joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
2022. gads kino

Šajā lapā apkopota informācija par 2022. gadā plānotajiem starptautiskajiem un vietējiem kino pasākumiem, ienesīgākajām gada filmām, kino nozares darbinieku nāvēm, kā arī 2022. gadā iznākušajām Latvijas filmām.

Ienesīgākās filmas 
Šis ir 2022. gadā izdoto desmit pasaules ienesīgāko filmu saraksts:

2022. gada kases ieņēmumu rekordi 
 Marvel Cinematic Universe līdz ar filmas "Doktors Streindžs neprāta multivisumā" (Doctor Strange in the Multiverse of Madness) izdošanu kļuva visu laiku ienesīgāko filmu sēriju nopelnot  ASV dolāru, bet pēc filmas "Tors: Mīla un Pērkons" iznākšanas filmu sērijas ienākumi palielinājās līdz .
 "Doktors Streindžs neprāta multivisumā" kases ieņēmumos pārspēja filmu "Zirnekļcilvēks 3" kļūstot par Sema Reimi ienesīgāko filmu.
 "Soniks 2: Filma" pirmizrādes nedēļas nogalē ASV un Kanādā nopelnīja  ASV dolāru, tādējādi uzstādot sekojošus rekordus: labākie pirmizrādes nedēļas nogales kases ienākumi videospēles filmas adaptācijai, apsteidzot iepriekšējo filmu sērijas daļu "Soniks: Filma (2020); labākie pirmizrādes nedēļas nogales kases ienākumi animācijas spēlfilmai, atkal apsteidzot filmu sērijas iepriekšējo daļu; labākie pirmizrādes nedēļas nogales kases ienākumi ģimenes filmai COVID-19 pandēmijas laikā; labākie pirmizrādes nedēļas nogales kases ienākumi filmai ar Džimu Keriju vienā no galvenajām lomām, apsteidzot 2003. gada filmu "Visvarenais Brūss" un labākie pirmizrādes nedēļas nogales kases ienākumi Paramount filmai kopš 2014. gada.
 "Top Gun: Maveriks" kļuva par 49. filmu, kas pasaulē nopelnījusi vairāk nekā  ASV dolāru un otro filmu pēc COVID-19 pandēmijas sākšanās, kas pārsniegusi šo robežu (pēc "Zirnekļcilvēks: Mājupceļa nav").
 "Top Gun: Maveriks" apsteidza filmu "Neiespējamā misija: Sekas" kļūstot par pasaulē visu laiku ienesīgāko filmu ar Toma Krūza piedalīšanos.
 Filmas pasaules kases ienākumi pārsnieguši filmas "Transformeri 3: Mēness no otras puses" (2011) ienākumus, kļūstot par ienesīgāko Paramount Pictures izplatīto filmu.
 Filmu sērija "Nejaukais es" pēc filmas "Minioni 2" iznākšanas kļuva par pirmo animācijas filmu sēriju, kuras ienākumi pārsnieguši  ASV dolāru.
 Filmu sērija "Juras laikmeta parks" pēc filmas "Juras laikmeta pasaule: Valdīšana" iznākšanas kļuva par desmito ienesīgāko filmu sēriju kopsummā nopelnot 6 miljardus ASV dolāru.
 "Juras laikmeta pasaule: Valdīšana" ir 50 filma, kuras kases ieņēmumi pārsnieguši miljarda atzīmi.

Notikumi

Balvu pasniegšanas ceremonijas

Kino festivāli

Latvijas kino

Miruši

Atsauces 

2022. gads kino
Working Title Films

Working Title ir Lielbritānijas kino un televīzijas producēšanas uzņēmums, kas pieder Universal Pictures. Uzņēmumu dibināja Tims Bevans un Sāra Redklifa 1983. gadā. Tas producē spēlfilmas un televīzijas saturu. Ēriks Felners un Tims Bevans ir uzņēmuma līdzpriekšsēdētāji.

Uzņēmums 
Working Title Films 1983. gadā līdzdibināja producenti Tims Bevans un Sāra Redklifa. Redklifa no uzņēmuma aizgāja 1992. gadā, PolyGram kļuva par uzņēmuma korporatīvo atbalstītāju, un uzņēmumam pievienojās Ēriks Felners, neatkarīgā kino producents.

Uzņēmums producēja dažādas filmas PolyGram Londonas producentu uzņēmumam PolyGram Filmed Entertainment. Angļu un nīderlandiešu kinostudija PolyGram Films kļuva par galveno Holivudas konkurentu. 1998. gadā Seagram pārdeva lielāko daļu savas PolyGram filmu bibliotēkas, kas tika izlaista līdz 1996. gada 31. martam, uzņēmumam Metro-Goldwyn-Mayer.

1999. gadā PolyGram tika pārdots uzņēmumam Seagram un apvienots ar MCA Music Entertainment, izveidojot Universal Music Group. 1999. gadā PolyGram Films tika pārdots un iekļauts uzņēmumā Universal Pictures. Lai gan saskaņā ar līgumu ir atļauts ražot jebkādu filmu ar budžetu līdz 35 miljoniem ASV dolāru, tomēr Bevans un Felners vienmēr konsultējas ar studijas vadītājiem Working Title mātesuzņēmumā NBCUniversal.

Working Title galvenā mītne atrodas Londonā, bet birojs ir arī Losandželosā, kuru vada producente Liza Časina. Pavisam nesen producentu kompānija atjaunoja līgumu ar Universal Pictures.

WT2 Productions 
1999. gadā Bevans un Felners izveidoja meitas uzņēmumu Working Title 2 Productions, kas pazīstams kā WT2. Uzņēmums ir neatkarīga filmu ražošanas grupa, ko vada Nataša Vārtone, un tā ir producējusi tādas filmas kā "Billijs Eliots" (Billy Elliot), "Šons un miroņi" un "Kalcija puisis" (The Calcium Kid).

Televīzijas nodaļa 
Working Title aktīvi darbojas televīzijas producēšanā kopš 1990. gadu sākuma. 2010. gada februārī Working Title oficiāli atklāja televīzijas nodaļu kā kopuzņēmumu ar mātesuzņēmumu NBCUniversal, kas pieder Comcast. Kopš tā laika viņi ir veidojuši saturu gan Lielbritānijas, gan Amerikas televīzijas kanāliem. Ievērojami iestudējumi un kopražojumi, ko izstrādājusi Working Title Television (WTTV) ir NBC seriāls About a Boy un Showtime seriāls "Tjūdori" (The Tudors).

WTTV biroji atrodas Londonā un Losandželosā.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Dibinātāju profils BBC News
 Šons no The Dead producentu kompānijas Working Title uzsāks TV nodaļu

ASV kinostudijas
P856: nesakrīt ar vērtību Vikidatos
Jevgēņijs Golovins (ģenerālgubernators)

Jevgēņijs Golovins (, 1782—1858) bija Krievijas Impērijas infantērijas ģenerālis, Baltijas provinču ģenerālgubernators (1845—1848).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1782. gada 1. maijā Smoļenskas guberņā pulkveža Aleksandra Golovina un viņa sievas Jekaterinas Veļjaminovas ģimenē. Studēja Maskavas Universitātē.
 
1797. gadā uzsāka dienestu leibgvardes kavalērijas pulkā, piedalījās Trešās koalīcijas karā (1803—1806), Krievu-turku karā (1806—1812), 1812. gada karā, Krievu-turku karā (1828—1829) un Novembra sacelšanās apspiešanā.

1836. gadā viņu iecēla par Varšavas kara gubernatoru, 1839. gadā viņu paaugstināja infantērijas ģenerāļa pakāpē. 
No 1837. līdz 1842. gadam viņš bija viens no Krievijas Impērijas karaspēka pavēlniekiem Kaukāza karā. 
1845. gadā Golovinu iecēla par Baltijas ģenerālgubernatoru, 1848. gadā par Valsts padomes locekli.

Miris 1858. gada 27. jūnijā.

Atsauces 

Krievijas Impērijas ģenerāļi
Krievijas dižciltīgie
Jevgēņijs Golovins (nozīmju atdalīšana)

Jevgēņijs Golovins var būt:

 Jevgēņijs Golovins, Rīgas ģenerālgubernators (1845—1848) 
 Jevgēņijs Golovins (1989), Latvijas futbola pussargs

Skatīt arī 
 Golovins
Pols Makgrats

Pols Makgrats (, dzimis ) ir bijušais Īrijas futbolists, spēlēja centra aizsarga pozīcijā, bijis Īrijas futbola izlases dalībnieks.

Makgrats tiek uzskatīs par vienu no Īrijas visu laiku labākajiem futbolistiem. Savas karjeras lielāko daļu pavadījis Manchester United un Aston Villa komandās. Spēlējis arī Īrijas komandā St Patrick's Athletic un Anglijas komandās Derby County un Sheffield United.

Ar Īrijas futbola izlasi piedalījies 1990. un 1994. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1988. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Manchester United

 FA kauss: 1984–85

Aston Villa

 Anglijas Līgas kauss: 1995–96

Ārējās saites 

1959. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Īrijas futbolisti
Īrijas izlases futbolisti
Manchester United F.C. spēlētāji
Aston Villa F.C. spēlētāji
Derby County F.C. spēlētāji
Sheffield United F.C. spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1994. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Džons Oldridžs

Džons Viljams Oldridžs (, dzimis ) ir bijušais Īrijas futbolists un futbola treneris, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Īrijas futbola izlases dalībnieks.

Oldridžs bija rezultatīvs uzbrucējs, vislabāk pazīstams no laika Liverpool komandā. Spēlējis visās Anglijas līgas, sākot no Ceturtās divīzijas beidzot līdz Pirmajai divīzijai. Ar kopsummā 330 vārtiem, viņš ir sestais labākais vārtu guvējs visās Anglijas futbola līgās. Sākotnēji pievienojies Liverpool komandai, kā Iana Raša aizvietotājs, Oldridžs kļuva par svarīgu kluba spēlētāju, divās sezonās izcīnot Anglijas čempionu titulu un izcīnot FA kausu. 1989. gadā Oldridžs kļuva par Real Sociedad pirmo spēlētāju ne no Basku Zemes, kurš ir pievienojies komandai. 1991. gadā atgriezies Anglijā un pievienojies Tranmere Rovers komandai, 1996. gadā kļūstot arī par spēlējošo treneri.

Ar Īrijas futbola izlasi piedalījies 1990. un 1994. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1988. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Newport County

 Velsas kauss: 1979–80

Oxford United

 Anglijas futbola līgas Otrā divīzija: 1984–85
 Anglijas futbola līgas Trešā divīzija: 1983–84
 Anglijas Līgas kauss: 1985–86

Liverpool

 Anglijas futbola līgas Pirmā divīzija: 1987–88
 FA kauss: 1988–89
 FA Charity Shield: 1988, 1989

Atsauces

Ārējās saites 

1958. gadā dzimušie
Mersisaidā dzimušie
Īrijas futbolisti
Īrijas izlases futbolisti
Liverpool FC spēlētāji
Sansevastjanas "Real Sociedad" spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1994. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Īrijas futbola treneri
Tonijs Kaskarino

Entonijs Gajs Kaskarino (, dzimis ) ir bijušais Īrijas futbolists, spēlējis uzbrucēja pozīcijā, bijis Īrijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis komandas Anglijā, Skotijā un Francijā. Ar Marseille un Nancy komandām kļuvis par Francijas Ligue 2 čempionu, savukārt ar Millwall komandu bijis Anglijas futbola līgas Otrās divīzijas čempions.

Ar Īrijas futbola izlasi piedalījies 1990. un 1994. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1988. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Millwall

 Anglijas futbola līgas Otrā divīzija: 1987–88

Marseille

 Ligue 2: 1994–95

Nancy

 Ligue 2: 1997–98

Ārējās saites 

1962. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Īrijas futbolisti
Īrijas izlases futbolisti
Millwall F.C. spēlētāji
Aston Villa F.C. spēlētāji
Celtic F.C. spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
Marseļas "Olympique" spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1994. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Noslēpumu upe

"Noslēpumu upe" () ir 2003. gada ASV mistērijas filma. Tās režisors ir Klints Īstvuds. Filmā galvenās lomas atveido Šons Penns, Tims Robinss, Kevins Beikons, Lorenss Fišbērns, Mārša Geja Hārdena un Lora Lineja. Filma ir balstīta uz 2001. gada Denisa Lehena tāda paša nosaukuma romāna. Tā ir pirmā Īstvuda filma, kurā viņš ir arī mūzikas autors.

Filma "Noslēpumu upe" nominēta sešām Amerikas Kinoakadēmijas balvām par labāko filmu, labāko režisoru, labāko aktieri galvenajā lomā (Šonam Pennam), labāko adaptēto scenāriju, labāko aktrisi otrā plāna lomā (Māršai Gejai Hārdenai) un labāko aktieri otrā plāna lomā (Timam Robinsam). Tā ieguva divas balvas, par labāko aktieri un labāko aktieri otrā plāna lomā, padarot to par pirmo filmu, kopš 1959. gada "Ben-Hurs", kura ir uzvarējusi abās nominācijās.

Atsauces

Ārējās saites 

2003. gada filmas
ASV filmas
Klinta Īstvuda filmas
Warner Bros. filmas
Bibisara Asaubajeva

Bibisara Asaubajeva (; dzimusi  Tarazā) ir Kazahstānas starptautiskā lielmeistare šahā (2019), kas no 2016. līdz 2018. gadam pārstāvēja Krieviju.

Biogrāfija 
Šahu iemācījusies spēlēt četru gadu vecumā, bet sešu gadu vecumā uzvarējusi savas dzimtās pilsētas Tarazas šaha čempionātā. 2011. gadā uzvarējusi Pasaules jauniešu šaha čempionāta U8 meiteņu grupā. 2014. gadā izcīnījusi sudraba medaļu Āzijas jauniešu šaha čempionātā U12 meiteņu grupā. Tajā pašā gadā dalījusi pirmo vietu Pasaules jauniešu šaha čempionāta U10 meiteņu grupā.

No 2016. līdz 2018. gadam pārstāvējusi Krievijas šaha federāciju. 2016. gadā uzvarējusi Pasaules jauniešu šaha čempionāta U12 meiteņu grupā. 2017. gadā izcīnījusi Pasaules jauniešu šaha čempionāta U14 meiteņu grupā. Šajā turnīrā, kas notika Urugvajas galvaspilsētā Montevideo Krievijas šahistu treneris Jevgeņijs Soloženkins apvainoja Bibisaru elektronisku palīglīdzekļu izmantošanā šaha partijas laikā. Šie apvainojumi sadalīja Krievijas šaha sabiedrību divās daļās: vieni uzskatīja, ka Soloženkins tādā veidā cenšas palīdzēt savai meitai Jeļizavetai Soloženkinai, kas arī piedalījās šajā Pasaules jauniešu čempionātā vienā vecuma grupā ar Bibisaru, bet citi uzskatīja, ka Bibisara spēlē aizdomīgi spēcīgi priekš sava vecuma. Bibisaras vecāki iesūdzēja Soloženkinu tiesā un uzvarēja procesu. Tiesa nolēma, ka Soloženkinam jāmaksā kompensācija 100 000 rubļu vērtībā un jāatsauc savi raksti. Šis konflikts bija viens no iemesliem, kādēļ Asaubajeva izlēma atgriezties Kazahstānā un turpmāk pārstāvēt šo valsti šaha turnīros.

2019. gadā Kazahstānas izlases sastāvā piedalījusies Pasaules komandu šaha čempionātā un uzrādījusi labāko rezultātu savā komandā. 2019. gada augustā Abū Dabī izcīnījusi 3. vietu Abu Dhabi Masters starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 10. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm. 2021. gada decembrī Varšavā bijusi otrā Pasaules ātrā šaha čempionātā sievietēm un uzvarējusi Pasaules šaha ātrspēles čempionātā sievietēm.

2022. gada septembrī Astanā ierindojusies 10. vietā FIDE sieviešu Grand Prix izcīņas posmā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2019. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2020. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

2004. gadā dzimušie
Kazahstānas šahisti
Meruerta Kamalidenova

Meruerta Kamalidenova (; dzimusi ) ir Kazahstānas starptautiskā meistare šahā (2021).

Biogrāfija 
Daudzkārtējā Kazahstānas jauniešu šaha čempionātu uzvarētāja dažādās vecuma grupās. Vairākārt pārstāvējusi Kazahstānu Pasaules un Āzijas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kurās izcīnījusi uzvaras Pasaules meiteņu šaha čempionātā U14 vecuma grupā (2019), Āzijas meiteņu šaha čempionātā U12 vecuma grupā (2017) un Āzijas meiteņu šaha čempionātā U14 vecuma grupā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 31. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

Par panākumiem turnīros FIDE 2021. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

2005. gadā dzimušie
Kazahstānas šahisti
Provideņija

Provideņija (, , ) ir pilsētciemats un osta Krievijas ziemeļaustrumos, Čukotkas autonomā apvidū Provideņijas rajona administratīvais centrs. Izvietojies Čukču pussalas dienvidos Provideņijas līča atzara Emmas līča krastā.

Vēsture 
Emmas līča piekraste, kur izvietojies pilsētciemats, agrāk bijusi neapdzīvota — eskimosu ciemi atradušies Plovera līcī un pie Provideņijas līča ieejas. 1928. gadā Emmas līča krastā izveidota akmeņogļu noliktava, bet 1933. gadā līdzās tai noliktavas pārziņa kantoris. 1934. gadā Emmas līča dienvidu krastā izveidota Buhta Provideņijas polārstacija.

1937. gadā uzsākta ostas un ciemata būvniecība. 1945. gada 10. maijā pieņemts lēmums par oficiāla ciemata dibināšanu. 1957. gadā tam piešķirts pilsētciemata statuss un kļūst par rajona centru. Līdz 1994. gadam uzbūvēta pilsētas infrastruktūra — skola, kultūras nams, sporta komplekss, peldbaseins, viesnīca u.c. 1989. gadā ciematā dzīvoja 5432 cilvēki. Pēc 1991. gada sākās strauja iedzīvotāju izceļošana uz Krievijas centrālajiem apgabaliem; mūsdienās ciemata iedzīvotāju skaits stabilizējies ap 2150.

Infrastruktūra 
Provideņija ir nozīmīga jūras osta Ziemeļu jūras ceļa nodrošināšanā, kuģniecība tiek nodrošināta vidēji 225 dienas no maija līdz janvārim, no tām 45 — ar ledlaužu palīdzību. 2012 gadā ostas kravu apjoms bija 18 700 tonnu. Līča pretējā krastā 17 km no pilsētciemata atrodas Provideņijas lidosta ar grunts skrejceļu. Pilsētciematā ir vidusskola ar 330 skolēniem, bērnudārzs, sporta skola, muzejs, pareizticīgo baznīca, kultūras centrs, bibliotēka, slimnīca, poliklīnika; darbojas termoelektrocentrāle. Ciematā ir četras iela: Dežņova krastmala un Polārā, Čukču un Eskimosu ielas.

Atsauces

Ārējās saites 

Krievijas pilsētciemati
Čukotkas autonomā apvidus apdzīvotās vietas
Sanja Mirza

Sanja Mirza (, ;  dzimusi ) ir Indijas tenisiste, bijusī pasaules pirmā rakete dubultspēlēs. Sešu Grand Slam turnīru uzvarētāja (trīs sieviešu dubultspēlēs un trīs jauktajās dubultspēlēs); piecu Grand Slam turnīru fināliste (viens dubultspēlēs un četri jauktajās dubultspēlēs); divkārtēja WTA finālturnīra uzvarētāja (2014, 2015) dubultspēlēs; 44 WTA turnīru uzvarētāja (viena - vienspēlēs), četru vasaras olimpisko spēļu dalībniece (2008—2020).

Statistika

Grand Slam fināli

Sieviešu dubultspēles: 4 (3—1)

Jauktās dubultspēles: 7 (3—4)

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Ardžunas balva (2004)
 WTA jaunpienācējs (2005)
 Padma Šrī (2006)
 Khel Ratna balva (2015) 
 Padma Bhushan (2016)

Atsauces

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Mahārāštrā dzimušie
Indijas tenisisti
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Alfs Inge Holanns

Alfs Inge Rasdāls Holanns (, dzimis ) ir bijušais Norvēģijas futbolists, spēlēja aizsarga un pussarga pozīcijā, bijis Norvēģijas futbola izlasea dalībnieks.

Savu karjeru iesācis Norvēģijas komandā Bryne, bet vēlāk jau pārcēlies uz Angliju. Pārstāvējis Anglijas Premjerlīgas klubus Nottingham Forest, Leeds United un Manchester City. Kreisā ceļa traumas dēļ, 2003. gadā, 31 gadu vecuma, beidzis savu karjeru.

Ar Norvēģijas futbola izlasi piedalījies 1994. gada FIFA Pasaules kausā.

Viņa dēls Ērlings Breuts Holanns arī ir futbolists.

Ārējās saites 

1972. gadā dzimušie
Norvēģijas futbolisti
Norvēģijas izlases futbolisti
Nottingham Forest F.C. spēlētāji
Leeds United F.C. spēlētāji
Manchester City F.C. spēlētāji
1994. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Norvēģijā dzimušie
1984.—1985. gada Eiropas kausa sezona

1984.—1985. gada Eiropas kausa sezona bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 30. sezona. Sezona ilga no līdz . Finālspēle norisinājās Heizela stadionā Briselē.

Par Eiropas kausa uzvarētājiem pirmo reizi kļuva Itālijas klubs Juventus, kas finālā uzvarēja Anglijas klubu Liverpool ar rezultātu 1–0. Juventus kļuva par pirmo komandu, kas ir ieguvusi visus trīs Eiropas galvenos klubu titulus (Eiropas kauss/UEFA Čempionu līga, UEFA kauss/UEFA Eiropas līga un UEFA Kausu ieguvēju kauss).

Finālu aizēnoja traģēdija, kas notika pirms spēles. Liverpool fani tika pāri nožogojumam, kas norobežoja abu komandu fanus. Pārāk liela svara dēļ, stadiona konstrukcija sabruka, nogalinot 39 cilvēkus un vēl vairākus simtus ievainojot. Pēc traģēdijas, Anglijas klubi tika izslēgti no Eiropas kausiem uz pieciem gadiem.

Pirmā kārta 

|}

Otrā kārta 

|}

Ceturtdaļfināli 

|}

Pusfināli 

|}

Fināls

Atsauces

Ārējās saites 

 UEFA mājaslapa

1984. gads futbolā
1985. gads futbolā
UEFA Čempionu līga
Samuels Sevjans

Samuels Sevjans (, ; dzimis , Korningā) ir ASV starptautiskais lielmeistars šahā (2014).

Biogrāfija 
Piedzimis armēņu emigrantu ģimenē. Ar šahu sācis nodarboties piecu gadu vecumā. 2012. gadā uzvarējis Pasaules jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2012. gadā dalījis pirmo vietu Losandželosas šaha turnīrā 23rd Metropolitan Chess FIDE Invitational. 2013. gadā dalījis otro vietu Budapeštas šaha turnīrā First Saturday. 2013. gadā kļuvis par visu laiku jaunāko ASV šaha čempionātu dalībnieku.

Kļuvis par jaunāko starptautisko meistaru (2013. gadā — 12 gadu, 10 mēnešu un 15 dienu vecumā) un starptautisko lielmeistaru (2014. gadā — 13 gadu, 10 mēnešu un 27 dienu vecumā) ASV šaha vēsturē.

2021. gada novembrī Rīgā izcīnījis 13. vietu 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2022. gada oktobrī Sentluisā ierindojies 9. vietā ASV šaha čempionātā.

Atsauces

Ārējās saites 

2000. gadā dzimušie
Ņujorkas štatā dzimušie
ASV šahisti
Džeferaijs Sjuns

Džeferaijs Sjuns (; dzimis , Pleino) ir ASV starptautiskais lielmeistars šahā (2015).

Biogrāfija 
Savu pirmo šaha turnīru uzvarējis septiņu gadu vecumā. 2009. gadā bijis otrais Pasaules jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā. 2016. gadā uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā.
Tajā pašā gadā pirmo reizi piedalījies ASV šaha čempionāta finālā, kurā ierindojies 6. vietā. 2018. gadā uzvarējis Sentluisas starptautiskajā šaha turnīrā Spring Classic. Pēc gada atkārtojis šo panākumu.

2019. gadā piedalījies FIDE Pasaules kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā sasniedzis ceturtdaļfinālu, kurā piekāpies nākamajam turnīra uzvarētājam Teimuram Radžabovam.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 27. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2022. gada oktobrī Sentluisā ierindojies 8. vietā ASV šaha čempionātā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2014. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2015. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Bijis viens no visu laiku jaunākajiem šaha lielmeistariem ASV šaha vēsturē.

Atsauces

Ārējās saites 

2000. gadā dzimušie
Teksasā dzimušie
ASV šahisti
Jānis Jurkāns (dramaturgs)

Jānis Jurkāns (1950) ir latviešu rakstnieks un dramaturgs.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1950. gada 12. jūlijā Rīgā strādnieku ģimenē, no 1952. gada dzīvoja Jūrmalā. Mācījās Jūrmalas 4. astoņgadīgajā skolā un Jūrmalas 2. vakara vidusskolā.
Studēja Jāzepa Vītola Latvijas Valsts Konservatorijas Teātra fakultātes Aktieru nodaļā, no 1975. gadada bija Valsts Rīgas Operetes teātra solists (1975–1976), tad Drāmas teātra aktieris (1976–1981).  
1980. gadā Jurkānu uzņēma Latvijas Rakstnieku savienībā, 1983. gadā viņš papildinājās Maksima Gorkija Pasaules literatūras institūta kursos.

Darbu pirmiestudējumi 

1976: "Dzērvīte" Liepājas teātrī;
1977: "Pulkstenis ar dzeguzi" Drāmas teātrī;
1980: "Kolibri" Drāmas teātrī;
1983: "Smilšu kūka" Liepājas teātrī;
1983: "Tika un Spilventiņa piedzīvojumi puķu pļavā" Leļļu teātrī;
1985: "Divkauja kosmosā" Leļļu teātrī;
1987: "Kraukļi" Liepājas teātrī;
1988: "Jāzepiņš" Dailes teātrī;
1989: "Durvis" Latvijas televīzijā;
1989: "Kamīns" VEF Tautas teātrī;
1990: "Trīs draugi" (Ērika Marijas Remarka romāna dramatizējums) Nacionālajā teātrī;
1990: "Gliemezītis – riteņbraucējs" Balvu Tautas teātrī;
1991: "Ēzopa piedzīvojumi" Liepājas teātrī;
1993: "Akacis" Rīgas Nomales teātrī Sarkandaugava;
1995: "Trīs vīri kūrortā" (Ērika Kestnera romāna dramatizējums Liepājas teātrī);
1995: "Ceplis" (Pāvila Rozīša romāna dramatizējums) Nacionālajā teātrī;
1997: "Dūdieviņš" Nacionālajā teātrī;
1997: "Amālija" Nacionālajā teātrī;
2001: "Dāmu paradīze" (Emīla Zolā romāna dramatizējums) Liepājas teātrī;
2002: "Viņš taču ir muļķis" Nacionālajā teātrī;
2003: "Mihoelss" ("Nenotikusī izrāde") Daugavpils teātrī;
2004: "Dzīvīte, dzīvīte..." ("Vistas") Dailes teātrī;
2005: "Melanholiskais valsis" (librets) Dailes teātrī;
2008: "Dzīvīte, dzīvīte..." (otrā sērija) Dailes teātrī;
2013: "Kurš apēda sieru?" (Džefa Kinnija "Grega dienasgrāmatas" dramatizējums) Daugavpils teātrī.

Atsauces 

1950. gadā dzimušie
Latviešu rakstnieki
Latvijas dramaturgi
Valters Vilsons

Valters Vilsons bija angļu futbolists un treneris, kurš spēlēja Mansfield Town, Burslem Port Vale un Nelson komandās. 1925. gadā trenēja Latvijas futbola izlasi pēc Latvijas Futbola savienības uzaicinājuma.

Latvijas izlasi vadīja trīs pārbaudes spēlēs piekāpjoties Somijai un nospēlējot neizšķirti 2-2 ar Igauniju un Lietuvu.

Spēlētāja karjera 
Vilsons spēlēja Mansfield Town komandā pirms pievienojās Burslem Port Vale 1894. gada jūlijā. Nospēlējis tikai piecas otrās līgas spēles 1894.–1895. gada sezonā, viņš pameta Athletic Ground un 1894. gada decembrī tika pārcelts uz Nelsonu  Pēc ierašanās Latvijā, lai vadītu Latvijas futbola izlasi, paralēli spēlēja Latvijas čempionātā Rīgas Makkabi komandā.

Statistika 
Avots:

Atsauces 

Latvijas futbola izlases treneri
Anglijas futbola treneri
Anglijas futbolisti
Darjušs Sverčs

Darjušs Sverčs (; dzimis , Tarnovske Guri) ir Polijas un ASV (kopš 2018. gada) starptautiskais lielmeistars šahā (2009).

Biogrāfija 
Daudzkārtējais Polijas jauniešu šaha čempionātu uzvarētājs dažādās vecuma grupās: U10 (2002), U12 (2005, 2006), U14 (2007). 2011. gadā uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā, bet 2012. gadā bijis labākais Pasaules jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā.

2013. gadā piedalījies FIDE Pasaules kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 2. kārtā zaudējis Aleksandram Griščukam. 

Kopš 2018. gada šaha turnīros pārstāv ASV.

2022. gada oktobrī Sentluisā ierindojies 11. vietā ASV šaha čempionātā.

Pārstāvējis Polijas un ASV komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs Polijas izlases sastāvā piedalījies 2 reizes (2012-2014);
 Eiropas komandu šaha čempionātā Polijas izlases sastāvā piedalījies 2013. gadā;
 Pasaules komandu šaha čempionātā ASV izlases sastāvā piedalījies 2019. gadā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 35. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2008. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2009. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Silēzijas vojevodistē dzimušie
ASV šahisti
Polijas šahisti
Hanss Nīmanis

Hanss Moke Nīmanis (; dzimis , Sanfrancisko) ir ASV starptautiskais lielmeistars šahā (2021).

Biogrāfija 
Piedzimis jauktā havajiešu un dāņu ģimenē. Septiņu gadu vecumā kopā ar ģimeni pārcēlies uz Nīderlandi, bet desmit gadu vecumā atgriezies ASV. Šahu sācis spēlēt astoņu gadu vecumā. 2016. gadā uzvarējis Ziemeļamerikas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2019. gadā uzvarējis Edvarda Laskera memoriālā. 2021. gada jūlijā uzvarējis Filadelfijas starptautiskajā šaha festivālā World Open un ASV junioru šaha čempionātā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 52. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2022. gada oktobrī Sentluisā ierindojies 7. vietā ASV šaha čempionātā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2018. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2021. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Apsūdzības krāpniecībā 
2022. gada septembrī "Sinquefield Cup" turnīrā Hanss Nīmanis uzvarēja Pasaules čempionu šahā Magnusu Kārlsenu, tādejādi pārtraucot viņa 53 nezaudēto spēļu sēriju. Pasaules čempions sociālajos tīklos izplatīja ziņas, kas liecināja par aizdomām, ka Nīmanis šajā uzvarā ir izmantojis krāpnieciskas metodes. Vēlāk abi šahisti tikās tiešsaites turnīrā, kurā Kārlsens pārtrauca partiju pēc 1. gājiena. Pēc šī skandāla Starptautiskās Šaha federācijas (FIDE) Godīgas spēles komisija (FPL) nolēma izveidot Izmeklēšanas komisiju, kuru vadīja Salomeja Zaksaite. Komisija apliecināja gatavību izpētīt, apkopot un izanalizēt visus pieejamos datus un pierādījumus, kas skar šo konfliktu. Šaha portāls chess.com veica savu izmeklēšanu, kurā ar šaha platformas unikāliem algoritmiem atklāja negodīgas spēles pazīmes vairāk nekā 100 tiešsaistes spēlēs. Tajā skaitā bija arī šaha tiešsaites turnīri ar balvu fondu. Nīmana negodīga spēle tika konstatēta arī pret vairākiem citiem vadošajiem šahistiem, tajā skaitā pret Pasaules šaha čempiona nosaukuma pretendentu Janu Ņepomņaščiju. Nīmanis iepriekš atzina, ka 12 un 16 gadu vecumā krāpies divos tiešsaistes šaha turnīros, taču tagad un tostarp pret Kārlsenu allaž spēlējis godīgi.

Atsauces

Ārējās saites 

2003. gadā dzimušie
Kalifornijā dzimušie
ASV šahisti
2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — OFC zona

2022. gada FIFA Pasaules kausa OFC zonas kvalifikācija bija atlases sacensības Okeānijas Futbola konfederācijas (OFC) izlasēm FIFA Pasaules kausa finālturnīram, kas 2022. gadā notiks Katarā. Tajā tika noskaidrota viena izlase, kas piedalījās starpkonfederāciju izslēgšanas spēlēs.

Okeānijas zonas kvalifikācija tika vairākas reizes pārcelta COVID-19 pandēmijas dēļ. Sākotnēji tika paredzēts formāts, kurā 11 izlases tiktu sadalītas 2 grupās un aizvadītu viena apļa turnīru. Katras grupas divas labākās komadas kvalificētos otrajam posmam, kur tiktu aizvadīti pusfināli un fināls. Okeānijas Futbola konfederācija 2021. gada septembrī lūdza FIFA iespēju aizvadīt kvalifikācijas turnīru 2022. gada martā Katarā. Vēlāk turnīram pieteicās astoņas komandas. Pirmajā posmā jeb grupu turnīrā komandas bija sadalītas divās grupās pa četrām, aizvadot viena apļa turnīru. Divas labākās katras grupas komandas kvalificējās kvalifikācijas finālposmam, kurā aizvadīja pusfinālus un finālu. Fināla uzvarētājs kvalificējās sparpkonfederāciju izslēgšanas spēlei (play-off), kur tikās ar CONCACAF zonas 4. vietas ieguvējiem.

Par Okeānijas zonas kvalifikācijas uzvarētāju kļuva Jaunzēlande, bet izslēgšanas spēlē piekāpās Kostarikai un finālturnīram nekvalificijās.

Komandas 
Sākotnēju visas 11 Okeānijas zonas izlases pieteicās kvalifikācijai.  savu dalību atsauca Amerikāņu Samoa un Samoa futbola izlases.  dalību atsauca arī Tonga.

Grupu turnīrs

A grupa 

Piezīmes:

B grupa

Finālposms

Starpkonfederāciju izslēgšanas spēles 

|}

Atsauces

Ārējās saites 
 Okeānijas zonas PK kvalifikācija FIFA vietnē 

OFC zona
1990.—1991. gada Eiropas kausa sezona

1990.—1991. gada Eiropas kausa sezona bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 36. sezona. Sezona ilga no  līdz . Finālspēle norisinājās Sannikolas stadionā Bari.

Par Eiropas kausa uzvarētājiem pirmo reizi kļuva Dienvidslāvijas klubs Red Star Belgrade, kas finālā, pēcspēles 11 metru sitienu sērijā, uzvarēja Francijas klubu Marseille. Tā bija pirmā reize, kad par Eiropas kausa uzvarētājiem kļuva komanda no Dienvidslāvijas un tikai otrā reize, kad trofeju iegūst komanda no Austrumeiropas.

Šī bija pēdējā sezona, kad turnīra gaitā nenotiek grupu turnīrs.

Lai gan sākot ar šo sezonu Anglijas klubi atkal varēja piedalīties Eiropas turnīros, pēc piecu gadu diskvalifikācijas Heizela stadiona traģēdijas dēļ, Liverpool komanda tika diskvalificēta uz vēl vienu gadu un nevarēja piedalīties Eiropas kausā kā Anglijas čempioni.

Ajax, kā Nīderlandes čempioniem, nebija ļauts piedalīties turnīrā komandas fanu uzvedības dēļ pagājušajā sezonā.

Pirmā kārta 

|}

Otrā kārta 

|}

Ceturtdaļfināli 

|}

1 – Fanu nekārtību dēļ, mačs tika apturēts 78. minūtē. Red Star Belgrade komandai tika piešķirta tehniskā uzvara.

2 – Otrā puslaika pašās beigās, rezultātam esot 1–0 Marseille komandas labā, stadionā izslēdzās mākslīgais apgaismojums. Kad apgaismojas tika atjaunots, Milan atteicās turpināt spēli, un Marseille komandai tika piešķirta tehniskā uzvara.

Pusfināli 

|}

Fināls

Atsauces

Ārējās saites 

 UEFA mājaslapa

1990. gads futbolā
1991. gads futbolā
UEFA Čempionu līga
1991.—1992. gada Eiropas kausa sezona

1991.—1992. gada Eiropas kausa sezona bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 37. sezona. Sezona ilga no  līdz . Finālspēle norisinājās Vemblija stadionā Londonā.

Par Eiropas kausa uzvarētājiem pirmo reizi kļuva Spānijas klubs Barcelona, kas finālā uzvarēja Itālijas klubu Sampdoria ar rezultātu 1–0.

Šī bija pirmā sezona, kad turnīra gaitā notika grupu turnīrs. Pēc otrās kārtas, astoņas komandas tika sadalītas divās grupās. Uzvarētājs no katras grupas iekļuva finālā.

Pagājušā gada uzvarētāji Red Star Belgrade Dienvidslāvijas karu dēļ, nevarēja aizvadīt spēles savā laukumā. Šī bija pēdējā reize, kad turnīrā piedalījās komanda no Dienvidslāvijas. Tikai 1997.—1998. gada UEFA Čempionu līgas sezonā piedalījās komanda no Dienvidslāvijas Federatīvā Republikas.

Hansa Rostock kļuva par pēdējo Austrumvācijas komandu, kas ir piedalījusies Eiropas kausā.

Arsenal kļuva par pirmo Anglijas komandu Eiropas kausā kopš 1986. gada.

Pirmā kārta 

|}

Otrā kārta 

|}

Grupu turnīrs

A grupa

B grupa

Fināls

Atsauces

Ārējās saites 

 UEFA mājaslapa

1991. gads futbolā
1992. gads futbolā
UEFA Čempionu līga
Viesturs Koziols

Viesturs Koziols (1963) ir latviešu uzņēmējs, nekustamo īpašumu attīstītājs un sabiedriskais darbinieks.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1963. gada 24. augustā Rīgā. Pēc studijām Latvijas Universitātes Ģeogrāfijas fakultātē 1989. gadā sāka strādāt par laikraksta "Atmoda" komercvadītāju.
No 1995. līdz 1997. gadam viņš kā projektu vadītājs Norvēģijas uzņēmuma Varner-Gruppen mazumtirdzniecības tīklā "Varner Baltija" un nekustamo īpašumu administrācijas vadītājs Varner Hakon Invest cieši sadarbojās ar Aināru Šleseru, bija viens no "Baltijas Stabilitātes fonda" dibinātājiem.

Kopš 1996. gada Viesturs Koziols kā investors, attīstītājs un konsultants piedalījās Rimi Baltic, Narvesen, Cubus, Bik Bok, Dressmann veikalu tīklu attīstīšanā. Piedalījās tirdzniecības centru izveidē Rīgā (Rimi lielveikali Centrs, Mols, Dole, Alfa, Minska, Origo, Olimpija), viesnīcu Radisson Blu Rīdzene Hotel, Radisson Blu Hotel Latvija un Hotel Rīga rekonstrukcijā, attīstīja nekustamos īpašumus "Saules akmens" un "Saliena" (Babītes novads).

No 2001. līdz 2004. gadam Koziols bija akciju sabiedrības Latvijas Krājbanka padomes priekšsēdētājs. 2006. gadā viņa uzņēmums SIA "Žurnāls" sāka izdot iknedēļas žurnālu "Republika.lv", 2007. gadā kopā ar fotogrāfu Ilmāru Znotiņu viņš atvēra fotostudiju "Imagine".
2008. gadā Viesturs Koziols kļuva par Kontinentālās hokeja līgas (KHL) hokeja kluba Rīgas Dinamo valdes priekšsēdētāju.
2012. gadā izveidoja holdinga struktūru Latvijas Attīstības fonds (LDF).

2016. gadā viņu ievēlēja par Latvijas Hokeja federācijas viceprezidentu un ģenerālsekretāru, Starptautiskās Hokeja federācijas padomes loceklis.

Atsauces 

1963. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas uzņēmēji
1992.—1993. gada UEFA Čempionu līgas sezona

1992.—1993. gada UEFA Čempionu līgas sezona bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 38. sezona un 1. zem UEFA Čempionu līgas nosaukuma. Sezona ilga no  līdz . Finālspēle norisinājās Minhenes olimpiskajā stadionā.

Par UEFA Čempionu līgas uzvarētājiem pirmo reizi kļuva Francijas klubs Marseille, kas finālā uzvarēja Itālijas komandu Milan ar rezultātu 1–0. Marseille kļuva arī par pirmo Francijas komandu, kas ir uzvarējusi Eiropas spēcīgākajā klubu turnīrā.

Šī bija otrā reize, kad astoņas otrās kārtas uzvarētājas tika sadalītas divās grupās un grupu uzvarētāji iekļuva finālā. Šī bija pirmā sezona pēc PSRS un Dienvidslāvijas dalīšanās, tādējādi ļaujot piedalīties komandām no Baltijas valstīm, Ukrainas un Slovēnijas. Pirmo reizi piedalījās arī komandas no Fēru Salām un Izraēlas.

Priekšsacīkšu kārta 

|}

Pirmā kārta 

|}

1 – Pēc uzvaras 3–0 mājās un zaudējuma 4–1 viesos, Stuttgart sākotnēji iekļuva nākamajā kārtā. Pēc otrās spēles videomateriāla noskatīšanās atklājās, ka Stuttgart komandai laukumā atradās vairāk nekā trīs atļautie ārzemju spēlētāji, tādējādi Leeds United komandai tika piešķirta tehniskā uzvara 3–0. Tā kā rezultāts summā bija 3–3, Barselonā tika izspēlēta trešais mačs, kurā Leeds United uzvarēja 2–1.

Otrā kārta 

|}

Grupu turnīrs

A grupa

B grupa

Fināls

Atsauces

Ārējās saites 

 UEFA mājaslapa 

1992. gads futbolā
1993. gads futbolā
UEFA Čempionu līga
Katarīna Līnsbergere

Katarīna Līnsbergere (; dzimusi  Feldkirhā) ir austriešu kalnu slēpotāja, kas specializējas slalomā un milzu slalomā.

Karjera 
Pasaules kausa sacensībās debitēja 2016. gada janvārī. Piedalījās  Phjončhanā un izcīnīja sudraba medaļu komandu sacenībās, bet slalomā ieņēma 8. vietu. Pirmo reizi vietu uz goda pjedestāla PK posmos izcīnīja  Flahavā, Austrijā, ieņemot 3. vietu slalomā. 2019. gada Pasaules čempionātā Orē izcīnīja sudraba godalgu komandu sacensībās. 2019.—2020. gada Pasaules kausa sezonā izcīnīja 3. vietu slaloma disciplīnas kopvērtējumā.

2021. gada Pasaules čempionātā Kortīnā d'Ampeco ieguva divas zelta medaļas (slalomā un paralēlajā milzu slalomā), kā arī bronzu milzu slalomā.  Orē slalomā izcīnīja savu pirmo uzvaru PK posmos. Nedēļu vēlāk uzvarēja arī slaloma sacensībās Lencerheidē, Šveicē, nodrošinot uzvaru 2020.—2021. gada Pasaules kausa slaloma disciplīnas kopvērtējumā.

Atsauces

Ārējās saites 

  

1997. gadā dzimušie
Forarlbergā dzimušie
Austrijas kalnu slēpotāji
Austrijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki
Austrijas olimpiskie sudraba medaļnieki
Olimpiskie sudraba medaļnieki kalnu slēpošanā
Olimpiskie zelta medaļnieki kalnu slēpošanā
Vendija Holdenere

Vendija Holdenere (; dzimusi ) ir šveiciešu kalnu slēpotāja,  čempione komandu sacensībās, trīskārtēja pasaules čempione.

Karjera 
Pasaules kausa sacensībās debitēja 2010. gada oktobrī. Pirmo reizi vietu uz goda pjedestāla PK posmos izcīnīja  Ofteršvangā, Vācijā, ieņemot otro vietu slalomā. Piedalījās  Sočos, kur startēja slalomā un milzu slalomā, taču abās disciplīnās nefinišēja pirmajā braucienā.  paralēlā slaloma pilsētas sacensībās Stokholmā izcīnīja savu pirmo uzvaru PK posmos. 2015.—2016. gada Pasaules kausa sezonā izcīnīja uzvaru kombinācijas kopvērtējumā un trešo vietu slaloma vērtējumā.

2017. gada Pasaules čempionātā Sanktmoricā kļuva par pasaules čempioni kombinācijā un ieguva sudraba medaļu slalomā.  Phjončhanā izcīnīja trīs medaļas — zeltu komandu sacensībās, sudrabu slalomā un bronzu kombinācijā. Starēja arī milzu slalomā, kur ieņēma 9. vietu. 2017.—2018. gada Pasaules kausa sezonā izcīnīja savu otro disciplīnu titulu, uzvarot kombinācijas kopvērtējumā, bet absolūtajā kopvērtējumā ieņēma otro vietu. 2019. gada Pasaules čempionātā ieguva divas zelta medaļas, uzvarot kombinācijā un komandu sacensībās.

Atsauces

Ārējās saites 

   

1993. gadā dzimušie
Švīces kantonā dzimušie
Šveices kalnu slēpotāji
Šveices sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki
Šveices olimpiskie zelta medaļnieki
Šveices olimpiskie sudraba medaļnieki
Šveices olimpiskie bronzas medaļnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki kalnu slēpošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki kalnu slēpošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki kalnu slēpošanā
Katarīna Galhūbere

Katarīna Galhūbere (; dzimusi ) ir austriešu kalnu slēpotāja, kas specializējas slaloma un milzu slaloma disciplīnās, olimpisko spēļu medaļniece.

Pasaules kausa sacensībās debitēja 2015. gada oktobrī Zeldenē. Piedalījusies 2017. gada Pasaules čempionātā Sanktmoricā, startēja tikai slalomā, bet nefinišēja otrajā braucienā.  izcīnīja bronzas medaļu slalomā, bet komandu sacensībās ieguva sudraba godalgu. 2017.—2018. gada sezonā sasniedza līdz šim savu labāko rezultātu Pasaules kausa slaloma disciplīnas kopvērtējumā (7. vietu).

Atsauces

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Lejasaustrijā dzimušie
Austrijas kalnu slēpotāji
Kalnu slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Kalnu slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskie sudraba medaļnieki kalnu slēpošanā
Janis Lukaševičs

Janis Lukaševičs jeb Johanns Lukašēvičs dzimis 1699. gadā, miris 1779. gadā bija Jēzus biedrības misionārs Varakļānos un Preiļos, kurš ir pirmās līdz mūsdienām saglabātās grāmatas latviešu valodas Augšzemes dialekta izloksnēs jeb latgaliešu rakstu valodā Evangelium totto anno, autors.

Atsauces
1997.—1998. gada UEFA Čempionu līgas sezona

1997.—1998. gada UEFA Čempionu līgas sezona bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 43. sezona un 6. zem UEFA Čempionu līgas nosaukuma. Sezona ilga no  līdz . Finālspēle norisinājās Amsterdam Arena stadionā Amsterdamā.

Par UEFA Čempionu līgas uzvarētājiem septīto reizi kļuva Spānijas klubs Real Madrid, kas finālā uzvarēja Itālijas klubu Juventus ar rezultātu 1–0.

Šī bija pirmā sezona, kad grupu turnīrā bija sešas grupas, nevis četras kā iepriekš. Izslēgšanas spēlēm kvalificējas katras grupas uzvarētājs un divas labākās otrās vietas. Šī bija arī pirmā UEFA Čempionu līgas sezona, kad tika izspēlētas divas kvalifikācijas kārtas. Pirmo reizi turnīrā piedalījās arī otro vietu ieguvējas no astoņām līgām. Vācijas kļuva par pirmo valsti, no kuras vienā sezonā piedalās trīs komandas.

Pirmo reizi turnīrā piedalījās komandas no Armēnijas, Azerbaidžānas, Baltkrievijas, Slovākijas un Maķedonijas. Pirmo reizi kopš 1991.—1992. gada sezonas turnīrā piedalījās Dienvidslāvijas čempions.

Kvalifikācija

Pirmā kvalifikācijas kārta 

|}

Otrā kvalifikācijas kārta 

|}

Grupu turnīrs 
Bayer Leverkusen, Beşiktaş, Košice, Feyenoord, Lierse, Newcastle United, Olympiacos, Parma. Sparta Prague un Sporting CP debitēja UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā.

A grupa

B grupa

C grupa

D grupa

E grupa

F grupa

Otro vietu ieguvēji

Izslēgšanas spēles

Ceturtdaļfināli 

|}

Pusfināli 

|}

Fināls

Labākie vārtu guvēji

Atsauces

Ārējās saites 

 UEFA mājaslapa 

1997. gads futbolā
1998. gads futbolā
UEFA Čempionu līga
Dial M for Murder

Dial M for Murder ir 1954. gada ASV trilleris. Filmas režisors un producents ir Alfreds Hičkoks. Filmā galvenās lomas atveido Rejs Millands, Greisa Kellija, Roberts Kamingss, un Džons Viljamss. Filma ir balstīta uz Frederika Nota 1952. gada lugas motīviem.

Bijušais tenisists izveido plānu, lai nogalinātu savu sievu, pēc tam, kad atklājas, ka viņai ir romāns.

Atsauces

Ārējās saites 

1954. gada filmas
ASV filmas
Alfreda Hičkoka filmas
1699. gads Latvijā

Šajā lapā ir apkopoti 1699. gada notikumi pašreizējās Latvijas teritorijā, kuras Kurzemes un Zemgales novadi atradās Kurzemes hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš atradās Kurzemes hercogistē ar autonomijas tiesībām. Vidzemes novads ietilpa zviedru Vidzemes sastāvā, kas bija Zviedrijas domīnija, bet Latgales novads poļu Vidzemes jeb Inflantijas sastāvā, kas bija Žečpospoļitas province.

Notikumi Latvijas teritorijā

Nezināms laiks vai visa gada laikā 
 Inflantiju līdz savai nāvei 17. jūnijā pārvaldīja Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Augusts II Stiprais.
 Kurzemes un Zemgales hercogistē valdīja hercogs Frīdrihs Vilhelms Ketlers.
 Zviedru Vidzemē valdīja Zviedrijas karalis Kārlis XII.

 Vidzemes ģenerālsuperintendents Johans Fišers pameta Vidzemi un atgriezās Vācijā, Lībekā.
 Aglonā, Viļņas dominikāņu klostera priora, tēva, Remigija Mosokovska izvēlētajā vietā dominikāņi uzbūvēja pirmo koka baznīcu kopā ar klosteri. Šajā pat gadā baznīca nodega.
 Vēl dominikāņi uzcēla koka baznīcu Raipolē un koka kapliču Pildā.
 No jauna tika uzcelta koka baznīca Gaujienā, kuru pēc 3 gadiem nodedzināja krievu armija.
 Zviedru armijas ģenerālleitnants, landrāts, Ozolmuižas īpašnieks Karls Frīdrihs fon Mengdens un viņa sieva Helena Renata Fon Taube Dikļu baznīcai uzdāvināja kokgriezumiem rotātu kanceli. Kanceles jumtiņu rotāja eņģeļu un akanta vijumu ietverts polihroms, kā arī Mengdemu un Taubes alianses ģerboņi.
 Mērsraga baznīca bijusi tik sliktā stāvoklī, ka vētra sagāzusi baznīcas torni.

Statistiski dati 
 Rīgas labības eksports: 739 lasti kviešu, 9585 lasti rudzu, 1596 lasti miežu, 149 lasti auzu (lasts kviešu - 48 pūri, lasts rudzu 45 pūri, lasts miežu un auzu 60 pūri).

Kultūra

Zinātne

Dzimuši 
 14. janvāris — Jānis Lukaševičs, lietuviešu jezuītu ordeņa loceklis, skolotājs un misionārs. Darbojies Varakļānu un Preiļu apvidos, Izvaltā, Dubnā, Pušā. Sagatavojis rakstus latgaliešu valodā. Pirmās latgaliešu grāmatas sastādītājs. (miris 1779).
 9. novembris — Oto Kristofers fon der Hovens, Kurzemes hercogistes muižnieks un politiķis, Briežu un Vircavas muižu īpašnieks. (miris 1775).

Miruši

Atsauces 

Latvija
 
Notikumi Latvijā pēc gada
1606. gads Latvijā

Šajā lapā ir apkopoti 1606. gada notikumi pašreizējās Latvijas teritorijā, kuras Kurzemes un Zemgales novadi atradās Kurzemes hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales novadi Pārdaugavas hercogistes sastāvā (Žečpospoļitas province). Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, bet dienviddaļā Grobiņas apgabals, kuri nebija pakļauti Kurzemes hercogistei. Šajā laikā notika karadarbība starp Žečpospoļitu un Zviedrijas karalisti.

Notikumi Latvijas teritorijā

Nezināms laiks vai visa gada laikā 
 Livonijas lielhercogs skaitījās Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa.

 Kurzemes un Zemgales hercogistes Kurzemes daļu pārvaldīja Vilhelms Ketlers, bet Zemgales un Sēlijas daļu viņa brālis Frīdrihs Ketlers.

 Vidzemē plosījās mēra epidēmija.

Septembris 
 5. septembris — Hercogs Fridrihs izdeva likumu "Polizei-ordnung", kas daļēji atkārtojot 1573. Jelgavas pilsētas tiesību normas, pilsētai deva savu rakstītu satversmi un pilsētas valdību jeb "Stadt-Regiement" – rāti 12 rātskungu sastāvā ar birģermeistaru un viņa biedru fogtu. Turpmāk visām Kurzemes un Zemgales pilsētām piešķīra Jelgavas tiesības (izņemot Jēkabpili). Šis likums paredzēja:
 Birģera tiesības nedrīkst saņemt neviens, kurš nav sniedzis apliecinājumu un pierādījumu par godīgu, t.i. brīvu, izcelsmi un nevainojamu uzvedību. 
 Kad rāte kādu novērtējusi atzinīgi, viņam par birģera tiesību un brīvību iegūšanu jāmaksā 10 dālderus. Pēc tam viņiem publiski jāuzrāda rātei savs birģera bruņojums un ieroči, lai tā pārbaudītu, vai tie ir derīgi. 
 Bīstamas karadarbības, ienaidnieka iebrukuma vai – lai Dievs mūs no tā pasargā! – aplenkuma laikā aizliegts atstāt pilsētu un doties uz kādu citu vietu bez īpašas Mūsu piekrišanas un atļaujas.

Kultūra 
 maijs — Viļņā, Tomasa Leuicka vadītajā jezuītu akadēmijas tipogrāfijā tika publicēta Laurentija Bojera poēma "Carolomachia" jeb "Karaļu kauja”, kas bija veltīta iepriekšēja gadā notikušajai Salaspils kaujai.

Zinātne

Dzimuši

Miruši 

Latvija
 
Notikumi Latvijā pēc gada
Stabilitātei!

Stabilitātei! ir 2021. gada 26. februārī dibināta populistiska, eiroskeptiska, centriska Latvijas politiskā partija. To dibināja bijušie Rīgas domes deputāti Aleksejs Rosļikovs un Valērijs Petrovs. Par savu ideoloģiju partija uzskata centrismu.

Partija aicina vienlaikus uz lielāku valsts kontroli un valsts aparāta samazināšanu, kā arī distancēšanos no Eiropas Savienības, t.i. vienlaikus uz kreisu un labēju politiku. Partijas programma iekļauj: Latvijas prezidenta varas palielināšanu, deputātu skaita samazināšanu un atļauju balsot nepilsoņiem. Par vienkāršās tautas un valdošo politiķu pretnostatīšanu, un arī savas programmas dēļ partija tiek vainota populismā.

Vēsture 
Partija tika reģistrēta 2020. gada 11. oktobrī kā Biedrība "Stabilitātei- Jā!".

Partijas dibināšanas sanāksme notika 2021. gada 17. janvārī, par partijas priekšsēdētāju un līdzpriekšsēdētāju ieceļot bijušos Rīgas domes deputātus Alekseju Rosļikovu un Valēriju Petrovu. Valdes sākotnējā sastāvā bija 12 cilvēki.

Beidzoties parakstu vākšanai atvēlētajām desmit dienām, kopumā partijas dibināšanā piedalījušies 315 cilvēki. Uz dibināšanas brīdī partijā bija 647 biedri. Partija oficiāli tika dibināta 2021. gada 26. februārī.

2021. gadā partija organizēja protesta akcijas pret obligāto vakcināciju un ierobežojumiem saistībā ar COVID-19 pandēmiju.

14. Saeimas vēlēšanas 
2022. gada 13. jūlijā partija iesniedza Centrālajā vēlēšanu komisijā kandidātu sarakstu, ar kuru startēja 14. Saeimas vēlēšanās. Partijas Ministru prezidenta kandidāts bija Aleksejs Rosļikovs. Vēlēšanās partija ieguva 6,8% balsu, saņemot 11 deputātu vietas 14. Saeimā. Lielāko atbalstu partija ieguva Rīgā un Latgalē.

31. oktobrī tika paziņots, ka partija virzīs tās līderi Alekseju Rosļikovu Saeimas priekšsēdētāja amatam, kurš amatā gan netika ievēlēts.

Atsauces

Ārējās saites 
 Partijas mājaslapa
 Facebook konts

Latvijas politiskās partijas
1607. gads Latvijā

Šajā lapā ir apkopoti 1607. gada notikumi pašreizējās Latvijas teritorijā, kuras Kurzemes un Zemgales novadi atradās Kurzemes hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales novadi Pārdaugavas hercogistes sastāvā (Žečpospoļitas province). Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, bet dienviddaļā Grobiņas apgabals, kuri nebija pakļauti Kurzemes hercogistei. Šajā laikā notika karadarbība starp Žečpospoļitu un Zviedrijas karalisti.

Notikumi Latvijas teritorijā

Nezināms laiks vai visa gada laikā 
 Livonijas lielhercogs skaitījās Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa.

 Kurzemes un Zemgales hercogistes Kurzemes daļu pārvaldīja Vilhelms Ketlers, bet Zemgales un Sēlijas daļu viņa brālis Frīdrihs Ketlers.

 Neretas muižkungs dibināja ķesterskolu, piešķirot tai 300 markas gadā skolotāja algošanai.
 Tika izveidota Piņķu muiža, kā rezultātā izcēlās nesaskaņas ar vietējiem zemniekiem, kas tika padzīti no mājām.
 Trikātā luterāņiem tika uzcelta pirmā mūra baznīca.
 Cēsu Svētā Jāņa luterāņu baznīcā izcēlās ugunsgrēks, nodarot tai postījumus.

Augusts 
 16 un 17. augusts — Ugunsgrēkā nodega lielākā daļa Jelgavas koka namu.

Kultūra 
 Georgs Elgers Viļņā iestājās jezuītu ordenī.

Zinātne

Dzimuši

Miruši 

Latvija
 
Notikumi Latvijā pēc gada