joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Dragon C2

Dragon C2 jeb COTS Demo Flight 2, zināms arī kā Dragon C2+ jeb Dragon C2/C3 bija ASV ASV uzņēmuma SpaceX bezpilota kosmosa kuģa Dragon pirmais lidojums uz Starptautisko kosmosa staciju. Šis bija NASA Komerciālo orbitālo transportēšanas pakalpojumu COTS programmas, kurā piedalās SpaceX, otrais demonstrācijas lidojums. Kravas kuģi palaida 2012. gada maijā nesējraķetes Falcon 9 trešajā lidojumā.

Pēc sākotnējā plāna COTS otrajā lidojumā transportkuģim vajadzētu tikai pietuvoties stacijai, bez savienošanās ar to, kā arī atgriezties uz zemes. Tikai trešajā lidojumā (COTS Demo Flight 3) notiktu saslēgšanās ar SKS. SpaceX ierosināja apvienot abu demonstrācijas lidojumu uzdevumus vienā.  NASA formāli apstiprināja abu misiju apvienošanu ar starta datumu .

Derīgā krava 
Transportkuģa hermētiskajā sekcijā atradās 520 kg kravas: ūdens, pārtika, apģērbs, datoru aparatūra, studentu eksperimenti un dažādas citas lietas. Uz zemi atgriežamā krava bija plānota ar masu 660 kg: eksperimentu paraugi, eksperimentu aparatūra, SKS sistēmu aparatūra un skafandru EMU daļas.

Pie nesējraķetes Falcon 9 otrās pakāpes bija piestiprināts neliels konteiners, kuru piegādāja uzņēmums Celestis, kas nodarbojas ar mirušu cilvēku pelnu nogādāšanu kosmosā. Konteinerā atradās pa vienam gramam 308 personu pelnu, pazīstamākie no kuriem ir ASV astronauts Gordons Kūpers (Gordon Cooper) un Kanādas aktieris Džeimss Dūens (James Doohan). Raķešpakāpe aptuveni gada laikā ieies Zemes atmosfērā un sadegs.

Lidojuma gaita 
Dragon C2 tika palaists  07:44:38 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-40.

25. maijā notika Dragon tuvošanās, satveršana un saslēgšanās ar staciju. 13:56 UTC stacijas manipulators, kuru vadīja Donalds Petits satvēra kosmosa kuģi. Pēc tam stundas laikā notika kuģa sistēmu pārbaudes, un 15:04 sākās Dragon pārvietošanas operācija. 15:47 tas tika novietots Harmony moduļa pret Zemi vērtajā pieslēgvietā. 16:02 tika pabeigta kuģa saslēgšanas operācija. Dragon lūka tika atvērta 26. maijā 09:53 UTC. Nākamo piecu dienu laikā transportkuģis tika izkrauts un tajā tika iekrautas uz Zemi atgriežamās kravas.

31. maijā 07:05 UTC Dragon, kas bija satverts ar stacijas manipulatoru, kuru vadīja Džozefs Akaba, tika atvienots no Harmony moduļa. Pēc tā pārvietošanas drošā attālumā 09:49 UTC tika atlaists no manipulatora. Tad transportkuģis veica vairākus manevrus un attālinājās no SKS. 14:51 tika ieslēgts dzinējs bremzēšanai, kas ilga 9 minūtes 50 sekundes. 15:13 tika atdalīts nolaižamais aparāts. Tas iegāja Zemes atmosfērā un 15:42 UTC nolaidās Klusajā okeānā aptuveni 740 km uz dienvidrietumiem no Losandželosas.

Atsauces

Ārējās saites 
 NASA's COTS Demo 2 Page
 COTS 2 Press Kit
 COTS Demo 2 Mission Objectives

Dragon kosmosa kuģis
Ābele

Dārza (kultūras) ābele () ir rožu dzimtas koks, kas plaši tiek kultivēts mērenajā joslā, lai iegūtu tā ēdamos augļus — ābolus.

Koks ir neliels ar ieapaļu vainagu. Lapu virspuse ir tumšzaļa, bet apakšpuse gaiši zaļa, mala — zobaina. Smaržīgie ziedi balti vai sārti (ar laiku izbalējoši), ar 5 vainaglapām. Koks mēdz būt līdz 10 metriem augsts, lapas līdz 12 centimetriem garas un auglis ir līdz 10 centimetriem diametrā.

Atsauces

Ārējās saites 

Ābeļu apakšdzimta
Kārlis Streips

Kārlis Streips (dzimis  Čikāgā, ASV) ir latviešu televīzijas un radio žurnālists, kā arī augstskolas pasniedzējs.

Biogrāfija 
Kārlis Streips dzimis 1960. gadā Čikāgā ķīmiķa Laimoņa un mākslinieces Līgas Streipu ģimenē, kurā audzis kopā ar trim māsām. Gadu mācījies Minsteres latviešu ģimnāzijā. Studējis žurnālistiku Ziemeļilinoisas un Mērilendas Universitātēs, pēc tam darbojoties televīzijas uzņēmumos Ilinoisā un Kanzasā kā korespondents un diktors. Streips ir darbojies Amerikas Latviešu apvienībā. 

Latvijā pirmo reizi ieradies 1989. gadā, kad viņam šeit piedāvāja strādāt par angļu valodas pasniedzēju. Pēc tam strādājis Latvijas Universitātē, pasniedzot televīzijas žurnālistiku. Kopš 1991. gada pastāvīgi dzīvo Latvijā.

Karjera 
1990. gadu sākumā Kārlis Streips strādāja Latvijas Ārlietu ministrijā, pēc tam darbojies dažādos televīzijas kanālos: TV5, RBS TV, Latvijas Televīzijā. No 1996. līdz 2011. gadam LTV vadījis raidījumu "Skats no malas". Darbojoties LTV, Streips ir vairākkārt tulkojis un komentējis Eirovīzijas konkursu tiešraides un Oskara balvu pasniegšanas ceremonijas.

Kārlis Streips ir ilgstoši darbojies arī Latvijas Radio, kur līdz 2016.gada sākumam vadījis raidījumu "Septiņas dienas Eiropā". Streipam ir maģistra grāds žurnālistikā; viņš ir arī lektors Latvijas Universitātē.

2012. gadā atgriezies Latvijas Televīzijā ar raidījumu, televīzijas spēli "Finanšu tango". Kopš 2016. gada 29. februāra vada izklaidējošu un satīrisku ziņu raidījumu "Vēlais ar Streipu" kanālā Rīga TV24; bieži vada vai piedalās arī citos šīs televīzijas raidījumos.

Skandāli 
Pēc tam, kad 2002. gada augustā Streips Latvijas Radio tiešajā ēterā nosauca divas Nacionālās frontes biedres par "kazām", sekoja ilgstoša tiesvedība pret Streipu par goda un cieņas aizskaršanu. Tomēr 2006. gada 22. maijā Augstākās tiesas Senāts atteicās izskatīt prasītāju kasācijas sūdzību un viņu prasība netika apmierināta.

2011. gada septembrī Kārlis Streips tika atbrīvots no raidījuma "Skats no malas" vadīšanas Latvijas Televīzijā, pēc tam, kad viņš, komentējot politiskās norises, Zaļo un Zemnieku savienību nosauca par "maukām".  Savukārt 2013. gadā raidījums Latvijas televīzijā tika atjaunots; to rādīja līdz 2015. gadam.

Privātā dzīve 
Kārlis Streips nav precējies un nekad nav slēpis savu homoseksualitāti. "Nav racionāli, ka 2020. gadā Latvijā ir tikai divas sabiedrībā redzamas geju personas — es un Edgars Rinkēvičs," — ir teicis K. Streips.

Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis, 3. šķira (2020).

Atsauces

Ārējās saites 
 K. Streipa blogs

1960. gadā dzimušie
Ilinoisā dzimušie
Latvijas žurnālisti
Latvijas Universitātes pasniedzēji
ASV latvieši
LGBT cilvēki no Latvijas
Latvijas Radio darbinieki
Latvijas Televīzijas darbinieki
Rīga TV24 darbinieki
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Ernsts Augusts I Hanovers

Ernsts Augusts I (; dzimis , miris ) bija Hannoveres karalis no 1837. gada līdz savai nāvei 1848. gadā.

Lielbritānijas karaļa Džordža III piektais dēls. Vecākajiem brāļiem dēlu nebija, tāpēc, pamatojoties uz to, ka Saliešu tiesa neparedzēja, ka troni varētu ieņemt sieviete, 1837. gadā kļuva par Hannoveres karali. Lielbritānijā par monarhu kļuva karaliene Viktorija, tā pārtraucot abu zemju 1714. gadā nodibināto personālūniju. Kaut arī dzimis Londonā, jau pusaudža gados aizsūtīts uz Hannoveri. Piedalījies kaujās pret revolucionāro Franciju, kur guvis ievainojumu. Pret mātes gribu 1815. gadā apprecējās ar divkārtēju atraitni, Prūsijas karalienes Luīzes māsu Frederiku. Visai konservatīvs politiskajos uzskatos.

Hannoveres monarhi
Hanoveres dinastija
1771. gadā dzimušie
1851. gadā mirušie
Real Club Deportivo Mallorca

Real Club Deportivo Mallorca, biežāk zināms kā RCD Mallorca vai vienkārši "Mallorca", ir Spānijas futbola klubs no Palmas pilsētas Maļorkas salā. Klubs dibināts 1916. gadā. Pašlaik spēlē Spānijas Pirmajā divīzijā jeb La Liga. Augstākais sasniegums tika sasniegts 1998.—1999. un 2000.—2001. gada sezonās, kad izcīnīja trešo vietu La Liga. 2003. gadā izcīnīja Spānijas Karaļa kausu.

Sasniegumi 
 Spānijas Karaļa kauss
 Kausa ieguvēji (1): 2002–03
 Finālisti (2): 1990–91, 1997–98 
 Spānijas Superkauss
 Kausa ieguvēji (1): 1998
 Finālisti (1): 2003
 Otrā divīzija
 Čempioni (2): 1959–60, 1964–65 
 Otrā B divīzija
 Uzvarētāji (1): 1980–81
 UEFA Kausu ieguvēju kauss
 Finālisti (1): 1998–99

Atsauces

Ārējās saites 

 

Spānijas futbola klubi
Maļorka
GNK Dinamo Zagreb

GNK Dinamo Zagreb ir Horvātijas futbola klubs no Zagrebas. Klubs dibināts 1945. gadā. Kopš 1993. gada Dinamo Zagreb 21 reizi ir kļuvis par Horvātijas čempionu un 15 reizes izcīnījis Horvātijas kausu. Septiņas reizes ir piedalījies UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā, bet ne reizi nav ticis nākamajā kārtā.

Sasniegumi 
 Horvātijas Pirmā līga
 Čempioni (22): 1992–93, 1995–96, 1996–97, 1997–98, 1998–99, 1999–00, 2002–03, 2005–06, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2020–21
 Vicečempioni (5): 1946, 1994–95, 2000–01, 2003–04, 2016–17
 Horvātijas kauss
 Kausa ieguvēji (15): 1993–94, 1995–96, 1996–97, 1997–98, 2000–01, 2001–02, 2003–04, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2010–11, 2011–12, 2014–15, 2015–16, 2017–18
 Finālisti (7): 1992, 1992–93, 1994–95, 1999–2000, 2013–14, 2016–17, 2018–19
 Horvātijas superkauss
 Kausa ieguvēji (6): 2002, 2003, 2006, 2010, 2013, 2019
 Finālisti (2): 2004, 2014
 Dienvidslāvijas čempionāts
 Čempioni (4): 1947–48, 1953–54, 1957–58, 1981–82
 Vicečempioni (11): 1946–47, 1950–51, 1959–60, 1962–63, 1965–66, 1966–67, 1968–69, 1976–77, 1978–79, 1989–90, 1990–91
 Dienvidslāvijas kauss
 Kausa ieguvēji (7): 1951, 1959–60, 1962–63, 1964–65, 1968–69, 1979–80,1982–83
 Finālisti (8): 1950, 1963–64, 1965–66, 1971–72, 1975–76, 1981–82, 1984–85, 1985–86
 Starppilsētu izstāžu kauss
 Kausa ieguvēji (1): 1966–67
 Finālisti (1): 1962–63

Atsauces

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā vietne  

Zagrebas "Dinamo"
Hull City AFC

Hull City A.F.C. ir profesionāls Anglijas futbola klubs no Kingstonas pie Hallas. Klubs dibināts 1904. gadā, pašlaik spēlē League One, Anglijas trešajā spēcīgākajā līgā. 2008. gadā Hull City pirmoreiz kļuva par Anglijas Premjerlīgas klubu, taču spēja šajā līgā noturēties tikai divas sezonas un 2010. gadā atgriezās Championship līgā. 2012.—2013. gada sezonā Hull City izcīnīja 2. vietu Championship un vēlreiz ieguva tiesības startēt Premjerlīgā. 2014. gadā iekļuva FA kausa finālā, kas līdz šim ir lielākais kluba sasniegums.
Mājas spēles aizvada KCOM stadionā, kurā ir vietas 25 400 skatītājiem.

Komandas sastāvs

Sasniegumi 
 Anglijas futbola 2. līmenis (1893.–1992. Otrā divīzija; 1992.–2004. Pirmā divīzija; tagad - Championship)
 Vicečempioni (1): 2012–13 
 FA kauss
 Finālisti (1): 2013–14

Atsauces

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā vietne 

Anglijas futbola klubi
Toms Vaitkus

Toms Vaitkus (; dzimis  Klaipēdā) ir bijušais profesionālais Lietuvas šosejas riteņbraucējs, kura pēdējā pārstāvētā komanda bija .

Vaitkus, kura iesauka ir Tomas the Tank Engine (Vilcieniņš Tomass),, debitēja Tour de France 2007. gada sacensībās, bet viņam nācās izstāties pēc smaga kritiena otrā posma beigās. 2010. gadā viņš pievienojās  komandai, bet pēc gada atgriezās Astana sastāvā. 2011. gada 29. augustā tika paziņots, ka Vaitkus pievienosies  komandai tās pirmajā sezonā 2012. gadā.

2013. gada janvārī Vaitkus paziņoja par riteņbraucēja karjeras beigšanu.

Atsauces

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Lietuvas riteņbraucēji
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Klaipēdā dzimušie
Lorīna

Lorīna Zineba Nora Talhaoui (; dzimusi ), plašāk pazīstama ar savu skatuves vārdu Lorīna (Loreen), ir marokiešu izcelsmes zviedru dziedātāja un mūzikas producente. Viņa pārstāvēja Zviedriju 2012. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu Euphoria. Konkursā viņa guva uzvaru ar 372 punktiem.

2004. gadā piedalījās pirmajā Zviedrijas TV šova Idol sezonā, kur piedalījās kā Lorīna Talhaoui (Lorén Talhaoui) un ieņēma 4. vietu. 2011. gadā piedalījās Zviedrijas nacionālajā atlasē Eirovīzijai Melodifestivalen 2011, taču nekvalificējās finālam ar dziesmu My Heart Is Refusing Me. Nākamajā gadā viņa atkal piedalījās Melodifestivalen, šoreiz ar dziesmu Euphoria.

Diskogrāfija

Singli

2010. gadi

Atsauces

Ārējās saites 

 
 
 

1983. gadā dzimušie
Zviedru dziedātāji
2012. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki
Eirovīzijas dziesmu konkursa uzvarētāji
Zviedrijas Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki
Ziemeļrietummēklenburgas apriņķis

Ziemeļrietummēklenburgas apriņķis () ir apriņķis Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā. Apriņķis robežojas ar Mēklenburgas-Priekšpomerānijas Rostokas, Ludvigslustes-Parhimas apriņķiem un Šverīnes pilsētu, kā arī Šlēzvigu-Holšteinu.

Mēklenburgas-Priekšpomerānijas administratīvais iedalījums
Antonioto Bota Adorno

Antonioto Bota Adorno (Antoniotto Botta Adorno; dzimis 1688. gada 29. decembrī) bija augstākā Hābsburgu monarhiju amatpersona, kā arī Austrijas un Nīderlandes pilnvarotais vēstnieks.

Biogrāfija 
Antonio dzimis Lombardijā, muižnieku ģimenē no Dženovas, kurā bija septiņi tās pilsētas dodži. Viņa mātei reiz bija dēka ar karali Filipu V no Spānijas. Gadu pēc Antonio dzimšanas viņa tēvs tika apsūdzēts krāpniecībā un tika izraidīts no Dženovas Republikas. 1700. gadā Antonio tēvs nomira un ģimene pārvācās pie vecākā brāļa Alesandro (Alessandro), taču Antonio izvēlējās militāru karjeru.
Viņš kļuva ievērojams pēc aplenkuma Belgradā (1717), kur viņš cīnājās kopā ar Īganu no Savojas (Eugene of Savoy). Vēlāk kā pulkvežleitnants, ģenerālis un maršals viņš saņēma augstāko komandu- Austrijas karaspēka ziemeļu Itālijas kara laikā no Austrijas mantojuma. 1746.gadā viņš vadīja Austro-Savojardas labo spārnu un uzvarēja kaujā pret Francijas un Spānijas koalīciju.
Tā paša gada 7.spetembrī, pēc Dženovas okupācijas, viņš kļuva par Austrijas pilsētas valdnieku. Viņš uzlika tik augstus nodokļus, ka 5.decembrī notika tautas sacelšanās ar Balilu (Balilla) priekšgalā, protestējot pret Antonio. Zaudējot pilsētu viņš tika arī atbrīvots no visiem militārajiem pienākumiem līdz kara beigām.

Pēc miera līguma noslēgšanas (Treaty of Aix-la-Chapelle) viņš kļuva par pilnvaroto Austrijas-Nīderlandes pārraugu saskaņā ar Princi Čarlzu Aleksandru. Pēc tam Antonio reformēja armiju un mēģināja uzlabot esošos apstākļus valstī.

1753. gadā viņš atgriezās Itālijā, kur kļuva par Lielhercogistes-Toskānas premjerministru.

1762. gadā viņš tika iecelts par vēstnieku pie Krievijas galma Katrīnas II. Trīs gadus vēlāk viņš kļuva par Lielhercogistes-Toskānas pavaldoni pēc imperatora Franča I nāves.

Antonio nomira netālu Pavias 1774.gadā.

Atsauces 
 

Austrijas militārpersonas
Diplomāti
Maiks Ričardss

Maiks Ričardss (; dzimis 1985. gada 11. februārī) ir kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs, Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2015) ir bez kluba.

Spēlētāja karjera 
2001. gadā Ričardss uzsāka spēlēt Ontārio hokeja līgas kluba Kičeneras "Rangers" sastāvā. Pēc otrās kluba sastāvā aizvadītās sezonas viņu NHL draftā izvēlējās Filadelfijas "Flyers" vienība, taču Maiks vēl nākamās divas sezonas aizvadīja "Rangers" sastāvā.

Visbeidzot, pēc 2004.—05. sezonas NHL lokauta, Ričardss uzsāka savu karjeru, jau savā pirmajā sezonā aizvadot 79 spēles Filadelfijas kluba sastāvā. 2007.—08. sezonā Ričardss piedzīvoja izrāvienu, vidēji sezonas gaitā gūstot vairāk nekā punktu spēlē. Nākamajā sezonā Ričardss pildīja jau "Flyers" kapteiņa funkcijas. "Flyers" rindās Ričardss spēlēja līdz pat 2010.—11. sezonas noslēgumam, kad tika aizmainīts uz Losandželosas "Kings" vienību. 2011.—2012. un 2013.—2014. gada sezonās "Kings" sastāvā izcīnījis Stenlija kausu.

Kanādas izlases rindās Ričardss kļuvis par 2010. gada olimpisko čempionu, spēlējis arī 2006. gada Pasaules čempionātā.

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Filadelfijas "Flyers" spēlētāji
Losandželosas "Kings" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Vašingtonas "Capitals" spēlētāji
Ontārio dzimušie
Saimons Gaņjē

Saimons Gaņjē (Simon Gagné; dzimis 1980. gada 29. februārī) ir bijušais kanādiešu hokejists, kreisās malas uzbrucējs, Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 822 spēles Nacionālajā hokeja līga, 2012. gadā kopā ar Losandželosas "Kings" izcīnījis Stenlija kausu. Kanādas hokeja izlases rindās kļuvis par 2002. gada olimpisko spēļu čempionu.

Spēlētāja karjera 
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Gaņjē uzsāka 1999.—2000. sezonā, kad debitēja NHL kluba Filadelfijas "Flyers" rindās. Savā pirmajā sezonā Gaņjē atzīmējās ar 48 punktiem 80 spēlēs. Tuvākajās sezonās hokejista rezultativitāte vienīgi pieauga. 2005.—06. sezonā līdz šim vienīgo reizi savā karjerā Gaņjē guva vidēji vairāk nekā punktu spēlē, 72 spēlēs atzīmējoties ar 79 rezultativitātes punktiem. Sākot ar 2006.—07. sezonu Saimons pildīja "Flyers" kapteiņa palīga funkcijas. Filadelfijas "Flyers" rindās Gaņjē spēlēja līdz pat 2009.—10. sezonas noslēgumam.

2010. gada vasarā Gaņjē tika aizmainīts uz Tampabejas "Lightning" vienību, taču jau nākamajā vasarā viņš bija kļuvis par brīvo aģentu, parakstot divu gadu līgumu ar Losandželosas "Kings" komandu. 2011.—2012. gada sezonā "Kings" sastāvā izcīnījis Stenlija kausu. Nākamās sezonas vidū aizmainīts uz Filadelfijas "Flyers". 2013.—14. gada sezonu Gaņjē izlaida, savukārt 2014.—15. gada sezonā izturēja pārbaudes laiku un pievienojās Bostonas "Bruins". Pēc sezonas beigām paziņoja par karjeras beigšanu.

Kanādas izlases rindās Gaņjē kļuvis par . gada olimpisko čempionu, Olimpiskajās spēlēs piedalījies arī 2006. gadā. Gaņjē spēlējis arī 2005. gada Pasaules čempionātā, tajā izcīnot sudraba medaļas.

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Filadelfijas "Flyers" spēlētāji
Tampabejas "Lightning" spēlētāji
Losandželosas "Kings" spēlētāji
Bostonas "Bruins" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Kvebekā dzimušie
Dastins Brauns

Dastins Brauns (; dzimis 1984. gada 4. novembrī) ir amerikāņu hokejists, malējais uzbrucējs, ASV hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) Brauns spēlē NHL kluba Losandželosas "Kings" sastāvā. Iepriekš spēlējis Mančestras "Monarchs" un Cīrihes "Lions" sastāvā.

Spēlētāja karjera 
Savu profesionālā spēlētāju karjeru Brauns uzsāka 2003.—04. sezonā, aizvadot 31 spēli NHL kluba Losandželosas "Kings" rindās. 2004.—05. sezonas NHL lokauta laikā Brauns spēlēja AHL klubā Mančestras "Monarchs". Starp 2005.—06. un 2007.—08. sezonu Brauna rezultativitāte "Kings" rindās ievērojami kāpa.

2011.—12. gada NHL sezonā un 2013.—14. gada sezonās "Kings" sastāvā izcīnījis Stenlija kausu. No 2009. līdz 2016. gada pildīja "Kings" kapteiņa funkcijas.

ASV izlases sastāvā Brauns izcīnījis 2010. gada olimpiskās sudraba medaļas, 2004. gada Pasaules čempionātā kopā ar izlasi izcīnījis bronzu.

Ārējās saites 

1984. gadā dzimušie
ASV hokejisti
Losandželosas "Kings" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Džoijs Tribiāni

Džoijs Tribiāni (Joseph Francis "Joey" Tribbiani, Jr.) ir izdomāts tēls amerikāņu televīzijas seriālā "Draugi" (Friends). Viņu attēlo aktieris Mets Leblāns. Viņš ir itāļu izcelsmes amerikānis, ēdiena mīlētājs, brunču mednieks un aktieris, kas kļuva slavens ar savu lomu telenovelē Days of our lives. Viņam ir septiņas māsas. Iecienītākā frāze "How you doin?" 

Tēli
Draugi
Staņislava Valaseviča

Staņislava Valaseviča (; dzimusi , mirusi ), pazīstama arī kā Stella Volša (Stella Walsh), bija poļu vieglatlēte, startēja sprinta sacensībās. Pēc sportistes nāves tika atklāts, ka viņai ir bijuši dzimumdiferenciācijas traucējumi.

Dzimusi Polijā, taču divu gadu vecumā kopā ar vecākiem pārvācās uz dzīvi ASV, taču sacensībās pārstāvējusi Poliju. Viņa piedalījās divās Olimpiskajās spēlēs (, ). 1932. gadā Losandželosā S. Valaseviča izcīnīja zeltu 100 m sprinta distancē, pēc četriem gadiem Berlīnē šajā disciplīnā ieņēma otro vietu. Karjeras laikā uzstādīja 14 pasaules rekordus, ko ratificējusi IAAF.

Atsauces

Ārējās saites 

1911. gadā dzimušie
1980. gadā mirušie
Kujāvijas-Pomožes vojevodistē dzimušie
Polijas vieglatlētes
1932. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1936. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Augstlēcēji
Lodes grūdēji
Diska metēji
Barjerskrējēji
Vidējo distanču skrējēji
Sprinteri
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Olimpiskie sudraba medaļnieki vieglatlētikā
Kupišķi

Kupišķi () ir pilsēta un pašvaldības centrs ziemeļaustrumu Lietuvā Levuo un Kupas upju krastos. Pilsētas vārds ir cēlies no Kupa upes nosaukuma. Pilsēta iedalās sešās daļās:

 Centrs (arī Vecpilsēta) - atrodas pilsētas vecākās ēkas, pilsētas dome, sanitārās un komunālās ēkas, bibliotēka, baznīca, ģimnāzija, daudzdzīvokļu nami un savrupmājas
 Krantine - pilsētas daļa, kurā atrodas 4-5-stāvīgi daudzdzīvokļu nami, lielveikali, bērnudārzs, pamatskola
 Kraštieči - 2-6-stāvīgi daudzdzīvokļu nami, atrodas lielveikali un bērnudārzs
 Račupēni - rajonā atrodas savrupmājas, vidusskola, biznesa un tehnoloģiju skola, autoosta
 Zunte - rajonā atrodas savrupmājas
 Pramonine (arī Rūpniecības rajons) - atrodas rūpnīcas, noliktavas, stacija.

Vēsture
Atrodas vēsturiskās Sēlijas zemes dienvidu daļā, kas 13.-15. gadsimtā bija strīdus teritorija starp Livonijas ordeni un Lietuvas dižkunigaitiju.  
Kupišķi rakstos minēti 1529. gadā kā Sigismunda I Vecā īpašums. 1616. gadā tika uzcelta pirmā baznīca. Pilsētas attīstību labvēlīgi ietekmēja Daugavpils - Šauļu - Liepājas dzelzceļa izbūve.

Cilvēki 

Kupisķu pievārtē, Terpeiķu ciemā, dzimis diska metējs Virgīlijs Alekna (Virgilijus Alekna, 1972).

Sports 
 FC Kupiškis ir futbola klubs no Kupišķi.

Iedzīvotāju skaits 

* - tautas skaitīšanas dati

Sadarbības pilsētas 
  Zgeža, Polija
  Rēzekne, Latvija
  Maneviči, Ukraina
  Kežmaroka, Slovākija

Ārējās saites 
 

Lietuvas pilsētas
Asins plazma

Asins plazma ir asiņu šķidrā daļa — iedzeltens, puscaurspīdīgs šķidrums, kas sastāv no neorganiskām un organiskām vielām. Plazmā ietilpstošo ķīmisko savienojumu un ķīmisko elementu skaits ir ļoti liels. Asins plazmas sastāvā ir apmēram 93% ūdens, 7,3g/100ml olbaltumvielas (albumīns, globulīni, fibrinogēns), elektrolīti (<1% no kopējās plazmas masas), gāzes (CO2; O2; N2), barības vielas (glikoze un citi ogļhidrāti, aminoskābes, lipīdi, holesterīns, vitamīni, mikroelementi), vielmaiņas produkti (urīnviela, kreatinīns, urīnskābe, bilirubīns), hormoni un citas vielas.

Bez olbaltumvielām, polipeptīdiem, aminoskābēm, lipīdiem, ogļhidrātiem, kurus asins plazma pievada šūnām struktūrelementu atjaunošanai, jaunu vielu sintēzei un arī kā enerģētisko materiālu, asins plazma transportē dažādus fermentus, hormonus, vitamīnus. Asins plazma transportē arī ogļskābo gāzi. Asinīs konstatēto makroelementu un mikroelementu spektrs aptver ļoti daudzus ķīmiskos elementus, kas liek domāt, ka nav šķidruma ar sarežģītāku ķīmisko sastāvu kā asins plazma. Pagaidām nav izdevies asins plazmu izgatavot mākslīgi — tāpēc, ja zaudēts daudz asiņu, cilvēku glābj tikai donora asinis vai to preparāti.

Atsauces 

Asinis

simple:Blood#Plasma
Roberts Levandovskis

Roberts Levandovskis (; dzimis ) ir Polijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Polijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) pārstāv Spānijas La Liga klubu FC Barcelona.

Levandovskis tiek uzskatīts par vienu no savas paaudzes labākajiem uzbrucējiem. Viņš ir viens no visu laiku labākajiem spēlētājiem, kas ir spēlējis Vācijas Bundeslīgā. Bundeslīgā 384 maču laikā guvis 312 vārtus, kas ir otrs labākais rezultāts, atpaliekot tikai no Gerda Millera.

Karjera izlasē
Levandovskis debitēja Polijas futbola izlases sastāvā 2008. gada septembrī 2010. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas turnīra spēlē pret Sanmarīno, kurā iznāca uz maiņu un guva vienus vārtus.

2014. gada 7. septembrī 2016. gada Eiropas čempionāta futbolā kvalifikācijas turnīra spēlē pret Gibraltāru Levandovskis guva savu pirmo hettriku starpautiskās spēlēs. 2015. gada 13. jūnijā spēlē pret Gruzija viņš guva vēl vienu hettriku.

Sasniegumi 
Lech Poznań

 Ekstraklasa: 2009–10
 Polijas kauss: 2008–09
 Polijas Superkauss: 2009

Borussia Dortmund

 Vācijas Bundeslīga: 2010–11, 2011–12
 DFB Pokal: 2011–12
 DFLSupercup: 2013

Bayern Munich

 Vācijas Bundeslīga: 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2020–21, 2021–22
 DFB Pokal: 2015–16, 2018–19, 2019–20
 DFL Supercup: 2016, 2017, 2018, 2020, 2021
 UEFA Čempionu līga: 2019–20
 UEFA Superkauss: 2020
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2020

Individuālie sasniegumi

 FIFA labākais futbolists: 2020, 2021
 UEFA labākais futbolists: 2019–20
 UEFA Čempionu līgas labākais uzbrucējs: 2019–20
 UEFA Čempionu līgas labākais vārtu guvējs: 2019–20
 Vācijas Bundeslīgas sezonas labākais spēlētājs: 2016–17, 2019–20
 Vācijas Bundeslīgas labākais vārtu guvējs: 2013–14, 2015–16, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2020–21, 2021–22
 Gada futbolists Vācijā: 2020
 Bayern Munich sezonas labākais spēlētājs: 2019–20
 Polijas gada futbolists: 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2019, 2020
 Polijas gada sportists: 2015, 2020
 Ekstraklasa labākais spēlētājs: 2009
 Ekstraklasa labākais vārtu guvējs: 2009–10

Atsauces

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Polijas futbolisti
Polijas izlases futbolisti
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Poznaņas "Lech" spēlētāji
Dortmundes "Borussia" spēlētāji
Minhenes "Bayern" spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
Varšavā dzimušie
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Daiņus Zubrus

Daiņus Zubrus (; dzimis 1978. gada 16. jūnijā) ir bijušais lietuviešu hokejists, centra uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 1293 spēles Nacionālās hokeja līgas klubos Filadelfijas "Flyers", Monreālas "Canadiens", Vašingtonas "Capitals", Bufalo "Sabres", Ņūdžersijas "Devils" un Sanhosē "Sharks". Lietuvas izlases rindās spēlējis divos Pasaules čempionātos, savukārt Krievijas izlases sastāvā spēlējis 2004. gada Pasaules kausa izcīņā.

Spēlētāja karjera 
Savas hokejista gaitas uzsācis Elektrēnos, 1989. gadā Zubrus pārcēlās uz Harkivu, kur turpināja trenēties līdz 1995. gadam, kad pārcēlās uz Ziemeļameriku. Sezonas noslēgumā Filadelfijas "Flyers" ar augsto 15. numuru Zubru izvēlējās 1996. gada NHL draftā.

Jau nākamajā sezonā Zubrus debitēja NHL, palīdzot Filadelfijas "Flyers" sasniegt Stenlija kausa finālu. "Flyers" rindās hokejists aizvadīja vēl pusotru sezonu, līdz 1998.—99. sezonas noslēgumā tika aizmainīts uz Monreālas "Canadiens" vienību. 2000.—01. sezonas izskaņā Zubrus tika aizmainīts uz Vašingtonas "Capitals", kuras sastāvā uzbrucējs spēlēja līdz pat 2004. gadam. 2004.—05. sezonas NHL lokauta laikā Zubrus spēlēja Krievijas Superlīgas kluba Toljati "Lada" sastāvā, taču tad atgriezās "Capitals" rindās.

2006.—07. sezonas nogalē Daiņus tika aizmainīts uz Bufalo "Sabres" vienību, taču 2007. gada vasarā Zubrus parakstīja sešu gadu līgumu ar Ņūdžersijas "Devils" vienību. "Devils" rindās bija stabils komandas pamatsastāva spēlētājs. 2015. gada vasarā, pēc astoņām "Devils" rindās aizvadītām sezonām, komanda izpirka Zubrus līgumu, uzbrucējam kļūstot par brīvo aģentu. Rudenī Zubrus pievienojās Sanhosē "Sharks", tās sastāvā aizvadot 50 spēles.

Krievijas izlases rindās spēlējis 2004. gada Pasaules kausa izcīņā, taču tad nolēmis spēlēt Lietuvas izlases rindās, izsakoties, ka "Lietuvai esot vairāk nepieciešams nekā Krievijai". Lietuvas izlases rindās Zubrus spēlējis 2005., kā arī 2014. gada Pasaules čempionātos.

Ārējās saites 

1978. gadā dzimušie
Lietuvas hokejisti
Filadelfijas "Flyers" spēlētāji
Monreālas "Canadiens" spēlētāji
Vašingtonas "Capitals" spēlētāji
Toljati "Lada" spēlētāji
Bufalo "Sabres" spēlētāji
Ņūdžersijas "Devils" spēlētāji
Sanhosē "Sharks" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Krievijas hokejisti
Deivids Klārksons

Deivids Klārksons (; dzimis 1984. gada 31. martā) ir kanādiešu hokejists, labais malējais uzbrucējs. Pašlaik (2017) Klārksons spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Vegasas "Golden Knights" sastāvā.

Spēlētāja karjera 
No 2001. līdz 2005. gadam Klārksons spēlēja Ontārio hokeja līgas klubos Belevillas "Tigers" un Kičeneras "Rangers", taču 2005. gada augustā hokejists noslēdza līgumu ar NHL klubu Ņūdžersijas "Devils", rudenī uzsākot savu profesionālā spēlētāja karjeru AHL kluba Albani "River Rats" sastāvā.

2006.—07. sezonā Klārksons aizvadīja savas pirmās septiņas spēles "Devils" rindās. Jau 2007.—08. sezonā Deivids bija nostiprinājies NHL kluba sastāvā. Jau drīz vien Klārksons kļuva pazīstams ar savu aso spēli un kaušanās prasmi. 2011.—12. sezonu Klārksons noslēdza kā viens no kluba rezultatīvākajiem spēlētājiem. 2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā spēlēja Austrijas hokeja līgas kluba Zalcburgas "Red Bull" rindās.

2013. gada 5. jūlijā Klārksons noslēdza līgumu uz nākamajām septiņām sezonām ar Toronto "Maple Leafs". 2014.—15. gada sezonas vidū tika aizmainīts uz Kolumbusas "Blue Jackets". 2017. gada jūnijā līgas paplašināšanās draftā viņu izvēlējās Vegasas "Golden Knights". Nākamajā sezonā kopā ar "Golden Knights" sasniedza Stenlija kausa finālsēriju, tajā gan ar 1—4 piekāpjoties Vašingtonas "Capitals".

Ārējās saites 

1984. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Ņūdžersijas "Devils" spēlētāji
Toronto "Maple Leafs" spēlētāji
Kolumbusas "Blue Jackets" spēlētāji
Vegasas "Golden Knights" spēlētāji
2012. gada Monako Grand Prix

2012. gada Monako Grand Prix izcīņa notika 27. maijā Monako. Pirmo uzvaru sezonā izcīnīja Marks Vebers, aiz sevis atstājot Niko Rosbergu un Fernando Alonso. Pirmo reizi F1 vēsturē pirmajos 6 aizvadītajos posmos katrā uzvarējis cits pilots.

Kvalifikācija 

Piezīmes:
 — Šumahers saņēma 5 starta vietu sodu par avārijas izraisīšanu Spānijas Grand Prix
 — Maldonado saņēma 10 vietu sodu par sadursmes ar Peresu izraisīšanu. Viņš saņēma arī papildu 5 vietu sodu par ātrumkārbas nomaiņu
 — Peress avārijas dēļ neuzstādīja laiku kvalifikācijā — tiesneši atļāva viņam startēt, jo treniņbraucienos Peress bija uzstādījis atbilstošus rezultātus

Sacīkste

Kopvērtējums 

Braucēju čempionāts

Konstruktoru čempionāts

 Piezīme: parādītas tikai pirmās piecas pozīcijas.

Monako
Monako Grand Prix
Critérium du Dauphiné

Critérium du Dauphiné (līdz 2010. gadam zināmas kā Critérium du Dauphiné Libéré) ir ikgadējas šosejas riteņbraukšanas sacensības astoņu posmu garumā, kas notiek Dofinē reģionā Francijā jūnija pirmajā pusē. Sacensības izveidoja vietējais laikraksts Dauphiné Libéré, kas tām arī deva nosaukumu. Daudzu gadu garumā sacensību organizēšana bija dalīta starp laikraksta izdevējiem un Amaury Sport Organisation (ASO), bet 2010. gadā laikraksts visu ar organizēšanu saistīto darbību nodeva ASO, un tika mainīts arī sacensību nosaukums. Kopā ar Tour de Suisse sacensībām Dauphiné ir svarīgas sacensības, kurās sportisti sagatavojas startam Tour de France jūlijā. Tās šobrīd ir daļa no UCI Pasaules tūres kalendāra.

Tā kā Dofīnē ir kalnains reģions, tajā bieži uzvar kalnu braucēji. Sacensībās bieži tiek iekļauti arī slaveni kāpumi no Tour de France kā Vantū kalns, l'Alpe d'Huez, Col du Galibier vai Col de la Chartreuse.

Uzvarētāji 

 

{{Cycling past winner rider|year=2002|name=|nat=USA|team=}}
{{Cycling past winner rider|year=2003|name=|nat=USA|team=}}

{{Cycling past winner rider|year=2006|name=|nat=USA|team=}}

Atsauces

Ārējās saites 
  
  

Critérium du Dauphiné
UCI Pasaules tūre
Riteņbraukšanas sacensības Francijā
Artūrs Zjuzins

Artūrs Zjuzins (dzimis  Rīgā) ir profesionāls Latvijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Latvijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) pārstāv Latvijas Virslīgas klubu FK RFS.

Karjera

Klubos 
Karjeru sācis Latvijā FK Ventspils sastāvā. 2011. gadā pirmoreiz spēlēja ārpus Latvijas — pārstāvēja Slovākijas līgas klubu MŠK Žilina, kura sastāvā aizvadīja tikai piecas spēles un guva vienus vārtus. 2011. gada augustā parakstīja līgumu ar Krievijas Nacionālās līgas klubu Kaļiņingradas "Baltika", kurā jau spēlēja divi Latvijas futbolisti — vārtsargs Aleksandrs Koliņko un pussargs Maksims Rafaļskis. Komandā nospējēja četras sezonas, aizvadot vairāk nekā 100 spēles. 2015. gada augustā pārgāja uz citu Krievijas Nacionālās līgas klubu — Orenburgas "Gazovik".

Pēc iekļūšanas Premjerlīgā Orenburgas klubs sadarbību ar Zjuzinu neturpināja, un 2016. gada jūlijā viņš pievienojās Krievijas klubam Tambov. 2016. gada beigās atgriezās Latvijā, parakstot divu gadu līgumu ar Virslīgas klubu Riga FC.

Izlasē 
Latvijas futbola izlases sastāvā debitējis 2012. gada februārī draudzības spēlē pret Kazahstānu. Pirmos vārtus izlases labā guva draudzības spēlē pret Igauniju .

Atsauces

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas futbolisti
Latvijas izlases futbolisti
FK Ventspils spēlētāji
Riga FC spēlētāji
FK RFS spēlētāji
Heinkel He 112

Heinkel He 112 () — vācu Otrā pasaules kara vienvietīgais vienmotora iznīcinātājs. Lidmašīna ir monoplāna tipa ar slēgtu pilota kabīni, paceļamo šasiju un aizmugures riteni. Lidmašīnu projektēja firma "Heinkel" Zigfrīda Gintera un Valtera Gintera vadībā. Lidmašīnas prototips veica pirmo lidojumu 1935. gada septembrī. Sērijveida ražošana tika sākta 1938. gada martā "Heinkel" rūpnīcā Rostokā.

No 1936. gada decembra līdz 1937. gada jūlijam tika iesaistīta karadarbībā Spānijas pilsoņu karā. Vācijas bruņojumā lidmašīna tika pieņemta 1938. gada jūlijā, bet Spānijas bruņojumā — 1938. gada novembrī.

No 1939. gada septembra tika pieņemta Rumānijas armijas bruņojumā. Tika pielietota konfliktā ar Ungāriju un Transilvāniju 1940. gada augustā, bet no 1941. gada jūnija līdz septembrim karadarbībā pret PSRS Moldāvijā un Ukrainā.

Iznīcinātāji
Heinkel lidmašīnas
Oļģerts Kroders

Oļģerts Kroders ( — ) bija latviešu teātra režisors, aktieris, skatuves mākslas pedagogs.

Biogrāfija 
Oļģerts Kroders ir dzimis 1921. gadā Rīgā žurnālista, tulkotāja un teātra kritiķa Roberta Krodera un aktrises Hertas Vulfas ģimenē. Pēc Rīgas Valsts 2. ģimnāzijas beigšanas iestājās Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātē, bet pēc pirmā kursa 1941. gada jūnija deportācijas laikā kopā ar vecākiem izsūtīts uz Sibīriju. 
1956. gadā atgriezās Latvijā, tajā pašā gadā sāka rakstīt teātra izrāžu recenzijas un tika pieņemts darbā Dailes teātrī par režisora palīgu. 1959. gadā sāka darboties Liepājas teātrī, kur arī debitēja kā režisors, 1959. gadā iestudējot Jāņa Kalniņa lugu "Ugunī". 1959. gadā uzņemts Latvijas PSR Teātru Darbinieku savienībā. 1964. gadā beidza Augstākās režijas kursus Maskavā.

Bija Liepājas teātra (1959—1964, 1974—1989), Valmieras teātra (1964—1974, 2001—2012) un Nacionālā teātra (1990—1995) režisors. Filmējies Rīgas Kinostudijas un vairāku PSRS kinostudiju filmās, arī režisora lomā filmā "Elpojiet dziļi" (1967).

Miris  Valmierā.

Pagodinājumi un apbalvojumi 
 Latvijas PSR Nopelniem bagātais skatuves mākslinieks (1977), 
 Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieks (1988),
 Latvijas Teātra gada balva (1996. un 2007. gadā),  
 Triju Zvaigžņu ordenis, ceturtā šķira (2001), 
 Eduarda Smiļģa balva (2004).

Iestudētās teātra izrādes

Atsauces 
Kopējās

 

Konkrētās

Ārējās saites 

 Nekropole.info profils

Rīgā dzimušie
Latviešu kinoaktieri
Latvijas kinoaktieri
Latviešu teātra režisori
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Padomju represijās cietušie
Rīgas Valsts 2. ģimnāzijas absolventi
Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieki
Latvijas kultūras kanonā ietvertās vērtības
Darba svētki

Darba svētki, starptautiski zināmi kā Starptautiskā strādnieku diena, ir strādnieku svētki, kurus organizē strādnieku kustība, anarhisti, sociāldemokrāti, sociālisti un komunisti. Starptautisko strādnieku dienu svin 1. maijā. Šo datumu izvēlējās Otrā Internacionāle, lai pieminētu Hejmārketas slaktiņu (Haymarket massacre) Čikāgā, kur 1886. gada 4. maijā notika sadursmes starp astoņu stundu darbadienas aizstāvjiem un policiju, un vairāki cilvēki gāja bojā.

Lai gan pašlaik Darba svētkus atzīmē lielākajā daļā valstu, Aukstā kara laikā tos īpaši svinēja komunistiskajās valstīs. Arī pašlaik komunistiskajās valstīs, piemēram, Kubā, Ķīnā un Ziemeļkorejā 1. maijā notiek vērienīgas valsts atbalstītas svinības.

Latvijā 

1919. gada 1. maijā Rīgā un daudzviet citur LSPR kontrolētajā teritorijā notika grandiozas Darba svētku svinības, kuru organizēšanai Stučkas valdība piešķīra 5 miljonu rubļu. Svētku organizēšanas komisiju vadīja rakstnieks Andrejs Upīts, Komunāru laukumā uzbūvēja “Darba simbolu” (autori Romans Suta un Oto Skulme) – 15 metru augstu finiera piramīdu, ko plašā lokā apjoza 20 koka obeliski.

1920. gada 29. aprīlī 1. maiju pasludināja par svinamu dienu, bet to svinēja kā Satversmes sapulces sasaukšanas dienu. 
1935. gada 8. oktobrī 1. maiju svītroja no svinamo dienu saraksta. Tā vietā valdība dažādos vasaras datumos sāka rīkot Darba svētkus.

1941. gadā 1. maijs atkal kļuva par svinamu dienu ar nosaukumu — Starptautiskā proletariāta solidaritātes diena. Vācu okupācijas laikā to sauca par Darba svētkiem. Pēc padomju okupācijas atjaunošanas atgriezās 1941. gada nosaukums, aizstājot "proletariāta" ar "darbaļaužu".

1990. gada 3. oktobrī Latvijas Republikas Augstākā Padome pasludināja 1. maiju par svētku dienu ar nosaukumu — Darba svētki, Latvijas Republikas Satversmes sapulces sasaukšanas diena. Šis likums spēkā arī tagad.

Kopš 2004. gada 1. maijā atzīmējam arī Latvijas uzņemšanu Eiropas Savienībā.

Darba svētki citos datumos 

Dažās valstīs Darba svētkus atzīmē citās dienās, piemēram, Apvienotajā Karalistē un Īrijā Darba svētki tiek svinēti pirmajā maija pirmdienā, savukārt Amerikas Savienotajās Valstīs, Kanādā, Japānā, Austrālijā un Jaunzēlandē tos svin citos mēnešos. Lielākajā daļā valstu Darba svētki ir brīvdiena, dažās valstīs 1. maijs ir brīvdiena citu svētku dēļ.

Darba svētki Amerikas Savienotajās Valstīs 

Amerikas Savienotajās Valstīs Darba svētki tiek svinēti katra gada septembra pirmajā pirmdienā. Šajā dienā ir brīvdiena. Sestdienu un svētdienu pirms svētkiem sauc par Darba svētku nedēļas nogali.

Atsauces

Ārējās saites 

Starptautiski svinamas dienas
Darbs
Kreisa politika
Sociālisms
Sindikālisms
Komunisms
Anarhisms
Maijs
Florāns Maluda

Florāns Maluda (, , dzimis  Gviānā) ir bijušais Francijas futbolists, Francijas izlases dalībnieks.

Četras reizes Olympique Lyonnais sastāvā ir kļuvis par Francijas 1. līgas čempionu. 2007. gadā tika atzīts par Francijas 1. līgas gada spēlētāju. Chelsea sastāvā 2010. gadā kļuva par Anglijas Premjerlīgas uzvarētāju, bet 2012. gadā par UEFA Čempionu līgas kausa ieguvēju.

Francijas futbola izlasē Maluda debitēja  spēlē pret Polijas izlasi. Pirmos vārtus izlases sastāvā guva  pret Ungārijas izlasi. Izlasē kopumā aizvadīja 80 spēles, gūstot deviņus vārtus.

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Francijas futbolisti
Francijas izlases futbolisti
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
EA Guingamp spēlētāji
Lionas "Olympique" spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
Trabzonspor spēlētāji
FC Metz spēlētāji
Luka Modričs

Luka Modričs (, , dzimis ) ir Horvātijas futbolists, Horvātijas izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) pārstāv Spānijas La Liga klubu Real Madrid.

2003. gadā Luka Modričs tika atzīts par Bosnijas un Hercegovinas augstākās futbola līgas gada spēlētāju. 2007. gadā tika piešķirts arī Horvātijas augstākās līgas gada futbolista tituls. 2008. gadā Luku Modriču par 16,5 miljoniem sterliņu mārciņu Tottenham Hotspur nopirka no Dinamo Zagreb.

Horvātijas futbola izlasē Modričs debitēja  spēlē pret Argentīnas izlasi. Pirmos vārtus izlases sastāvā guva  pret Itālijas izlasi. Izlasē spēlējis 2008., 2012. un 2016. gada Eiropas čempionātos, kā arī 2006., 2014. un 2018. gada Pasaules kausa finālturnīros. 2018. gada Pasaules kausā ar izlasi izcīnīja 2. vietu un tika atzīts par turnīra labāko spēlētāju. Pateicoties sniegumam Pasaules kausā un klubā, kura sastāvā kļuva par sezonas Čempionu līgas uzvarētāju, 2018. gada 3. decembrī Modričs pirmoreiz karjerā saņēma Zelta bumbu.

Sasniegumi 
Dinamo Zagreb

 Horvātijas Pirmā līga: 2005–06, 2006–07, 2007–08
 Horvātijas kauss: 2006–07, 2007–08

Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2016–17, 2019–20, 2021–22,
 Copa del Rey: 2013–14
 Supercopa de España: 2012, 2017, 2019–20
 UEFA Čempionu līga: 2013–14, 2015–16, 2016–17, 2017–18
 UEFA Superkauss: 2014, 2016, 2017
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2016, 2017, 2018

Individuālie sasniegumi

 Tottenham Hotspur sezonas labākais spēlētājs: 2010–11
 Spānijas La Liga labākais pussargs: 2013–14, 2015–16
 FIFA Pasaules kausa Zelta bumba: 2018
 FIFA gada labākais futbolists: 2018
 Ballon d'Or: 2018

Atsauces

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Zadaras župānijā dzimušie
Horvātijas futbolisti
Horvātijas izlases futbolisti
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Zagrebas "Dinamo" spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Zelta bumbas ieguvēji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Teo Volkots

Teo Volkots (, dzimis ) ir Anglijas futbolists un Anglijas izlases dalībnieks. Pašlaik (2020) pārstāv Anglijas Premjerlīgas klubu Southampton, kas viņu īrē no Everton.

Karjeru sāka Southampton FC, 2006. gadā pievienojās Londonas klubam Arsenal, kurā nospēlēja 12 gadus. 2018. gada janvārī pārgāja uz Everton, parakstot līgumu uz trīsarpus gadiem. Transfēra summa sasniedza 22,5 miljonus eiro.

Anglijas futbola izlasē Volkots debitēja  draudzības spēlē pret Ungārijas izlasi. Viņš kļuva par jaunāko futbolistu, kas ir spēlējis Anglijas izlasē. Volkota vecums tajā brīdī bija 17 gadi un 75 dienas. Pirmos vārtus izlases sastāvā guva  pret Horvātijas izlasi (šajā spēlē viņš guva trīs vārtus).

Teo Volkota tēvs ir no Jamaikas.

Sasniegumi 
Arsenal

 FA kauss: 2014–15, 2016–17
 FA Community Shield: 2015, 2017

Atsauces

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Anglijas futbolisti
Anglijas izlases futbolisti
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Southampton FC spēlētāji
Arsenal FC spēlētāji
Everton F.C. spēlētāji
Robijs Kīns

Robijs Kīns (, ; dzimis ) ir bijušais profesionālais īru futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bija Īrijas futbola izlases dalībnieks.

Profesionāļa karjeru sācis 1997. gadā Anglijā Vulverhemptonas "Wanderers" sastāvā. Gandrīz visu karjeru aizvadījis Anglijas Premjerlīgas klubos, visilgāk (2002—2008; 2009—2011) pārstāvējis Tottenham Hotspur F.C. klubu, kura sastāvā aizvadījis gandrīz 250 spēles un guvis nedaudz vairāk kā 90 vārtus Premjerlīgā. Losandželosas "Galaxy" sastāvā 2011. gadā uzvarējis MLS čempionātā.

Īrijas izlases sastāvā aizvadījis 146 spēles, kurās guvis 68 vārtus. Robijs Kīns ir visvairāk spēles aizvadījušais un visvairāk vārtus guvušais Īrijas izlases spēlētājs. Tās sastāvā spēlējis 2002. gada FIFA Pasaules kausā un bija izlases kapteinis 2012. gada Eiropas čempionātā. Spēlēja arī 2016. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.

2018. gada novembrī paziņoja par spēlētāja karjeras beigām.

Sasniegumi 
Tottenham Hotspur

 Anglijas Līgas kauss: 2007–08

LA Galaxy

 MLS kauss: 2011, 2012, 2014

Individuālie sasniegumi

 Tottenham Hotspur gada labākais spēlētājs: 2003, 2005–06, 2007–08
 Celtic gada labākais spēlētājs: 2009–10
 MLS MVP: 2014
 LA Galaxy MVP: 2012, 2013, 2014, 2015

Atsauces

Ārējās saites 

 Tottenham Hotspur profils 
 BBC Sport profils  
 ESPN profils  
 Premier League profils  

1980. gadā dzimušie
Lensterā dzimušie
Īrijas futbolisti
Īrijas izlases futbolisti
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Wolverhampton Wanderers F.C. spēlētāji
Milānas "Internazionale" spēlētāji
Leeds United F.C. spēlētāji
Liverpool FC spēlētāji
Celtic F.C. spēlētāji
West Ham United F.C. spēlētāji
Aston Villa F.C. spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
Huans Mata

Huans Manuels Mata Garsija (; dzimis ) ir spāņu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) pārstāv Turcijas futbola Superlīgas klubu  Stambulas "Galatasaray".

Profesionāļa karjeru sācis Spānijā Real Madrid Castilla kluba sastāvā, kas ir Madrides "Real" rezerves komanda (pirms tam trīs gadus aizvadījis "Madrid" futbola akadēmijā). 2007. gadā pārgājis uz Valencia klubu, kura sastāvā aizvadīja četrus gadus un piedalījās 129 līgas spēlēs, kurās guva 34 vārtus. Pēc tam parakstīja līgumu ar Anglijas Premjerlīgas klubu Chelsea. Tā sastāvā uzvarēja 2011.—2012. gada Čempionu līgas sezonā. No 2014. gada līdz 2022. gadam spēlēja Anglijas klubā Manchester United.

Spēlējis dažādu vecumu Spānijas jaunatnes izlasēs. Pieaugušo izlasē debitējis 2009. gadā. Tās sastāvā uzvarējis 2010. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi

Klubi

Valencia 
 Spānijas Karaļa kauss: (2008. gads)

Chelsea 
 FA kauss: (2012. gads)
 UEFA Čempionu līga: (2012. gads)
 UEFA Eiropas līga: (2013. gads)

Manchester United 
 FA kauss: (2016. gads)
 Anglijas Līgas kauss: (2017. gads)
 FA Community Shield: (2016. gads)

Izlasē

Spānijas izlase 
 FIFA Pasaules kauss: (2010. gads)
 Eiropas čempionāts futbolā: (2012. gads)
 FIFA Konfederāciju kauss: Otrās vietas ieguvējs 2013. gadā, trešā vieta 2009. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Valencia CF profils 
 BDFutbol profils 
 Nacionālās izlases profils 

1988. gadā dzimušie
Kastīlijā un Leonā dzimušie
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Chelsea F.C. spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Valencia CF spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
Stambulas "Galatasaray" spēlētāji
Edens Azārs

Edens Azārs (; dzimis ) ir profesionāls beļģu futbolists, spēlē uzbrūkošā pussarga pozīcijā, Beļģijas izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada jūlija pārstāv Spānijas La Liga klubu Madrides "Real".

Karjera 
Futbolista karjeru sācis Beļģijas klubos Royal Stade Brainois un Tubize, taču 2005. gadā karjeru turpināja Francijas kluba Lille jaunatnes komandā, 16 gadu vecumā debitēja kā profesionāls futbolists. Turpmākajās sezonās Azārs iekaroja vietu sākumsastāvā un kluba par vienu no komandas līderiem. Beļģis tika iekļauts Francijas 1. līgas 2009.—2010. gada sezonas simboliskajā komandā. 2010.—2011. gada sezonā kluba sezonā uzvarēja Francijas čempionātā un Francijas kausa izcīņā. 2010.—2011. un 2011.—2012 gada sezonā Azārs tika atzīts par Francijas čempionāta sezonas labāko spēlētāju. Teicamā snieguma dēļ futbolistu vairākus gadus lenca vadošie Eiropas klubi.

2012. gada vasarā Azārs savā twitter kontā paziņoja, ka pievienosies 2012. gada sezonas UEFA Čempionu līgas uzvarētājiem Chelsea. 4. jūnijā Chelsea kluba oficiālā mājaslapa apstiprināja, ka panākta vienošanās ar Azāru, pārejas summai esot 32 miljonu britu mārciņu apmērā. Azārs izvēlējās 17. numuru, bet 2014. gadā spēlētājs nomainīja savu krekla numuru uz 10. Savā pirmajā sezonā angļu kluba rindās spēlētājs guva 13 vārtus, palīdzot izcīnīt UEFA Eiropas līgas trofeju. Turpinājumā Azārs kļuva par Londonas komandas līderi, regulāri pārsteidzot futbola pasauli ar lielisko bumbas kontroli. 2015. gada 12. februārī futbolists parakstīja jaunu līgumu ar Chelsea vienību uz turpmākajiem pieciem ar pusi gadiem. Chelsea sastāvā divreiz kļuva par Premjerlīgas čempionu (2014—15, 2016—17) un vienreiz uzvarēja FA kausa izcīņā (2018. gadā). 2019. gadā atkārtoti uzvarēja UEFA Eiropas līgā.

2019. gadā Azārs pievienojās Spānijas klubam Madrides "Real". 2019.—2020. gada sezonā kļuva par La Liga čempionu.

Beļģijas nacionālās izlases sastāvā debitējis 2008. gadā, pirms tam pārstāvējis dažādu vecumu jaunatnes izlases. Kopš 2015. gada izlasē pilda kapteiņa pienākumus. Izlases sastāvā piedalījies 2014. un 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīros, kā arī 2016. gada Eiropas čempionātā. 2018. gada Pasaules kausā ar izlasi izcīnīja 3. vietu.

Sasniegumi 
Lille

 Francijas Ligue 1: 2010–11
 Coupe de France: 2010–11

Chelsea

 Anglijas Premjerlīga: 2014–15, 2016–17
 FA kauss: 2017–18
 Anglijas Līgas kauss: 2014–15
 UEFA Eiropas līga: 2012–13, 2018–19

Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2019–20

Individuālie sasniegumi

 Beļģijas gada sportists: 2018
 UEFA Eiropas līgas sezonas labākais spēlētājs: 2018–19
 Anglijas Premjerlīgas gada futbolists: 2014–15
 Beļģijas gada labākais futbolists: 2017, 2018, 2019
 Chelsea gada labākais spēlētājs: 2013–14, 2014–15, 2016–17, 2018–19

Atsauces

Ārējās saites 

 

 Topforward profils 

1991. gadā dzimušie
Beļģijas futbolisti
Beļģijas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
LOSC Lille spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Eno dzimušie
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji