joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Vašingtonas "Capitals"

Vašingtonas "Capitals" () ir profesionāls ASV hokeja klubs, kas ir bāzēts Vašingtonā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās hokeja līgas Austrumu konferences Metropolitēna divīzijā. Tas tika dibināts 1974. gadā un kopš dibināšanas brīža spēlē NHL.

2018. gadā komandai pirmo reizi tās pastāvēšanas vēsturē izdevās uzvarēt Stenlija kausa izcīņā, finālsērijā ar 4—1 pārspējot Vegasas "Golden Knights". Mājas spēles komanda aizvada Capital One Arena hallē.

Sasniegumi 
 Stenlija kauss: 1
 2017–18
 Konferences čempioni: 2
 1997–98, 2017–18
 Divīzijas čempioni: 11
 1988–89, 1999–00, 2000–01, 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2012–13, 2015–16, 2016–17, 2017–18

Spēlētāji

Pašreizējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 8. oktobrī.

Vārtsargi:

 35  Dārsijs Kempers
79  Čārlijs Lindgrēns

Aizsargi:

 3  Niks Džensens
 9  Dmitrijs Orlovs
42  Martins Fehērvārs
52  Mets Ērvins
56  Ēriks Gustafsons
57  Trevors van Rīmsdaiks
 74  Džons Karlsons (Kapteiņa palīgs)

Uzbrucēji:
 8  Aleksandrs Ovečkins (Kapteinis)
 13  Henriks Borgstrēms
 17  Dilans Stroms
 19  Niklass Bekstrēms (Kapteiņa palīgs)
 20  Larss Ellers
21  Gārnets Hatevejs
24  Konors Makmaikls
26  Niks Douds
39  Entonijs Mantā
 43  Toms Vilsons
 62  Kārls Hagelins
 73  Konors Šīrijs
 77  Tīdžejs Ošijs
 90  Markuss Jūhansons
 92  Jevgeņijs Kuzņecovs

Līderi

Komandas visu laiku rezultatīvākie spēlētāji

Kluba spēlētāju rekordi 
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Aleksandrs Ovečkins, 65 (2007.—08.)
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Deniss Maruks, 76 (1981.—82.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Deniss Maruks, 136 (1981.—82.)
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Alans Mejs, 339 (1989.—90.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Lerijs Mērfijs, 81 (1986.—87.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp debitantiem: Aleksandrs Ovečkins, 106 (2005.—06.)

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā mājaslapa 
 Hockey-Reference profils
Kapeles kapi

Kapeles kapi ir viena no Jēkabpils vecākām kapsētām. Līdz Krustpils pilsētas apvienošanai ar Jēkabpili tā saucās Krustpils kapsēta. Tā ir daļēji slēgta kapsēta, kas atrodas pilsētas labās puses Krustpils ziemeļu daļas nomalē aiz Krustpils dzelzceļa stacijas pie Zvaigžņu ielas.

Kā kapu kalniņš jau bija izveidojies pirms 1787. gada, kad toreizējais Krustpils pils īpašnieks Korfs šeit uzcēla savas dzimtas aizgājušajiem tuviniekiem kapliču ar barokālu jumtu, kuru vainagoja metāla stienis ar lodi un krustu virs tās. Aptuveni pēc simts gadiem šajā kapsētā tika uzcelta otra kapliča kungiem, to veica Krustpils muižas pārvaldnieks Ļūļāks, jo pirmā kapliča bija pārpildīta ar Korfu dzimtas sarkofāgiem. Šajās kapličās augstdzimušo balzamētajām mūmijām nebija lemts miers, jo Pirmā Pasaules kara un nākamajos juku gados kapličas tika izdemolētas un aplaupītas. Otrreiz senākā no Korfu dzimtas kapličām tika uzlauzta pēc Otrā Pasaules kara un pa vaļējo logu varēja redzēt kaudzē samestās mūmijas. Tagad tās ir apbedītas, bet kapličas ir iekļautas vietējas nozīmes arhitektūras pieminekļos. Vairāki kapsētā redzami krusti, kas saglabājušies no 19. gadsimta, ir iekļauti mākslas pieminekļu sarakstā, taču daudzi no tiem tika nolaupīti 2010. gadā.

Ievērojamu cilvēku kapi 
Mūsdienās par Krustpils pils dzimtkungu atdusas vietu liecina Nikolaja Korfa sievas baroneses Adelheides fon Korfas (*1800-†1837) kaps ar masīvu akmens krustu un kaltu metāla sētiņu, jo viņas mirstīgās atliekas tika uzreiz pēc nāves apbedītas parastā kapā.
Kapsētā dus gleznotāja Emma Baltmane ar savu vīru, kas bijis Krustpils pilsētas galva, kā arī mācītājs Alberts Tīlings (*1802-†1877), kurš 50 gadus kalpojis Krustpils luterāņu baznīcā un viņa dzīvesbiedre Šarlote Tīlinga, dzimusi Amenda (*1809- †1873), viņu abu kapi tika nopostīti 2010. gadā. 1919. gada augustā šajā kapsētā apbedīti kaujās pret lieliniekiem kritušie 4.Valmieras kājnieku pulka karavīri. Kapsētā atdusas arī Latgales artilērijas pulka pulkvedis leitnants Voldemārs Pincers (*1894- †1941), kuru Litenes nometnē noslepkavoja boļševiki.

Brāļu kapi 
Kapsētā un tai blakus atrodas divi Brāļu kapi.
Kapsētas ziemeļu pusē aiz žoga atrodas Otrajā Pasaules karā kritušo vācu karavīru Brāļu kapi. Tajos atrodas arī triju aviācijas katastrofā bojā gājušo Padomju armijas lidotāju virsnieku kapi ar pieminekļiem.

Kapsētas teritorijā atrodas Pirmā Pasaules kara 4.Valmieras kājinieku pulka kritušo karavīru Brāļu kapi.
1938. gadā Kapeles kapos tiek atklāts granīta piemineklis 4.Valmieras kājinieku pulka kritušajiem brīvības cīņās, pieminekļa autors- V.Vitlands.

Atsauces

Ārējās saites 
 Aplaupīti Kapeles kapi
 Izpostīti Tīlinga ģimenes kapi

Jēkabpils
Kapsētas Latvijā
Kapsētas Jēkabpilī
Krustpils
Karija

Karija var būt:
 Martins Karija (Martin Kariya), Kanādas hokejists (dzimis 1981.),
 Pols Karija (Paul Kariya), Kanādas hokejists (dzimis 1974.).
 Karija, vēsturisks apgabals Mazāzijā, kariešu apdzīvotā teritorija.

Uzvārdi
Keretaro

Keretaro de Arteaga (, izrunā: ) ir štats Meksikas vidū. Rietumos no tā atrodas Gvanahvato, ziemeļos Sanluisa Potosi, austrumos Idalgo, dienvidaustrumos Mehiko, bet dienvidrietumos tas robežojas ar Mičoakana de Okampo štatu. Tā galvaspilsēta ir Santjago de Keretaro, tomēr gan štatu, gan pilsētu sarunvalodā bieži sauc vienkārši Keretaro.

Lauksaimniecībā audzē pupiņas, kukurūzu, cukurniedres, augļu kokus un agaves. Iegūst svina, dzīvsudraba, sudraba rūdas, kā arī zeltu un opālus.

Ārējās saites 

Meksikas štati
Skaistums

Skaistums jeb daiļums, daile ir estētikas pamatkategorija. Tā ir personas, dzīvnieka, vietas, priekšmeta vai idejas vispārināta pazīme, kas sniedz estētisku baudu. Tas ir īstenības estētiskās apgūšanas galvenā pozitīvā forma. Ideālisti uzskata skaistumu par gara un apziņas īpašību. Bieži vien ar vārdu "skaistums" tiek izprastas atšķirīgas lietas, jo kas vienam liekas skaists, otram var likties neglīts. Skaistums ir neatkarīgs no aplūkojamā objekta vērtības. Skaistumam ir raksturīgs, ka tas ir saistīts ar kaut ko juteklisku.

Cilvēka skaistums

Fiziskā pievilcība 
Ir vairāki faktori, kas ietekmē cilvēka pievilcību. Viens no tiem ir fiziskie parametri. Fiziskā pievilcība ietver universālo uztveri, kas ir vienota daudzām pasaules kultūrām, kā arī parametrus, kas ir atkarīgi no atsevišķu kultūru iezīmēm un sociālām pazīmēm. Pievilcību ietekmē arī subjektīvā uztvere. Daudzos gadījumos pievilcību ietekmē arī rakstura īpašības, piemēram, godīgums un inteliģence. Pastāv uzskats, ka skaistuma uztvere ir instinktīva. Dažādos laikos ir bijuši dažādi skaistuma ideāli.

Skaistumkopšana 
Nosacījumus, kas paredz ķermeņa, ādas, matu, nagu kopšanu, sauc par skaistumkopšanu. Zem termina skaistumkopšana slēpjas arī pareiza kosmētikas izmantošana. Daudzās apdzīvotās vietās pastāv skaistumkopšanas saloni, kurās speciālisti palīdz klientiem šos nosacījumus realizēt.

Skaistuma konkursi 
Visā pasaulē tiek rīkoti dažāda mēroga un kritēriju skaistuma konkursi, kuros dalībnieki sacenšas par to, kurš ir skaistākais. Pašlaik vecākais joprojām eksistējošais skaistuma konkurss ir Miss World, kas pirmo reizi notika 1951. gadā Apvienotajā Karalistē. Līdzās tam pastāv arī tādi vispasaules konkursi kā Miss Universe un Miss Grand International. Daudzās valstīs tiek rīkoti valsts mēroga skaistuma konkursi, piemēram, "Miss Latvija".

Arī starp vīriešiem tiek rīkoti skaistuma konkursi. Latvijā tāds ir "Misters Latvija".

Skaistums citur 
Skaistums nepiemīt tikai cilvēkam. Par skaistu sauc arī brīnišķīgas ainavas, celtnes, ziedus, gleznas, kā arī matemātikā pastāv jēdziens ‘skaistums’, piemēram, to var attiecināt uz Mandelbrota kopu.

Neglītums 
Pretējais skaistums ir neglītums. Tas parasti tiek attiecināts uz būtnēm, priekšmetiem, kurus nav patīkami aplūkot, apskatīt. Daudzās kultūrās neglītums tiek saistīts arī ar atbaidošām, nesaprotamām un aizskarošam lietām un priekšmetiem. Tāpat kā skaistums, arī neglītums ir subjektīva īpašība. Neglītuma priekšstats var būt arī nepareizs vai tuvredzīgs, piemēram, tas izpaužas Hansa Kristiana Andersena pasakā “Neglītais pīlēns”.

Atsauces

Ārējās saites
Ukrainas futbola Premjerlīga

Ukrainas futbola Premjerlīga (, Premyer-liha) ir Ukrainas augstākā profesionālā futbola līga. Dibināta 1991. gadā kā Augstākā līga (Vyshcha liha) pēc PSRS un PSRS Augstākās līgas sabrukuma. 2008. gadā tā tika pārveidota kā autonomāka Ukrainas Futbola federācijas sastāvdaļa un mainīja nosaukumu uz esošo. 2022. gadā tā pēc UEFA koeficienta bija 12. spēcīgākā līga Eiropā.

Klubi 2022.—2023. gada sezonā

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā vietne    

Futbols Ukrainā
Rēznas pagasts

Rēznas pagasts (līdz 1925. gadam Rozenmuižas pagasts) bija pašvaldība Rēzeknes apriņķī. Tā robežojās ar sava apriņķa Bērzgales, Makašēnu, Ozolaines, Maltas, Andrupenes, Kaunatas pagastiem, ka arī Ludzas apriņķa Zvirgzdenes un Pildas pagastiem. Pagasta valde atradās Rozenmuižā (tagad Rozeļmuiža). 1945. gadā pagasta centru pārcēla uz Stoļerovu.

Vēsture 
1935. gadā Rēznas pagasta platība bija 245,9 km2, un tajā dzīvoja 10 272 cilvēku, to starpā 50,9% latviešu, 42,2% krievu, 6,5% poļu un 0,4% citu tautību pārstāvju. 1945. gadā pagastā izveidoja Auziņu, Bešaukas, Čornajas, Griškānu, Ismeru, Janopoles, Rečinas, Rēznas, Spruževas un Stoļerovas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Mūsdienās Rēznas pagasta teritorija ietilpst Čornajas, Stoļerovas, Pureņu, Lendžu, Griškānu, Vērēmu un Lūznavas pagastos.

Atsauces 

 
Latvijas bijušie pagasti
Artūrs Kaminskis

Artūrs Kaminskis ( *1914. - †2003. ) bija teologs, Latvijas evaņģēliski luteriskās baznīcas draudžu mācītājs, Goda prāvests, Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieris.

Dzīvesgājums 
Artūrs Kaminskis dzimis 1914. gada 10. maijā Ilūkstes apriņķī. Mācījās Subates skolā, tad Ilūkstes ģimnāzijā, vēlāk studēja Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātē. Otrā pasaules kara laikā bija avīzes "Tautas Balss" redaktors un piedalījās kustībā "Latviešu nacionālistu savienība", tāpēc no 1942. līdz 1945. gadam bija ieslodzīts Salaspils, Štuthofas un Mauthauzenes koncentrācijas nometnēs.

1949. gadā Rīgas Svētā Jāņa baznīcā viņu iesvētīja par luterāņu mācītāju. No 1953. gada kalpoja Sēlijas novada Neretas, Ērberģes, Zalves un Saukas draudzēs. No 1964. gada bija Jēkabpils Svētā Miķeļa luterāņu baznīcas mācītājs un LELB Sēlpils iecirkņa prāvests. Atmodas laikā darbojās garīdznieku grupā "Atdzimšana un atjaunošanās".

Miris 2003. gadā, apbedīts Rīgā, I Meža kapos. Neretas luteriski evaņģēliskās baznīcas dārzā atrodas piemiņas plāksne Artūram Kaminskim.

Apbalvojumi
 Triju Zvaigžņu ordenis

Atsauces

Ārējās saites 
 Piemiņas plāksne A. Kaminskim

1914. gadā dzimušie
2003. gadā mirušie
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Latvijas luterāņu mācītāji
Teologi
Rīgas Meža kapos apbedītie
Allsvenskan (futbols)

Allsvenskan (no zviedru valodas — 'Viszviedrijas') ir augstākā Zviedrijas futbola līga. Tā tika izveidota 1924. gadā. Pirms tam augstākā Zviedrijas līga bija Svenska Serien. Sacensības notiek no marta beigām-aprīļa sākuma līdz novembra sākumam. Kopš 2008. gada sezonas līgas dalībnieku skaits ir palielināts no 14 uz 16.

Statuss 
Allsvenskan uzvarētāji tiek uzskatīti par Zviedrijas čempioniem. No 1924. līdz 1930. gadam uzvarētāji tika uzskatīti tikai par līgas uzvarētājiem. Līdzīga situācija bija no 1982. līdz 1990. gadam, kad čempionus noteica izslēgšanas spēļu turnīrā un 1991.—1992. gadā, kad čempionu noteica papildu līgā Mästerskapsserien, kurai kvalificējās sešas labākās Allsvenskan komandas.

2022. gada sezonas komandas

Uzvarētāji

Ārējās saites 

 Oficiālā tīmekļa vietne

Futbols Zviedrijā
Gregs Lemons

Gregorijs "Gregs" Džeimss Lemons (; dzimis , Rīno, ASV) ir bijušais amerikāņu šosejas riteņbraucējs, trīskārtējs Tour de France uzvarētājs. Prestižākajā velobraucienā pasaulē viņš triumfēja 1986., 1989. un 1990. gadā. Tāpat Lemons divkārt bijis ātrākais UCI Pasaules čempionātos grupas braucienā.

Ārējās saites 

1961. gadā dzimušie
ASV riteņbraucēji
Tour de France kopvērtējuma uzvarētāji
Tour de France posmu uzvarētāji
ResearchGATE

ResearchGate () ir bezmaksas pētnieku un zinātnieku sociālais tīkls. Šī interneta platforma piedāvā brīvu pieeju web 2.0. koncepcijai, ar kuras palīdzību ir iespējama interesējošo rakstu semantiska meklēšana (meklē ne vien atsevišķus vārdus, bet arī šo vārdu kopējo nozīmi) no speciāliem žurnāliem . Šajā datu bankā ir iespējams atrast vairāk nekā 35 miljonus dažādu ierakstu. Piemēram, ja kādu medicīnisku anotāciju iekopē meklētājā, uzreiz parādās neskaitāmi raksti, kas ir relevanti ievadītajai anotācijai. Šādu meklēšanas pieeju var arī izmantot „kolēģu” meklēšanai no visas pasaules, kuri interesējas par šo pašu tēmu. 

ResearchGate piedāvā arī citus lietošanas rīkus — failu pievienošanu un ar to dalīšanos ar citiem, diskusiju forumu kā arī interešu grupu veidošanu. Lai varētu izmantot visas šīs interneta mājas lapas piedāvātās funkcijas, ir nepieciešams izveidot savu profilu. Interneta platformā ir iespējams arī izmantot darba meklēšanas funkciju, kas piedāvā galvenokārt dažāda veida ar zinātni un pētniecību saistītas darba iespējas visā pasaulē . Tuvākajā laikā šīs visām iepriekšminētajām funkcijām pievienosies virtuālās konferences veidošanas rīks, kā arī ResearchGate atbalsta COinS (bibliogrāfisku metadatu piesaiste HTML lapās, kas balstās uz OpenURL standartu) standarta izmantošanu . 

Daudzas zinātniskās organizācijas un konferences kā International Academy of Life Sciences, Eiropas Zinātnes fonds (European Science Foundation) izmanto ResearchGate kā komunikācijas platformu starp tās biedriem un dalībniekiem. 

Kopš ResearchGate dibināšanas 2011. gada maijā šim portālam ir reģistrējušies jau vairāk nekā 1 400 000 biedru no 192 valstīm . Patstāvīgie biroji atrodas Berlīnē un Bostonā. Ne vien Amerikā, bet arī Vācijā ResearchGate ir pievērsies neskaitāmu mediju uzmanību, kas ar vien palielina interesei par šo zinātnieku sociālo tīklu. Tāpat ResearchGate piedalās ar prezentācijām daudzās zinātniskās konferencēs.

Atsauces

Ārējās saites

 Oficiālā mājas lapa
 Oficiālās mājas lapas blogs
 Audray Watters: "ResearchGATE Offers Social Networking for Scholars and Scientists" In:"Readwriteweb.com"
 Charles Blackwell: "Facebook for scientists" In:"deccanherald.com"
 Mandy de Waal: "" In:"thedailymawerickco.za"

Sociālie tīkli
Berlīne
Vācijas uzņēmumi
Kuldīgas ģerbonis

Kuldīgas pilsētas ģerbonis ir viens no Kuldīgas pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts .

Heraldiskais apraksts 
Kuldīgas ģerbonī uz sarkana fona Svētās Katrīnas tēls ar mocekļa kroni galvā, stilizētu moku ratu un lūgšanas krellītēm ("rožukroni") labajā rokā un zobenu kreisajā rokā. Svētā Katrīna (Aleksandrijas Katrīna) ir Kuldīgas pilsētas aizgādne.

Viduslaikos Svēto Katrīnu uzskatīja par garīga darba darītāju - teologu, filozofu, advokātu un studentu aizstāvi. Leģenda vēsta par dievbijīgu meiteni Katrīnu (grieķu: "tīrā", "šķīstā"), kas dzīvojusi 4. gadsimtā Aleksandrijā un krājusi naudu pilsētas baznīcas būvei, taču apmelota un sodīta uz moku rata par sakariem ar nelabo. Pēc nāves tā tomēr attaisnota un nosaukta par svēto. Ar mocekļa kroni galvā, moku ratu un zobenu rokās tā attēlota medaljonā virs Kuldīgas Katrīnas baznīcas sānu ieejas.

Atsauces 

Gzerbonis
Viļa Plūdoņa Kuldīgas vidusskola

Viļa Plūdoņa Kuldīgas vidusskola ir vispārizglītojoša mācību iestāde Kuldīgā.

Izglītības programmas 
 pamatizglītības otrā posma izglītības programma (23011111), 
 speciālās pamatizglītības otrā posma (7.-9. klase) programma izglītojamiem ar fiziskās attīstības traucējumiem, kuri integrēti vispārējās izglītības iestādē (23015311)
 vispārizglītojošā virziena programma (31011011), 
 humanitārā un sociālā virziena programma ar padziļinātu kursu vēsturē (31012011), 
 matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programma ar padziļinātu kursu datorzinībās un matemātikā (31013011) 
 profesionālā virziena (komerczinības) programma ar padziļinātu kursu ekonomikā (31014011).

Vēsture 

1866. gadā nodibināja Kuldīgas valsts vācu ģimnāziju (Landesgymnasium zu Goldingen) Kalna ielā 19. Baltijas pārkrievošanas laikā 1892. gadā ģimnāziju slēdza, bet ēkā darbu turpināja Dr. Bitnera privātģimnāzija, to nomainīja Erlemaņa, pēc tam R. Holmaņa vadītā skola. 
Pēc 1905. gada revolūcijas 1906. gadā atļāva atsākt mācības vācu valodā.

Kuldīgas ģimnāziju 1920. gadā pārveidoja par Kuldīgas pilsētas vidusskolu, kuras pirmais direktors bija Artūrs Breikšs. Skola darbojās vairākās ēkās. Tikai uzsākot 1922.-1923. mācību gadu, skolai beidzot bija savs skolas nams Kalna ielā 19. 
1924. gadā bijušā Baltijas skolotāju semināra ēku Liepājas ielā 31/33 iesvētīja par Kuldīgas Valsts vidusskolas otro skolas namu, uz kuru pārgāja sieviešu ģimnāzijas klases.
1928. / 1929. mācību gadā skolu pārdēvēja par Kuldīgas Valsts ģimnāziju. 1931. gadā skolotāju semināra ēku Liepājas ielā oficiāli nodeva Kuldīgas ģimnāzijai. 
1940. gadā sakarā ar dzejnieka Viļa Plūdoņa nāvi Izglītības ministrija skolu pārdēvēja par Viļa Plūdoņa valsts ģimnāziju. 

Latvijas PSR laikā Kuldīgas ģimnāziju atkal pārdēvēja par vidusskolu, kuru 1964. gadā pārvietoja uz ēku Piltenes ielā. 1966. gadā no skolas atdalīja 1.-4. klases un 1967. gadā nosauca par Kuldīgas 1. vidusskolu. 

Atmodas kustības laikā 1989. gadā to nosauca par Viļa Plūdoņa Kuldīgas 1. vidusskolu, bet 1997. gadā par Viļa Plūdoņa Kuldīgas ģimnāziju.

No 2018. gada 1. jūlija, apvienojot Kuldīgas ģimnāziju ar Kuldīgas Alternatīvo sākumskolu (tai skaitā Padures filiāli) un Kuldīgas pamatskolu, tika izveidota Viļa Plūdoņa Kuldīgas vidusskola.

Direktori 
Pirmā apvienotās Viļa Plūdoņa Kuldīgas vidusskolas direktore bija ģimnāzijas direktore Jana Jansone. Vēlāk direktores pienākumus veica iepriekšējā direktores vietniece Evija Heniņa. 2019. gada 1 .novembrī Viļa Plūdoņa Kuldīgas vidusskolas direktora amatā apstiprināja luterāņu mācītāju, Kuldīgas 2. vidusskolas sociālo zinību skolotāju Mārtiņu Burki-Burkevicu.

Atsauces

Ārējās saites 
 Viļa Plūdoņa Kuldīgas ģimnāzija

Skolas Kuldīgā
Vidusskolas Latvijā
Brāļu kapi pie Jēkabpils valsts ģimnāzijas

Brāļu kapi pie Jēkabpils valsts ģimnāzijas ir vieni no krievu karavīru Brāļu kapiem, kas atrodas Jēkabpils pilsētā.

Brāļu kapos atrodas Pirmā pasaules karā kritušo krievu karavīru kapa piemineklis, kas ir arī viens no Jēkabpils kultūrvēsturiskiem objektiem. Tas ir uzstādīts virs kapa 1915. gada kritušajiem 3. Kaukāza strēlnieku pulka krievu karavīru piemiņai.

Brāļu kapos ir apbedīti 139 karavīri un divi virsnieki, kuri krita 1915. gada septembrī- oktobrī pie Jēkabpils, uzbrukuma laikā, ar mērķi pārraut fronti virzienā uz Panevēžu. Šajās asiņainās kaujās bija daudz kritušo abās pusēs.

Attēlu galerija

Atsauces 

Jēkabpils
Brāļu kapi Jēkabpilī
Pirmā pasaules kara pieminekļi Latvijā
Korejas pussala

Korejas pussala (, Chosŏn Pando (Ziemeļkorejā), 한반도, Han Bando (Dienvidkorejā)) ir pussala Austrumāzijā. Tās garums ziemeļu–dienvidu virzienā ir aptuveni 1100 km, bet aptuvenā platība 220 tūkstoši km². No austrumiem to apskalo Japāņu jūra, no dienvidiem — Austrumķīnas jūra, bet no rietumiem — Dzeltenā jūra. Lielākā daļa no Korejas pussalā dzīvojošajiem ir korejieši.

Vēsture 
Korejas pussalā pirmā valsts Gočosona radās 2333. gadā p.m.ē. 

676. gadā Silla valsts ar spēku apvienoja pussalu.

1910. gadā Korejas pussalu okupēja Japāna.

1945. gadā pēc Japānas kapitulācijas un sekmīgās Mandžūrijas ofensīvas Korejas pussalu vienlaicīgi okupēja ASV un PSRS. Pussalas sadalīšanu divās okupācijas zonās pa 38. paralēli abas lielvalstis uztvēra kā pagaidu pasākumu. 1948. gada maijā dienvidos no 38. paralēles ASV okupācijas zonā notika vēlēšanas un proklamēta Korejas Republika. Par valsts vadītāju kļuva bijušais Vašingtonas universitātes pasniedzējs Li Sins Mans. Tika postulēts, ka tā ir visas Korejas valdība, ar ko nevarēja samierināties pussalas ziemeļu daļā dominējošie komunisti (iedzīvotāju daļa, kas apdzīvoja PSRS okupācijas zonu, vēlēšanās nepiedalījās) un PSRS. Kā atbilde uz dienviddaļā notiekošo, 1948. gada vasarā ziemeļos no 38. paralēles notika Korejas Augstākās tautas sapulces vēlēšanas, kuru rezultātā 9. septembrī proklamēja Korejas Tautas Demokrātisko Republiku (KTDR) ar Kimu Irsenu vadībā.

Skatīt arī 
 Koreja

Ārējās saites 

Āzijas pussalas
Koreja
Poznaņas "Lech"

Poznaņas "Lech" (, ) ir Polijas futbola klubs no Poznaņas. Klubs nosaukts leģendārā Polijas dibinātāja Leha vārdā. Pašlaik spēlē Polijas futbola čempionāta augstākajā līgā Ekstraklasa, mājas spēles aizvada Poznaņas Pilsētas stadionā (pašlaik sponsorēšanas dēļ oficiāli saukts par INEA stadionu), kur ir 43 269 skatītāju vietas.

No 2010. līdz 2012. gadam komandu pārstāvēja Latvijas futbola izlases spēlētājs Artjoms Rudņevs, 2017. gadā komandā spēlēja Latvijas izlases uzbrucējs Deniss Rakels.

Kluba pirmsākumi saistīti ar 1922. gadā dibināto klubu Lutnia Dębiec, kurš kopš tā laika vairākkārt mainīja nosaukumu. No 1933. līdz 1994. gadam klubam bija cieša sadarbība ar Polijas nacionālo dzelzceļa kompāniju, no kā radās populārā kluba iesauka Kolejorz (dzelzceļnieki vietējā sarunvalodā). Polijas augstākajā divīzijā klubs debitēja 1948. gada martā. Lielākie Lech panākumi tika sasniegti 1980. un 1990. gadu sākumā. Lech septiņas reizes uzvarējis Polijas čempionātā, pēdejoreiz 2014.—2015. gada sezonā, kā arī piecas reizes ieguvis Polijas kausu.

Sasniegumi 
 Ekstraklasa (Pirmā divīzija):
 1. vieta (7): 1983., 1984., 1990., 1992., 1993., 2010., 2015.
 2. vieta (3): 2013., 2014, 2020.
 3. vieta (6): 1949., 1950., 1978., 2009., 2017., 2018.
 Polijas kauss:
 Uzvarētāji (5): 1982., 1984., 1988., 2004., 2009.
 Finālisti (5): 1980., 2011., 2015, 2016., 2017.
 Polijas superkauss:
 Uzvarētāji (6): 1990., 1992., 2004., 2009., 2015., 2016.
 Finālisti (3): 1983., 1988., 2010.

Atsauces

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā vietne
 Oficiāla Lech'fanu vietne
 Lech/90min.pl
 Blogs: Rudņeva jaunā mājvieta — Poznaņas "Lech"

Polijas futbola klubi
Kapeles Pirmā pasaules karā kritušo karavīru Brāļu kapi

Kapeles Pirmā pasaules karā kritušo karavīru Brāļu kapi ir vieni no Jēkabpils Brāļu kapiem, kas atrodas Kapeles kapos,pilsētas labās puses Krustpils ziemeļu daļas nomalē aiz Krustpils dzelzceļa stacijas pie Zvaigžņu ielas. 

Brāļu kapos ir apbedīti Pirmajā Pasaules karā kritušie 4.Valmieras kājinieku pulka karavīri, kuri krita cīņās, ieņemot un atbrīvojot Krustpili un Jēkabpili no Vācijas iebrucējiem.

1938. gadā Kapeles kapos tiek atklāts granīta piemineklis 4.Valmieras kājinieku pulka kritušajiem brīvības cīņās, pieminekļa autors- V.Vitlands.

Atsauces 

Jēkabpils
Brāļu kapi Jēkabpilī
Kapeles Otrā pasaules kara kritušo vācu karavīru Brāļu kapi

Kapeles Otrā pasaules kara kritušo vācu karavīru Brāļu kapi ir vieni no Jēkabpils Brāļu kapiem, kas atrodas Kapeles kapos. Kapeles kapi atrodas pilsētas labās puses Krustpils ziemeļu daļas nomalē aiz Krustpils dzelzceļa stacijas pie Zvaigžņu ielas. 

Otrajā Pasaules karā kritušo vācu karavīru Brāļu kapi atrodas kapsētas ziemeļu pusē aiz žoga. Brāļu kapos apbedīti Sarkanās armijas uzbrukuma operācijas laikā kaujās ar 1. Baltijas frontes 4. triecienarmijas 378. un 29. strēlnieku divīziju 1944. gada 7.- 9. augustā kritušie aptuveni 300 Krustpils grupējuma vācu karavīri. 
Šajos Brāļu kapos arī pārapbedīti arī 13 Brandenburgas vācu karavīri, kas sākotnēji bija apbedīti Liepu ielas galā Jēkabpilī. Šie karavīri krita kaujas laikā, kas risinājās Vērmahta uzbrukuma operācijas laikā 1941. gada 28. jūnijā, Jēkabpils tilta ieņemšanas laikā.

Atsauces 

Jēkabpils
Brāļu kapi Jēkabpilī
Otrā pasaules kara kritušo padomju karavīru Brāļu kapi Jēkabpils pilsētas kapsētā

Otrā pasaules kara kritušo padomju karavīru Brāļu kapi Jēkabpils pilsētas kapsētā ir vieni no Brāļu kapiem Jēkabpilī, kas atrodas Jēkabpils pilsētas kapsētā.

Brāļu kapos apbedīta daļa no kopskaitā 1268 kritušiem padomju 1. Baltijas frontes 4. triecienarmijas 378. un 29. strēlnieku divīzijas un 2. Baltijas frontes 22. armijas karavīriem, kuri krita kaujās pie Jēkabpils 1944. gada 7.—9. augustā.

Atsauces 

Jēkabpils
Brāļu kapi Jēkabpilī
Otrā pasaules kara kritušo padomju karavīru Brāļu kapi Varoņu ielā

Otrā pasaules kara kritušo padomju karavīru Brāļu kapi Varoņu ielā ir vieni no Brāļu kapiem Jēkabpilī, kas atrodas Krustpils jeb Daugavas labajā pusē pie Varoņu ielas.

Brāļu kapos apbedīta daļa no kopskaitā 1268 kritušiem padomju 1. Baltijas frontes 4. triecienarmijas 378. un 29. strēlnieku divīzijas un 2. Baltijas frontes 22. armijas karavīriem, kuri krita Sarkanās armijas uzbrukuma operācijas kaujās pie Jēkabpils 1944. gada 7.—9. augustā.

Atsauces 

Jēkabpils
Brāļu kapi Jēkabpilī
Otrajā pasaules karā kritušo padomju karavīru Brāļu kapi Kalna ielā

Otrā pasaules kara kritušo padomju karavīru Brāļu kapi Kalna ielā ir vieni no Brāļu kapiem Jēkabpilī, kas atrodas Krustpils jeb Daugavas labajā pusē pie Kalna ielas, blakus Krustpils Vissvētās Trīsvienības Romas katoļu baznīcai.

Brāļu kapos apbedīta daļa no kopskaitā 1268 kritušiem padomju 1. Baltijas frontes 4. triecienarmijas 378. un 29. strēlnieku divīzijas un 2. Baltijas frontes 22. armijas karavīriem, kuri krita kaujās pie Jēkabpils 1944. gada 7.—9. augustā.

Atsauces 

Jēkabpils
Brāļu kapi Jēkabpilī
Jēkabpils Pirmā pasaules kara kritušo vācu karavīru Brāļu kapi

Jēkabpils Pirmā pasaules kara kritušo vācu karavīru Brāļu kapi ir vieni no pilsētas Brāļu kapiem, kas atrodas Jēkabpils pilsētas kapsētas teritorijā pareizticīgo kapu sektorā.

Brāļu kapos apbedīti 1917. gada 21. septembrī kritušie vācu 58. armijas korpusa karavīri.
Kapu vietā ir uzstādīts memoriāls piemineklis.

Atsauces 

Jēkabpils
Brāļu kapi Jēkabpilī
Jēkabpils Pirmā pasaules kara kritušo krievu karavīru Brāļu kapi

Jēkabpils Pirmā pasaules kara kritušo krievu karavīru Brāļu kapi ir vieni no Brāļu kapiem, kas atrodas Jēkabpils pilsētas kapsētas pareizticīgo un vecticībnieku kapu sektorā.

Brāļu kapos apbedīti 1917. gada 21. septembrī kritušie vairāk nekā 300 krievu armijas korpusa karavīri.
Viņu piemiņai uzstādīts granīta obelisks ar Jura krusta zīmi pakājē.
Vecticībnieki savas konfesijas draudzes kapu sektorā arī ir uzstādījuši piemiņas zīmi savas ticības kritušajiem par Latvijas brīvību.

Attēlu galerija

Atsauces 

Jēkabpils
Brāļu kapi Jēkabpilī
Karolīnas "Hurricanes"

Karolīnas "Hurricanes" () ir profesionāls ASV hokeja klubs, kas bāzēts Roli, Ziemeļkarolīnas štatā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās hokeja līgas Austrumu konferences Metropolitēna divīzijā. Klubs tika dibināts 1972. gadā Bostonā ar nosaukumu Jaunanglijas "Whalers", tad pārcēlies uz Hārtfordu un pārdēvēts par Hārtfordas "Whalers", bet kopš 1997. gada pārcēlies uz Ziemeļkarolīnu un ieguvis pašreizējo nosaukumu.

Savas pastāvēšanas vēsturē "Hurricanes" ir vienu reizi uzvarējis NHL čempionātā, divas reizes kļuvis par konferences uzvarētāju un trīs reizes — divīzijas čempionu. Mājas spēles komanda aizvada PNC Arena hallē.

Sasniegumi 
 Stenlija kauss: 1
 2005–06

 Konferences čempioni: 2
 2001–02, 2005–06

 Divīzijas čempioni: 5
 1998–99, 2001–02, 2005–06, 2020-21, 2021-22

Spēlētāji

Pašreizējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 8. oktobrī.

Vārtsargi 
 31  Frederiks Andersens
 32  Anti Rānta

Aizsargi 
 4  Kelvins de Hāns
 5  Džeilens Četfīlds
 8  Brents Bērnss
 15  Dilans Kuglans
 22  Brets Pesks
 25  Ītans Bērs
 51  Džeiks Gārdiners
 74  Džeikobs Sleivins (Kapteiņa palīgs)
 76  Breidijs Šejs

Uzbrucēji 
 11  Džordans Stols (Kapteinis)
 18  Džeiks Drūrijs
 20  Sebastians Aho (Kapteiņa palīgs)
 24  Sets Džārviss
 26  Pols Štjastnijs
 37  Andrejs Svečņikovs
 48  Džordans Martinoks (Kapteiņa palīgs)
 67  Makss Pačioreti
 71  Jespers Fasts
 73  Ondržejs Kaše
 82  Jesperi Kotkaniemi
 86  Teuvo Tereveinens
 88  Martins Nečass

Latvijas hokejisti "Hurricanes" sastāvā

Līderi

Komandas visu laiku rezultatīvākie spēlētāji

Kluba spēlētāju rekordi 
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Bleins Stotons, 56 (1979.—80.)
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Rons Frensiss, 69 (1989.—90.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Maiks Rodžers, 105 (1979.—80., 1980.—81.)
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Torijs Robertsons, 358 (1985.—86.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Marks Hovs, 80 (1979.—80.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp debitantiem: Silvēns Turžons, 72 (1983.—84.)

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā mājaslapa 
 Hockey-Reference profils
Tampabejas "Lightning"

Tampabejas "Lightning" () ir profesionāls ASV hokeja klubs, kas ir bāzēts Tampā, Floridas štatā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās hokeja līgas Austrumu konferences Atlantijas okeāna divīzijā. Tas tika dibināts 1992. gadā un kopš dibināšanas brīža spēlē NHL.

2003.—04. gada sezonā komandai izdevās izcīnīt Stenlija kausu. Par konferences čempioni "Lightning" kļuvusi četras reizes, ceturto reizi Stenlija kausa finālu sasniedzot 2021.—22. gada sezonā. Tajā "Lightning" sērijā ar 2—4 piekāpās Čikāgas "Blackhawks" hokejistiem. Mājas spēles komanda aizvada Amalie Arena hallē. Otro Stenlija kausa titulu komanda izcīnīja 2019.—20. gada sezonā, finālsērijā ar 4—2 pārspējot Dalasas "Stars". Un trešo Stenlija kausu izcīnīja sekojošajā 2020.—21. gada sezonā, finālsērijā pārspējot Monreālas "Canadiens" vienību ar rezultātu 4—1 (piecu spēļu sērijā).

Sasniegumi 
 Stenlija kauss: 3
 2003.—04., 2019.—20.,2020.-21.

 Konferences čempioni: 4
 2003.—04., 2014.—15., 2019.—20., 2021.—22.

 Regulārās sezonas čempioni: 1
 2018.—19.

Spēlētāji

Pašreizējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 7. oktobrī.

Vārtsargi 
 1  Braiens Eliots
 88  Andrejs Vasiļevskis

Aizsargi 
 5  Filips Maierss
 7  Heidns Flerī
 24  Zeks Bogosians
 28  Ians Kols
 52  Kels Fūts
 77  Viktors Hedmans (Kapteiņa palīgs)
 81  Eriks Černāks
 98  Mihails Sergačovs

Uzbrucēji 
 10  Korijs Perijs
 14  Patriks Marūns
 17  Alekss Kilorns
 20  Niks Pols
 21  Breidens Points
 41  Pjērs Eduārs Belmārs
 71  Entonijs Sirelli
 79  Ross Koltons
 86  Ņikita Kučerovs
 90  Vladislavs Namestņikovs
 91  Stīvens Stemkoss (Kapteinis)

Latvijas hokejisti "Lightning" sastāvā

Līderi

Komandas visu laiku rezultatīvākie spēlētāji

Kluba spēlētāju rekordi 
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Stīvens Stemkoss, 60 (2011.—12.)
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Ņikita Kučerovs, 87 (2018.—19.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Ņikita Kučerovs, 128 (2018.—19.)
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Zenons Konopka, 265 (2009.—10.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp debitantiem: Jani Gords, 64 (2017.—18.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Viktors Hedmans, 72 (2016.—17.)

Galvenie treneri 
Terijs Krisps (1992—1997)
Žaks Demērs (1997—1999)
Stīvs Ladziks (1999—2001)
Džons Tortorella (2001—2008)
Berijs Melrouzs (2008)
Riks Točets (2008—2010)
Gijs Bušē (2010—2013)
Džons Kūpers (2013—pašlaik)

Kapteiņi 
 Pols Isebērs (1995—1997)
 Mikaels Renbergs (1997—1998)
 Robs Zemuners (1998—1999)
 Bils Holders (1999)
 Kriss Gretons (1999—2000)
 Vinsents Lekavaljē (2000—2001)
 Deivs Andrejčuks (2002—2006)
 Tims Teilors (2006—2008)
 Vinsents Lekavaljē (2008—2013)
 Martins Senluī (2013—2014)
 Stīvens Stemkoss (2014—pašlaik)

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā mājaslapa 
 Hockey-Reference profils

Atsauces
Stokholmas arhipelāgs

Stokholmas arhipelāgs () ir Zviedrijas lielākais arhipelāgs un viens no lielākajiem salu arhipelāgiem Baltijas jūrā.

Arhipelāgs atrodas 60 km uz austrumiem no Stokholmas. No ziemeļiem uz dienvidiem arhipelāgs izstiepts gar Sēdermanlandes un Upsalas lēnēm. Pavisam arhipelāgā ir apmēram 24 000 salu un klinšu, tomēr tikai aptuveni 1000 no tām ir apdzīvotas.

Arhipelāgi
Apes pagasts

Apes pagasts ir viena no Smiltenes novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļaustrumos, Igaunijas pierobežā. Robežojas ar sava novada Apes pilsētu (eksklāvs) un Trapenes pagastu, Alūksnes novada Alsviķu, Jaunlaicenes un Veclaicenes pagastiem, kā arī Igaunijas Veru apriņķa Reuges pagastu (agrāk Hānjamā, pirms tam Menistes un Varstu pagastiem).

Daba

Reljefa formas 
Ančku grava, Baudu kalns, Bombu kalns, Dauškānu kalns, Kazu grava, Koruļu kalns, Lielais kalns, Lielanšu grava, Maizes kalns, Paures kalns, Sedlu kalns, Slaucītāja kalns, Torņa kalns, Vosukalns.

Hidrogrāfija

Upes  
Ančku strauts, Ašupīte, Blīgzne, Bērzupurva grāvis, Cekulupīte, Grīdupe, Jašupīte, Lielais grāvis, Mazuļu strauts, Melnāpurva grāvis, Melnupe, Nakri strauts, Peļļupīte, Salu grāvis, Silamītes strauts, Vaidava, Vosu grāvis, Zvirgzdupīte.

Ūdenstilpes 
Ančkas dzirnavezers, Bezdibenis, Eniķu ezers, Grūbes ūdenskrātuve, Kalekaura ezers, Lielais ezers, Peļļu ezers, Rencītis, Rumpānu dzirnavezers, Trapānu dzirnavezers, Vītuma ezers.

Purvi 
Bērzu purvs, Bremžu purvs, Cinaklis, Ezera purvs, Kampes purvs, Klajais purvs, Melnais purvs, Muškas purvs, Teteru purvs, Tīreļu purvs, Uskanu purvs.

Dabas aizsardzība 
Apes dolomīta atsegums, Ašu purvs, Grūbes dolomīta atsegums, Korneti–Peļļi

Vēsture 
1935. gadā Valkas apriņķa (1946.-1949. gados Alūksnes apriņķa) Jaunrozes pagasta platība bija 48,91 km² un tajā dzīvoja 1014 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Apes un Jaunrozes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. No 1949. gadā abi ciemi ietilpa Apes rajonā. 1954. gadā Jaunrozes ciemu pievienoja Apes ciemam. 1956. gadā Apes rajonu likvidēja, ciemu pievienoja Apes pilsētai, izveidojot tās lauku teritoriju un iekļāva Alūksnes rajonā. Apes lauku teritorijai 1963. gadā pievienoja Jaunlaicenes ciema kolhoza «Padomju Dzimtene» teritoriju. 2009. gadā Apes pilsētu ar lauku teritoriju iekļāva Apes novadā. 2010. gadā Apes lauku teritoriju pārdēvēja par Apes pagastu. 2021. gadā Apes novadu iekļāva Smiltenes novadā.

Pieminekļi

Valsts nozīmes 
 Jaunlaicenes muižas medību pils

Vietējas nozīmes 
 nr. 2738.: Lūša krogs pie Vidzemes šosejas pagrieziena uz Alūksni (19. gs. 2.p.)
 nr. 2732.-2737.: Apes muižas apbūve (19./20. gs.) - kungu māja, kalpu māja, klēts, kūts, dzīvojamā ēka
 nr. 169.: Apes senkapi ("Zviedru kapi")
 nr. 170.: Ķiparu senkapi ("Zviedru kapi")

Dabas pieminekļi 
 Apes dolomīta atsegums

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Uskani, Grūbe, Dauškāni.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Smiltenes novada pagasti
 
Ape
Latvijas pilsētu lauku teritorijas
Ķirši (koki)

Ķirši ir plūmju ģints (Prunus) sekciju Cerasus, Microcerasus un Penarmeniaca augi, kas ir koki vai krūmi. Ķiršu apakšģintī (Cerasus) ietilpst aptuveni 150 sugas, no kurām kultivē apmēram 60 sugas. Visizplatītākās sugas ir saldais ķirsis (Prunus avium) un skābais ķirsis (Prunus cerasus). Par ķiršiem dēvē arī šo augu augļus — kauleņus, ko lieto uzturā. Ķiršus audzē arī kā krāšņumaugus, piemēram, smaržīgo ķirsi (Prunus mahaleb), tūbaino ķirsi (Prunus tomentosa), zemo ķirsi (Prunus pumila) un Besija ķirsi (Prunus besseyi).

Ķirši ir vasarzaļi vai mūžzaļi augi ar veselām, zāģzobainām, pamīšus sakārtotām lapām. Ziedi ir divdzimumu, ar divkāršu apziedni. Ziedu krāsa ir balta vai rožaina (šķirnēm var būt arī sarkanīgi toņi).

Piezīmes 

Spireju apakšdzimta
Koki
Latviešu zemnieku savienība (1993)

Latviešu Zemnieku savienība (saīsināti: LZS) bija politiskā partija, kas darbojās no 1993. līdz 2013. gadam. To izveidoja no Latvijas Zemnieku savienības atšķēlušies politiķi, kas bija neapmierināti ar bezpartijiskā kandidāta Oskara Grīga iekļaušanu 5. Saeimas vēlēšanu sarakstā.

Partija nepiedalījās 10. Saeimas vēlēšanās, jo nespēja laikus sagatavot nepieciešamos dokumentus.

Partijas lielākais panākums vēlēšanās bija viens deputāta mandāts Rīgas domē.

Dalība Saeimas vēlēšanās

Atsauces 

Latvijas bijušās politiskās partijas
Daugavpils Svētā Pētera baznīca

Daugavpils Svētā Pētera ķēdēs Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Dievnams atrodas Daugavpils pilsētas centrā, Rīgas ielā 39. Tas ir viens no četriem Daugavpils katoļu dievnamiem, valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

Vēsture 
Daugavpils Svētā Pētera ķēdēs baznīcas pamatakmens tika ielikts 1845. gadā, to pabeidza būvēt 1848. gadā, kad tā paša gada 29. jūnijā dievnams tiek iesvētīts, ko veic prāvests Obermillers. Baznīca klasicisma stilā tika celta par ticīgo ziedojumiem pēc arhitekta A. Štrauberta projekta. Sākotnējā apmestu ķieģeļu mūra baznīca savu sākotnējo izskatu nav saglabājusi, jo laikā no 1924. līdz 1934. gadam pēc prāvesta Ādama Vizuļa plāna dievnams ir ticis pārbūvēts un paplašināts, maz ko atstājot no vecās baznīcas ēkas, kāds tas ir redzams mūsdienās. 1974. gadā tika apstiprināts baznīcas spridzināšanas plāns, tomēr ticīgie nosargāja dievnamu, sūtot vēstules Romas Pāvestam Pāvilam VI, kurš, pieņemot audiencē PSRS Augstākās Padomes priekšsēdētāju Nikolaju Podgorniju, spējis pārliecināt par atstāt neskartu šo baznīcu.
Daugavpils Svētā Pētera ķēdēs baznīca ir Daugavpilī vecākā saglabājusies baznīca. 2008. gadā dievnamam apritēja 160 gadi.

Draudze 
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē.

Draudzē regulāri,katru dienu notiek Svētās Mises- darba dienās plkst. 7.30 , svētdienās plkst. 9.30 , 12, 19. Tai ir savs prāvests, kas ir arī Daugavpils dekanāta dekāns Aleksandrs Madelāns un koris.

Draudzes lielākie svētki 
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Vasarsvētku pirmā diena, Svētā Antona diena 13. jūnijā, Svētā Pētera diena 29. jūnijā, Svētā Pētera važās 31. jūlijā, 1. un 2. augustā 40 stundu dievkalpojumi, 15. augusts.

Arhitektūra 
Vizuāli baznīca līdzinās Svētā Pētera bazilikai Vatikānā, jo tikusi iecerēta kā tās mērogos samazināta līdziniece. Celtne ir iegarena četrstūra būve ar pusaploces apsīdu un ieejas daļā spēcīgi izvirzītu portiku. Ēka ir trīsjomu būve, kurai pie ieejas ir nodalīta priekštelpa, virs kuras atrodas ērģeļu lukta ar tajā ievietotajām astoņu reģistru ērģelēm. Dievnama barokālo siluetu vainago kupola tornītis jeb laterna. Laternas kolonnas sasaucas ar kupola cilindra risinājumu. Baltā dievnama kupols ir balstīts uz četriem dubultpīlāriem. Priekšlaukums ir ietverts simetriskos kolonādes puslokos, kas atgādina Mikelandželo projektēto bazilikas laukuma kompozīciju.

Interjers 
Baznīcā atrodas altāri Svētā Antona un Svētās Marijas godam, kā arī senas gleznas.

Attēlu galerija

Ārējās saites 

 Fotogrāfijas
 Baznīcas vēsture

Atsauces 

Svetas Jaunavas Marijas
Romas katoļu baznīcas Latvijā
Daugavpils
Rēzeknes-Aglonas diecēzes baznīcas
Daugavpils Svētā Nikolaja vecticībnieku baznīca

Daugavpils vecticībnieku baznīca, arī Daugavpils Jaunbūves pirmās draudzes vecticībnieku baznīca vai I Vecticībnieku baznīca, ir viens no sešiem Daugavpils vecticībnieku dievnamiem. Tā atrodas Daugavpils pilsētā, Baznīckalnā, Puškina ielā 16a.

Vēsture 
Daugavpils Svētā Nikolaja vecticībnieku baznīcas rašanās ir saistīta ar Daugavpils Jaunbūves pirmās draudzes dibināšanos, kas notiek 1907. gadā. Jau nākamajā, 1908. gadā tiek ielikts pamatakmens. Taču finansiālu grūtību dēļ baznīcas būvniecības darbi ieilga, tāpēc tās celtniecība tiek beigta 1928. gadā un 22. septembrī dievnams tiek iesvētīts Dievmātes dzimšanas un Svētā Nikolaja godam. Otrā pasaules kara laikā, 1941. - 1942. gadā uzlidojumu laikā baznīca cieš, nodeg dievnama jumts un pārsegums, iet zudumā iekšējais interjers, taču jau 1943. gadā baznīca tiek atjaunota. Nozīmīgi remontdarbi notiek 1983. gadā, kā arī 1993. gadā, kad baznīcas sētas iekšpusē tiek izbūvēts Mazais dievnams jeb kapela. Būtiski restaurācijas darbi un kapitālais remonts risinās pirms dievnama 100 gadu jubilejas gada, no 2006. līdz 2008. gadam. Pateicoties veiktajiem darbiem, Daugavpils Svētā Nikolaja vecticībnieku baznīca ieguva mūsu laikam atbilstošu celtni. 2008. gada septembrī Daugavpils Jaunbūves vecticībnieku pirmā draudze svinīgi atzīmēja dievnama 100 gadu jubileju.

Draudze 
1927. gadā draudzes locekļu skaitu veido 1259 ļaudis, mācītājs — padomdevējs ir A.I.Jekimovs, draudzes priekšsēdētājs I.V.Dorofejevs, 1938. gadā draudzē ir 920 ļaudis. 1989. gadā aptuvenais draudzes locekļu skaits — 1500, mācītājs — padomdevējs Aleksijs Žilko, draudzes priekšsēdētājs Stepans Vaiļjevs, savukārt, 2009. gadā locekļu skaits sasniedzis 8200 personas, par mācītāju — padomdevēju un padomes priekšsēdētāju draudzē kalpo Aleksijs Žilko.

Attēlu galerija

Atsauces 

Baznīcas Daugavpilī
Vecticībnieku baznīcas Latvijā
Vecticība
Zvaigžņotā Debess

"Zvaigžņotā Debess" ir populārzinātnisks gadalaiku izdevums latviešu valodā, kas iznāk četras reizes gadā kopš 1958. gada rudens. To izdod Latvijas Zinātņu akadēmija un Latvijas Universitātes Astronomijas institūts apgādā "Mācību grāmata". Pirms tam to izdeva LZA Radioastrofizikas observatorija izdevniecībā "Zinātne".

Žurnālā publicē rakstus galvenokārt par astronomiju, kosmonautikas sasniegumiem un ar to saistītām nozarēm. Tāpat tur tiek publicēti raksti par zinātnes vēsturi un ievērojamiem zinātniekiem, raksti, saistīti ar filozofiju, folkloru un latvisko pasaules uztveri. Tāpat tiek ievietoti astronomijas, fizikas un matemātikas olimpiāžu uzdevumi un atrisinājumi skolu jaunatnei. Satur katram gadalaikam atbilstošu astronomisko parādību aprakstu, ziņas amatieriem un interesentiem. Pašlaik tiek veikta izdevuma digitalizācija.

Ārējās saites 
 Izdevuma lapa Latvijas Universitātes tīmekļa vietnē

Astronomijas žurnāli
Latvijā izdotie žurnāli
Astronomija Latvijā
Ozolnieku novada ģerbonis

Ozolnieku novada ģerbonis ir viens no Ozolnieku novada oficiālajiem simboliem. Ģerbonis ir vairoga formā, izmēra proporcija 0,40 x 0,48. Vairogs dalīts pēdā: zils ar zeltu; augšējā laukā zelta saules staru vainags ar lauzītiem stariem, apaļā caurlauzumā trīsstūrī savienotas trīs sudraba piecstaru zvaigznes. Ģerboņa autors ir Vladislavs Ladusāns.

Atsauces

Ārējās saites 
 Saistošie noteikumi Nr.11/2010 “Par Ozolnieku novada pašvaldības simboliku”

 Gzerbonis
Benjamins Raihs

Benjamins Raihs (; dzimis  Arzlimpicālā, Austrijā) ir profesionāls austriešu kalnu slēpotājs. Viņš tiek uzskatīts par vienu no visu laiku izcilākajiem kalnu slēpotājiem visā šī sporta veida vēsturē.

Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs (2002, 2006, 2010). 2002. gadā Soltleiksitijā izcīnīja divas bronzas medaļas slalomā un kombinācijā, 2006. gadā Turīnā izcīnīja divas zelta medaļas slalomā un milzu slalomā. 2010. gadā Vankūverā viņam neizdevās izcīnīt kādu medaļu, slalomā viņš izcīnīja 4. vietu, kas bija viņa labākais panākums šajās spēlēs.

Pasaules čempionātos ir izcīnījis vairākas visu kalumu medaļas: zeltu slalomā (2005), kombinācijā (2005) un komandu sacensībās (2007), sudrabu slalomā (2001), divus milzu slalomā (2005, 2007), supergigantā (2005) un superkombinācijā (2007), bronzu nobraucienā (2005).

Pasaules kausa posmos debitēja , tajos kopumā ir izcīnījis 35 uzvaras. 2005.—2006. gada sezonā kļuva par Lielā Globusa ieguvēju, ir izcīnījis vairākus Mazos Globusus.

Ārējās saites 
 

1978. gadā dzimušie
Austrijas kalnu slēpotāji
Kalnu slēpotāji 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Tirolē dzimušie
Kalnu slēpotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskie zelta medaļnieki kalnu slēpošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki kalnu slēpošanā
Jēkabpils dome

Jēkabpils dome, arī Jēkabpils pašvaldība, ir Jēkabpils pilsētas pašpārvaldes augstākā iestāde. Sastāv no 13 deputātiem, ko ievēl reizi četros gados pašvaldību vēlēšanās. No 1994. gada atrodas Brīvības ielā 120.

Darbība

Vadība 
Jēkabpils Domi vada Jēkabpils domes priekšsēdētājs jeb Jēkabpils mērs, kas ir Jēkabpils pilsētas vadītājs. Jēkabpils Domes priekšsēdētājs ir Aivars Kraps, kurš pilsētas mēra amatā ir kopš 2019. gada.

Domes ēka 
No 1994. gada, veicot remontu, Jēkabpils Dome ir izvietojusies 1880. gadā celtā eklektikas stila ēkā, ar tam raksturīgām dzegām un profilētām logu apmalēm fasādes greznojumā. No 1936. gada šeit ir atradusies Jēkabpils Miertiesa, vēlāk tajā izvietojusies skola, bet pēc tam slimnīca.

Skatīt arī 
 Jēkabpils pilsētas vadītāji
 Krustpils pilsētas vadītāji (1962. gadā abas pilsētas apvienojās)

Ārējās saites 
 Jēkabpils Dome  pilsētas pašvaldības portālā

 
Latvijas pašvaldības
Kultūrvēsturiskie arhitektūras objekti Jēkabpilī
Biķernieku trase

Biķernieku trase ir motoru sporta sacīkšu trase, kas atrodas Rīgā, Biķernieku mežā.

Vēsture 
1960. gadā pēc vairāku iespējamo variantu izpētes un novērtēšanas, kas atrodas Rīgas teritorijā, trasei par vispiemērotāko atzina 15 hektārus lielo zemes gabalu Biķerniekos. Šī jaunās trases atrašanās vieta bija zināma jau no starptautisko motokrosu laikiem. 1962. gadā tika uzsākta trases projektēšana. Par sporta kompleksa direktoru iecēla Eduardu Kiopi, bet projekta vadītājs bija Gunārs Binde. Tika pieaicināta arī speciālistu grupa: Pēteris Dzenis, Jānis Roops, Kārlis Rība un Vilnis Vasulis. Īstenojamā projekta pirmajā kārtā tika iecerēts izveidot meistarības apli un kartodromu, bet otrajā kārtā ātruma apli sacensībām. Trases būvniecības laikā tika pieaicināti sportisti Kārlis Ošiņš un Arnolds Dambis.

1966. gada janvārī tika uzsākta trases būvniecība. Pirmie sarežģījumi radās kartodroma un starta vietas izveidē, jo tur bija purvs un pazemes avoti, tādēļ vietām nācās purvu izrakt līdz pat septiņu metru dziļumam un piebērt to ar vairākiem  desmitiem  tūkstošu kubikmetru smilšu. Daudzus darbus, ko trases būvniecības laikā nebija iespējams paveikt ar tehnikas palīdzību, paveica paši sportisti ar ģimenēm kā arī daudzi brīvprātīgie. Tehniskie un kvalitātes inspektori arī bija paši sportisti, kas vairākkārt izbraukāja trases līkumus, kurus nepieciešamības gadījumā vēlāk pārtaisīja.

 tika atklāta sporta bāzes pirmā kārta ar sacensībām  3580  metrus  garajā  moto meistarības aplī. Sacīkstes norisinājās 50, 125, 175 un 350 cm3 motociklu klasēs, līdz 350 cm3 un līdz 750 cm3 motociklu ar blakusvāģi klasēs, tāpat savā starpā sacentās automobilisti,  kartingisti, mopēdisti un riteņbraucēji.

1967. gadā pabeidza trases otro kārtu, kas sevī ietvēra 3662 metrus garo ātruma apli autosportam.  atklāja lielo apli. 1974. gadā atklāja motobola laukumu, kas kļuva par A grupas PSRS meistarsacīkšu arēnu. Pēc diviem gadiem riņķī motobola laukumam atklāja arī spīdveja sacīkšu celiņu. 1989. gadā moto stadionā norisinājās pirmais radio vadāmo automodeļu Eiropas čempionāts.

Laikā, kad nenotiek organizēti pasākumi, trase brīvi pieejama publikai. Ziemā trase tiek izmantota slēpošanai.

Trases apsaimniekošanu šobrīd veic Ceļu satiksmes drošības direkcija.

Trases apļu uzskaitījums

Motosporta muzejs 
Pie Biķernieku trases, S. Eizenšteina ielā atrodas Motosporta muzejs, kur ir izstādīta vēsturisko sacīkšu spēkratu ekspozīcija. Ekspozīcija sastāv no automobiļiem, moto tehnikas un formulām, kas ir piedalījušās sacensībās no 20. gadsimta 60. gadiem līdz pat mūsdienām. Īpašie muzeja eksponāti ir 1962. gadā ražotais sacīkšu ZIL 112 S,  Jāņa Allika VAZ-2105 un Kārļa Ošiņa sacīkšu motocikls.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Biķernieku trases celtniecība

Motoru sporta trases Latvijā
Sports Rīgā
Mežciems (Rīga)
Krustpils pilsētas vadītājs

Krustpils pilsētas vadītājs bija Krustpils pilsētas pašpārvaldes augstākās iestādes galvenā amatpersona jeb pilsētas mērs. Šis amata nosaukums dažādos laika periodos ir bijis atšķirīgs, kā, piemēram, Krustpils strādnieku deputātu padomes priekšsēdētājs, Krustpils pilsētas darbaļaužu deputātu padomes izpildkomitejas priekšsēdētājs, Krustpils pilsētas Tautas deputātu padomes izpildkomitejas priekšsēdētājs.

Šis amats, tāpat kā pati pašpārvaldes augstākā iestāde pastāvēja līdz 1962. gadam, kad Krustpils un Jēkabpils pilsētas tika apvienotas vienā pilsētā Jēkabpils.

Krustpils pilsētas mēri

Ārējās saites 
 Krustpils pilsētas mēri 

Krustpils pilsētas vadītājs
Kaljāri

Kaljāri (, izrunā: , ) ir pilsēta Itālijā, Sardīnijas reģiona un salas administratīvais centrs. Kaljāri atrodas Sardīnijas dienvidos pie Kaljāri līča. Uzskata, ka pilsētas teritorija ir bijusi apdzīvota jau aizvēsturiskos laikos, un pirmie, kas šeit izveidoja apmetni, bija feniķieši. Vēlāk to apdzīvoja senie grieķi. Šajā laikā pilsētu pazina kā Cardlis. Vēlāk tas kļuva par kartāgiešu nozīmīgāko cietoksni Sardīnijā. Otrā pūniešu kara laikā (218-201 p.m.ē.) Kaljāri okupēja romieši. Senās Romas laikos pilsēta bija zināma ar latīņu nosaukumu Caralis jeb Carales. Burtiskā tulkojumā sardīniešu nosaukumus Casteddu nozīmē "pils", "cietoksnis".

Sardīnijas pilsētas