimušie
1954. gadā mirušie
Trentīno-Alto Adidžē dzimušie
Itālijas premjerministri
Sohačeva

Sohačeva () - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē.

Pilsētā atrodas šaursliežu dzelzceļa muzejs. Pilsētas pievārtē, Želazova Volā dzimis poļu komponists un pianists Frederiks Šopēns.

Netālu no pilsētas atrodas militārais aerodroms.

Sohaczeva
Žila Vilnēva autodroms

Žila Vilnēva autodroms () ir bijusī Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Monreālā, Kanādā. 

Tās nosaukums līdz 1981. gadam, ieskaitot, bija Notrdamas salas autodroms (), taču pēc kanādieša Žila Vilnēva traģiskās nāves tā tika pārsaukta, lai godinātu viņu. Šī trase ir ļoti ātra, tomēr nedaudz atgādina ielu trasi, jo barjeras ir tuvu pašai trasei. Lai arī autodroms tika būvēts sacīkstēm, lielāko daļu gada tas tiek izmantots kā pilsētas satiksmes elements. Izaicinoša trases daļa ir pēdējais līkums. Uzreiz aiz tā seko siena, kuru pēc . gada sacīkstes nodēvēja par "čempionu sienu". Togad šajā sienā ielidoja visi tobrīdējie čempioni, kas vēl piedalījās F1, izņemot Miku Hakinenu. Tie bija Deimons Hils, Mihaels Šumahers un Žaks Vilnēvs. Pēdējos gados šo sienu "izmēģināja" arī Džensons Batons () un Vitantonio Liuci (). Tiesa gan, par čempioniem viņi vēl nav kļuvuši. Vienu no šausmīgākajām avārijām trases vēsturē 2007. gadā piedzīvoja Roberts Kubica. Lai gan iespaidīgais skats lika dažiem faniem apšaubīt to, vai viņš ir izdzīvojis, viņš guva tikai nelielu kājas traumu un smadzeņu satricinājumu, tādēļ jau aiznākamajā sacīkstē atkal varēja sēsties pie stūres. Pēdējā  izcīņa norisinājās . gadā, tomēr šajā trasē notiks citu čempionātu sacīkstes.

Skatīt arī 
 F1 trašu saraksts

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa , 

Kanādas Grand Prix
Tirgus

Tirgus saimniecībā ir saimniecisko, juridisko un citu nosacījumu kopums, ar kura palīdzību pārdevēji un pircēji, kas tirgū ir galvenās darbojošās puses, brīvprātīgi vienojas par preču vai pakalpojumu apmaiņu, t.i., veic tirdzniecību. Šaurākā nozīmē ar jēdzienu ‘tirgus’ tiek apzīmēta vieta vai teritorija, kur fiziski notiek preču vai pakalpojumu apmaiņa. Tie ir tirgus laukumi, ielas utt. galvenokārt pilsētās vai ciematos, kā, piemēram, Rīgas Centrāltirgus.

Pateicoties mediju, telesakaru un citu mūsdienu tehnoloģiju attīstībai, tirdzniecība var notikt ar laikrakstu, žurnālu, tālruņa zvanu, interneta utt., palīdzību. Prece pircējam var tikt piegādāta mājās, darbavietā utt., tam pašam nedodoties uz fizisko preču atrašanās vietu (tirgu, veikalu) lai iepirktos.

Skatīt arī 

 Monopols
 Oligopols
 Monopolistiskā konkurence

Ārējās saites 

Saimniecība
Enco un Dino Ferrāri autodroms

Enco un Dino Ferrāri autodroms (), bieži saukta par Imolas trasi, ir sacīkšu trase, kur līdz 2006. gadam notika Formula 1 sacensības (parasti ). Tā atrodas Imolā, Emīlijas-Romanjas reģionā Itālijā, 40 km no Boloņas un 80 km no Ferrari rūpnīcas Maranello. Sākotnēji tā bija nosaukta par Dino Ferrāri autodromu () par godu Ferrari S.p.A. dibinātāja Enco Ferrāri dēlam Dino, kurš bija miris 1950. gados, bet pēc Enco nāves 1988. gadā trase ieguva pašreizējo nosaukumu. Imolas trase ir viena no retajām pasaules līmeņa trasēm, kur braukšana notiek pretēji pulksteņrādītāju kustības virzienam.

F1 sacīkstēs tā pirmo reizi tika izmantota . gada sezonā, kad trasē notika . Visos vēlākajos gados kopš . gada šajā autodromā notikušās F1 sacīkstes tika sauktas par , tā kā Imola atrodas ļoti tuvu Itālijas un Sanmarīno robežai un nav atļauti vienāda nosaukuma Grand Prix vienā sezonā, piemēram, divi Itālijas GP. 

. gadā austrietis Gerhards Bergers ar savu Ferrari ietriecās "Tamburello" līkuma betona sienā un viņa formula aizdegās, tomēr, pateicoties glābēju ātrajai reakcijai, Bergers neguva smagas traumas. 

. gada Sanmarīno GP bija viena no traģiskākajām sacīkstēm F1 vēsturē. Piektdienas treniņbraucienos smagu avāriju piedzīvoja Rubenšs Barikello, zaudējot saķeri, paceļoties vairākus metrus gaisā un ielidojot žogā. Par laimi, viņš tika sveikā cauri bez nopietnām, paliekošām sekām. Sestdienas kvalifikācijā gāja bojā austriešu pilots Rolands Racenbergers, kurš, braucot ar ātrumu 310 km/h, zaudēja vadību "Villeneuve" līkumā. Nākamās dienas sacīkstēs jau pirmajā aplī ievainots tika J.J. Lehto un deviņi skatītāji, šī incidenta dēļ trasē izbrauca drošības mašīna, bet vienu apli pēc atkārtotā starta bojā gāja trīskārtējais pasaules čempions Airtons Senna, kurš ietriecās betona sienā "Tamburello" līkumā.

Pēc šīs sacīkstes trasē tika veikti remontdarbi, lai palēninātu braukšanas ātrumu un uzlabotu drošību, tomēr pēc . gada sacīkstēm Imolas trase tika izslēgta no F1 kalendāra. Trases īpašnieki cerēja atjaunot Formula 1 sacensības Imolā 2009. gadā, tomēr pēc rekonstrukcijas tai tika piešķirts 1T statuss, kas ļauj tajā rīkot oficiālu F1 testu sesijas, bet ne sacensības.

2011. gadā trases pārstāvji paziņoja, ka trase atkal ir atzīta par piemērotu F1 sacensībām.

Skatīt arī 
 F1 trašu saraksts

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa , 

Itālijas Grand Prix
Sanmarīno Grand Prix
Pašvaldība

Pašvaldība jeb municipalitāte ( — 'pilsēta ar pašpārvaldes tiesībām') ir valsts sastāvā esošas administratīvi teritoriālas vienības (novada vai republikas pilsētas) pārvalde. Parasti administratīvā teritorija izvietota ap pilsētu vai citu apdzīvotu vietu vai to grupu.

Pašvaldības Latvijā 

Pēc administratīvi teritoriālās reformas, kas noslēdzās ar vietējo pašvaldību vēlēšanām 2009. gada 6. jūnijā, Latvijā ir viena līmeņa pašvaldības, kas pārvalda 119 administratīvās teritorijas — 110 novadus un deviņas republikas pilsētas (Rīga, Jūrmala, Liepāja, Ventspils, Daugavpils, Rēzekne, Jēkabpils, Valmiera un Jelgava).
Līdz reformai Latvijā bija 26 rajonu pašvaldības un 527 vietējās pašvaldības, kas pārvaldīja 53 rajona un 7 republikas pilsētas un 35 novadus.

Reformas rezultātā pagasti un pilsētas tika apvienoti plašākās administratīvi teritoriālas vienībās — novados. Vienlaikus tika likvidētas rajonu pašvaldības, to funkcijas nododot vietējām pašvaldībām un plānošanas reģioniem.

Reformas mērķis bija izveidot ekonomiski attīstīties spējīgas administratīvās teritorijas (novadus) ar vietējām pašvaldībām, kas nodrošinātu pakalpojumu sniegšanu iedzīvotājiem augstākā kvalitatīvā līmenī.

Pašvaldības kompetencē ietilpst svarīgāko sociālo pakalpojumu sniegšana tās administratīvajā teritorijā dzīvojošiem iedzīvotājiem. Tai skaitā komunālie pakalpojumi, teritorijas labiekārtošana un tās sanitārā tīrība, nodrošināt iedzīvotājiem izglītību, rūpēties par kultūras pasākumiem, sekmēt vietējo un nacionālo tradīciju un kultūras vērtību saglabāšanu. Pašvaldības nodrošina veselības aprūpes pieejamību, kā arī veicina veselīgu dzīvesveidu, nodrošina iedzīvotājiem sociālo palīdzību, sniedz palīdzību iedzīvotājiem mājokļu jautājumu risināšanā, sekmē uzņēmējdarbību, rūpējas par nodarbinātību, gādā par sabiedrisko kārtību, nosaka zemes izmantošanas un apbūves kārtību, organizē sabiedriskā transporta pakalpojumus. Plašāk pašvaldību kompetenci, tiesības un pienākumus Latvijā regulē likums "Par pašvaldībām".

Atsauces

Ārējās saites 

 Reģionālās attīstības un pašvaldību lietu ministrija
 Latvijas pašvaldību savienība
 Likums "Par pašvaldībām"

Pašvaldības
Administratīvā iedalījuma vienības
Imports

Ar importu ekonomikā saprot citās valstīs saražotu preču ievešanu savā valstī un to pārdošanu vietējiem patērētājiem (vietējā tirgū). Līdz ar eksportu, imports ir svarīgākais starptautiskās tirdzniecības aspekts, kā arī katras valsts maksājumu bilances sastāvdaļa.

Valstis parasti kontrolē importu, īstenojot muitas un tarifu politiku. Īpaša uzmanība tiek pievērsta sabiedrības veselībai un valsts drošībai iespējami nelabvēlīgu preču importam, kā narkotikas, ieroči, sprāgstvielas un tml. Atsevišķas preču grupas, piemēram, alkoholiskie dzērieni vai tabakas izstrādājumi, kā arī dārglietas un citas veselībai kaitīgas vai plašam patēriņam mazāk nepieciešamas preces, tiek apliktas ar paaugstinātiem importa tarifiem. Vairumā valstu, ievedot to teritorijā preces, ir jāmaksā arī muitas nodevas. Latvijā muitas darbību ar dažādiem normatīviem aktiem regulē Finanšu ministrija, bet tieši uzrauga Valsts ieņēmumu dienests.

Aktuāls importa kontroles aspekts valsts kompetencē parasti ir kontrabandas apkarošana. Šajā jomā vairums valstu cieši sadarbojas, jo kontrabanda izkropļo katras valsts iekšējo preču un pakalpojumu tirgu, bet valsts budžetam iet secen daļa no nodokļu ieņēmumiem. Kontrabandas apkarošana ir arī viena no svarīgākajām robežapsardzes funkcijām.

Ievedot importu jāmaksā trīs veidu nodokļi — muitas nodoklis, akcīzes nodoklis un pievienotās vērtības nodoklis. Bez tam var būt noteikti atsevišķi maksājumi, piemēram, antidempinga vai kompensāciju maksājumi. 70% no iekasētā muitas nodokļa nonāk Eiropas Savienības kopējā budžetā.

Skatīt arī 
 Eksports
 Starptautiskā tirdzniecība

Ārējās saites 
 Latvijas Finanšu ministrija
 Valsts ieņēmumu dienests — muita
 Latvijas robežapsardze

Ekonomika
Patriciāts

Patriciāts (, no pater — 'tēvs') bija Senās Romas pilsoņu kārta, kas veidoja ģints aristokrātiju. Pazīstamākās Romas patriciešu dzimtas bija Emīliji (gens Aemilia), Fābiji (gens Fabia), Jūliji (gens Iulia), Klaudiji (gens Claudia), Kornēliji (gens Cornelia) un Valēriji (gens Valeria).
Viduslaiku Eiropas pilsētās patriciātu veidoja bagātākās un ietekmīgākās namnieku ģimenes, no kuru vidus izraudzīja pilsētas rātes locekļus. Patricieši parasti bija lieltirgotāji, kuriem piederēja veikali, nami un zemes īpašumi.

Patriciāts Rīgā 
Rīgā patriciātu 13. gadsimta otrajā pusē izveidoja Hanzas savienības tirgotāji, kam par apmešanos uz pastāvīgu dzīvi pilsētā feodālais senjors (Rīgas arhibīskaps) piešķīra saimnieciskās un politiskās privilēģijas.

Jau kopš 13. gadsimta beigām patriciātu veidoja Rīgas rātes locekļi, kas kontrolēja pilsētas iekšējo un ārējo politiku un saimniecisko virzību.
14. gadsimta vidū sākās patriciāta politiskās cīņa pret naminieku opozīciju, sasniedzot kulmināciju 16. gadsimta "Kalendāra nemieros", kad Rīgas naminieki ieguva lielākas tiesības rātē, tie izlīga ar patriciātu un no 18. gadsimta jau kopīgi aizstāvēja savas privilēģijas pret pārējiem Rīgas iedzīvotājiem.
Pazītamākās Rīgas patriciešu dzimtas bija Bergmaņi, Bērensi, Depkini, Dreiliņi, Holanderi, Švarci un Vīdavi.

Patriciāta priekšrocības tika likvidētas Baltijas pārkrievošanas laikā, kad Baltijas guberņu pilsētām piemēroja 1870. gadā izdoto "Pilsētu nolikumu" ().

Skatīt arī 
 Ģilde
 Kalendāra nemieri

Atsauces 

Senā Roma
Eiropas vēsture
Pedru Lami

Žose Pedru Lami Visosu (; dzimis , Aldeja Galegā, Portugālē) ir Portugāles sacīkšu pilots, bijušais Formula 1 pilots.

1992. gadā viņš kļuva par Vācijas F3 un F3 Masters čempionu. Gadu vēlāk viņam jau bija vieta grūstošajā Lotus komandā. Viņš gan aizvadīja tikai pēdējās četras sezonas sacīkstes aizvietojot savainoto Alesandro Dzanardi, tomēr tā bija vērtīga pieredze. 1994. gadā viņš aizvadīja tikai pirmās četras sacīkstes, atkal Lotus komandā. Viņa sezona beidzās tādēļ, ka viņš avarēja testos un salauza abas kājas. Pēc intensīvas fiziskās terapijas Lami atgriezās 1995. gada sezonas vidū Minardi komandā, lai aizvietotu Pjērluidži Martīni. Viņš pavadīja tur vēl vienu sezonu, tomēr tā bija viņa pēdējā. 6. vieta 1995. gada Austrālijas GP bija labākais rezultāts portugālim F1 sacīkstē līdz 2005. gadam, kad Tiagu Monteiru izcīnīja 3. vietu sešu pilotu sacīkstē.

Formula 1 piloti
Formula 3 piloti
Portugāles autosportisti
Madliena

Madliena ir apdzīvota vieta Ogres novada Madlienas pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Abzas upes krastos pie autoceļa P32 40 km no novada centra Ogres un 76 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta sāka veidoties Livonijas krusta karu laikā pakļautajā Daugavas līvu zemē ( vai Sisselgal). Līdz 1438. gadam te tika uzcelta Marijas Magdalēnas baznīca, kas, iespējams, deva Madlienai tās latvisko nosaukumu. Pastāv leģenda, ka šī baznīca uzcelta uz lībiešu vadoņa Kaupo meitas vai mazmeitas Magdalēnas kapa. 13.—16. gadsimtā tā bija Rīgas arhibīskapijas Letu gala Madlienas draudzes novada centrs, vēlāk Pārdaugavas Livonijas hercogistes, Zviedru Vidzemes un Vidzemes guberņas sastāvā.

1925. gadā Madlienai piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu. Pašreizējā apbūves un ar to saistītās infrastruktūras izveidošana uzsākta 1960. gados, lielākie būvniecības darbi veikti 1960.—1990. gados.

Madlienā atrodas pagasta pārvalde, vidusskola, pirmskolas izglītības iestāde "Taurenītis", Kārļa Kažociņa Madlienas mūzikas un mākslas skola,
kultūras nams, bibliotēka, bāriņtiesa, vispārējā tipa pansionāts "Madliena", pasts, luterāņu baznīca. Bijušajā veikalā darbojas Madlienas novadpētniecības muzejs.

No 1984. gada oktobra līdz 2022. gada 26. aprīlim Madlienas centrā blakus baznīcai atradās piemiņas akmens, kurš bija veltīts Sarkanās armijas ienākšanai Madlienā 1944. gada 28. septembrī, līdz to demontēja Ogres novada pašvaldība pēc Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā.

Iedzīvotāji

Novadnieki 
 Kārlis Hūns (1830—1877) — gleznotājs, vēsturiskā žanra aizsācējs latviešu glezniecībā.
 Antons Benjamiņš (1860—1939) — uzņēmējs un žurnālists.

Atsauces 

Latvijas lielciemi
Latvijas pagastu centri