joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ilze Juhansone

Ilze Juhansone (1971) ir latviešu valsts ierēdne un diplomāte, agrāk — pedagoģe. No 2020. gada 14. janvāra viņa ir Eiropas Komisijas (EK) ģenerālsekretāre, pirms tam bijusi  agrākā ārkārtējā un pilnvarotā vēstniece Latvijas Pastāvīgajā pārstāvniecībā Eiropas Savienībā.

Dzīvesgājums 
Dzimusi 1971. gadā. Studēja Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātē (1989—1994), bija Rīgas 34. arodskolas latviešu valodas skolotāja, tad direktora vietniece (1992—1998).

1998. gadā viņa ieguva Dānijas Publiskās administrācijas skolas sertifikātu un kļuva par Latvijas Bēgļu lietu centra direktora vietnieci. Līdztekus studēja tieslietas LU Juridiskajā fakultātē (1999—2005) un 2002. gadā kļuva par Latvijas Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes (PMLP) juridiskās daļas direktora vietnieci, 2003. gadā par Latvijas Pastāvīgās pārstāvniecības ES padomnieci.

Pēc Latvijas pievienošanās Eiropas Savienībai 2004. gadā Juhansone atgriezās Latvijā un bija Latvijas Republikas Tieslietu ministrijas Valsts sekretāra vietniece (2004—2008), tad Ārlietu ministrijas ES lietu ģenerālsekretāre (2008—2011). 2011. gadā Juhansoni iecēla par Latvijas ārkārtējo un pilnvaroto vēstnieci Latvijas Pastāvīgajā pārstāvniecībā Eiropas Savienībā. 2014. gadā viņa ieguva Eiropas Publiskās administrācijas skolas sertifikātu.

Pēc aktīvās darbības Latvijas prezidentūras Eiropas Savienības Padomē laikā 2015. gadā Juhansone kļuva par EK ģenerālsekretāra vietnieci.

Kad 2019. gada 16. jūlijā par prezidenti tika ievēlēta Vācijas politiķe Urzula fon der Leiena, viņa no 1. augusta sāka pildīt Eiropas Komisijas (EK) ģenerālsekretāres pienākumus. 2020. gada 14. janvārī viņu apstiprināja par EK ģenerālsekretāri.

Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis, 3. šķira (2014)

Atsauces 

1971. gadā dzimušie
Latvijas diplomāti
Eiropas Komisija
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Latvijas Universitātes absolventi
Latvijas pedagogi
Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde

Latvijas Republikas Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde (PMLP) ir Latvijas Republikas Iekšlietu ministra pārraudzībā esoša iestāde, kuras kompetencē ietilpst personu apliecinošo un ceļošanas dokumentu izdošana, Iedzīvotāju reģistra uzturēšana un valsts migrācijas politikas īstenošana, t.sk. repatriācijas un patvēruma politikas izstrādāšana un realizēšana, personu tiesiskā statusa noteikšana, naturalizācija u.c. funkcijas. PMLP Centrālās nodaļas atrodas Čiekurkalna 1. līnijā 1 Rīgā.

Vēsture 
PMLP izveidota kā Latvijas Republikas Ministru padomes Migrācijas lietu departaments 1991. gada 19. aprīlī. 1991. gada novembrī migrācijas dienests uzsāka darbu Jelgavā, Daugavpilī, Krāslavā, Tukumā, Liepājā, Ventspilī un Rīgā. 1991. gada 11. decembrī Latvijas Republikas Augstākā Padome pieņēma likumu "Par Iedzīvotāju reģistru", kurā Migrācijas lietu departamentam uzdeva tā veidošanu un izmantošanu.

1992. gada 2. janvārī Migrācijas lietu departamentu iekļāva Latvijas Republikas Tieslietu ministrijas sastāvā un 14. janvārī pārveidoja par Pilsonības un imigrācijas departamentu, kas 30. jūnijā Valsts ministra Jāņa Dinēviča pakļautībā.
1992. gadā stājās spēkā likums "Par ārvalstnieku un bezvalstnieku ieceļošanu un uzturēšanos Latvijas Republikā", 1993. gada februārī - Latvijas Republikas Ministru Padomes lēmums "Par ieceļošanas vīzu izsniegšanas kārtību un robežu šķērsojošo personu kontroli Latvijas Republikā". 

1993. gada 3. augustā departaments pārgāja Iekšlietu ministrijas pakļautībā. 1994. gada maijā departaments no Iekšlietu ministrijas Policijas departamenta pārņēma pasu izsniegšanas funkcijas. 1996. gadā Pilsonības un imigrācijas departamentu pārdēvēja par Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldi.
1998. gada janvārī pārvaldes sastāvā izveidoja Bēgļu lietu centru un uzsāka pieteikumu pieņemšanu bēgļa statusa saņemšanai. 2003. gada 17. martā atklāja Ārzemnieku apkalpošanas departamentu. 2003. gada 1. jūlija ieviesa jaunu dzīvesvietas deklarēšanas sistēmu, kas nomainīja novecojušo "pieraksta" kārtību.
2010. gada 1. martā likvidēja Naturalizācijas pārvaldi, kuras funkcijas pārņēma Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde.

Struktūrvienības 
 Personāla vadības un sabiedrisko attiecību departaments
 Finanšu un uzskaites nodaļa
 Kontroles un uzraudzības nodaļa
 Līgumu pārvaldības nodaļa
 Juridiskā nodaļa
 Dokumentu pārvaldības nodaļa
 Personu statusa kontroles nodaļa
 Migrācijas nodaļa
 Uzturēšanās atļauju nodaļa
 Patvēruma lietu nodaļa
 Patvēruma meklētāju izmitināšanas nodaļa
 Personu apliecinošu dokumentu departaments
 Personu datu apstrādes departaments
 Attīstības un starptautiskās sadarbības departaments

Atsauces 

Latvijas valsts iestādes
1990. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

1990. gada Pasaules čempionāts cīņas sportā notika šķirti: vīrieši brīvajā sacentās no 6. līdz 9. septembrim Tokijā (Japāna), vīrieši grieķu-romiešu cīņā no 19. līdz 21. novembrim Romā (Itālija), sievietes brīvajā cīņā no 29. jūnija līdz 1. jūlijam Lūleo (Zviedrija).

Medaļu sadalījums starp valstīm

Komandu vērtējums

Medaļu ieguvēji

Brīvā cīņa, vīrieši

Grieķu-romiešu cīņa, vīrieši

Brīvā cīņa, sievietes

Ārējās saites 
 United World Wrestling Database 

1990
1990. gads sportā
Sports Zviedrijā
Sports Japānā
Sports Itālijā
Badahosas aplenkums

Badahosas aplenkums (, , , ) bija Pireneju kara epizode no  līdz , kad britu un portugāļu apvienotie spēki uzbruka Badahosas pilsētai, ko aizstāvēja franču garnizons. 

Angļi pilsētu ieņēma, tomēr ar lieliem zaudējumiem, tāpēc pēc pilsētas ieņemšanas komandieri zaudēja kontroli pār karaspēku un tas sāka demolēt pilsētu, lietot alkoholu, piekaujot un nogalinot civiliedzīvotājus. Kārtību izdevās atjaunot tikai pēc trim dienām.
Britu kapteinis Bleiknijs rakstīja:

    "Saniknotie karavīri drīzāk līdzinājās elles suņu baram, kas izvemts no infernālajiem reģioniem cilvēces iznīcināšanai, nekā tiem, kas tie bija pirms 12 stundām — labi organizētai, drosmīgai, disciplinētai un paklausīgai britu armijai, kas deg tikai nepacietībā par to, ko. tiek saukta par godību."

Ārējās saites

Atsauces 

Kaujas Spānijas teritorijā
Kaujas ar Apvienotās Karalistes piedalīšanos
Kaujas ar Portugāles piedalīšanos
Kaujas ar Francijas piedalīšanos
19. gadsimta kaujas
Pireneju kari
7. tramvaju maršruts (Ščecina)

7. tramvaju maršruts ir Ščecinas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Kžekovo () līdz Turkusova ielai (). Šis maršruts izveidots 1905. gadā.

7. tramvaju maršruta kopējais garums ir 28,1 km. Virziena Kžekovo — Turkusova kopējais garums ir 14,24 km, bet virziena Turkusova — Kžekovo kopējais garums ir 13,86 km.

7. tramvaju maršrutu apkalpo "Tramwaje Szczecińskie" Pogodno tramvaju depo.

Maršruts 
Virzienā Kžekovo — Turkusova tramvaji brauc pa šādām ielām:
Karavīru iela, Adāma Mickēviča iela, Varšavas varoņu avēnija, Boļeslava Greizmutia iela, Stefana Višinska iela, Enerģētikas iela, Gdaņskas iela, Angāru iela, Zemnieku bataljonu iela un Tirkīza iela.

Virzienā Turkusova — Kžekovo tramvaji brauc pa šādām ielām:
Tirkīza iela, Zemnieku bataljonu iela, Angāru iela, Gdaņskas iela, Enerģētikas iela, Stefana Višinska iela, Boļeslava Greizmutia iela, Varšavas varoņu avēnija, Adāma Mickēviča iela un Karavīru iela.

Pieturvietas 
7. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 40 pieturas. Virzienā Kžekovo — Turkusova ir 20 pieturas, bet virzienā Turkusova — Kžekovo ir 20 pieturas.

Skatīt arī 

 Ščecina
 Autobusu satiksme Ščecinā
 Tramvaju satiksme Ščecinā
 Sabiedriskais transports Ščecinā
 Ščecinas lielpilsētas dzelzceļš

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 

 zditm.szczecin.pl
 

7
pl:Linie tramwajowe w Szczecinie#Linia_nr_7
Trusis Džodžo

"Trusis Džodžo" () ir 2019. gada ASV satīriskā melnā komēdija. Filmas režisors un scenārija autors ir Taika Vaititi. Filmas scenārijs veidots pēc Kristīnes Loinensas grāmatas Caging Skies motīviem. Romāns Grifins Deiviss atveido filmas galveno varoni Johanesu "Džodžo" Betcleru, hitlerjūgendu, kas uzzina, ka viņa māte (Skārleta Johansone), bēniņos slēpj ebreju meiteni (Tomasina Makenzija). Viņam jāpārdomā savas vērtības, vienlaikus komunicējot ar savu iedomu draugu — Ādolfa Hitlera idiotisko versiju (Vaititi). Pārējās lomas atveido Rebela Vilsone, Stīvens Merčants, Elfijs Alens un Sems Rokvels.

Filmas pirmizrāde norisinājās  44. Toronto Starptautiskajā kinofestivālā, kur tā ieguva galveno balvu — Grolša ļaužu izvēles balvu. Filmu "Trusis Džodžo" ASV kinoteātros sāka demonstrēt , bet Latvijas kinoteātros filmu demonstrē no . Filma saņēmusi dalītu kritiku, galvenokārt kritizējot par komisku nacistu attēlojumu, tomēr pozitīvi vērtējot aktieru tēlojumu, scenāriju, humoru un sirsnīgo vēstījumu.

Amerikas Kinoinstitūts šo filmu ierindojis starp gada desmit labākajām filmām. Filma tika nominēta 77. Zelta globusa balvai kategorijās "Labākā filma — mūzikls vai komēdija" un "Labākais aktieris mūziklā vai komēdijā". Filma saņēmusi sešas nominācijas 92. Kinoakadēmijas balvai, tostarp kategorijās "Labākā filma", "Labākā aktrise otrā plāna lomā" (Johansone), bet ieguva balvu kategorijā  "Labākais adaptētais scenārijs".

Atsauces

Ārējās saites 

2019. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
Vekšes-Krūneberjes lidosta

Vekšes-Krūneberjes lidosta () ir starptautiska lidosta Zviedrijas dienvidos, 10 kilometrus uz ziemeļrietumiem no Vekšes centra. 

Neskaitot čarterlidojumus, lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2019. gadā nodrošināja aviosabiedrības BRA Braathens Regional Airlines, KLM, Ryanair, Wizz Air. Visu sezonu lidojumi notiek uz 4 valstīm (Polija, Nīderlande, Ziemeļmaķedonija, Zviedrija), bet sezonāli - vēl uz 3 valstīm (Bosnija un Hercegovina, Spānija, Vācija).

Ārējās saites 

Lidostas Zviedrijā
Northwestern Lumberman

Northwestern Lumberman (latviešu: Ziemeļrietumu Mežstrādnieks) bija deviņpadsmitā gadsimta amerikāņu ikmēneša profesionālās industrijas izdevums (trade magazine), veltīts zāģmateriālu industrijai. Tas bija pirmais šai industrijai veltītais izdevums ASV. Gadu gaitā tas palielinājās apjomā un aptvēra arvien plašākus reģionus, un, mainoties nosaukumiem, tiek izdots vēljoprojām.

Vēsture 
Žurnāls pirmo reizi tika publicēts Beisitijā, Mičiganā, 1872. gadā ar nosaukumu Lumbermen's Gazette.  To sākotnēji radīja Viljams B Džudsons (William B Judson). Pārceļoties uz Grandrapidsu, Mičiganā, 1873. gadā, Džudsons izdevumu pārsauca, mainot pirmā sējuma nosaukumu uz Michigan Lumberman. Tikai viens izdevums tika izdrukāts Grandrapidsā. Pēc tam izdevniecība pārcēlās uz Maskīgonu, Mičiganā, kur publicēja nākamos vienpadsmit pirmā sējuma numurus. 

Otro sējumu sāka publicēt 1874. gada janvārī Čikāgā. Nosaukums atkal tika mainīts, kur to pārsauca par Northwestern Lumberman. Žurnāla izdevējs oficiāli tika reģistrēts 1877. gadā kā izdevniecība Lumberman Publishing Company  un šādā statusā strādāja līdz 1880. gadam. Pēc tam izdevējs reģistrētas izdevniecības statusu zaudēja un izdošanu turpināja privāti. Tika arī izdotas vairākas ar žurnālu saistītas grāmatas un pielikumi, kā Lumberman's Hand Book, Pocket Reference Book un Lumberman's Telegraphic Code. Žurnāla abonementu kopskaits bija aptuveni 25000, bet veikalos tika pārdoti aptuveni 5000 eksemplāru. 

1873. – 1875. gadā žurnāls tika izdots reizi mēnesī uz astoņām līdz divpadsmit lappusēm, taču, žurnālam paplašinoties un augot apjomā, 1876. gadā tas kļuva par 16 lappušu iknedēļas periodiku. Tas tālāk paplašinājās 1880. un 1890. gados, tā izmēram svārstoties no 52 līdz 64 lappusēm. Žurnālu galvenokārt pārdeva Amerikas Savienotajās Valstīs, taču daži abonementi tika iegādati arī citur pasaulē. 

1899. gada 1. janvārī Northwestern Lumberman un žurnāls The Timberman tika apvienoti vienā izdevumā, ko tobrīd nosauca par American Lumberman.  Pēcāk tā nosaukumu 1961. gadā mainīja uz Building Materials Merchandiser, bet 1972. gadā tas kļuva par Home Center, kurš tiek izdots joprojām.

Izmantotā literatūra un atsauces

Atsauces

Izmantotā literatūra 

 
 
 
 
 

 

Amerikāņu laikraksti
Mežsaimniecība
Ķeguma vidusskola

Ķeguma vidusskola (agrāk Ķeguma komercnovirziena vidusskola) ir vispārizglītojoša skola Ķegumā, kas atrodas Skolas ielā 10.

Izglītības progrāmmas 
 Pamatizglītības programma (kods 21011111)
 Pamatizglītības 2. posma (7.-9.kl.) izglītības programma (kods 23011111)
 Speciālās pamatizglītības programmas izglītojamiem ar garīgās attīstības traucējumiem (kods 21015811)
 Speciālās pamatizglītības programma izglītojamiem ar mācīšanās traucējumiem (kods 2105611)
 Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (kods 31011011)
 Vispārējās vidējās izglītības profesionāli orientēta virziena programma (komerczinības, kods 31014011)

Vēsture  
1947. gadā Skolas ielā 2 darbu uzsāka Ogres pilsētas septiņgadīgās skolas filiāle ar latviešu un krievu mācībvalodu, kuru 1948. gada 1. septembrī pārveidoja par Ķeguma septiņgadīgo skolu, bet 1962. gadā par Ķeguma astoņgadīgo skolu. 1981. gadā skola pārcēlās uz ēku Skolas ielā 10. 1989. gadā to pārveidoja par Ķeguma deviņgadīgo skolu, 1992. gadā par Ķeguma pamatskolu.

1993. gadā skolu pārveidoja par Ķeguma komercnovirziena vidusskolu. 2009. gadā tai pievienoja filiāles Tomē un Rembatē, kuras likvidēja 2012. gada 1. augustā.

2022. gadā Ķeguma komercnovirziena vidusskola tika pārdēvēta par Ķeguma vidusskolu.

Atsauces 

Vidusskolas Latvijā
Skolas Ķegumā
1992. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

1992. gada Pasaules čempionāts cīņas sportā notika no 4. līdz 5. septembrim Vilērbānā (Francija). Sacentās tikai sievietes.

Medaļu sadalījums starp valstīm

Komandu vērtējums

Medaļu ieguvēji

Brīvā cīņa, sievietes

Latvijas cīkstoņu sniegums 
Čempionātā piedalījās divas Latvijas brīvā stila cīkstones:
 Irina Tabujeva — 8. vieta (50 kg)
 Agnija Muravska — 7. vieta (70 kg)

Ārējās saites 
 United World Wrestling Database 

1992
1992. gads sportā
Sports Francijā
Beluha

Beluha (, , ) ir 4506 metrus augsts kalns, kas atrodas uz Kazahstānas un Krievijas robežas. Augstākā Altaja virsotne. Līdz ar vairākām citām vietām iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma objektā Altaja Zelta kalni. Beluhas kalna nogāzēs sākas Katuņas upe.

Ārējās saites 

Altajs
Krievijas kalni
Altaja Republika
Konstruktoru birojs ''Južnoje''

Konstruktoru birojs "Pivdenne", pilnā nosaukumā M. K. Jangela vārdā nosauktais Valsts konstruktoru birojs "Pivdenne" (), vēsturiski Konstruktoru birojs Južnoje () ir Ukrainas pilsētā Dņipro bāzēts uzņēmums, kas nodarbojas ar starpkontinetālo ballistisko raķešu, kosmisko raķešu, Zemes mākslīgo pavadoņu, raķešdzinēju un tamlīdzīgu izstrādājumu konstruēšanu. Cieši sadarbojas ar Dņipro uzņēmumu Južmaš, kas ir šādu izstrādājumu ražotājs.

Konstruktoru birojs dibināts 1951. gadā kā OKB-586 un tās pirmais vadītājs bija Mihails Jangels. 1954. gadā to atdalīja no rūpnīcas Južmaš, bet 1966. gadā tas pārdēvēts par "Južnoje". Birojs konstruējis tādus PSRS izstrādājumus kā nesējraķetes Zenit.

Ārējās saites 

 

Južnoje
Aglonas Katoļu ģimnāzija

Aglonas Katoļu ģimnāzija  ir Aglonas bazilikas draudzes dibināta un uzturēta vispārējās izglītības iestāde, kura īsteno vispārējās pamatizglītības un vispārējās vidējās izglītības programmas.

Vēsture 
1921. gada 5.novembrī Romas Katoļu baznīcas kūrija atvēra Aglonas vīriešu reālģimnāziju, kuru vadīja Aglonas dekāns Aloizijs Broks.
Skolas vajadzībām pēc arhitekta Blankenburga projekta 1926. gadā sāka būvēt četrstāvu ēku.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 30. septembrī padomju vara slēdza skolu un ēkas konfiscēja. Pēc Otrā pasaules kara 1944. gadā to pārveidoja par vidusskolu, 1956. gadā par Aglonas internātskolu. 1961. gadā atklāja Aglonas vidusskolas pašreizējo ēku Daugavpils ielā 6 Ciriša ezera krastā.
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1992. gadā Aglonas internātskolu pārdēvēja par Aglonas internātģimnāziju, kuru vadīja Andris Puzo. 

1995. gada septembrī Ministru prezidents Māris Gailis un Rīgas metropolijas kūrijas arhibīskaps Jānis Pujats parakstīja vienošanos par skolas ēku nodošanu Romas katoļu baznīcai un pārveidošanu par katoļu ģimnāziju. 1995. gada 21. septembrī Latvijas Republikas Izglītības un zinātnes ministrija nodeva Romas katoļu baznīcai uz Aglonas bazilikas draudzes vārda nostiprināto nekustamo īpašumu un Aglonas internātģimnāzijas kustamo īpašumu.
Tam pretojās skolas kolektīvs un skolas dibinātājs Preiļu rajona padome. 
1996. gada maijā sākās tiesāšanās process, kuru 1999. gadā Aglonas internātģimnāzija zaudēja un pārcēlās uz Jaunaglonas lauksaimniecības skolas telpām.

1999. gada 8. septembrī skolas ēkā sāka darboties Aglonas Katoļu ģimnāzija.

Izglītības programmas 
Skola īsteno Izglītības un zinātnes ministrijas licencētas mācību programmas:
 pamatizglītības programma (IP kods 21011111)
 vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma 10.-12. klasei (31011011)

Ēku rekonstrukcija 
2014. gadā Latvijas valdība piešķīra gandrīz 44 000 eiro Aglonas Katoļu ģimnāzijas jumta remontam, bet 2015. gadā no līdzekļiem neparedzētiem gadījumiem gandrīz 200 000 eiro atvēlēja ēkas logu un durvju nomaiņai. 
Rekonstrukcijas rezultātā ģimnāzijas ēku kompleksu plānots pārvērst daudzfunkcionālā, kultūrizglītojošā centrā: vecajā ģimnāzijas korpusā paredzēta konferenču centra un viesnīcu kompleksa izveidošana; bijušās internātvidusskolas ēkā paredzēts izvietot Aglonas Katoļu ģimnāziju un dzīvojamo bloku pasniedzējiem, bet pārejā starp korpusiem tiks projektēta kapela, kura būs pieejama gan no konferenču centra puses, gan no ģimnāzijas puses.
Pieguļošajā teritorijā ir paredzēta labiekārtota zona telšu pilsētiņas ierīkošanai, kurā būs vieta 2000 svētceļniekiem.

Atsauces 

Aglona
Ahmets Kireči

Ahmets Kireči (, arī Ahmets Mersinli (Ahmet Mersinli); dzimis , miris ) bija turku cīkstonis, kas izcīnīja divas olimpiskās medaļas — 1936. gada vasaras olimpiskajās spēlēs brīvajā cīņā bronzas un 1948. gada vasaras olimpiskajās spēlēs grieķu-romiešu cīņā zelta medaļu.

Biogrāfija 
Ahmets Kireči ir dzimis Mersinā. Viņš aizrāvās ar boksu, vieglatlētiku, bet pēc tam ar turku cīņu un par uzvarētāju sacensībās Tursusā. Pēc šī panākuma viņš tika aizsūtīts uz cīņas klubu "Kumkapi" Stambulā. Astoņpadsmit gadu vecumā Kireči kļuva par Balkānu čempionu, vēlāk šo titulu viņš ieguva vēl divas reizes. No 1931. gada viņš bija valsts izlases dalībnieks.

1936. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Kireči piedalījās brīvās cīņas sacensībās un ieguva bronzas medaļu, kļūstot par Turcijas vēsturē pirmo olimpiskās medaļas ieguvēju cīņas sportā. 1948. gadā viņš kļuva par olimpisko čempionu, turklāt šoreiz jau grieķu-romiešu cīņā. Atgriezies Turcijā, viņš pēc valsts prezidenta ierosinājuma savu iesauku Mersinli (Mersinietis) oficiāli pieņēma par sava uzvārdu.

1979. gada 17. augustā Ahmets Kireči gāja bojā autokatastrofā. Viņam par godu Mersinā tika uzstādīts piemineklis.

Atsauces

Ārējās saites 

1914. gadā dzimušie
1979. gadā mirušie
Turcijas cīkstoņi
1936. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
1948. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Mersinas ilā dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki cīņas sportā
Barselonas akvārijs

Barselonas akvārijs () ir Eiropas lielākais akvārijs. Viens no pasaules nozīmīgākajiem Vidusjūras zemūdens faunas aizsardzības centriem. Atrodas Barselonā, Vecās Ostas rajonā, netālu no Kolumba pieminekļa, Spānijas Molle (Moll d'Espanya). Adrese: Port Vell, Moll d’Espanya, tuvākā metro stacija — Drassanes.

Barselonas akvārijs būtībā ir milzīgs 36 metrīgs okeanārijs, kas ietver sevī 4,5 mlj. litru ūdens un 35 nelielus akvārijus, kur katrs no tiem raksturojas ar savu faunas un floras sastāvu. Caurspīdīgs 80 metru garš zemūdens stikla tunelis, kas skaitās pats garākais pasaulē, izvietots zem okeanārija, kur var izvietoties līdz 100 cilvēkiem vienlaicīgi, un ļauj apmeklētājiem justies kā jūras dzelmē.

Ekspozīcija ir izveidota 14 dažādu ekosistēmu veidā: klinšaina un smilšaina pludmale, aļģu audzes, zemūdens alas un groti, koraļļu rifi u.t.t. Vēl 7 akvāriji ir veltīti tropiskajām ekosistēmām: šeit var apskatīt, piemēram, Lielā Barjerrifa, Sarkanās jūras un Karību jūras iemītniekus to dabiskajā dzīves vidē. Viena no interesantākajām ekspozīcijas daļām ir miniakvāriji, kas akcentē uzmanību uz pārsteidzošiem jūru iemītniekiem, kurus ir grūti apskatīt lielā ūdens tilpumā. Tādi, piemēram, ir jūraszirdziņi, sūkļi un mikroskopiskas zivtiņas, kuras var ieraudzīt tikai palielinājumā. Barselonas akvārijā ir savākts ap 11 tūkst. jūras dzīvnieku, kas pārstāv 450 sugas, un no tiem 300 jūras zivju sugas.

Papildus šeit ir dažādas izstādes par jūras tematiku, kafejnīca, veikals, konferenču zāles u.c. No akvārija atvēršanas 1995. gada 8. septembrī to ir apmeklējuši vairāk kā 14 miljoni cilvēku.

Atsauces 

Barselona
Okeanāriji
Vīnes Milzu panorāmas rats

Vīnes Milzu panorāmas rats () ir 64,75 metrus augsts panorāmas rats Austrijas galvaspilsētas Vīnes Leopoldštates rajonā pie ieejas Prātera parkā. Uzbūvēts 1897. gadā un kļuvis par vienu no Vīnes simboliem. No 1920. līdz 1985. gadam bija augstākais panorāmas rats pasaulē. 

Uzcelts par godu imperatora Franča Jozefa I 50 valdīšanas gadiem. 1916. gadā tika saņemta atļauja to demontēt, bet līdzekļu trūkuma dēļ tas netika izdarīts. Iesākumā tam bija 30 gondolas. Panorāmas rats cieta Otrajā pasaules karā, un to atjaunojot gondolu skaitu samazināja uz 15. Vīnes Milzu panorāmas rats kā darbības vide parādās vairākās filmās, tostarp film noir klasikā "Trešais cilvēks".

Ārējās saites 

Vīne
Panorāmas rati
Celtnes un būves Austrijā
Sabena

Sabena (no franču:Société Anonyme Belge d'Exploitation de la Navigation Aérienne) bija 1923. gadā dibināta Beļģijas nacionālā lidsabiedrība. Tās galvenā mītne atradās Briseles lidostā. 

2001. gadā tā bankrotēja un uz tās bāzes 2002. gadā tika izveidota lidsabiedrība SN Brussels Airlines, kas 2006. gadā apvienojās ar Virgin Express, izveidojot lidsabiedrību Brussels Airlines.

Ārējās saites 

Bijušās lidsabiedrības
Marica

Marica () arī Eirosa () un Meriča () ir 490 kilometrus gara Egejas jūrā ietekoša upe Bulgārijā (kur tā tek pirmos 309 kilometrus), kā arī Grieķijā un Turcijā, kur tā gandrīz visā tecējumā veido abu valstu robežu.

Iztece - no Rilas kalniem uz dienvidoem no Sofijas. Bulgārijas teritorijā tek austrumu - dienvidaustrumu virzienā, pie Edirnes pagriežas uz dienvidiem. Izveidojot purvainu deltu, ietek Egejas jūrā 14,5 kilometrus uz austrumiem no Aleksandropoles. Lielākās pietekas - Topolnica, Sazlijka, Tundža, Ergene (kreisās) un Vača, Arda, Eritropotama (labās). Maricas krastos atrodas Pazardžika, Plovdiva, Parvomaja, Dimitrovgrada, Svilengrada, Edirne, Didimotihona.

Ārējās saites 

Bulgārijas upes
Grieķijas upes
Turcijas upes
Egejas jūra
Marica
Haskovas apgabals
Pazardžikas apgabals
Plovdivas apgabals
Sofijas apgabals
Edirnes ils
Kvarkens

Kvarkens () jeb Merenkurku () ir jūras šaurums starp Zviedriju ziemeļrietumos un Somiju dienvidaustrumos, kas savieno Botnijas līča Botnijas jūru ar Botnijas iekšējo līci. Kvarkena platums, ņemot vērā salas (Zviedrijas pusē tās ir Holmenas salas, bet Somijas pusē — Kvarkena salas) ir 25 kilometri. Šaurums ziemā aizsalst. Kvarkena salas 2000. gadā iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Eksistē plāni par tilta būvniecību pār šaurumu.

Ārējās saites

Baltijas jūras šaurumi
Somijas šaurumi
Zviedrijas šaurumi
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Zviedrijā
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Somijā
Ledus sirds 2

"Ledus sirds 2" () ir 2019. gada ASV 3D datoranimācijas muzikālā fantāzijas filma, ko producē Walt Disney Animation Studios. Šī ir 58. studijas producētā animācijas filma, kā arī turpinājums 2013. gada animācijas filmai "Ledus sirds". Tāpat kā filmas pirmajai daļai režisori ir Kriss Baks un Dženifere Lī, producents Pīters Del Veho, dziesmu autori Kristena Andersone Lopesa un Roberts Lopess, un komponists Kristofers Beks. Lī ir arī scenārija autore. Kristena Bella, Idina Menzela, Džošs Geds, Džonatans Grofs un Kiarans Hainds ieskaņojuši jau ierastos tēlus, savukārt pārējās lomas ieskaņojuši Sterlings Brauns, Evana Reičela Vuda, Alfreds Molina, Marta Plimptone, Džeisons Riters, Reičela Metjūsa un Džeremijs Sisto.

Filmas darbība norisinās trīs gadus pēc pirmās daļas notikumiem, stāsts seko Elzas, Annas, Kristofa, Olafa un Svena gaitām, kuri dodas ceļojumā prom no Arendeles karalistes, lai atklātu Elzas burvju spēju izcelsmi un izglābtu karalisti pēc tam, kad noslēpumaina balss sauca Elzu.

"Ledus sirds 2" pasaules pirmizrāde norisinājās  Dolby teātrī Holivudā, savukārt ASV kinoteātros filmu sāka demonstrēt tā paša gada 22. novembrī. Latvijā filmas pirmizrāde notika 12. decembrī. Filma saņēmusi pārsvarā labvēlīgu kritiku, pozitīvi ir novērtēta animācija, vizualizācija, scenārijs, mūzika un balss aktieru tēlojums. Filmas pasaules ienākumi ir vairāk kā viens miljards ASV dolāru un tā ir pirmajā vietā starp ienesīgākajām animācijas filmu pirmizrādēm, otrā visu laiku ienesīgākā animācijas filma un trešajā vietā starp ienesīgākajām 2019. gada filmām, kā arī 11. visu laiku ienesīgākā filma. 92. Kinoakadēmijas balvai filma tika nominēta kategorijā "Labākā dziesma" (Into the Unknown).

Atsauces

Ārējās saites 

ASV animācijas filmas
2019. gada animācijas filmas
Walt Disney Animation Studios filmas
RKC Waalwijk

RKC Waalwijk  ir profesionāls Nīderlandes futbola klubs no Vālveikas. Klubs ir dibināts 1940. gadā. Pašlaik spēlē Nīderlandes futbola augstākajā līgā Eredivisie. Mājas spēles aizvada Mandemakers stadionā, kura ietilpība ir 7500 vietu. Labākais sasniegums Eredivisie ir 7. vieta 1990.—1991. un 2000.—2001. gada sezonās. Klubs ir divas reizes uzvarējis Nīderlandes Pirmajā divīzijā (Eerste Divisie).

Sasniegumi 
 Eerste Divisie
 Uzvarētāji (2): 1987–88, 2010–11

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

Nīderlandes futbola klubi
Roterdamas "Sparta"

Roterdamas "Sparta" () ir profesionāls Nīderlandes futbola klubs no Roterdamas. Klubs ir dibināts 1888. gadā. Pašlaik spēlē Nīderlandes futbola augstākajā līgā Eredivisie. Mājas spēles komanda aizvada Het Kasteel stadionā, kura ietilpība ir 11 026 vietas.  Kluba futbolisti ir sešas reizes izcīnījuši Nīderlandes čempiontitulu un trīs reizes uzvarējuši Nīderlandes (KNVB) kausa izcīņā.

Sasniegumi 
 Nīderlandes čempionāts (tagad — Eredivisie)
 Čempioni (6): 1908–09, 1910–11, 1911–12, 1912–13, 1914–15, 1958–59
 Eerste Divisie
 Uzvarētāji (1): 2015–16
 KNVB kauss
 Kausa ieguvēji (3): 1957–58, 1961–62, 1965–66
 Finālisti (1): 1970–71

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

Nīderlandes futbola klubi
Depresija (psihisks stāvoklis)

Depresija ir psihiks stāvoklis, kuram raksturīga nomāktība, drūmums, zema aktivitāte. Šāds stāvoklis ietekmē cilvēka domas, uzvedību, motivāciju, jūtas un labsajūtu. Raksturīgi simptomi ir skumjas, apgrūtināta domāšana un koncentrēšanās spēju samazināšanās, kā arī ievērojama apetītes un miega laika pieaugumu vai samazināšanās. Cilvēkiem, kuriem ir depresija, var būt arī pašnāvnieciskas domas. Depresija var būt gan īslaicīga, gan ilgstoša. Viena no pirmajām depresijas pazīmēm ir anhedonija, tas ir, patoloģiska nespēja just patiku un prieku noteiktās aktivitātēs, kas parasti cilvēkiem liek pasmaidīt, justies labāk. Depresija ir raksturīga arī nopietnākiem garastāvokļa traucējumiem, piemēram, rekurentiem depresīviem traucējumiem (klīniskajai depresijai) vai pastāvīgiem depresīviem traucējumiem. Depresija var būt arī īslaicīga reakcija uz notikumiem ikdienas dzīvē, piemēram, nelaimīgas mīlestības dēļ.

Ārējās saites 

Psiholoģija
Psihiatrija
Emocijas
Ahelosa

Ahelosa ( ir 217 kilometrus gara upe Grieķijas rietumos, kas ietek Jonijas jūrā. 

Antīkajos laikos Ahelosa bija robeža starp Akarnāniju un Etoliju. Ar Ahelosas upes nosaukumu saistīts dieva Aheloja vārds, kas ir upes dievs sengrieķu mitoloģijā. 

Upe sākas Pindosu kalnos, Lakmosa piekalnē. Tek dienvidu virzienā, augštecē veidojot Epīras un Tesālijas robežu. Caurtek Kremastas, Kastraki un Stratosas ūdenskrātuvēm.

Ārējās saites 

 

Grieķijas upes
Jonijas jūra
Tomaras Kristus konvents

Kristus konvents () ir 12. gadsimtā Templiešu ordeņa dibināts klosteris Portugāles pilsētā Tomarā, templiešu ordeņa Portugāles atzara vēsturiskais ietekmes centrs. 14. gadsimtā citās valstīs templiešu ordeni likvidēja. Portugālē tas tomēr turpināja darbību, pārdēvējoties par Kristus ordeni, un aktīvi piedalījās 15. gadsimta Lielajos ģeogrāfiskajos atklājumos. 1983. gadā klosteris tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sastāvā.

Ārējās saites 

 

Portugāles klosteri
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Portugālē
Kilijas atteka

Kilijas atteka (, ) ir 104 kilometrus gara Donavas deltas galvenā atteka, Rumānijas—Ukrainas robežupe. Tā atrodas deltas ziemeļos un caur to Melnajā jūrā nonāk 70 % Donavas ūdeņu. Lejasdaļā tā sazarojas vēl vairākos desmitos atteku. Kilijas attekas krastos atrodas Izmajila, Kilija un Vilkove.

Ārējās saites 

Ukrainas upes
Rumānijas upes
Donavas pietekas
Gravitācija 2: Iebrukums

"Gravitācija 2: Iebrukums" () ir 2020. gada Krievijas zinātniskās fantastikas filma. Filmas režisors ir Fjodors Bondarčuks. Galvenās lomas atveido Aleksandrs Petrovs, Irina Staršenbauma, Oļegs Meņšikovs, Rinals Muhametovs un Sergejs Garmašs. Filmas darbība norisinās trīs gadus pēc pirmās filmas notikumiem.

"Gravitācija 2: Iebrukums" ir Bondarčuka trešā filma un astotā Krievijas filma, kas filmēta IMAX formātā. Filmas pirmizrāde Krievijā norisinājās , Latvijā filmu kinoteātros sāka demonstrēt no .

Atsauces

Ārējās saites 

2020. gada filmas
Krievijas zinātniskās fantastikas filmas
Filmas par ārpuszemes dzīvību
1917 (filma)

"1917" () ir 2019. gada kara filma. Filmas režisors un producents ir Sems Mendess, kurš kopā ar Kristiju Vilsoni Kērnsu ir arī filmas scenārija autors. Galvenās lomas filmā atveido Džordžs Makejs, Dīns Čārlzs Čepmans, Marks Strongs, Endrū Skots, Ričards Medens, Klēra Duburka, Kolins Fērts un Benedikts Kamberbačs. Filmas sižets balstīts uz Mendesa vectēva Alfrēda Mendesa stāstītajiem notikumiem. Tas stāsta par diviem jauniem britu kareivjiem Pirmā pasaules kara laikā 1917. gada pavasarī, kuru uzdevums ir nogādāt ziņu par plānoto slazdu vienā no gaidāmajām sadursmēm, uzreiz pēc vācu karaspēka atkāpšanās uz Hindenburga līniju operācijas Alberihs laikā.

Filmas "1917" pirmizrāde norisinājās gadskārtējā labdarības pasākumā Karaliskās filmu parādes laikā Londonā . ASV kinoteātros filmu sāka demonstrēt no , savukārt Latvijā filmas pirmizrāde norisinājās . Apvienotajā Karalistē filma kinoteātros ir skatāma arī no 10. janvāra.

Starp daudziem apbalvojumiem, filma tika nominēta 92. Kinoakadēmijas balvai desmit kategorijās, tostarp "Labākā filma", "Labākais režisors" un "Labākais oriģinālscenārijs", bet saņēma tikai trīs, no kurām vienu kategorijā "Labākais operatora darbs". Tāpat filma tika nominēta 77. Zelta globusa balvai trīs kategorijās, no kurām ieguva balvu kā labākā drāma un balvu nominācijā "Labākais režisors" (Sems Mendess). 73. BAFTA kino balvu filma saņēma septiņās kategorijās, arī nominācijās "Labākā filma" un "Labākais režisors". Vēl filma saņēma Amerikas producentu ģildes balvu kā labākā filma, un Sems Mendess kā labākais režisors saņēma Amerikas režisoru ģildes balvu.

Atsauces

Ārējās saites 

2019. gada filmas
Apvienotās Karalistes filmas
Kara filmas
DreamWorks Pictures filmas
Universal Pictures filmas
BAFTA kino balvas ieguvēji (filmas)
Sema Mendesa filmas
Maskētie spiegi

"Maskētie spiegi" () ir 2019. gada ASV datoranimācijas spiegu komēdija. Filma veidota studijā Blue Sky Studios un to izplata 20th Century Fox. Filma ir brīvi balstīta uz Lukasa Martella 2009. gada animācijas īsfilmu Pigeon: Impossible. Šī ir debijas filma Nikam Bruno un Trojam Kveinam kā režisoriem. Galvenās lomas ieskaņojuši Vills Smits un Toms Holands, bet pārējās lomās var dzirdēt Rašidu Džonsu, Benu Mendelsonu, Kārenu Gillanu un DJ Khaled. Filmas pirmizrāde norisinājās  kinoteātrī El Capitan Theatre, bet ASV kinoteātros to sāka demonstrēt no 25. decembra. Latvijā filmas pirmizrāde norisinājās .

Sižets 
Lai pasargātu pasauli no nopietniem draudiem, cilvēce paļaujas uz slaveno spiegu Lensu Sterlingu, kurš, savukārt, bieži paļaujas uz jauno zinātnieku Valteru Beketu, kas Lensu apgādā ar visām nepieciešamajām tehniskajām spiegu lietām. Bekets mēģina ieviest savu jaunāko "biodinamiskās maskēšanās" izgudrojumu, ko Sterlings nejauši sev injicē un pārvēršas par balodi. Tagad Sterlingam jānoskaidro, kā viņš var izglābt pasauli no kibernētiskā neprāta, būdams tikai mazs putns.

Lomās 
 Vills Smits — Lenss Sterlings
 Toms Holands — Valters Bekets
 Rašida Džonsa — Mārsija Kapela
 Bens Mendelsons — Kilians, spēcīgs tehnoloģiskais terorists
 Reba Makintaira — Džoja Dženkinsa, spiegu aģentūras vadītāja
 Reičela Brosnahena — Vendija Beketa, Valtera māte
 Kārena Gillana — Aijsa, kvantumu optiskās termogrāfijas spektrālo analīžu speciāliste
 DJ Khaled — Iers
 Masi Oka — Katsu Kimura, japāņu dīlere, kas sadarbojas ar Kilianu
 Karla Himenesa — Džeraldīna

Filmas tapšana 
 tika paziņots par filmas, kas balstīta uz animācijas īsfilmu Pigeon: Impossible, tapšanas sākumu ar Villa Smita un Toma Holanda balsīm galvenajiem tēliem.

2018. gada oktobrī projektam pievienojās tādi balss aktieri kā Bens Mendelsons, Kāren Gillana, Rašida Džonsa, DJ Khaled un Masi Oka. 2019. gada jūlijā viņiem pievienojās arī Reba Makintaira un Reičela Brosnahena, bet septembrī Karla Himenesa.

Apbalvojumi

Atsauces

Ārējās saites 

2019. gada animācijas filmas
ASV animācijas filmas
Blue Sky Studios filmas
20th Century Fox animācijas filmas
20th Century Fox filmas
Monsoro pils

Monsoro pils () ir renesanses stila viduslaiku pils, kas atrodas Luāras ielejā, Francijā, 250 kilometru attālumā no Parīzes. Pils uzcelta Luāras upes krastā nelielā tirdzniecības komūnā Monsoro. Tā ir daļa no UNESCO Pasaules mantojuma objekta, kas atrodas Luāras ielejā. Monsoro pils ir vienīgā no visām Luāras ielejas pilīm, kas celta Luāras upes gultnē. Kopš 2016. gada Montsoreau pilī atrodas Laikmetīgās mākslas muzejs - Monsoro pils, kuru dibinājis franču laikmetīgās mākslas kolekcionārs Filips Meaillejs. Tās kolekcija pārstāv pasaulē lielākos radikālo konceptuālistu mākslinieku Māksla un Valoda () krājumus.

Pils ir minēta Aleksandra Dimā darbā “Grāfiene Monsoro”.

Etimoloģija 
Monsoro pils ir nosaukta pēc klinšainā kalna, uz kura tā ir uzcelta, Soro kalna ().

Vēsturiskā vieta 
Soro kalnā ir bijušas trīs svarīgas ēkas:
 Gallo-romiešu templis vai administrācijas ēka.
 Viduslaiku cietoksnis, kuru uzcēla Eudes I no Bluā un kuru drīz pēc tam pārveidoja Fulk III no Anžū.
 Renesanses stila viduslaiku pils, celta tūlīt pēc Simtgadu kara beigām.

Galerija

Atsauces un piezīmes

Ārējās saites 

Pilis Francijā
Muzeji Francijā
Mākslas muzeji un galerijas Francijā
Hugo Freund & Co

Hugo Freund & Co bija juvelierizstrādājumu uzņēmums, kas tika dibināts 1908. gadā Prāgā I par Fruit Market co. 15. Šīs sabiedrības dibinātājs bija Hugo Freunds.

Uzņēmuma vēsture 
Hugo Freund & Co bija filiāles Vīnē, Pforcheimā, Antverpenē un Šveicē, kas uzturēja pastāvīgus kontaktus ar PBX Prāgā un ne tikai iegādājās, bet arī eksportēja un informēja PBX par svarīgiem ārvalstu jauninājumiem un tirgus situāciju.

Kad pienāca laiks, kad apgrūtināja ārzemju preču importu un kad bija nepieciešams atrauties no ārvalstu piegādātājiem un viņa ārvalstu ražotnēm, Freunda kungs nolēma ietaupīt lielās muitas un ārvalstu valūtas maiņas nodevas.

Otrā pasaules kara beigās tika nacionalizēti visi privātie uzņēmumi, to skaitā uzņēmums Hugo Freund & Co.

Galerija

Ārējās saites 
 Hugo Freund & Spol.
 Hugo Freund www.holocaust.com
 Silver Lipstick Holder, Hugo Freund Prague, cca 1935

Uzņēmumi
Rotaslietas
Jānis Tomašs

Jānis Tomašs (dzimis 1984. gada 30. maijā) ir latviešu dzejnieks no Vecpiebalgas.

Biogrāfija 
Jānis Tomašs ir dzejnieks un Rīgas pašvaldības policists (inspektors). Publicē dzeju latviešu presē kopš 2009. gada (Pirmā publikācija: dzejoļu kopa "Es jau nositu jaunību" laikrakstā "Kultūras Forums" (Nr. 13)). 2007. gadā piedalījies Jauno un iesācēju autoru seminārā. Debitējis 2016. gadā ar krājumu “Melnie darba cimdi”, par ko saņēmis dažādus apbalvojumus, tostarp — Latvijas Literatūras gada balvu kategorijā „Spilgtākā debija literatūrā” un Dzintara Soduma balvu (2017. gadā), kā arī bijis izvirzīts Ojāra Vācieša prēmijai literatūrā, saņemot žūrijas simpātiju balvu. 2018. gadā Latvijas Nacionālā Teātrī uzved izrādi "Visas manas vājības ir tavas lūpas" ar Jāņa Tomaša dzeju (kopā ar Arvi Vigulu un Krišjāni Zeļģi). Tomaša dzejai raksturīgs ikdienišķās realitātes tēlojums, vienkāršrunas un izsmalcinātu vārdspēļu sintēze, blīvs metaforu lietojums.

Bibliogrāfija 

 Melnie darba cimdi [dzeja]. Rīga: Pētergailis, 2016
 Smagatlētika [dzeja]. Rīga: Pētergailis, 2019

1984. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latviešu dzejnieki
Reinis Znotiņš

Reinis Znotiņš (dzimis  Rīgā) ir latviešu uzņēmējs un politiķis. Ievēlēts 13. Saeimā no Konservatīvie saraksta.

Beidzis Rīgas Juridisko augstskolu. Pēc studiju beigām papildinājis izglītību un darbojies IT uzņēmējdarbībā Nīderlandē un ASV. Pēc atgriešanās Latvijā darbojies uzņēmējdarbībā.

Politiskā darbība 
2018. gadā R. Znotiņš tika ievēlēts 13. Saeimā no Jaunās konservatīvās partijas saraksta. R. Znotiņš ir jaunākais 13. Saeimas deputāts.

2020. gada sākumā R. Znotiņš kļuva par Izglītības un zinātnes ministrijas parlamentāro sekretāru, nomainot amatā Anitu Muižnieci.

Atsauces 

1991. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Jaunās konservatīvās partijas politiķi
Latvijas uzņēmēji
13. Saeimas deputāti
M. R. Štefānika lidosta

M. R. Štefānika lidosta () jeb Bratislavas lidosta () ir starptautiska lidosta Slovākijā apmēram 9 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Bratislavas centra. 

Lidosta tika atklāta 1951. gadā. 1993. gadā lidosta nosaukta Milana Rastislava Štefānika vārdā, kurš 1919. gadā pie Bratislavas gāja bojā aviokatastrofā. 

M.R.Štefānika lidosta pasažieru piesaistē konkurē ar Vīnes starptautisko lidostu, kas atrodas 55 kilometru attālumā. Lidosta ir lidsabiedrību Ryanair, AirExplore, Go2Sky un Smartwings Slovakia bāze. 

Neskaitot čartelidojumus, lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2019. gadā nodrošināja aviosabiedrības Air Cairo, Cyprus Airways, Ellinair, flydubai, Pobeda, Ryanair, Smartwings, Wizz Air. Visu sezonu lidojumi notika uz 15 valstīm (tās ir Apvienotie Arābu Emirāti, Beļģija, Bulgārija, Francija, Grieķija, Itālija, Īrija, Kipra, Krievija, Lielbritānija, Malta, Nīderlande, Serbija, Ukraina un Ziemeļmaķedonija), bet sezonāli - vēl uz 4 valstīm (tās ir Ēģipte, Izraēla, Turcija un Spānija).

Ārējās saites 

Lidostas Slovākijā
Bratislavas apgabals
Svislača (upe)

Svislača (, ) ir 285 kilometrus gara Bjarezinas labā krasta pieteka Baltkrievijas centrālajā daļā. 

Iztece Minskas augstienē. Tek dienvidaustrumu virzienā. Lielākā pieteka - Volma. Ietek Bjarezinā augšpus Babrujskas. Upes krastos atrodas Zaslavje un Minska (Svislačas pilsēta neatrodas pie šīs upes).

Ārējās saites 

Baltkrievijas upes
Bjarezinas pietekas
Amatusa

Amatusa () jeb Amatunta bija sena pilsēta Kipras dienvidu krastā pie mūsdienu Ajostohonas pilsētas, viena no Kipras 10 seno valstu galvaspilsētām. Amatusa pēc Pafas bija otra svarīgākā Afrodītes kulta vieta. Notiek arheoloģiskie izrakumi.

Pēc sengrieķu mītiem pilsētas leģendārais dibinātājs bija Adonīsa tēvs Kinīrs. Pēc citas leģendas Amatusa ir Ariadnas nāves vieta. 

Arheoloģiskajos izrakumos sākot no 19. gadsimta otrās puses šeit atrasti vairāki pagaidām tikai daļēji atšifrētās eteokipriešu valodas rakstības paraugi. Valoda saglabājušies līdz pat 4. gadsimtam p.m.ē., atšķirībā no pārējās Kipras, kas runāja sengrieķu valodā. Arī senie autori atzīmē, ka Amatusā dzīvojuši senie pelasgi. Amatusa savas attīstības laikā lielākoties bija saistīta ar feniķiešu tirdzniecību. Tā tirgojās ar graudiem un varu. Pilsēta savu ekonomisko ietekmi pamazām zaudēja pēc Maķedonijas Aleksandra iekarojumiem. Pēc kristietības izplatīšanās tā pamazām zaudēja arī kulta nozīmi. Vēl 7. gadsimtā tā bija apdzīvota, un šeit darbojās kristiešu bīskaps. Amatusa tika gandrīz pamesta pēc tam, kad Ričards I Lauvassirds 1191. gadā, dodoties Trešajā Krusta karā, iekaroja Kipru.

Attēlu galerija

Ārējās saites 

Kipras vēsture
Senās Grieķijas pilsētas
Brača

Brača () ir Horvātijas sala uz dienvidiem no Splitas, ar Hvaras salu dienvidos un Šoltu rietumos. No cietzemes to atdala Bračas kanāls. Pēc teritorijas trešā lielākā Horvātijas sala. Salā esošais 780 metrus augstais Vidovas kalns ir augstākā virsotne Adrijas jūras salās. Salas lielākā apdzīvotā vieta - Supetaras pilsēta. Attīstīts tūrisms.

Ārējās saites 

Horvātijas salas
Adrijas jūra
Splitas-Dalmācijas župānija
Sanna Marina

Sanna Mirella Marina (Sanna Mirella Marin; dzimusi 1985. gada 16. novembrī) ir Somijas politiķe. Kopš 2019. gada 10. decembra viņa ir Somijas premjerministre, kļūdama par pasaulē jaunāko valsts premjerministri. Kopš 2020. gada 22. augusta viņa ir Sociāldemokrātiskās partijas priekšsēdētāja. Marina kopš 2015. gada ir Somijas parlamenta Eduskuntas deputāte. 2019. gadā viņa bija satiksmes un sakaru ministre.

Biogrāfija 
Marina piedzima 1985. gada 16. novembrī Helsinkos. Viņa dzīvoja Espo, Pirkalā, līdz pārcēlās uz Tamperi. Viņa uzauga homoseksuālu sieviešu pāra ģimenē.

2007. gadā Sanna Marina Tamperes Universitātē ieguva bakalaura grādu. 2007. gadā viņa Tamperes Universitātē ieguva maģistra grādu administratīvajās un tiesību zinātnēs.

2006. gadā Marina iestājās sociāldemokrātiskās jaunatnes organizācijā, un no 2010. līdz 2012. gadam viņa bija organizācijas priekšsēdētāja pirmā vietniece.

Marina kandidēja 2008. gada Somijas pašvaldību vēlēšanās, bet netika ievēlēta. 2012. gada vēlēšanās Sanna Marina 27 gadu vecumā tika ievēlēta Tamperes domē. No 2013. līdz 2017. gadam viņa bija domes priekšsēdētāja. 2017. gadā viņa atkārtoti tika ievēlēta domē. Viņa bija arī Tamperes reģiona padomes Asamblejas locekle. No 2013. līdz 2016. gadam viņa bija arī Pirkanmā reģionālās padomes locekle.

2014. gadā Marina tika ievēlēta par Sociāldemokrātiskās partijas priekšsēdētāja otro vietnieku. 2015. gadā viņa tika ievēlēta Eduskuntā no Pirkanmā vēlēšanu apgabala. 2018. gadā viņa tika ievēlēta atkārtoti. 2019. gada 6. jūnijā viņa kļuva par satiksmes un sakaru ministri Anti Rinnes valdībā.

2019. gada 8. decembrī Sociāldemokrātiskā partija Sannu Marinu izvirzīja par premjerministra kandidātu, lai nomainītu Anti Rinni, kurš atkāpās 3. decembrī. 10. decembrī tika apstiprināta Sannas Marinas jaunā valdība.
2020. gada 22. augustā viņa tika ievēlēta par Sociāldemokrātiskās partijas priekšsēdētāju, nomainot Anti Rinni.

Atsauces

Ārējās saites 
 Sannas Marinas vietne
 Informācija Somijas valdības vietnē

|-

|-

Somijas politiķi
Somijas premjerministri
Helsinkos dzimušie
Voaras lidosta

Voaras lidosta () ir vienīgā lidosta Fēru Salās, arhipelāga rietumu pusē, Voaras salā. Uz austrumiem no lidostas atrodas lielākais Fēru salu ezers Servosvatns, bet uz rietumiem atrodas Servoavūrfjords.

Lidostu uzcēla britu armija Otrā pasaules kara laikā. Pēc kara tā bija pamesta līdz 1963. gadam. 

Lidosta ir Fēru nacionālās lidsabiedrības Atlantic Airways galvenā bāze. Lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2019. gadā nodrošināja aviosabiedrības Atlantic Airways un Scandinavian Airlines. Visu gadu notiek lidojumi uz 5 valstīm (tās ir Dānija, Francija, Islande, Lielbritānija, Norvēģija), bet sezonāli - arī uz Spāniju.

Ārējās saites 

Lidostas Dānijā
Celtnes un būves Fēru Salās
Salamajervi nacionālais parks

Salamajervi nacionālais parks () ir 1982. gadā izveidots nacionālais parks Somijas centrālajā daļā, Viduspohjanmā un Vidussomija reģionos, Somenselkes apvidū, kas ir pauguru grēda, kas atdala Botnijas līča baseinu no Somu līča baseina. Nacionālā parka teritorija bagāta kūdrājiem, izveidotas pārgājienu takas 70 kilometru garumā.

Ārējās saites 

Somijas nacionālie parki
Vidussomija
Viduspohjanmā
Abi

Abi () bija Senās Grieķijas pilsēta Fokidas novadā. 

Senatnē pilsēta bija pazīstama ar savu Apollona tempļa orākulu. Vissīkāk pilsēta aprakstīta Pausanija darbos. Orākulam padomu citu starpā vaicājuši Krēzs un Mardonijs. Templi nopostīja persiešu valdnieks Kserkss I 480. gadā p.m.ē., bet 346. gadā p.m.ē. beotieši Trešajā Svētajā karā. 2. gadsimta sākumā Romas imperators Adriāns templi atjaunoja, gan mazākā izmērā.

Attēlu galerija

Ārējās saites 

 

Senās Grieķijas pilsētas
Grieķijas vēsture
Estergomas bazilika

Primāta Vissvētākās Jaunavas Marijas Debesbraukšanas un Svētā Adalberta bazilika () jeb Estergomas bazilika ir 19. gadsimtā celta Romas katoļu katedrāle, kas atrodas Ungārijas pilsētā Estergomā Donavas upes labajā krastā. Estergomas arhibīskaps vienlaikus ir arī Ungārijas katoļu baznīcas primāts.

Estergomas bazilika ir visaugstākā celtne un vislielākā baznīca Ungārijā. Tā ir 118 metrus gara, 49 metrus plata un 100 metrus augsta. Atrodas pakalnā pie Donavas, kas vēl vairāk vizuāli palielina tās izmērus. 

Pirmo baznīcu Estergomas bazilikas vietā starp 1001. un 1010. gadu uzcēla Svētais Ištvāns. Tā tika veltīta Svētajam Adalbertam un bija pirmā kristiešu baznīca valstī. Gadsimtiem ejot, baznīca vairākkārt tika nopostīta, tomēr vienmēr atjaunota līdz 1543. gadā Estergomu ieņēma turki un gandrīz pilnīgi iznīcināja baznīcu. Rezultātā Estergomas arhibīskaps pārcēla rezidenci uz Trnavu mūsdienu Slovākijā. 1820.gadā tomēr tika pieņemts lēmums Estergomā uzsākt milzīgas katedrāles celtniecību, kura tika pabeigta 1856. gadā.

Ārējās saites 

Romas katoļu baznīcas Ungārijā
Īrijas Nacionālā universitāte Golvejā

Īrijas Nacionālā universitāte Golvejā (, ) ir 1849. gadā dibināta universitāte Īrijas pilsētā Golvejā, valsts rietumos. 

Universitāte dibināta kā Golvejas Karalienes koledža (Queen's College Galway), bet gadu vēlāk kļuva par daļu no Īrijas Karalienes universitātes (Queen's University of Ireland). 1908. gadā tā iekļāvās Īrijas Nacionālās universitātes sistēmā kā Golvejas Universitātes koledža (University College Galway). Mūsdienu nosaukums tai ir no 1997. gada. 

Universitāte sastāv no 5 koledžām un 9 pētniecības institūtiem un centriem. Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū ir politiķis Maikls Higinss (Michael D. Higgins), politiķis Enda Kennijs (Enda Kenny), fiziķis Džordžs Stonijs (George Johnstone Stoney), kinoaktieris Mārtins Šīns (Martin Sheen).

Ārējās norādes 

 
 

Universitātes Īrijā
Itālijas karognesēji olimpiskajās spēlēs

Šajā uzskaitījumā apkopoti Itālijas pārstāvji un sportisti, kas olimpisko spēļu oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.

Itālija vasaras olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1896. gada un ziemas olimpiskajās spēlēs kopš 1924. gada.

Vasaras olimpiskās spēles

Ziemas olimpiskās spēles

Skatīt arī 
 Itālija olimpiskajās spēlēs
 Itālijas olimpisko medaļnieku uzskaitījums

Atsauces

Ārējās saites 
 
  

Karognesēji
Ar sportu saistīti uzskaitījumi
Lundas Universitāte

Lundas Universitāte () ir 1666. gadā dibināta publiska pētniecības universitāte Zviedrijas pilsētā Lundā, valsts dienvidos. Lundas Universitāte parasti ietilpst pasaules simts labāko universitāšu skaitā dažādos rangos.

Vēsture   
1425. gadā pie Lundas katedrāles franciskāņi nodibināja studium generale skolu. Kad Skone 1658. gadā no Dānijas nonāca Zviedrijas sastāvā, 1666. gadā uz skolas pamata dibināja universitāti.

Lundas Universitātē ietilpst 8 fakultātes, ārpus Lundas universitātes struktūrvienības ir Malmē un Helsingborjā. Universitātei ir apmēram 270 programmas un 1300 atsevišķi kursi. Pie Lundas atrodas MAX IV sinhrotons, 2019. gadā jaudīgākais pasaulē.

Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami četri Nobela prēmijas laureāti - bioķīmiķis Sūne Bergstrēms (Sune Bergström), farmakologs Arvids Karlsons (Arvid Carlsson), ekonomists Bertils Olins (Bertil Ohlin) un fiziķis Manne Sīgbāns.

Ārējās norādes 

 

Universitātes Zviedrijā
Amerikāņu Samoa futbola izlase

Amerikāņu Samoa futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Amerikāņu Samoa starptautiskās futbola sacensībās. Amerikāņu Samoa futbola izlase pārvalda Amerikāņu Samoa futbola federācija. Tiek uzskatīta par vienu no vājākajām futbola izlasēm pasaulē. Izlasei pieder rekords par lielāko zaudējumu starptautiskajos mačos, kad  ar 31–0 zaudēja Austrālijai.

Pasaules čempionātos 

 2002 - Nekvalificējās
 2006 - Nekvalificējās
 2010 - Nekvalificējās
 2014 - Nekvalificējās
 2018 - Nekvalificējās

Okeānijas Nāciju kausos 

 1998 - Nekvalificējās
 2002 - Nekvalificējās
 2004 - Nekvalificējās
 2008 - Nekvalificējās
 2012 - Nekvalificējās
 2016 - Nekvalificējās

Okeānijas futbola izlases