joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Džordžs Karlins

Džordžs Karlins (dzimis 1937. gada 12. maijā, miris 2008. gada 22. jūnijā) bija amerikāņu stand up komiķis un aktieris. Karjeras laikā Karlins izdeva 17 komēdijas albumus un 14 HBO speciālizlaidumus, un saņēmis piecas.Grammy balvas 2004. gadā Comedy Central Karlinu ierindoja otrajā vietā visu laiku labāko komiķu topā. Karlins savās uzstāšanās atklāti jokoja par jūtīgiem tematiem, kā reliģija, politika un sociālas problēmas. Daudzi mūsdienu komiķi min Džordžu Karlinu kā iedvesmas avotu un stand up komēdijas pionieri. Savu pēdējo HBO speciālizlaidumu It’s Bad for Ya Džordžs Karlins ierakstija tikai četrus mēnešus pirms savas nāves sirds mazspējas dēļ.

Karjera
Džordžs Karlins karjeru sāka 1950. gadu vidū. 1960. gados Karlins bieži uzstājās ASV komēdijas televīzijas raidījumā The Tonight Show. Šajā laikā Karlina uzstāšanās maniere un izskats bija līdzīgs citiem komiķiem. Šajā laikā komiķu materiāls bija bez lamu vārdiem un vinš uzstājās uzvalkā un ar īsiem matiem.

Karlins savu stilu kardināli mainīja 1970. gadu sākumā, sākot uzstāties izbalējušos džinsos, T-kreklā un ar atlaistiem, gariem matiem, kas tajā laikā bija ļoti neierasts izskats komiķiem. Šo izmaiņu dēļ Karlinu šobrīd dēve par kontrkultūras komiķi. Šajā laikā mainījās arī Karlina joki. Albumā Class Clown Karlins ierakstīja vienu no savām slavenākajām rutīnām Seven Dirty Words (). Šajā rutīnā Karlins nosauc un analizē septiņus vārdus, kurus nedrīkst teikt televīzijā: shit, piss, fuck, cunt, cocksucker, motherfucker un tits. Lai gan pretrunīgais materiāls veicināja Karlina popularitāti, jaunā rutīna pievērsa arī varas iestāžu uzmanību, un 1972. gadā pēc uzstāšanās Milvokī Karlinu apcietināja par piedauzības likumu () pārkāpšanu.

Nākamajās desmitgadēs Karlins izcēlās ar varas iestāžu un amerikāņu kultūras kritiku savās stand up rutīnās. 1980. gados un 1990. gadu sākumā Karlins izdeva HBO speciālizlaidumu katru otro gadu. Karlins bijis aktieris filmās "Dogma", "Džejs un Klusais Bobs" un Shining Time Station filmu sērijā, tāpat Karlins ierunājis animācijas filmas "Vāģi" un Bila un Teda neticamie piedzīvojumi.

Karlins turpināja uzstāties un rakstīt jaunu materiālu savam stand up līdz sava mūža galam, un pēdējo HBO speciālizlaidumu un disku It’s Bad For Ya Karlins izdeva četrus mēnešus pirms savas nāves, savukārt pēdējo reizi Karlins uzstājās nēdēļu pirms savas nāves Lasvegasā.

Nāve
Džordžs Karlins nomira 2008. gada 22. jūnijā sirds mazspējas dēļ. Problēmas ar sirdi Karlinu mocīja jau kopš 1970. gadu vidus. Pirmo sirdstrieku Karlins piedzīvoja 41 gada vecumā 1978. gadā. Vēlāk Karlins cieta arī no sirds aritmijas. Viņš nomira slimnīcā Santamonikas pilsētā, Kalifornijas štatā 71 gada vecumā. Džordžs Karlins, saskaņā ar paša vēlmēm, tika kremēts un viņa bēres bija privātas.

Atsauces

1937. gadā dzimušie
2008. gadā mirušie
ASV komiķi
Grammy balvas ieguvēji
Sibīrijas haskijs

Sibīrijas haskijs ir suņu šķirne, kuras dzimtene ir Sibīrijas ziemeļaustrumi, bet tālāk attīstijusies tā ir Aļaskā. Skausta augstums šim sunim var sasniegt 53—60 cm, kucei 51—56 cm. Sibīrijas haskijam ir vidēji garš apmatojums ar pavilnu, šīs šķirnes standarts pieļauj visas krāsas un jebkuru krāsu kombināciju, izņemot marmora un tīģerkrāsu. Tiem var būt arī daļēji zilas acis.

Sibīrijas haskija raksturs un apmācīšana 
Sibīrijas haskijs ir patstāvīgs, neatkarīgs, gudrs, enerģisks un ļoti dzīvespriecīgs suns. Tam patīk klejot, šis mājdzīvnieks ļoti mīl savu saimnieku un viņa ģimeni. Tā kā Sibīrijas haskijs pret visiem ir draudzīgs, viņš nav pārāk labs sargsuns. Suņa saimniekiem ir nepieciešama liela pacietība un spēja izprast šī ziemeļu suņa dabu. Sibīrijas haskijs pakļaujas vienīgi tādai pavēlei, kurā saskata jēgu.

Suņa īpašības 
Sibīrijas haskijs jūtas ļoti labi, ja var dzīvot ārā kopā ar vienu vai vairākiem citiem suņiem, un labi saprotas arī ar citiem mājdzīvniekiem. No lietus un aukstuma tos aizsargā biezais kažoks. Visvairāk šīs šķirnes sunim kaitē karstums, tādēļ vasarā viņu nedrīkst fiziski nodarbināt.
Suns ir ļoti piemērots ziemai un sniegotiem laikapstākļiem, jo Sibīrijas haskija acis ietver tumša āda. Tā iemesla dēļ acīs nokļūst mazāk sniega atstarotās gaismas. Tumšais acu ieēnojums ir tas, kas padara izteiksmīgāku šī suņa skatienu.

Fiziskā slodze 
Sibīrijas haskijam ir vajadzīga ievērojama fiziskā slodze. Šajā sakarā saimniekiem ir jābūt neatlaidīgiem.
Iedzimtais bara instinkts spilgti izpaužas suņu kolektīva darbā. Bara dominējošais suns kļūst par barvedi, un pārējie suņi paklausīgi izpilda viņu pavēles. Nedrīkst aizmirst, ka šim pajūgam ir divi barveži — suns un cilvēks. Bara instinktus vērot var tieši grupās, kurās šie suņi ir dzīvojuši kopā ilgstošu laiku.
Sava ātruma dēļ šie suņi ir slaveni visā pasaulē.

Atsauces

Ārējās saites

"Aculiecinieks" - Haskiji. Sniega suņi.

Darba suņi
Suņu šķirnes no Krievijas
Suņu šķirnes no ASV
Eiropas autoceļš E372

|}
|}

Eiropas autoceļš E372 ir daļa no Starptautiskā E ceļu tīkla B klases maršrutiem. Tas sākas Varšavā, Polijā un beidzās Ļvovā, Ukrainā. Tas ir 367 kilometrus garš.

Maršruts

Polija
 17: Varšava-Ļubļina-Zamosca

Ukraina
 M09: Rava-Ruska-Ļvova

Atsauces

Autoceļi Polijā
Autoceļi Ukrainā
Starptautiskais E ceļu tīkls
Luiss C.K.

Luiss C.K., īstajā vārdā Luī Sēkejs, (Louis Szekely, dzimis 1967. gada 12. septembrī) ir ungāru-meksikāņu izcelsmes amerikāņu komiķis, kinoproducents, režisors un aktieris/

Bērnība 
Luī Sēkejs dzīvoja Meksikas galvaspilsētā Mehiko līdz septiņu gadu vecumam . Viņam joprojām ir Meksikas pilsonība un par savu dzimto valodu Luiss C.K. uzskata spāņu valodu..

Karjera 

Pirmo reizi Luiss C.K. uzstājās uz skatuves 1984. gadā atvērtā mikrofona vakarā klubā Bostonā 17 gadu vecumā. Pirmā pieredze Luī bija neveiksmīga, jo joku materiāls beidzās jau pēc trīs minūtēm. Pēc šī notikuma Luī neuzstājās divus gadus. Vēlāk viņš atgriezās uz skatuves, un lēnām ieguva arī atzinību, un sāka uzstāties nozīmīgākos pasākumos, līdz iesildīja publiku pirms komiķa Džerija Sainfelda. 1989. gadā Luiss C.K. pārcēlās uz Ņujorku.

Luiss C.K. ir biežs viesis amerikāņu vakara komēdiju raidījumos Late Show with David Letterman, Late Night with Conan O'Brien, Lopez Tonight, The Tonight Show with Jay Leno un Jimmy Kimmel Live!. Iedvesmojies no Džordža Karlina, kurš katru gadu raksta savu stand up rutīnu no jauna, Luiss C.K. sekoja Karlina piemēram, un 2007. gadā izdeva savu pirmo HBO speciālizlaidumu Shameless. Šobrīd Luī ir izdevis jau četrus stand up DVD diskus.

Bez stand up, Luī ir strādājis arī par scenāristu tādos raidījumos kā Late Show with David Letterman, Late Night with Conan O'Brien, The Dana Carvey Showun The Chris Rock Show. 1999. gadā par darbu The Chris Rock Show Luiss C.K. ieguva Emmy balvu. Kā aktieris Luiss C.K. ir piedalījies filmās Welcome Home Roscoe Jenkins, Diminished Capacity, un The Invention of Lying.

2009. gadā Luiss C.K. sāka veidot jaunu seriālu Louie. Tajā Luiss C.K. ir režisors, scenārists un galvenās lomas aktieris.

Personiskā dzīve 

1995. gadā Luiss C.K. aprecējās ar Aliksu Beiliju. Viņiem ir divas meitas. 2008. gadā viņi izšķīrās, un šobrīd dala aizbildniecību. Par savu ģimeni Luiss C.K. bieži joko uz skatuves.

Atsauces

1967. gadā dzimušie
ASV komiķi
Grammy balvas ieguvēji
Snēpeles muiža

Snēpeles muižas pils ir Snēpeles muižas kungu dzīvojamā ēka, kas atrodas Kuldīgas novada Snēpeles pagastā, Snēpelē. Tā ir bijusi barona Hāna medību pils, celta 19. gs sākumā. Pilī mākslinieciski augstvērtīgi objekti ir fasādes dekoratīvā apdare, lieveņa margas un durvju komplekts, trīs krāsnis. Mūsdienās — Snēpeles pamatskola

Pils 
Ēkas abās pusēs kolonnām rotāti portiki, parka pusē kaltas dzelzs margas no 19. gs., ārdurvju vērtnes no 19. gs. otrās puses. Pirmajā stāvā izvietota zāle, baroneses guļamistaba ar palīgtelpām un piecas caurstaigājamas istabas. Otrajā stāvā barona medību viesu atpūtas telpas - katrai lielākajai telpai klāt neliela guļamistaba. Pagrabstāvā bijusi virtuve ar palīgtelpām (tagad skolas ēdnīca). Ēdieni uz otrā stāva ēdamzāli nogādāti ar liftu.
Saglabājušies 3 kamīni, 4 kolonnas un 4 krāsnis ar ornamentiem. Koridoru galos otrajā stāvā saglabājušies lieli pusapaļi logi ar ornamentiem.
Pils zālē ir bijis skaists griestu gleznojums, tas aizkrāsots. Jumtu sedz māla dakstiņi. Pili apsilda 32 krāsnis.

Pils telpas kopš 1924. gada pielāgotas skolas vajadzībām (mūsdienās Snēpeles pamatskola).

Atsauces 

Snēpeles pagasts
Muižas Latvijā
Šarls VII

Šarls VII (; dzimis , miris ) bija Francijas karalis no 1422. gada līdz savai nāvei 1461. gadā. 

Šarls VII sāka savu valdīšanu, kad Valuā dinastijas pozīcijas bija kritiskā stāvoklī. Uz Francijas troni pretendēja arī Anglijas karalis Henrijs VI, kurš kopā ar saviem sabiedrotajiem burgundiešiem kontrolēja diendivrietumu un ziemeļu Franciju, arī tās lielāko pilsētu Parīzi (Šarla VII rezidences pilsēta bija Burža), kā arī karaļu kronēšanas vietu Reimsu. Papildus tam, Šarla VII tēvs Šarls VI bija atzinis Anglijas karaļa tiesības uz Francijas troni. 

Tomēr, pateicoties Žannai d'Arkai, ap kuru pulcējās enerģiski noskaņoti augstmaņi, Šarlam VII izdevās radīt lūzumu Simtgadu kara gaitā, un valdīšanas beigās viņš kontrolēja visu Franciju, izņemot teritoriju ap Kalē. Pēdējie Šarla valdīšanas gadi pagāja, konfliktējot ar dēlu Luiju XI.

Ārējās saites 

1403. gadā dzimušie
1461. gadā mirušie
Parīzē dzimušie
Francijas monarhi
Valuā dinastija
Jelgavas loža "Pie vācu zobena Austrumos"

Jelgavas loža "Pie vācu zobena Austrumos" (, 1916-1918) bija brīvmūrnieku militārā loža, kas saņēma patentu no Vācijas Lielās Zemes ložas.

Ložas Jelgavā 
Pirmo Jelgavas ložu "Pie trīs kronētiem zobeniem" nodibināja 1754. gadā, pirmais Jelgavas ložas meistars bija barons Kristofs Levins fon Manteifels-Cēge. Tā pakļāvās Lielajai Karaliskajai Mātes ložai "Pie trīs zemeslodēm" („Zu den drei Weltkugeln”) Berlīnē.
Ložā iestājās daudzi Kurzemes dižciltīgo dzimtu pārstāvji un Academia Petrina profesori. 1812. gada kara laikā 1812. gada 4. augustā prūšu virsnieki brīvmūrnieki Jelgavā nodibināja militāro ložu "Frīdrihs pie tēvzemes mīlestības". 
1815. gada 27. oktobrī, kad izveidojās lielloža „Astrea” Pēterburgā, Jelgavas loža „Pie trim kronētiem zobeniem” atsāka strādāt zviedru rituālā.

Ložas nodibināšana 
1915. gada 1. augustā Vācijas impērijas karaspēks ieņēma Jelgavu. 1916. gada aprīlī Jelgavas avīzē parādījās aicinājums visiem brīvmūrniekiem 14. maijā pulcēties Kurzemes Provinces muzeja zālē, lai dibinātu militāro ložu. Sapulcējušies 20 brāļi nolēma pakļauties Kēnigsbergas ložai "Zum Todtenkopf und Phoenix", un kā ložas nosaukumu izvēlējās "Pie vācu zobena Austrumos". Par ložas prezidējošo meistaru ievēlēja Oberosta virspavēlniecības 8. armijas intendantu Vilhelmu Augustīnu Baltazāru Volfrātu (Wolfradt), tomēr viņš bija spiests doties atpakaļ uz Vāciju, tādēļ prezidējošā meistara funkcijas pārņēma Jelgavas virsbirģermeistars Dr. Rihards Serafims, kas jau agrāk bija ložas "Zum Todtenkopf und Phoenix" brālis.

1916. gada 11. jūnijā Vācijas brīvmūrnieku ordeņa meistars Prūsijas princis Frīdrihs Leopolds apstiprināja jaunās Jelgavas ložas dibināšanu ar nosaukumu "Pie vācu zobena" (Zum deutschen Schwert). Ložas iesvētīšana notika Jāņu dienā 1916. gada 24. jūnijā, ko vadīja Vācijas Lielās Zemes ložas lielmeistara vietnieks Dr. Rihards Klefels (Kleffel), bet gaismas ienešana īrētajā ložas namā notika 2. jūlijā. Par ložas rotu izvēlējās agrākās ložas "Pie trīs kronētiem zobeniem" rotu, tomēr tās izgatavošanai zelta vietā lietoja tēraudu.

Ložas slēgšana 
Pēc Novembra revolūcijas 1918. gada 28. novembrī loža paziņoja Vācijas Lielajai Zemes ložai par tās slēgšanu.

Zināmie ložas locekļi 
 Rihards (Baltazars) Serafims (Seraphim, 1866–1939), Jelgavas advokāts (1895–1902), vēlāk tiesnesis un advokāts Kēnigsbergā, Jelgavas virsbirģermeistars (1915. septembrī – 1918. decembrī) - ložas prezidējošais meistars
 Zībers Serafims (Sieber Seraphim), Jelgavas baņķieris, Riharda Serafima brālis

Atsauces

Skatīt arī 
 Jelgavas loža "Pie trīs kronētiem zobeniem"
 Rīgas loža "Jāņuguns"
 Rīgas loža "Pie zobena"
 Rīgas loža "Apollo"
 Rīgas loža "Mazā pasaule"
 Rīgas loža "Ziemeļzvaigzne"
 Liepājas loža "Enkurs"

Brīvmūrnieku ložas Latvijā
Jelgava
Jelgavas vēsture
Jelgavas loža "Frīdrihs pie tēvzemes mīlestības"

Jelgavas loža "Frīdrihs pie tēvzemes mīlestības" () bija brīvmūrnieku militārā loža, ko 1812. gada kara laikā nodibināja prūšu virsnieki brīvmūrnieki.

Ložas Jelgavā 
Pirmo Jelgavas ložu "Pie trīs kronētiem zobeniem" nodibināja 1754. gadā, 
Ložā iestājās daudzi Kurzemes dižciltīgo dzimtu pārstāvji un Academia Petrina profesori.  
1815. gada 27. oktobrī, kad izveidojās lielloža „Astrea” Pēterburgā, Jelgavas loža „Pie trim kronētiem zobeniem” atsāka strādāt zviedru rituālā.

Ložas nodibināšana 
Lēmums dibināt militāro ložu tika pieņemts jau 1812. gada 2. maijā Kēnigsbergā, gatavojoties Napoleona armiju iebrukumam Krievijas impērijā. Par ložas godājamo meistaru ievēlēja kara komisāru Frīdrihu Ribentropu (Ribbentrop).
Maršala Makdonalda komandētais 10. Prūšu kājnieku korpuss 4. jūlijā ieņēma bijušās  Kurzemes hercogistes galvapilsētu Jelgavu. 1812. gada 4. augustā Jelgavā virsnieku kluba ēkā nodibināja militāro ložu "Frīdrihs pie tēvzemes mīlestības", kas pakļāvās Lielajai Karaliskajai Mātes ložai "Pie trīs zemeslodēm" („Zu den drei Weltkugeln”) Berlīnē. 
Ložas iesvētīšanā piedalījās ap 70 brīvmūrnieku, ceremoniju vadīja Hillers fon Gertringens (Hiller von Gaertringen).

Ložas pārcelšana 
1812. gada 17. septembrī krievu karaspēks ieņēma Jelgavu un nonāca Bauskas tuvumā. Prūšu ģenerālis Jorks sāka pretuzbrukumu no Mežotnes un nākamajā dienā Jelgavu atguva. Oktobrī Makdonalds pārcēla savu štāba mītni uz Staļģenes muižu uz dienvidiem no Jelgavas. 1812. gada 6. oktobrī Jelgavas militāro ložu slēdza 
29. novembrī franču maršals Makdonalds saņēma ziņu par Napoleona galveno spēku atkāpšanos un pavēlēja prūšu karaspēkam atkāpties no Kurzemes. 7. decembrī Jelgavu pameta franču ieceltie ierēdņi.

1813. gada 12. septembrī militāro ložu no jauna atvēra Baucenē (Bautzen), 1814. gadā Luksemburgā, vēlāk Koblencā.

Ložas rota 
Ložas rota bija līdzīga Jelgavas ložas „Pie trim kronētiem zobeniem” rotai, vienīgi trīs zobenu vietā bija divi sakrustoti zobeni aplī. Ložas ģerbonī bija redzams arī zelta altāris ar degošu liesmu zilā laukā ar melnu prūšu ērgli virs tā un devīzi Sic semper.

Atsauces

Skatīt arī 
 Jelgavas loža "Pie trīs kronētiem zobeniem"
 Rīgas loža "Jāņuguns"
 Rīgas loža "Pie zobena"
 Rīgas loža "Apollo"
 Rīgas loža "Mazā pasaule"
 Rīgas loža "Ziemeļzvaigzne"
 Liepājas loža "Enkurs"

Brīvmūrnieku ložas Latvijā
Jelgava
Kolins Ferels

Kolins Džeimss Ferels (; dzimis ) ir īru aktieris.

1998. gadā viņam bija loma seriālā Ballykissangel, gadu vēlāk Ferels debitēja kino ar lomu Tima Rota režisētajā filmā The War Zone. Turpmākajā aktiera karjerā filmējies tādās filmās kā "Tīģerzeme" (Tigerland, 2000), "Telefona būda" (2002), "Speciālo uzdevumu vienība S.W.A.T." (2003), "Rekrūtis" (The Recruit, 2003), "Īpašais ziņojums" (2002), "Pārgalvis" (2003), Intermission (2003), "Māja pasaules malā" (A Home at the End of the World, 2004), "Aleksandrs Lielais" (Alexander, 2004), The New World (2005), Miami Vice (2006), "Jautā putekļiem" (Ask the Dust, 2006), "Kasandras sapnis" (2007), "Reiz Brigē" (2008), "Baiļu nakts" (Fright Night, 2011), "Atcerēties visu" (Total Recall, 2012), "Septiņi psihopāti" (2012), "Par vienu mazāk" (Dead Man Down, 2013), "Par Mēriju Popinsu un Benksa kungu" (2013), Winter's Tale (2014), "Omārs" (2015), "Svētā brieža nogalināšana" (2017), "Džentlmeņi" (2019). Par lomu filmā "Reiz Brigē" Ferels saņēma Zelta globusa balvu kā labākais aktieris.

2020. gadā laikraksta The Irish Times publicētajā Īrijas izcilāko kinoaktieru sarakstā Ferels tika iekļauts 5. vietā.

Atsauces

Ārējās saites 
 

1976. gadā dzimušie
Lensterā dzimušie
Īru kinoaktieri
Zelta globusa balvas ieguvēji
Nacionālās drošības aģentūra

Nacionālās drošības aģentūra () ir ASV izlūkošanas organizācija. Oficiāli izveidota , un tiek uzskatīta par lielāko valsts izlūkdienesta aģentūru.

Aģentūra ir atbildīga par ārzemju komunikāciju informācijas iegūšanu un analīzi, par to koordinātēm, virzienu, kā arī veic augsti specializētus uzdevumus informācijas iegūšanā balstoties uz ārzemju komunikāciju analīzēm, kas savukārt sevī ietver lielus kriptoanalīzes apjomus. Atbildīga arī par valsts komunikāciju kanālu aizsardzību no analoģiskam citu valstu aģentūrām.

ASV Aizsardzības departamenta aģentūras
ASV izlūkošanas aģentūras
Kriptogrāfija
Rūtiņu kļava

Rūtiņu kļava ir lielākā parastā kļava (Accer platanoides) Latvijā un visā Baltijā (nav arī ziņu, ka kādā Austrumeiropas valstī būtu vēl kāda ar lielāku stumbra apkārtmēru). Aug Beverīnas novada Trikātas pagastā,  uz dienvidrietumiem no Trikātas, 130 m uz ziemeļiem no Trikātas - Dutkas ceļa (V233), Rūtiņu māju dārza malā. Tās apkārtmērs ir 6,15 metri un ir atzīta par apmērā visapjomīgāko kļavu. Rūtiņu kļavas augstums ir 24 metri, bet garāko zaru garums stiepjas līdz pat 11 metriem, taču tā kopējā vainaga projekcija ir 240 m².  Kļavas vecums nu jau ir pārsniedzis  150 gadus.  

 DnB NORD vides glābšanas komanda sakopa Rūtiņu kļavu. Vides glābšanas komandas arboristi ar trosēm nostiprināja kļavas galotnes. Tai draudēja nolūšana, jo koka divgalotņu stumbrs sašķēlies divās daļās un viena no tām ir bīstami sasvērusies. Tika attīrīts Rūtiņu kļavas vainags un uzstādīta īpaša atsaišu sistēma, kas palīdzēs kļavai turēties stalti arī stiprajā vējā un nepieļaus stumbra tālāku šķelšanos, lai tas saglabātu sava kuplā vainaga krāšņumu vēl daudzus gadus. Tā kā stumbrā laika gaitā izveidojies liels, tukšs dobums, to aizdarīja ar aizsargbarjeru, kas savas funkcijas pilda galvenokārt ziemā, neļaujot dobumā sasnigt sniegam.

Atsauces 

Latvijas dižkoki
Trikātas pagasts
Miko Koskinens

Miko Koskinens (; 1988. gada 18. jūlijā) ir somu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2022) Koskinens spēlē Šveices hokeja līgas kluba HC Lugano rindās.

Spēlētāja karjera 
Profesionāļa karjeru Koskinens uzsāka 2007.—08. gada sezonā, kad aizvadīja savu debijas spēli SM līgas kluba Espo "Blues" sastāvā. Jau nākamajā sezonā jaunais hokejists dalīja spēles laiku "Blues" vārtos ar austriešu vārtsargu Berndu Brikleru.

2009.—10. gada sezonā Koskinens pārcēlās uz Ziemeļameriku, sezonu aizvadot starp Amerikas hokeja līgas klubu Bridžportas "Sound Tigers" un ECHL vienību Jūtas "Grizzlies", lai gan lielāko daļu sezonas viņš izlaida traumas dēļ. 2010.—11. gada sezonā Koskinens aizvadīja četras spēles NHL vienības Ņujorkas "Islanders" sastāvā. Savu debiju NHL viņš piedzīvoja 2011. gada 8. februārī.

Lai gan arī 2011.—12. gada sezonu Koskinens vēl iesāka "Sound Tigers" rindās, jau novembrī viņš atgriezās Somijā, pievienojoties Kuopio "KalPa" vienībai, tās sastāvā aizvadot nākamās divas sezonas.

2013.—14. gada sezonu viņš iesāka ar divām Espo "Blues" sastāvā aizvadītām spēlēm, taču tad noslēdza līgumu ar KHL klubu Novosibirskas "Sibir". "Sibir" sastāvā Koksinens spēlēja līdz 2014.—15. gada KHL sezonas vidum, kad tika aizmainīts uz Sanktpēterburgas SKA. Novembrī, vēl spēlējot "Sibir" sastāvā, Koskinens tika atzīts par līgas mēneša labāko vārtsargu. Sezonas noslēgumā Koskinens kopā ar SKA izcīnīja Gagarina kausu.

Pēc 2021.—2022. gada NHL sezonas beigām, kad viņam beidzās līgums ar Edmontonas "Oilers", 13. jūnijā Koskinens parakstīja divu gadu līgumu ar Šveices hokeja līgas klubu HC Lugano.

Somijas hokeja izlases rindās izcīnījis sudraba medaļas 2014. un 2016. gada Pasaules čempionātos.

Ārējās saites

Atsauces 

1988. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Ņujorkas "Islanders" spēlētāji
Novosibirskas "Sibirj" spēlētāji
Sanktpēterburgas SKA spēlētāji
Gagarina kausa ieguvēji
Hokejisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Edmontonas "Oilers" spēlētāji
Els Makiniss

Elans (Els) Makiniss (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, aizsargs, Kanādas hokeja izlases dalībnieks, kurš savas karjeras laikā aizvadījis 1416 spēles Nacionālās hokeja līgas klubos Kalgari "Flames" un Sentluisas "Blues", kā arī kļuvis par 2002. gada Olimpisko čempionu. 2007. gadā uzņemts Hokeja slavas zālē.

Makiniss (2020) turpina strādāt Sentluisas "Blues" sistēmā, kur pilda kluba ģenerālmenedžera vecākā padomnieka pienākumus. Kad "Blues" 2019. gadā izcīnīja Stenlija kausu, Makinisa vārds otrreiz uz tā tika iegravēts.

Spēlētāja karjera 
NHL karjeru Makiniss sāka 1981.—82. gada sezonā, kad aizvadīja divas spēles Kalgari "Flames" sastāvā. Lai gan jau 1983.—84. gada sezonā Makiniss bija ārkārtīgi rezultatīvs, "Flames" rindās aizsargs nostiprinājās vien 1984.—85. gada sezonā, kad atzīmējās ar 66 punktiem 67 spēlēs. 1988.—89. gada sezonā kopā ar "Flames" izcīna Stenlija kausu. Makiniss izslēgšanas sēriju noslēdza kā komandas rezultatīvākais spēlētājs, iegūstot arī Kona Smita balvu, ko piešķir sērijas vērtīgākajam spēlētājam.

Spēlējot kā komandas kapteiņa palīgs, 1990.—91. gada sezona izvērtās rezultatīvākā Makinisa karjerā - to viņš noslēdza ar 103 punktiem.

1994. gada vasarā Makinis noslēdza līgumu ar Sentluisas "Blues" vienību, taču 1994.—95. gada sezonā traumas un lokauta dēļ aizvadīja vien 32 spēles.  1998. gada aprīlī viņš kļuva par sesto aizsargu NHL vēsturē, kas karjeras laikā guvis 1000 rezultativitātes punktus. 1999. gadā kā līgas labākais aizsargs Makiniss ieguva Džeimsa Norisa balvu, taču gan 1999.—2000., gan arī 2002.—03. gada sezonu noslēdza kā visas līgas rezultatīvākais spēlētājs. 2003.—04. gada sezonā traumas dēļ Makiniss aizvadīja vien trīs spēles, un pēc 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta paziņoja par karjeras beigšanu.

Kanādas hokeja izlases rindās kļuvis par 2002. gada Olimpisko čempionu. Makiniss spēlējis arī 1998. gada Olimpisko spēļu turnīrā, kā arī 1990. gada Pasaules čempionātā un 1991. gada Kanādas kausa izcīņā, kurā kopā ar izlasi svinēja uzvaru.

Ārējās saites 

1963. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Kalgari "Flames" spēlētāji
Sentluisas "Blues" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokejisti 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Hokeja slavas zālē uzņemtie
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Jaunskotijā dzimušie
Lerijs Robinsons

Lerijs Robinsons (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, aizsargs, Kanādas hokeja izlases dalībnieks, kurš savas karjeras laikā aizvadījis 1384 spēles Nacionālās hokeja līgas klubos Monreālas "Canadiens" un Losandželosas "Kings", kļūstot par seškārtēju Stenlija kausa ieguvēju. 1995. gadā uzņemts Hokeja slavas zālē.
Pēc spēlētāja karjeras beigām ilgāku laiku trenējis NHL klubus Losandželosas "Kings" un Ņūdžersijas "Devils". Pašlaik (2021) ir Sentluisas  "Blues" vecākais konsultants saistībā ar hokeja operācijām.

Spēlētāja karjera 
NHL karjeru Robinsons sāka 1972.—73. gada sezonā, kad aizvadīja 36 spēles Monreālas "Canadiens" sastāvā. Turpmākajos gados viņš kopā ar klubu kļuva par seškārtēju Stenlija kausa ieguvēju, 1978. gadā izcīnot arī Kona Smita balvu, ko pasniedz izslēgšanas kārtas vērtīgākajam spēlētājam. 1977. un 1980. gadā kā līgas labākais aizsargs ieguvis Džeimsa Norisa balvu.

"Canadiens" rindās Robinsons spēlēja no 1972. līdz 1989. gadam, tajā aizvadot kopumā 17 sezonas. No 1989. līdz 1992. gadam Robinsons spēlēja Losandželosas "Kings" rindās, taču tad noslēdza spēlētāja karjeru.

Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlējis trīs Kanādas kausa izcīņas turnīros, kā arī 1981. gada Pasaules čempionātā, kurā tika atzīts par turnīra labāko aizsargu.

Trenera karjera 
No 1993. līdz 1995. gadam Robinsons strādāja par Ņūdžersijas "Devils" galvenā trenera Žaka Lemēra palīgu, taču tad kļuva par Losandželosas "Kings" galveno treneri. Galvenā trenera amatā Robinsons pavadīja četras sezonas, līdz 1999.—2000. gada sezonā atgriezās "Devils" sistēmā kā galvenā trenera palīgs.

Īsi pirms sezonas beigām atlaists tika Robijs Ftoreks, kā rezultātā par galveno treneri kļūstot Robinsonam, kurš kopā ar komandu izcīnīja Stenlija kausu.

"Devils" komandu Robinsons epizodiski trenēja līdz pat 2011.—12. gada sezonas noslēgumam. 2012.—13. gada sezonā viņš bija Sanhosē "Sharks" galvenā trenera Toda Maklelana palīgs.

Ārējās saites 

1951. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Monreālas "Canadiens" spēlētāji
Losandželosas "Kings" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokeja slavas zālē uzņemtie
Kanādas hokeja treneri
Losandželosas "Kings" treneri
Ņūdžersijas "Devils" treneri
Ontārio dzimušie
2014. gada Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēle

2014. gada Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēle bija 2013.—14. sezonas Kontinentālās hokeja līgas zvaigžņu spēle, kura norisinājās 2014. gada 11. janvārī. Spēle norisinājās Ondrej Nepela Arena Bratislavā, Slovākijā, pirmoreiz ārpus bijušās Padomju Savienības teritorijas.

Sastāvs

Skatīt arī 
Kontinentālā hokeja līga 2013.—14.
Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēle

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa  

Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēle
Sacīkste

"Sacīkste" () ir 2013. gada biogrāfiskā sporta drāma, kuras režisors ir Rons Hauards. Filma ir par 1976. gada F1 sezonu un sāncensību starp Džeimsu Hantu un Nikiju Laudu.

Galvenās lomas filmā atveido Kriss Hemsvorts (Hants), Daniels Brīls (Lauda), Olīvija Vailda, Aleksandra Marija Lara un Pjērfrančesko Favino. Filmas pirmizrāde notika 2013. gada 2. septembrī Londonā.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2013. gada filmas
ASV filmas
Apvienotās Karalistes filmas
Vācijas filmas
Relativity Media filmas
Rona Hauarda filmas
They Live By Night

They Live by Night ir 1948. gada ASV film noir. Filmas režisors ir Nikolass Rejs un tā ir viņa režisora debija. Galvenās lomas atveido Ketija O'Donela, Fārlijs Greidžers un Hauards Da Silva. Filmas pamatā ir Edvarda Andersona depresijas ēras romāns Thieves Like Us. Filma tiek uzskatīta par filmas "Bonija un Klaids" (Bonnie and Clyde) priekšteci.

Filmā ir skaņa un dialogi. Tiek lietoti dažādi specefekti; vairākas sižeta līnijas. Lietoti dažādi apgaismojumi (gan klasisks, gan kontrastains; ir dekorācijas; ļoti daudz ainas ārpus telpām; augsts un arī zems rakurss. Tiek izmantoti tuvplāni; krāsu simbolika — dažbrīd filma ir gaišāka/tumšāka; tiek izmantoti audio tēli — mūzika.

Sižets 

Filmas galvenais varonis Bovijs (Bowie) izbēg no cietuma kopā ar banku laupītājiem (Chicamaw un T-Dub). Viņš cietumā ir pavadījis 7 gadus. Bovijs tika nepatiesi apsūdzēts slepkavībā un viņam ļoti bija nepieciešama nauda, lai nolīgtu advokātu, kas varētu tiesā pierādīt, ka viņš nav vainīgs. Šī iemesla dēļ Bovijs ar banku laupītājiem izlemj apzagt banku. Bankas laupīšana izdodas.

Bovijs iekļūst autoavārijā un tiek ievainots. Viņam palīdz laupītājs (Chicamaw) un abi atrod patvērumu degvielas uzpildes stacijā, kur Bovijs iepazīstas ar īpašnieka meitu Ketrīnu. Ketrīna viņu izārstē no gūtajām traumām un abi izlemj aizbēgt. Bovijs Ketrīnai uzdāvina pulksteni.

Laika gaitā abi saprot, ka ir iemīlējušies un Bovijs piedāvā apprecēties. Abi apprecas ļoti spontāni un kāzas ir tikai par 20 dolāriem. Viņiem turpat izdodas dabūt mašīnu un viņi dodas savā medusmēnesī uz viesu namu. Viņi ir iecerējuši dzīvot godīgu dzīvi. Viss ir ļoti labi līdz brīdim, kad ierodas laupītāji (Chicamaw un T-Dub), pieprasot, lai Bovijs piedalās vēl kādā darbā ar tiem. Bovijs atsakās, bet saprot, ka ir neizbēgami izbēgt no likuma. Laupītāji Boviju iesaista arvien vairākos darījumos un policija sāk ļoti viņam pievērst uzmanību. Boviju sašauj policija un viņš neizdzīvo.

Atsauces

Ārējās saites 

ASV filmas
1948. gada filmas
Pākšaugi

Pākšaugi ir tauriņziežu dzimtas augi, kuru auglis ir pāksts, kas  veidojas no vienas augļlapas un kur sēklas atrodas vienā telpā, un kuru sēklas izmanto pārtikai un lopbarībai. Pākšaugi pieder pie sauso daudzsēklu augļu iedalījuma. No uzturā lietojamiem pākšaugiem vērtīgākie ir zirņi, lauku pupas, pupiņas. Pākšaugi satur daudz vērtīgu uzturvielu:

olbaltumvielas, ko veido daudzas vērtīgas aminoskābes, piemēram, sevišķi daudz ir lizīns, kam liela nozīme organisma augšanā, audu jaunveidē, iekšējās sekrēcijas dziedzeru un nervu sistēmas darbībā;
holīnu;
minerālvielas — fosforu, kalciju, magniju, kāliju, dzelzs un B grupas vitamīnus, kam ir svarīga loma organisma fizioloģiskajās dzīvības norisēs;
Kobaltu un varu;
šķiedrvielas, kas veicina sulu izdalīšanos, saista un izvada no organisma lieko holesterīnu un taukus, palēnina ogļhidrātu un tauku uzsūkšanās ātrumu, kam ir liela nozīme cukura diabēta, sirds infarkta profilaksē un cīņā pret aptaukošanos;
pektīnvielas, kam piemīt izteiktas pretiekaisuma īpašības un spēja piesaistīt kaitīgos metālus un radioaktīvo piesārņojumu, ko cilvēki parasti uzņem ar gaisu, ūdeni un produktiem. Pektīnvielas kā sūklis uzsūc sliktās vielas un kopā ar citām kaitīgām atkritumvielām izvada no organisma.

Pākšaugos esošo daudzo šķiedrvielu dēļ tie ir grūti sagremojami, un tajos esošās uzturvielas organismā tiek asimilētas tikai daļēji, toties organisms labāk izmanto pākšaugu ogļhidrātus un nepiesātinātās taukskābes. Pākšaugu sagremošanu atvieglo pienskābi saturošu uzturlīdzekļu piedevas, piemēram, raudzēts piens, garšaugi, dārzeņi.

Atsauces 

Tauriņziežu dzimta
Artūrs Priednieks-Kavara

Artūrs Priednieks-Kavara (dzimis Artūrs Vilhelms Priednieks , miris ) bija latviešu operdziedātājs tenors.
Lielu daļu savas radošās karjeras A. Priednieks pavadīja citās valstīs, uzstājoties ar pseidonīmu Kavara (Cavara), kas atvasināts no itāļu komponista Džakomo Pučīni operas “Toska” galvenā varoņa Mario Kavaradosi vārda.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1901. gadā Liepājā strādnieka Sīmaņa Priednieka un viņa sievas Līzes, dzimušas Krūmas, ģimenē. 
Līdz 1915. gadam mācījās Liepājas reālskolā. Pēc karadienesta Latvijas bruņotajos spēkos Priednieks 1923. gadā kļuva par Liepājas operas koristu, 1926. gadā nodziedāja grāfa Rikardo lomu Verdi "Masku ballē". 1927. gadā A. Priednieks devās uz Berlīni, kur sākumā dziedāja kinoteātros, vēlāk tika angažēts operas lomām Barmenas Elberfeldes teātrī (Stadttheater Barmen), bet 1928. gadā viņu angažēja Krolla operā Berlīnē (Krolloper).
1931. gadā atgriezās dzimtenē un uzstājās Latvijas nacionālajā operā, dziedot visas izcilākās tenora lomas, viesojās Vīnes, Grācas un Cīrihes operās. 1936. gadā Priednieks devās koncertceļojumā pa Dienvidameriku, ar Arturo Kavaras vārdu uzstājās arī Buenosairesas Kolumba teātrī (Teatro Colón).  

Pēc Latvijas okupācijas A. Priednieks darbojās Valsts operas un baleta teātrī, bet 1941.–1944. gadā Rīgas operā. 1944. gada augustā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1947. gadā pārcēlās uz dzīvi ASV, kur bija dziedāšanas skolotājs Minesotas Gustava Ādolfa koledžā. Pēc pensijas gadu sasniegšanas apmetās Floridā, kur diriģēja St. Pītersbergas latviešu kori. Miris 1979. gadā St. Pītersbergā Floridā.

Radošā darbība 
Uzstājies dažādu valstu operās, kopumā dziedājis apmēram 120 operās un sniedzis ap 2000 koncertu.

Kino lomas 
 1930. gadā filmējās otrā plāna lomā UFA filmā "Baltais velns" (Der weiße Teufel) par Kaukāza karu.
 1935. gadā viņš Pjēra Klodela lomā filmējās ungāru operetes filmā “Džaina, meitene no deju nama” (Dschainah, das Mädchen aus dem Tanzhaus).

Ārējās saites

Atsauces 

1901. gadā dzimušie
1979. gadā mirušie
Latvijas operdziedātāji
ASV latvieši
Zobgaļsīlis

"Zobgaļsīlis" () ir amerikāņu rakstnieces Sūzenas Kolinsas jauniešu zinātniskās fantastikas romāns, kas izdots  izdevniecībā Scholastic Press. Tā ir triloģijas "Bada spēles" trešā un pēdējā grāmata. Latviskā tulkojuma autore ir Ieva Elsberga.

2014. un 2015. gadā tiks izdotas divas filmas, kas uzņemtas pēc romāna motīviem: "Bada spēles: Zobgaļsīlis. 1. daļa" un "Bada spēles: Zobgaļsīlis. 2. daļa".

Atsauces

Ārējās saites 
 Autores mājaslapa 

2010. gada romāni
Bada spēles
Bada spēles: Zobgaļsīlis. 1. daļa

"Bada spēles: Zobgaļsīlis. 1. daļa" () ir amerikāņu fantastikas filma, kuras režisors ir Frānsiss Lorenss. Filmas sižets veidots pēc Sūzenas Kolinsas grāmatas "Zobgaļsīlis". Filmā galvenās lomas atveido Dženifere Lorensa, Džošs Hatčersons, Liams Hemsvorts, Vudijs Harelsons, Elizabete Benksa, Filips Sīmors Hofmans, Džūliana Mora, Džefrijs Raits, Džena Malona, Sems Klaflins, Stefs Dosons, Donalds Saterlends un Vilova Šīldsa.

Filmas pirmizrāde notika , Latvijā — . Šī ir trešā daļa "Bada spēļu" filmu sērijā, nākamā daļa "Bada spēles: Zobgaļsīlis. 2. daļa" iznāca 2015. gada 20. novembrī.

Atsauces

Ārējās saites 

ASV filmas
2014. gada filmas
Bada spēles
"Bada spēļu" triloģija

"Bada spēļu" triloģija () ir jauniešu zinātniskās fantastikas piedzīvojumu romāni, kuru autore ir amerikāniete Sūzena Kolinsa. Triloģija sastāv no trim grāmatām: "Bada spēles" (The Hunger Games; 2008), "Spēle ar uguni" (Catching Fire; 2009), "Zobgaļsīlis" (Mockingjay; 2010). Visas trīs grāmatas ir izdotas latviski.

"Bada spēļu" darbība notiek nenoteiktā nākotnē Panemas totalitārajā valstī. Valsts sastāv no bagātā Kapitolija, kas atrodas Klinšu kalnos, un 12 (iepriekš 13) nabadzīgākiem apgabaliem, ko pārvalda Kapitolijs. Grāmatu galvenais tēls Katnisa Everdīna dzīvo 12. apgabalā, kas ir visnabadzīgākais. Par atriebību par iepriekšējo sacelšanos pret Kapitoliju tiek organizētas "Bada spēles", kurās piedalās divi bērni vecumā no 12 līdz 18 gadiem no katra apgabala (viens puisis un viena meitene). Šīs sacensības tiek pārraidītas televīzijā, tajās dalībniekiem ir jānogalina vienam otru un pēdējā izdzīvojušā pārstāvētais apgabals tiek apbalvots ar ēdienu un citiem piederumiem.

Pirmās divas grāmatas iekļuva laikraksta The New York Times bestselleru topā, savukārt pēdējā daļa sasniedza visu ASV labāk pārdoto grāmatu topus pēc tās izdošanas. Līdz pirmās filmas iznākšanai 2012. gadā, izdevēji ziņoja, ka ir pārdoti 26 miljoni triloģijas grāmatu kopijas. NPR 2012. gadā ierindoja "Bada spēļu" triloģiju otrajā vietā jauniešu romānu topa simtniekā, atpaliekot vienīgi no "Harija Potera" grāmatu sērijas. 2012. gada augustā Amazon paziņoja, ka "Bada spēles" ir pārspējušas "Hariju Poteru" labāk pārdoto grāmatu Amazon topā.

Triloģija tiek ekranizēta. Pirmā filma "Bada spēles" iznāca 2012. gadā, otrā filma "Bada spēles: Spēle ar uguni" — 2013. gadā. Trešā grāmata tikusi sadalīta divās daļās ekranizācijai: pirmā daļa "Bada spēles: Zobgaļsīlis. 1. daļa" iznāca 2014. gadā un otrā daļa "Bada spēles: Zobgaļsīlis. 2. daļa" — 2015. gadā.

Izdotās grāmatas

Atsauces

Ārējās saites 
 Grāmatu sērijas sadaļa izdevniecības mājaslapā
Atmiņu klade

"Atmiņu klade" () ir 2004. gada ASV drāma, kuras režisors ir Niks Kasavetiss. Filma uzņemta pēc Nikolasa Sparksa biogrāfiskā romāna The Notebook. Galvenās lomas atveido Reičela Makadamsa un Raiens Goslings. Filmas pirmizrāde notika Sietlas Starptautiskajā kinofestivālā , bet ASV kinoteātros to demonstrēja no . Filma saņēmusi pozitīvas kritiķu atsauksmes.

Sižets 
Filma vēsta par mīlestību līdz pat mūža galam. 17 gadus vecā Elisone jeb Elija, kura nāk no aristokrātu ģimenes, iemīlas nabaga zēnā Nojā, kas nespēj sniegt visus tos labumus, pie kuriem Elija pieradusi. Taču viņš padara viņu patiesi laimīgu, sniedzot savu mīlestību. Divi no dažādām sociālajām grupām nākuši cilvēki iemīlas, bet Elijas vecāki ir kategoriski pret Noju. Taču šī ir tā retā mīlestība, kas pārcietīs gan sauli, gan lietu, gan pērkonu.

Nominācijas un balvas 
2005. gadā Raiens Goslings un Reičela Makadamsa uzvarēja kanāla MTV prēmijas nominācijā "Labākais skūpsts". Reičela Makadamsa tika nominēta kanāla MTV prēmijas nominācijā "Labākā sieviešu loma 2005. gadā". Džeimss Gārners tika nominēts Ekrāna aktieru ģildes balvai nominācijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā".

Interesanti fakti 
 Pusmūža sievietes lomu atveidoja Džīna Roulendsa, kas ir filmas režisora māte.
 Filmas devīze ir Behind every great love is a great story ("Aiz katras lielas mīlestības slēpjas liels stāsts").
 Sākotnēji Noja lomu piedāvāja mūziķim Džastinam Timberleikam

Atsauces

Ārējās saites 

2004. gada filmas
ASV romantikas filmas
Čupakabra

Čupakabra (Que chupa las cabras) ir teiksmains radījums, lapsas vai sunim līdzīgā veidolā. Metru augsts dzīvnieks, kas pārvietojas uz pakaļkājām un naktī apciemo dzīvnieku fermas, lai mielotos ar to asinīm.

Izskats 
Čupakabrai ir lieli ilkņi, gandrīz nemaz nav spalvu, un reizēm dzelkšņu rinda rotā tā mugurkaulu.

Nostāsti un leģendas 
Gadsimtiem ilgi Atlantijas okeāna un Karību jūras apskalotajā Puertoriko iedzīvotāji audzējuši mājlopus. Tikpat seni ir arī nostāsti par neparastu un nežēlīgu dzīvnieku, kas naktīs nogalina lopiņus, pa diviem maziem caurumiņiem kaklā izsūcot lielāko daļu asiņu.
Leģendā vēsta, ka čupakabru nedrīkst nogalināt, jo tad viņa ciltsbrāļi kādu dienu nāks to atriebt, tādēļ mednieki savas šautenes no mistiskā dzīvnieka visbiežāk novērš. Cita leģenda vēsta, ka no rīta lopkopji visbiežāk atraduši kazas guļam zemē nekustīgas un pilnīgi bez asinīm, tādēļ plēsējam dots nosaukums čupakabra, kas tulkojumā nozīmē "kazu vampīrs".
Pasaulē par čupakabras nedarbiem uzzināja tikai 20.gs 90.gados, kad arvien biežāk cilvēki ar nemīlīgo dzīvnieku sastapās vai atrada tā briesmu darbu atstātās pēdas. Čupakabras cilvēkiem nav darījušas pāri nekad, taču, vakarā izejot no kūts, Puertoriko iedzīvotāji allaž pārmetuši krustu, lūdzot Dieva aizsardzību. Savādus gadījumus pamazām sāka novērot arī citur pasaulē, un tie aizvien biežāk parādījās avīžu pirmajās lapās — Latīņamerikā un ASV, vēlāk arī Krievijā, Ukrainā, Āzijā un Urālu kalnu apvidū.

Čupakabras muzejs 
Sumskas apgabalā muzejā (Ukrainā) bioloģijas skolotājs Vladimirs Litovaks 2012. gadā atvēris speciālu izstādi, kas veltīta dažādiem pierādījumiem un liecībām par čupakabras esamību. Ekspedīcijas pētnieks savacis daudz materiālu un priekšmetu, kam ir jebkāda saistība ar neparasto radību. Muzejā atrodami gan fotoattēli, gan grāmatas, taču pats vērtīgākais objekts ir zeme no vietas, kur sastopams čupakabra.

Mīts vai realitāte? 
Zoologi un pētnieki pret stāstiem pret čupakabru izturas piesardzīgi. Lielākā daļa to sauc par modernu mītu, kas radies, ietekmējoties no senām teikām. Piemēram, Latīņamerikas iedzīvotāji "kazu vampīru izgudrojuši, saistot to ar stāstiem par vampīriem, kas diennakts tumšajās stundās izsūc lopiem asinis. Patiesībā asins trūkums no rīta atrastajos mājlopos esot vien acu apmāns.
Radušās arī versijas, ka čupakabra varētu būt nezināma, jauna plēsēju suga, kas pēdējos 30 gados radusies klimatisko apstākļu pārmaiņu dēļ. Vēl daži sliecas domāt, ka čupakabras ir citplanētiešu ievesti radījumi vai ģenētiskos eksperimentos radītas būtnes. Tomēr vēl joprojām nav ne miņas no neapstrīdamiem pierādījumiem par čupakabru, tādēļ to izcelsme paliek miglā tīta.

Atsauces

Ārējās saites 
 Chupacabra mystery solved 
 Allaged chupacabra likely a "Xolo dog"; story a hoax
 Kazu biedz — čupakabra

Izdomāti dzīvnieki
Mūsdienu teikas
Autoceļš 2 (Polija)

|}
|}
Autoceļš 2 ir viens no galvenajiem Polijas autoceļiem. Tas ir 206 kilometrus garš  un savieno Vācijas pierobežu valsts rietumos ar Terespoli valsts austrumos. Autoceļš 2 ir arī daļa no Starptautiskā E-ceļu tīkla, autoceļa E30, un ved cauri piecām Polijas vojevodistēm: Lubušas, Lielpolijas, Lodzas, Mazovijas un Ļubļinas vojevodistei. Vairākos posmos autoceļu dublē Automaģistrāle A2, bezmaksas alternatīva šim ceļam ir Autoceļš 92. Posmā no Vācijas robežas līdz Kalušinai, viss autoceļš ir maksas automaģistrāle A2, taču nelielā posmā no Varšavas līdz Miņskas Mazoveckai pastāv Autoceļa 2 posms. Varšavas apvedceļa posmā Autoceļš 2 un Automaģistrāle A2 pārtop par zemākās klases, bezmaksas automaģistrāli S2.

Lielākās pilsētas Autoceļa 2 maršrutā
 Šviecko (29)
 A2: Žepina (apvedceļš, 92)
 A2: Svebodzina (S3)
 A2: Novi Tomisla (apvedceļš)
 A2/S5/S11: Poznaņa (apvedceļš, S11, 5, 11 un S5)
 A2: Vžesņa (apvedceļš, 92 un 15)
 A2: Koņina (apvedceļš, 25 un 72)
 A2: Ozorkova (91) 
 A2: Strikova (apvedceļš, A1, 14 un 71)
 A2: Skerņevice (apvedceļš, 70)
 A2: Loviča (apvedceļš)
 A2: Žiradova (apvedceļš, 50)
 A2: Grodziska Mazovecka (apvedceļš)
 S2: Varšava (S8, 7, S79, 79, 61 un 17)
 A2: Miņska Mazovecka (apvedceļš, 92 un 50)
 Kalušina
 Sedlce (apvedceļš, 63)
 Meņdzižeca Podlaska (apvedceļš, 19)
 Bjala Podlaska (apvedceļš)
 Volka Dobriņska (68)
 Terespole (apvedceļš)

Skatīt arī
 Automaģistrāle A2
 Automaģistrāle S2
 Autoceļš 92
 Eiropas autoceļš E30

Autoceļi Polijā
Rīgas Valsts klasiskā ģimnāzija

Rīgas Valsts klasiskā ģimnāzija ir vispārizglītojošā Rīgas skola, kas Purvciemā: Purvciema ielā 38, kur atrodas galvenā ēka, un Vaidavas ielā 6, kur mācās sākumskolas klases. Skolēnu izglītošanā tā izmanto plurilingvālo mācīšanas metodi, bet pēc būtības ir skola ar mazākumtautību programmu.

Izglītības programmas 
 Pamatizglītības humanitārā un sociālā virziena mazākumtautību programma (izglītības programmas kods 21012121)
 Pamatizglītības otrā posma (7. — 9. klase) matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena mazākumtautību programma (23013121)
 Vispārējās vidējās izglītības humanitārā un sociālā virziena programma 
 Vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programma (31013011)
 A modulis (inženierzinātnes)
 B modulis (matemātika un fizika)
 C modulis (veselības mācība)

Vēsture 
Skola ir atvērta 1983. gada 1. septembrī kā Rīgas 87. vidusskola un tika paredzēta 1604 skolēniem no 1. līdz 10. klasei. Skolu uzbūvēja tresta "Rigastroi" 13. celtniecības pārvalde G. Bikova vadībā. Skolu svinīgi atvērusi Latvijas komjaunatnes savienības Centrālās komitējas pirmā sekretāre Mārīte Rukmane un Latvijas Komunistiskās partijas sekretārs I. Andersons. 

Skolas pirmā direktore bija L. Kučerova. 

1997. gadā skola pārdēvēta par Klasisko ģimnāziju, kurā multikulturālā vidē mācās gan krievi un latvieši, gan ukraiņi, ebreji, poļi, azerbaidžāņi, gruzīni, baltkrievi, čečeni, ķīnieši, spāņi, armēņi. 

Rīgas Klasisko ģimnāziju saskaņā ar savu Radošā universuma koncepciju izveidoja pedagoģijas zinātņu doktors un ilgadējais direktors Romans Alijevs. Par godu ģimnāzijas 20 gadu jubilejai tā 2017. gadā izdeva grāmatu "Rīgas Klasiskās ģimnāzija radošais universums".  

Ata Kronvalda fonda Latvijas skolu reitingā Rīgas Klasiskā ģimnāzija lielo skolu grupā 2019. gadā ieņēma 2. vietu. 

Latvijas skolu reformas gaitā 2019. gadā Rīgas Klasiskajai ģimnāzijai pievienoja Rīgas 60. vidusskolu, kas atrodas Vaidavas ielā 6. Tur atrodas skolas sākumskola (1. —3. klase). 

2020. gada vasarā skola ieguva visaugstāko statusu un kļuva par valsts ģimnāziju.

Ārējās saites
 Pašnovērtējuma ziņojums (2017)
 RKG Twitter lapa

Atsauces 

Ģimnāzijas Rīgā
Purvciems
Dogmatisms

Dogmatisms (no  — uzskats, mācība, lēmums) ir domāšanas veids un darbības princips, kam raksturīga sekošana nemainīgām dogmām (uzskatiem un tradīcijām), neņemot vērā jauno un progresīvo. Dogmatisma pamatā ir domāšana sastingušās, nemainīgās formulās, neievērojot konkrētos apstākļus, vietu un laiku. Cilvēkam, kam ir nosliece uz dogmatismu, parasti neatzīst visu, kas neatbilst viņa dzīvesveidam un priekšstatiem. Dogmatisms ģimenē, izglītības sistēmā un citās dzīves svērās sakņojas sabiedrisko attiecību konservatīvismā, pauž to sociālo grupu intereses, kuras baidās zaudēt savu priviliģēto stāvokli. Indivīda līmenī dogmatisms biežāk novērojams flegmatiķiem un melanholiķiem, tāpēc, regulējot savstarpējās attiecības, jāņem vērā ģimenes locekļu nosliece uz dogmatismu - atkarībā no vecuma, dzīves pieredzes, temperamenta tipa un citiem faktoriem. Tas dod iespēju izvairīties no konfliktiem darbā un sadzīvē, pārkārtot uzvedību un domāšanu atbilstoši mūsdienu prasībām.

Atsauces 

Personības identifikācija
Domāšana
Epistemoloģija
Rīgas Hanzas vidusskola

Rīgas Hanzas vidusskola ir Hanzas vārdā nosaukta Rīgas vidusskola Grostonas ielā 5, Skanstē.

Skolas mērķis ir veidot izglītības vidi, organizēt un īstenot izglītības procesu, kas nodrošina Valsts pamatizglītības standartā un Valsts vispārējās vidējās izglītības standartā noteikto mērķu sasniegšanu.

Vēsture 
Rīgas Hanzas vidusskolas vēsture sākās , kad Latvijas Republikas Rīgas Vidzemes priekšpilsētas Tautas deputātu padomes lēmumu Skolu valde atļāva pārprofilēt bērnudārzu Grostonas ielā par skolu. 1993. gadā skolā uzņēma 108 pirmklasniekus un mācības sākās pagaidu telpās Rīgas 66. bērnudārzā. 1994. gadā skolai piešķīra Rīgas Hanzas vidusskolas nosaukumu un 1994. gada 1. septembrī tika atvērts pirmais mācību korpuss — tagadējais sākumskolas korpuss, kur mācības uzsāka 1.—10. klašu skolēni (četras 1. klases, pa divām — trim 2.—8. klasēm, viena 9. klase un trīs 10. klases).

1994. gada rudenī tika nodoti ekspluatācijā vēl divi mācību korpusi, un visi skolēni (800) mācības turpina trijos korpusos.
1995. gadā skolas celtniecība tika pabeigta, un 1995. gada 1. septembrī notieka oficiāla atklāšana, kurā piedalījās toreizējais Valsts Prezidents Guntis  Ulmanis. Skolu iesvētīja arhibīskaps Jānis Vanags.

Ēka 
Skolai ir četri ar galerijām savienoti korpusi: sākumskolas, pamatskolas, vidusskolas un centrālais korpuss, kurā atrodas administrācijas telpas, medicīniskais bloks, bibliotēka, datorklase, peldbaseins. Katram korpusam bija sava ieeja un katrai klasei sava ģērbtuve. No  skolai ir viena kopēja skolēnu ieeja un ģērbtuve centrālā vestibila pagraba stāvā.
2000. gadā skolai tika piebūvēta sporta halle, kurā atrodas sporta zāle, aerobikas zāle, trenažieru zāle, treneru un skolotāju darbistabas, četras mācību klases.

Nosaukuma izcelsme 
1994. gadā skolas direktors Lapiņš izteica ideju, ka jaunajai skolai varētu dot Hanzas nosaukumu, jo Hanzas savienība bija pilsētu savienība, kurai bija vajadzīgi gudri cilvēki, kas prata matemātiku, cienīja kultūru un tradīcijas, un, protams, zināja svešvalodas. Tāpēc skolā padziļināti tiek apgūtas komerczinības, svešvalodas, matemātika, tiek piešķirta liela nozīme kultūrai un tradīciju noturībai.

Mācību programmas 
Līdztekus vispārējās pamatizglītības programmai 1. — 9. klasei skolas 10.—12. klasēs tiek realizētas divu programmas:

 Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (kods 31011011);
 Vispārējās vidējās izglītības profesionālā virziena programma (kods 31014011).

Mācību sasniegumi 
Vidējās izglītības centralizēto eksāmenu vērtējumā Rīgas Hanzas vidusskola 2012. gadā Draudzīgā aicinājuma fonda skolu reitinga lielo pilsētu vidusskolu kategorijā ieguva 20. vietu Latvijā.

Atsauces 

Vidusskolas Rīgā
Skanste
Dialektiskā uzvedības terapija

Dialektiskā uzvedības terapija (DUT)  angļu: Dialectical behavior therapy (DBT) ir psihoterapijas forma, kuras autore ir Mārša Linehana (angļu: Marsha M. Linehan)  - psiholoģijas pētniece Vašingtonas universitātē. Ar šīs teorijas palīdzību tiek ārstēti personības garastāvokļa svārstību traucējumi. DUT apvieno emociju kontrolēšanai standarta kognitīvās uzvedības metodes ar pārbaudi realitātē, ievērojot iecietību un sapratni pret emocionālo pārdzīvojumu, šī sapratne par bēdām tiek panākta pielietojot Budistu meditācijas prakses. DUT ir pirmā terapija, kura eksperimentāli nodemonstrēja tās efektivitāti personības garastāvokļa svārstību traucējumu ārstēšanā. Līdz šim veiktie pētījumi liecina, ka DUT spēj ārstēt arī pacientus, kuriem raksturīgie simptomi un uzvedība saistīti ar nepastāvīgu garastāvokli un arī sevis ievainošanu. Šī terapija palīdz arī izvarošanas gadījumos cietušajiem un cilvēkiem, kuri ir atkarīgi no narkotiskajām vielām.

Atsauces 

Psiholoģija