joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rumbula (Stopiņu pagasts)

Rumbula ir Rīgai piegulošs ciems austrumos no galvaspilsētas, Ropažu novada Stopiņu pagastā. Skrajciems izvietojies starp autoceļu Rīga—Saurieši un galveno autoceļu A6. Cauri Rumbulai iet dzelzceļa līnija Rīga—Daugavpils (uz tās pieturas punkts Rumbula). Attālums līdz novada centram Ulbrokai pa autoceļiem ir 13 km, līdz Rīgas centram — arī aptuveni 13 km.

Ģeogrāfija 
Rumbula atrodas Stopiņu pagasta dienvidu stūrī, no rietumu puses tā robežojas ar Rīgas pilsētas administratīvo teritoriju, bet no austrumu puses — ar Salaspils novadu. Dienvidos — Rīgas pilsētas daļa Rumbula.

Lielākā daļa Rumbulas iedzīvotāju strādā Rīgā, apbūvē dominē privātmājas un viensētas. Ciemam ir skraja apdzīvotības struktūra, var izdalīt dažādos laikos vēsturiski veidojušās daļas Gaismu, Rubeņu kalnu un Šķeltus. Ciema ziemeļu perifērijā, gar Granīta ielu un Getliņu ielu atrodas rūpniecības uzņēmumi, mazākā mērā tas raksturīgs arī dienvidu perifērijai gar Rīgas Maskavas ielu, kur atrodas arī ēdināšanas un degvielas uzpildes uzņēmumi. Ciema dienvidaustrumos ir arī mazdārziņi.

Getliņu atkritumu poligons 

Getliņu purva malā, pie robežas ar Salaspils novadu ir izvietots ievērojamākais objekts Rumbulā: Getliņu atkritumu poligons —  uzņēmums SIA "Getliņi EKO" apsaimnieko lielāko cieto sadzīves atkritumu poligonu Baltijas valstīs – „Getliņus”. Atkritumu kalns ir ievērojami augstāks par apkārtējo Piejūras zemienes Rīgavas līdzenumu, sasniedzot aptuveni 50 m vjl. augstumu.

Šī ir lielākā atklātā atkritumu izgāztuve Baltijā un Ziemeļeiropā, viegli pieejamā barība piesaista arī lielu kaijveidīgo putnu daudzumu. Izgāztuvē vienlaicīgi esošo kaiju skaits ir mērāms vairākos tūkstošos, to vidū sastapti arī Latvijā retu sugu putni, piemēram, tieši šeit vienīgās divas reizes novērota Vidusjūras kaija un vienīgo reizi — Kamčatkas kaija.

Atsauces

Ārējās saites 
 Getliņi EKO

Latvijas skrajciemi
Alvasete

Alvasete () ir pilsēta un municipalitāte dienvidaustrumu Spānijā, 258 km uz dienvidaustrumiem no Madrides. Tā ir autonomās komūnas Kastīlijas-Lamančas Alvasetes provinces galvaspilsēta. 2009. gadā iedzīvotāju skaits bija 169 700.

Pilsēta zināma ar savām nažu, šķēru un dunču ražošanas tradīcijām. 2007. gadā pilsētā tika atvērta EADS subsidēta Eurocopter ražotne.

Pilsētu pārstāv futbola klubs Balompie, kas spēlē Spānijas 2. līgā.

Ārējās saites 

Kastīlijas-Lamančas pilsētas
Rīgas geto muzejs

Rīgas Geto un Latvijas Holokausta muzejs ir muzejs Rīgā. Atklāts , tas ir otrais geto muzejs postpadomju telpā (pirmais atrodas Varšavā). Muzejs atrodas vēsturiskajos Rīgas Centrāltirgus spīķeros, Maskavas ielā 14a.

Pašlaik ir pabeigta un atklāta muzeja izbūves pirmā kārta: pagalma un pirmā stāva rekonstrukcija, kur ar bruģakmeņiem, kas pārvesti no Rīgas geto ielām, bruģētajā zemes gabalā ir izstādīti stendi, uz kuriem ir atrodami vairāk nekā 70 000 holokaustā cietušo ebreju vārdi. Muzejs iepazīstina arī ar fotoizstādi, kas ir veltīta holokaustam Latvijā, antisemītisma propagandai un pretošanās kustībai. Nākotnē ir plānots ekspozīciju veidot divos stāvos.

Koncepcija 
Īpašas ekspozīcijas telpas radīšana, kas vērsta Latvijas vēstures izzināšanai plašas auditorijas cilvēkiem kā Latvijā, tā arī ārzemju viesiem.

Priekšvēsture 
Otrā pasaules kara laikā Latvijā ir tikuši iznīcināti vairāk nekā 70 000 Latvijas ebreju un aptuveni 20 000 ebreju no Centrāleiropas valstīm: Vācijas, Čehijas, Austrijas, Ungārijas un Lietuvas. Rīgas geto muzejs atrodas blakus bijušā geto robežai. Rīgas geto ir gandrīz vienīgais, kas nav pārcietis arhitektoniskas pārmaiņas kopš geto laikiem.

Ārējās saites 
 Rīgas geto un Latvijas Holokausta muzejs

Atsauces 

Holokausts Latvijā
Muzeji Latvijā
Muzeji Rīgā
Indiana Džonss un likteņa templis

"Indiana Džonss un likteņa templis" () ir 1984. gada režisora Stīvena Spīlberga piedzīvojumu filma. Šī filma ir otrā daļa no piedzīvojumu kino tetraloģijas par arheologu un piedzīvojumu meklētāju Indianu Džonsu.

Sižets 
Piedzīvojumu meklētāja un arheologa Indiana Džonsa neticamo piedzīvojumu otrā daļa. Šoreiz bezbailīgais Džonss dodas uz Himalaju sirdi kopā ar restorāna dziedātāju Villiju Skotu un savu uzticamo mazo palīgu Punduri.

Starp dižajām klintīm, arheologam ar pavadoņiem, jācīnās ar asiņainā kulta locekļiem, kuri pielūdz seno Nāves dievieti Kali. Filma salīdzinājumā ar pirmo daļu ir drūmāka, jo tajā atainoti bērnu verdzināšana un kulta asiņainie rituāli.

Galvenajās lomās 
 Harisons Fords — Indiana Džonss
 Keita Kepšova — Villija Skota
 Amrišs Puri — Mola Rams
 Džonatans Kī Kvans — Punduris
 Rojs Čao — Lao Če
 Filips Stouns — kapteinis Blamberts
 Deivids Ips — U Hans
 Riks Jangs — Kao Kans
 Čua Ka — Cjū Čens
 Dens Eikrods — Vēbers

Interesanti fakti 
 Pēc lidmašīnas avārijas nosēšanās Indijā Džonsam nācās cīnīties ar lāci. Šīs epizodes uzņemšanas laikā Harisons Fords nopietni savainoja muguru, bet epizodi izgrieza no filmas.
 Pirmajā scenārijā tika plānota pakaļdzīšanās uz motocikliem pa Lielo Ķīnas mūri - epizodei bija jāseko pēc apšaudes klubā "Obi Vans". Šai idejai kategoriski iebilda Ķīnas valdība.

Ārējās saites 

 Oficiālā Indiana Džonsa mājaslapa 

1984. gada filmas
ASV piedzīvojumu filmas
Stīvena Spīlberga filmas
Fenotips

Fenotips ir organisma morfoloģisko un fizioloģisko pazīmju kopums. Fenotips ir genotipa ārējā izpausme konkrētos ārējās vides apstākļos. Vienkāršāk sakot, fenotips ir tas, ko cilvēks redz, skatoties uz bioloģisku būtni. To, kā dzīvā būtne izskatīsies, tiek "iestrādāts" gēnos.

 

Mikrobioloģija
Bioloģija
De facto

De facto ( jeb faktiski) ir no latīņu valodas cēlies izteiciens, kas tieslietās nozīmē, ka kaut kas notiek praksē, bet ne obligāti saskaņā ar likumu. Šo izteicienu bieži lieto kā pretstatījumu de jure, kas nozīmē “saskaņā ar likumu”, “juridiski”. Tāpat terminu "de facto" var lietot arī gadījumos, kad pastāv noteiktas vispārpieņemtas normas, kuras nenosaka nekādi oficiāli likumi, noteikumi vai standarti. 

Šo terminu lietojumu var ilustrēt ar valsts valodas piemēru. Lai arī Austrālijā, Lielbritānijā un ASV nav oficiāli noteiktas valsts valodas, de facto valsts valoda šajās valstīs ir angļu valoda. Tai pašā laikā Īrijā de jure valsts valoda ir īru valoda, taču de facto kā valsts valoda tiek lietota angļu valoda.

Skatīt arī 
 Latvijas valsts atzīšana de facto
 Latvijas valsts atzīšana de iure

Latīņu frāzes
Nobela prēmijas laureāti ekonomikā

Nobela prēmija ekonomikā, oficiāli zināma arī kā Zviedrijas Riksbankas prēmija ekonomikas zinātnēs Alfrēda Nobela piemiņai (), tiek piešķirta katru gadu no 1969. gada. To pasniedz Zviedrijas Karaliskā Zinātņu akadēmija pētniekiem ekonomikas jomā. Pirmā prēmija tika pasniegta 1969. gadā norvēģim Ragnāram Frišam un nīderlandietim Janam Tinbergenam. Katrs laureāts saņem medaļu, diplomu un naudas balvu, kas katru gadu mainās. 1969. gadā Ragnārs Frišs un Jans Tinbergens kopā saņēma 375 000 SEK (kas pēc vērtības līdzinās 2 871 041 SEK 2007. gada decembrī). Nobela prēmija ekonomikā tiek pasniegta Stokholmā ikgadēja ceremonijā, kas notiek 10. decembrī (Alfrēda Nobela nāves dienā). Šī ir augstākā balva, ko iespējams saņemt ekonomikā.

Daži fakti 
 Alfrēds Nobels nebija paredzējis piešķirt Nobela prēmiju ekonomikā. To 1969. gadā dibināja un sāka finansēt Zviedrijas valsts banka, kuru tradicionāli vada konservatīvi ekonomisti, tāpēc vairākkārt prēmijas laureātu izvēle ir kritizēta par tīšu neoliberālisma veicināšanā.
 Līdz 2007. gadam 9 prēmijas ir pasniegtas makroekonomikas jomā, vairāk nekā jebkurā citā ekonomikas jomā.
 Visvairāk Nobela prēmijas laureātu ekonomikā ir no Čikāgas Universitātes — kopumā 32 laureāti (līdz 2019. gadam).
 Nobela pēmjas ekonomikā saņēmušas tikai 2 sievietes: Elinora Ostroma (2009) un Estere Diflo (2019).
 Jaunākā laureāte, kas saņēmusi Nobela prēmija ekonomikā, ir Estere Diflo (2019), kurai apbalvošanas brīdī bija 46 gadi.
 Vecākais laureāts, kas saņēmis Nobela prēmija ekonomikā, ir Leonīds Hurvičs (2007), kuram apbalvošanas brīdī bija 90 gadi.
 Līdz 2022. gadam 54 prēmijas pasniegšanas ceremonijās prēmija pasniegta 92 personām.

Laureāti

1969—1970

1971—1980

1981—1990

1991—2000

2001—2010

2011—2020

2021—pašlaik

Atsauces 

 
Uzskaitījumi
Keisijs Stouners

Keisijs Stouners (; dzimis  Kurri Kurri , Jaundienvidvelsā, Austrālijā) ir bijušais austrāliešu šosejas motobraucējs. Startēja MotoGP seriālā, kur divreiz kļauva par pasaules čempionu: 2007. gadā pārstāvot Ducati Corse komandu un 2011. gadā, pārstāvot Repsol Honda Team komandu.

Dzimis Jaundienvidvelsā, bet ģimene pārcēlusies uz Soutportu Kvīnslendā. 14 gadu vecumā pārcēlās uz Lielbritāniju, lai varētu startēt motospota sacensībās, jo Austrālijā tādās drīkstēja piedalīties tikai no 16 gadu vecuma. Profesionāla motošosejas braucēja karjeru uzsāka 2002. gadā. 2008. gadā tika atzīts par "Gada jauno austrālieti". 2012. gada maijā divkārtējais pasaules čempions paziņoja, ka šī ir viņa pēdējā sezona profesionālajā motosportā.

Karjeras statistika

Pēc sezonām

Pēc klasēm

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 
 Motorcycle-USA profils 

1985. gadā dzimušie
Austrālijas motosportisti
MotoGP braucēji
500cc klases pasaules čempionāta motociklisti
Kvīnslendā dzimušie
.bj

.bj ir Beninas augstākā līmeņa domēns (ccTLD). Domēnu administrē Beninas staciju un telekomunikāciju birojs. Domēns tiek dalīts divās kategorijās: publiskie domēni (.bj, .gouv.bj, .mil.bj, .edu.bj, .gov.bj, .asso.bj un citi) un nozaru domēni (.barreau.bj, .com.bj un citi).

Domēna nosaukumā var izmantot visus burtus no franču alfabēta, kā arī ciparus no 0 līdz 9 un "-" simbolu.

Nacionālie augšējā līmeņa domēni
Benina

sv:Toppdomän#B
Kenijs Dalglišs

Kenets "Kenijs" Matisons Dalglišs, OBE (; dzimis  Glāzgovā, Skotijā) ir bijušais skotu futbolists un treneris. Lielāko karjeras daļu viņš pavadījis ar "Liverpool" klubu. 2009. gadā futbola izdevums "FourFourTwo" viņu atzina par pēckara labāko britu uzbrucēju.

2004. gadā Pele viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

Savu futbolista karjeru Dalglišs uzsāka vietējā klubā "Celtic". Galvenajā komandā viņš ielauzās 1971. gadā, kļūstot par ļoti nozīmīgu vienības spēlētāju. Četrus gadus vēlāk Dalglišs tika nozīmēts par kluba kapteini. Laika posmā no 1971. gada līdz 1977. gadam uzbrucējs ieguva četrus Skotijas čempiona titulus, tikpat Skotijas kausus un vienu līgas kausu. "Liverpool" par Dalgliša iegūšanu "Celtic" samaksāja 440 000 sterliņu mārciņu, kas bija tā brīža britu rekords.

Skotu uzbrucējs "Liverpool" pievienojās tā ziedu gados, septiņas reizes triumfējot Anglijas augstākajā līgā, ieguva trīs Eiropas kausus, kā arī piecus vietējos kausus. Arī trenera karjeru viņš iesāka Liverpūles komandā, bet vēlāk vadījis arī Blekbērnas "Rovers", Ņūkāslas "United", Glāzgovas "Celtic", bet kopš 2009. gada strādāja ar "Liverpool" jauniešu sistēmu, līdz 2011. gada janvārī galvenā trenera amatā nomainīja neveiksmīgi strādājošo Roju Hodžsonu. Liverpool galvenā trenera amatā strādāja līdz 2012. gada maijam.

2013. gada oktobrī atgriezās Liverpool klubā kā direktoru padomes loceklis.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Celtic

 Skotijas Premjerlīga: 1971–72, 1972–73, 1973–74, 1976–77
 Skotijas kauss: 1971–72, 1973–74, 1974–75, 1976–77
 Skotijas Līgas kauss: 1974–75

Liverpool

 Anglijas futbola līga: 1978–79, 1979–80, 1981–82, 1982–83, 1983–84, 1985–86
 FA kauss: 1985–86
 Anglijas Līgas kauss: 1980–81, 1981–82, 1982–83, 1983–84
 FA Charity Shield: 1977 (dalīts), 1979, 1980,1982, 1986 (dalīts)
 Eiropas kauss: 1977–78, 1980–81, 1983–84
 Eiropas Superkauss: 1977

Individuālie sasniegumi

 FWA gada labākais futbolists: 1978–79, 1982–83
 FIFA 100

Trenera karjera 
Liverpool

 Anglijas futbola līga: 1985–86, 1987–88, 1989–90
 FA kauss: 1985–86, 1988–89
 Anglijas Līgas kauss: 2011–12
 FA Charity Shield: 1986 (dalīts), 1988, 1989, 1990 (dalīts)

Blackburn Rovers

 Anglijas Premjerlīga: 1994–95

Celtic

 Skotijas Līgas kauss: 1999–2000

Individuālie sasniegumi

 Anglijas Premjerlīgas sezonas labākais treneris: 1994–95

Atsauces

Ārējās saites 

1951. gadā dzimušie
Glāzgovā dzimušie
Skotijas futbolisti
Skotijas izlases futbolisti
Skotijas futbola treneri
Liverpool FC
1974. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1978. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
FIFA 100
Liverpool FC spēlētāji
Celtic F.C. spēlētāji
1561. gads

1561. gads (MDLXI) ir īsais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās trešdienā.

Notikumi 
 26. februāris — Bolīvijā tika dibināta pilsēta Santakrusa de la Sjerra.
 15. maijs — Kārlis IX tika kronēts par 27. Francijas karali.
 12. jūlijs — Maskavā iesvētīta Vasilija Svētlaimīgā katedrāle.
 28. novembris — Iet bojā Livonijas Konfederācija.

Dzimuši 
 22. janvāris — Frānsiss Bēkons (Francis Bacon), angļu filozofs un valstsvīrs (miris 1626.)
 11. jūlijs — Luiss de Gongora (Luis de Góngora), spāņu dzejnieks (miris 1627.)

Miruši 
 31. janvāris — Menno Simons, holandiešu protestantu reliģiskais līderis, mennonītu baznīcas dibinātājs (dzimis 1496.)
 11. novembris — Hans Tausens, dāņu reformators (dzimis 1494.)
Minhenes slaktiņš

Minhenes slaktiņš bija terora akts 1972. gada vasaras olimpisko spēļu laikā, kas bija vērsts pret Izraēlas sportistiem. Tas notika laikā no  līdz  Minhenē, Rietumvācijā. 5. septembrī 8 palestīniešu teroristu grupa iebruka olimpisko spēļu ciematā un sagrāba par ķīlniekiem 11 Izraēlas sportistus, trenerus un oficiālās amatpersonas. Vēlāk visi 11 sportisti un 1 policijas darbinieks gāja bojā. 5 no 8 teroristiem tika nogalināti neveiksmīgajā policijas veiktajā glābšanas mēģinājumā. Trīs izdzīvojušie teroristi tika noķerti, taču Rietumvācija viņus izdeva pēc gaisa lainera Lufthansa nolaupīšanas. Pēc šī terora akta spēles tika pārtrauktas, līdz tobrīdējais SOK prezidents Everijs Brundeidžs izlēma, ka spēlēm ir jāturpinās.

Terora akta laikā nogalinātie

Izraēlas sportisti 
 Josefs Gutfroinds
 Moše Veinbergs
 Josefs Romano
 Dāvids Bergers
 Marks Slavins
 Jakovs Springers
 Zeevs Frīdmans
 Amicurs Šapira
 Eliezers Halfins
 Kehats Šorrs
 Andrē Spicers

Filmas 
Par notikumiem Minhenes olimpisko spēļu laikā ir uzņemtas vairākas filmas.
 21 Hours at Munich
 Munich
 One Day in September
 Sword of Gideon

Skatīt arī 
 1972. gada vasaras olimpiskās spēles

Atsauces

Literatūra 
 Calahan, A. B. (1995 Thesis) "The Israeli Response to the 1972 Munich Olympic Massacre and the Development of Independent Covert Action Teams" 
 Cooley, John K. (London 1973), Green March Black September: The Story of the Palestinian Arabs.  
 Dahlke, Matthias (Munich 2006), Der Anschlag auf Olympia '72. Die politischen Reaktionen auf den internationalen in Deutschland Martin Meidenbauer  
 Daoud, M. (Abu Daoud) (New York, 2002)  
 Groussard, Serge (New York, 1975), The Blood of Israel: the massacre of the Israeli athletes, the Olympics, 1972  
 Jonas, George. (New York, 2005), Vengeance: The True Story of an Israeli Team., Simon & Schuster 
 Khalaf, Salah (Abu Iyad) (Tel Aviv, 1983) Without a Homeland: Conversations with Eric Rouleau 
 Klein, A. J. (New York, 2005), Striking Back: The 1972 Munich Olympics Massacre and Israel's Deadly Response, Random House  
 Morris, Benny. (New York, 1999 and 2001), Righteous Victims: A History of the Zionist–Arab conflict, 1881–2000, Vintage Books edition  
 Reeve, Simon. (New York, 2001), One Day in September: the full story of the 1972 Munich Olympic massacre and Israeli revenge operation "Wrath of God"  
 Tinnin, David B. & Dag Christensen. (1976), The Hit Team

Ārējās saites 

 Minhenes slaktiņa pārskats 
 Visu 11 mirušo sportistu biogrāfijas

1972. gada vasaras olimpiskās spēles
Terorisms
Minhene
Vācijas vēsture
Izraēlas vēsture
Sports un politika
Greiems Sauness

Greiems Džeimss Sauness (; dzimis  Edinburgā, Skotijā) ir bijušais skotu futbolists un treneris. Lielāko ievērību Sauness ieguvis, ilggadēji būdams viens no "Liverpool" līderiem un bijis pat komandas kapteinis.

Viņš bijis ne vien ievērojams spēlētājs, bet arī treneris, vadot vairākus atpazīstamus klubus visā pasaulē, tai skaitā "Liverpool". Piecus gadus viņš bija spēlējošais treneris Skotijas klubā Glāzgovas "Rangers", bet pēdējā vadītā komanda ir Ņūkāslas "United".

Šobrīd Sauness iesaistījies apskatnieka darbā, strādājot Īrijas telekanālā "RTE", kā arī "Sky Sports" un "Al Jazeera Sports".

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Middlesbrough

 Anglijas futbola līgas Otrā divīzija: 1973–74

Liverpool

 Anglijas futbola līga: 1978–79, 1979–80, 1981–82, 1982–83, 1983–84
 Anglijas Līgas kauss: 1981–82, 1982–83, 1983–84
 FA Charity Shield: 1979, 1980, 1982
 Eiropas kauss: 1977–78, 1980–81, 1983–84

Sampdoria

 Coppa Italia: 1984–85

Rangers

 Skotijas Premjerlīga: 1986–87
 Skotijas Līgas kauss: 1986–87

Individuālie sasniegumi

 Eiropas kausa labākais vārtu guvējs: 1980–81

Trenera karjera 
Rangers

 Skotijas Premjerlīga: 1986–87, 1988–89, 1989–90
 Skotijas Līgas kauss: 1986–87, 1987–88, 1988–89, 1990–91

Liverpool

 FA kauss: 1991–92

Galatasaray

 Turcijas kauss: 1995–96
 Turcijas Superkauss: 1996

Blackburn Rovers

 Anglijas Līgas kauss: 2001–02

Ārējās saites 

 LFC Online profils 
 LFChistory.net spēlētāja profils 
 LFChistory.net trenera profils  

1953. gadā dzimušie
Skotijas futbolisti
Skotijas izlases futbolisti
Liverpool FC spēlētāji
1978. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1982. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Rangers F.C. spēlētāji
Middlesbrough FC spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
Dženovas "Sampdoria" spēlētāji
Edinburgā dzimušie
Indiana Džonss un pēdējais krustakarš

"Indiana Džonss un pēdējais krustakarš" () ir 1989. gada režisora Stīvena Spīlberga piedzīvojumu filma. Šī filma ir trešā daļa no piedzīvojumu kino tetraloģijas par arheologu un piedzīvojumu meklētāju Indianu Džonsu.

Sižets 

Pēc tā, kad Indiana Džonss atrada Koronādo zelta krustu, pie slavenā arheologa vēršas uzņēmējs Volters Donovans. Viņš ir atradis akmens plāksnīti, uz kuras uzrakstīta Svētā Grāla atrašanās vieta. Džonss pa pastu saņem no Venēcijas atsūtīto sava tēva dienasgrāmatu. Indiana Džonsa tēvs ir īpatnējs profesors Henrijs Džonss vecākais, kas visu mūžu veltījis Grāla meklējumiem. Kad Indiana un viņa draugs un priekšnieks Markuss Brodijs aizbrauc uz profesora māju, viņi secina, ka Džonss vecākais ir pazudis, bet māja ir izvandīta. Arheologi dodas uz Venēciju, kur satiek profesora asistenti Elzu Šnaideri. Meklējumu laikā Indianam un Elzai uzbrūk nezināmi ļaudis feskās. Pēc ilgas pakaļdzīšanās pa Venēcijas kanāliem, Indiana ar spēka palīdzību izdabū no bandas vadoņa Kasima informāciju par to, kas viņi tādi ir. Kasims izstāsta, ka viņi ir sena slepena sekta, kuras uzdevums ir sargāt Svēto Grālu. Vēl Kasims zin, kur atrodas Indiana tēvs. Indiana dodas uz Vāciju, kur kādā pilī atrod savu tēvu. Izrādās, ka nacisti ar Donovanu un pulkvedi Vogeli vadībā arī meklē mūžīgās dzīvības kausu.

Galvenajās lomās 
 Harisons Fords — Indiana Džonss
 Šons Konerijs — profesors Henrijs Džonss vecākais
 Elisone Dūdija — Elza Šnaidere
 Džūljans Glovers — Volters Donovans
 Rivers Fīnikss — Indiana Džonss 13 gadu vecumā
 Džons Rīss-Deiviss — Salla
 Denholms Eliots — Markuss Brodijs
 Maikls Birns — pulkvedis Vogels
 Maikls Širds — Ādolfs Hitlers

Ārējās saites 

 Oficiālā Indiana Džonsa mājaslapa 

1989. gada filmas
ASV piedzīvojumu filmas
Stīvena Spīlberga filmas
Evanss

Evanss (sieviešu dzimtē Evansa) () ir populārs Velsas izcelsmes uzvārds angļu valodā runājošajās zemēs. Personas ar šādu uzvārdu:

Uzvārdi 
 Deivids Evanss (David Evans; 1961) ― britu rokmūziķis (dzimis 1961);
 Džonijs Evanss (Jonny Evans; 1988) ― Ziemeļīrijas futbolists (dzimis 1988);
 Keidels Evanss (Cadel Evans; 1977) ― austrāliešu riteņbraucējs (dzimis 1977);
 Kriss Evanss (Chris Evans; 1981) — amerikāņu aktieris (dzimis 1981. gadā);
 Lerijs Evanss (Larry Evans; 1932—2010) ― ASV šahists;
 Rojs Evanss (Roy Evans; 1984) — angļu futbolists un treneris;
 Tairīks Evanss (Tyreke Evans; 1989) — amerikāņu basketbolists;
 Viljams Evanss (William Evans; 1790—1872) — Lielbritānijas šahists.

Ģeogrāfiski objekti 
 Evansa ledus straume (Evans Ice Stream) — šļūdonis Antarktīdā;
 Evansa rags (Cape Evans) ― klinšains zemesrags Rosa salas rietumos, Antarktīdā.

Skatīt arī 
 Evans

Uzvārdi
Rogovka

Rogovka  (vēsturiski arī Nautrēni) ir apdzīvota vieta Rēzeknes novadā, Nautrēnu pagasta centrs. Izvietojusies ceļu krustojumā pagasta dienvidaustrumos 28 km no novada centra Rēzeknes un 267 km no Rīgas. Rogovkā dzīvo piektā daļa pagasta iedzīvotāju. 

Rogovkā atrodas pagasta pārvalde, Nautrēnu vidusskola, bērnudārzs, sporta halle — kultūras nams (atklāts 2000. gadā), bibliotēka, novadpētniecības muzejs, ģimenes ārsta prakse, aptieka, pasts, Nautrēnu (Rogovkas) Jaunavas Marijas bezvainīgās ieņemšanas Romas katoļu baznīca. Nautrēnu vidusskolā atrodas arī J.Soikana bērnu mākslas skolas filiāle un Latgales kultūrvēstures un latgaliešu valodas metodiskais centrs.

Vēsture 
Rogovkas ciems izveidojies senas apmetnes vietā ap baznīcu. Ap 1819.gadu Zaļmuižas īpašnieks pie baznīcas uzcēlis krogu un vēl citas ēkas, pēc kā sākusies ciema straujāka attīstība, un tas kļuva par nozīmīgu tirdzniecības centru pusceļā starp Rēzekni un Kārsavu . 1925. gadā Rogovkai (Ragaukai) piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu. 1935. gadā ciemā bija 50 mājas ar 253 iedzīvotājiem. Padomju laikā Rogovka (Nautrēni) bija ciema padomes un padomju saimniecības «Nautrēni» centrs. 1989. gadā Rogovkā bija 333 iedzīvotāji.

Reliģija 

Lielākā daļa Nautrēnu pagasta iedzīvotāju pieder pie Romas katoļiem. Rogovkas centrā ir sarkaniem ķieģeļiem būvētā katoļu baznīca. Tā celta laika posmā no 1901. līdz 1914. gadam. Baznīcas ērģeļu iegādi 1939. gadā daļēji sponsorējis toreizējais Latvijas valsts prezidents Kārlis Ulmanis . Rogovkas katoļu baznīcas ērģeles ir valsts nozīmes mākslas piemineklis. 

Starpkaru periodā Nautrēnu draudze bija viena no lielākajām katoļu draudzēm Latgalē, ap sevi sapulcinot 9000 draudzes locekļu.

Rogovkas pareizticīgo baznīca, kas celta 20. gadsimta 30. gados, atradās iepretim Romas katoļu baznīcai pretējā Rasnupļu—Dekteru ceļa pusē. To cēlis vietējais namdaris Pēteris Puksts pēc Ziemeļkrievijas (Karēlijas) baznīcu celtniecības paraugiem. 20. gadsimta 70. gados tā pārvesta uz Latvijas etnogrāfisko brīvdabas muzeju.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Rogovka (nozīmju atdalīšana)

Rogovka var būt:
 Rogovka — apdzīvota vieta Rēzeknes novadā, Nautrēnu pagasta centrs.
 Rogovka — apdzīvota vieta Riebiņu novada Rušonas pagastā.

Skatīt arī 
 Rogonovka
 Rogoviki
 Rogovski
 Rogozovka
Boriss Bekers

Boriss Bekers (; dzimis  Leimena, Rietumvācijā) ir bijušais vācu tenisists.

B. Bekera augstākā vieta ATP vienspēļu rangā ir 1. vieta, kas tika sasniegta . Sešas reizes ir uzvarējis Grand Slam turnīros. 17 gadu vecumā triumfēja ASV Atklātajā čempionātā, tā kļūdams par jaunāko ASV atklātā čempionāta uzvarētāju. Vēl ir svinējis 2 uzvaras Austrālijas Atklātajā čempionātā, 3 uzvaras Vimbldonas čempionātā un 1 uzvaru ASV Atklātais čempionāts.

Piedalījās 1992. gada Vasaras Olimpiskajās spēlēs, vienspēlēs viņš tika līdz 3. kārtai un dubultspēlēs kļuva par Olimpisko čempionu pārī ar Mihaelu Štihu.

2003. gadā tika uzņemts Tenisa slavas zālē. Žurnāls Tennis Magazine ierindoja viņu 18. vietā starp 40 izcilākajiem tenisistiem laika posmā no 1965. līdz 2005. gadam.

Vietas Grand Slam turnīros

Vienspēlēs

Atsauces

Ārējās saites 

 

1967. gadā dzimušie
Vācijas tenisisti
1992. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Bādenē-Virtembergā dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki tenisā
Rafaels Puarē

Rafaels Puarē (; dzimis  Rīvē, Francijā) ir bijušais franču biatlonists. Savas profesionāļa karjeras laikā bija vairāku turnīru medaļnieks. Viņš tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem biatlonistiem.

Piedalījās trijās olimpiskajās spēlēs (1998, 2002, 2006), 2002. gadā Soltleiksitijā izcīnīja 1 sudrabu un 1 bronzu, 2006. gadā Turīnā — 1 bronzu.

Pasaules čempionātos izcīnīja 8 zelta, 3 sudraba un 7 bronzas medaļas. Visveiksmīgākais čempionāts viņam bija 2004. gadā, kad izcīnīja 3 zelta, 1 sudraba un 1 bronzas medaļu.

Pasaules kausa posmu individuālajās distancēs izcīnīja 44 uzvaras, 39 reizes bija otrais un 20 reizes — trešais. Kopvērtējumā izcīnijis 4 uzvaras (1999/2000, 2000/2001, 2001/2002, 2003/2004), tāpat ieguvis vairākus Mazos globusus par uzvarām atsevišķu distanču kopvērtējumos.

Pēc 2007. gada Pasaules čempionāta viņš paziņoja, ka beigs karjeru pēc 2006.—2007. gada Pasaules kausa sezonas beigām.

R. Puarē 2000. gadā apprecējās ar titulēto Norvēģijas biatlonisti Līvu Grēti Šelbreidu. Viņiem ir dzimušas trīs meitas (pēc pirmās meitas piedzimšanas Līva Grēte spēja atgriezties profesionālajā sportā). 2013. gadā pāris paziņoja par šķiršanos.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Statistika Pasaules kausā

Ārējās saites 

1974. gadā dzimušie
Francijas biatlonisti
Biatlonisti 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Izērā dzimušie
Olimpiskie sudraba medaļnieki biatlonā
Olimpiskie bronzas medaļnieki biatlonā
Mārupes novada ģerbonis

Mārupes novada ģerbonis tika izveidots 2010. gadā, par pamatu ņemot 2001. gadā izstrādāto Mārupes pagasta ģerboni. Ģerbonis apstiprināts Mārupes novada Domes sēdē 2010. gada 17. februārī, Valsts Heraldikas komisijā 2010. gada martā un 2010. gada 8. jūnijā Kultūras ministrija ir reģistrējusi Mārupes novada ģerboni ģerboņu reģistrā.

Heraldiskais apraksts 
Spāņu vairogs (klasiskā, taisnstūra vairoga forma ar pusapļa pēdas daļu), šķelts no kreisās ar sudrabu un zaļu; uz šķēluma trīs četrlapu āboliņa lapas — no viena uz otru. Pa šķēlumu pretēji vērsta zaļa ar sudrabu šaurapmale.

 Zaļā krāsa simbolizē mieru un harmoniju, atrodas pastāvīgā attīstībā, veicina atjaunošanos, jaunību un izaugsmi. Mārupes novada ģerbonī zaļā krāsa simbolizē arī no purviem atkaroto zemi un mežus.
 Sudraba krāsa simbolizē gudrību un turību, kā arī liecina par zināšanu attīstību, arī ir laimes, pārliecības un harmonijas simbols.

Novada ģerboņa izmaiņas izstrādāja māksliniece Jolanta Grosberga.

Atsauces 

Gzerbonis
Mārupes pagasta ģerbonis

Mārupes pagasta ģerbonis - Mārupes pagasta oficiāls simbols. Izveidots 2001. gadā, ģerboņa autore S. Šēnberga. Apstiprināts Valsts Heraldikas komisijā 2001. gada 31. augustā. Pagasta ģerbonis 2010. gadā pēc pašvaldības reorganizācijas par novadu aizstāts ar Mārupes novada ģerboni.

Heraldiskais apraksts 
Angļu vairogs (taisnstūra vairoga forma ar pēdas daļā noapaļotiem abiem apakšējiem stūriem un smailu galu uz leju), šķelts no kreisās ar sudrabu un zaļu; uz šķēluma trīs četrlapu āboliņa lapas — no viena uz otru.

 Zaļā krāsa simbolizē mieru un harmoniju, atrodas pastāvīgā attīstībā, veicina atjaunošanos, jaunību un izaugsmi. Mārupes novada ģerbonī zaļā krāsa simbolizē arī no purviem atkaroto zemi un mežus.
 Sudraba krāsa simbolizē gudrību un turību, kā arī liecina par zināšanu attīstību, arī ir laimes, pārliecības un harmonijas simbols.

Atsauces

Ārējās saites 
 Mārupes novada simboli

Gzerbonis
Latvijas pagastu ģerboņi
1560. gads

1560. gads (MDLX) ir garais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās pirmdienā.

Notikumi 
 29. septembris — pēc Gustava I nāves par Zviedrijas karali kļūst viņa dēls Ēriks XIV.
 5. decembris — pēc Fransuā II nāves par Francijas karali kļūst viņa jaunākais brālis Kārlis IX.

Dzimuši 
 17. janvāris — Kaspars Bauhins, zviedru anatoms un botāniķis. Viens no pirmajiem savos darbos sāka izmantot bināro nomenklatūru. (miris 1624.)
 7. augusts — Eržēbeta Bātori (Báthori Erzsébet), ungāru augstmane un slepkava (mirusi 1614.)

Miruši 
 19. aprīlis — Filips Melanhtons (Philipp Melanchthon), baznīcas reformators (dzimis 1497.)
 29. septembris — Gustavs I (Gustav Vasa), Zviedrijas karalis (dzimis 1496.)
 5. decembris — Fransuā II, Francijas karalis. (dzimis 1544.)
Baltic Journal of Coleopterology

Baltic Journal of Coleopterology ir starptautisks zinātnisks žurnāls par koleopteroloģiju, zinātni par vabolēm.

Žurnāls dibināts 2001. gadā Latvijā Daugavpils Universitātē. Kopš 2007. gada to izdod Daugavpils Universitātes Sistemātiskās bioloģijas institūts, no 2001. līdz 2004. gadam to izdeva Baltijas Koleopteroloģijas institūts, bet no 2005. līdz 2006. gadam Baltijas Koleopteroloģijas biedrība. Žurnāls tiek veidots sadarbībā ar Varšavas Dzīvības zinātņu universitāti. Žurnāls iznāk angļu valodā 2 reizes gadā 500—1000 eksemplāru metienā. Žurnāla dibinātājs un galvenais redaktors profesors Arvīds Barševskis. Tajā tiek publicēti oriģināli raksti un apskati par vaboļu faunistiku, taksonomiju, bioģeogrāfiju un ekoloģiju. Žurnāls ir iekļauts un tiek indeksēts: Thomson Reuters: Zoological Records, Master Journal List, Elsevier: SCOPUS, Geobase, Biobase, CSA: Entomology Abstracts, CABI: CAB Abstracts, Forest Science Database.

Žurnāla starptautiskā redkolēģija: Prof., Dr. Arvīds Barševskis — Daugavpils, Latvija, Prof. Dr. Tomass Bauers Ķīle, Vācija; Dr. Bengts Ehnstroms — Upsala, Zviedrija, Prof., Dr. Stanislavs Huruks — Kielce, Polija, Dr. Manfreds Jehs — Vīne, Austrija, Dr. MĀrtins Luffs — Ņūkastle pie Tīnas, Lielbritānija, Prof., Dr. Jari Niemela — Helsinki, Somija, Prof., Dr. Slavomirs Mazurs — Varšava, Polija, Prof., Dr. Dītrihs Mossakovskis — Brēmene, Vācija, Dr. Artūrs Rutkevičs — Varšava, Polija, Dr. Aksels Šverhs — Varšava, Polija, Dr. Hanss Silfverbergs — Helsinki, Somija, Prof., Dr. Jaroslavs Sklodovskis — Varšava, Polija, Prof., Dr. Hose Serrano, Mursija, Spānija, Dr. Vitauts Tamutis — Kauņa, Lietuva, Dr. Stīvens Venns — Helsinki, Somija, Dr. Kaljo Voolma — Tartu, Igaunija.

Atsauces

Ārējās saites 
 Žurnāla tīmekļa vietne 

Bioloģija
Latvijā izdotie žurnāli
Zinātniskie žurnāli
Daugavpils Universitāte
Acta Biologica Universitatis Daugavpiliensis

Acta Biologica Universitatis Daugavpiliensis ir starptautisks anonīmi recenzēts zinātniskais žurnāls bioloģijā. Dibināts 2001. gadā Latvijā, Daugavpils Universitātē. Žurnālu izdod Daugavpils Universitātes Sistemātiskās bioloģijas institūts. Žurnāls iznāk angļu valodā 2 reizes gadā 500—1000 eksemplāru metienā. Žurnāla dibinātājs un galvenais redaktors profesors Arvīds Barševskis. Žurnāls publicē oriģinālrakstus un apskatus dažādās bioloģijas jomās. Žurnāls ir iekļauts un tiek indeksēts: Thomson Reuters: Zoological Records, Master Journal List; Elsevier: SCOPUS, Geobase, Biobase; CSA: Entomology Abstracts [6]; CABI: CAB Abstracts, Forest Science Database u.c.

Žurnāla starptautiskā redkolēģija: Dr. Lins Balčausks — Viļņa, Lietuva, Dr. Arvīds Barševskis — Daugavpils, Latvija, Dr. Medea Burjanadze — Tbilisi, Grūzija; Dr. Pēteris Evarts-Bunders — Daugavpils, Latvija, Dr. Stanislavs Huruks — Kielce, Polija, Dr. Irēna Kaminska — Daugavpils, Latvija, Dr. Muza Kirjušina — Daugavpils, Latvija, Dr. Inese Kokina — Daugavpils, Latvija, Dr. Māris Laiviņš — Rīga, Latvija, Dr. Aļģimants Paulausks — Kauņa, Lietuva, Dr. Ļubomirs Penevs — Sofija, Bulgārija, Dr. Digna Pilāte — Daugavpils, Latvija, Dr. Īzaks Rašals — Rīga, Latvija, Dr. Aleksejs Šavrins — Daugavpils, Latvija, Dr. Ingrīda Šauliene, Šauļi, Lietuva, Dr. Vītauts Tamutis — Kauņa, Lietuva.

Bioloģija
Latvijā izdotie žurnāli
Zinātniskie žurnāli
Daugavpils Universitāte
Lielā sprādziena teorija (seriāls)

"Lielā sprādziena teorija" () bija amerikāņu kompānijas Warner Bros. Television un Chuck Lorre Productions veidots komēdijseriāls, kura autori ir Čaks Lorijs un Bills Preidijs. Seriāls tika pārraidīts no 2007. līdz 2019. gadam. Seriāla galvenais stāsts ir par to, kā blakusdzīvoklī, kurā mitinās divi izcili, taču dīvaini un nesabiedriski fizikas zinātnieki, ievācas meitene, kas nepārtraukti pierāda, cik maz viņi zina par pasauli ārpus laboratorijas.

Galvenajās lomās darbojās Šeldons (Džims Parsons), Lenards (Džonijs Galeckis), Penija (Kellija Kuoko), Hauards (Saimons Helbergs), Radžs (Kunals Najārs), Emija (Meiema Bialika) un Bernadete (Melisa Rauha). Pašlaik seriālam ir 9 pilnas sezonas.

Atsauces

Ārējās saites 

ASV televīzijas seriāli
Situāciju komēdijas
Ņujorkas "Islanders"

Ņujorkas "Islanders" () ir profesionāls ASV hokeja klubs, kas ir bāzēts Ņujorkā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās hokeja līgas Austrumu konferences Metropolitēna divīzijā. Tas tika dibināts 1972. gadā un kopš dibināšanas brīža spēlē NHL.

Savas pastāvēšanas vēsturē "Islanders" ir 4 reizes uzvarējis NHL, 6 reizes ir kļuvis par konferences uzvarētāju un 6 reizes — divīzijas čempionu. Kopš 2014—2015. gada NHL sezonas mājas spēles komanda aizvada Barclays Center hallē.

Sasniegumi 
 Stenlija kauss: 4
 1979–80, 1980–81, 1981–82, 1982–83
 Konferences čempioni: 6
 1977–78, 1978–79, 1980–81, 1981–82, 1982–83, 1983–84
 Divīzijas čempioni: 6
 1977–78, 1978–79, 1980–81, 1981–82, 1983–84, 1987–88

Spēlētāji 
Savulaik ilgus gadus komandā pavadījuši tādi hokejisti kā Braiens Trotjē, Maiks Bosī, Deniss Potvins, Billijs Smits, kā arī Maikls Peka, Aleksejs Jašins un citi.

Pašreizējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 8. oktobrī.

Vārtsargi 
 30  Iļja Sorokins
 40  Semjons Varlamovs

Aizsargi 
 2  Robins Salo
 3  Ādams Pelehs
 6  Raiens Puloks
 7  Grānts Hatons
 8  Noa Dobsons
 24  Skots Meifilds (Kapteiņa palīgs)
 25  Sebastians Aho
 28  Aleksandrs Romanovs

Uzbrucēji 

 11  Zeks Pariss
 12  Džošs Beilijs (Kapteiņa palīgs)
 13  Metjū Barzals
 15  Kels Klaterbaks (Kapteiņa palīgs)
 17  Mets Mārtins
 18  Entonijs Boviljē
20  Kīfers Belovss
21  Kails Palmeri
26  Olivers Vālstrēms
 27  Anderss Lī (Kapteinis)
 29  Broks Nelsons (Kapteiņa palīgs)
 32  Ross Džonstons
 36  Oto Koivula
 41  Ņikita Sošņikovs
 44  Žans Gabriels Pažo (Kapteiņa palīgs)
 53  Keisijs Sizīkass

Līderi

Komandas visu laiku rezultatīvākie spēlētāji

Kluba spēlētāju rekordi 
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Maiks Bosī, 69 (1978.—79.)
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Braiens Trotjē, 87 (1978.—79.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Braiens Trotjē, 147 (1978.—79.)
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Braiens Karens, 356 (1986.—87.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Deniss Potvins, 101 (1978.—79.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp debitantiem: Braiens Trotjē, 95 (1975.—76.)

Komandas kapteiņi 

  Eds Vestfāls (1972—1977)
  Klārks Giliss (1977—1979)
  Deniss Potvins (1979—1987)
  Brents Saters (1987—1991)
  Patriks Fletlijs (1991—1996)
  Braiens Makkeibs (1997—1998)
  Trevors Lindens (1998—1999)
  Kenijs Jensens (1999—2000)
  Maikls Peka (2001—2004)
  Aleksejs Jašins (2005—2007)
  Bils Gerins (2007—2009)
  Dags Veits (2009—2011)
  Marks Štreits (2011—2013)
  Džons Tavaress (2013—2018)
  Anderss Lī (2018—Pašlaik)

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā mājaslapa 
 Hockey-Reference profils
Kolumbusas "Blue Jackets"

Kolumbusas "Blue Jackets" () ir profesionāls ASV hokeja klubs, kas ir bāzēts Kolumbusā, Ohaio štatā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās hokeja līgas Austrumu konferences Metropolitēna divīzijā. "Blue Jackets" ir viens no jaunākajiem līgas klubiem, tas tika dibināts 2000. gadā un kopš tā brīža spēlē NHL.

Savas pastāvēšanas vēsturē "Blue Jackets" ne reizi nav uzvarējis NHL, kā arī ne reizi nav uzvarējis divīzijā vai konfercē. Pirmoreiz Stenlija kausa izcīņai (NHL sezonas izslēgšanas spēlēs) komanda kvalificējās 2009. gadā, līdz tam "Blue Jackets" bija vienīgais pašreizējais NHL klubs, kam to nebija izdevies izdarīt. Mājas spēles komanda aizvada Nationwide Arena hallē.

Sasniegumi 
 Stenlija kauss: 0
 Konferences čempioni: 0
 Divīzijas čempioni: 0

Spēlētāji

Šobrīdējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 7. oktobrī.

Vārtsargi 
 70  Jonass Korpisalo
 90  Elvis Merzļikins

Aizsargi 
 2  Endrū Pīke
 4  Vladislavs Gavrikovs
 8  Zahs Verenskis (Kapteiņa palīgs)
 22  Džeiks Bīns
 27  Ādams Bokvists
 44  Ēriks Gudbransons
 55  Davids Jiržīčeks
57  Bens Hārpurs
 77  Niks Blankenburgs

Uzbrucēji 
 7  Šons Kurelijs
 13  Džons Gudro
 14  Gustavs Nīkvists (Kapteiņa palīgs)
 17  Džastins Denforts
 19  Liams Fudī
 24  Metjū Olivjē
29  Patriks Laine
34  Kouls Silindžers
 38  Būns Dženers (Kapteinis)
 50  Ēriks Robinsons
 52  Emils Bemstrēms
 59  Jegors Činakovs
 91  Kents Džonsons
 93  Jakubs Vorāčeks
96  Džeks Roslovics

Līderi

Komandas visu laiku rezultatīvākie spēlētāji

Kluba spēlētāju rekordi 
 Visvairāk gūto vārtu sezonā: Riks Nešs, 41 (2003.—04.)
 Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Artemijs Panarins, 59 (2018.—19.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā: Artemijs Panarins, 87 (2018.—19.)
 Visvairāk soda minūšu sezonā: Džodijs Šellijs, 249 (2002.—03.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Sets Džounss, 57 (2017.—18.)
 Visvairāk gūto punktu sezonā, starp debitantiem: Pjērs Luks Dibuā, 48 (2017.—18.)

Komandas treneri 

  Deivs Kings (2000—2003)
  Dags Makleins (2003—2004)
  Žerārs Galāns (2004—2006)
  Gerijs Egnū (2006)
  Kens Hičkoks (2006—2010)
  Klods Noels (2010)
  Skots Arnels (2010—2012)
  Tods Ričardss (2012—2015)
  Džons Tortorella (2015—2021)
  Breds Larsens (2021-

Komandas kapteiņi 

  Lails Odelīns (2000—2002)
  Rejs Vitnijs (2002—2003)
  Lūks Ričardsons (2003—2005)
  Ādams Fūts (2005—2008)
  Riks Nešs (2008—2012)
  Niks Foliņo (2015—2021)
  Būns Dženners (2021-

Atsauces

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā mājaslapa 
 Hockey-Reference profils
Deivids Keps

Deivids Keps (; dzimis ) ir ASV scenārists un kinorežisors.

Biogrāfija

Karjera 
Deivids Keps kā scenārists ir strādājis pie tādiem Holivudas kases grāvējiem, kā "Juras laikmeta parks", "Neiespējamā misija", "Zirnekļcilvēks" un citām filmām. Pēc filmas "Vīri melnā" scenārija pārrakstīšanas, viņš lūdza, lai netiek minēts filmas titros, pēc kā viņam piedāvāja uzrakstīt scenāriju filmas turpinājumam "Vīri melnā 2", bet Keps atteicās. Keps atveidoja epizodisku lomu filmā "Juras laikmeta parks 2", kurā viņš darbojies arī ka scenārija autors un otrās grupas režisors.

Viņa režisētās filmas nav guvušas lielus kases ienākumus. 2005. gadā Keps tika uzaicināts filmas "Indiana Džonss un kristāla galvaskausa karaļvalsts" scenārija pieslīpēšanai Stīvena Spīlberga un Džordža Lūkasa uzraudzībā.

Privātā dzīve 
Keps dzimis  Pivaukī pilsētiņā Viskonsinas štatā, ASV. Kepa māte bija ģimenes ārste, bet tēvam piederēja vides reklāmas stendu uzņēmums. Kamēr Deivids mācījās Kītlas Moreinas vidusskolā, viņš pa vakariem un nedēļas nogalēm strādāja "McDonald" restorānā. Kepa sieva Melisa Tomasa. Viņiem ir četri bērni.

Filmogrāfija

Scenārists 

 Apartment Zero (1988) 
 Bad Influence (1990) 
 I Come in Peace (1990) 
 Toy Soldiers (1991) 
 "Nāve viņai piestāv" (1992) 
 "Juras laikmeta parks" (adaptācija) (1993) 
 "Karlito ceļš" (1993) 
 The Paper (1994) 
 "Ēna" (The Shadow, 1994) 
 Suspicious (1994) 
 "Neiespējamā misija" (1996) 
 The Trigger Effect (1996) 
 "Juras laikmeta parks 2" (adaptācija) (1997) 
 "Čūskas acis" (1998) 
 Stir of Echoes (1999) 
 "Baiļu istaba" (2002) 
 "Zirnekļcilvēks" (2002) 
 "Slepenais logs" (Secret Window, 2004) 
 "Zatura. Piedzīvojumi kosmosā" (2005) 
 "Pasauļu karš" (2005) 
 "Indiana Džonss un kristāla galvaskausa karaļvalsts" (2008) 
 Ghost Town (kopā ar Džonu Kempu) (2008) 
 Sins of the Round Table (2008) 
 "Eņģeļi un dēmoni" (2009)
 The Little Engine That Could (2011)
 "Ātrā piegāde" (Premium Rush, 2012)
 "Džeks Raiens: Ēnu aģents" (Jack Ryan: Shadow Recruit, 2014)
 "Inferno" (2016)
 "Mūmija" (The Mummy, 2017)
 You Should Have Left (2020)

Režisors 
 "Suspicious" (1994) 
 "The Trigger Effect" (1996) 
 "Stir of Echoes" (1999) 
 "Suspense" (2003) - TV 
 "Slepenais logs" (Secret Window, 2004) 
 "Ghost Town" (2008)
 "Ātrā piegāde" (Premium Rush, 2012)
 "Mortekajs" (Mortdecai, 2015)
 You Should Have Left (2020)

Atsauces

Ārējās saites 
 

1963. gadā dzimušie
Viskonsinā dzimušie
Amerikāņu kinorežisori
ASV scenāristi
Bjērns Dēli

Bjērns Erlends Dēli (; dzimis  Elverumā, Norvēģijā) ir bijušais norvēģu distanču slēpotājs. B. Dēli ir izcīnījis 12 medaļas Olimpiskajās spēlēs, kas viņu padara par visveiksmīgāko distanču slēpotāju visā Olimpisko spēļu vēsturē. Piedalījās trijās Olimpiskajās spēlēs (1992, 1994, 1998), kopumā izcīnīja 8 zelta un 4 sudraba medaļas. Ar kopumā izcīnītajām 29 medaļām Olimpiskajās spēlēs un Pasaules čempionātos laika posmā no 1991. līdz 1999. gadam B. Dēli ir visvairāk uzvarējušais distanču slēpotājs šī sporta veida vēsturē. Viņš bija 1990. gadu vadošais distanču slēpotājs. Pasaules kausā sešas reizes svinēja uzvaru kopvērtējumā (1992, 1993, 1995, 1996, 1997, 1999), tāpat 1998. gadā izcīnīja uzvaru sprinta kopvērtējumā. Divreiz tika atzīts par Norvēģijas gada sportistu (1995, 1998).

Ārējās saites 

 

1967. gadā dzimušie
Norvēģijas distanču slēpotāji
Distanču slēpotāji 1992. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 1994. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Norvēģijā dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki distanču slēpošanā
1559. gads

1559. gads (MDLIX) ir parastais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās svētdienā.

Notikumi 
 15. janvāris — Vestminsteras abatijā par Anglijas karalieni tika kronēta Elizabete I.

Dzimuši 
 18. februāris — Īzaks Kazobons, zviedru filologs, darbojās arī Francijā un Anglijā (miris 1614.)
 februāris — Johans Cerklass fon Tillī (Johann t’Serclaes von Tilly), katoļu karavadonis (miris 1632.)

Miruši 
 1. janvāris — Kristiāns III (Christian 3.), Dānijas karalis (dzimis 1503.)
 25. janvāris — Kristiāns II (Christian 2.), Dānijas, Norvēģijas un Zviedrijas karalis (dzimis 1481.)
 10. jūlijs — Anrī II, Francijas karalis. (dzimis 1547.)
 18. augusts — Pāvils IV (Paulus IV), Romas pāvests (dzimis 1476.)
Džons Veins

Džons Veins (John Wayne, dzimis , miris ), īstajā vārdā Merions Roberts Morisons (Marion Robert Morrison), bija amerikāņu kinoaktieris, kinorežisors un producents. Džonu Veinu parasti saista ar vesterna žanra filmām, lai gan nereti ir filmējies arī citu žanru filmās.

Starp Veina pazīstamākajiem darbiem ir lomas filmās "Meklētāji" (1956), Rio Bravo (1959), The Man Who Shot Liberty Valance (1962).  Par lomu filmā True Grit (1969) Veins ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu ("Oskaru") nominācijā "Labākais aktieris galvenajā lomā". Bijis nominēts šai balvai arī par lomu filmā Sands of Iwo Jima (1949). Kā producents bija nominēts kategorijā "Labākā filma" par The Alamo (1960).

Ārējās saites 

  

1907. gadā dzimušie
1979. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Amerikāņu kinorežisori
ASV kinoproducenti
Mēmā kino aktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Aiovā dzimušie
Mākoņkalns

Mākoņkalns (arī Padebešu kalns) ir 247,4 m augsts paugurs Latgales augstienes Burzavas paugurainē, Rēzeknes novada Mākoņkalna pagastā. Paugura relatīvais augstums ir ~50 m un tas atrodas 2,1 km uz dienvidaustrumiem no Rāznas ezera.

Uz pilsdrupām kalna virsotnē ved koka kāpnes. Kalna pakājē atklāta piemiņas plāksne par godu Latvijas pirmās brīvvalsts prezidenta Kārļa Ulmaņa apmeklējumam 1938. gadā viņa Latgales vizītes laikā.

Vēsture 
Viduslaikos Mākoņkalnā atradās Volkenbergas pils, kuras drupas vēl saglabājušās. Tas bija vissenākais krustnešu cietoksnis Lotigolas zemē, kuru Livonijas ordenis ieguva pēc Jersikas pēdējās dalīšanas 1239. gadā. Ir ziņas, ka jau 1236. gadā šeit bijusi koka pils.
Ir norādes par pilskalna izmantošanu vēl 1347. un 1350. gadā, 14. un 15. gadsimta cīņās ar lietuviešiem pils tika nopostīta un vairs netika atjaunota.

Mūsdienās saglabājušies vienīgi lielās mūra sienas fragmenti un sakritusī apakšzemes eja.

Atsauces 

Latvijas pauguri
Latgales augstiene
Mākoņkalna pagasts
Tiskādi

Tiskādi (arī Tiskadi; ) ir ciems Rēzeknes novada Silmalas pagastā, Tiskādu ezera dienvidrietumos.

Ciemā atrodas vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis - Tiskādu vecticībnieku kopienas lūgšanu nams. Tiskādos darbojas arī pareizticīgo baznīca, kas valsts aizsargājama kultūras pieminekļa statusu zaudēja 1998.gadā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Silmalas pagasta mājaslapa
 Rēzeknes novada informatīvais portāls
Mati Nikenens

Mati Nikenens (, ; dzimis , miris ) bija somu tramplīnlēcējs. Divās olimpiskajās spēlēs (1984, 1988) viņš izcīnīja 5 medaļas, no kurām 4 bija zelta. Vēl izcīnījis 9 medaļas Pasaules čempionātos (5 zelti) un 22 Somijas čempionāta medaļas (13 zelti). M. Nikenens ir vienīgais tramplīnlēcējs pasaulē, kas ir uzvarējis Olimpiskajās spēlēs, Pasaules čempionātā un ski flying Pasaules čempionātā, Pasaules kausa kopvērtējumā un četru tramplīnu turnīrā. 4 reizes triumfēja Pasaules kausa kopvērtējumā (1983, 1985, 1986, 1988).

M. Nikenens bijis arī veiksmīgs mūziķis. Izdevis trīs studijas albumus Yllätysten yö (1992), Samurai (1993) un Ehkä otin, ehkä en (2006). Viņš kļuva par otro Olimpisko čempionu pēc Tapio Rautavāra, kas ar savu mūzikas albumu ir ieguvis zelta disku Somijā. Viņa pirmais albums Yllätysten yö tika pārdots vairāk nekā 25 000 kopiju. Abi pārējie albumi nebija tik komerciāli veiksmīgi.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Ārējās saites 
  
 Neoficiālā mājaslapa 

1963. gadā dzimušie
2019. gadā mirušie
Somijas tramplīnlēcēji
Tramplīnlēcēji 1984. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Tramplīnlēcēji 1988. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Vidussomijā dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki tramplīnlēkšanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki tramplīnlēkšanā
Miko Koivu

Miko Sakari Koivu (; dzimis  Turku, Somijā) ir bijušais somu hokejists, centra uzbrucējs, Somijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 1035 Nacionālajā hokeja līgā, 15 sezonas pavadot Minesotas "Wild" rindās. No 2009. līdz 2020. gadam bija "Wild" kapteinis. Somijas hokeja izlases rindās izcīnījis divas olimpiskās medaļas.

2007. gadā kļuva par sava dzimtā SM līgas kluba Turku TPS līdzīpašnieku.

Viņa brālis Saku Koivu arī ir bijušais hokejists.

Spēlētāja karjera 
Savu profesionāļa karjeru viņš uzsāka Somijas līgas klubā TSP. M. Koivu pārcēlās spēlēt uz Ziemeļameriku 2004.—2005. gada sezonā, lai startētu "Wild" sastāvā, bet lokauta dēļ viņš pārstāvēja Minesotas kluba AHL fārmkluba sastāvā. "Wild" rindās Koivu debitēja 2005.—06. gada sezonā. Nākamajās sezonās hokejists kļuva par vienu no komandas vadošajiem uzbrucējiem un 2009. gadā uzsāka pildōit tās kapteiņa funkcijas. Koivu bija "Wild" kapteinis turpmākās 11 sezonas. "Wild" rindās kopumā Koivu aizvadīja 1028 spēles. 2020. gada oktobrī Koivu pievienojās Kolumbusas "Blue Jackets". Sezonas ievadā Koivu tās rindās aizvadīja septiņas spēles, līdz 2021. gada februārī paziņoja par karjeras beigšanu.

Kopā ar Somijas izlasi ir izcīnījis divas medaļas Olimpiskajās spēlēs: sudrabu 2006. gadā Turīnā un 2010. gadā Vankūverā. Pasaules čempionātos ir izcīnījis sudrabu 2007. gadā Maskavā un bronzu 2006. gadā Rīgā un 2008. gadā Helifeksā. Bija iekļauts arī 2014. gada olimpisko spēļu turnīra izlases sastāvā, taču traumas dēļ uz to nedevās.

Ārējās saites 
 
 Minesotas "Wild" kluba profils 
 The Internet Hockey Database profils 

1983. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Minesotas "Wild" spēlētāji
Kolumbusas "Blue Jackets" spēlētāji
Hokejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
SM līgas čempioni
Salamanka

Salamanka (, ) ir pilsēta Spānijas rietumos. Tā ir Salamankas provinces administratīvais centrs. Salamankas vecpilsēta 1988. gadā tika iekļauta UNESCO pasaules kultūras mantojuma sarakstā.

Pilsēta atrodas 200 km attālumā no Spānijas galvaspilsētas Madrides un 80 km attālumā no robežas ar Portugāli. Salamankā atrodas Salamankas universitāte, kas tika dibināta 1218. gadā. Tā ir visvecākā universitāte Spānijā. Universitātē mācās ap  studentu, kas kopā ar tūrismu ir galvenais tautsaimniecības veicinātājs.

2002. gadā Salamanka bija viena no Eiropas kultūras galvaspilsētām.

Salamankā bāzēts sieviešu basketbola klubs Salamankas "Perfumerias Avenida".

Atsauces

Ārējās saites 

 Tūristu ceļvedis 
 Salamanka - Wiki 

Kastīlijas un Leonas pilsētas
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Spānijā
Vinss Klārks

Vinss Klārks (, īstajā vārdā Vinsents Džons Mārtins (); dzimis  Londonā) ir angļu mūziķis un dziesmu autors. Bijis vairāku populāru mūzikas grupu dalībnieks, to skaitā Depeche Mode un Yazoo. Joprojām darbojas duetā Erasure.

Ārējās saites 
 Oficiālā mājas lapa 

1960. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Angļu mūziķi
Depeche Mode dalībnieki