joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Roberts Pelše

Roberts Pelše (1880—1955) bija latviešu marksists, literatūrkritiķis un publicists.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1880. gada 15. oktobrī Elejas pagasta "Māckaišos" zemnieka Andreja Pelšes ģimenē, Arvīda Pelšes brālēns.
Mācījās Elejas pagastskolā un Jelgavas pilsētas skolā (1891-1896), pēc tam strādāja Zaļenieku un Lielsesavas pagastu valdēs (1897-1900), kur pieslējies sociāldemokrātu grupai. Policijas uzsāktās izmeklēšanas dēļ pārcēlās uz Krievijas Tālajiem Austrumiem, kur strādāja par kantora darbinieku kādā Blagoveščenskas kokzāģētavā un publicējies laikrakstā "Amurskij kraj" (1900-1903). 
1904. gadā devās uz Parīzi, kur sāka mācīties Vēstures institūtā (1904-1905).
1905. gada revolūcijas laikā atgriezās dzimtenē, piedalījās kaujinieku grupās, pēc revolūcijas sakāves darbojās pagrīdes LSD Centrālkomitejā (1907‒1912). 
1912. gadā devās uz Parīzi, kur turpināja mācības Vēstures institūtā, no 1914. gada Angļu darbaļaužu koledžā Londonā. Šajā laikā publicēja Raiņa, Aspazijas un Upīša darbu izvērtējumu no marksisma pozīcijām.

Pēc Pirmā pasaules kara sākuma no 1915. gada pastāvīgi dzīvoja Maskavā, kur piedalījās Oktobra revolūcijas notikumos, pēc 1920. gada veicis diplomātiskus uzdevumus.   
No 1924. gada Pelše bija ierēdnis dažādās Krievijas PFSR un Ukrainas PSR izglītības un mākslas iestādēs. 1930. gadā viņu ievēlēja par Maskavas Mākslas zinātņu akadēmijas īsteno locekli. 
Krieviski sarakstīja grāmatas "Modernās mākslas problēmas" (1927), "Mūsu teātra politika" (1929). 
Otrā pasaules kara laikā dzīvoja Uzbekijā (1941-1942) un Maskavā (1943-1944).

1945. gadā ieradās Rīgā, kur tika iecelts par LVU Filoloģijas fakultātes dekānu un katedras vadītāju (1945-1949), līdztekus bija LZA Etnogrāfijas un folkloras, pēc tam Folkloras institūta direktors (1946-1955). 1948. gadā aizstāvēja filoloģijas zinātņu doktora grādu un tika ievēlēts par LU profesoru.

Miris 1955. gada 19. jūnijā satiksmes negadījumā Rīgā, apbedīts Raiņa kapos.

Pagodinājumi 
 Latvijas PSR Nopelniem bagātais kultūras darbinieks (1945).

Darbi 
 "Kas ir "Uguns un nakts"?" (1911),
 "Proletāriskā un neproletāriskā māksla", "Kalpi, saimnieki un muižnieki latviešu tautasdziesmās" (abi 1911), 
 "Šķiru elementi mākslā" (1912), 
 "Antiņš vai Spīdola?", "Indulis un Ārija", "Kurp trauc Aspazijas varones?" (visi 1912), 
 Нравы и искусство Французской революции (1919),
 Пути современного театра (kopā ar A. Lunačarski un V. Pļetņovu), М.—Л., 1926;
 Основы нашей репертуарной политики. Репертуарный бюллетень. 1926. № 1;
 А. В. Луначарский — теоретик, критик, драматург, оратор. Советское искусство. 1926. № V;
 Проблемы современного искусства (1927),
 Наша театральная политика (1929),
 О литературном наследии и советской драматургии (1933),
 Драматургия социалистической индустрии (1934),
 Andreja Upīša traģēdija "Spartaks" (1943),
 Latviešu un krievu kultūras sakari (1951).

Atsauces 

Revolucionāri
Marksisti
Latviešu zinātnieki
Nodirbeks Jakubojevs

Nodirbeks Jakubojevs (; dzimis , Taškentā) ir Uzbekistānas starptautiskais lielmeistars šahā (2019).

Biogrāfija 
2016. gadā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā un pirmo reizi uzvarējis Uzbekistānas šaha čempionātā. 2017. gadā uzvarējis Āzijas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2018. gadā otro reizi uzvarējis Uzbekistānas šaha čempionātā, bet 2020. gadā izcīnījis savu trešo Uzbekistānas šaha čempiona titulu. 2021. gadā bijis otrais Āzijas zonas šaha turnīrā un izcīnījis tiesības piedalīties FIDE Pasaules kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 2. kārtā piekāpies čehu lielmeistaram Davidam Navaram.

Divas reizes pārstāvējis Uzbekistānas komandu Pasaules šaha olimpiādēs (2018, 2022). 2022. gadā uzvarējis komandu vērtējumā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 54. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2019. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

2002. gadā dzimušie
Uzbekistānas šahisti
Nodirbeks Abdusatorovs

Nodirbeks Abdusatorovs (; dzimis , Taškentā) ir Uzbekistānas starptautiskais lielmeistars šahā (2018).

Biogrāfija 
2012. gadā uzvarējis Pasaules jauniešu šaha čempionātā U8 vecuma grupā. 2015. gadā izcīnījis 4. vietu Pasaules jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2017. gadā Sanktpēterburgā izcīnījis 3. vietu Mihaila Čigorina memoriālā. 2019. gadā uzvarējis Centrālās Āzijas valstu junioru šaha čempionātā. 2021. gada maijā uzvarējis Āzijas zonas turnīrā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 56. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2021. gada decembrī Varšavā uzvarējis Pasaules ātrā šaha čempionātā, papildu mačā par 1. vietu uzvarot Krievijas lielmeistaru Janu Ņepomņaščiju.

Pārstāvējis Uzbekistānas komandu Pasaules šaha olimpiādē un 2022. gadā uzvarējis komandu vērtējumā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2018. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Lielmeistara nosaukumu ieguvis 13 gadu, 1 mēneša un 11 dienu vecumā, kas 2018. gadā bijis otrs agrākais sasniegums aiz Sergeja Karjakina. 2021. gada janvārī bijis piektais visu laiku jaunākais lielmeistars šaha vēsturē.

Atsauces

Ārējās saites 

2004. gadā dzimušie
Uzbekistānas šahisti
Šamsidins Vohidovs

Šamsidins Vohidovs (; dzimis ) ir Uzbekistānas starptautiskais lielmeistars šahā (2020).

Biogrāfija 
2015. gadā uzvarējis Pasaules jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 2018. gadā Pasaules ātrā šaha čempionātā izcīnījis sensacionālu uzvaru pār Pasaules čempionu šahā Magnusu Karlsenu. 2021. gadā uzvarējis Āzijas šaha tiešsaites čempionātā un izcīnījis tiesības piedalīties FIDE Pasaules kausā pēc izslēgšanas sistēmas.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 89. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Pārstāvējis Uzbekistānas komandu Pasaules šaha olimpiādē un 2022. gadā uzvarējis komandu vērtējumā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2016. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2020. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

2002. gadā dzimušie
Uzbekistānas šahisti
Oleksijs Mihailičenko

Oleksijs Mihailičenko (, dzimis ) ir bijušais Ukrainas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis PSRS, NVS un Ukrainas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis Dynamo Kyiv komandā 1981. gadā, kur viņš pavadīja deviņus gadus. Tā laikā izcīnījis četrus PSRS Augstākā līgas titulus un UEFA Kausu ieguvēju kausu 1986. gadā. 1990–91. gada sezonu pavadījis Itālijas komandā Sampdoria, palīdzot komandai izcīnīt A sērijas čempionu titulu. Vēlāk pievienojies Skotijas komandai Rangers. Glāzgovas komandā, piecu sezonu laikā, Mihailičenko izcīnīja piecus Skotijas Premjerlīgas titulus. 1987. un 1988. gadā Mihailičenko tika atzīts par Ukrainas labāko futbolistu, savukārt 1988. gadā arī par visas PSRS labāko spēlētāju.

Ar PSRS futbola izlasi piedalījies 1988. gada Eiropas čempionātā, bet ar NVS izlasi – 1992. gada Eiropas čempionātā. Ieguvis zelta medaļu 1988. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Pēc karjeras beigām kļuvis par treneri. Sākotnēji bijis Dynamo Kyiv komandas asistents, bet pēc galvenā trenera Valērija Lobanovska nāves, kļuvis jau par galveno treneri. Vēlāk bijis gan Ukrainas U21, gan Ukrainas izlases treneris. Vēlāk strādājis Dynamo Kyiv sistēmā.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Dynamo Kyiv

 PSRS Augstākā līga: 1981, 1985, 1986, 1990
 PSRS kauss futbolā: 1985, 1987, 1990
 UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1985–86

Sampdoria

 Itālijas A sērija: 1990–91

Rangers

 Skotijas Premjerlīga: 1991–92, 1992–93, 1993–94, 1994–95, 1995–96
 Skotijas kauss futbolā: 1991–92
 Skotijas Līgas kauss: 1992–93, 1993–94

PSRS

 Vasaras olimpiskās spēles zelta medaļa: 1988

Individuālie sasniegumi

 Ukrainas gada futbolists: 1987, 1988
 PSRS gada futbolists: 1988

Trenera karjera 
Dynamo Kyiv

 Ukrainas Premjerlīga: 2002–03, 2003–04
 Ukrainias kauss: 2002–03, 2019–20

Ārējās saites 

1963. gadā dzimušie
Ukrainas futbolisti
PSRS futbolisti
PSRS izlases futbolisti
Ukrainas izlases futbolisti
Ukrainas futbola treneri
Dženovas "Sampdoria" spēlētāji
Rangers F.C. spēlētāji
1988. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1992. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Ukrainas futbola izlases treneri
Kijivā dzimušie
Ukrainas Nopelniem bagātie treneri
Misšmita

Misšmita () ir pilsētciemats Krievijas ziemeļaustrumos, Čukotkas autonomā apvidū Iuļtinas rajonā. Izvietojies pie Ziemeļu Ledus okeāna Longa šauruma krastā 23 km uz austrumiem no 180° meridiāna.

Vēsture 
Ciemats uzcelts 3 km uz austrumiem no Oto Šmita vārdā nosauktā Oto Šmita zemesraga, no kā ieguvis savu nosaukumu. Ciemata būvniecība sākusies 1931. gadā, netālu no čukču ciema Rirkaipijas uzbūvējot lidlauku. 1932. gadā ierīkota Misšmitas polārā meteostacija, kas vēlāk izaugusi par hidrometeoroloģisko observatoriju. Ar laiku ciematā uzbūvēti vairāki vietējas nozīmes rūpnieciskie uzņēmumi, izglītības un kultūras iestādes. No 1973. līdz 2008. gadam Misšmita bija Šmita rajona centrs.

1990. gados krīzes apstākļos ciemata iedzīvotāju skaits stipri samazinājās. 1989. gadā Misšmitā dzīvoja 4587 cilvēki, bet 2002. gadā — 705. 2002. gadā tika likvidēta skola un 2013. gadā tika pieņemts lēmums par ciemata liekvidēšanu un atlikušo 300 iedzīvotāju pārcelšanu uz citām apdzīvotajām vietām. 2014. gadā tika atjaunota Misšmitas lidlauka militārā infrastruktūra, bet 2014. gadā pieņemts lēmums par Klusā okeāna flotes garnizona izbūvi ciematā. Ciemata apkārtnē turpinās zelta ieguve, darbojas vairāki arteļi.

Atsauces

Ārējās saites 

 Останки иной цивилизации. Мыс Отто Шмидта. Ни жив, ни мёртв
 СКУЛЬПТОР–САМОУЧКА С ЧУКОТКИ. Как пожилой авиадиспетчер за свой счёт увековечил Кука, Нордешёльда и других исследователей Дальнего Востока

Krievijas pilsētciemati
Čukotkas autonomā apvidus apdzīvotās vietas
Ernsts Hapels

Ernsts Francs Hermanis Hapels (, dzimis , miris ) bija Austrijas futbolists un futbola treneris, spēlēja aizsarga pozīcijā, pārstāvējis Austrijas futbola izlasi.

Karjera 
Savu spēlētāja karjeru Hapels sāka un beidza Austrijas klubā Rapid Wien. Divus gadus spēlējis arī Francijas klubā RC Paris. Sešas reizes kļuvis par Austrijas Bundeslīgas uzvarētāju.

Aizvadījis 51 maču Austrijas futbola izlasē. 1954. gada FIFA Pasaules kausā ar izlasi finišējis trešajā vietā. Piedalījies arī 1958. gada FIFA Pasaules kausā un 1948. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Pēc karjeras beigām, 1962. gadā, sācis savu trenera karjeru. Hapels tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem treneriem. Viņš ir ieguvis līgas titulus četrās dažādās valstīs. Divas reizes ieguvis arī Eiropas kausu – 1970. gadā ar Feyenoord un 1983. gadā ar Hamburger SV. 1978. gadā ar Club Brugge iekļuvis Eiropas kausa finālā, bet zaudējis Liverpool. Viņš ir pirmais treneris, kurš ir ieguvis divus Eiropas kausus, vadot divas dažādas komandas. Vadot Nīderlandes futbola izlasi, finišējis otrajā vietā 1978. gada FIFA Pasaules kausā. 1992. gadā kļuvis par Austrijas futbola izlases treneri.

Nāve 
Miris 1992. gadā, 66 gadu vecumā no plaušu vēža. Pēc viņa nāves, Austrijas lielākais stadions, Prāera stadions Vīnē, tika pārdēvēts par Ernsta Hapela stadionu.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Rapid Wien

 Austrijas Bundeslīga: 1945–46, 1947–48, 1950–51, 1951–52, 1953–54, 1956–57
 Austrijas kauss: 1945–46

Trenera karjera 
ADO Den Haag

 Nīderlandes kauss: 1967–68

Feyenoord

 Eredivisie: 1970–71
 Eiropas kauss: 1969–70
 Starpkontinentālais kauss: 1970

Club Brugge

 Beļģijas čempionāts: 1975–76, 1976–77, 1977–78
 Beļģijas kauss: 1976–77

Standard Liège

 Beļģijas kauss: 1980–81

Hamburger SV

 Vācijas Bundeslīga: 1981–82, 1982–83
 Vācijas kauss: 1986–87
 Eiropas kauss: 1982–83

Swarovski Tirol

 Austrijas Bundeslīga: 1988–89, 1989–90
 Austrijas kauss: 1988–89

Individuālie sasniegumi

 Eiropas gada labākais treneris: 1978, 1983
 Eiropas sezonas labākais treneris: 1982–83

Atsauces

Ārējās saites 

1925. gadā dzimušie
1992. gadā mirušie
Austrijas futbolisti
Austrijas izlases futbolisti
Austrijas futbola treneri
1954. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1958. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1978. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Nīderlandes futbola izlases treneri
Austrijas futbola izlases treneri
Autoceļš V577

|}
|}

V577 autoceļš Puša—Krāce—Silajāņi—Riebiņi ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu P57 pie Pušas caur Feimaņiem un Silajāņiem ar autoceļu P58 Riebiņos. Autoceļš ir  garš, klāts ar grants un asfaltbetona segumu. Ceļš šķērso Rēzeknes novada Pušas, Maltas un Feimaņu pagastus, ka arī Preiļu novada Silajāņu un Riebiņu pagastus.

Krustojošie autoceļi 
 P57 (Puša)
 V569 (Stolbovka)
 A13, E262 (Feimaņi)
 V742 (Feimaņi)
 V570 (Krievu Balbārži)
 V553 (Červoniki)
 V740 (Veronikova)
 V764 (Riebiņi)
 P58 (Riebiņi)

Attēlu galerija

Atsauces 

Valsts vietējie autoceļi
Autoceļi Preiļu novadā
Autoceļi Rēzeknes novadā
Rihards Lomažs

Rihards Lomažs (dzimis  Tukumā) ir Latvijas basketbolists, spēlē uzbrūkošā aizsarga pozīcijā. 2022. gadā pārstāv Vācijas Bundeslīgas klubu Oldenburgas EWE Baskets. R. Lomažs ir Latvijas basketbola izlases spēlētājs.

Uzaudzis Valdemārpilī, jaunatnes līmenī trenējies basketbolā Talsu sporta skolā pie trenera Arkādija Bajāra.

Karjera 
Latvijas Basketbola līgā vairākas sezonas pārstāvējis BK Ventspils. Pirmais ārvalstu klubs, kurā spēlējis, bija ASVEL Basket no Francijas. 2021. gada vasarā noslēdza līgumu ar Turcijas klubu Denizli Basket. 2022. gada jūlijā tika paziņots, ka R. Lomažs pievienojas Spānijas ACB līgas klubam Basket Zaragoza. Pēc neveiksmīga sākuma (seši zaudējumi sešās spēlēs) jau novembrī spēlētājs klubu pameta, uzreiz pievienojoties Vācijas Bundeslīgas klubam Oldenburgas EWE Baskets.

Spēlējis Latvijas jaunatnes basketbola izlasēs. Latvijas pieaugušo izlases sastāvā strauji kļuvis par vienu no komandas līderiem. 2021. gada novembrī spēlēs pret Serbiju un Slovākiju R. Lomažs guva attiecīgi 33 un 28 punktus, būdams rezultatīvākais Latvijas izlasē, kā arī pēc šī rādītāja izvirzoties līderpozīcijās starp visu Eiropas komandu spēlētājiem 2023. gada Pasaules kausa kvalifikācijas turnīrā.

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Tukumā dzimušie
Latvijas basketbolisti
Uzbrūkošie aizsargi
Rotaļu lācītis

Lācītis ir viens no populārākajiem un kulta veidiem mīksto rotaļlietu 20. gadsimtā un 21. gadsimta sākumā: rotaļu lācis no mīksta materiāla.

Rietumeiropā un Amerikā viņš ir pazīstams galvenokārt ar nosaukumu "Teddy" (angļu teddy bear, vācu Teddybär), kas tradicionāli saistīts ar ASV prezidenta Teodora Rūzvelta vārdu.

Krievu valodā ir ienācis nosaukums "rotaļlācis", lai gan tagad ne visi šāda veida rotaļu lāči ir izgatavoti no plīša.

20. gadsimta sākuma dažādu Eiropas un Amerikas uzņēmumu rotaļu lācīši (ražoti pirms Otrā pasaules kara) ir populārs kolekcionējams objekts.

Vēsture 
1902. gadā ASV prezidents Teodors Rūzvelts saudzēja amerikāņu melno lāci medībās, kuru vadīja mednieku komanda ar suņiem, pusnogalināja un piesēja pie koka (vītola). Rūzvelts tika uzaicināts nošaut laupījumu. Viņš pats atteicās to darīt, aizbildinoties ar to, ka tas ir "nesportiski", bet lika nošaut lāci, lai izbeigtu viņa mokas [precizēt]. Stāsts tika iekļauts avīžu karikatūrās, bet galu galā tika pielāgots oportūnistisku iemeslu dēļ, un lācis pārvērtās par jauku mazu lāčuku (Washington Post animācijas filmā, 1902. gada 16. novembrī). Stāsta detaļas laika gaitā tika izplūdušas, galvenais palika - Tedijs (Rūzvelta iesauka) atteicās nošaut lāci. Viena no karikatūrām ar samazinātu līdz rotaļu lācītim iekrita rotaļlietu veikala īpašnieka, Krievijas emigrēja (īstajā vārdā Mihaila Mišima) sievas Morisa Mihtoma (Morris Michtom) acīs. Viņa uzšuva pirmo lāčuku, kas izskatījās pēc lāča no karikatūras. Tas tika uzstādīts skatlogā un nosaukts par "Lācīti" prezidenta Rūzvelta vārdā. Jaunā rotaļlieta izraisīja pircējos nebijušu interesi un drīz vien, saņēmis Rūzvelta piekrišanu sava vārda lietošanai, Mihts nodibināja uzņēmumu Ideal Toy Company, kas nodarbojās ar rotaļu lācīšu ražošanu. Lai gan mazuļu panākumi bija kolosāli, Michtom bagātību tie nenesa. Viņš pieļāva nopietnu kļūdu – nepatentēja jauno rotaļlietu un tās nosaukumu. Drīz vien bija daudz uzņēmumu, kas ražoja līdzīgus lāčus un izmantoja viņa ideju.

Saskaņā ar citu versiju, pirmo lācēnu pēc brāļa dēla Ričarda idejas izgatavoja Margarita Šteifa, kurš 1902. gadā izstrādāja pirmo rotaļu lācīti ar kustināmām kājām. 1903. gadā rotaļlietu izstādē Leipcigā viens amerikānis uzreiz pasūtīja 3000 eksemplāru, un izstādē Sentluisā 1904. gadā tika pārdoti 12 000 lāču, par ko Margarita un Ričards saņēma zelta medaļu.

Kolekcionēšana 
Tagad pasaulē ir aptuveni divdesmit rotaļu lācīšiem veltīti muzeji un vairāki desmiti tūkstošu šīs rotaļlietas kolekcionāru. Īpaši viņiem tiek ražoti ierobežoti rotaļu lāču tirāži, piemēram, Steiff, Dean’s, Merrythought vai unikāli mūsdienu teddistu mākslinieku lāči, kas izgatavoti vienā eksemplārā. Christie's periodiski rīko izsoles, kurās tiek izstādīti tikai rotaļu lācīši. Visdārgākais lācītis ir 1929. gadā ražota mohēras rotaļlieta. Tas tika pārdots par 90 000 USD.

Lācītis ir lieliska dāvana jebkuram gadījumam. Šī populārā rotaļlieta patīk visiem bez izņēmuma neatkarīgi no vecuma. Galu galā lielākajai daļai cilvēku patīk justies kā bērniem, dāvanā saņēmuši mīkstu, siltu lācēnu, īpaši meitenēm un sievietēm.

Rotaļlietas
Ramešbābu Pragnanandhā

Ramešbābu Pragnanandhā (;  dzimis , Čennai) ir Indijas starptautiskais lielmeistars šahā (2018).

Biogrāfija 
Trīs reizes uzvarējis Pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās: U8 (2013), U10 (2015), U18 (2019).

Daudzu starptautisko šaha turnīru laurēats, tajā skaitā uzvarējis Xtracon Chess Open (Dānija, 2019), Polgar Challenge (tiešsaite, 2021). 2021. gadā piedalījies FIDE Pasaules kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā nokļuvis līdz 4. kārtai, kurā piekāpies Maksimam Vašjēram-Lagravam.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 72. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2022. gada janvārī dalījis 11.-12. vietu tradicionālajā Tata Steel Masters lielmeistaru turnīrā.

Pārstāvējis Indijas komandu Pasaules šaha olimpiādē un 2022. gadā izcīnījis bronzas medaļu komandu vērtējumā.

2022. gada novembrī uzvarējis Āzijas individuālajā šaha čempionātā vīriešiem.

Par panākumiem turnīros FIDE 2016. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2018. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Bijis jaunākais šahists vēsturē, kas ieguvis starptautiskā meistara nosaukumu 10 gadu, 10 mēnešu un 19 dienu vecumā. Par lielmeistaru kļuvis 12 gadu, 10 mēnešu un 14 dienu vecumā, kļūstot par otru jaunāku lielmeistaru šaha vēsturē pēc Sergeja Karjakina.

Viņa vecākā māsa ir šaha lielmeistare Vaišali Ramešbābu.

Atsauces

Ārējās saites 

2005. gadā dzimušie
Tamilnādā dzimušie
Indijas šahisti
Vaišali Ramešbābu

Vaišali Ramešbābu (; dzimusi 2001. gadā Čennai) ir Indijas starptautiskā lielmeistare šahā (2018).

Biogrāfija 
Pasaules jauniešu šaha čempionāta uzvarētāja dažādās meiteņu vecuma grupās: U12 (2012), U14 (2015). 2018. gadā Rīgā RTU Open šaha festivāla A turnīrā izpildījusi lielmeistares normu.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 29. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm. 2022. gada septembrī Astanā ierindojusies 6. vietā FIDE sieviešu Grand Prix izcīņas posmā.

Pārstāvējusi Indijas komandu Pasaules šaha olimpiādē un 2022. gadā izcīnījusi bronzas medaļu komandu vērtējumā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2016. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 2018. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2021. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Viņas jaunākais brālis ir šaha lielmeistars Ramešbābu Pragnanandhā.

Atsauces

Ārējās saites 

2001. gadā dzimušie
Tamilnādā dzimušie
Indijas šahisti
Larss Jergens Madsens

Larss Jergens Madsens (; dzimis , miris ) bija dāņu sporta šāvējs. Startējis piecās vasaras olimpiskajās spēlēs (1900 — 1924), kur izcīnījis piecas olimpiskās medaļas. Izcīnījis vairākas medaļas pasaules čempionātā šaušanā.

Sportiskā karjera 
No 1900. līdz 1924. gadam Madsens ir startējis piecās vasaras olimpiskajās spēlēs.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja piecās šaušanas disciplīnās. Olimpisko zelta medaļu viņš izcīnīja 300 metru stāvus pozīcijā.

1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā viņš startēja divās šaušanas disciplīnās. 300 metru šaušanā trijās pozīcijās vīriešu komandām, būdams Dānijas komandas loceklis, viņi izcīnīja 4. vietu. Savukārt šīs pašas disciplīnas individuālajās sacensībās viņš ieguva 14. vietu.

1912. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Stokholmā viņš startēja piecās šaušanas disciplīnās. Sudraba medaļu viņš izcīnīja 300 metru šaušanā trijās pozīcijās individuālajās sacensībās, savukārt bronzas medaļu viņš ieguva šīs pašas disciplīnas komandu sacensībās.

1920. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Antverpenē bija pārstāvēts 11 šaušanas disciplīnās. Zelta medaļu šoreiz viņš ieguva 300 metru šaušanā stāvus pozīcijā vīriešu komandām, bet sudraba medaļa tika iegūta šīs pašas disciplīnas individuālajās sacensībās.

Beidzamajās, 1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja trijās šaušanas disciplīnās. Abās individuālajās disciplīnās, kurās viņš startēja ieņēma dalīto 24 vietu, savukārt komandu sacensībās, Dānijas komanda šoreiz ieguva 6.vietu.

No 1899. līdz 1924. gadam viņš startēja arī vairākos pasaules čempionātos šaušanā, kur viņš kopumā izcīnījis 13 medaļas (3 zelta, 3 sudraba un 7 bronzas).

Rezultāti 
 Olimpiskās spēles

Atsauces

Ārējās saites 
 Larss Jergens Madsens (Olympics profils) 
 Larss Jergens Madsens (Olympedia profils) 
 Larss Jergens Madsens (Sports Reference profils) 

1871. gadā dzimušie
1925. gadā mirušie
Dānijas šāvēji
Dānijas sportisti 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Dānijas sportisti 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Dānijas sportisti 1912. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Dānijas sportisti 1920. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Dānijas sportisti 1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Šāvēji 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Šāvēji 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Šāvēji 1912. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Šāvēji 1920. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Šāvēji 1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
1900. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki
1912. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki
1920. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki šaušanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki šaušanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki šaušanā
Dānijas olimpiskie zelta medaļnieki
Dānijas olimpiskie sudraba medaļnieki
Dānijas olimpiskie bronzas medaļnieki
Dommaradžu Gukešs

Dommaradžu Gukešs (;  dzimis , Čennai) ir Indijas starptautiskais lielmeistars šahā (2019).

Biogrāfija 
2015. gadā uzvarējis Āzijas skolnieku šaha čempionātā U9 vecuma grupā. 2018. gadā uzvarējis Pasaules jauniešu šaha čmepionātā U12 vecuma grupā. 2018. gadā izcīnījis piecas zelta medaļas Āzijas jauniešu šaha čempionātā, uzvarot U12 vecuma grupā individuālajā un komandu vērtējumā ātrajā šahā un šaha ātrspēlē, kā arī individuāli klasiskajā šahā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 75. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Pārstāvējis Indijas komandu Pasaules šaha olimpiādē un 2022. gadā izcīnījis bronzas medaļu komandu vērtējumā un individuālo zelta medaļu pie 1. galdiņa.

Par panākumiem turnīros FIDE 2018. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2019. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Par lielmeistaru kļuvis 12 gadu, 7 mēnešu un 17 dienu vecumā, kļūstot par otru jaunāku lielmeistaru šaha vēsturē pēc Sergeja Karjakina.

Atsauces

Ārējās saites 

2006. gadā dzimušie
Tamilnādā dzimušie
Indijas šahisti
Igors Dobrovoļskis

Igors Dobrovoļskis (, dzimis ) ir Krievijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis PSRS, NVS un Krievijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada Dobrovoļskis ir Moldovas Nacionālās divīzijas kluba FC Dinamo-Auto Tiraspol galvenais treneris.

Savas karjeras laikā pārstāvējis klubus Moldovā, Krievijā, Spānijā, Šveicē, Itālijā, Francijā un Vācijā. Ar Marseille komandu uzvarējis 1992.—1993. gada UEFA Čempionu līgas sezonā.

Dobrovoļskis ir piedalījies 1990. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1992. un 1996. gada Eiropas čempionātā. Izcīnījis zelta medaļu 1988. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Sasniegumi 
Marseille

 UEFA Čempionu līga: 1992–93

PSRS

 Vasaras olimpiskās spēles zelta medaļa: 1988
 UEFA Eiropas U-21 čempionāts: 1990

Individuālie sasniegumi

 PSRS gada futbolists: 1990

Ārējās saites 

1967. gadā dzimušie
Krievijas futbolisti
PSRS futbolisti
Krievijas izlases futbolisti
PSRS izlases futbolisti
Krievijas futbola treneri
Genoa C.F.C. spēlētāji
Marseļas "Olympique" spēlētāji
Madrides "Atletico" spēlētāji
Fortuna Düsseldorf spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1992. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1996. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Moldovas futbola izlases treneri
Jozefs Hikersbergers

Jozefs Hikersbergers (, dzimis ) ir bijušais Austrijas futbolists un futbola treneris, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Austrijas futbola izlases dalībnieks.

Savu spēlētāja karjeru sācis Austrijas klubā Austria Wien. Vēlāk spēlējis Vācijas klubos Kickers Offenbach un Fortuna Düsseldorf. Savu karjeru noslēdzis Rapid Wien. Trīs reizes kļuvis par Austrijas Bundeslīgas čempionu.

Austrijas futbola izlasi pārstāvējis 1978. gada FIFA Pasaules kausā.

1988. gadā kļuvis par Austrijas futbola izlases galveno treneri. Vadījis izlasi 1990. gada FIFA Pasaules kausā. Vēlāk strādājis Austrijā, Vācijā, Bahreinā, Ēģiptē, AAE un Katarā. Divas reizes bijis Bahreinas futbola izlases treneris. 2006. gadā atgriezies pie Austrijas izlases vadīšanas. Pēc 2008. gada Eiropas čempionāta pametis amatu.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Austria Wien

 Austrijas Bundeslīga: 1969–69, 1969–70
 Austrijas kauss: 1968–69, 1970–71

SSV Innsbruck

 Austrijas kauss: 1978–79

Rapid Wien

 Austrijas Bundeslīga: 1981–82

Trenera karjera 
Austria Wien

 Austrijas kauss: 1993–94

Al-Ahli

 Bahreinas Premjerlīga: 1995–96

Al-Ittihad

 Kataras Zvaigžņu līga: 2001–02

Rapid Wien

 Austrijas Bundeslīga: 2004–05

Ārējās saites 

1948. gadā dzimušie
Austrijas futbolisti
Austrijas izlases futbolisti
Austrijas futbola treneri
Fortuna Düsseldorf spēlētāji
1978. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Austrijas futbola izlases treneri
Bahreinas futbola izlases treneri
1990. gada FIFA Pasaules kausa treneri
2008. gada Eiropas čempionāta futbolā treneri
Ivons Mvogo

Ivons Landrī Mvogo Nganoma (, dzimis ) ir Šveices futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Šveices futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Mvogo pārstāv Eredivisie klubu PSV Eindhoven, kas viņu īrē no RB Leipzig.

Mvogo ir dzimis Kamerūnā. Savu profesionālo karjeru sācis Šveices klubā Young Boys. 2017. gadā noslēdzis četru gadu līgumu ar Vācijas komandu RB Leipzig. 2020. gada augustā Mvogo uz diviem gadiem tika izīrēts Eredivisie klubam PSV Eindhoven.

Šveices futbola izlases sastāvā debitējis  pret Islandi. Pārstāvējis izlasi 2018. gada FIFA Pasaules kausā un 2020. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
PSV Eindhoven

 Johan Cruijff Schaal: 2021

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Kamerūnā dzimušie
Šveices futbolisti
Šveices izlases futbolisti
BSC Young Boys spēlētāji
RB Leipzig spēlētāji
PSV Eindhoven spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Džibrils Sovs

Mohamets Džibrils Ibrahima Sovs (, dzimis ) ir Šveices futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Šveices futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Sovs pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu Eintracht Frankfurt.

Savu profesionālo debiju Sovs piedzīvoja  Borussia Monchengladbach sastāvā. Vēlāk spēlējis arī Šveices klubā Young Boys. 2019. gadā noslēdzis līgumu ar Vācijas Bundeslīgas klubu Eintracht Frankfurt.

Šveices futbola izlases sastāvā debitējis  pret Islandi. Piedalījies 2020. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Young Boys

 Šveices Superlīga: 2017–18, 2018–19

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Cīrihes kantonā dzimušie
Šveices futbolisti
Šveices izlases futbolisti
Menhengladbahas "Borussia" spēlētāji
BSC Young Boys spēlētāji
Frankfurtes "Eintracht" spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Džo Rodons

Džofezs Pīters Rodons (, dzimis ) ir Velsas futbolists, spēlē centra aizsarga pozīcijā, Velsas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Rodons pārstāv Francijas Ligue 1 komandu Rennes, kas viņu īrē no Tottenham Hotspur.

Velsas futbola izlases sastāvā debitējis  pret Azerbaidžānu. Piedalījies 2020. gada Eiropas čempionātā.

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Velsā dzimušie
Velsas futbolisti
Velsas izlases futbolisti
Swansea City A.F.C. spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
Stade Rennais F.C. spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Hanss Vanakens

Hanss Vanakens (, dzimis ) ir Beļģijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Beļģijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2015. gada Vanakens pārstāv Beļģijas Pirmās A divīzijas klubu Club Brugge.

Beļģijas futbola izlases sastāvā debitējis  pret Skotiju.

Sasniegumi 
Lokeren

 Beļģijas kauss: 2013–14

Club Brugge

 Beļģijas Pirmā A divīzija:  2015–16, 2017–18, 2019–20, 2020–21
 Beļģijas Superkauss: 2016, 2018

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Beļģijas futbolisti
Beļģijas izlases futbolisti
Club Brugge KV spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Limburgā (Beļģija) dzimušie
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Plūdīs asinis

"Plūdīs asinis" () ir 2007. gada ASV vēsturiska drāma. Filmas režisors ir Pols Tomass Andersons. Filmā galvenās lomas atveido Denjels Dejs-Lūiss, Pols Deino, Kevins O'Konors, Kiarans Haindss un Dilons Freizers. Filma ir balstīta uz Aptona Sinklēra 1927. gada noveles Oil!.

Filma ir par naftas magnātu Denjelu Pleinvjū (Dejs-Lūiss), kurš kopā ar savu dēlu atrod bagātīgus naftas krājumus kādā ASV mazpilsētā 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā.

"Plūdīs asinis" saņēma plašu kritiķu atzinību, īpaši izceļot kinematogrāfiju, režiju, scenāriju, kā arī Deja-Lūisa un Deino aktierspēli. Dejs-Lūiss saņēma Kinoakadēmijas balvu kā labākais aktieris galvenajā lomā, BAFTA kino balvu, Zelta globusa balvu kā labākais aktieris un Ekrāna aktieru ģildes balvu. Kritiķu vērtējumā tā tiek uzskatīta par vienu no 21. gadsimta labākajām filmām. Amerikas Kinoinstitūts to iekļāva savā 2007. gada labāko filmu sarakstā. 80. Kinoakadēmijas balvu ceremonijā "Plūdīs asinis" tika nominēta pavisam astoņiem Oskariem, tai skaitā Labākā filma, Labākais režisors un Labākais adaptētais scenārijs. Filma saņēma divus Oskarus — Labākais aktieris Dejam-Lūisam un Labākais operatora darbs Robertam Elsvitam.

Atsauces

Ārējās saites 

2007. gada filmas
ASV filmas
Drāmas
Pola Tomasa Andersona filmas
Divja Dešmuka

Divja Dešmuka (; dzimusi  Nāgpurā) ir Indijas starptautiskā lielmeistare šahā (2021).

Biogrāfija 
Pasaules jauniešu šaha čempionāta uzvarētāja dažādās meiteņu vecuma grupās: U10 (2014), U12 (2017). 2016. gadā ieņēmusi 3. vietu Pasaules jauniešu šaha čempionātā U12 meiteņu vecuma grupā.

2020. gadā Indijas izlases sastāvā uzvarējusi FIDE tiešsaistes šaha olimpiādē.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 46. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

2022. gada novembrī izcīnījusi bronzas medaļu Āzijas individuālajā šaha čempionātā sievietēm.

Par panākumiem turnīros FIDE 2018. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 2021. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

2005. gadā dzimušie
Mahārāštrā dzimušie
Indijas šahisti
Foršie džeki

"Foršie džeki" () ir 2016. gada ASV kriminālkomēdijas filma, kuras režisors ir Šeins Bleks. Filmā galvenās lomas atveido Rasels Krovs, Raiens Goslings, Engauri Raisa, Mets Bomers, Margareta Kuelli, Kīts Deivids un Kima Beisingere.

Filmas darbība norisinās Losandželosā 1977. gadā. Privātdetektīvs (Goslings) un izsitējs (Krovs) apvienojas, lai izmeklētu pornozvaigznes pašnāvību un pusaudzes pazušanu.

"Foršie džeki" pirmizrāde norisinājās . Filma tika izrādīta arī 2016. gada Kannu kinofestivālā. Tā saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši izceļot humoru, mistēriju, kā arī Krova, Goslinga un Raisas aktierspēli.

Atsauces

Ārējās saites 

2016. gada filmas
ASV filmas
Kinokomēdijas
Spēle (1997. gada filma)

"Spēle" () ir 1997. gada ASV mistērijas trilleris. Filmas režisors ir Deivids Finčers. Filmā galvenās lomas atveido Maikls Daglass, Šons Penns, Džeimss Rebhorns, Debora Kara Ungere, Pīters Donats, Kerola Beikere un Armīns Millers-Štāls.

Filma ir par bagātu baņķieri, kuram brālis uzdāvina mistisku dzimšanas dienas dāvanu — piedalīšanos kādā spēlē, kura savādos veidos iejaucas viņa ikdienas dzīvē.

"Spēle" saņēma daudzas pozitīvas atsauksmes no kritiķiem, bet, atšķirībā no Finčera iepriekšējās filmas "Septiņi", tā nebija finansiāli veiksmīga.

Atsauces

Ārējās saites 

1997. gada filmas
ASV filmas
Deivida Finčera filmas
Ivans Hašeks

Ivans Hašeks (, dzimis ) ir Čehijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Čehoslovākijas un Čehijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Hašeks ir Libānas futbola izlases galvenais treneris.

Savu lielāko karjeras daļu, 11 gadus, pavadījis Čehijas klubā Sparta Prague, kur kopumā izcīnījis piecus Čehoslovākijas čempionu titulus. Divas reizes ticis atzīts arī par Čehoslovākijas gada futbolistu. Spēlējis arī Francijas klubā Strasbourg un Japānas klubos Sanfrecce Hiroshima un JEF United Chiba.

Ar Čehoslovākijas futbola izlasi piedalījies 1990. gada FIFA Pasaules kausā, kur viņš bija komandas kapteinis.

Kā treneris vadījis komandas Čehijā, Francijā, Japānā, AAE, Saūda Arābijā un Katarā. Bijis arī Gabonas un Čehijas futbola izlases galvenais treneris.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Sparta Prague

 Čehoslovākijas Pirmā līga: 1983–84, 1984–85, 1986–87, 1987–88, 1988–89
 Čehoslovākijas kauss: 1983–84, 1987–88, 1988–89

Individuālie sasniegumi

 Čehoslovākijas gada futbolists: 1987, 1988

Trenera karjera 
Sparta Prague

 Čehijas futbola 1. līga: 1999–2000, 2000–01

Al-Ahli

 AAE Pro līga: 2008–09
 AAE Superkauss: 2009

Ārējās saites 

1963. gadā dzimušie
Čehijas futbolisti
Čehoslovākijas futbolisti
Čehijas izlases futbolisti
Čehoslovākijas izlases futbolisti
Čehijas futbola treneri
Strasbūras "Racing" spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Gabonas futbola izlases treneri
Čehijas futbola izlases treneri
Centrālčehijas apgabalā dzimušie
Valters Dzenga

Valters Dzenga (, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeras lielāko daļu pavadījis Itālijas komandā Internazionale. Tur viņš 1989. gadā kļuva par Itālijas A sērijas uzvarētāju, kā arī 1991. un 1994. gadā izcīnīja UEFA kausu. Savu karjeru noslēdzis MLS klubā New England Revolution. Trīs reizes savā karjerā Dzenga ieguva IFFHS gada labākā vārtsarga balvu.

Dzenga vairākus gadus bijis Itālijas futbola izlases pamatvārtsargs. Pārstāvējis izlasi 1986. un 1990. gada FIFA Pasaules kausā, 1988. gada Eiropas čempionātā, kā arī 1984. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Pēc karjeras beigām trenējis vairākus klubus ASV, Itālijā, Rumānijā, Serbijā, Turcijā, AAE, Saūda Arābijā un Anglijā.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Internazionale

 Itālijas A sērija: 1988–89
 Supercoppa Italiana: 1989
 UEFA kauss: 1991, 1994

Individuālie sasniegumi

 IFFHS gada labākais vārtsargs: 1989, 1990, 1991
 UEFA gada labākais vārtsargs: 1990

Trenera karjera 
Red Star Belgrade

 Serbijas Superlīga: 2005–06
 Serbijas kauss: 2005–06

Ārējās saites 

1960. gadā dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
Itālijas futbola treneri
Milānas "Internazionale" spēlētāji
Dženovas "Sampdoria" spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1984. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1729. gads Latvijā

Šajā lapā ir apkopoti 1729. gada notikumi Latvijas vēsturē. Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Piltenes apgabals pakļāvās tiešai Polijas-Lietuvas kopvalsts pārvaldei, saglabājot savu autonomiju, statūtus, landtāgu un tiesu. Vidzemes vēsturiskā zeme atradās Krievijas Impērijas Rīgas guberņas Rīgas un Cēsu provinču sastāvā. Latgales vēsturiskā zeme kā Inflantijas vaivadija atradās Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā.

Notikumi  

 Rīgā ieradās pirmie Brāļu draudzes pārstāvji.

Kultūra

Zinātne

Dzimuši

Miruši

Attēlu galerija 

Latvija
 
Notikumi Latvijā pēc gada
2002.—2003. gada UEFA Čempionu līgas sezona

2002.—2003. gada UEFA Čempionu līgas sezona bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 48. sezona un 11. zem UEFA Čempionu līgas nosaukuma. Sezona ilga no  līdz . Finālspēle norisinājās Old Trafford stadionā Mančestrā.

Par UEFA Čempionu līgas uzvarētājiem sesto reizi kļuva Itālijas klubs AC Milan, kas finālā, pēcspēles 11 metru soda sitienu sērijā, uzvarēja citu Itālijas klubu Juventus. Pirmo reizi vēsturē, finālā tikās divas Itālijas komandas.

Kvalifikācija

Pirmā kvalifikācijas kārta

Otrā kvalifikācijas kārta

Trešā kvalifikācijas kārta

Pirmais grupu turnīrs 
Pirmo reizi UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā piedalījās Basel, Genk un Maccabi Haifa.

A grupa

B grupa

C grupa

D grupa

E grupa

F grupa

G grupa

H grupa

Otrais grupu turnīrs

A grupa

B grupa

C grupa

D grupa

Izslēgšanas spēles

Ceturtdaļfināli 

|}

Pusfināli 

|}

Fināls

Labākie vārtu guvēji

Atsauces

Ārējās saites 

 UEFA mājaslapa 

2002. gads futbolā
2003. gads futbolā
UEFA Čempionu līga
Ians Rašs

Ians Džeimss Rašs (, dzimis ) ir bijušais Velsas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Velsas futbola izlases dalībnieks.

Rašs ir vislabāk pazīstams, spēlējot Liverpool komandā, laika posmos no 1980. līdz 1987. gadam, kā arī no 1988. līdz 1996. gadam. Viņš ir Liverpool komandas visu laiku labākais vārtu guvējs. Visos turnīros kopā guvis 346 vārtus. Astoņas sezonas bijis Liverpool komandas labākais vārtu guvējs, 1984. gadā ieguvis arī Anglijas Pirmās divīzijas labākā vārtu guvēja godu, kā arī Eiropas Zelta zābaku. Kopā ar Liverpool komandu piecas reizes kļuvis par Anglijas čempionu, izcīnījis trīs FA kausus, piecus Anglijas Līgas kausus un divus Eiropas kausus. Spēlējis arī vairākās Anglijas, Itālijas, Velsas un Austrālijas komandās.

Velsas futbola izlasi pārstāvējis no 1980. līdz 1996. gadam. Kopsummā 73 mačos guvis 28 vārtus. Līdz 2018. gadam bijis Velsas izlases rezultatīvākais spēlētājs.

Sasniegumi 
Liverpool

 Anglijas Pirmā divīzija: 1981–82, 1982–83, 1983–84, 1985–86, 1989–90
 FA kauss: 1985–86, 1988–89, 1991–92
 Anglijas Līgas kauss: 1980–81, 1981–82, 1982–83, 1983–84, 1994–95
 Anglijas futbola līgas Superkauss: 1985–86
 FA Charity Shield: 1982, 1986 (dalīts), 1990
 Eiropas kauss: 1980–81, 1983–84

Individuālie sasniegumi

 FWA gada labākais futbolists: 1984
 Eiropas Zelta zābaks: 1984
 Anglijas Pirmās divīzijas labākais vārtu guvējs: 1984
 Liverpool labākais vārtu guvējs: 1981–82, 1982–83, 1983–84, 1985–86, 1986–87, 1990–91, 1992–93, 1993–94

Ārējās saites 

1961. gadā dzimušie
Velsā dzimušie
Velsas futbolisti
Velsas izlases futbolisti
Velsas futbola treneri
Liverpool FC spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
Leeds United F.C. spēlētāji
Newcastle United F.C. spēlētāji
Sheffield United F.C. spēlētāji
Džanluka Vjalli

Džanluka Vjalli (, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists un futbola treneris, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis Cremonese komandā 1980. gadā. 105 līgas spēlēs viņš guva kopā 23 vārtus. 1984. gadā pievienojies Sampdoria, kur viņš guva 85 līgas vārtus, izcīnīja Itālijas A sērijas titulu, trīs Coppa Italia un UEFA Kausu ieguvēju kausu. 1992. gadā Vjalli tika pārdots Juventus komandai, kur viņš vēlreiz kļuva par Itālijas čempionu, kā arī uzvarēja UEFA Čempionu līgā un UEFA kausā. 1996. gadā pievienojies Anglijas komandai Chelsea. Tur viņš ieguva FA kausu, Anglijas Līgas kausu, UEFA Kausu ieguvēju kausu un UEFA Superkausu. 1998. gadā kļuvis par Chelsea komandas spēlējošo treneri.

Ar Itālijas futbola izlasi piedalījies 1986. un 1990. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1988. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Sampdoria

 Itālijas A sērija: 1990–91
 Coppa Italia: 1984–85, 1987–88, 1988–89
 Supercoppa Italiana: 1991
 UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1989–90

Juventus

 Itālijas A sērija: 1994–95
 Coppa Italia: 1994–95
 Supercoppa Italiana: 1995
 UEFA Čempionu līga: 1995–96
 UEFA kauss: 1992–93

Chelsea

 FA kauss: 1996–97
 Anglijas Līgas kauss: 1997–98
 UEFA Kausu Ieguvēju kauss: 1997–98

Individuālie sasniegumi

 Coppa Italia labākais vārtu guvējs: 1988–89
 UEFA Kausu ieguvēja kausa labākais vārtu guvējs: 1989–90
 Itālijas A sērijas labākais vārtu guvējs: 1990–91

Trenera kajera 
Chelsea

 FA kauss: 1999–2000
 Anglijas Līgas kauss: 1997–98
 FA Charity Shield: 2000
 UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1989–90
 UEFA Superkauss: 1998

Ārējās saites 

1964. gadā dzimušie
Itālijas futbolisti
Itālijas izlases futbolisti
Itālijas futbola treneri
Dženovas "Sampdoria" spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
Chelsea F.C. spēlētāji
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Demars Derozans

Demars Darnels Derozans (; dzimis  Komptonā, Kalifornijas štatā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē uzbrūkošā aizsarga un vieglā uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Čikāgas "Bulls", bet iepriekš daudzas sezonas spēlējis citā NBA komandā Toronto "Raptors". Piedalījies 4 NBA Visu Zvaigžņu spēlēs. ASV basketbola izlases spēlētājs, tās sastāvā uzvarējis 2016. gada olimpisko spēļu un 2014. gada Pasaules kausa turnīros.

Karjera 
D. Derozans veiksmīgi aizvadīja vidusskolas gadus dzimtās Komptonas vidusskolas basketbola komandā un izlaiduma gadā (2008) tika uzskatīts par vienu no gada labākajiem vidusskolu absolventiem.

Pēc vienas sezonas augstskolu basketbolā, pārstāvot Dienvidkalifornijas Universitātes (USC) komandu, 2008. gada NBA draftā viņu izraudzījās Toronto "Raptors" pirmajā kārtā ar kopējo 9. kārtas numuru. Jau no pirmās sezonas D. Derozans spēlēja nozīmīgu lomu "Raptors" sastāvā, sākot no otrās sezonas dodoties sākumsastāvā visās spēlēs, kurās piedalījās, ko turpinājis visu turpmāko karjeru.

2018. gada jūlijā D. Derozans tika iekļauts vērienīgā maiņas darījumā, kura rezultātā viņš kopā ar Jakobu Peltlu un pirmās kārtas drafta izvēles tiesībām nonāca Sanantonio "Spurs", kas pretī mainīja savu lielāko zvaigzni Kavai Leonardu, kā arī Deniju Grīnu. 2021. gada augustā D. Derozans sign-and-trade maiņas darījumā nonāca Čikāgas "Bulls".

ASV izlases sastāvā D. Derozans ir kļuvis par 2016. gada olimpisko spēļu turnīra un 2014. gada Pasaules kausa uzvarētāju.

Atsauces

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Kalifornijā dzimušie
ASV basketbolisti
Uzbrūkošie aizsargi
Vieglie uzbrucēji
Toronto "Raptors" spēlētāji
Sanantonio "Spurs" spēlētāji
Čikāgas "Bulls" spēlētāji
Pasaules čempioni basketbolā
Pildītas rotaļlietas

Mīkstā rotaļlieta - bērnu rotaļlieta no mākslīgās kažokādas, auduma un apdrukāta materiāla. Pildījumam dažādos laikos izmantoti salmi, zāģu skaidas, skaidas, vate, kokvilnas šķiedras u.c.. Kopš 20. gadsimta beigām izmantoti augsto tehnoloģiju materiāli: sintētiskais ziemotājs, sintētiskās granulas u.c.

Radīšanas vēsture 

Senās rotaļlietas ir atraduši arheologi Ēģiptē. Agrākie pieminējumi attiecas uz trešo gadu tūkstoti pirms mūsu ēras. Šajā laikā sarežģītas metodes jau tika izmantotas rotaļlietu ar kustīgām ķermeņa daļām ražošanā.

Mūsdienu mīksto rotaļlietu prototipi vai to attēli tika atrasti Pompeju izrakumos Itālijā. Sibīrijā, Ukrainā un citās vietās ir atrastas dažādas rotaļlietas dzīvnieku un putnu izskatā. Ķīnā ir sastopams liels skaits seno rotaļlietu.

19. gadsimtā Francijā izveidojās "Francijas rotaļlietu ražotāju sindikāts", ko var uzskatīt par rotaļlietu industrijas sākumu. 20. gadsimta sākumā sākās rotaļu lācīšu masveida ražošana un pieauga pieprasījums pēc šiem produktiem.

Ražošana 
Sākotnēji mīkstā rotaļlieta tika izgatavota ar rokām pēc autora skicēm, vēlāk parādījās specializēti ražotāji, kas slaveni ar savām rotaļlietu kolekcijām.

Pirmā mīkstā rotaļlieta parādījās Vācijā 1903. gadā.

Lai izgatavotu mīksto rotaļlietu, nepieciešami vairāki obligāti elementi - raksts vai raksts, piemēroti materiāli. Mīksto rotaļlietu attīstība notiek vairākos virzienos. Viens no tiem ir vienkāršot attēlu, izveidot vienkāršas rotaļlietas. Vēl viena ir virzība uz nākotnes rotaļlietas naturālismu, kad rotaļlieta kļūst līdzīga tam vai citam dzīvniekam. Leļļu ražošanā papildus audumiem un pildījumam var būt tehnoloģija roku un galvu izgatavošanai no koka, māla, plastmasas utt.

Mīkstās rotaļlietas palīdz bērnam izzināt pasauli un uzkrāt zināšanas par priekšmetu krāsām, izmēriem un formām. Spēlējoties ar mīkstajām rotaļlietām, bērns attīsta svarīgas cilvēka īpašības, kas nepieciešamas visu mūžu: rūpes un atbildība par otru.
Vītauta privilēģija

Par Vītauta privilēģiju dēvē 1388. un 1389. gadā Lietuvas dižkunigaitijas (LDK) ebrejiem piešķirtās privilēģijas, kas garantēja viņu īpašo juridisko statusu (reliģijas brīvību, tiesības uz savu tiesu utt.).

Uz 1264. gada Kališas statūta (Statut kaliski) balstītais dižkunigaiša Vītauta izdotā dokumenta mērķis bija noregulēt attiecības starp ebreju minoritāti un citiem iedzīvotājiem. Lielākās LDK ebreju kopienas tolaik dzīvoja Brestas, Grodņas un Traķu pilsētās.

Vēsture 
Pirmo privilēģiju 1388. gadā piešķīra Brestas ebrejiem, kurā viņus pasludināja par brīviem cilvēkiem, kas bija pakļauti tieši dižkunigaitim. Viņiem piešķīra dzīvības un īpašuma aizsardzību, tiesības brīvi ceļot, tirgoties, iesaistīties finansiālās darbībās utt. Īpaša tolerance tika izrādīta pret reliģiju - tika atzītas gan sinagogas, gan tiesības svinēt savus reliģiskos svētkus. Bija aizliegts apsūdzēt ebrejus kristiešu asiņu izmantošanā rituāliem nolūkiem. 
Vēlāk šo privilēģiju apstiprināja arī citi dižkunigaiši, tās galvenie principi ierakstīti Lietuvas Pirmajos Statūtos (1529).

Atsauces 

Lietuvas vēsture
Nebināra dzimtes identitāte

Nebinārā dzimtes identitāte (angl. non-binary gender) ir dzimuma identitāšu spektrs, kas nav vīriešu vai sieviešu dzimums. Šīs identitātes nesējus sauc par nebinārām personām vai genderkvīriem (, no gender un queer). Nebināras personas identitāte var vienkārši pārsniegt tradicionālo bināro dzimumu sistēmu, būt vīriešu un sieviešu dzimuma kombinācija (bigender, trigendernost), kas ir peldoša, t. i., laika gaitā mainās (genderflyuidnost no  - "mainīgums"), vai pilnībā nepastāv.

Atsauces 

LGBT
Kurts Štafenhāgens

Kurts Štafenhāgens (Kurt Stavenhagen, 1884–1951) bija vācbaltiešu filozofs un sabiedriskais darbinieks.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1884. gada 6. janvārī (25. decembrī pēc v.s.) Tukumā apriņķa skolas inspektora, vēlāk žurnālista Kārļa Štafenhāgena (1854-1923) un viņa sievas Jūlijas Vormsas (Worms) ģimenē. 
Pēc privātās skološanās 1902. gadā turpināja Braunšveigas ģimnāzijā (1902-1903), tad studēja filoloģiju Getingenes Universitātē (1904-1909), iegūstot Dr. phil. grādu (1908), vēlāk strādāja par Kuldīgas ģimnāzijas virsskolotāju (1909-1919).

Pēc Latvijas valsts nodibināšanas darbojās vācbaltiešu politiskajās organizācijās (1920-1935), līdztekus bija Rīgas Herdera institūta filozofijas docents (1921-1927) un profesors (1928-1939).
1939. gadā izceļoja uz Vāciju, bija filozofijas profesors Kēnigsbergā (1940-1941), Pozenē (1941-1945), pēc Otrā pasaules kara strādāja akadēmisku darbu Hamburgā (1945-1946) un Getingenē (1946-1951).

Miris 1951. gada 8. decembrī Getingenē.

Darbi 
 Das Deutschtum in Lettland (1927);
 Das Wesen der Nation (1934); 
 Heimat als Lebenssinn (1939); 
 Achtung als Solidaritätsgefühl und Grundlage der Gemeinschaft (1941); 
 Kant und Königsberg (1948); 
 Person und Persönlichkeit, Untersuchungen zur Anthropologie und Ethik (1957).

Atsauces 

Latvijas filozofi