joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Benedikts VIII

Benedikts VIII (, dzimis ap 980. gadu, miris ), īstajā vārdā Teofilakts, bija Romas pāvests no  līdz nāvei. Viņa priekštecis bija Sergejs IV. Benedikts VIII ir pāvesta Jāņa XII brāļa dēls. Pēc Benedikta VIII nāves par jauno pāvestu kļuva viņa brālis Jānis XIX. Viņš bija pirmais no Tuskulānu dzimtas pāvestiem.

1014. gadā Benedikts VIII kronēja vācu karali Heinrihu II par Svētās Romas imperatoru. Izmantojot karaspēku, viņš atjaunoja pāvesta ietekmi Kampānijā un Toskānā. 1016. un 1017. gadā viņš sakāva saraceņus Itālijas ziemeļos.

Ārējās saites 

970. gados dzimušie
980. gados dzimušie
1024. gadā mirušie
Romas pāvesti
Itālijā dzimušie
SKS 53. ekspedīcija

SKS 53. ekspedīcija (Экспедиция МКС-53; Expedition 53 jeb ISS-53) bija Krievijas, ASV un Eiropas kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2017. gada septembra līdz decembrim.

Apkalpe

Iziešanas atklātā kosmosā

Ārējās saites 

 53. ekspedīcija NASA mājas lapā 
 52./53. ekspedīcija Energija mājas lapā  
 53./54. ekspedīcija Energija mājas lapā  

53
2017. gads kosmonautikā
Pēteris Allens

Pēteris Allens (1890—1961) bija latviešu padomju darbinieks. Daugavpils pilsētas un apriņķa izpildkomitejas priekšēdētājs Stučkas valdības laikā (1919). Jelgavas Lauksaimniecības akadēmijas Politiskās ekonomijas profesors (1940-1961).

Dzīves gājums 
Dzimis 1890. gada 11. jūnijā Suntažu pagastā Jēkaba Allena ģimenē. 1907. gadā pievienojās Latvijas sociāldemokrātijai (LSD), Iskolata varas laikā bija LSD Rīgas komitejas loceklis. Pēc Oktobra revolūcijas bija Padomju Krievijas Tautību lietu komisariāta daļas vadītājs Petrogradā.
Latvijas SPR laikā bija finanšu komisāra vietnieks, Latvijas Komunistiskās partijas Centrālās izpildkomitejas (CIK) un Centrālās komitejas loceklis. Pēc tam, kad Stučkas valdība 1919. gada maijā pārcēlās uz Rēzekni, viņu augustā iecēla par Daugavpils revolucionārās padomes vadītāju.
Pēc Latgales atbrīvošanas kauju beigām pārcēlās uz dzīvi Krievijā, no 1921. gada kā Петр Яковлевич Аллен darbojās Kominternes struktūrās, dzīvoja Maskavā un Smoļenskā.   

1932. gadā beidza Maskavas Sarkanās profesūras institūtu un nodarbojās ar pedagoģisko darbu Maskavā, vēlāk Baškīrijā. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada rudenī viņu nosūtīja uz Jelgavu un iecēla par Jelgavas Lauksaimniecības akadēmijas (JLA) Politiskās ekonomijas katedras vadītāju. Pēc viņa un citu no Krievijas atbraukušo mācībspēku ziņojumiem 1941. gada 19. martā Latvijas Komunistiskās (boļševiku) partijas (LK(b)P) Centrālās komitejas birojs konstatēja, ka JLA mācībspēku sastāvs esot stipri "piesārņots" ar "šķiriski svešiem" un "zinātniski nepietiekoši sagatavotiem" cilvēkiem. Netiekot izvirzīta "spējīgo darbinieku progresīvā daļa". Tā rezultātā no amata atbrīvoja JLA rektoru Paulu Galenieku.

Pēc Vācijas karaspēka iebrukuma 1941. gadā devās bēgļu gaitās uz PSRS, bet 1944. gadā atgriezās Jelgavā un turpināja darboties Lauksaimniecības akadēmijā līdz savai nāvei. Miris Rīgā 1961. gada 26. decembrī.

Atsauces 

1890. gadā dzimušie
1961. gadā mirušie
Daugavpils pašvaldības vadītāji
Krievijas latvieši
Pumpuri (ciems)

Pumpuri ir ciems Kuldīgas novada Skrundas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 6,4 km no pagasta centra Skrundas, 43,3 km no novada centra Kuldīgas un 150,3 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P107 (Skrunda — Ezere), pie Gaidupes ietekas Klūgas upē.

Atsauces
Cvanu valoda

Cvanu valoda, arī secvana (seTswana), ir viena no bantu valodām, kas pieder Nigēras-Kongo valodu saimei. Cvanu valoda ir izplatīta Dienvidu Āfrikas valstīs. Tā ir valsts valoda trijās valstīs: Botsvanā, Dienvidāfrikā un Zimbabvē. Cvanu valodas pratēju skaits tiek lēsts ap 13,7 miljoniem, no tiem aptuveni 5,8 miljoniem tā ir dzimtā valoda. No šiem 13,7 miljoniem aptuveni 11,8 miljoni dzīvo Dienvidāfrikā.

Bantu valodas
Botsvāna
Dienvidāfrikas valodas
Zimbabves valodas
Namībijas valodas
Kaspers Šmeihels

Kaspers Šmeihels (; dzimis ) ir Dānijas futbolists, Francijas kluba Nice un Dānijas futbola izlases vārtsargs. Kaspera tēvs Peters Šmeihels arī bija vārtsargs.

Šmeihels karjeru sāka Manchester City. Tur vārtos bieži netika un tika izīrēts dažādiem Anglijas un Skotijas līgas klubiem. 2009. gadā Šmeihels pievienojās Anglijas pēc spēka ceturtās līgas klubam Notts County. 2010. gadā Šmeihelu gribēja iegādāties gan Premjerlīgas, gan Bundeslīgas klubi un viņš pievienojās Leeds United. 2011. gadā pievienojās Leicester City. 2015.—2016. gada sezonā Šmeihels ar Leicester City izcīnija Premjerlīgas titlulu. Kaspers un Peters Šmeihels kļuva par vienīgo tēvu un dēlu, kas ir ieguvuši Premjerlīgas titulu. 2021. gadā ar Leicester City uzvarēja FA kausa izcīņā. 2022. gada augustā pārgāja uz Francijas Ligue 1 klubu OGC Nice.

Dānijas futbola izlasē bija komandas sastāvā 2012. gada Eiropas čempionātā, bet laukumā neizgāja. Izlasē debitēja  draudzības spēlē pret Maķedoniju. Pārstāvēja izlasi 2018. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2020. gada Eiropas čempionātā, kad komanda sasniedza pusfinālu.

Sasniegumi 
Notts County

 Anglijas Otrā līga: 2009–10

Leicester City

 Anglijas Premjerlīga: 2015–16
 FA kauss: 2020–21
 FA Community Shield: 2021
 Anglijas čempionāts: 2013–14

Individuālie sasniegumi

 Dānijas gada futbolists: 2016, 2019, 2020
 Leicester City sezonas labākais spēlētājs: 2011–12, 2016–17

Atsauces

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Dānijas izlases futbolisti
Dānijas futbolisti
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Futbola vārtsargi
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Manchester City F.C. spēlētāji
Cardiff City F.C. spēlētāji
Leeds United F.C. spēlētāji
Leicester City F.C. spēlētāji
Kopenhāgenā dzimušie
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
OGC Nice spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Sadio Manē

Sadio Manē (; dzimis ) ir Senegālas futbolists, Vācijas Bundeslīgas kluba Minhenes "Bayern" un Senegālas futbola izlases uzbrucējs.

Manē karjeru sāka Francijas komandā FC Metz. 2012. gadā Manē pievienojās Austrijas klubam Red Bull Salzburg. Zalcburgā Manē izcīnija Austrijas Bundeslīgas titulu un pārcēlās uz Anglijas Southampton FC. 2016. gadā Manē pievienojās Liverpool FC par 34 milijoniem Sterliņu mārciņu, tādejādi kļūstot par dārgāko Āfrikas futbolistu. 2018–19. gada Premjerlīgas sezonā kļuvis par turnīra dalīti labāko vārtu guvēju. 2020. gadā ar Liverpool kļuvis par Anglijas čempionu. 2021. gada oktobrī Premjerlīgā guvis 100 vārtus, kļūstot tikai par trešo Āfrikas spēlētāju, kurš to ir sasniedzis. 2022. gadā par 32 miljoniem eiro Manē tika pārdots Vācijas Bundeslīgas komandai Minhenes "Bayern".

Senegālas futbola izlasē spēlējis 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs un 2017. gada Āfrikas Nāciju kausā, 2019. gada Āfrikas Nāciju kausā. 2021. gada Āfrikas Nāciju kausā ar Senegālas izlasi izdevās izcīnīt čempiona titulu.

2019. gadā, spēlējot "Liverpūlē", Manē izpelnījās fanu ievērību ar sava tālruņa ieplīsušo ekrānu. Uz jautājumiem viņš atbildēja, ka labprātāk tērējot naudu un laiku labdarībai Senegālā nekā mantu pirkšanai, bet šis tālrunis viņam svarīgs kā drauga dāvana.

Sasniegumi 
Red Bull Salzburg

 Austrijas Bundeslīga: 2013–14
 Austrijas kauss: 2013–14

Liverpool

 Anglijas Premjerlīga: 2019–20
 EFL Cup: 2021-22
 FA kauss: 2021-22
 UEFA Čempionu līga: 2018–19; finālists 2017—18; 2021—22
 UEFA Superkauss: 2019
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2019

Senegālas izlase

 Āfrikas Nāciju kauss: 2021; finālists: 2019

Individuālie sasniegumi

 Anglijas Premjerlīgas labākais vārtu guvējs: 2018–19
 Āfrikas gada futbolists: 2019
 UEFA Gada komanda: 2019

Atsauces

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Senegālas izlases futbolisti
Senegālas futbolisti
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Liverpool FC spēlētāji
FC Metz spēlētāji
Southampton FC spēlētāji
Minhenes "Bayern" spēlētāji
Rūnaiši

Rūnaiši ir ciems Kuldīgas novada Skrundas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 1,7 km no pagasta centra Skrundas, 37,9 km no novada centra Kuldīgas un 152,3 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas uz Skrundas ziemeļrietumu pievārtē, Skrundas dīķu dienvidaustrumu krastā uz rietumiem no Garūdenes upes. Ciema teritorijā atrodas 11 dzīvojamās ēkas, no kurām viena ir daudzdzīvokļu ēka, kā arī jaunais un vecais kantoris, vairākas noliktavas un lidlauks.

Atsauces
O.J.: Made in America

O.J.: Made in America ir 2016. gada ASV dokumentālā filma. Filmu producējis un režisējis Ezra Edelmans studijai ESPN Films. Dokumentālā filma pēta divas dižākās amerikāņu vājības – rasi un slavu – caur O. Dž. Simpsona dzīvi, no viņa straujās futbola karjeras Dienvidkalifornijas Universitātē un kādēļ Amerika viņu iemīlēja, līdz viņš tika apsūdzēts Nikolas Braunas Simpsonas un Rona Goldmana slepkavībā ar tai sekojošo attaisnošanu, un kā viņš trīspadsmit gadus vēlāk vēlreiz tika apsūdzēts un ieslodzīts cietumā. O.J.: Made in America pirmizrāde norisinājās Sundance kinofestivālā , bet 2016. gada maijā to sāka demonstrēt Ņujorkas un Losandželosas kinoteātros.  kanālos ABC un ESPN notika filmas pirmizrāde. Filma ieguva plašu atzinību un saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā dokumentālā filma".

Atsauces

Ārējās saites 
 

2016. gada filmas
Dokumentālās filmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas dokumentālās filmas
Nemaņa Matičs

Nemaņa Matičs (; dzimis ) ir Serbijas futbolists, Itālijas A sērijas kluba AS Roma un Serbijas futbola izlases pussargs.

Karjeru Matičs sāka Serbijas klubā FK Kolubara, vēlāk pārcēlās uz Slovākijas klubu FC VSS Košice. 2009. gadā Matiču nopirka Chelsea F.C. Pirmajā sezonā sastāva viņš netika un nākamajā sezonā viņu izīrēja SBV Vitesse. 2011. gadā Matičs pārgāja uz S.L. Benfica. Tieši Benfica Matičs kļuva par balsta pussargu. 2012.—2013. gada sezonā Matičs tika atzīts par Portugāles labāko spēlētaju. 2014. gadā Matičs atgriezās Chelsea F.C. Chelsea sastāvā Matičs divas reizes izcīnija Premjerlīgas titulu 2014.—2015. un 2016.—2017. gada sezonā. Kopš 2017. gada Matičs spēlē Manchester United FC

Serbijas futbola izlasē spēlē kopš 2008. gada.

Sasniegumi 
Košice

 Slovākijas kauss: 2008–09

Chelsea

 Anglijas Premjerlīga: 2014–15, 2016–17
 FA kauss: 2009–10

Benfica

 Portugāles Premjerlīga: 2013–14
 Taça da Liga: 2011–12

Individuālie sasniegumi

 Serbijas gada futbolists: 2014, 2015

Atsauces

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Mačvas apgabalā dzimušie
Serbijas izlases futbolisti
Serbijas futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
Lisabonas "Benfica" spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
AS Roma spēlētāji
Sigvards Kļava

Sigvards Kļava (dzimis ) ir latviešu diriģents, pedagogs, producents. Latvijas Radio kora mākslinieciskais vadītājs kopš 1992. gada .

Atsauces

1962. gadā dzimušie
Latviešu diriģenti
Rīgā dzimušie
Aleksandrs Mitrovičs

Aleksandrs Mitrovičs (; dzimis ) ir Serbijas futbolists, Anglijas Premjerlīgas kluba Fulham FC un Serbijas futbola izlases uzbrucējs.

Karjeru Mitrovičs sāka FK Teleoptik. Karjeru turpināja citā Serbijas klubā FK Partizan. Sezonā gūstot 13 vārtus Mitrovičs pārcēlās uz Beļģijas klubu Anderlecht. Debijas sezonā gūstot 16 vārtus, palīdzēja izcīnīt Anderlecht 33. titulu. Kopš 2015. gada spēlē Newcastle United.

Serbijas izlasē spēlē no 2013. gada.

Sasniegumi 
Partizan

 Serbijas Superlīga: 2012–13

Anderlecht

 Beļģijas Pro līga: 2013–14
 Beļģijas Superkauss: 2014

Newcastle United

 Anglijas čempionāts: 2016–17

Fulham FC

 Anglijas čempionāts: 2021–22

Individuālie sasniegumi

 Beļģijas Pro līgas labākais vārtu guvējs: 2014–15
 Serbijas gada futbolists: 2018

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Podunavļes apgabalā dzimušie
Serbijas izlases futbolisti
Serbijas futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Fulham FC spēlētāji
Newcastle United F.C. spēlētāji
Briseles "Anderlecht" spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Aleksandrijas Kirils

Svētais Aleksandrijas Kirils (; dzimis ap 376. gadu, miris 444. gadā) bija baznīcas tēvs, Aleksandrijas patriarhs no 412. gada līdz 444. gadam, viens no Nestorija redzamākajiem oponentiem.

412. gadā no tēvoča Teofila pārņemdams Aleksandrijas patriarha titulu, asi cīnījās pret ideoloģiskajiem pretiniekiem gan baznīcā, gan ārpus tās. Konfliktēja ar Romas impērijas vietvaldi, kas noveda pie tā, ka 415. gadā kristiešu fanātiķi uz ielas nogalināja filozofi Hipātiju. Kirils atbalstīja novatiāņu sektas un ebreju padzīšanu no pilsētas. 431. gadā Efesas koncilā panāca Nestorija mācības nosodīšanu. 1883. gadā Romas Katoļu baznīca atzina Kirilu par baznīcas doktoru.

Ārējās saites 
 

376. gadā dzimušie
444. gadā mirušie
Grieķu valodā rakstošie
Katoļu svētie
Pareizticīgo svētie
Jeruzalemes Kirils

Svētais Jeruzalemes Kirils (; dzimis ap 313. gadu, miris 386. gadā) bija Jeruzalemes bīskaps, Baznīcas tēvs, ievērojams agrīnās baznīcas teologs. Ļoti godāts Palestīnas kristiešu vidū, 1883. gadā atzīts par Baznīcas doktoru. Centās izveidot Jeruzalemi par vienu no kristietības reliģiskajiem centriem. Vairākas reizes padzīts no amata, ariāņu un imperatora politikas dēļ. Saglabājušās 23 Kirila katehēzes.

Ārējās saites 
 
 

313. gadā dzimušie
386. gadā mirušie
Grieķu valodā rakstošie
Katoļu svētie
Pareizticīgo svētie
Moriartijs

"Moriartijs" ir romāns par Šerloku Holmsu. Tā autors ir Entonijs Horovics, un angliski tas ir publicēts 2014. gadā, bet latviski - 2015. gadā. Romāns ir saistīts ar autora iepriekšējo grāmatu par Šerloku Holmsu - "Zīda nams".

Romāna darbība norisinās 1891. gadā īsi pēc notikumiem Artura Konana Doila romānā "Pēdējā problēma". Šerloks Holmss parādās tikai romāna beigās, toties darbojas daudzi citi tēli, piemēram, Etelnijs Džons un inspektors Lestreids. Šis romāns seko Frederikam Čeisam un Etelnijam Džonsam, kuri cīnās pret jaunu kriminālo ģēniju, kas pārņem Londonas ielas pēc Moriartija nāves.
Rensoms Rigss

Rensoms Rigss (, dzimis ) ir amerikāņu rakstnieks un kinorežisors, kas popularitāti ieguva ar triloģiju "Mis Peregrīnes nams brīnumbērniem".

Biogrāfija 
Rensoms Rigss dzimis 1979. gada 3. februārī, uzaudzis Floridā, ASV. Viņš studēja angļu literatūru Kenjonas universitātē un kinomākslu Dienvidkalifornijas universitātē.

Rigss kolekcionēja interesantas fotogrāfijas, kas rezultējās grāmatā "Mis Peregrīnes nams brīnumbērniem". Pēc pirmās grāmatas panākumiem tika radītas vēl divas grāmatas šai pašā sērijā.

2013. gadā apprecējies ar rakstnieci Taherehu Mafi. 2017. gada 30. maijā pārim piedzima meita. Rensoms Rigss pašlaik dzīvo Losandželosā, Kalifornijā.

Literārie darbi 
 "Mis Peregrīnes nams brīnumbērniem";
 "Pilsēta bez dvēseles";
 "Dvēseļu krātuve";
 "Dīvaiņu pasakas".

Atsauces 

Amerikāņu rakstnieki
Konteksts (laikraksts)

"konTEKSTS" ir Latvijas Rakstnieku savienības kopš 2017. gada aprīļa izdots laikraksts.

Iekārtojums 
Laikrakstam ir vairākas tematiskas sadaļas — intervija jeb "Saruna", "Skats", dzeja, proza, kritika, literatūras bērniem un pusaudžiem atvērums, kā arī sadaļa "Procesi", "Atslodzei', kurā iekļautas rubrikas "Darbistabā", "Es lasu".
Laikraksta «konTEKSTS» saturu veido tikai literatūrai veltīti temati bez papildu uzslāņojumiem, aptverot plašu ar literatūru saistītu jautājumu spektru. Paralēli literatūras tekstiem un kritikai iekļauts arī bērnu un pusaudžu literatūras atvērums, kas ir nebijis precedents latviešu periodikā kopumā, atvēlēta teksta telpa ne tikai tulkojumiem, bet tulkotāja kā radošas personības aktualizācijai. Neiztrūkstošas ir sarunas: ar autoriem gan par dzīves un literatūras aktualitātēm, gan par radošo procesu, kā arī katrā numurā tiek diskutēts par kādu aktuālu tekstu. Īpaša uzmanība ir pievērsta lasītāju viedokļiem, grāmatniecībai, pētniecībai. Pēdējā lappusē domāts arī par lasītāja atslodzes brīdi.

Radošā komanda 
 Galvenā redaktore — Sandra Ratniece; 
 Redaktors — Arno Jundze;
 Redaktors — Māris Salējs;  
 Redaktors — Inga Žolude;
 Redaktors — Guntis Berelis;
 Redaktore — Austra Gaigala;
 Fotogrāfs — Gints Ivuškāns

Atsauces 

Latvijā izdotie laikraksti
Laikraksti latviešu valodā
Alkšņu valks

Alkšņu valks ir Ponakstes kreisā krasta pieteka Kuldīgas novadā. 

Ietek Ponakstē mazapdzīvotā apvidū. Alksņu valku nešķērso valsts autoceļi.

Atsauces 

Kuldīgas novada upes
Ventas baseina upes
Ponakstes pietekas
Sliežu iela (Rīga)

Sliežu iela ir Rīgas iela, Ziemeļu rajona Sarkandaugavas apkaimē. Sliežu iela sākas strupceļā pie Sarkandaugavas stacijas un beidzas krustojumā ar Tvaika ielu. Tā sastāv no 1 braukšanas joslas. Ielas kopējais garums ir 2197 metri.

Sliežu ielā atrodas arī dzelzceļa pārbrauktuve, kur krustojas tramvaja sliedes ar dzelzceļa sliedēm (Mangaļu stacijas pievedceļu), kas ir arī vienīgā vieta Latvijā, kur ir šāds šķērsojums.

Ielu savienojumi 
Sliežu iela ir savienota ar šādām ielām:
 Sīmaņa iela
 Tilta iela
 Ceļinieku iela
 Limbažu iela
 Zāģeru iela
 Gaujienas iela
 Tvaika iela

Skatīt arī 
 Ziemeļu rajons
 Sarkandaugava

Ātsauces 

Ielas Sarkandaugavā
Ziemeļu rajons
Silvērijs

Silvērijs (, dzimis ap 500. gadu, miris ) bija Romas pāvests no  līdz 537. gada martam. Viņa priekštecis bija Agapets I. Silvērijs bija pāvesta Hormisda dēls.

Silvērijs kļuva par Austrumromas impērijas imperatores Teodoras intrigu upuri. Viņš 537. gada martā tika gāzts no pāvesta amata un gada beigās nomira izsūtījumā Palmarolas salā, netālu no Neapoles.

Ārējās saites 

 

490. gados dzimušie
500. gados dzimušie
537. gadā mirušie
Romas pāvesti
Katoļu svētie
Pareizticīgo svētie
Krapes pamatskola

Krapes pamatskola ir skola Ogres novadā, Krapē. Madlienas vidusskolas filiāle.

Vēsture 
Krapes skola dibināta 1867. gadā Rīgas apriņķa Krapes pagastā uz barona Nikolaja Fītinghofa dāvinātās zemes. 1880. gados, skolas pārziņa Hermaņa Poļanska laikā, skolas apkārtne tika apzaļumota, iestādīti koki un izveidots augļu dārzs. Skolas vienstāva laukakmeņu ēka celta 1912. gadā. Skolas koka otrā stāva būvniecības tiesības pēc mazāksolīšanas principa ieguva Cēsu meistars Mežciems.

Skolas ēku smagi izpostīja Pirmā pasaules kara laikā. Vācu okupācijas laikā skolā nokomplektēja septiņas klases. 1962./63. mācību gadā skolu pārveidoja par astoņgadīgo pamatskolu, bet 1989./90. mācību gadā — par deviņgadīgo pamatskolu.

 skolas iekšpusi izpostīja ugunsgrēks, iznīcinot arī skolas laikmeta hronikas un vēstures ekspozīciju.  pēc ēkas renovācijas skolā atsākās mācības. Kopš  Krapes pamatskola ir Madlienas vidusskolas filiāle.

Atsauces 

Skolas Latvijā
Krapes pagasts
Upšas

Upšas bija pieturas punkts dzelzceļa līnijā Rīga—Rūjiena starp Alojas staciju un Iģes pieturu. Tas atradās Alojas novada Alojas pagastā.

Pieturas punkts Upšas jeb Ūpšas tika atklāts 1937. gadā. Pēc pasažieru vilciena Rīga—Rūjiena atcelšanas 1996. gadā pieturas punkts vairs netiek izmantots. Pēc slēgšanas vienīgās būves pieturā bija pasažieru sānplatforma.

Atsauces 

Bijušās dzelzceļa stacijas Latvijā
Alojas pagasts
Kosmos-140

Kosmos-140 (Космос-140) jeb 7K-OK № 3 bija PSRS Sojuz kosmosa kuģa bezpilota izmēģinājumu lidojums. Palaists orbītā 1967. gada februārī.

Pēc sākotnējās Sojuz programmas pirmajiem diviem kosmosa kuģa 7K-OK eksemplāriem bezpilota režīmā orbītā bija jāveic saslēgšanās. Nākamie kuģi bija paredzēti pilotējami. Pēc tam, kad pirmie divi (7K-OK № 2 un 7K-OK № 1) piedzīvoja nopietnas neveiksmes, tika nolemts trešo 7K-OK pārkonfigurēt no pilotējamā un bezpilota.

7K-OK № 3 palaists  03:21 UTC ar nesējraķeti Sojuz no Baikonuras kosmodroma. 
Kosmosa kuģis bija ievadīts zemākā orbītā nekā plānots: 238 × 172 km. Orbītas 5. apriņķojumā tika veikts orbītas korekcijas manevrs. Nākamajā sakaru seansā tika secināts, ka 7K-OK № 3 nav pagriezies pret Sauli un saules baterijas nav uzlādējušas akumulatorus. Bez tam izrādījās, ka astroorientācijas sistēmas darba viela ir samazinājusies līdz 50 %. 22. apriņķojumā veikta vēl viena orbītas korekcija, apogeju paaugstinot līdz 310 km, bet perigeju — līdz 220 km. Pēc tam izrādījās, ka orientācijas un pagriešanās pret Sauli komandas nebija izpildītas, kā arī astroorientācijas sistēmas darba viela bija pilnībā iztērējusies. Bija skaidrs, ka kosmosa kuģi. Arī nākamajā sakaru seansā, 29. apriņķojumā kosmosa kuģi neizdevās pagriezt pret Sauli. Elektroenerģijas trūkuma dēļ tika nolemts veikt nolaišanos 33. apriņķojumā.

Nolaišanās laikā izmantota jonu orientācija. Pirmās minūtes nolaižoties noritēja kā paredzēts. Pēc izpletņa atvēršanās nestrādāja ultraīsviļņu raidītāji, bet īsviļņu raidītāji darbojās slikti, tāpēc meklētājlidmašīnas nevarēja nopeilēt nolaižamā aparāta nosēšanās vietu. Dažas minūtes pēc nolaišanās izdevās saklausīt vājus īsviļņu signālus, un tika noteikta aptuvena nosēšanās vieta: Arāla jūras rajons. Pēc četrām stundām nolaižamais aparāts tika atrasts uz ledus Arāla jūrā, 11 km no krasta, aptuveni 510 km no plānotās nolaišanās vietas. Neilgi pēc tam tas nogrima, uz ledus palika izpletnis. Nolaižamo aparātu no 10 metru dziļuma izdevās izcelt pēc četrām dienām.

Nolaišanās laikā karstuma vairogā bija izdedzis caurums. Tas bija radies tāpēc, ka, uzstādot tehnoloģisko aizbāzni, tika bojāta siltumizolācija

Ārējās saites 
 Каманин Николай Петрович. СКРЫТЫЙ КОСМОС. КНИГА 2-я. 1964—1966 ГГ. 
 Черток Б. Е. РАКЕТЫ И ЛЮДИ. Книга III. Глава 5. Рождение «Союзов» 
 Soyuz 9 (7K-OK, non docking) Gunter Dirk Krebs

Sojuz kosmosa kuģi
Kraukļi virs kviešu lauka

Kraukļi virs kviešu lauka ir Vinsenta van Goga 1890. gada jūlijā radīta eļļas krāsas glezna. Vairāku kritiķu skatījumā tas ir viens no viņa labākajiem darbiem.

Bieži tiek apgalvots, ka tā ir pēdējā van Goga radītā glezna. Tomēr mākslas vēsturnieki par to nav pārliecināti, jo nepastāv vēsturisku pierakstu par viņa darbiem. Van Goga sūtītās vēstules liecina, ka "Kraukļi virs kviešu lauka" tika pabeigti ap 10. jūliju, t.i. pirms tādiem darbiem kā "Overas domes ēka 14. jūlijā" un "Dobiņī dārzs". Turklāt van Goga pētnieks Jans Hilserks norāda, ka gleznai, kurā attēloti novāktie kvieši "Lauks ar kviešu kūļiem" (F771), būtu jābūt tapušai vēlāk.

Izcelsme 
"Kraukļi virs kviešu lauka" glezna tapusi 1890. gada jūlijā, van Goga dzīves pēdējās nedēļās. Daudzi apgalvojuši, ka tas ir viņa pēdējais darbs, bet tomēr iespējams, ka pēdējais darbs ir bijis "Koka saknes" vai iepriekš minētais "Dobiņī dārzs".

"Kraukļi virs kviešu lauka" rāmis veidots no divām dažādām franču standarta rāmju komplektu daļām, lai iegūtu malu attiecību 2:1. Gleznā attēlota dramatiska, mākoņu pilna debess un kviešu lauks, pār kuru lido kraukļu bars. Izolācijas sajūtu pastiprina centrālais ceļš, kurš nekur neved un neskaidrais kraukļu lidojuma virziens. Kviešu lauks aizpilda divas trešdaļas no gleznas. Ketlīna Eriksone uzskata, ka glezna izsaka gan nožēlu, gan dzīves beigu tuvošanos. Van Gogs  kraukļus izmanto kā nāves un pārdzimšanas vai augšāmcelšanās simbolu. Ceļš, kas ir kontrastējoši zaļā un brūnā krāsā Eriksones uzskatā ir metafora no sprediķa, kas balstīts Džona Banjana darbā "Svētceļnieka taka", kur svētceļnieks ir apbēdināts, ka ceļš ir tik ilgs, taču priecājas par to, ka ceļojuma galā gaida Mūžīgā pilsēta.

Ap 1890. gada 10. jūliju van Gogs rakstīja savam brālim Teo un viņa sievai, paziņojot, ka kopš apciemojis viņus Parīzē  6. jūlijā, ir uzgleznojis trīs lielus darbus Ovērā.  Divus no tiem viņš aprakstīja kā bezgalīgus kviešu laukus zem nemierīgām debesīm (tiek uzskatīts, ka tie ir "Kraukļi virs kviešu lauka" un "Mākoņainas debesis virs kviešu lauka") un trešā ir "Dobiņī dārzs". Viņš rakstīja, ka vēlējies izteikt skumjas, vēlāk papildinot ar galēju vientulību, bet minēja arī to, ka viņš domā, ka gleznas parāda to, ko viņš lauku dzīvē uzskata par veselīgu un stiprinošu (piemetinot, ka plāno tās pēc iespējas ātrāk nogādāt viņiem Parīzē).

Visas šīs gleznas ir piemēri van Goga pagarinātajam dubultā kvadrāta audekla izmēram, ko viņš izmantoja savas dzīves pēdējās nedēļās 1890. gada jūnijā un jūlijā.

Glezna atrodas Van Goga muzejā Amsterdamā tāpat kā darbs Mākoņainas debesis virs kviešu lauka.

Atsauces

Bibliogrāfija 
Erickson, Kathleen Powers. At Eternity's Gate: The Spiritual Vision of Vincent van Gogh, 1998. 

1890. gada gleznas
Vinsenta van Goga gleznas
Alkšņvalks (Porupes pieteka)

Alkšņvalks ir Porupes kreisā krasta pieteka Kuldīgas novadā. 

Ietek Porupē mazapdzīvotā, mežainā apvidū. Alkšņvalku nešķērso valsts autoceļi.

Atsauces 

Kuldīgas novada upes
Skrundas novada upes
Ventas baseina upes
Slouna Stīvensa

Slouna Stīvensa (; dzimusi ) ir profesionāla amerikāņu tenisiste.

Lielākais sasniegums ir uzvara 2017. gada ASV atklātajā čempionātā. 2018. gada Francijas atklātajā čempionātā iekļuva finālā, bet tajā piekāpās rumāņu tenisistei Simonai Halepai.

Statistika

Vietas Grand Slam turnīros 

|}

Grand Slam fināli

Uzvaras

Zaudējumi

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
ASV tenisisti
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Augstupupīte

Augstupupīte ir Niedres dīķos ietekoša upe Kuldīgas novadā. 

Tek rietumu virzienā. Ietek Niedres dīķos pie Niedres. Augstupupīti nešķērso valsts autoceļi.

Atsauces 

Kuldīgas novada upes
Skrundas novada upes
Ventas baseina upes
Dele Alli

Bamidele Žermēns Alli (Bamidele Jermaine Alli), plašāk zināms kā Dele Alli (Dele Alli; dzimis ), ir Anglijas futbolists, Turcijas Superlīgas kluba Beşiktaş un Anglijas futbola izlases pussargs.

Dzimis un audzis Miltonkeinsā, tiešu tur viņš uzsāka karjeru spēlējot Milton Keynes Dons F.C. 2015. gada ziemā Alli parakstīja līgumu ar Premjerlīgas klubu Tottenham Hotspur F.C., bet uzreiz Tottenham viņu izīrēja atpakaļ. 2015.—2016. gada un 2016.—2017. gada sezonās Alli tika atzīts par labāko jauno spēlētāju. Sākot ar 2020–21. gada sezonu Alli spēles laiks samazinājās. 2022. gada janvārī Alli pārgāja uz Everton.

Anglijas izlasē spēlējis 2016. gada Eiropas čempionātā un 2018. gada FIFA Pasaules kausā.

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Bakingemšīrā dzimušie
Anglijas izlases futbolisti
Anglijas futbolisti
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
Everton F.C. spēlētāji
Stambulas "Beşiktaş" spēlētāji
Hierapoles Papijs

Hierapoles Papijs (; dzimis ap 60. gadu, miris ap 130. gadu) bija 1./2. gadsimta Hierapoles (mūsdienu Pamukale Turcijā) bīskaps. Sarakstījis Λογίων Κυριακῶν Ἐξήγησις piecos sējumiem. Darbs, kas ir svarīgs avots evanģēlija izcelsmes sapratnē, mūsdienās ir zudis. Fragmentos zināms no Lionas Ireneja un Cēzarejas Eisebija darbiem.

Ārējās saites 
 

60. gadā dzimušie
130. gadā mirušie
Grieķu valodā rakstošie
Katoļu svētie
Pareizticīgo svētie
Dziļās un aptverošās brīvās tirdzniecības zona

Dziļās un aptverošās brīvās tirdzniecības zona () ir brīvās tirdzniecības telpa, kurā ietilpst Eiropas Savienības (ES) valstis un trīs Austrumu partnerības valstis (Gruzija, Moldova un Ukraina).  

Šī brīvās tirdzniecības telpa atļauj Gruzijai, Moldovai un Ukrainai piekļuvi atsevišķiem sektoriem ES iekšējā tirgū, kas balstās uz četrām brīvībām: brīva preču, brīva pakalpojumu, brīva personu un brīva kapitāla kustība.

Vēsture 
2014. gada 1. septembrī stājās spēkā ES un Gruzijas asociācijas līgums un ES un Moldovas asociācijas līgums. 2016. gada jūlijā tika izveidota Dziļās un aptverošās brīvās tirdzniecības telpa ar Gruziju un Moldovu.  

ES un Ukrainas asociācijas līgums tika parakstīts 2014. gada 27. jūnijā un 16. septembrī to vienlaicīgi ratificēja gan Ukrainas Augstākā Rada, gan Eiropas parlaments. 
Par spīti Krimas aneksijai, Donbasa karam un atsevišķu ES dalībvalstu iebildumiem 2017. gada 11. jūlijā šo vienošanos apstiprināja Eiropas Savienības Padome, ļaujot līgumam pilnībā stāties spēkā 2017. gada 1. septembrī.

Atsauces

Skatīt arī 
 Centrāleiropas Brīvās Tirdzniecības vienošanās
 Eiropas Ekonomiskā Telpa
 Eiropas Savienība

Eiropas organizācijas
Starptautiskās ekonomiskās organizācijas
Medisona Kīsa

Medisona Kīsa (; dzimusi ) ir profesionāla amerikāņu tenisiste.

Profesionāles karjeru uzsākusi 2009. gadā un līdz šim augstāko vietu WTA vienspēļu rangā sasniegusi 2016. gada oktobrī (7. vieta). Uzvarējusi 3 WTA vienspēļu turnīros. Lielākais sasniegums Grand Slam turnīros ir iekļūšana 2017. gada ASV atklātā čempionāta finālā, savukārt 2018. gadā viņa iekļuva Francijas atklātā čempionāta pusfinālā.

Piedalījusies 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kur ieguvusi 4. vietu.

Statistika

Sasniegumi Grand Slam vienspēļu turnīros 

|}

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
ASV tenisisti
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Buntu grāvis

Buntu grāvis ir Roznieku grāvja kreisā krasta pieteka Kuldīgas novadā. 

Tek ziemeļu virzienā starp Ventu un valsts autoceļu V1278 (Ciecere – Ikaiši – Vārme). Ietek Roznieku grāvī netālu no tā ietekas Ventā. Buntu grāvi nešķērso valsts autoceļi.

Atsauces 

Kuldīgas novada upes
Skrundas novada upes
Ventas baseina upes
Lāslo Šojoms

Lāslo Šojoms (; dzimis ) ir Ungārijas jurists, Ungārijas Konstitucionālās tiesas prezidents no 1990. līdz 1998. gadam un Ungārijas prezidents no 2005. līdz 2010. gadam.

Studējis tiesības Pēčas universitātē. 20. gadsimta astoņdesmitajos gados iesaistījās ekoloģiskajā kustībā. 1989. gadā parlaments iecēla Šojomu par tikko nodibinātās Ungārijas konstitucionālās tiesas prezidentu. Amata pienākumu pildīšanas laikā Ungārijā tika atcelts nāvessods. 2005. gadā pēc opozīcijas partiju ierosinājuma tika ievēlēts par Ungārijas prezidentu, beidza pildīt amata pienākumus pēc termiņa beigām 2010. gadā.

Ārējās saites 

 

1942. gadā dzimušie
Baraņas meģē dzimušie
Ungārijas politiķi
Ungārijas prezidenti
Lodīšu pildspalva

Lodīšu pildspalva ir viens no pildspalvu veidiem. Senāks pildspalvu veids ir tintes pildspalva. Pildspalva darbojas pēc principa, ka tās tintes caurulītes galā ir lodīte, kas rakstot griežas un atstāj uz papīra tintes pēdas. Par lodīšu pildspalvas izgudrotāju uzskata ebreju izcelsmes ungāru Lāslo Bīro. Viņš kopā ar brāli 1938. gadā šo izgudrojumu patentēja. 1940. gadā viņi saņēma pirmo lielo pasūtījumu no Apvienotās Karalistes gaisa spēkiem, lai lidotāji varētu veikt pierakstus, atrodoties debesīs. Sākotnēji lodīšu pildspalvas bija ļoti dārgas, bet mūsdienās tās ir lētas un ir viens no izplatītākajiem kancelejas piederumiem.

Ārējās saites 

 

Kancelejas piederumi
Izgudrojumi
Devītais vilnis

Devītais vilnis () ir armēņu izcelsmes krievu gleznotāja Ivana Aivazovska 1850. gadā radīta eļļas krāsas glezna, šī mākslinieka zināmākais darbs.

Gleznas nosaukums ir atsauce uz senu jūrniecības teicienu par ārkārtīgi augstu vilni, kurš parādās kā devītais (vai desmitais) pēc citiem izmērā pieaugušiem viļņiem, pēc tam atkal atsākot ar zemāku vilni.

Gleznā attēlota jūra pēc nakts vētras un cilvēki, kas skatās acīs nāvei, mēģinot izglābties, turoties pie sadragāta kuģa atliekām. Gleznā izmantoti silti toņi, kas samazina jūras draudīgo skatu un cilvēku izglābšanās šķiet cerīga. Glezna parāda dabas postošo un skaisto pusi.

Glezna atrodas Valsts Krievu muzeja kolekcijā Sanktpēterburgā. Līdz 1897. gadam glezna atradās Ermitāžā.

Atsauces

Ārējās saites 

1850. gada gleznas
Matsalu nacionālais parks

Matsalu nacionālais parks () ir nacionālais parks Igaunijā, kas atrodas valsts rietumu daļā, Baltijas jūras Matsalu līcī un apkārtnē, netālu no Lihulas pilsētas. Parka platība ir 486,1 km², no tiem lielākā daļa (261,8 km²) jūrā. Parka teritorija ietver arī Kazari upes lejteci un palienes pļavas, kā arī ap 50 Monzunda arhipelāga saliņas.

Matsalu līcis ir Eiropas nozīmes putniem nozīmīga vieta, kur migrācijas laikā koncentrējas liels daudzums ūdensputnu. Līcis atrodas uz viena no aktīvākajiem putnu migrācijas ceļiem, tā akvatoriju un piekrstes pļavas kā atpūtas un barošanās vietu migrācijas laikā ik gadu izvēlas liels skaits zosu, pīļu, gulbju, dzērvju. Kopējais teritoriju šķērsojošo migrējošo ūdensputnu skaits tiek vērtēts kā divi miljoni. Šeit ligzdo virkne aizsargājamu putnu sugu, tai skaitā jūras ērglis. Nacionālajā parkā izveidota putnu vērošanai piemērota infrastruktūtra, tostarp vairāki putnu vērošanas torņi.

Nacionālais parks izveidots 1957. gadā uz ornitoloģiskā lieguma bāzes kā Matsalu dabas rezervāts, taču putnu pētījumi šeit tiek veikti jau kopš 1870. gada. 2004. gadā dabas rezervāts pārveidots par nacionālo parku.

Ārējās saites 
 
 Matsalu nacionālā parka mājaslapa
 Matsalu nacionālā parka mājaslapa 

Igaunijas nacionālie parki
Lēnes apriņķis
Pērnavas apriņķis
Kolīna

Kolīna () ir pilsēta Čehijā, Centrālčehijas apgabala Kolīnas apriņķa centrs pie Labas upes.

Jau 1261. gadā, kad Kolīna pirmoreiz minēta rakstos, tā bija pilsēta. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. 1757. gadā Septiņgadu kara ietvaros pie pilsētas notika Kolīnas kauja, kurā austrieši fon Dauna vadībā sakāva Frīdriha Lielā komandētos prūšus. No 1919. gada — Čehoslovākijā. 1944. gadā Otrā pasaules kara laikā tika bombardēta pie Kolīnas esošā degvielas pārstrādes rūpnīca. Kolīnā kara gados ražoja ķīmisko vielu Zyklon B, kuru citu starpā izmantoja cilvēku nogalināšanai nāves nometnēs. Pēc tam to pārdēvēja par Uragan D2, un tā šeit tiek ražota joprojām. 20. gadsimta 70. un 80. gados pie Kolīnas ražoja Austrumu bloka valstīs populāru košļājamo gumiju "Pedro". Kopš 1993. gada — Čehijā.

Pie pilsētas atrodas Peugeot, Citroën un Toyota autorūpnīca.

Kolīna ir hokejista Petra Čāslavas (Petr Čáslava, 1979), franču mīma Žana Gaspāra Debiro (Jean-Gaspard Deburau, 1796—1846), dzejnieka Josefa Svatopluka Mahara (Josef Svatopluk Machar, 1864—1942), fotogrāfa Josefa Sudeka (Josef Sudek, 1896—1976), tenisista Bohdana Ulihraha (Bohdan Ulihrach, 1975) un Čehijas prezidenta Miloša Zemana (Miloš Zeman, 1944) dzimtā pilsēta.

Kolīnas ģimnāzijā mācījušies valodnieki Bedržihs Hroznijs (Bedřich Hrozný, 1879—1952) un Vilēms Matesiuss (Vilém Mathesius, 1882—1945).

Ārējās saites
Uragan D2 ražotājs
Toyota Peugeot Citroën Automobile Czech

Čehijas pilsētas
Centrālčehijas apgabala pilsētas
Kouržima

Kouržima () ir pilsēta Čehijā, Centrālčehijas apgabala Kolīnas apriņķī. Labi saglabājusies vecpilsēta ir arhitektūras piemineklis. Ierīkots brīvdabas muzejs.

Aizvēsturiskos laikos netālu no Kouržimas pilskalna atradās tā sauktā Stara Kouržima, kas bija viens no sīvāko Pšemislu konkurentu - Slavnīku dzimtas atbalsta punktiem. No 13. līdz 16. gadsimtam Kouržima bija ietekmīga pilsēta, tomēr smagi cieta Trīsdesmitgadu kara laikā un panīka. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Čehijas pilsētas
Centrālčehijas apgabala pilsētas
Mindenki

Mindenki ir Ungārijas īsfilma. Īsfilmas režisors un scenārija autors ir Kristofs Deaks. Darbība norisinās 1991. gadā, un stāsts ir par meiteni, kura pārceļas uz mācībām jaunā pamatskolā, kur kļūst par kora dalībnieci, kas iegūst koru skates balvu. 2017. gadā filma ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā īsfilma".

Atsauces

Ārējās saites 
 

2016. gada filmas
Īsfilmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas īsfilmas
Parastā raganbeka

Parastā raganbeka jeb raganu beka (Suillellus luridus) ir Latvijā vidēji bieži sastopama beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami. Cits sēnes latīniskais nosaukums - Boletus luridus (līdz 2014. gadam).

Sēnes apraksts

 Cepurīte: krāsa var būt dažāda - zaļgana, netīri brūna, zaļganbrūna, dzelteni oranža vai brūngani pelēcīga. Gliemežu bojājumu vietās sārta. Forma sākumā pusapaļa, vēlāk polsterveida. Virsmiziņa jaunākām sēnēm samtaina, vecākām gluda, mitrā laikā lipīga. Mīkstums biezs, bālgandzeltens, griezumu un lauzumu vietās stipri zilē, bet pēc tam kļūst netīri dzeltens, bez īpašas smaržas, ar patīkamu garšu.
 Stobriņi: sākumā dzelteni, vēlāk olīvdzelteni, iespiedumu vietās zaļgani vai zili plankumoti. Atveres nelielas,  oranžsarkanas, vēlāk sarkanbrūnas, iespiedumu vietās krāsojas zilpelēkas vai zilganmelnas.
 Kātiņš: augšdaļā gaiši dzeltens vai oranždzeltens, lejasdaļā purpursarkans, tīklojums dzeltens vai brūngansārts, olveida vai vālesveida, smails pie pamata, iespiedumu vietās ātri nozilē. Garums līdz 14 cm, resnums līdz 5 cm.
 Sporas: elipsoīdas-vārpstveida, dzeltenīgas, masā zaļganbrūnas, 9-17/5-7 µm.
 Bazīdijas: 21-45/12-15 µm.
 Cistīdas: dzeltenīgas, nosmailinātas, tuvinātas atverēm, 54-73/9-14 µm.

Augšanas apstākļi

Mikorizas sēne. Aug galvenokārt no jūnija līdz septembrim, zālainās vietās gaišos lapu koku mežos, parkos, gar alejām, pārsvarā zem ozoliem un liepām. Izvēlas mālainas vai kaļķainas augsnes.

Līdzīgas sugas

Sēne nedaudz līdzīga velna bekai, kuras mīkstums balts un tīklojums uz kātiņa sarkans, vēl līdzīgas ir pārslainā beka, kurai tīklojuma vietā uz kātiņa ir punktiņi, un resnkāta beka ar bālgani dzeltenīgu mīkstumu.

Barības vērtība

Ēdama tikai pēc novārīšanas. Neapstiprināti ziņojumi apgalvo, ka varot būt indīga kopā ar alkoholu. Krievijā to uzskata par 2. kategorijas ēdamo sēni.

Skatīt arī

 Sēņošana
 Sēnes kulinārijā

Atsauces

Ārējās saites 

 Mikologu biedrība Dabas muzejā 
 Parastā raganbeka - foto
 Sugu enciklopēdija
 E. Vimbas apraksts 

Bekas
Ēdamās sēnes
Stobriņu sēnes
Baltās ķiveres

"Baltās ķiveres" () ir Lielbritānijas dokumentālā īsfilma. Filma seko Sīrijas Civilās aizsardzības brīvprātīgo glābšanas dienesta darbinieku jeb tā saukto "balto ķiveru" ikdienas darbībām. Filmas režisors ir Orlando von Ainsīdels, bet producente — Džoanna Natasegara.

Filma ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā dokumentālā īsfilma".

Atsauces

Ārējās saites 

2016. gada filmas
Dokumentālās filmas
Īsfilmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas dokumentālās īsfilmas
Guļošā čigāniete

Guļošā čigāniete (), ir franču naivisma gleznotāja Anrī Ruso 1897. gadā radīta eļļas krāsas glezna. Tas ir fantastisks attēlojums, kurā lauva mēnessgaismā pārliekusies pār tuksnesī iemigušu sievieti.

Ruso pirmoreiz šo gleznu publiski izstādīja 13. Salon des Indépendants izstādē un neveiksmīgi mēģināja to pārdot savas dzimtās Lavālas pilsētas mēram. Tā vietā glezna nonāca Parīzes ogļu tirgotāja privātkolekcijā, kur tā atradās līdz 1924. gadam, kad to atklāja mākslas kritiķis Luijs Voksels. 1924. gadā gleznu nopirka mākslas tirgonis no Parīzes Daniels Anrī Kānveilers, lai arī radās šaubas par to, vai glezna nav viltojums, tomēr to apstiprināja pats mākslinieks. To 1939. gadā Ņujorkas Modernās mākslas muzejam uzdāvināja Saimons Gugenheims.

Apraksts 
Ruso gleznu aprakstīja šādi: "Klejojoša nēģeriete, mandolīnas spēlētāja guļ dziļā miegā blakus savam dzeramā ūdens traukam, noguruma nomākta. Garām dodas lauva, saož viņas smaržu, bet neapēd to. Ir mēnessgaismas efekts, ļoti poētisks."

Perspektīvas trūkums ir naivisma pazīme, plakanie tēli ir attēloti nesamērīgi, proti, sieviete ir pārāk liela attiecībā pret lauvu. Tiek piedāvāti vairāki skaidrojumi šim motīvam — ka lauva varētu būt daļa no sievietes sapņa, bet tāpat glezna varētu simbolizēt konfliktu starp mieru un draudošām briesmām.

Atsauces populārajā kultūrā 
 Darba kopija parādās filmā The Apartment (1960) virs komā guļošā Frana Kubelika.
 Glezna kalpojusi kā iedvesma dzejai un mūzikai, tikusi izmainīta vai parodēta, bieži vien lauvu nomainot ar suni  vai citu dzīvnieku. Simpsonu sērijā "Mom and Pop Art" (1999), Homērs sapņo, ka pamostas gleznā, kad lauva laiza viņa galvu.
 Glezna redzama Dr. Roberta Nevila mājā filmā I Am Legend (2007), kur tā nonākusi no MoMA, kad Ņujorka kļuvusi pamesta. Glezna iet bojā, kad uzsprāgst viņa māja.

Atsauces

Bibliogrāfija 
 Wieland Schmied (Hg.): «Harenberg Museum der Malerei. 525 Meisterwerke aus sieben Jahrhunderten». Dortmund: Harenberg Lexikon Verlag, 1999.

Ārējās saites 

 Guļošā čigāniete MoMA tīmekļa vietnē
Guļošā čigāniete MoMA Provenance Research
The Sleeping Gypsy-an artists Interpretation

1897. gada gleznas
Iernestiņvalks

Iernestiņvalks ir Ventas labā krasta pieteka Kuldīgas novadā. 

Iztece - pie Saveniekiem. Tek ziemeļrietumu virzienā. Lielākā pieteka - Pločupīte. Ietek Ventā pie Ilgu mājām. Iernestiņvalku šķērso valsts autoceļš V1278 (Ciecere — Ikaiši — Vārme).

Atsauces 

Kuldīgas novada upes
Skrundas novada upes
Ventas baseina upes
Bugas ofensīva

Bugas ofensīva () bija Vācijas impērijas un Austroungārijas karaspēku uzbrukums Krievijas impērijai no 1915. gada 29. jūnija līdz 30. septembrim. Uzbrukums sākās Galīcijas ziemeļos, frontē starp Bugas un Vislas upēm. Kopā ar vācu Narevas ofensīvu pāri Narevas upei Varšavas virzienā, un Kurzemes ofensīvu, Bugas ofensīva bija viens no iemesliem, kas izraisīja Krievijas Lielo atkāpšanos visā frontes garumā.

Plānošana 
Uzbrukumu Krievijai plānoja Vācijas ģenerālštāba priekšnieks Erihs fon Falkenhains, atliekot galīgu Serbijas karalistes sakaušanu, lai dotu triecienu Krievijai, kas pēc Galīcijas ieņemšanas apdraudēja Austroungāriju. Ņemot vērā Krievijas izmērus un vācu loģistikas ierobežotās iespējas, Falkenhains plānoja Krievijas spēku padzīšanu no Galīcijas un Polijas karalistes, neieejot pārāk dziļi Krievijā. 

Uzbrūkošos spēkus no Galīcijas, ziemeļu virzienā, ar mērķi ieņemt Brestļitovsku, vadīja feldmaršals Augusts fon Makenzens. Viņa spēkus veidoja vācu 11. armija, Bugas armija un Austroungārijas 4. armija - kopumā 33,5 kājnieku divīzijas un 2 jātnieku divīzijas, kuras labajā flangā atbalstīja vēl 8 kājnieku un 3 jātnieku divīzijas no austroungāru 1. armijas, kas arī atradās Makenzena pakļautībā. Viņiem pretī atradās Krievijas 3., 8. un 13. armijas ar 33 kājnieku un 6,5 jātnieku divīzijām. Krievu aizsardzības līnijas bija vāji veidotas un tām trūka artilērijas.

Norise 
Ofensīva sākās 30. jūnija rītā ar masīvu artilērijas apšaudi, kas daudzviet iznīcināja vairāk nekā pusi no krievu frontes līnijas kareivjiem. Lai arī 13. armija aktīvi pretojās, krievu vienības pakāpeniski atkāpās. 18. jūlijā Makenzena spēki pārrāva fronti pie Krasnistavas un ieguva 15 000 karagūstekņu. 

Paralēli notiekošie vācu uzbrukumi Polijas ziemeļos un Kurzemē 22. jūlijā piespieda Krievijas virspavēlniecību pieņemt lēmumu par Lielo atkāpšanos, stratēģisku atkāpšanos no Varšavas un Polijas, baidoties par armijas galveno spēku pilnīgas aplenkšanas. 

Vācu uzbrukums lēni progresēja visā frontes garumā, ko izraisīja vāciešu grūtības ar munīcijas piegādēm un pieaugošā krievu pretestība. Līdz augusta beigām Bugas ofensīvas ietvaros vācieši bija ieņēmuši Ļvovu, Ļubļinu, Helmu, Brestļitovsku un ofensīva apstājās, jo Vācijas un Austroungārijas armijas pārmeta uz fronti pret Serbiju. 

31. augustā Austroungārija ieņēma Lucku, taču krievi pretuzbrukumā 22. septembrī atguva pilsētu un 70 000 karagūstekņu. Lucku nedēļu vēlāk atguva vācieši.

Skatīt arī 
 Kurzemes ofensīva

Atsauces

Pirmais pasaules karš
Pečki

Pečki () ir pilsēta Čehijā, Centrālčehijas apgabala Kolīnas apriņķī. 

Rakstos pirmoreiz minēta 1225. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. Pilsēta strauji attīstījās 19. gadsimtā līdz ar dzelzceļa izbūvi un cukurrūpnīcas nodibināšanu. No 1919. gada — Čehoslovākijā. 1925. gadā Pečkiem tika piešķirtas pilsētas tiesības. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Čehijas pilsētas
Centrālčehijas apgabala pilsētas
Arvīds Skalbe

Arvīds Skalbe (1922—2002) bija latviešu dzejnieks.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1922. gada 1. martā Jaunlatgalē. Mācījās Rēzeknes Skolotāju institūtā, ko beidza 1941. gadā, strādāja par skolotāju  Rubenes pamatskolā. Otrā pasaules kara laikā 1943. gadā viņu nosūtīja uz darba dienestu Vācijā, pēc tam iesauca Latviešu leģionā, kara beigās viņš krita Sarkanās armijas gūstā.

Pēc atgriešanās dzimtenē 1947. gadā viņš piedalījās Dziesmu svētku tekstu konkursā ar dzejoli "Dziesmai šodien liela diena", kas Pētera Barisona komponēts, uz ilgiem gadiem kļuva par neoficiālu Latviešu dziesmu svētku himnu. No 1953. gada bija žurnāla "Karogs" dzejas redaktors, no 1966. gada vadīja šī žurnāla dzejas nodaļu.

1996. gadā pārcēlās uz dzīvi pie tuviniekiem Maskavā, kur mira 2002. gada 21. maijā. Apbedīts Latvijā.

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 LPSR nopelniem bagātais kultūras darbinieks (1973)
 Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira (2001)

Dzejas krājumi 
 "Atlido dzērves" (1956),
 "Sūrābele" (1959),
 "Kalums" (1963),
 "Atskalas" (1967),
 "Skandīne" (1970),
 "Tēva dubļi sudraboti" (1972), 
 "Abrkaši" (aforismi, 1977),
 "Mūžam saule debesīs" (1981).

Atsauces 

Latvijas dzejnieki
Abrenē dzimušie
PSKP biedri
Latvijas PSR Nopelniem bagātie kultūras darbinieki
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Katla valks

Katla valks ir Sumatas kreisā satekupe Kuldīgas novadā uz dienvidrietumiem no Bračām.  Izveido Sumatu, satekot ar Oša valku. Tek ziemeļu virzienā. Katla valku nešķērso valsts autoceļi.

Atsauces 

Kuldīgas novada upes
Skrundas novada upes
Ventas baseina upes
Tīneca pie Labas

Tīneca pie Labas () ir pilsēta Čehijā, Vidusčehijas apgabala Kolīnas apriņķī pie Elbas (Labas) upes.

Rakstos pirmoreiz minēta 1110. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. 1600. gadā ieguva pilsētas tiesības. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Čehijas pilsētas
Centrālčehijas apgabala pilsētas
No baznīcas

No baznīcas jeb Pēc dievkalpojuma ir latviešu gleznotāja Jaņa Rozentāla 1894. gadā radīta eļļas krāsas glezna. Glezna atrodas Latvijas Nacionālā mākslas muzeja kolekcijā, tā iekļauta Latvijas kultūras kanonā.

Gleznas tapšana 
1888. gada 29. jūlijā J. Rozentāls kā brīvklausītājs iestājās Pēterburgas Mākslas akadēmijas glezniecības nodaļā, kuru viņš pabeidza 1894. gadā. Šī glezna bija viņa diplomdarbs un pirmais diplomdarbs akadēmijā ar nacionālu sižetu.

Laikā, kad Rozentāls varēja sākt izstrādāt diplomdarbu, Pēterburgas Mākslas akadēmijā tika veikta reforma, par profesoriem uzaicinot demokrātiskas ievirzes māksliniekus. Tās rezultātā diplomandi varēja paši izvēlēties savu diplomdarbu tēmas un Rozentāls to vēlējās izmantot, strādājot peredvižņika Vladimira Makovska darbnīcā. Kādā no mākslinieku pulciņa „Rūķis” sanāksmēm Rozentāls to nolēma gleznot dzimtajā Saldus pusē. Mākslinieks aizvadīja daudzas svētdienas pie Saldus Sv. Jāņa baznīcas, fotografējot un skicējot izvēlētos tēlus. Gleznā attēlotas ap četrdesmit personu, visas gleznotas no Rozentālam labi zināmiem cilvēkiem. Gleznas priekšplānā ir vecāks pāris, tajos viņš iegleznojis savus vecākus — māti Lavīzi un tēvu Miķeli.

Par darbu Rozentāls ieguva pirmās pakāpes mākslinieka nosaukumu un vairākus gadus dzīvoja Pēterburgā.

1896. gadā glezna tika izstādīta Rīgā, Latviešu etnogrāfiskās izstādes Dailes nodaļā — pirmajā latviešu mākslas izstādē, kur izpelnījās vispārēju publikas atzinību.

Padomju laikā glezna ieguva šķirisku skaidrojumu.

Vairāki no gleznā iekļautajiem saldeniekiem no jauna sastopami nākamā gada darbā "No kapsētas" (1895), kurā autors vairāk pievērsies gaismēnu efektiem.

Atsauces

Ārējās saites 

 Janis Rozentāls - Latvijas mākslas vēsture

Jaņa Rozentāla gleznas
1894. gada gleznas
Saldus
Zāsmuki

Zāsmuki () ir pilsēta Čehijā, Centrālčehijas apgabala Kolīnas apriņķī. 

Rakstos pirmoreiz minēta 1285. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Čehijas pilsētas
Centrālčehijas apgabala pilsētas
Kumbrupe

Kumbrupe  ir Ventas labā krasta pieteka Kuldīgas novadā. 

Tek rietumu virzienā. Ietek Ventā pie Kumbru mājām. Pie ietekas Ventā Kumbrupi šķērso valsts autoceļš V1278 (Ciecere–Ikaiši–Vārme).

Atsauces 

Kuldīgas novada upes
Skrundas novada upes
Ventas baseina upes
Pauls fon Rennenkampfs

Pauls fon Rennenkampfs (, , dzimis  Raplas apriņķa Konuveres muižā Igaunijā, miris  Taganrogā) bija vācbaltiešu izcelsmes Krievijas impērijas kavalērijas ģenerālis. Piedalījās Krievu - japāņu karā un Pirmajā pasaules karā, Krievijas Ziemeļrietumu frontes 1. armijas komandieris.

Ārējās saites 

1854. gadā dzimušie
1918. gadā mirušie
Vācbaltieši
Pirmais pasaules karš
Krievijas virsnieki
Padomju represijās nogalinātie
Raplas apriņķī dzimušie
Lāču strauts (Zirdzenes upītes pieteka)

Lāču strauts (arī Ķērstas valks) ir Zirdzenes upītes kreisā krasta pieteka Saldus novadā un Kuldīgas novadā. 

Tek ziemeļu virzienā. Ietek Zirdzenes upītē uz rietumiem no Stungurīšu mājām. Lāču strautu šķērso valsts autoceļš P107 (Skrunda — Ezere).

Atsauces 

Kuldīgas novada upes
Skrundas novada upes
Saldus novada upes
Ventas baseina upes
Gordons Bajnai

Ģerģs Gordons Bajnai (; dzimis ) ir Ungārijas politiķis un uzņēmējs, Ungārijas premjerministrs no 2009. līdz 2010. gadam.

Pirms iesaistīšanās politikā darbojās uzņēmējdarbībā. Bija Ferenca Ģurčāņa kabineta pašvaldības un reģionālās attīstības ministrs (2007 – 2008), kā arī nacionālās attīstības un ekonomikas ministrs (2008 - 2009). Pēc Ģurčāņa demisijas valdošā sociālistu partija izvirzīja Gordonu Bajnai premjerministra amatā. Veica amata piebākumus līdz sociālistu sakāvei 2010. gada vēlēšanās, kad par Ungārijas premjerministru kļuva Viktors Orbāns. Pēc sakāves vēlēšanās pameta politiku un atkal pievērsās uzņēmējdarbībai.

Ārējās saites 

1968. gadā dzimušie
Čongrādas meģē dzimušie
Ungārijas politiķi