joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rinalds Muciņš

Rinalds Muciņš (dzimis  Rīgā) ir latviešu jurists, ierēdnis un politiķis. 2004. gadā viņš bija Latvijas veselības ministrs.

Dzīvesgājums 
Rinalds Muciņš ir dzimis 1975. gadā Rīgā.  Viņa māte strādāja par pārtikas tehnoloģi, tēvs bija saistīts ar zivrūpniecību un strādāja kolhozā "9. maijs".
Muciņš mācījās Rīgas 50. vidusskolā un 99. vidusskolā. Studēja Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē, absolvēja to 1998. gadā.

1995. gadā R. Muciņš sāka strādāt Labklājības ministrijas Valsts Slimokases Juridiskajā centrā, strādāja arī pašvaldības bezpeļņas uzņēmumā "Rīgas rajona Slimokase" un Valsts obligātās veselības apdrošināšanas aģentūrā (VOVAA).
No 2000. līdz 2002. gadam bija VOVAA Valdes loceklis, no 2001. līdz 2002. gadam strādāja par tās Juridiskā departamenta vadītāju. No 2002. līdz 2003. gadam bija Labklājības ministrijas, pēc tam Veselības ministrijas Veselības departamenta direktora vietnieks, no 2003. gada bija arī Veselības ministrijas valsts sekretāra vietnieks, 2004. gadā Latvijas veselības ministrs Induļa Emša valdībā.

No 2010. gada Muciņš bija Veselības ministrijas valsts sekretārs, līdztekus studēja tiesību zinātnes maģistratūrā biznesa augstskolā "Turība".
No 2014. gada viņš bija Valsts reģionālās attīstības aģentūras direktors, kopš 2016. gada februāra Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas (VARAM) valsts sekretārs. 2019. gada aprīlī iesniedza atlūgumu, par iemeslu minot ilgos gadus valsts pārvaldē un vēlmi pievērsties jauniem izaicinājumiem.

2020. gada sākumā Muciņu iecēla par Paula Stradiņa Klīniskās universitātes slimnīcas valdes prieksēdētāju.
2021. gada novembrī viņš kļuva arī par VAS "Latvijas valsts meži" padomes locekli, kas izraisīja plašu neizpratni par iespēju savienot šo amatu ar slimnīcas vadīšanu.

Politiskā darbība 
2002. gadā, būdams Veselības ministrijas valsts sekretāra vietnieks, iestājās partijā "Jaunais laiks". Bija tās biedrs līdz 2004. gada sākumam, kad ticis no partijas izslēgts par pievienošanos Induļa Emša valdībai veselības ministra amatā, lai gan "Jaunais laiks" nepiekrita piedalīties šajā valdībā. Amatā palicis līdz valdības krišanai tā paša gada .
2005. gadā pievienojās Tautas partijai, par viņu galvojis Gundars Bērziņš. Kandidēja 9. Saeimas vēlēšanās, bet netika ievēlēts. No Tautas partijas izslēgts 2010. gadā, jo bija veselības ministra pienākumu pildītājas Lindas Mūrnieces padomnieks, lai arī viņa pārstāvēja partiju "Jaunais laiks".

Atsauces

Ārējās saites 

 

1975. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
"Jaunā laika" politiķi
Tautas Partijas politiķi
Latvijas veselības ministri
Latvijas valsts sekretāri
Latvijas juristi
Latvijas Universitātes absolventi
Saiešanas telts

Saiešanas telts, arī Tabernākuls saskaņā ar Toru bija izraēļu galvenā svētnīca periodā pēc aiziešanas no Ēģiptes verdzības līdz pat Jeruzālemes tempļa uzcelšanai. Saiešanas telts celtniecības detaļas aprakstītas Otrajā Mozus grāmatā.

Saiešanas telts bija saliekams un pārvietojams templis, kas sastāvēja no telts ar krāsainiem pārklājiem, ko ierobežoja žogs. 15 x 20 metrus liela iežogota pagalma rietumu galā atradās 5x5 metrus liela, ar ādām pārklāta svētnīca, ko veidoja divas telpas — iekšējā svētnīca "Svētā vieta" ar Menoru un kvēpināmo upuru altāri un "Svētumu svētums" (Kodesh Hakodashim), kas bija Dieva klātbūtnes mājvieta un kur atradās arī Derības šķirsts. Pagalmā atradās mazgāšanās trauks un dedzināmo upuru altāris. Ieeja svētvietā bija no austrumiem un vissvētākā vieta atradās rietumu pusē. Pagalmā drīkstēja ieiet visi dievlūdzēji, Svētajā vietā priesteri, levīti, bet Svētumu svētumā tikai Augstākais priesteris vienu reizi gadā.

Sinagogas modelis 
Sinagogu struktūra seko Saiešanas telts izkārtojumam. Katrā sinagogā svētākā vieta ir arka "aron kodesh", kurā novietota Tora, tāpat kā Derības šķirstā bija ievietotas plāksnītes ar Desmit baušļiem. Līdzīgi Menorai, sinagogā deg lampa, "ner tamid". Sinagogas centrā ir paaugstinājums "bimah", uz kura tiek lasīta Tora. Tas atgādina altāri, uz kura tika veikta upurēšana. Un beidzot, lielākajos svētkos, priesteru pēcnācēji koeni, svētī draudzi, tāpat kā to darīja Saiešanas telts un vēlēk, Tempļa priesteri.

Ārējās saites 
 Jewish Encyclopedia raksts par Saiešanas telti

Jūdaisms
Bībele
Vecā Derība
Pitragsupe

Pitragsupe (augštecē Kukšupe) ir Baltijas jūrā (Irbes šaurumā) ietekoša upe Talsu novadā. Sākas ziemeļos no Rukšpurva Dundagas pacēlumā. Tek ziemeļu virzienā, pa dziļu gravu šķērso Šlīteres Zilos kalnu krauju. Upes vidustece līdzenumā Slīteres nacionālajā parkā regulēta. Ietek jūrā starp Košragu un Pitragu. Lielākās pietekas ir Mežvidu valks (kreisā) un Zviedrgrāvis (7 km; labā). Pie Zviedrgrāgja ietekas atrodas 1 m augstais un 2,2 m platais Zviedrgrāvja ūdenskritums. Upi šķērso autoceļš P125.

Atsauces 

Talsu novada upes
Dundagas novada upes
Slīteres nacionālais parks
Estešunda

Estešunda () ir pilsēta Zviedrijas vidusdaļā. Estešunda ir Jemtlandes lēnes administratīvais centrs. Tā atrodas Zviedrijas ceturtā lielākā ezera Stūršena krastā. Estešunda ir reģiona kultūras un saimniecības centrs. Tā ir 24. lielākā pilsēta Zviedrijā un 46. lielākā pilsēta Skandināvijā. Estešundā regulāri notiek Pasaules kausa posmi biatlonā un ir noticis 2008. un 2019. gada Pasaules čempionāts biatlonā. Pilsētā atrodas futbola klubs Östersunds FK.

Atsauces 

Zviedrijas pilsētas
Klods Debisī

Klods Ašils Debisī (, dzimis , miris ) ir Francijas komponists, viens no ievērojamākajiem impresionisma pārstāvjiem mūzikā. Viņa vecāki bija sīkburžuāzijas pārstāvji, kas mīlēja mūziku, taču īstā profesionālā māksla viņiem bija sveša. Nejauši agrā bērnībā gūtie muzikālie iespaidi maz sekmēja nākamā komponista māksliniecisko attīstību. Paši spilgtākie no tiem saistījās ar retajiem operas apmeklējumiem.

Dzīvesgājums 

7 gadu vecumā Debisī sāka apgūt klavierspēli. 10 gadu vecuma iestājās Parīzes konservatorijā. Mācijās 11 gadus klavierspēli un kompozīciju. 70. gadu beigās viņš radīja savus pirmos vokālos skaņdarbus. No 1881. līdz 1882. gadam divas vasaras strādāja par privātskolotāju Krievijā pie Slampē dzimušā uzņēmēja Kārļa fon Meka atraitnes Nadeždas fon Mekas. 1884. gadā ieguva Lielo Romas prēmiju par kantāti "Pazudušais dēls", par prēmijas iegūšanu dēvas mācīties Franču akadēmijā Romā, Mediči villā.

Darbs: Pēc studijām Debisi strādāja pieticīgi atalgotus skolotāja un koncertmeistara darbus. Vēlāk viņš bija brīvmākslinieks un guva ienākumus no savu darbu izdošanas un atskaņošanas.

Daiļrade 

Skaņdarbi orķestrim — Prelūdija Fauna diendusa (1894), Noktirnes (1889), Jūra (1905), Attēli (1912), u.c.

Operas: Peleass un Melizande (1902)

Skaņdarbi klavierēm — Bergamaskas svīta (1890), Estampi (1903), Prieka sala (1904), Attēli (1905), Attēli divām klavierēm (1907), Svīta "Bērnu stūrītis" (1908), 24 prelūdijas, 12 etīdes, u.c.

Vokālā kamermūzika — vairāk nekā 80 dziesmas

Instrumentālā kamermūzika — Stīgu kvartets (1893), Sonāte čellam (1915), Sonāte vijolei un klavierēm (1917)

Ārējās saites 

 
 Klods Debisī profils AllMusic 
 Kloda Debisī notis IMSLP 

1862. gadā dzimušie
1918. gadā mirušie
Ivelīnā dzimušie
Francijas komponisti
Mati

Mati ir tieva, elastīga struktūra, kas atrodas uz zīdītāju ādas. Matu kopumu, kas atrodas uz ķermeņa, dēvē par apmatojumu, savukārt dzīvniekiem dažreiz dēvē arī par spalvu vai kažoku. Tieši apmatojums ir viena no īpašībām, ar kuru zīdītāji atšķiras no citām dzīvnieku klasēm. Kukaiņiem uz ķermeņa arī ir matiņi, bet tiem ir pavisam cita veida struktūra. Savukārt augu matiņus sauc par trihomām. Ikdienā ar terminu "mati" saprot tikai apmatojumu, kas atrodas cilvēkam uz galvas.

Mati ir pārragojušies īstās ādas veidojumi, kas aug visu mūžu.

Matu veidošanās 
Mati veidojas no matu saknes un to sastāvā ir līdz 90% keratīna. Cilvēka skalpu klāj matu folikuli — to ir vairāk par simts tūkstošiem un tajos no proteīniem tiek veidoti mati. Visvairāk folikulu ir blondu matu īpašniekiem, mazāk folikulu ir brunetiem, bet vismazāk rudu matu īpašniekiem. Cilvēkam piedzimstot, folikuli ir ļoti sīki un veido smalkos, zīdainos bērna matus, bet augšanas procesā — parasti ap 12 gadu vecumu, cilvēkam izveidojas pieaugušā mati.

Atsauces
Panama (pilsēta)

Panama () ir Panamas valsts galvaspilsēta. Pilsēta atrodas Panamas līča krastā netālu no Panamas kanāla ieejas Klusā okeāna pusē. Pēc 1914. gada, kad caur Panamas kanālu izbrauca pirmais kuģis, Panama piedzīvoja ļoti strauju uzplaukumu. 1997. gadā Panamas pilsētas vēsturiskais centrs tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Panamas arhitektūrā ir manāma gan spāņu, gan franču arhitektūras ietekme.

Panamas nosaukums cēlies no spāņu vārda panamá, kas nozīmē "daudz zivju". Sākotnēji šeit bija indiāņu zvejnieku ciemats. Pilsētu 1519. gadā dibināja spāņu karavīrs Pedro Arjass Davila. Par valsts galvaspilsētu Panama kļuva 1903. gadā, kad Panama ieguva neatkarību no Kolumbijas.

Ārējās saites 

Panamas pilsētas
Potsdama

Potsdama (, izruna [ˈpɔtsdam]) ir Vācijas pilsēta, Brandenburgas federālās zemes administratīvais centrs. Potsdama atrodas pie Hāfeles upes, aptuveni 24 km uz dienvidrietumiem no Berlīnes. Līdz 1918. gadam Potsdama bija Prūsijas karaļu un Vācijas impērijas ķeizaru dzīvesvieta. Pilsētas tuvumā atrodas vairāki savstarpēji saistīti ezeri un unikālas kultūrainavas. Postdamā atrodas arī Sansusī pils, kas ir viena no UNESCO Pasaules mantojuma objektiem Vācijā.

Postdamā esošais Bābelsbergas rajons ir ievērojams ar to, ka tur tiek uzņemtas filmas. Kopš 19. gadsimta Postdama ir attīstījusies kā Vācijas pētījumu centrs. Potsdama ir trīs augstskolas un aptuveni 30 dažādi pētījumu institūti.

Vēsture
Apmetne radusies ap 7. gadsimtu, kad apkaimē dzīvoja slāvu ciltis. Rakstos pirmoreiz kā Poztupimi minēta 993. gadā. 1345. gadā Potsdama ieguva pilsētas tiesības. 1573. gadā Potsdamā bija 2000 iedzīvotāju, kuru skaits samazinājās uz pusi Trīsdesmitgadu kara rezultātā. Pilsētas nozīmība pieauga, kad 1660. gadā kūrfirsts Frīdrihs Vilhelms I izvēlējās Potsadamu par savu medību rezidenci. 1685. gada Potsdamas edikta rezultātā pilsētas iedzīvotāju skaits ievērojami pieauga. Šeit apmetās reliģiskās minoritātes no Francijas, Krievijas, Bohēmijas un Nīderlandes.

Vēlāk pilsēta kļuva par Hohencollernu rezidences pilsētu. Liela daļa no piļu kompleksiem tika uzcelti karaļa Frīdriha Lielā laikā. Slavenākā šai laikā uzceltā pils ir Georga Venceslausa fon Knobelsdorfa celtā Sansusī pils. No 1815. līdz 1918. gadam Potsdama bija Prūsijas Brandenburgas provinces centrs. 1912. gadā darbu uzsāka Bābelsbergas kinostudija, kas kļuva par vienu no pasaules kino centriem. 1914. gadā imperators Vilhelms II Potsdamas Jaunajā pilī parakstīja kara deklarāciju. Otrā pasaules kara laikā Potsdama cieta Sabiedroto uzlidojumos. 1945. gada jūlijā—augustā Cecīlienhofas pilī notika Potsdamas konference, noslēdzot Potsdamas vienošanos un publicējot Potsdamas deklarāciju.

Pēc Otrā pasaules kara, līdz 1990. gadam, Potsdama atradās VDR sastāvā. No Rietumberlīnes to atdalīja Berlīnes mūris. Glīnikes tilts pār Hāfeles upi pie pilsētas Aukstā kara gados kļuva par vietu, kur notika spiegu apmaiņa starp abām pusēm.

Cilvēki
Potsdama ir imperatora Frīdriha III (Friedrich III., 1831 – 1888), karaļa Frīdriha Vilhelma III (Friedrich Wilhelm III.,  1770 – 1840), biloga Ernsta Hekela (Ernst Haeckel, 1834 – 1919), dabazinātnieka Hermaņa fon Helmholca (Hermann von Helmholtz, 1821 — 1894), zinātnieka Vilhelma fon Humbolta (Wilhelm von Humboldt, 1767 — 1835), matemātiķa Kārļa Gustava Jēkaba Jakobi (Carl Gustav Jacob Jacobi, 1804 — 1851), karavīra Haso fon Manteifela (Hasso von Manteuffel, 1897 – 1978), Grieķijas karalienes Prūsijas Sofijas (Sophie von Preußen, 1870 – 1932), moldāvu dziedātājas Oļas Tiras (Olia Tira, 1988), princeses Prūsijas Viktorijas Luīzes (Viktoria Luise von Preußen, 1892 – 1980), mākslinieka Pētera Veisa (Peter Weiss, 1916 – 1982), kroņprinča Vilhelma (Kronprinz Wilhelm von Preußen, 1882 – 1951) un filozofa Vilhelma Vindelbanda (Wilhelm Windelband, 1848 – 1915) dzimtā pilsēta.

Atsauces

Ārējās saites 

Brandenburgas pilsētas
Adalberts Bubenko

Adalberts Bubenko (dzimis , miris ) bija latviešu vieglatlēts, soļotājs, 1936. gada Vasaras Olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvējs. Vairākkārtējs Latvijas rekordists. Viens no Latvijas izcilākajiem soļotājiem, individuāli ir spējis vairākkārt pārspēt Jāni Daliņu.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1910. gadā Plāteres pagastā, dzīves lielāko daļu pavadīja Valmierā, strādāja savā gastronomijas veikalā. Ģimenē visi trīs brāļi – Jānis, Edvards un Adalberts – bija aktīvi sportisti. 

1936. gada Vasaras Olimpiskajās spēlēs Aldaberts Bubenko bija pieteikts kā viens no Latvijas komandas trīs soļotājiem. 50 kilometru distancē 33 dalībnieku konkurencē pēc veiktajiem 25 kilometriem J.Daliņš jau bija sasniedzi līderus, bet pēc 35 kilometriem muskuļu sāpju dēļ izstājās, bet Adalberts Bubenko, kurš šo distanci soļoja pirmo reizi, par 33 sekundēm atpaliekot no otrās vietas ieguvēja, kļuva par bronzas medaļas ieguvēju (4.32:42,2). A. Krūkliņu par nepareizu soļošanas stilu diskvalificēja. 

Otrā pasaules kara laikā Bubenko 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, vēlāk pārcēlās uz Adelaidu, kur izveidoja pārtikas preču veikaliņu. 
Dzīves otrā pusē pārcēlās uz Toronto, kur turpināja iesākto biznesu.
Miris 1983. gada 7. jūlijā Toronto.
Viņa brālis Eduards Bubenko vēlāk iegādājās bijušo Daliņa māju Valmierā.

Atsauces

Ārējās saites 

1910. gadā dzimušie
1983. gadā mirušie
Latvijas vieglatlēti
1936. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Trimdas latvieši
Latvijas olimpiskie medaļnieki
Viljandi apriņķī dzimušie
Soļotāji
Olimpiskie bronzas medaļnieki vieglatlētikā
Orgasms

Orgasms (no grieķu valodas ὀργασμός orgasmos "uzbudinājums, piebriešana) ir seksuālā apmierinājuma kulminācija, kam raksturīga intensīva sajūta un bauda. Orgasms raksturīgs gan vīriešiem, gan sievietēm. Sieviešu orgasms ir daudzveidīgāks kā vīriešu orgasms.

Skatīt arī 
 Sekss

Atsauces

Ārējās saites 
 Vīriešu orgasms
 Sieviešu orgasms
 Orgasms augstākajā līmenī
 Orgasms: prieki un problēmas

Sekss
Tšebjatova

Tšebjatova () ir pilsēta Polijas ziemeļrietumos, Rietumpomožes vojevodistē uz ziemeļaustrumiem no Ščecinas pie Regas upes, kura ietek Baltijas jūrā. Pilsētā daļēji saglabājušies viduslaiku aizsardzības mūri.

Līdz Otrā pasaules kara beigām pilsēta atradās Vācijā, un tās vāciskais nosaukums bija Treptova pie Rēgas ().

1534. gada 13. decembrī Treptovā pie Rēgas landtāgā tika pieņemts lēmums Pomerānijā pāriet luterticībā. Treptovu var uzskatīt vietu, no kurienes luterticība izplatījās Livonijā, jo šeit darbojās Johanness Bugenhāgens un Andreass Knopke.

Pēc Otrā pasaules kara pilsētu piešķīra Polijai, tās vācu iedzīvotāji tika padzīti, bet vietā ieradās poļi, daudzi no PSRS ieņemtajiem Polijas apgabaliem.

Tšebjatovā (Treptovā pie Rēgas) dzimuši:

 Ferdinands fon Arnims (Ferdinand von Arnim, 1814 - 1866) - vācu arhitekts un mākslinieks
 Johans Gustavs Droizens (Johann Gustav Droysen, 1808 - 1884) - vācu vēsturnieks
 Frīdrihs I (Friedrich I., 1754 - 1816) - Virtembergas karalis
 Ludvigs fon Virtembergs (Ludwig von Württemberg, 1756 - 1817) - Virtembergas princis un ģenerālis

Rietumpomožes vojevodistes pilsētas
Guandžou

Guandžou (, , ), zināma arī kā Kantona, ir subprovinciālas nozīmes pilsēta Ķīnas dienvidos. Guandžou ir viens no lielākajiem reģionālajiem saimniecības centriem, kā arī nozīmīga ostas pilsēta. 2016. gadā iedzīvotāju skaits pilsētā pārsniedza 14 miljonus. Pilsēta atrodas Sjidzjanas upes krastos un ir Guandunas provinces administratīvais centrs. Pilsētā ir starptautiskā lidosta, savukārt ostā kravas apgrozījums pārsniedz 15 miljonus tonnu gadā, kas to padara par vienu lielākajām ostām pasaulē.

Administratīvais iedalījums 
Guandžou administratīvi sīkāk dalās 11 pilsētas apgabalos.

Atsauces

Ārējās saites 

Ķīnas pilsētas
Guanduna
Gvatemala (pilsēta)

Gvatemala (, pilnais nosaukums La Nueva Guatemala de la Asunción) ir Gvatemalas valsts galvaspilsēta. 2002. gadā pēc tautas skaitīšanas Gvatemalā dzīvoja 942,3 tūkstoši iedzīvotāju, līdz ar to tā ir viena no lielākajām pilsētām Centrālamerikā. Gvatemala atrodas 1493 metrus virs jūras līmeņa, tādēļ tajā dominē kalnu klimats.

Gvatemala ir valsts politiskais, kultūras, sociālais un ekonomiskais centrs.

Ārējās saites 

Gvatemala
Bimetālisms

Bimetālisms ir sistēma, kas 16. un 17. gadsimtā pastāvēja lielākajā daļā Eiropas valstu. Naudu aizstāja zelts un sudrabs, tikai kaltas un brīvi izmantotas zelta un sudraba monētas. Ārējā tirdzniecība neatšķīrās no iekšējās tirdzniecības. Sudraba un zelta starpvalstu pārvietošanās stabilizēja valūtas maiņas kursus un bija labvēlīga ārējai tirdzniecībai. Tieši šajā periodā valdīja merkantilisms.

Metālisms
Ekonomiskās teorijas
Omars Haijāms

Omars Haijāms ( ’Omar-e Khayyām, , dzimis , miris ) bija persiešu dzejnieks, astronoms un matemātiķis. Rietumu pasaulē viņš vairāk ir pazīstams kā dzejnieks, bet savā zemē kā zinātnieks. Savus darbus rakstījis persiešu un arābu valodā.

Biogrāfija 
Saskaņā ar Omara Haijāma sastādīto horoskopu, viņš dzimis  amatnieku ģimenē Neišābūrā, Lielājā Seldžuku impērijā. Visticamāk viņa ģimene bija turīga, jo Omara tēvs varēja atļauties dēlu izglītot, sākumā Neišābūras medresē, kas bija aristokrātu mācību iestāde. Vēlāk mācījās arī Balhas un Samarkandas medresēs, galvenokārt matemātiku un filozofiju. Haijāma pirmais traktāts matemātikā nav saglabājies, bet ir zināms, ka tajā bija aprakstīta kvadrātsaknes vilkšana.

Haijāms ieguva labu izglītību zinātnes jomā, bet tā kā ar zinātni varēja nodarboties tikai valdnieku galmos, tad tur arī pagāja lielākā daļa no viņa dzīves. 11. gadsimtā bija ierasta prakse gan persiešu, gan arābu valdniekiem mainīties ar saviem zinātniekiem, tāpēc Haijāms nonāca dažādu valdnieku galmos. Pēc mācību beigām viņš nonāca Transoksiānā (Samarkandā, Buhārā). Tur viņš uzrakstīja otro traktātu algebrā. Mūsdienās tas atrodas Teherānas Universitātē.

Haijāms kļuva tik izslavēts, kad, nonākot Isfahānas sultāna Malika Šaha galmā, sultāns uzdeva viņam izstrādāt jaunu kalendāru, kas atbilstu astronomiskajiem novērojumiem. 1079. gadā tika izveidots Irānas kalendārs, kas, lai arī bija precīzāks par islāma kalendāru, tā arī musulmaņu pasaulē netika pieņemts. No 1074. gada vada Isfahānas observatorijas izveidi. Isfahānā pavadīja divdesmit gadus, kas bija viņa zinātniskās un radošās darbības auglīgākais periods. Šajā laikā Isfahānā vezīra Nizamas al Mulkas vadībā tika izveidotas akadēmijas un zinātnes centri. Tajā laikā šajā pilsētā atradās arī Avicenna, kas strādāja Isfahānas medresē. Sākot ar 1080. gadu tiek datēti Haijāma filozofijas darbi, piemēram, par traktāts par esamību.

No Haijāma pierakstiem ļoti maz fragmentu ir saglabājušies līdz mūsdienām. Ilgstoši tika apšaubīts, ka Haijāms bija arī dzejnieks, jo netika atrastas liecības par viņa dzejoļiem, kas būtu rakstīti viņa dzīves laikā. Bet mūsdienās zinātnieki ir pierādījuši aptuveni 250 dzejoļu autentiskumu.

Atsauces

Ārējās saites 

 
 Biogrāfisks raksts par Omaru Haijāmu kā astrologu

1048. gadā dzimušie
1131. gadā mirušie
Irānas rakstnieki
Irānas zinātnieki
Viduslaiku dzejnieki
Persiešu valodā rakstošie
Arābu valodā rakstošie
Persiešu literatūra
Astronomi
Matemātiķi
11. gadsimta filozofi
12. gadsimta filozofi
KK Šiauliai

KK Šiauliai () ir Lietuvas basketbola klubs no Šauļiem. Klubs tika dibināts 1994. gadā, tas ir viens no veiksmīgākajiem lietuviešu basketbola klubiem. Klubs spēlē Lietuvas basketbola līgā. Kluba augstākais sasniegums Lietuvas čempionātā ir izcīnītā 3. vieta 2000., 2001., 2004., 2005., 2006., 2007., 2008. un 2009. gadā.

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

Lietuvas basketbola klubi
BBL klubi
Pirejas "Olympiacos" (basketbola klubs)

Pirejas "Olympiacos" (), pazīstams arī kā Olympiacos un Olympiacos BC, ir Grieķijas basketbola klubs, Olympiacos CFP basketbola sekcijas klubs, kas ir bāzēts Pirejā, Grieķijā. Klubs tika dibināts 1931. gadā, tas ir viens no veiksmīgākajiem grieķu un visas Eiropas basketbola klubiem. Klubs ir izcīnījis 13 Grieķijas līgas čempiontitulus, 10 Grieķijas kausus, 3 Eirolīgas kausus un 1 Triple Crown. Savas mājasspēles klubs aizvada Peace and Friendship Stadium (). "Olympiacos" ir aizvadījis 3 spēles ar NBA klubiem, 1997. gadā pret Čikāgas "Bulls" tika piedzīvots zaudējums ar 78-104, taču 2009. gadā pret Sanantonio "Spurs" tika piedzīvots zaudējums ar 89-107 un pret Klīvlendas "Cavaliers" klubs zaudēja ar 94-111.

Sasniegumi un tituli

Grieķija 
 Grieķijas čempioni: 13
1949, 1960, 1976, 1978, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 2012, 2015, 2016, 2022
Finālisti (23): 1957, 1972, 1973, 1975, 1977, 1979, 1980, 1981, 1986, 1992, 1999, 2001, 2002, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2013, 2014, 2017, 2018
 Grieķijas kausa ieguvēji: 10
1976, 1977, 1978, 1980, 1994, 1997, 2002, 2010, 2011, 2022
Finālisti (9): 1979, 1983, 1986, 2004, 2008, 2009, 2012, 2013, 2018
 Grieķijas Superkausa ieguvēji: 1
2022

Eiropa 
 Eirolīga: 3
1997, 2012, 2013
Finālisti (4): 1994, 1995, 2010, 2015

Ārējās saites 

 olympiacosbc.gr
 Oficiālā mājaslapa 
 Eirolīgas profils 
 BasketPedya profils 

Grieķijas basketbola klubi
Soņa Petroviča

Soņa Petroviča (; dzimusi  Belgradā) ir serbu basketboliste, Serbijas sieviešu basketbola izlases dalībniece, pašlaik (2010) pārstāv Krievijas Superlīgas klubu Maskavas apgabala "SpartaK". 2007. gada Eiropas gada labākā jaunā basketboliste. Divkārtējā Eirolīgas čempione 2009. un 2010. gadā. Kopā ar Serbijas U-18 izlasi ir izcīnījusi zelta medaļu 2005. un 2007. gada Eiropas U-18 čempionātā, sudrabu 2006. gada Eiropas U-18 čempionātā un kopā ar Serbijas U-19 izlasi — bronzu 2007. gada Pasaules U-19 čempionātā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa
 Bourges Basket profils 

1989. gadā dzimušie
Belgradā dzimušie
Serbijas basketbolisti
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Eiropas čempioni basketbolā
Kauja pie Skodas (1259)

1259. gada kauja pie Skodas notika 1259. gada vidū, pēc miera līguma notecēšanas starp žemaišiem un Livonijas ordeni.

Priekšvēsture 
1256./1257. gada kaujā pie Klaipēdas žemaiši uzvarēja Livonijas ordeņa karaspēku.
1256. gada beigās Žemaitijas kunigaiši rīkoja lielas dzīres, kurās viņu vadonis Almins (?) aicināja doties uz Kursu un izdzīt no turienes kristiešus. Viņu priesteris ar upurēšanas palīdzību pareģoja kara veiksmi, ar nosacījumu, ka trešdaļa no gūtā laupījuma jāatdod dieviem. Karagājienam sapulcējās ap 3000 žemaišu karavīru.
Kuldīgas komturs aicināja palīgā ordeņa brāļus, vāciešus un kuršus no Klaipēdas. Kad Klaipēdas karadraudze ieradās Kuldīgā, krusta karotāji Klaipēdas komtura Bernharda no Hārenes vadībā devās pakaļ žemaišiem, kas ar Kursā iegūto laupījumu devās mājup.

Kaujas norise 
Abi karaspēki sastapās pie kuršu Skodas pils (tagad pilsēta Klaipēdas apriņķī netālu no Latvijas-Lietuvas robežas). Pirmie uzbruka krusta karotāji komtura Bernharda vadībā, bet sastapa niknu žemaišu pretestību. Daļa no kuršu karavīriem atstāja kaujas lauku, ordeņa karaspēks cieta sakāvi, kurā krita 33 bruņinieki, arī Klaipēdas komturs Bernhards. Žemaiši pateicās dieviem par dāvāto uzvaru.

Skatīt arī 
 Livonijas krusta kari

Militārās operācijas Livonijas krusta karos
Kaujas ar Livonijas ordeņa piedalīšanos
Latvijas militārā vēsture
Lietuvas militārā vēsture
1259. gads
Baklažāns

Baklažāns () ir nakteņu dzimtas daudzgadīgs augs, kas bioloģiski ir radniecīgs kartupelim un tomātam. Baklažāniem ir nepieciešams silts klimats, tādēļ tos galvenokārt audzē Austrumāzijā un Dienvidāzijā. Tieši Ķīna un Indija ir valstis, kurās visvairāk gada laikā izaudzē baklažānus. Trešajā vietā ir Āfrikas valsts Ēģipte. Austrumāzijā un Dienvidāzijā baklažāni ir audzēti jau tālā senatnē, jo cilvēki pārtikā izmantoja tā mīkstos augļus. Šim nolūkam tos audzē tikai vienu gadu.

Nakteņu dzimta
Dārzeņi
Gordons Kūpers

Lerojs Gordons Kūpers jaunākais (Leroy Gordon Cooper, Jr.; dzimis , miris ) bija 
ASV astronauts, Gaisa spēki lidotājs, pulkvedis. 1965. gadā viņš veica pēdējo Mercury projekta lidojumu ar Gemini 5.

Dzīvesgājums 
Otrā pasaules kara beigās 1945. gadā Gordons Kūpers iestājās ASV Jūras kājniekos, bet karadarbībā nepiedalījās, 1946. gadā atvaļinājās no armijas un devās uz Havaju salām, kur dzīvoja viņa vecāki. Tur viņš iestājās Havaju Universitātē. 1947. gadā apprecējās.

1949. gadā Kūpers iestājās dienestā Gaisa spēkos. 1950. gada viņu nosūtīja uz Rietumvāciju, kur lidoja ar F-84 Thunderjet un F-86 Sabre lidmašīnām. 1954. gadā atgriezās ASV, kur Ohaio iestājās Gaisa spēku tehnoloģiju institūtā. 1957. gadā ieguva bakalaura grādu aerokosmiskajā inženierijā. Kūpers tika nosūtīts uz Eksperimentālo izmēģinājumlidojumu skolu Edvardsa Gaisa spēku bāzē Kalifornijā. Pēc tās beigšanas viņš dienēja Izmēģinājumlidojumu inženierijas divizionā Edvardsā par izmēģinātājpilotu un projektu menedžeri, testējot F-102A un F-106B.

1959. gadā G. Kūpers pieteicās NASA pirmajai pilotējamajai kosmisko lidojumu programmai. Viņš iekļuva septiņu Mercury astronautu grupā.
Gordons Kūpers bija dublieris Volteram Širram misijai Mercury-Atlas 8.

Savu pirmo kosmisko lidojumu Kūpers veica , pilotējot kosmosa kuģi Mercury-Atlas 9 (Faith 7). Lidojums ilga 34 stundas 19 minūtes. 1965. gada augustā Gordons Kūpers veica otru lidojumu kosmosa kuģī Gemini 5 kopā ar Čārlzu Konrādu.
1970. gada 31. jūlijā Kūpers atstāja NASA un atvaļinājās no Gaisa spēkiem pulkveža pakāpē.

Pēc NASA atstāšanas Kūpers bija dažādu korporatīvo padomju loceklis, kā arī tehniskais konsultants. 1972. gadā viņš apprecējās otrreiz. 1967. gadā Gordons Kūpers saņēma goda zinātņu doktora grādu Oklahomas valsts universitātē.

Mūža nogalē Kūpers cieta no Pārkinsona slimības un mira  no sirdstriekas.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums

Ārējās saites 

 Cooper Comments 
 NASA biography for 40th Anniversary of Mercury 7 
 Johnson Space Center biography 
 Spacefacts biography 
 Remembering 'Gordo' — NASA memories of Gordon Cooper 
 Interview with Cooper about UFOs and aliens (ar daudzām spekulācijām) 
 Space.com article, Pioneering Astronaut Sees UFO Cover-up 
 Gordon Cooper Technology Center 
 Encyclopedia of Oklahoma History and Culture - Cooper, Leroy Gordon 

ASV izmēģinātājpiloti
ASV astronauti
Oklahomā dzimušie
Vārtājas aplenkums (1259)

1259. gada Vārtājas aplenkums notika 1259. gada beigās, kad žemaiši no jauna devās laupīšanas karagājienā uz Kurzemi. Livonijas ordeņa mestrs Burhards fon Hornhūzens Rīgā sapulcināja lielu karaspēku, kurā piedalījās arī Rīgas arhibīskapa un ordeņa fogtu karadraudzes, kā arī ordeņa vasaļi - kristītie līvu, letu un igauņu karavīri. Kristiešu karaspēks devās uz Kuldīgas pili, kur tiem piebiedrojās arī kurši un zemgaļi. 

Ordeņa izlūki ziņoja, ka lietuvieši redzēti pie Klaipēdas, tādēļ kristiešu karaspēks devās uz dienvidiem no Kuldīgas, līdz sasniedza Vārtājas pilskalnu (tagadējā Grobiņas novadā). Tur pils priekšā tika izveidota kara telšu nometne. Naktī mestrs sadalīja karaspēku divās daļās, no kuriem vieniem bija jāsargā apmetne, bet otriem jāiet izlūkos. 

Lietuviešu izlūki savukārt pētīja ordeņa karaspēka atstātās pēdas un ziņoja savam ķēniņam, ka no Daugavas krastiem ieradies liels karaspēks. Lietuvieši savā apspriedē nolēma bez kaujas atkāpties un nakts tumsā kļuva nesasniedzami iespējamai vajāšanai. Ordeņa brāļi deva padomu mestram pastiprināt Kurzemes pilīs ordeņa garnizonus un doties atpakaļ uz Rīgu.

Skatīt arī 
 Livonijas krusta kari

Militārās operācijas Livonijas krusta karos
Kaujas ar Livonijas ordeņa piedalīšanos
Latvijas militārā vēsture
Lietuvas militārā vēsture
1259. gads
Vārtājas pilskalns

Vārtājas pilskalns (latīņu valodā rakstītajos tekstos: Warthayen jeb Wartha, ) ir pilskalns Dienvidkurzemes novada Gaviezes pagastā, pie Grobiņas-Priekules lielceļa, Vārtājas upes senlejas labajā krastā. 

Valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis, apstiprināts ar Kultūras Ministrijas 29.10.1998 rīkojumu Nr.128 kā Valsts aizsardzības objekts Nr.: 1331 "Vārtājas pilskalns ar senpilsētu".

Raksturojums 
Pilskalns atrodams starp "Kalneniekiem" (300 m uz dienvidiem no mājām) un "Znotēniem" (400 m uz austrumiem no mājām) Vārtājas senlejas labajā krastā. Ernests Brastiņš 1923. gadā rakstīja, ka Vārtājas pilskalnam ir 0,5 ha liels plakums un tas ierīkots zemesragā, ko norobežo divi grāvji un vaļņi. Pētera Stepiņa 1964. gadā Vārtājas senpilsētā izdarītie izrakumi liecināja par apdzīvotību 5.—13.gadsimtā.

Vēsture 
Vārtājas pilskalns atradās senajā kuršu Piemares zemē. Pirmo reizi pieminēts 1253. gada 4. aprīļa līgumā, ko noslēdza Kurzemes bīskaps Heinrihs un Livonijas ordeņa mestra vietnieks Seinas Eberhards. 1257. gadā Livonijas ordenis Vārtājas (Wartha) pilī izvietoja savu garnizonu Kurzemes-Prūsijas kara ceļa aizsardzībai pret žemaišiem. Vārtājas pils Atskaņu hronikā minēta sakarā ar 1259. gada otrās puses notikumiem, kad pils priekšā tika izveidota ordeņa karaspēka kara nometne. Naktī mestrs sadalīja karaspēku divās daļās, no kuriem vieniem bija jāsargā apmetne, bet otriem jāiet izlūkos. Lietuviešu izlūki savukārt pētīja ordeņa karaspēka atstātās pēdas un ziņoja savam ķēniņam, ka no Daugavas krastiem ieradies liels karaspēks. Lietuvieši savā apspriedē nolēma bez kaujas atkāpties un nakts tumsā kļuva nesasniedzami iespējamai vajāšanai. Ordeņa brāļi deva padomu mestram pastiprināt Kurzemes pilīs ordeņa garnizonus un doties atpakaļ uz Rīgu.

Atskaņu hronikā vēstīts par 8 brāļu - bruņinieku sagūstīšanu Vārtājā. Arī Vartbergas Hermaņa hronikā par Durbes kauju ir ziņas par 8 ordeņa brāļu bruņinieku nāvi Vārtājas pilī. Pēc Durbes kaujas notikušās kuršu sacelšanās laikā ordeņa karaspēks atriebes karagājienā Vārtājas pili nodedzīnāja un tā vairs vēlāk netika atjaunota.

Foto galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 pilskalna attēls vietnē www.letonika.lv
 www.pilis.lv
 Vārtājas pilskalns

Pilskalni Kurzemē
Gaviezes pagasts
Iekštīkls

Iekštīkls jeb intranets ir uzņēmuma iekšējais informācijas tīkls, kas pieejams tikai tā darbiniekiem un citām pilnvarotām personām. To no neatļautas piekļuves sargā ugunsmūris.

Iekštīklā izvieto uzņēmuma darbībai nepieciešamās lietotnes un lietotāji izmanto uzstādītas pārlūkprogrammas, lai strādātu ar šīm lietotnēm. Izmantojot Virtuālu privāto tīklu (VPN), uzņēmuma darbinieki var piekļūt iekštīkla lietotnēm arī no mājām. No nesankcionētas piekļuves iekštīklu aizsargā ugunsmūris. Iekštīkli ir kļuvuši par strauji augošu tīkla Internet daļu, jo tie ir lētāki un vieglāk pārvaldāmi nekā privātie tīkli, kuros izmanto īpašus protokolus.

Intraneta iespējas 
 dažāda veida jaunumu publicēšana; 
 noderīgas informācijas, zināšanu bāzes glabāšana;
 sasaiste ar organizācijas iekšējām sistēmām;
 dažādas tiešsaziņas un izklaides iespējas (forumi, aptaujas, tērzēšanas, ziņojumu pārsūtīšanas, kalendāri, blogi, galerijas un bilžu konkursi); 
 piekļuve un apmaiņa ar failiem, dokumentiem.

Intraneta informācijas veidi 
Intranets satur uzņēmuma vispārīgu informāciju:
 Par uzņēmumu — vadība, misija, vīzija, mērķi, u.c. 
 Uzņēmuma jaunumi un aktualitātes 
 Uzņēmuma kalendārs (pasākumi, kampaņu termiņi, līgumu termiņi, u.c) 
 Informācija par jauniem darbiniekiem, par prombūtnē esošiem darbiniekiem 
 Darbinieku rokasgrāmata 
 Nozares jaunumi 
 Rīkojumi 
 Valdes sēžu protokoli (lēmumi) 
 Uzņēmuma struktūrvienību rādītāji 
 Noderīgas saites 
 Cita aktuāla informācija

Personāla informācija 
Darbiniekam ir pieejama pilna personālā uzskaitītā informācija par sevi un gadījumā, ja lietotāja tiesības atļauj, tad pa visa uzņēmuma darbiniekiem vai savā pakļautībā esošās struktūrvienības darbiniekiem.

Pieejamā informācija:
  
 Personas kartīte (Karjera, Izglītība, Valodu prasmes, Sertifikāti, Apbalvojumi, Pārkāpumi un cita informācija 
 Iesniegumi 
 Rīkojumi 
 Darba uzdevumi 
 Informācija par kolēģiem (vārdadienas, dzimšanas dienas, darba stāžs, jaunie kolēģi, kolēģu foto) 
Intranets nodrošina kopēju organizācijas kalendāru un sasaisti e-pastiem Intranets var ietvert arī individuālu darba uzskaites sistēmas veidošanu. 
Intranetu attīstot var veidot incedentu vadības sistēmu vai helpdesku.

Atsauces 

Datortīkli
Don't Wanna Think About You

Don't Wanna Think About You ir kanādiešu poproka grupas Simple Plan singls no filmas "Skubijs Dū 2" oficiālā skaņu celiņa. Singls tika izdots  sadarbībā ar ierakstu kompāniju Atlantic Records.

Dziesmu saraksts 
 "Don't Wanna Think About You"
 "Welcome To My Life"
 "Untitled"
 "One by One (Non-Album Track)"
 "Crash and Burn (Non-Album Track)"
 "Perfect (Live)"
 "One Day (Live)"

Ārējās saites 
 Simple Plan oficiālā mājaslapa 

2004. gada singli
Simple Plan dziesmas
Hocivela

Hocivela () ir pilsēta Polijas ziemeļrietumos, Rietumpomožes vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Košalinas.

Līdz Otrā pasaules kara beigām pilsēta atradās Vācijā, un tās vāciskais nosaukums bija Freienvalde (). Pēc Otrā pasaules kara pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti, bet vietā ieradās poļi no PSRS ieņemtajiem Polijas apgabaliem.

Rietumpomožes vojevodistes pilsētas
Petroviča

Petroviča () ir serbu uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
 Marija Petroviča (Марија Петровић) — serbu šahiste (dzimusi 1953.);
 Soņa Petroviča (Соња Петровић) — serbu basketboliste (dzimusi 1989.).

Serbu uzvārdi
Grēta Garbo

Grēta Garbo (, dzimusi  Stokholmā, mirusi  Ņujorkā) bija zviedru kinoaktrise, pamatā pazīstama ar galvenajām lomām Holivudā 30. gadu lielbudžeta vēsturiskajās filmās un drāmās. Trīs reizes bijusi nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai "Labākā aktrise galvenajā lomā" par lomām filmās Romance (1930) / Anna Christie (1930), Camille (1936) un Ninotchka (1939). Saņēmusi Kinoakadēmijas goda balvu (1954).

1999. gadā Amerikas Kinoinstitūts Grētu Garbo ierindoja dižāko Amerikas ekrāna leģendu saraksta "Visu laiku izcilākā sieviešu kārtas zvaigzne" 5. vietā.

Kinokarjera 
Pirmās kino lomas Zviedrijā un Vācijā vēl 20. gadu pirmajā pusē, tomēr veiksmīgu starptautisko kinokarjeru uzsāk 1925. gadā, pārceļoties uz Holivudu, kur kļūst par kinostudijas MGM lielāko zvaigzni. Starp pazīstamākajiem aktierdarbiem ir lomas filmās "Karaliene Kristīne", "Anna Kareņina", "Mata Hari", "Grand Hotel", "Ņinočka". Pēdējā loma 1941. gadā režisora Džordža Kjūkora komēdijā "Sieviete ar divām sejām".

20. gadu beigās un 30. gados bijusi viena no populārākajām kinoaktrisēm neatkarīgajā Latvijā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

 TCM Tērnera Klasiskās filmas 

1905. gadā dzimušie
1990. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktrises
Zviedru kinoaktieri
Zviedrijas aktieri
Kinoakadēmijas goda balvas ieguvēji
Stokholmas lēnē dzimušie
Marija Leiko

Marija Leiko (dzimusi , mirusi ) bija latviešu teātra un mēmā kino aktrise.

Dzīvesgājums 
Dzimusi 1887. gada 14. augustā Rīgā būvuzrauga ģimenē. Mācījās B. Reiņa meiteņu privātskolā, kur beidza 1903. gadā. Spēlēja Jonatāna biedrības teātra trupā un "Apollo" teātrī Grīziņkalnā (1907—1908), pēc tam studēja Vīnes ķeizariskajā muzikālās un dramatiskās mākslas akadēmijā (1909—1910). Strādāja Frankfurtes pie Mainas Jaunajā teātrī (1910—1911, 1914—1916), Leipcigas Pilsētas teātrī (1912—1914), Minhenes Kamerteātrī (1917).

1917. gadā sāka filmēties mēmajā kino un strādāja M. Reinharta aktieru trupā (1917—1920). Leiko un Lia Mara bija vienīgās starptautisku slavu un atzinību guvušās latviešu mēmā kino zvaigznes. Filmējās arī pie vācu kinoekspresionisma klasiķa Frīdriha Vilhelma Murnava. Visvairāk kinolomu Leiko bija dzīvesbiedra Jāņa Gūtera (Johannes Guter) filmās.

Jau izveidojusi veiksmīgu karjeru Vācijā, bieži mēdza piedalīties izrādēs Latvijā, pamatā spēlējot Nacionālajā teātrī. Pēc Hitlera nākšanas pie varas viņa 1933. gadā pavisam atgriezās Latvijā.

Uzzinot par meitas Noras nāvi un mazmeitas piedzimšanu 1935. gadā Tbilisi, viņa ar vilcienu devās uz PSRS. Atceļā Maskavas kolēģi viņu pierunāja vienu sezonu pastrādāt turienes latviešu teātrī "Skatuve".
1937. gadā, sākoties Lielajam teroram, tā sauktās "Latviešu operācijas" ietvaros kopā ar pārējiem "Skatuves" aktieriem, radošajiem darbiniekiem un personālu apcietināta un nošauta Butovas poligonā Piemaskavā.

Filmogrāfija 
 1917: Die Diamantenstiftung
 1918: Das Frühlingslied
 1918: Kain
 1918: Die Brüder von Zaarden
 1919: Lola Montez
 1919: Die Frau im Käfig
 1919: Freie Liebe
 1919: Satanas
 1919: Ewiger Strom
 1920: Die Kwannon von Okadera
 1921: Die rote Redoute
 1921: Brandherd
 1921: Am Webstuhl der Zeit
 1921: Das Opfer der Ellen Larsen
 1921: Die Furcht vor dem Weibe
 1921: Die Frau von morgen
 1921: Die Ratten
 1921: Kinder der Finsternis
 1922: Versunkene Welten
 1922: Die Schneiderkomtess
 1923: Der Schatz der Gesine Jakobsen
 1923: Der Frauenkönig
 1924: Dr. Wislizenus
 1925: Aufstieg der kleinen Lilian
 1928: Die Rothausgasse
 1928: Die Räuberbande
 1928: Am Rüdesheimer Schloss steht eine Linde

Atsauces

Literatūra 
 Zeltiņa G., Uzulniece. A. Marija Leiko. — Rīga, "Liesma", 1989.

Latviešu kinoaktieri
Latviešu teātra aktieri
Latvijas kinoaktieri
Latvijas teātra aktieri
Latvijas Nacionālā teātra aktieri
Mēmā kino aktieri
Padomju represiju upuri
1887. gadā dzimušie
1938. gadā mirušie
Rīgā dzimušie
Billijs Vailders

Billijs Vailders (; dzimis , miris ) bija ASV kinorežisors, scenārists un producents, viens no atzītākajiem komēdiju un film noir meistariem. Sešas reizes ieguvis Amerikas Kinoakadēmijas balvas dažādās kategorijās — divreiz kā labākais režisors, divreiz par labāko oriģinālscenāriju, pa vienai reizei par labāko adaptēto scenāriju un kā producents par labāko filmu.

Labāko darbu vidū: "Dubultā apdrošināšana" (1944), "Zudusī nedēļas nogale" (1945), "Ārzemju romāns" (A Foreign Affair, 1948), "Saulrieta bulvāris" (1950), Ace in the Hole (1951), "Nometne Nr.17" (Stalag 17, 1953), Sabrina (1954), "Septītā gada drudzis (1955), "Apsūdzības lieciniece" (1957), Love in the Afternoon (1957), "Džezā tikai meitenes" (1959), "Dzīvoklis" (1960), One, Two, Three (1961), The Fortune Cookie (1966), Avanti! (1972).

1992. gadā ieguva Eiropas Kino balvu par mūža ieguldījumu.

Filmogrāfija

Atsauces

Ārējās saites 

 
 TCM Tērnera Klasiskās filmas: Billijs Vailders 

Amerikāņu kinorežisori
ASV scenāristi
ASV kinoproducenti
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji režisori
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji scenāristi
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji producenti
Zelta globusa balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
BAFTA Fellowship balvas ieguvēji
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Mazpolijas vojevodistē dzimušie
Zelta palmas zara ieguvēji
Krofords

Krofords () ir angļu uzvārds. Personas ar sādu uzvārdu:

 Džemals Krofords (Jamal Crawford), amerikāņu basketbolists (dzimis 1980);
 Marks Krofords (Marc Crawford), kanādiešu hokeja treneris, bijušais hokejists (dzimis 1961);
 Šons Krofords (Shawn Crawford), amerikāņu vieglatlēts (dzimis 1978).

Skatīt arī 
 Kroforda

Angļu uzvārdi
IPX

IPX (Internetwork Packet Exchange) ir OSI modeļa tīkla slāņa protokols. Šo protokolu izstrādāja kompānija Novell 20. gs. 80. gadu beigās. Novell lokālo tīklu failserveri bija populāri no 80. gadu beigām līdz 90. gadu vidum, jo šīs sistēmas bija ļoti efektīvas. Vēlāk lielu daļu no tām aizvietoja ar Microsoft serveriem, jo datori bija palikuši lētāki un zemāka efektivitāte vairs nebija tik svarīga.

IPX parasti lietoja kopā ar SPX, kas ir transporta slāņa protokols. Atšķirībā no TCP/IP, te nav UDP analoga, atsevišķas paketes pārsūta tieši lietojot IPX.

IPX adreses sastāv no 32 bitu tīkla adreses un 48 bitu datora adreses. Par datora adresi parasti lieto tā MAC adresi. IPX adreses principā ir līdzīgas IP adresēm (tikai ir garākas un te nav CIDR). Tā kā datora adrese parasti ir vienāda ar tā MAC adresi, te nav nepieciešams ARP protokols. Vēl, parasti mazos tīklos, kas nav sadalīti apakštīklos, tīkla adrese ir 0 (00:00:00:00).

IPX lietoja lokālā tīkla failserveriem un tīkla spēlēm. IPX izstrādāja Novell saviem NetWare LAN failserveriem, tā kā tie bija populāri, šo protokolu sāka lietot arī citi. NetWare failserverim bija speciāla OS, bet tam varēja pieslēgties no dažādām OS, kam bija klients. NetWare varēja piekļūt tikai caur IPX, līdz 5 versijai, kad parādījās iespēja lietot IP. Windowā 95 un 98 bija iespējams lietot SMB failserverus caur IPX (netbios over IPX). SMB ir Microsoft Windows iebūvētā tīkla failsistēma. Vēlākajās versijās vairāk lietoja TCP/IP. 20. gs. 90. gados iznākušās DOS spēles, kuras varēja spēlēt tīklā, lielākoties darbojās caur IPX. (Doom, Heretic), vēlāk bija arī dažas windowa spēles, kam vajadzēja IPX (Diablo}. Vēlāk lielākā daļa spēļu sāka lieto TCP/IP.

Tīkla protokoli
Ervīns Rommels

Ervīns Johanness Eižens Rommels (, dzimis , miris ), dēvēts arī par "Tuksneša Lapsu" (Wüstenfuchs), bija Vācijas impērijas, reihsvēra, vērmahta virsnieks, ģenerālfeldmaršals, izcēlās cīņās pret Sabiedrotajiem Āfrikā.

Piedalījās kaujās Pirmā Pasaules kara laikā Itālijas frontē, arī pazīstamajā Kaporeto kaujā 1917. gadā oktobrī-novembrī. Par darbību frontē tika apbalvots ar prūšu Pour le Mérite ordeni.

Otrā Pasaules karā, Kaujas par Franciju laikā, Rommels komandēja vērmahta 7. tanku divīziju (7. Panzer-Division), jeb tā saucamo "Spoku divīziju" (La division fantome), jo tā spēja pārvietoties tik ātri un negaidīti, ka bieži arī Vācijas ģenerālštābs precīzi nezināja Rommela divīzijas atrašanās vietu.

Tomēr vislielāko slavu Rommels ieguva kā vācu-itāļu spēku pavēlnieks Ziemeļāfrikā no 1941. līdz 1943. gadam, iegūdams savu "Tuksneša Lapsas" iesauku, meistarīgi veicot karadarbību tuksneša apstākļos. Vēlāk Rommels iesaistījās kaujās Normandijā, kopā ar Gerdu fon Rundštetu vadot Vācijas aizsardzību Sabiedroto Normandijas operācijas laikā.

Rommela tuvākie līdzgaitnieki bija iesaistīti 20. jūlija sazvērestībā pret Ādolfu Hitleru, par viņa paša reālo iesaisti ziņu nav un vēsturnieku domas dalās. Tā kā Rommelam bija milzīga autoritāte Vācijā, Hitlers ļāva viņam izdarīt pašnāvību (pie viņa ieradās un to piedāvāja Hitlera galvenais adjutants Vilhelms Burgdorfs). Rommels tika apglabāts ar pilnu militāru godu.

Rommels tika augsti vērtēts un cienīts arī viņa kauju pretinieku aprindās kā bruņiniecisks un humāns karavīrs. Viņa Āfrikas korpuss nekad nav apsūdzēts jebkādos kara noziegumos. Viņš arī ignorēja pavēles uz vietas sodīt ar nāvi diversantus, karavīrus — ebrejus un civiliedzīvotājus.

Atsauces

Ārējās saites 

1891. gadā dzimušie
1944. gadā mirušie
Vērmahta virsnieki
Vācijas virsnieki
Feldmaršali
Dzelzs krusta Bruņinieka krusta kavalieri
Pašnāvību veikušās militārpersonas
Bādenē-Virtembergā dzimušie
Riks Nešs

Riks Nešs (; dzimis  Bremptonā, Kanādā) ir profesionāls kanādiešu hokejists, labās malas uzbrucējs, Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2014) pārstāv NHL klubu Ņujorkas "Rangers". Nešs ir seškārtējs NHL All-Star spēles dalībnieks (2004, 2007, 2008, 2009, 2011, 2015).

Spēlētāja karjera 
2002. gada NHL draftā viņu izraudzījās Kolumbusas "Blue Jackets" ar kopējo 1. kārtas numuru. Jau nākamajā sezonā Nešs debitēja "Blue Jackets" rindās, tā sastāvā spēlējot līdz pat 2012. gada vasarai. Sākot ar 2008. gadu uzbrucējs pildīja arī komandas kapteiņa funkcijas. 2013.—14. gada sezonā kopā ar "Rangers" sasniedza Stenlija kausa finālu, tajā gan piekāpjoties Losandželosas "Kings" hokejistiem.

Kopā ar Kanādas izlasi ir izcīnījis zelta medaļu 2010. un 2014. gada olimpiskajās spēlēs, zelta medaļu 2007. gada Pasaules čempionātā, sudrabu 2005. un 2008. gada Pasaules čempionātā. Tāpat viņš piedalījās 2006. gada Turīnas ziemas olimpiskajās spēlēs, kur Kanādas izlase ierindojās 7. vietā.

Ārējās saites 
  

 ESPN profils 

1984. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Kolumbusas "Blue Jackets" spēlētāji
Ņujorkas "Rangers" spēlētāji
Hokejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Bostonas "Bruins" spēlētāji
Ontārio dzimušie
Tomāšs Vokouns

Tomāšs Vokouns (; dzimis  Karlovi Vari, Čehoslovākijā) ir bijušais čehu hokejists, vārtsargs, Čehijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 15 sezonas Nacionālās hokeja līgas klubos Monreālas "Canadiens", Našvilas "Predators", Floridas "Panthers", Vašingtonas "Capitals" un Pitsburgas "Penguins". Čehijas hokeja izlases rindās kļuvis par divkārtēju Pasaules čempionu.

Spēlētāja karjera 
1994. gada NHL draftā viņu izraudzījās Monreālas "Canadiens" devītajā kārtā ar kopējo 228. kārtas numuru. Divkārtējs NHL visu zvaigžņu spēles dalībnieks (2004, 2008).

Ārējās saites 

 
 Karjeras statistika 

1976. gadā dzimušie
Čehijas hokejisti
Floridas "Panthers" spēlētāji
Monreālas "Canadiens" spēlētāji
Našvilas "Predators" spēlētāji
Vašingtonas "Capitals" spēlētāji
Pitsburgas "Penguins" spēlētāji
Hokejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Karlovi Varu apgabalā dzimušie
Tomāšs Kaberle

Tomāšs Kaberle (; dzimis  Rakovņīkā, Čehoslovākijā) ir bijušais čehu hokejists, aizsargs, Čehijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā kļuvis par Pasaules čempionu, izcīnījis bronzas medaļas 2006. gada Olimpisko spēļu turnīrā. Karjeras lielāko daļu aizvadījis NHL, četrkārtējs NHL Visu Zvaigžņu spēles dalībnieks (2002, 2007, 2008, 2009), tāpat 2011. gadā kopā ar Bostonas "Bruins" izcīnījis Stenlija kausu.

Viņa brālis Františeks arī ir profesionāls hokejists.

Spēlētāja karjera 
1996. gada NHL draftā viņu izraudzījās Toronto "Maple Leafs" ar kopējo 204. kārtas numuru.

NHL karjeru Kaberle sāka 1998.—99. gada sezonā Toronto "Maple Leafs" sastāvā. Jau nākamajā sezonā, kad ilgāku laiku savainots bija Braiens Berārs, Kaberle nostiprinājās komandas rindās, iegūstot krietni lielāku spēles laiku. 2001.—02. gada sezonu hokejists uzsāka kā ierobežotais brīvais aģents un aizvadīja vairākas spēles HC Kladno rindās, pirms panāca jaunu vienošanos ar "Maple Leafs". Toronto kluba sastāvā Tomāšs spēlēja līdz pat 2010.—11. gada sezonas vidum, kad tika aizmainīts uz Bostonas "Bruins".

"Bruins" sastāvā Kaberle vēl tajā pašā sezonā izcīnīja Stenlija kausu. 2011. gada vasarā Kaberle noslēdza trīs gadu līgumu ar Karolīnas "Hurricanes", taču jau decembrī tika aizmainīts uz Monreālas "Canadiens" rindām. 2012.—13. gada sezonā aizsargs vairs nespēja iekļūt "Canadiens" pamatsastāvā, sezonas gaitā tika izlikts neaizsargāto spēlētāju sarakstā, taču neviena cita komandas tiesības uz viņu nepārņēma.

2013. gada vasarā "Canadiens" izpirka Kaberles līgumu, un septembrī hokejists atgriezās Eiropā, noslēdzot viena gada līgumu ar Čehijas Ekstralīgas klubu HC Kladno. Pēc 2015.—16. gada sezonas, kuru Kaberle aizvadīja Brno "Kometa" sastāvā, hokejists noslēdza karjeru.

Kopā ar Čehijas izlasi startējis 2002. gada Ziemas Olimpiādē, 2005. gada Pasaules čempionātā (izcīnīta zelta medaļa), 2006. gada Ziemas Olimpiādē (izcīnīta bronzas medaļa), 2006. gada Pasaules čempionātā (izcīnīta sudraba medaļa), 2008. gada Pasaules čempionātā, 2010. gada Ziemas Olimpiādē.

Ārējās saites 

 
 NHL.com profils 
 Karjeras statistika 
 ESPN profils 

1978. gadā dzimušie
Čehijas hokejisti
Toronto "Maple Leafs" spēlētāji
Bostonas "Bruins" spēlētāji
Karolīnas "Hurricanes" spēlētāji
Monreālas "Canadiens" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Centrālčehijas apgabalā dzimušie
Čaks Komo

Šarls Andrē Komo (Charles-André Comeau), plašāk pazīstams kā Čaks Komo (Chuck Comeau; dzimis  Monreālā, Kanādā) ir Kanādas mūziķis, pazīstams kā poppanka grupas Simple Plan bundzinieks. Vēl ir darbojies grupā Reset. Ir studējis tiesības Makgillas Universitātē.

Ārējās saites 
 Simple Plan mājaslapa 
 
 MySpace profils 

1979. gadā dzimušie
Kanādas bundzinieki
Simple Plan dalībnieki
Džefs Stinko

Žans Fransuā Stinko (Jean-François Stinco), plašāk pazīstams kā Džefs Stinko (Jeff Stinco; dzimis  Monreālā, Kanādā) ir Kanādas mūziķis, pazīstams kā vadošais ģitārists poppanka grupā Simple Plan. Vēl ir darbojies grupā Rush. Filmējies dažādās filmās.

Ārējās saites 

 Simple Plan mājaslapa 
 

1978. gadā dzimušie
Kanādas ģitāristi
Simple Plan dalībnieki
Sebastjēns Lefēvrs

Sebastjēns Lefēvrs (Sébastien Lefebvre; dzimis  Monreālā, Kanādā) ir Kanādas mūziķis, pazīstams kā poppanka grupas Simple Plan ritma ģitārists un bekvokālsists. Filmējies dažādās filmās.

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa  
 Simple Plan mājaslapa 
 
 MySpace profils 

1981. gadā dzimušie
Kanādas mūziķi
Simple Plan dalībnieki