joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ennio Morrikone

Ennio Morrikone (, ; dzimis , miris ) bija itāļu komponists un diriģents, kurš sarakstījis mūziku vairāk kā 500 kinofilmām un televīzijas seriāliem, kā arī mūsdienu un modernās klasikas darbiem. Viņa darbi ir iekļauti vairāk kā četrdesmit apbalvotās filmās.

Morrikone pasaulē kļuva plaši pazīstams ar mūziku, ko viņš komponēja Serdžo Leones spageti vesternu žanra filmām, ieskaitot "Par sauju dolāru" (1964), "Par dažiem liekiem dolāriem" (For a Few Dollars More, 1965), "Labais, ļaunais un neglītais" (1966), "Reiz rietumos" (Once Upon a Time in the West, 1968), A Fistful of Dynamite (1971), My Name is Nobody (1973) un "Reiz Amerikā" (Once Upon a Time in America, 1984).

Sešas reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā oriģinālmūzika" par mūziku filmām "Debesu dienas" (Days of Heaven, 1978), "Misija" (The Mission, 1986), "Neaizskaramie" (The Untouchables, 1987), "Bagsijs, Lasvegasas karalis" (Bugsy, 1991), "Malèna" (Malena,  2000) un "Pretīgais 8nieks" (2015). Sestajā reizē balvu ieguva — par mūziku filmai "Pretīgais 8nieks". 2007. gadā apbalvots ar Kinoakadēmijas goda balvu. Par mūziku filmām ieguvis arī trīs Zelta globusa balvas (no deviņām nominācijām) un piecas BAFTA kino balvas.

Atsauces

Ārējās saites 

 
 
 Ennio Morricone Myspace
 The Ennio Morricone Online Community
 Streaming audio of Morricone's "The Man with the Harmonica," from his soundtrack to Once upon a Time in the West
 TÊTE-À-TÊTE: Ennio Morricone by Nic Harcourt — Los Angeles Times Magazine
 Morricone Fans

1928. gadā dzimušie
2020. gadā mirušie
Romā dzimušie
Itāliešu komponisti
Itālijas komponisti
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji komponisti
Kinoakadēmijas goda balvas ieguvēji
Zelta globusa balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Grammy balvas ieguvēji
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Kitija Laksa

Kitija Laksa (dzimusi ) ir latviešu basketboliste, spēlē vieglās uzbrucējas pozīcijā, Latvijas sieviešu basketbola izlases dalībniece. 2022. gadā pārstāv Itālijas klubu Famila Basket Schio.

2020. gada WNBA draftā ar kopējo 11. numuru spēlētāju izvēlējās Sietlas "Storm", tādējādi viņa ir visaugstāk izvēlētā latviešu spēlētāja. Pirms tam spēlēja Dienvidfloridas Universitātes komandā "South Florida Bulls", NCAA basketbola čempionātā, kā arī vairākas sezonas aizvadījusi Rīgas TTT.

Kitijas Laksas tēvs ir ilggadējais Latvijas izlases basketbolists, tagad treneris Jānis Laksa. Basketboliste un trenere ir arī mamma Elita, bet Kitijas brālis Mārtiņš Laksa ir basketbolists, tāpat pārstāv Latvijas izlasi.

Karjera 
Karjeru sākusi "Kolibri" sporta skolā, tās sastāvā uzvarējusi vairākos jaunatnes turnīros. Kopš 2012.—2013. gada sezonas pārstāvēja LSBL klubu Rīgas TTT. TTT sastāvā 2012.—2013. gada sezonā kļuva par LSBL vicečempioni, 2015. gadā kļuva par LSBL čempioni.

2015. gadā pārcālās uz Dienvidfloridas Universitāti ASV, spēlējot NCAA turnīrā. Šeit K. Laksa kļuva par vienu no labākajām trīspunktu metienu izpildītājām NCAA turnīrā. Studentu basketbola karjera noslēdzās 2018. gada novembrī ar smagu traumu — ceļgala krustenisko saišu pārrāvumu, kas prasīja ilgstošu ārstēšanos un rehabilitāciju.

Pēc studijām atgriezās Latvijā, nespēlējot piekto sezonu ausgstskolas komandā, bet 2019.—2020. gada sezonu aizvadot profesionālā basketbolā Rīgas TTT sastāvā. 2020. gada WNBA draftā K. Laksu izvēlējās viena no spēcīgākajām līgas komandām Sietlas "Storm" ar kopējo 11. numuru pirmajā kārtā. Tādējādi viņa kļuva par visu laiku visaugstāk draftēto latviešu basketbolisti (pirmo, kas draftēta pirmajā kārtā), kā arī vienu no visaugstāk draftētajām spēlētājām no Eiropas (tikai piecas spēlētājas no Eiropas tikušas izraudzītas ar augstāku numuru). 25. aprīlī spēlētāja noslēdza līgumu ar "Storm", bet maija vidū viņa no komandas tika atbrīvota.

Līdz 2021. gada sākumam K. Laksa turpināja spēlēt Latvijas labākajā basketbola klubā TTT, kad pievienojās Turcijas klubam Kayseri Basketbol. 2021. gada vasarā noslēdza līgumu ar Itālijas klubu Famila Basket Schio, ko trenē bijušais Latvijas izlases galvenais treneros Jorgs Dikeulaks no Grieķijas. 2022. gada martā kluba sastāvā K. Laksa kļuva par Itālijas kausa ieguvēju, finālspēlē gūstot 26 punktus un saņemot turnīra labākās spēlētājas balvu.

Latvijas izlase 
K. Laksa 2013. gadā debitēja Latvijas izlases sastāvā nepilnu 17 gadu vecumā. Viņa tika iekļauta izlases sastāvā startam 2013. gada Eiropas čempionātā Francijā, kur kļuva par visa turnīra jaunāko spēlētāju, kas izgājusi laukumā. Valstsvienība turnīru noslēdza pieticīgajā 15. vietā.

Spēlēja Latvijas izlases sastāvā 2018. gada Pasaules kausa turnīrā, kurā Latvijai nācās samierināties ar 13. vietu.

Sasniegumi 
 Latvijas čempione: 2015, 2020

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Latvijas basketbolisti
Vieglie uzbrucēji
Rīgas TTT spēlētājas
Otrais Balkānu karš

Otrais Balkānu karš bija militārs konflikts, kurš sākās 1913. gada 16. jūnijā ar Bulgārijas Karalistes uzbrukumu savām Pirmā Balkānu kara sabiedrotajām - Serbijas karalistei un Grieķijas Karalistei. Pēc bulgāru uzbrukumu atsišanas Serbija un Grieķija sāka pretuzbrukumu, ielaužoties Bulgārijas teritorijā. Serbijai un Grieķijai pievienojās Rumānijas Karaliste, kas vēlējās iegūt strīdīgo Dobrudžu. Arī Osmaņu impērija izmantoja izdevību atgūt dažas no Pirmajā Balkānu karā zaudētajām teritorijām. 

Kad Rumānijas kareivji tuvojās Bulgārijas galvaspilsētai Sofijai, bulgāri piedāvāja noslēgt pamieru, kura rezultātā noslēdza Bukarestes miera līgumu. Saskaņā ar miera līgumu Bulgārija atteicās no vairākām teritorijām par labu kaimiņvalstīm, un zaudēja kāroto izeju uz Egejas jūru.

Balkānu kari
Vilnis Ķirsis

Vilnis Ķirsis (dzimis ) ir latviešu ekonomists, uzņēmējs un politiķis, pašlaik ir Rīgas domes deputāts, bijis arī Saeimas deputāts divos tās sasaukumos. Pārstāv partiju "Vienotība", iepriekš bijis Reformu partijas biedrs.

Biogrāfija 
Izglītību ieguvis Rīgas Hanzas vidusskolā, kā arī Latvijas Universitātes Ekonomikas un vadības fakultātē, kur 2004. gada ieguvis maģistra grādu ekonomikā. Ir latviešu studentu korporācijas Beveronija biedrs.

Bijis uzņēmuma Fors Fortis valdes priekšsēdētājs, kā arī valdes loceklis uzņēmumā Cannmeat.

Politiskā darbība 
No Zatlera Reformu partijas kandidēja 2011. gada rudenī notikušajās Saeimas ārkārtas vēlēšanās, netika ievēlēts parlamentā, taču kļuva par Ekonomikas ministrijas parlamentāro sekretāru. 2013. gadā kandidēja Rīgas domes vēlēšanās ar otro numuru Reformu partijas sarakstā, taču saraksts neguva pietiekošu vēlētāju atbalstu. No  V. Ķirsis saņēma 11. Saeimas deputāta mandātu uz laiku, kamēr partijas biedrs Vjačeslavs Dombrovskis pildīja ministra pienākumus.

2014. gada maijā V. Ķirsis izstājās no Reformu partijas un pārgāja uz partiju "Vienotība". No tās saraksta ar spēcīgas individuālās kampaņas palīdzību Vidzemes vēlēšanu apgabalā ievēlēts 12. Saeimā.

2017. gada Rīgas domes vēlēšanās kandidējis kā "Vienotības" saraksta līderis un ticis ievēlēts pašvaldībā, kur "Vienotības" frakcija darbojas opozīcijā. 2019. gadā kļuva par ārlietu ministra Edgara Rinkēviča padomnieku ekonomikas un enerģētikas politikas jautājumos. 2020. gada ārkārtas Rīgas domes vēlēšanās V. Ķirsis kandidēja kā apvienības "Jaunā Vienotība" saraksta līderis un atkārtoti tika ievēlēts pašvaldībā, ievēlēts par Rīgas domes priekšsēdētāja vietnieku.

Atsauces

Ārējās saites 

 CVK profils

1980. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Reformu partijas politiķi
"Vienotības" politiķi
11. Saeimas deputāti
12. Saeimas deputāti
Rīgas domes deputāti (2017—2020)
Rīgas domes deputāti (2020—2025)
Latvijas ekonomisti
Latvijas Universitātes absolventi
Eižena Āriņa balva

Eižena Āriņa balva ir Latvijas Zinātņu akadēmijas apbalvojums datorzinātnē un tās pielietojumos, to var saņemt tikai vienu reizi mūžā. Balva nosaukta latviešu matemātiķa un datorzinātnieka Eižena Āriņa vārdā.

Balvas saņēmēji 
Balvu saņēmuši:
 2000. — Rūsiņš Mārtiņš Freivalds
 2002. — Vilnis Detlovs
 2004. — Jānis Osis
 2006. — Jānis Bārzdiņš
 2008. — Ļevs Kacnelsons
 2012. — Andris Ambainis un Jānis Grundspeņķis
 2013. — Jānis Erts un Aldis Baums
 2014. — Viesturs Ozoliņš un Ivars Biļinskis
 2015. — Audris Kalniņš un Sergejs Skusovs
 2016. — Aivars Lorencs un Valdis Lokenbahs
 2017. — Jurijs Merkurjevs un Guntis Bārzdiņš

Atsauces

Ārējās saites 
 

Apbalvojumi datorzinātnē
Latvijas Zinātņu akadēmija
Svārsts

Svārsts ir ķermenis, kas nostiprināts iekarē un var brīvi šūpoties ap horizontālu asi, kas ir līdzsvara stāvoklis. Kad svārsts tiek atvirzīts no līdzsvara stāvokļa, tas smaguma spēka iedarbībā atgriežas līdzsvara stāvoklī. Smaguma spēks un ķermeņa masas inerce nodrošina svārstības ap līdzsvara stāvokli. Laiku, kurā svārsts veic vienu pilnu svārstību, sauc par periodu.

Svārstu pirmais atklāja Galileo Galilejs 1602. gadā (viņš bija pirmais, kas sāka pētīt svārstu īpašības), kopš tā laika tas ir ticis izmantots laika mērīšanai. Svārsta mehānisms bija pasaulē precīzākais laikrādis līdz pat 1930. gadiem. Svārsti tiek izmantoti, lai noregulētu svārstu pulksteņus, kā arī zinātniskos instrumentos, kā akselerometros un seismogrāfos. Agrāk tas tika izmantots arī gravimetros, lai noteiktu brīvās krišanas paātrinājumu.

Matemātiskais svārsts ir svārsta idealizētais modelis, kur ķermenis tiek aizstāts ar materiālu punktu, kas pakārts neizstiepjamā diegā, kam nav masas. Tāpat netiek ņemta vērā berze un gaisa pretestība.

Periods 
Svārstību periods, ja amplitūda θ0 ir pietiekami maza (tik maza, lai sinusa vērtība no amplitūdas var tikt pietuvināta θ, ja θ mēra radiānos), svārstam ir aprēķināms pēc Heigensa formulas:

,

kur L ir svārsta garums un g ir brīvās krišanas paātrinājums.

Lielākām amplitūdām periods pakāpeniski palielinās ar amplitūdu, līdz ar to periods jāaprēķina ar citu formulu. Viens no veidiem ir to aprēķināt ar rindu palīdzību:

Skatīt arī 
 Atsperes svārsts
 Balistiskais svārsts
 Dubošinska svārsts
 Dubultais svārsts
 Fizikālais svārsts
 Fuko svārsts
 Harmoniskais oscilators
 Kapicas svārsts
 Matemātiskais svārsts
 Mehāniskais pulkstenis
 Metronoms
 Ņūtona šūpulis
 Sekunžu svārsts
 Vērpes svārsts

Atsauces
Metriskie priedēkļi

Metriskie priedēkļi vai SI vienību priedēkļi ir vienības priedēkļi, kas tiek izmantoti, lai veidotu decimālos daudzkārtņus un decimāldaļas. Katram priedēklim ir savs unikālais simbols. Piemēram, priedēklis kilo- var tikt pievienots gramam, tādējādi norādot, ka grams tiek reizināts ar vienu tūkstoti, viens kilograms atbilst 1000 gramiem (1 kg = 1000 g). Savukārt priedēklis centi- var tikt pievienots metram, lai norādītu, ka tas jādala ar vienu simtu, viens centimetrs atbilst vienai simtdaļai no metra (1 cm = 0,01 m).

Metriskie priedēkļi 

Tiek prognozēts, ka ap 2030. gadu cilvēces uzkrātais datu apjoms sasniegs 1 jotabaitu, tādējādi tiks sasniegts esošās metrisko priedēkļu skalas augšgals, un radīsies nepieciešamība pēc jauniem priedēkļiem. Savukārt kvantu fiziķi jau ir spējuši izmērīt mazāk kā 42 joktoņūtonu lielus starpatomu spēkus, un drīz radīsies nepieciešamība skalu turpināt arī uz "leju". Tā kā pēdējo reizi skala papildināta 1991. gadā, Lielbritānijas Nacionālās fizikas laboratorijas galvenais metrologs Ričards Brauns (Richard Brown) ir ieteicis jaunus priedēkļus, kurus Starptautiskais svaru un mēru birojs varētu oficiāli apstiprināt 2022. gadā. Pakāpes 1027 un 1030 varētu apzīmēt ar priedēkļiem rona- (ronna-, R) un kveka- (quecca-, Q), savukārt pakāpes 10−27 un 10−30 — ar priedēkļiem ronto- (ronto-, r) un kvekto- (quecto-, q). Tālākā nākotnē varētu ieviest arī priedēkļus bundeka- (bundecca-, B) un bundekto- (bundecto-, b) pakāpju 1033 un 10−33 apzīmēšanai.

Garā skala 
Garā skala ir sistēma, pēc kuras decimālajiem skaitļiem tiek izvēlēti nosaukumi. Garajā skalā katru jaunu nosaukumu piekārto skaitlim, kuru iegūst, kāpinot miljonu attiecīgā pakāpē, proti, par miljonu sauc 10000001, par biljonu 10000002, taču par triljonu 10000003 utt. Rezultātā katram nākamajam nosaukumam atbilstošs skaitlis ir 106 reizes lielāks par iepriekšējam atbilstošu.

Garā skala atšķiras no īsās vienīgi ar to, ka īsajā katrs nākamais jaunais nosaukums tiek piekārtots tikai tūkstoš reižu lielākam skaitlim. Ņemot vērā, ka nosaukumi abās skalās neatšķiras (atšķiras vienīgi tiem atbilstoši skaitļi), ir jāpievērš sevišķa vērība, lai nejauktu sistēmas un nerastos kļūdas.

Lai skalu lietot būtu ērtāk, eksistē nosaukumi arī skaitļiem, kuri ir tūkstoš reizes lielāki par iepriekšējo miljona pakāpi.

Atsauces 

Skaitļi
Lipnīka pie Bečvas

Lipnīka pie Bečvas () ir pilsēta Čehijā, Olomoucas apgabala Pršerovas apriņķī Morāvijas vārtu rajonā. Pilsētas centrs ir pilsētbūvniecības piemineklis.

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1238. gadā.  Ilgus gadsimtus pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums bija Leipnika (). No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijas sastāvā.

Ārējās saites 

Čehijas pilsētas
Olomoucas apgabala pilsētas
Potštāta

Potštāta () ir pilsēta Čehijā, Olomoucas apgabala Pršerovas apriņķī.

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1322. gadā.  Ilgus gadsimtus pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums bija Bodenštate (). No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. No 1938. līdz 1945. gadam kā Sudetu reģiona daļa atradās Vācijā. Pēc Otrā pasaules kara - atkal Čehoslovākijā. Pamatojoties uz Beneša dekrētiem, pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Kopš 1993. gada - Čehijas sastāvā.

Ārējās saites 

Čehijas pilsētas
Olomoucas apgabala pilsētas
Hals Holbruks

Harolds Rovs "Hals" Holbruks (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris, televīzijas režisors un rakstnieks.

Pirmo atzinību viņš saņēma 1954. gadā, studējot Denisona Universitātē, par monoizrādi, ko arī pats iestudēja, Mark Twain Tonight!, kurā Hals atveidoja Marku Tvenu. 1966. gadā par Tvena lomu viņš ieguva Tony balvu kā labākais aktieris. Šo titullomu viņš turpināja atveidot vairāk kā 60 gadus, tikai 2017. gadā pārstājot atveidot Tvenu veselības pasliktināšanās dēļ. Karjeras laikā viņš ieguva piecas Primetime Emmy balvas par darbu televīzijā un tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai par darbu kino.

Holbruka kino debija bija Sidnija Lūmeta filmā The Group (1966). Vēlāk starptautisku atpazīstamību viņš ieguva ar Dziļās Rīkles lomu 1976. gada filmā "Visi prezidenta vīri" (All the President's Men). Viņš atveidoja Abrahamu Linkolnu 1976. gada miniseriālā "Linkolns" un 1985. gada miniseriālā North and South. Tāpat viņš ir piedalījies filmās "Džūlija" (1977), The Fog (1980), Creepshow (1982), "Volstrīta" (1987), "Firma" (1993), "Herkuless" (1997) un "Goda vīri" (Men of Honor, 2000).

Holbruka atveidotā Rona Franca loma Šona Penna filmā "Savvaļā" (2007) tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai un Ekrāna aktieru ģildes balvai kā labākais aktieris otrā plāna lomā. 2009. gadā Holbruks atveidoja pensionētu fermeri Ebneru Mīčemu neatkarīgajā filmā That Evening Sun. Viņš atveidoja Frānsisu Prestonu Blēru Stīvena Spīlberga filmā "Linkolns" (2012).

2003. gadā ASV prezidents Džordžs V. Bušs apbalvoja Holbruku ar Nacionālo humanitāro zinātņu medaļu (National Humanities Medal).

Atsauces

Ārējās saites 

1925. gadā dzimušie
2021. gadā mirušie
Ohaio dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
ASV televīzijas aktieri
ASV teātra aktieri
ASV televīzijas režisori
Tony balvas ieguvēji
Emmy balvas ieguvēji
Remī

Remī var būt:

 Loiks Remī;
 Žoržs Remī.

Franču uzvārdi
Lauka pupa

Lauka pupa (Vicia faba) ir viengadīgs tauriņziežu dzimtas pākšaugs. Tā dabiskais izplatības areāls ir Ziemeļāfrika, Tuvie Austrumi un Dienvidāzija, bet mūsdienās šo kultūraugu kultivē teju vai visā pasaulē. Visizplatītākās varietātes ir cūku, dārza jeb rupjsēklu pupas (Vicia faba var. major), lopbarības jeb sīksēklu pupas (Vicia faba var. minor) un zirgu jeb vidējrupjsēklu pupas (Vicia faba var. equina).

Atsauces 

Tauriņziežu dzimta
Dārzeņi
Vilnis Salaks

Vilnis Salaks (dzimis  Rīgā, miris ) bija latviešu komponists, mūzikas pedagogs, folklorists un kokļu speciālists.

Biogrāfija 
Vilnis Salaks dzimis 1939. gada 18. janvārī Rīgā diriģenta, koklētāja un komponista Artūra Salaka ģimenē. Izglītību ieguvis Jāzepa Mediņa mūzikas vidusskolā un Jāzepa Vītola Valsts konservatorijā. Profesionālo karjeru sācis 14 gadu vecumā, uzrakstot šūpuļdziesmu klavierēm. Strādājis par pedagogu Jāzepa Mediņa mūzikas vidusskolā un docentu Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā. Ir uzrakstījis vairāk kā 1400 skaņdarbus, 4 simfonijas, 2 simfoniskās poēmas, 5 koncertus. Kopš 1964. gada vadījis VEF Kultūras pils vīru vokālo ansambli.

Miris 2021. gada 17. maijā, 82 gadu vecumā.

Atsauces 

Rīgā dzimušie
Latviešu komponisti
Latvijas Mūzikas akadēmijas absolventi
Latvijas Mūzikas akadēmijas pasniedzēji
Alesandrijas province

Alesandrijas province () ir viena no Itālijas 110 provincēm. Tā atrodas Pjemontas reģionā. Provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Alesandrija. Nākamās lielākās pilsētas ir Kazāle Monferrāto, Novi Ligūre, Tortona un Akvi-Terme. 2011. gada janvārī provincē dzīvoja aptuveni 441 tūkstotis cilvēku. Province administratīvi sīkāk dalās 190 komūnās.

Itālijas provinces
Pjemontas provinces
Prajāgrādža

Prajāgrādža (, ), līdz 2018. gadam Allahābāda (), ir pilsēta Indijas ziemeļos, Utarpradēšas štatā. Tā atrodas Jamunas upes krastos netālu no vietas, kur tā ietek Gangā. 2011. gadā pilsētā dzīvoja 1,22 miljoni iedzīvotāju, un pēc šī rādītāja tā ir septītā lielākā pilsēta Utarpradēšas štatā.

Iedzīvotāji 

Apmēram 76% iedzīvotāju ir hinduisti un nedaudz mazāk par 22% ir musulmaņi. Citas reliģijas, piemēram, kristietība, sikhisms, džainisms un budisms veido nelielas grupas. Lielākā daļa iedzīvotāju runā hindi un urdu, taču plaši izplatīta ir arī angļu un reģionālā valoda avadhi.
Pilsētu iedzīvotāju skaita ilgstošais pieaugums galvenokārt ir saistīts ar imigrāciju no apkārtnes.
Šeit dzīvo par aptuveni 18% vairāk vīriešu nekā sieviešu, kas nav nekas neparasts abortu dēļ Indijā, taču tas ir saistīts arī ar vīriešu pieplūdumu no iekšzemes laukiem.

Izglītība 

Prajāgrādžā ir trīs valsts universitātes. Vecākā universitāte dibināta 1887. gadā, britu koloniālajā laikmetā, kā ceturtā universitāte Britu Indijā.
Mūsdienās tā ir viena no 25 federālajām universitātēm, kuras tieši atbalsta Indijas valsts.

Reliģiskā nozīme 

Prajāgrādžai kā Gangas un Jamunas saplūšanas vietai, kuras hinduismā tiek uzskatītas par svētajām upēm, ir liela reliģiska nozīme.
Tāpēc tā ir svarīga hinduistu svētceļojumu vieta, un tiek saukta par svētceļojumu vietu karali (Tirth Raj).

Ik pēc divpadsmit gadiem janvārī/februārī šeit, Gangas un Jamunas satekā, Triveni Sangam, notiek liels reliģiskais festivāls Kumbh Mela.

Ievērojami pilsētnieki 

Prajāgrādžā ir dzimuši trīs Indijas premjerministri: Džavāharlāls Nehru, Indira Gandija un Višvanats Prataps Singhs. Ar šo pilsētu ir saistīti vēl četri Indijas premjerministri. Tādēļ Prajāgrādža tautā tiek saukta par "Premjerministru pilsētu".

 Motilal Nehru (1861—1931), jurists un valstsvīrs, Partijas Swaraj līdzdibinātājs
 Purushottam Das Tandon (1882—1962), politikis
 Džavāharlāls Nehru (1889—1964), pirmais Indijas premjerministrs
 Vijaya Lakshmi Pandit (1900—1990), politiķis un diplomāts
 Hans Bechtler (1904—1998), Šveices uzņēmējs un mākslas kolekcionārs
 Dhyan Chand (1905—1979),
hokejists
 Braj Kumar Nehru (1909—2001),
diplomāts un politiķis
 Hugh Elliott (1913—1989)
 Indira Gandija (1917—1984), Politiķis un premjerministrs
 Dharamvir Bharati (1926—1997), rakstnieks
 Nayantara Sahgal (* 1927), rakstnieks un vēstnieks
 Nargis (1929—1981), populāra aktrise
 Vishwanath Pratap Singh (1931—2008)
 Hariprasad Chaurasia (* 1938)

Atsauces 

Indijas pilsētas
Narcises

Narcises (Narcissus) ir amariļļu dzimtas ģints. Sugu skaits ģintī ir nenoteikts; ģintī pēc dažādu speciālistu domām ir no 26 līdz pat 60 sugām. Savvaļā liela narcišu sugu daudzveidība ir sastopama Pireneju pussalā, lai gan to dabiskais izplatības areāls ir arī citas Dienvideiropas valstis (arī Francija), Ziemeļāfrika un Dienvidrietumāzija. Latvijā narcises savvaļā nav sastopamas, toties tās plaši audzē dārzos.
Visas Narcissus ģints sugas ir indīgas, jo satur alkoloīdu likorīnu. Tas atrodams visā augā, īpaši sīpolos. Saindēšanās parasti notiek, ja narcišu sīpoli noturēti par dārza sīpoliem Allium cepa un pagatavoti ēdienā. Rūgtā garša parasti pasargā no letālu dozu uzņemšanas.

Izplatītākās narcišu sugas 
 Astūrijas narcise (Narcissus asturiensis)
 dzejnieku narcise (Narcissus poeticus)
 papirusa narcise (Narcissus papyraceus)
 trompetnarcise (Narcissus pseudonarcissus)
 Žonkīlu narcise (Narcissus jonquilla)
 Narcissus alcaracensis
 Narcissus assoanus
 Narcissus bulbocodium
 Narcissus cyclamineus
 Narcissus longispathus
 Narcissus radinganorum
 Narcissus romieuxii
 Narcissus tazetta
 Narcissus triandrus

Amariļļu dzimta
Kosinusu teorēma

Kosinusu teorēma trigonometrijā ir teorēma, kas apgalvo, ka trijstūrī jebkuras malas kvadrāts ir izsakāms ar divu pārējo malu kvadrātu summu, no kuras atņemts šo malu divkāršais reizinājums ar ietvertā leņķa (izsakāmās malas pretējais leņķis) kosinusu. Matemātiski tas pierakstāms šādi:

,

kur  ir leņķis starp a un b malām.

No kosinusu teorēmas var tikt iegūta Pitagora teorēma, kas ir pareiza taisniem leņķiem: ja leņķis  ir 90° liels, tad  un kosinusu teorēma reducējas uz Pitagora teorēmu:

Parasti kosinusu teorēmu izmanto, ja ir zināmi trijstūra visu trīs malu garumi vai arī, ja ir zināmi divu malu garumi un leņķis starp tām.

Mainot malu a, b un c lomas oriģinālajā formulā, var tikt iegūtas šādas formulas:

Teorēmu rietumu pasaulē 16. gadsimtā popularizējis Fransuā Vjets.

Skatīt arī 
 Sinusu teorēma

Ārējās saites 
 Encyclopedia of Mathematics ieraksts 
 Uzdevumi.lv ieraksts

Ģeometrija
Sinusu teorēma

Sinusu teorēma trigonometrijā ir teorēma, kas apgalvo, ka trijstūrī malas ir proporcionālas pretleņķa sinusiem. Matemātiski tas pierakstāms šādi:

,

kur a, b un c ir trijstūra malu garumi, A, B un C ir malu pretējie leņķi, savukārt D ir ap trijstūri apvilktās riņķa līnijas diametrs.

Parasti sinusu teorēmu izmanto, ja ir zināmi trijstūra divi leņķi un viena mala vai, ja zināmi divu malu garumi un kāds no pieleņķiem.

Skatīt arī 
 Kosinusu teorēma

Ārējās saites 
 Encyclopedia of Mathematics ieraksts 
 Uzdevumi.lv ieraksts

Ģeometrija
Troņu spēle (seriāls)

"Troņu spēle" () ir amerikāņu televīzijas drāmas seriāls, kura autori ir Deivids Benofs un D. B. Veiss. Seriāls uzņemts pēc rakstnieka Džordža R. R. Mārtina romānu sērijas "Dziesma par ledu un uguni" (A Song of Ice and Fire) motīviem, kuras pirmās daļas nosaukums ir "Troņu spēle" (A Game of Thrones). Seriāls ASV tiek pārraidīts HBO televīzijas kanālā kopš . Seriāls noslēdzās ar astoto sezonu, kuras pirmizrāde bija 2019. gada 14. aprīlī.

Seriāls ir saņēmis pozitīvas kritiķu atsauksmes, kā arī vairākas balvas, tai skaitā astoņas Emmy balvas. Vairākus apbalvojumus ir ieguvuši seriāla aktieri, arī Tirionu Lenisteru attēlojošais Pīters Dinklidžs. Seriāls regulāri iekļūst ASV plašsaziņas līdzekļu veidotajos labāko seriālu sarakstos. Sākot ar otro sezonu, Metacritic mājaslapā seriāla reitings bijis vismaz "90".

Seriāls ir pazīstams ar lielo nelegālo lejupielāžu skaitu. Mājaslapa TorrentFreak nosauca šo par visvairāk nelegāli lejupielādēto TV seriālu kopš 2012. gada. Ceturtās sezonas pēdējā sērija The Children uzstādīja BitTorrent rekordu — pirmajās 12 stundās tā tika lejupielādēta ap 1,5 miljonu reižu, tāpat to vienlaicīgi dalīja 250 tūkstoši lietotāju.

Atsauces

Ārējās saites 

 

ASV televīzijas seriāli
Pīters Dinklidžs

Pīters Haidens Dinklidžs (; dzimis ) ir amerikāņu kino, televīzijas un teātra aktieris. Viņš ir 1,35 m garš.

Kļuvis pazīstams ar galveno lomu filmā "Stacijas priekšnieks" (The Station Agent; 2003), pēc tam filmējies tādās filmās kā "Elfs" (2003), "Atzīstiet manu vainu" (Find Me Guilty; 2006), "Supersuns" (Underdog; 2007), "Nāve bērēs" (Death at a Funeral; 2007), "Nārnijas hronika: princis Kaspiāns" (The Chronicles of Narnia: Prince Caspian; 2008), "Ledus laikmets 4: Kontinentu dreifs" (2012). Kopš 2011. gada filmējas HBO seriālā "Troņu spēle", par lomu tajā saņēmis vairākus apbalvojumus.

Atsauces

Ārējās saites 

1969. gadā dzimušie
Ņūdžersijā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Vija Vētra

Vija Vētra (dzimusi  Rīgā) ir latviešu dejotāja un horeogrāfe, indiešu un sakrālās dejas kustības aizsācēja Latvijā.

Otrā pasaules kara laikā Vija Vētra mācījās Vīnes Mūzikas un tēlotājmākslas akadēmijā, kā arī Vīnes konservatorijas Baleta nodaļā. 
1948. gadā viņa pārcēlās uz dzīvi Austrālijā, kur 1951. gadā Sidnejā atvēra deju studiju. Pēc uzturēšanās Rietumvācijā Vētra 1967. gadā atvēra deju studiju Ņujorkā, dejoja baleta izrādēs un nodarbojās ar indiešu dejām. Kopš 1990. gada katru gadu viesojas Latvijā ar deju meistarklasēm un koncertiem. 1993. gadā viņa nodibināja Unitāriešu Universālistu draudzi Rīgā. Par viņu ir uzņemtas vairākas dokumentālās filmas: Vijaya (2004), The World of Vija Vetra (2007).

Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis (1999)
 Latvijas Republikas Ministru kabineta balva (2018)

Literatūra 
 Vija Vētra, Nora Ikstena. Deja un dvēsele. Rīga: Atēna, 2001. ISBN 9984635643
 Lija Brīdaka. Vija Vētra: deja - mans mūžs. Madris, 2013. - 150 lpp.

Atsauces 

1923. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas cilvēki
Austrālijas latvieši
ASV latvieši
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Edgars Vītols

Edgars Vītols (dzimis  Rīgā) ir Latvijas diriģents un mūzikas pedagogs.

Izglītība 
2018. gadā ieguvis pedagoģijas zinātņu doktora grādu  Latvijas Universitātē.
2011. gadā absolvējis Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmiju - maģistrantūras programma  - “Mūzika”, specializācija - diriģēšanas pedagogs; bakalaura programma - „Mūzikas pedagoģija”, specializācija – kora diriģēšana;
paralēli - studijas Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē, studiju programma „Tiesību zinātņu bakalaurs”.

Darbība 
Kopš 2004. gada ir Latvijas Universitātes FMF jauktā kora "Aura" mākslinieciskais vadītājs. Ar kori   "Aura"   Edgars Vītols ir izcīnījis:
 1. vietu, divas Zelta godalgas un Labākā diriģenta balvu 25. Starptautiskajā F.Šūberta koru mūzikas konkursā Vīnē (2008),
 2 Zelta godalgas un čempiona titulu augstākajā Jaukto koru kategorijā, kā arī - Labākā diriģenta balvu 6. starptautiskajā Roberta Šūmaņa koru konkursā Cvikavā (2010),
 Grand Prix, 2 Zelta godalgas un Skatītāju balvu Koru mūzikas konkursā Grācā (2011).
 3 Zelta godalgas, čempiona titulu Tautas mūzikas kategorijā un kvalifikāciju Q1 Starptautiskajā koru mūzikas konkursā Maltā (2013).
 Zelta medaļu un kvalifikāciju Q1 Sakrālās mūzikas kategorijā konkursā World Choir Games (Pasaules Koru olimpiādē) Rīgā (2014).
 3 godalgotas vietas - uzvaru folkloras kategorijā, zeltu jaukto koru kategorijā un īpašo balvu par tautas dziesmas izpildījumu koru konkursā Praga Cantate (2015).
 2 Zelta godalgas starptautiskajā koru mūzikas konkursā "Canta al Mar"  Barselonā (2016).
 Zelta medaļu pieaugušo koru sacensībās kategorijā "Grand Prix of Nations" Eiropas koru olimpiādē (2017).

Kopš 2008.gada Edgars Vītols ir arī Rīgas Valsts 2. ģimnāzijas jauktā kora diriģents un mūzikas pedagogs. Ar šo kori izcīnīts Grand Prix Latvijas skolu jaukto koru konkursā (2012 un 2017).

Ārštata diriģents „World Festival Choir” (Pasaules Festivālu koris), Norvēģija.

Kopš 2005. gada – viens no vīru kora "Absolventi" diriģentiem. 2015.gadā kļuvis par vīru kora "Absolventi" māksliniecisko vadītāju.

2013. gada 19. septembrī ieguvis Lielo balvu starptautiskajā konkursā "Luda Bērziņa balva".

Kopš 2015. gada - Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas Mūzikas pedagoģijas katedras vadītājs.

2015. gada XI Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētku noslēguma koncerta mākslinieciskais vadītājs un virsdiriģents.

Jelgavas Koru apriņķa virsdiriģents.

Ārējās saites 
 Koris Aura
 Laikraksts_Diena
 Raimonds Pauls par Edgaru Vītolu
 Aura triumfē Cvikavā
 Starptautiskā Luda Bērziņa noslēguma konkursa laureāti
 Koris "Aura" konkursā World Choir Games 2014
 Intervija 07.07.2015

1985. gadā dzimušie
Latviešu diriģenti
Latvijas Mūzikas akadēmijas absolventi
Rīgā dzimušie
Gekonveidīgie

Gekonveidīgie (Gekkota) ir viena no zvīņrāpuļu kārtas (Squamata) infrakārtām, kas apvieno visus gekonus un zvīņkāju dzimtu (Pygopodidae). Saskaņā ar jaunāko klasifikāciju tā kopumā apvieno 7 dzimtas.

Kopīgās īpašības 

Gekonveidīgie iedalās divās atšķirīgās grupās - gekonos un zvīņrāpuļos, lai gan pēdējie ir cēlušies no gekoniem un evolūcijas ceļā zaudējuši dažas morfoloģiskās iezīmes. Gekoni ir krāsainas, maza vai vidēja auguma ķirzakas, kas ir 3 - 36 cm gari. Šīs grupas lielākais pārstāvis ir toki (Gekko gecko), kas ir aptuveni 25-36 cm garš. Mazākais ir mazais gekons (Sphaerodactylus ariasae), kurš ir 30 mm garš. Lielākā daļa nav lielāki par 15 cm. Gekoniem ir raksturīga samērā gara aste, kas ir apmēram tikpat gara kā ķermenis, sākot no purniņa gala līdz astes pamatnei. Mēle gekonveidīgajiem ir viegli šķelta vai vispār nav šķelta. Gekoniem var būt divējāda veida plakstiņi - kustīgi plakstiņi un nekustīgi plakstiņi. Otro grupu var iedalīt vēl divās grupās - uz pēdām ir lamellu šķērsvirziena joslas, kuras sedz miljoniem sīki matiņi, vai nav lamellu josliņas ar matiņiem. Pirmā grupa mājo uz kokiem, bet otrā uz zemes. 

Kopumā tie ir tipiski kustīgie mednieki, no kuriem lielākā daļa ir aktīvi nakts laikā. Naktīs aktīvajiem gekoniem acs zīlīte ir vertikāla. Dažas sugas ir aktīvas dienas laikā, tām zīlītes ir apaļas, bet dažas sugas var būt aktīvas jebkurā diennakts laikā. Lielākā daļa ir kukaiņēdāji, bet dažas sugas barojas ar citiem maziem rāpuļiem un maziem grauzējiem. 

Zvīņkāju dzimtas sugas ir salīdzinoši neliela grupa, kuras galvenā atšķirība ir tā, ka tās ir bezkāju ķirzakas. Tās ir 7 - 25 cm garas un proporcionāli slaidas. To skeletā nav saglabājušās nekādas pazīmes par priekškājām, bet pakaļkājas var atpazīt rudimentārā formā - kā zvīņota ādas krokas. Lielākā daļa zvīņkāju ir aktīvi dienas laikā, bet dažas sugas ir aktīvas naktī.

Sistemātikas diskusijas 
Sistemātiķiem joprojām nav vienprātības, kādās apakškārtās dalīt zvīņrāpuļu kārtu. Nesenā pagātnē apakškārtu dalījums ir mainījies vairākas reizes. Tradicionāli gekonveidīgie tika sistematizēti ķirzaku apakškārtā (Lacertilia), tomēr šo taksonomisko vienību jaunākās sistemātikās vairs nelieto. Saskaņā ar šīm izmaiņām gekonveidīgie tiek sistematizēti cietmēles rāpuļu (Scleroglossa) apakškārtā. Pēdējos gados iegūto ģenētisko pētījumu rezultāti liek zinātniekiem vēlreiz pārvērtēt esošo klasifikāciju, daži sistemātiķi iesaka gekonveidīgos iedalīt šķeltmēles rāpuļu apakškārtā (Bifurcata).

Klasiskajā sistemātikā gekonveidīgajiem ir 2 dzimtas, bet jaunākajās sistemātikās 5 gekonu dzimtas pasugas tiek izdalītas kā atsevišķas sugas. Ir arī informācijas avoti, kuros tikai dažas pasugas izdalītas kā atsevišķas sugas.

Sistemātika 
Gekonveidīgo infrakārta (Gekkota)
 Gekonu dzimta (Gekkonidae)
 Mezglastes gekonu dzimta (Carphodactylidae)
 Zvīņkāju dzimta (Pygopodidae)
 dzimta Diplodactylidae
 dzimta Eublepharidae
 dzimta Phyllodactylidae
 dzimta Sphaerodactylidae

Atsauces

Ārējās saites 

 Global Gecko Association
 Haustierinfos vom Herpbreeder 
 Repeated Origin and Loss of Adhesive Toepads in Geckos 

Ķirzakas
Ziku

Arturs Antunišs Koimbra (, ; dzimis ), plašāk pazīstams kā Ziku (Zico), ir bijušais brazīliešu futbolists, pašlaik — futbola treneris.

Spēlētāja karjeras laikā spēlējis pussarga pozīcijā. Bieži tiek saukts par "balto Peli", tiek uzskatīts par vienu no labākajiem futbolistiem pasaulē 1970. gadu beigās un 1980. gadu sākumā. 2004. gadā bijušais Brazīlijas futbolists Pele viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē. Profesionāļa karjeras laikā spēlējis Brazīlijā, Itālijā un Japānā. Trīs reizes kļuvis par Brazīlijas čempionu. Trīs reizes ticis atzīts par Dienvidamerikas gada labāko futbolistu, 1983. gadā atzīts par gada labāko spēlētāju World Soccer vērtējumā. Brazīlijas izlases sastāvā aizvadījis 72 spēles, kurās guvis 52 vārtus. Spēlējis trijos Pasaules kausos (1978, 1982, 1986), 1978. gadā tika izcīnīta 3. vieta.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri, 1996. gada jūlijā dibinājis klubu Centro de Futebol Zico Sociedade Esportiva, ko arī pats trenēja. Vēl ir trenējis Japānas un Irākas izlases, kā arī Japānas, Turcijas, Uzbekistānas, Krievijas un Grieķijas klubus. Kā Japānas izlases treneris izcīnīja 2004. gada Āzijas kausu.

Atsauces

Ārējās saites 

 

1953. gadā dzimušie
Riodežaneiro štatā dzimušie
Brazīlijas futbolisti
Brazīlijas izlases futbolisti
Udinese Calcio spēlētāji
1978. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
FIFA 100
Brazīlijas futbola treneri
2006. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Japānas futbola izlases treneri
Irākas futbola izlases treneri
Krotones province

Krotones province () ir viena no Itālijas 110 provincēm. Tā atrodas Kalabrijas reģionā. Provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Krotone. Nākamās lielākās pilsētas ir Izola di Kapo Ricuto, Čiro Marīna, Kutro un Petīlija Polikastro. 2012. gada septembrī provincē dzīvoja aptuveni 171 tūkstotis cilvēku. Province administratīvi sīkāk dalās 27 komūnās.

Itālijas provinces
Kalabrijas provinces
Ridlijs Skots

Ridlijs Skots (; dzimis ) ir angļu kinorežisors un producents. Kļuvis pazīstams kā filmas "Svešais" (1979) režisors. Pēc tam uzņēmis tādas filmas kā "Pa asmeni skrejošais" (1982), "Telma un Luīze" (1991), "Gladiators" (2000), "Melnais vanags notriekts" (Black Hawk Down; 2001), "Krāpnieki" (2003), "Debesu valstība" (2005), "Amerikāņu gangsteris" (American Gangster; 2007), "Prometejs" (2012), "Advokāts" (2013), "Marsietis" (2015), "Svešais: Covenant" (2017), "Visa pasaules nauda" (2017).

Skota režisētā filma "Gladiators" (2000) saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā filma. Ridlijs Skots kopā ar brāli Toniju Skotu bija seriāla "Skaitļi" izpildproducenti. Kā režisors Ridlijs Skots ir ticis nominēts trim Amerikas Kinoakadēmijas balvām ("Telma un Luīze", "Gladiators", "Melnais vanags notriekts"), kā arī ticis nominēts kā viens no producentiem kategorijā "Labākā filma" ("Marsietis"). Nominēts arī četrām Zelta globusa balvām un vairākām BAFTA balvām. Par darbu televīzijā ieguvis divas Emmy balvas. 2018. gadā saņēmis BAFTA Fellowship balvu. 2016. gadā saņēma Amerikas režisoru ģildes balvu par mūža ieguldījumu.

Filmogrāfija

Atsauces

Ārējās saites 

1937. gadā dzimušie
Tainā un Vīrā dzimušie
Angļu kinorežisori
Angļu kinoproducenti
BAFTA Fellowship balvas ieguvēji
Emmy balvas ieguvēji
Zoja Saldana

Zoja Saldana (Zoe Saldana, Zoë Saldaña; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.

Kļuvusi pazīstama pēc dalības filmās "Avanscēna" (Center Stage; 2000) un "Krustceles" (2002). Pēc tam attēlojusi Anamāriju filmā "Karību jūras pirāti: Melnās pērles lāsts" (2003), Uhuru filmās "Zvaigžņu ceļš" (2009) un "Tumsā: Zvaigžņu ceļš" (2013), kā arī Neitiri Džeimsa Kemerona režisētajā filmā "Avatars" (2009). Vairākās Marvel Cinematic Universe filmās, sākot ar filmu "Galaktikas sargi" (2014), atveido Gamoru. Aktrises karjeras laikā saņēmusi vairākus apbalvojumus, tāpat tikusi nominēta vairākām citām balvām.

Ārējās saites 

1978. gadā dzimušie
Ņūdžersijā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Shenzhou 10

Shenzhou 10 (, ) bija Ķīnas pilotējams kosmosa kuģis, kurš palaists 2013. gada jūnijā. 
Tas veica saslēgšanos ar orbitālās stacijas prototipu Tiangong 1.

Apkalpe

Pamatapkalpe

Dublieru apkalpe 
 Liu Bomins (Líu Bó Míng), komandieris (lidojis Shenzhou 7),
 Paņs Džaņčuņs (Pan Zhanchun),
 Dens Cjinmins (Deng Qingming).

Lidojuma gaita 
Kosmosa kuģis tika palaists  09:38 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 2F/G no Dzjucjuaņas pavadoņu palaišanas centra.

13. jūnijā 05.18 UTC Shenzhou 10 saslēdzās ar orbitālo staciju Tiangong 1. Tuvošanās un saslēgšanās notika automātiskā režīmā. Aptuveni 10:17 apkalpe atvēra lūku uz Tiangong moduli.

23. jūnijā tika izmēģinātas atvienošanās, tuvošanās un saslēgšanās operācijas rokas režīmā. 00:26 UTC kosmosa kuģis atvienojās no Tiangong 1 un attālinājās no tās. 02:07 UTC Shenzhou 10 atkārtoti saslēdzās ar Tiangong 1.

Otrreiz kosmosa kuģis no Tiangong 1 atvienojās 25. jūnijā.

26. jūnijā 00.06 UTC Shenzhou 10 nolaižamais aparāts nolaidās Iekšējā Mongolijā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Shenzhou 10 Mission Updates spaceflight101.com 

10
Autoceļš M1 (Baltkrievija)

Autoceļš M1 Bresta—Krievija ir Baltkrievijas maģistrālais ceļš. Autoceļš ir daļā no Eiropas maršruta E30 un galvenais ceļš, kas austrumu pusē savieno Baltkrieviju ar Maskavu, bet rietumu pusē ar Poliju un Rietumeiropas valstīm. 

Autoceļš ved cauri Brestai, Baranavičiem, Minskai, Barisavai un Oršai. Tas iet paralēli Varšavas-Maskavas dzelzceļa līnijai. Autoceļš ir 611 kilometrus garš un 560 kilometri no tiem ir automaģistrāle.

Atsauces 

Autoceļi Baltkrievijā
Autoceļš M5 (Baltkrievija)

Autoceļš M5 Minska—Gomeļa ir Baltkrievijas maģistrālais ceļš. Autoceļš ir daļā no Eiropas maršruta E271. Autoceļš ir aptuveni 296 kilometrus garš. Pirmie 12 autoceļa kilometri dublē M4 maršrutu. Netālu no Babrujskas tas šķērso vairākus reģionālos ceļus, un netālu no Gomeļas tas pievienojas M8. Autoceļš šķērso Gomeļu un Žlobinu.

Autoceļi Baltkrievijā
Tovačova

Tovačova () ir pilsēta Čehijā, Olomoucas apgabala Pršerovas apriņķī.

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1203. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums bija Tobičava (). No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.

Ārējās saites 

Čehijas pilsētas
Olomoucas apgabala pilsētas
Dziesma 2014

Dziesma 2014 bija 59. starptautiskā Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas nacionālā atlase, kuras fināls notika  Ventspilī. Latvijas autori dziesmas varēja pieteikt no  līdz . Kopumā tika iesniegtas 73 dziesmas.

Superfinālā uzvarēja grupa "Aarzemnieki" ar dziesmu Cake To Bake.

Pusfināliem kvalificējušās dziesmas 
2013. gada 3. decembrī Latvijas Televīzijas rīkotajā preses konferencē tika atklātas 2014. gada Eirovīzijas Nacionālās atlases pusfināla 24 dziesmas.

Tabulā uzskaitītas visas "Dziesma 2014" pusfināliem kvalificējušās dziesmas.

Pusfināli 

2014. gada 1. un 2.februārī, koncertzālē "Palladium" divos koncertšovos tika noskaidros 12 dziesmas — finālistes, kas 22. februārī Venstpilī cīnījās par ceļa zīmi uz Eirovīzijas dziesmu konkursa finālu Kopenhāgenā, Dānijā.

Pirmais pusfināls 
Pirmais pusfināls notika 2014. gada 1. februārī.

Otrais pusfināls 
Otrais pusfināls notika 2014. gada 2. februārī.

Fināls 
Fināls notika 2013. gada 22. februārī.

Superfināls

Atsauces

Ārējās saites 
 Eirodziesmas mājaslapa
 "Dziesma 2014" nolikums

2014. gads Latvijā
2014. gads mūzikā
2014
Lietuva Eirovīzijas dziesmu konkursā

Lietuva Eirovīzijas dziesmu konkursā ir piedalījusies 21 reizi. Lietuva debitēja 1994. gada konkursā, kad valsti pārstāvēja Ovīdijs Višņausks, neiegūstot nevienu punktu. Pēc šī Lietuva izstājās no konkursa un atsāka dalību tikai 1999. gada konkursā. Lietuvas labākais rezultāts ir 2006. gada konkursā, kad grupa LT United izpildīja dziesmu We Are the Winners, iegūstot 6. vietu.

Lietuvas pārstāvji Eirovīzijā 
  Uzvarētāji
  Otrā vieta
  Trešā vieta
  Pēdējā vieta
  Nekvalificējās finālam

Valstis Eirovīzijas dziesmu konkursā
Mazārešarīfa

Mazārešarīfa (, , Mazār-i Šarīf) ir pilsēta Afganistānas ziemeļos, Balhas vijaleta administratīvais centrs. 2012. gadā Mazārešarīfā dzīvoja 267 tūkstoši iedzīvotāju, un pēc šī rādītāja tā ir ceturtā lielākā Afganistānas pilsēta. Aptuveni 60% iedzīvotāju ir tadžiki.

Tiek uzskatīts, ka Mazārešarīfā ir apglabāts Muhameda znots Alī Ibn Abū Tālibs, kuru šiītu islāmā uzskata par pirmo imāmu. Tādēļ pilsēta un tās Zilā mošeja tiek uzskatīta par nozīmīgāko musulmaņu svētceļojumu galamērķi Afganistānā.

Ārējās saites 

Afganistānas pilsētas
Balhas vilajets
Modēnas province

Modēnas province () ir viena no Itālijas 110 provincēm. Tā atrodas Emīlijas-Romanjas reģionā. Provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Modēna. Nākamās lielākās pilsētas ir Karpi, Sasuolo, Formidžīne un Kastelfranko Emīlija. 2012. gada martā provincē dzīvoja aptuveni 707 tūkstoši cilvēku. Province administratīvi sīkāk dalās 48 komūnās.

Itālijas provinces
Emīlijas-Romanjas provinces
Neapoles province

Neapoles province () ir viena no Itālijas 110 provincēm. Tā atrodas Kampānijas reģionā. Provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Neapole. Nākamās lielākās pilsētas ir Džuljāno in Kampānija, Torre del Greko, Pocuoli un Kazorija. 2012. gada martā provincē dzīvoja aptuveni 3,08 miljoni cilvēku. Province administratīvi sīkāk dalās 92 komūnās.

Itālijas provinces
Kampānijas provinces
Konice

Konice () ir pilsēta Čehijā, Olomoucas apgabala Prostejovas apriņķī.

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1200. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums bija Konice (). No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.

Ārējās saites 

Čehijas pilsētas
Olomoucas apgabala pilsētas
Kosteleca Hanā

Kosteleca Hanā () ir pilsēta Čehijā, Olomoucas apgabala Prostejovas apriņķī.

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1273. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums arī bija Kosteleca (). No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.

Ārējās saites 

Čehijas pilsētas
Olomoucas apgabala pilsētas
Jānis Gleizds

Jānis Gleizds, dzimis Makašānu (tagad Ilzeskalna) pagasta Vecgailumos  (miris ) bija izcils latviešu fotogrāfs, cilvēks_leģenda.

1943. gadā beidzis mācības Rēzeknes tehniskajā skolā. 1948. gadā 24 gadu vecumā viņam pēc nelaimes gadījuma amputētas abas plaukstas. Laikā no 1951. līdz 1994. gadam strādājis Traumatoloģijas un ortopēdijas zinātniskās pētniecības institūtā par fotogrāfu. Kopš 1957. gada piedalījies izstādēs. Galvenokārt nodarbojies ar melnbaltajām fotogrāfijām. Piedalījies vairāk nekā 800 izstādēs gan Latvijā, gan ārzemēs, saņēmis 170 medaļas. Par J.Gleizdu ir tikušas uzņemtas divas dokumentālās filmas (1985, 1991).

Kopš 1977. gada ir bijis Latvijas Fotomākslinieku savienības biedrs. 1985. gadā saņēmis Latvijas PSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu. 1995. gadā J.Gleizds apbalvots ar piektās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

1998. gadā izdots Jāņa Gleizda fotogrāfiju albums "Gaismas atspulgs".

Atsauces

Ārējās saites 
 Latvijas fotoleģendas Jāņa Gleizda fotoaparāts „Exacta”

1924. gadā dzimušie
2010. gadā mirušie
Latviešu fotogrāfi
Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Miķelis Rubenis

Miķelis Rubenis (dzimis  Daugavpilī) ir latviešu futbola tiesnesis, sporta žurnālists, sporta darbinieks, futbolists.

Spēlējis Valmieras "Dinamo" jauniešu komandā, 1951. gadā dažas spēles aizvadījis galvenajā komandā.

16 gadu vecumā sācis tiesāt futbola spēles. Ieguvis Vissavienības kategoriju. No 1963. līdz 1977. gadam tiesājis PSRS čempionāta A klases spēles. 1964. gadā vadījis PSRS čempionāta pārspēli par čempiona titulu starp Maskavas "Torpedo" un Tbilisi "Dinamo". 1964. un 1975. gadā ierindots starp desmit PSRS labākajiem tiesnešiem. Tiesājis Pasaules kausa kvalifikācijā, Eiropas kausā, Eiropas čempionātā junioriem. Latvijā tiesājis līdz 1983. gadam. Rubenis ir ticis atzīts par gadsimta labāko tiesnesi Latvijas futbolā.

Laikā no 1954. līdz 1955. gadam studējis Cēsu Skolotāju institūtā. Laikā no 1956. līdz 1965. gadam Rubenis strādājis laikrakstā "Sports", pēc tam bijis sporta metodiķis uzņēmumā ERA (līdz 1972. gadam). Nākamos piecus gadus strādājis sporta biedrībā "Daugava" par instruktoru. Tāpat strādājis sporta biedrībā "Vārpa" (1977—1991), kā arī Latvijas Futbola federācijā (1991—2006).

No 1981. līdz 1991. gadam bijis PSRS Futbola federācijas inspektors. No ap 1973. gada līdz 2001. gadam vadījis Latvijas tiesnešu kolēģiju.

Sarakstījis vairāk nekā desmit grāmatas par futbolu, tai skaitā vairākus mācību līdzekļus futbola tiesnešiem. 1977. gadā kļuvis par Latvijas PSR goda tiesnesi.

2014. gada decembrī saņēmis Latvijas Gada balvu sportā par mūža ieguldījumu.

Atsauces 

1933. gadā dzimušie
Daugavpilī dzimušie
Latvijas sporta žurnālisti
Latvijas futbola tiesneši
Latviešu valodā rakstošie
Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Plumlova

Plumlova () ir pilsēta Čehijā, Olomoucas apgabala Prostejovas apriņķī. Pilsētā atrodas iespaidīga manierisma stila pils.

Vēsture
Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums bija Blūmenava (). No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.

Ārējās saites 

Čehijas pilsētas
Olomoucas apgabala pilsētas
Valija Veščunas-Jansone

Valija Veščunas-Jansone (1902-1990) bija latviešu advokāte. Viena no trim sievietēm, kas apbalvota ar Lāčplēša kara ordeni.

Biogrāfija 
Valija Valērija Veščunas dzimusi 1902. gada 4. oktobrī Bulduros. Tēvs lietuvietis, māte latviete. Izglītību ieguvusi Rīgas pilsētas ģimnāzijā.

Sākoties Bermonta armijas uzbrukumam, 1919. gada oktobrī brīvprātīgi iestājusies Latvijas armijā. Piedalījusies daudzās kaujās pret bermontiešiem 7. Siguldas kājnieku pulka sastāvā.

Lāčplēša kara ordenis piešķirts 1922. gadā par kauju pie Piņķiem Babītes rajonā. 1919. gada 19. novembrī izlūkgājiena laikā Valija Veščunas viena no pirmajām šķērsoja Lielupi un, neskatoties uz ienaidnieka pārspēku, ieņēma "Plāņu" mājas, kur tika saņemti gūstekņi un trofejas.

1919. gada 25. decembrī viņa tika atvaļināta dižkareivja dienesta pakāpē. Pabeigusi mācības ģimnāzijā. Pēc tam strādājusi Rīgas pilsētas īres valdē. Bijusi biedrības "Latvijas Ērgļi" sieviešu nodaļas priekšniece.

Vēlāk absolvējusi Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultāti kā advokāte. No 1934. gada tiesību zinātņu kandidāte. Bijusi Rīgas pilsētas bāriņtiesas locekle.

2. pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Kurzemi. Pēc kara dzīvoja Jūrmalā, kur mirusi 1990. gada 10. jūnijā. Viņa tika apbedīta Lielupes kapos.

2001. gadā viņas bijušajā dzīvesvietā Peldu ielā 19 Vecrīgā tika atrasts Latvijas Centrālās padomes memoranda oriģināls, kas bija paslēpts zem grīdas dēļiem.

Atsauces 

Lāčplēša Kara ordeņa kavalieri
Latvijas advokāti
Jūrmalā dzimušie
Kails Vilsons

Kails Vilsons (; dzimis 1984. gada 15. decembrī) ir bijušais kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 39 spēles Nacionālajā hokeja līgā. Septiņas sezonas aizvadījis Amerikas hokeja līgā, divas reizes kļūstot par tās čempionu, karjeras otrajā pusē vairākas sezonas aizvadīja dažādās Eiropas vadošajās līgās.

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru Vilsons sāka 2006.—07. gada sezonā, kad debitēja Amerikas hokeja līgas kluba Hēršijas "Bears" sastāvā, 54 spēlēs gūstot 54 punktus. 2008.—09. un 2009.—10. gada sezonās hokejists kopā ar klubu izcīnīja Kaldera kausu. 2009.—10. gada sezonā Vilsons debitēja arī NHL, aizvadot divas spēles Vašingtonas "Capitals" rindās.

2010. gada vasarā hokejists noslēdza viena gada līgumu ar Kolumbusas "Blue Jackets", tās sastāvā nākamajā sezonā aizvadot 32 spēles, taču tad Vilsons noslēdza divu gadu līgumu ar Našvilas "Predators", tās sastāvā aizvadot vien piecas spēles, atlikušo 2011.—12. gada sezonas daļu aizvadot AHL klubā Milvokī "Admirals". 2012.—13. gada sezonu uzbrucējs aizvadīja AHL klubos Sirakūzas "Crunch" un Norfolkas "Admirals".

2013. gada jūnijā noslēdza viena gada līgumu ar KHL klubu Rīgas "Dinamo". Sezonas izskaņā iedzīvojās savainojumā, kā rezultātā nevarēja palīdzēt komandai izslēgšanas kārtas spēlēs, taču ar 44 punktiem bija komandas rezultatīvākais spēlētājs regulārajā sezonā. Maijā noslēdza līgumu ar Doneckas "Donbass", taču pēc tam, kad kļuva zināms, ka "Donbass" nākamo KHL sezonu izlaidīs, pievienojās Čeļabinskas "Traktor". Decembra vidū "Traktor" uzbrucēju atlaida, un viņš atgriezās Rīgas "Dinamo" rindās.

2015.—16. gada sezonas pirmo pusi aizvadīja Zviedrijas hokeja līgas vienībā MODO Hockey, savukārt noslēdza jau Šveices hokeja līgas vienībā Langnau "Tigers". 2016. gada vasarā pievienojās Berlīnes "Eisbaren", pēc nākamās sezonas beigām noslēdzot spēlētāja karjeru.

Ārējās saites 

1984. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Vašingtonas "Capitals" spēlētāji
Kolumbusas "Blue Jackets" spēlētāji
Našvilas "Predators" spēlētāji
Rīgas "Dinamo" spēlētāji
Čeļabinskas "Traktor" spēlētāji
Berlīnes "Eisbaren" spēlētāji
Ontārio dzimušie