joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Salpa līnija

Salpa līnija () jeb Suomen Salpa ("Somijas aizslēgs") ir nocietinājumu līnija Somijā gar austrumu robežu ar Krieviju. Tā tika uzbūvēta 1940. — 1941. gadā laikā starp Ziemas karu un Turpinājuma karu, lai aizsargātos pret iespējamu PSRS iebrukumu. Tā 1200 km garumā stiepjas no Somu līča dienvidos līdz Petsamo (tagad Pečenga Krievijā) ziemeļos. Tajā nav notikušas militāras darbības. Nocietinājumi Salpa līnijā bija daudz stiprāki kā Manerheima līnijā.

Izbūve 
Līnijas būve sākās pēc Ziemas kara beigām 1940. gadā. Sākumā tur strādāja brīvprātīgie, vēlāk mobilizētie, kuri nebija derīgi militārajam dienestam. Pēc Turpinājuma kara sākšanās 1942. gada 25. jūnijā darbi šajā līnijā tika pārtraukti, ieroči no bunkuru ugunspozīcijām noņemti un nosūtīti uz fronti. 1944. gada sākumā, kad konflikta gaita sāka mainīties, atsākās būvdarbi pie Salpa līnijas līdz pat Turpinājuma kara beigām 1944. gada 4. septembrī.

Nocietinājumi 
Salpa līnijā tika uzceltas 728 betona būves, 315 km dzeloņstiepļu aizžogojumi, 225 km prettanku šķēršļi, 130 km prettanku tranšejas, vairāk kā 3000 zemes nocietinājumu, 254 betona kājnieku patvērumu, ierakumu un zemnīcu. Tā kā trūka artilērijas, līnijā tika izmantotas pat 19. gadsimta 11 un 9 collu krasta mortīras.

90 % betona būvju atradās starp Somu līci un Saima ezera ūdensceļu sistēmu

Mūsdienas 
Nocietinājumu līnija mūsdienās netiek izmantota militāriem mērķiem un tiek atjaunota, lai kalpotu kā tūristu atrakcija.

Ārējās saites 

 Salpa līnijas muzejs 
 Salpa Line — Ziemeļu cietokšņi 
 Salpa centrs 

Otrā pasaules kara aizsardzības līnijas
Militārisms Somijā
Vagonu parks (stacija)

Vagonu parks ir pieturas punkts Rīgā, Dārziema un Maskavas forštatē, līnijā Rīga—Krustpils. Par Vagonu parku jeb Rīgas Tehnisko staciju sauc arī teritoriju, kurā atrodas SIA "Latvijas Ekspresis" struktūrvienība "Vagonu remonts" (bijušais Pasažieru vagonu depo), kā arī elektrovilcienu un dīzeļvilcienu stāvēšanas un apkopes parki. Abu virzienu pieturas punktu ēkas un peroni atrodas samērā lielā attālumā viens no otra un tos savieno gājēju tiltiņš pāri depo sliežu ceļiem, kas savieno divas Rīgas apkaimes — Mazo Matīsa ielu Dārzciemā un Kalna un Lauvas ielu Maskavas forštatē.

Vagonu parkā pietur Aizkraukles, Ogres un Lielvārdes virziena elektrovilcieni. Darba dienās šeit pietur viens Krustpils virziena dīzeļvilciena reiss, bet brīvdienās un svētku dienās divi reisi.

Pieturas punkta biļešu kases ēka atrodas uz Aizkraukles virziena perona. No 2016. gada 30. aprīļa biļešu kase ir slēgta. Pasažieriem jāiegādājas vai nu elektroniskā biļete, vai jāiegādājas biļete pie konduktora-kontroliera (bez papildu piemaksas).

Vagonu parka Šķirotavas virziena sliežu izvērsuma rajonā atzarojas līnija Zemitāni—Šķirotava.

Pietura ar nosaukumu "Kalpaka parks" pastāvēja XX gadsimta 30. gados vagonu šķirošanas parka darbinieku vajadzībām. Nosaukums Vagonu parks pieņemts pēc 1945. gada.

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 Rīga—Daugavpils līnijas vēsture

Dzelzceļa satiksme Rīgā
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Rīga—Krustpils stacijas un pieturas punkti
commons:Category:Vagonu Parks railway station
Dārzciems
Maskavas forštate
130. latviešu strēlnieku korpuss

130. latviešu strēlnieku korpuss () bija nacionāls karaspēka formējums Sarkanās armijas sastāvā Otrā Pasaules kara laikā no 1944.gada 5.jūnija līdz 1945.gada 9.maijam. 

Korpuss tika izveidots, apvienojot 43. gvardes latviešu strēlnieku divīziju un 308. latviešu strēlnieku divīziju. Par korpusa komandieri iecēla 43. divīzijas komandieri, ģenerālmajoru Detlavu Brantkalnu. 

Korpuss piedalījās Rēzeknes-Daugavpils, Madonas, Krustpils un Rīgas uzbrukuma operācijās no 1944. gada 27. jūlija līdz 13. oktobrim, kā arī Kurzemes cietokšņa kaujās no 1944. gada oktobra līdz 1945. gada 9. maijam.

Sastāvs 

 43. gvardes latviešu strēlnieku divīzija - izveidota 1942. gada 5. oktobrī uz 201. Latviešu strēlnieku divīzijas bāzes, tajā ietilpa 121., 123., 125. gvardes strēlnieku pulki un 94. gvardes artilērijas pulks. Divīzijas komandieri bija ģenerālmajors Jānis Veikins (1942. gada jūnijs-decembris), ģenerālmajors D. Brantkalns (1942. gada decembris-1944. gada jūnijs), ģenerālmajors Alfrēds Kalniņš (no 1944. gada jūnija). 
 308. latviešu strēlnieku divīzija - izveidota 1944. gada jūnijā uz 1.atsevišķā latviešu strēlnieku rezerves pulka bāzes, tajā sākotnēji bija ap 7300 karavīru un tajā ietilpa 319., 323., 355. strēlnieku pulki un 677. artilērijas pulks. Kaujas darbībā divīzija iesaistījās tikai 1944. gada 5. augustā. Divīzijas komandieri bija ģenerālmajors Voldemārs Dambergs (1944. gada jūnijs-septembris), pulkvedis Mārtiņš Kalniņš (1944. gada septembris – 1945. gada jūnijs). 
 Latviešu strēlnieku korpusam operatīvi pakļāva arī citas Sarkanās Armijas divīzijas - dažādos laikos 115., 26., 56., 332., 201. strēlnieku divīzijas.

1944. gada augusta sākumā 130. Latviešu strēlnieku korpusā bija apmēram 16 tūkstoši karavīru, no tiem 7537 karavīri 43. gvardes latviešu strēlnieku divīzijā, 7367 karavīri 308. latviešu strēlnieku divīzijā un 853 karavīri korpusa vadības vienībās.

Nacionālais sastāvs 
Kaut arī politisku apsvērumu dēļ korpuss tika saukts par latviešu nacionālo formējumu, iesākumā etniskie latvieši tajā bija mazākumā. Tomēr pēc vispārējās mobilizācijas Latvijas teritorijā, 1945. gada Kurzemes cietokšņa kauju laikā etnisko latviešu īpatsvars pārsniedza 80%.

Atsauces 

Latvijas iedzīvotāji PSRS armijā
Latvijas militārā vēsture
Jāņavārti

Jāņavārti jeb Šķirotavas stacijas J parks ir dzelzceļa stacija Rīgā, līnijā Rīga—Krustpils. No Jāņavārtiem atzarojas arī slēgtā Ērgļu dzelzceļa līnija (mūsdienās darbojas posmā no Jāņavārtiem līdz Sauriešiem). Jāņavārtos pietur visi Aizkraukles virziena elektrovilcieni un lielākā daļa dīzeļvilcienu, izņemot ekspresreisus. Jāņavārtu parks jeb J parks ir paredzēts kravas vilcienu nosūtīšanai. Tajā atrodas arī dažādas dienesta ēkas (vagonu tehniskās apkopes un komercapkopes punkti, automātisko bremžu centralizētās pārbaudes posteņa operatora telpas, maršrutu releju centralizācija, Šķirotavas ceļu distances kantoris un darbnīcu ēkas). Aizlaišanas parkā tiek veikta vagonu tehniskā stāvokļa kontrole un vagonu bojāto detaļu un mezglu nomaiņa vai remonts, kā arī automātisko bremžu pārbaude pirms vilcienu aizlaišanas. Stacijā darbojas biļešu kase.

Vēsture 
Mūsdienu dzelzceļa stacijas nosaukums cēlies no daudz senākā Rīgas priekšpilsētas nocietinājumu Jāņa vārtu nosaukuma, kas uzcelti ap 1626. gadu  palisādē Lielās Riepnieku ielas (tagadējās Dzirnavu ielas) stūrī, bet pēc kara inženiera Rodenburga projekta 1650. gadā līdz tiem uzbūvēja Jāņa dambi (Johannis-Damm), pa kura augšu veda pasta ceļš. Līdz ar priekšpilsētas paplašināšanu Jāņavārtus 1789. gadā pārcēla apmēram uz tagadējo Maskavas un Pirts ielu stūri, kur vēlāk atradās pilsētas dezinfekcijas iestāde.

Rīgas-Ērgļu dzelzceļa līnijas būvēšanas laikā izveidoja pieturas punktu "Jāņavārti". Krustpils virziena pasažieru vilcieni Jāņavārtos sāka pieturēt 1957. gadā (sākumā tikai Šķirotavas darba vilcieni). No Salaspils ielas puses uz Ērgļu virziena perona varēja nokļūt pa gājēju tiltu, kas sliktā tehniskā stāvokļa dēļ 2003. gadā slēgts. 2010. gadā drošības dēļ izbūvēti nožogojumi gar sliedēm, tādējādi gājēji no Jāņavārtu stacijas uz Krustpils ielu var nokļūt vai nu nelegāli pa dzelzceļa darbiniekiem paredzētām ejām, vai arī pa Slāvu tiltu vai gājēju tiltu pie Daugmales stacijas. Ērgļu virziena perons ir saglabājies, kaut arī pasažieru vilcienu kustība kopš 2007. gada nenotiek.

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 Rīgas—Daugavpils līnijas vēsture

Dzelzceļa satiksme Rīgā
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Rīga—Krustpils stacijas un pieturas punkti
Roberto Beninji

Roberto Remidžo Beninji (; dzimis ) ir itāliešu aktieris, komiķis, scenārists un kinorežisors. Beninji ir spēlējis lomas vairākās plaši pazīstamās filmās: "Ārpus likuma", "Nakts uz Zemes", "Dzīve ir skaista", "Asterikss un Obelikss pret Cēzaru", "Kafija un cigaretes". Visveiksmīgākā Benīni filma ir "Dzīve ir skaista", par ko aktieris saņēma vairākus starptautiskus apbalvojumus, tai skaitā Amerikas Kinoakadēmijas balvu un BAFTA kino balvu. 2021. gadā 78. Venēcijas kinofestivālā apbalvots ar Zelta lauvas goda balvu par mūža ieguldījumu.

Ārējās saites 

 Aktierim veltīta mājaslapa 

1952. gadā dzimušie
Toskānā dzimušie
Itāliešu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Užava

Užava ir ciems Ventspils novada Užavas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies Užavas upes krastā pie autoceļa P111 23 km no novada centra Ventspils un 210 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Užavas muižas (Hasau) centra un luterāņu baznīcas. Par lielāku apdzīvoto vietu izveidojusies pēckara gados, kad Užava bija padomju saimniecības «Užava» centrs. Užavā atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, kultūras nams, bibliotēka, pasts, viesu nams, ģimenes ārsta prakste, luterāņu (celta 1783. gadā, atjaunota 1892. gadā) un baptistu baznīcas. Netālu upes krastā atrodas Užavas elku liepa un Užavas elku strauts.

Atsauces 

Užavas pagasts
Ventspils novada ciemi
Latvijas ciemi
Latvijas pagastu centri
Högskoleprovet

Högskoleprovet ir centralizēts valsts iestājeksāmens universitātēs un augstskolās Zviedrijā. Daļu studentu universitāšu un augstskolu mācību programmās un atsevišķos kursus uzņem, pamatojoties uz pretendentu vidusskolas atzīmēm, bet daļu – pamatojoties uz rezultātu Högskoleprovet.

Eksāmenu ir iespējams kārtot divas reizes gadā, rudenī un pavasarī. Eksāmena rezultāts ir derīgs piecus gadus. Iestājeksāmens sastāv no 160 jautājumiem, kas sakārtoti astoņās sadaļās. Tie pārbauda matemātiskās zināšanas, loģiskās domāšanas spējas, spējas saprast un uztvert sarežģīta teksta jēgu, vārdu krājumu un angļu valodu.

Eksāmena rezultāts tiek normēts. 0,0 ir zemākā normētā atzīme, bet 2,0 augstākā. 2010. gada rudenī Karolinskas Institūts, kā arī Upsālas un Lundas Universitātes, ārstu programmās uzņēma studentus, kuru normētā atzīme sasniedza vismaz 1,9 - tikpat augsta atzīme bija nepieciešama, lai iestātos Stokholmas Ekonomikas augstskolas (Handelshögskolan) Biznesa un menedžmenta programmā.

Eksāmena jautājumi un atbildes katru gadu tiek publicētas internetā. Par vienu no efektīvākajām sagatavošanās metodēm tiek uzskatīta sagatavošanās, izmantojot iepriekšējo gadu eksāmenus. 2010. gada pavasarī valsts iestājeksāmena kārtošanai pieteicās 66 882 studentu.

Atsauces

Ārējās saites 
 Zviedrijas Augstskolu pārvaldes informatīvais portāls studentiem 
 Veci iestājeksāmeni internetā 
 Eksāmena izstrādātāju oficiālā mājaslapa 
 Informācija par eksāmenu, grāmata, praktiski padomi 

Izglītība Zviedrijā
Skābardis

Skābardis var būt:
 Skābardis () — lazdu dzimtas lapu koku ģints.
 Latviešu cilmes uzvārds (sieviešu dzimtē Skābarde). Cilvēki ar šo uzvārdu:
 Jānis Skābardis (1987) — Latvijas futbola vārtsargs.

Latviešu uzvārdi
Jeļena Bonnere

Jeļena Bonnere (Елена Георгиевна Боннэр; dzimusi , mirusi ) bija padomju cilvēktiesību aktīviste, disidente, publiciste. Akadēmiķa Andreja Saharova sieva.

Otrā pasaules kara laikā Jeļena Bonnere bija medmāsa. Tikusi ievainota. Pēc kara izmācījusies par ārsti un strādāja par pediatru.

1965. gadā iestājās PSKP. Pēc Prāgas pavasara apspiešanas 1968. gadā mainīja savu attieksmi pret valdošo iekārtu. 1972. gadā izstājās no partijas.

1972. gadā, tiesas procesā pret disidentiem Kalugā, iepazinās ar akadēmiķi Andreju Saharovu. 1972. gadā viņi apprecējās.
1976. gadā bija viena no Maskavas Helsinku grupas dibinātājiem.
Kad Saharovu 1980. gadā izsūtīja uz Gorkiju, devās viņam līdzi. 1984. gadā Bonneri notiesāja par "padomju sabiedriskās un valsts iekārtas apmelošanu" un sodu izcieta izsūtījuma vietā Gorkijā.

1987. gadā kopā ar Saharovu atgriezās Maskavā un aktīvi iesaistījās sabiedriskās organizācijās.

Ārējās saites 

 Jeļenas Bonneres biogrāfija 
 Jeļenas Bonneres biogrāfija Maskavas Helsinku grupas vietnē 

Disidenti
Ar Tēvijas Kara ordeni apbalvotie
Aptieka

Aptieka (no  (apotḗkē) — 'noliktava, glabātava') ir īpaši specializēta iestāde veselības aizsardzības sistēmā, kur tiek gatavoti, iepakoti, pētīti un pārdoti medikamenti. Aptieku tradicionāli uzskata par veselības aprūpes iestādi un tās galvenais mērķis ir nodrošināt iedzīvotājus ar farmācijas pakalpojumiem. Pārsvarā aptiekām ir noteikts darba laiks, bet pastāv arī diennakts aptiekas.

Pirmās aptiekas radās 8.—9. gadsimtā  Tuvajos Austrumos.

Aptiekas vēsture Rīgā   
Pirmās zāļu tirgotavas Rīgā minētas 1291. gadā. Pirmā aptieka Rātsaptieka jeb Lielā aptieka atklāta 1357. gadā. Pēc vairāk nekā 200 gadiem dibināta Ziloņa aptieka 1570. gadā. 1655. gadā tika dibinātas Kaļķu ielas aptieka, Priekšpilsētas aptieka, Zilā aptieka un Homeopātiskā aptieka. Ievērojamas sava laika aptiekas bija arī Brieža aptieka un Lauvas aptieka.

Pirmais Rīgas aptiekas reglaments un aptiekāra zvērests izdots 1636. gadā un atkārtoti 1685 un 1740. gadā. Valsts aptiekas noteikumi stājušies spēkā 1789. gadā. Aptiekas darbības izvēršanos sekmēja 1803. gadā nodibinātā Rīgas farmaceitiskā fabrika. 1919. gadā padomju varas laikā Rīgā tika izveidotas piecas darba tautas aptiekas, kas apgādāja ar bezmaksas medikamentiem. 1940. gadā pēc padomju varas atjaunošanas aptiekas nacionalizēja. Fašisma okupācijas laikā tika izpostītas 1/3 aptieku. No 1941 līdz 1944. gadam aptiekas nosaukumus nomainīja ar kārtas numuriem. Pēc kara nelielo aptieku vietā tika izveidotas lielas, ar modernu iekārtu apgādātas aptiekas.

Skatīt arī 
 Farmācija

Atsauces 

Farmācija
Krauja

Krauja var būt:
 Krauja — reljefa forma
 Krauja — apdzīvota vieta Naujenes pagastā
 Krauja — dzelzceļa stacija līnijā Daugavpils—Indra
 Krauja — upe, Lieknas pieteka

Skatīt arī 
 Kraujas
Bismaks Bijombo

Bismaks Bijombo Sumba (Bismack Biyombo Sumba; dzimis  Kongo Demokrātiskajā Republikā) ir profesionāls Kongo basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja un centra pozīcijā. Pašlaik (2014) pārstāv NBA klubu Šarlotas "Hornets" (iepriekšējais "Bobcats").

Profesionāļa karjeru uzsāka 2009. gadā Spānijas LEB Plata līgā, kurā pārstāvēja Fuenlabrada fārmklubu Illescas. 2010.—2011. gada sezonas otro pusi jau aizvadīja Liga ACB Fuenlabrada sastāvā. B. Bijombo piedalījās 2011 Nike Hoops Summit spēlē (pārstāvēja Pasaules izlasi) un spēlē guva triple-double: 12 punkti, 11 atlēkušās bumbas un 10 bloķēti metieni. Tādējādi viņš izpelnījās NBA skautu uzmanību un basketbolistam tika prognozēts augsts izvēles numurs 2011. gada NBA draftā. Tajā viņu ar 7. numuru izraudzījās Sakramento "Kings", taču tiesības uz viņu tika atdotas Šarlotas "Bobcats" vienībai.

Ārējās saites 
 NBA draft express profils 
 NBA profils 

1992. gadā dzimušie
Kongo Demokrātiskās Republikas basketbolisti
Spēka uzbrucēji
Basketbola centri
Šarlotas "Hornets" spēlētāji
Orlando "Magic" spēlētāji
Leanders Paess

Leanders Adrians Paess (; dzimis  Kalkātā, Indijā) ir profesionāls indiešu tenisists. Profesionāļa karjeru uzsāka 1991. gadā. L. Paesa labākais sasniegums ATP tūres vienspēļu rangā ir  sasniegtā 73. vieta, dubultspēlēs viņš ir bijis ranga līderis ().

Ar izcīnītiem sešiem vīriešu dubultspēļu un sešiem jaukto dubultspēļu tituliem Grand Slam turnīros, kā arī vairākiem fināliem, viņš tiek uzskatīts par vienu no visu laiku izcilākajiem dubultspēļu un jaukto dubultspēļu tenisistiem visā pasaulē. L. Paess ir visu laiku veiksmīgākais Indijas tenisists, kā arī Indijas izlases bijušais Deivisa kausa izcīņas komandas kapteinis.

Piedalījies sešās Olimpiskajās spēlēs (, , , , , ). 1996. gadā Atlantā viņš izcīnīja bronzu vienspēlēs. Pēc uzvaras 2010. gada Vimbldonas jauktajās dubultspēlēs L. Paess kļuva par otro vīrieti, kurš Vimbldonā (dažādās disciplīnās) ir uzvarējis trijās dažādās desmitgadēs.

Ārējās saites 

1973. gadā dzimušie
Rietumbengālē dzimušie
Indijas tenisisti
1992. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1996. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskie sudraba medaļnieki tenisā
Stīvens Strāzburgs

Stīvens Džeimss Strāzburgs (; dzimis  Sandjego, Kalifornijas štatā, ASV) ir profesionāls amerikāņu beisbolists, spēlē starta pičera pozīcijā, ASV beisbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2012) pārstāv MLB klubu Vašingtonas "Nationals", kurā aizvadījis visu savu profesionāļa karjeru.

2009. gada MLB draftā viņu Vašingtonas "Nationals" izraudzījās ar kopējo pirmo kārtas numuru.  viņš ar "Nationals" parakstīja 30,2 miljonus ASV dolāru vērtu līgumu, tas tika izdarīts vienīgi 77 sekundes pirms līguma parakstīšanas termiņa beigām. Līguma summa bija rekordliela, tika pārspēts Marks Priors, kurš 2001. gadā parakstīja 10,5 miljonus ASV dolāru vērtu līgumu. MLB līgā viņš debitēja  pret Pitsburgas "Pirates".

2010. gada augustā viņam tika atklāts elkoņa kaula saites plīsums, pēc operācijas viņš iziet 12—18 mēnešus ilgu rehabilitācijas procesu.

Piedalījās 2008. gada Vasaras Olimpiskajās spēlēs, kur ASV izlases sastāvā izcīnīja bronzas medaļu.

Atsauces

Ārējās saites 

 MLB profils 
 ESPN profils 
 Baseball-Reference profils 

1988. gadā dzimušie
Kalifornijā dzimušie
ASV beisbolisti
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Mauers

Mauers var būt:

 Džo Mauers;
 Franks Mauers.

Uzvārdi
Lejnieks

Lejnieks (sieviešu dzimtē Lejniece) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Arvīds Lejnieks (1913—?) — riteņbraucējs, ātrslidotājs un motosportists;
 Edgars Lejnieks‎ (1889—1937) — matemātiķis;
 Edgars Lejnieks‎ — politiķis, Rīgas domes deputāts;
 Kārlis Lejnieks (1988) — tenisists.

Latviešu uzvārdi
Saka

Saka ir ciems Dienvidkurzemes novada Sakas pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pie Tebras un Durbes upju saplūšanas vietas Sakas upē pie autoceļa P111 42 km no novada centra Grobiņas un 212 km no Rīgas.
Sakā atrodas pagasta pārvalde, bibliotēka, viesu nams, luterāņu un baptistu baznīcas.

Vēsture 
Rakstītajos avotos Saka ar nosaukumu Saccze vai Sacese minēta jau 1230. gada Kursas valsts dalīšanas dokumentos. Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Sakas pils (Sackenhausen). Pils celtniecība varētu būt sākusies drīz pēc 1386. gada, kad Kurzemes bīskaps Oto izlēņojis Saku Arnoldam Lindalim. Pastāv uzskats, ka bīskaps licis šeit celt pili, lai nodrošinātu netraucētu satiksmi pa toreiz kuģojamo Tebru un aizsargātu Sakas upes grīvu. 1522. gadā pils nonāca Ostenzakenu dzimtas valdījumā, kuri pili pārvaldīja līdz 1714. gadam. Otrā Ziemeļu kara laikā 1660. gadā pils nopostīta, ka pēc tam vairs nav atjaunota. Vēlāk uzcelta muižnieku kapliča, kas nojaukta 1940. gadā.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada ciemi
Latvijas pagastu centri
Melnkalnes sieviešu basketbola izlase

Melnkalnes sieviešu basketbola izlase ir nacionālā basketbola sieviešu komanda, kas pārstāv Melnkalnes Republiku starptautiskās basketbola sacensībās, tādās kā Eiropas čempionāts, Pasaules čempionāts, Olimpiskās spēles. Melnkalnes izlases labākais panākums ir kvalificēšanās 6. vieta 2011. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi

Olimpiskās spēles 

 Pekina 2008: nekvalificējās

Pasaules čempionāts 

 2006: nekvalificējās
 2010: nekvalificējās

Eiropas čempionātos 

 2007: nekvalificējās
 2009: nekvalificējās
 2011: 6. vieta

Sieviešu basketbola izlases
Basketbols Melnkalnē
Bubieris

Bubieris ir Baltijas jūrā ietekoša upe Dienvidkurzemes novada Vērgales pagastā. Sākas kā novadgrāvis ziemeļaustrumos no Vērgales stacijas. Tek pa mežainu apvidu Piemares līdzenumu, ietek jūrā ziemeļos no Saraikas muižas. Lielākā pieteka ir Bubierpieteka (12 km; kreisā). Upes gultne visā garumā, izņemot pēdējos 500 m pirms ietekas jūrā, regulēta.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Pāvilostas novada upes
Vērgales pagasts
1. maršruts

1. maršruts var būt:

 autobusu maršruti:
 1. autobusu maršruts — maršruts Daugavpilī;
 1. autobusu maršruts — maršruts Jēkabpilī;
 1. autobusu maršruts — maršruts Liepājā;
 1. autobusu maršruts — maršruts Ogrē;
 1. autobusu maršruts — maršruts Rēzeknē;
 1. autobusu maršruts — maršruts Rīgā.

 tramvaju maršruti:
 1. tramvaju maršruts — maršruts Daugavpilī;
 1. tramvaju maršruts — maršruts Liepājā;
 1. tramvaju maršruts — maršruts Rīgā;
 1. tramvaju maršruts — maršruts Ščecinā.

 trolejbusu maršruti:
 1. trolejbusu maršruts — maršruts Rīgā.

 01
Augškorsika

Augškorsika (, ) ir departaments Francijas dienvidos, Korsikas salā. Tas tika izveidots 1975. gada 15. septembrī, sadalot Korsikas departamentu divos departamentos.

Ārējās saites 

Francijas departamenti
Gaels Garsija Bernals

Gaels Garsija Bernals (; dzimis ) ir meksikāņu aktieris un režisors. Bernals ir spēlējis lomas vairākās plaši pazīstamās filmās: Amores perros (2000), "Un tavu māti arī" (2001), "Motociklista dienasgrāmata" (The Motorcycle Diaries, 2004), "Sliktā audzināšana" (2004), "Bābele" (2006), "Sapņu zinātne" (La Science des rêves, 2006), "Aklums" (Blindness, 2008), "Kontroles robežas" (The Limits of Control, 2009) un "Spiegu tīkls" (2019).

Ārējās saites 

 Twitter profils

1978. gadā dzimušie
Meksikāņu kinoaktieri
Ēnava (Baltijas jūras piekrastes upe)

Ēnava ir Baltijas jūrā ietekoša upe Dienvidkurzemes, Kuldīgas un Ventspils novados. Sākas kā novadgrāvis ziemeļaustrumos no Rīvas ciema uz Kuldīgas un Dienvidkurzemes novadu robežas. Tek pa mežainu apvidu Piemares līdzenumā, ietek jūrā pie Labraga 500 m no Rīvas upes ietekas. Atsevišķi upes posmi regulēti; lejtece gravā šķeļ jūras stāvkrastu. Upi šķērso autoceļš P111, krastos vairākas viesu mājas.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Kuldīgas novada upes
Ventspils novada upes
Pāvilostas novada upes
Odukalns

Odukalns ir ciems Ķekavas novada Ķekavas pagastā. Izvietojies austrumos no novada centra Ķekavas starp Sauso Daugavu un autoceļiem A5 un A7 1,5 km no novada domes Ķekavā un 20 km no Rīgas centra. Dažkārt uzskatīts par Ķekavas pilsētas daļu.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā individuālās apbūves ciems blakus Ķekavai, kur dominēja daudzstāvu apbūve. Odukalnā atrodas ūdenstornis ar atdzelžošanas staciju, Augsburgas ticības apliecības Ķekavas luterāņu draudzes baznīca un piemiņas akmens represētajiem pagasta iedzīvotājiem.

Atsauces 

Latvijas lielciemi
Lejasreina

Lejasreina () vai Lejaselzasa (elzasiešu: Unterelsàss) ir departaments Francijas ziemeļaustrumos, viens no diviem Elzasas reģiona departamentiem. Tas ir viens no pirmajiem 83 departamentiem, kas tika izveidoti franču revolūcijas laikā 1790. gada 4. martā. Departamenta nosaukums ir cēlies no gar departamentu plūstošās Reinas upes nosaukuma.

Ārējās saites 

Francijas departamenti
Ķikans

Ķikans (arī ir Ķikna, Sīkragupīte; lejteces atzars Celmupe, lībiešu: Kikkõnjoug) ir Baltijas jūrā ietekoša upe Talsu un Ventspils novados. Sākas kā novadgrāvis austrumos no Nevejas ciema Dundagas pacēluma ziemeļrietumu malā nedaudz aiz mājas "Ventinieki". Tek pa mežainu apvidu Piejūras zemienē. 2,5 km no ietekas jūrā sadalās divos atzaros; kreisais atzars ietek jūrā starp Jaunciemu un Sīkragu, labais atzars (Celmupe; 6 km garš) tek ziemeļaustrumu virzienā gar piekrastes kāpu grēdām un ietek Mazirbes upē. Atsevišķi upes posmi regulēti. Lielākās pietekas ir Vecmājupe (7 km) un Mīzalvalks (abas labās). Upi šķērso autoceļi P124 un P125. Lejpus Nevejas uz upes izbūvēti divi dīķi. Daļa upes tecējuma atrodas Slīteres nacionālā parka teritorijā.

Atsauces 

Talsu novada upes
Ventspils novada upes
Dundagas novada upes
Slīteres nacionālais parks
 
Ances pagasts
1951. gada NBA Visu zvaigžņu spēle

1951. gada NBA Visu zvaigžņu spēle bija pirmā NBA Visu zvaigžņu spēle. Tā notika 1950.—1951. gada NBA sezonas laikā  Boston Garden arēnā Bostonā, Masačūsetsas štatā.

Spēlē uzvarēja Austrumi, kas ar rezultātu 111—94 pārspēja Rietumus. Par pirmo Visu zvaigžņu spēles vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Bostonas "Celtics" spēlētājs Eds Makaulijs.

Lai arī pirms spēles daudzi bija pesimistiski noskaņoti pret šādas spēles nepieciešamību, to apmeklēja 10 094 skatītāji (vidēji regulārajā sezonā spēles vēroja 3500 skatītāji) un pasākums tika atzīts par izdevušos.

Spēle

Atsauces 
Vispārīgi

 
 
 

Atsevišķi

Ārējās saites 
 NBA mājaslapa 
 NBA Visu zvaigžņu vēsture 

NBA Visu zvaigžņu spēles
1951. gads sportā
Bostona
Andrejs Vasks

Andrejs Vasks (dzimis  Rīgā) ir latviešu vēsturnieks un arheologs. Habilitēts vēstures doktors un Latvijas Zinātņu akadēmijas korespondētājloceklis.

Biogrāfija 
Andrejs Vasks dzimis un uzaudzis Rīgā. Absolvējis Rīgas Valsts 2. ģimnāziju. Jau no 13 gadu vecuma vasarās piedalījies arheoloģiskajos izrakumos Jāņa Graudoņa vadībā. No 1965. līdz 1970. gadam studējis LVU Vēstures un filozofijas fakultātē. Vēlāk bijis aspirants PSRS Zinātņu akadēmijas Arheoloģijas institūta Ļeņingradas nodaļā. 

Kopš 1993. gada Latvijas vēstures institūta vadošais pētnieks. Kopš 1997. gada profesors Latvijas Universitātes Vēstures un filozofijas fakultātē. Kopš 1999. gada Arheoloģijas un Vēstures palīgzinātņu katedras vadītājs.
Vairāku zinātnisku monogrāfiju un populārzinātnisku rakstu autors. Vadījis daudzus arheoloģiskos izrakumus, tostarp Bīlavu laivveida akmens krāvuma senkapos, Brikuļu nocietinātajā apmetnē, Kerkūzu apmetnē, Padures pilskalnā, Ābelnieku senkapos u.c. Latvijas Arheologu biedrības biedrs.

Galvenie Andreja Vaska pētījumu virzieni ir vēlais bronzas un agrais dzelzs laikmets Latvijas teritorijā.

2014. gadā saņēmis IV šķiras Atzinības krustu.

Atsauces 

1947. gadā dzimušie
Latviešu vēsturnieki
Latviešu arheologi
Rīgā dzimušie
Latvijas Universitātes absolventi
Latvijas Universitātes darbinieki
Latvijas Universitātes pasniedzēji
Atzinības krusta virsnieki
Ziedonis Jansons

Ziedonis Jansons (dzimis ) ir latviešu bijušais basketbolists un basketbola treneris. Strādā ar dažāda vecuma bērnu un jauniesu komandām.

Spēlētāja karjeras laikā spēlējis Latvijas Basketbola līgā. Z. Jansons ir pirmā LBL Visu zvaigžņu spēles trīspunktnieku konkursa uzvarētājs 1993. gadā.

Basketbolistes un treneres Daigas Jansones vīrs un basketbolistu un treneru Lienes Jansones un Līgas Jansones tēvs. Kopā ar D. Jansoni ir vadījis dažadu vecumu Latvijas jaunatnes izlases. 2010. gada Eiropas U-18 čempionātā viņa vadībā Latvijas izlase izcīnīja bronzas medaļu. Kopā ar Daini Bertānu vadīja Latvijas U-19 izlasi 2011. gada Pasaules U-19 čempionātā, kas notika Latvijā. Tajā tika izcīnīta 10. vieta.

Atsauces

Ārējās saites 

1961. gadā dzimušie
Latvijas basketbolisti
Latvijas basketbola treneri
Marta (futboliste)

Marta Vjera da Silva (; dzimusi ), plašāk pazīstama kā Marta, ir profesionāla brazīliešu futboliste, spēlē uzbrucējas pozīcijā, Brazīlijas izlases dalībniece. Pašlaik (2011) pārstāv Women's Professional Soccer līgas klubu Western New York Flash.

Viņa ir pieckārtēja FIFA gada labākā sieviešu futboliste (2006, 2007, 2008, 2009, 2010), kā arī viņa bija pirmā FIFA Zelta bumbas ieguvēja 2010. gadā. Brazīlijas izlases sastāvā izcīnījusi divas sudraba medaļas Olimpiskajās spēlēs (2004, 2008). 2004. gada FIFA U-19 Pasaules čempionātā Marta tika atzīta par turnīra vērtīgāko spēlētāju. 2007. gada FIFA Pasaules kausā viņa ieguva labākās spēlētājas un rezultatīvākās spēlētājas balvas.

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

 WPS profils 

1986. gadā dzimušie
Alagoasā dzimušie
Brazīlijas futbolisti
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Mazirbe (upe)

Mazirbe (arī ir Reinupe, Siliņupe) ir Baltijas jūrā ietekoša upe Talsu novada Kolkas un Dundagas pagastos. Sākas purvainajos mežos Šlīteres Zilo kalnu pakājē ziemeļos no Šlīteres ciema. Tek pa Piejūras līdzenumu Slīteres nacionālā parka teritorijā. Ietek jūrā pie Mazirbes ciema. 8 pietekas, lielākās no kurām ir Rākstupīte (labā) un Celmupe (6 km; kreisā). Upi šķērso autoceļi P124 un P125.

Atsauces 

Talsu novada upes
Dundagas novada upes
Aveirona (departaments)

Aveirona () ir departaments Francijas dienvidos, Oksitānijas reģionā. Tas ir viens no pirmajiem 83 departamentiem, kas tika izveidoti franču revolūcijas laikā 1790. gada 4. martā. Lielākās pilsētas ir Rodē (administratīvais centrs) un Mijo. Departamenta nosaukums cēlies no caur to plūstošās Aveironas upes nosaukuma.

Ārējās saites 

Francijas departamenti
Aveirona

Aveirona () ir upe Francijā, Tarnas labā krasta pieteka. Tās garums ir 291 km.

Francijas upes
Pitrags

Pitrags () ir ciems Talsu novada Kolkas pagastā, Irbes šauruma krastā. Izvietojies pie Pitragupes ietekas jūrā 16 km no pagasta centra Kolkas, 62 km no novada centra Talsiem un 178 km no Rīgas.

Pitrags ir sens līvu ciems, kas vēstures avotos pirmo reizi minēts 1582. gadā. Pēc leģendas, Pitragu dibinājuši četri brāļi sāmsalieši, kuru būvētās mājas ir vecākās sētas ciemā. 19. gadsimta divdesmitajos gados Pitragā bija 11 sētas, bet vēl gadsimtu vēlāk – 12 vecsaimniecības un 38 zvejnieku saimniecības. 19. gadsimta vidū Pitragā atvērts krogs, 1902. gadā — baptistu lūgšanu nams. Padomju laikā Pitragā uzbūvēja zivju kūpināšanas fabriku. 19. – 20. gs. Pitrags bija pazīstams kā nozīmīgs laivu un kuģu būvniecības centrs, kas būtiski veicināja ne tikai ciema, bet arī visas piekrastes sociāli - ekonomisko attīstību. Taču arī jūra ir „prasījusi" savu tiesu - tās dibenā iepretim Pitragam atrodas nogrimuši kuģi un laivas, kuru atliekas dažreiz tiek izskalotas pēc lielām vētrām. Iespējams, ka Pitraga nosaukums ir cēlies no lībiskā salikteņa „põddõr" – „briedis", un „aiga" – „mala", „krasts". Šodien Pitraga liedagā un cik vien tālu skats sniedzas abos virzienos – nekas vairs neliecina ne par kuģniecības manufaktūru, ne par piekrastes saimniecisko dzīvi. Pitragā nesen tika atvērts kempings.

Atsauces
Papes kanāls

Papes kanāls (arī Papes ezera kanāls) ir Papes ezeru ar Baltijas jūru savienojošs kanāls Dienvidkurzemes novada Rucavas pagastā, Papē. Kanāls izrakts 1834. gadā, uz kanāla uzbūvēts dambis ar slūžām — regulatoru, kas vēlāko gadu laikā vairākkārtīgi pārbūvēts. Kanālā ietek Paurupes—Līgupes kanāls, pa kuru uz jūru, apejot Papes ezeru, tiek novadītas agrāk ezerā ietecējušās upes.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Rucavas novada upes
Rucavas pagasts
Latvijas kanāli
Cibinka

Cibinka (), vēsturiski arī Cībingene () ir pilsēta Polijas rietumos, Lubušas vojevodistes rietumos. Līdz 1945. gadam atradās Vācijā, bet, pamatojoties uz Jaltas un Potsdamas konferenču lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet vācu iedzīvotāji padzīti. No 1801. līdz 1819. gadam Cibinkas pilī vairākkārt dzīvoja vācu dzejnieks Ludvigs Tīks (Ludwig Tieck, 1773—1853).

Lubušas vojevodistes pilsētas
Džims Brauns

Džeimss Natanjēls "Džims" Brauns (; dzimis  Sentsimonsā, Džordžijas štatā, ASV) ir bijušais ASV amerikāņu futbola spēlētājs, spēlējis pussarga un balsta pussarga pozīcijā. Visu profesionāļa karjeru pārstāvējis NFL klubu Klīvlendas "Browns". 2002. gadā Sporting News viņu nosauca par visu laiku izcilāko amerikāņu futbola spēlētāju, 2009. gadā NFL.com balsojumā viņš ierindojās otrajā vietā starp visu laiku izcilākajiem amerikāņu futbola spēlētājiem. Tāpat viņš tiek uzskatīts par vienu no izcilākajiem ASV profesionālajiem sportistiem.

1957. gada NFL draftā viņu Klīvlendas "Browns" izraudzījās ar kopējo 6. kārtas numuru.

Karjeras laikā viņš piedalījās deviņās Pro Bowl spēlēs, astoņas reizes tika iekļauts līgas simboliskajā pirmajā izlasē un vienreiz — otrajā izlasē. Trīs reizes tika atzīts par līgas vērtīgāko spēlētāju un trīs reizes — par Pro Bowl spēles MVP.

Dž. Brauns tika iekļauts līgas simboliskajā 75 gadu jubilejas izlasē un 1960. gadu simboliskajā izlasē. 1971. gadā sportists tika uzņemts profesionālā futbola slavas zālē, tāpat viņš ir ticis uzņemts lakrosa slavas zālē.

Atsauces

Ārējās saites 
 NFL profils 

1936. gadā dzimušie
ASV amerikāņu futbola spēlētāji
Pols Karija

Pols Karija (, , izrunā: ; dzimis  Vankūverā, Kanādā) ir bijušais kanādiešu hokejists, spēlējis kreisās malas uzbrucēja pozīcijā, bijis Kanādas izlases dalībnieks. NHL līgā aizvadījis 15 sezonas. 2017. gadā uzņemts Hokeja slavas zālē.

Sešas reizes piedalījies NHL Visu zvaigžņu spēlē (1996, 1997, 1999, 2000, 2002, 2003), trīs reizes ticis iekļauts līgas simboliskajā pirmajā izlasē (1996, 1997, 1999) un divas reizes — otrajā izlasē (2000, 2003). Viņam pieder "Ducks" kluba rekords kapteiņa pienākumu pildīšanas ilgumā — P. Karija bija kluba kapteinis 8 sezonas (1996–2003). Kopumā NHL aizvadījis 989 spēles regulārajā sezonā, kurās guvis 402 vārtus un atdevis 587 rez. piespēles (kopā 989 punkti).

Kanādas izlases sastāvā izcīnījis Olimpisko spēļu zelta (2002) un sudraba (1994) medaļu. Tāda paša kaluma medaļas izcīnījis arī Pasaules čempionātā — zeltu 1994. gadā un sudrabu 1996. gadā.

2011. gada jūnijā paziņoja par karjeras beigšanu.

Pola brāļi Martins un Stīvs arī ir profesionāli hokejisti.

Atsauces

Ārējās saites 

1974. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Anahaimas "Mighty Ducks" spēlētāji
Kolorādo "Avalanche" spēlētāji
Našvilas "Predators" spēlētāji
Sentluisas "Blues" spēlētāji
Hokejisti 1994. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Hokeja slavas zālē uzņemtie
Britu Kolumbijā dzimušie
Albrehts fon Vallenšteins

Albrehts Vencels Eisēbijs fon Vallenšteins (, ; dzimis , miris ) bija Bohēmijas politiķis un karavīrs, kurš Trīsdesmitgadu kara laikā kļuva par vienu no galvenajiem Hābsburgu armijas komandieriem.

Dzimis nabadzīgā, bet dižciltīgā čehu protestantu ģimenē. Divpadsmit gadu vecumā kļuva par bāreni. Mācījās skolā Zlotorijā un Altdorfas, Boloņas, Padujas un Olomoucas universitātēs. Iestājās Rūdolfa II karaspēkā Ungārijā un no 1604. līdz 1606. gadam piedalījās cīņās pret osmaņiem. 1606. gadā no protestantisma pārgāja katolismā. Ieguva lielus īpašumus, divreiz izdevīgi apprecoties. 

Izceļoties Trīsdesmitgadu karam, Vallenšteins nostājās Hābsburgu un katolisma pusē. Iesākumā cīnījās Morāvijā. Pēc Baltā Kalna kaujas 1620. gadā Vallenšteins ieguva jaunus īpašumus, kuri tika konfiscēti protestantiem, un konsolidēja tos Bohēmijas ziemeļos - Frīdlandes hercogistē ar centru Jičīnā. Pēc Ferdinanda II kļūšanas par imperatoru 1619. gadā, Vallenšteins ierosināja iesaistīties cīņa pret protestantiem, par to prasot "tikai" ieņēmumus no karadarbības (resp. laupīšanas). Vallenšteins guva vairākas uzvaras karā (Desavas kauja 1626. gadā, Volgastas kauja 1628. gadā). 

Baidoties no Vallenšteina ietekmes un varas palielināšanās, Ferdinands II 1630. gadā atcēla Vallenšteinu no amata. Vallenšteins atgriezās savā rezidencē Jičīnā. Tomēr, kad cīņās protestantu pusē iesaistījās Zviedrija un 1631. gadā smagi sakāva katoļus Breitenfeldas kaujā, imperators atkal atsauca Vallenšteinu palīgā. Vallenšteins ātri savāca armiju un uzvarēja zviedrus Alte Vestes kaujā 1632. gada vasarā. Kaut arī izšķirošajā Licenes kaujā zviedri guva uzvaru, kaujā krita viens no protestantu līderiem - Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs.

1633. gada laikā Vallenšteins sāka ieņemt mērenāku nostāju pret protestantiem, un, iespējams, veda slepenas sarunas ar tiem. 1633. gada decembrī Vallenšteins ar savu armiju apmetās Plzeņas apkārtnē. 1634. gada 24. janvārī imperators parakstīja slepenu patentu par Vallenšteina atcelšanu no amata, bet 18. februārī Prāgā tika publicēts atklāts imperatora patents, kas apsūdzēja Vallenšteinu valsts nodevībā. Vallenšteins ar pārsimt vīriem devās uz Hebas pilsētu, cerot satikt zviedru amatpersonas. 1634. gada 25. februārī Hebā Vallenšteinu līdz ar viņa tuvākajiem līdzgaitniekiem nogalināja viņa armijas īru un skotu karavīri. Ir dažādi viedokļi par imperatora tiešu vai netiešu iesaistīšanos Vallenšteina slepkavībā. Apglabāts Mnihovo Hradištē.

Ārējās saites 

1583. gadā dzimušie
1634. gadā mirušie
Hradeckrāloves apgabalā dzimušie
Čehijas vācieši
Ģenerālisimusi
Vācijas vēsture
Čehijas vēsture
Slampe

Slampe ir ciems Tukuma novada Slampes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Slampes upes krastos pie Jelgavas—Tukuma dzelzceļa (stacija Slampe) un autoceļa P98 17 km no novada centra Tukuma un 65 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta sākusi veidoties pie bijušās Slampes muižas (Schlampe/Schlampen) centra, kad pēc agrārās reformas 20 ha muižas zemes sadalīja apbūvei amatniekiem un dzelzceļniekiem. Par lielāku apdzīvotu vietu izaugusi padomju gados, kad Slampe bija padomju saimniecības «Zemgale» centrs. Slampē atrodas pagasta pārvalde, Zemgales vidusskola, bērnudārzs, kultūras pils, bibliotēka, pasts.  uz rietumiem no ciema atrodas pamestais Slampes lidlauks.

Atsauces 

Slampes pagasts
Tukuma novada ciemi
Latvijas ciemi
Latvijas pagastu centri
Annas upīte

Annas upīte ir Baltijas jūrā ietekoša upīte Dienvidkurzemes novadā. Upīte sākas no grāvju sistēmas pie pamestās Ventspils—Liepājas dzelzceļa līnijas ziemeļaustrumos no Stirnu ciema, ietek jūrā pie Annas kapiem. Upes garums pēc dažādiem avotiem 2,44—4,3 km. Upīte visā garumā regulēta.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Pāvilostas novada upes
Grobiņas novada upes
Aura (koris)

Jauktais koris “Aura” dibināts 2004. gada rudenī kā Rīgas centra rajona skolotāju koris mūzikas skolotājas Dzintras Krastiņas un viņas audzēkņa  Edgara Vītola vadībā. Kopš 2008. gada koris darbojas Latvijas Universitātes Fizikas un matemātikas fakultātes paspārnē, un tajā dzied vairāk nekā 70 dalībnieku. Mākslinieciskais vadītājs un diriģents Edgars Vītols. Koris ir izcīnījis:

 1. vietu, divas Zelta godalgas un Labākā diriģenta balvu 25. Starptautiskajā F.Šūberta koru mūzikas konkursā Vīnē (2008),
 2 Zelta godalgas un čempiona titulu augstākajā Jaukto koru kategorijā, kā arī - Labākā diriģenta balvu 6. starptautiskajā Roberta Šūmaņa koru konkursā Cvikavā (2010),
 Grand Prix, 2 Zelta godalgas un Skatītāju balvu Koru mūzikas konkursā Grācā (2011).
 3 Zelta godalgas, čempiona titulu Tautas mūzikas kategorijā un kvalifikāciju Q1 Starptautiskajā koru mūzikas konkursā Maltā (2013),
 Zelta medaļu un kvalifikāciju Q1 Sakrālās mūzikas kategorijā konkursā World Choir Games (Pasaules Koru olimpiādē) Rīgā (2014).
 3 godalgotas vietas - uzvaru folkloras kategorijā, zeltu jaukto koru kategorijā un īpašo balvu par tautas dziesmas izpildījumu koru konkursā Praga Cantate (2015). 
 2 Zelta godalgas starptautiskajā koru mūzikas konkursā "Canta al Mar"  Barselonā (2016).
 Zelta medaļu pieaugušo koru sacensībās kategorijā "Grand Prix of Nations" Eiropas koru olimpiādē (2017).

Ārējās saites 
 Tvnet.lv par kora uzvaru Roberta Šūmaņa koru konkursā Cvikavā, 2010
 Koris Aura
 Laikraksts_Diena
 Raimonds Pauls par Edgaru Vītolu
 TV3 žurnāliste pasniedz korim "Aura" XXV Dziesmusvētku Simpātijas balvu
  Koris „Aura” konkursā izcīna 10 tūkstošus Ls lielo Cēsu Prēmiju
 Apollo par kora "Aura" panākumiem Maltas konkursā, 2013
 Koris "Aura" konkursā World Choir Games 2014
  Kora "Aura" panākumi Praga Cantate konkursā, 2015

Latvijas kori
Lenkupe

Lenkupe ir Baltijas jūrā ietekoša upe Dienvidkurzemes novadā. Sākas kā novadgrāvis dienvidaustrumos no Medzes muižas Medzes pagastā. Augštecē tek cauri Melderu dzirnavezeram. Ietek jūrā dienvidrietumos no Saraiķiem. Upes gultne visā garumā regulēta. Lenkupi šķērso pamestais Ventspils—Liepājas dzelzceļš un autoceļš P111.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Pāvilostas novada upes
Grobiņas novada upes
Kārļupīte

Kārļupīte ir Baltijas jūrā ietekoša upe Dienvidkurzemes novada Vērgales pagastā. Sākas no Ploču purva pie Ploces. Upe tek rietumu virzienā, ietek jūrā rietumos no Saraiķiem. Upe visā garumā regulēta. Kārļupīti šķērso pamestais Ventspils—Liepājas dzelzceļš un autoceļš P111.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Pāvilostas novada upes
Grobiņas novada upes
Alfrēds Ričers

Alfrēds Ričers (; dzimis  Badlauterbergā, miris  Hamburgā) bija vācu kapteinis un polārpētnieks. Vadīja Vācijas trešo antarktisko ekspedīciju, kas pētīja Antarktīdas piekrasti un atklāja teritoriju, ko tagad sauc par Jaunšvābiju.

Ričers jūrnieka gaitas sāka 1897. gadā kā junga uz Brēmenes burinieka Emilie. 1903. gadā viņš nokārtoja stūrmaņa eksāmenu, bet 1907. gadā saņēma kapteiņa patentu.

1912. gada augustā Alfrēds Ričers tika nozīmēts par kuģa Herzog Ernst kapteini Herberta Šrēdera-Štranca vadītajā Vācu arktiskajā ekspedīcijā (1912-1913), kas bija paredzēta kā sagatavošanās ekspedīcija vēlāk plānotajai Ziemeļaustrumu jūras ceļa ekspedīcijai. Ričers uzņēmās arī vadību pār ekspedīcijas aviācijas nodrošinājumu, kā dēļ ieguva lidaparāta vadītāja patentu.

Pirmā pasaules kara laikā Ričers vadīja flotes gaisa izlūkošanas apakšvienības Flandrijā. Pēc kara darbojās kā neatkarīgs uzņēmējs, bet no 1925. gada — kā aeronavigācijas speciālists kompānijā Lufthansa.

1934. gadā Ričers tika iekļauts Vācijas kara flotes virspavēlniecības sastāvā. 1938. gadā viņš tika iecelts par trešās Vācu antarktiskās ekspedīcijas vadītāju, kas apsekoja Karalienes Modas Zemes piekrasti ar kuģi Schwabenland. Kuģis bija aprīkots ar tvaika katapultu, ko izmantoja divām Dornier Wal tipa lidlaivām, ar kuru palīdzību tika veikta aerofotografēšana, uzņemot ap  detālu aerofotogrāfiju.

Ričera vārdā Antarktīdā ir nosaukta Ričera augstiene un Ričera smaile. Pēc 2. pasaules kara Ričers strādāj par Polārpētniecības arhīvu vadītāju Ķīlē.

Atsauces

Ārējās saites 

1879. gadā dzimušie
1963. gadā mirušie
Vācu polārpētnieki
Tanīsa kalns

Tanīsa kalns jeb Tanīsa pilskalns ir pilskalns Raunā, Smiltenes novadā. Atrodas pie Līčupes ietekas Raunas upē, Raunas upes labajā krastā un ceļa Priekuļi—Rauna (P28) kreisajā pusē. Kalna augstums ir 60 metri virs jūras līmeņa un 25 metri virs Dzirnezera līmeņa.

Kalna 100 metrus garā un 30 metrus platā virsma ir nolīdzināta, kalna malas pastāvinātas. Virsmas ziemeļaustrumu galā 3 metrus augsts valnis, bet dienvidrietumu nogāzē - pusmetru augsts valnis. Kalna dienvidaustrumu malā izveidota apmēram 25 metrus plata terase. Pret upi vērstajā nogāzē ir neliela ala.
 
Tanīsa pilskalns bija viens no lielākajiem un visvairāk nocietinātajiem seno latgaļu pilskalniem. Kalns ticis apdzīvots jau kopš 6. gadsimta pirms mūsu ēras. Pastāv iespēja, ka šeit varētu būt bijusi Satekles pils, kurā valdīja seno latgaļu virsaitis Rūsiņš.

1927. gadā Tanīsa kalnā tika veikti arheoloģiskie izrakumi. Pilskalna ziemeļaustrumu daļā tika uzieta koka celtne ar divām dzīvojamām telpām un krāsni priekštelpa. Celtne ir attiecināma uz 11.—13. gadsimtu. Tiek uzskatīts par vienu no iespējamām vietām, kur atradusies Beverīna.

Tanīskalns ir valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis (aizsardzības numurs: 542).

No kalna paveras skats uz Raunas pilsdrupām, Raunas baznīcu, Dzirnezeru un dzirnavām, Raunas upi un Līčupi.

Foto galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 Video par izrakumiem Tanīsa kalnā 20.gs. sākumā 
 Latvijas pilskalni 

Pilskalni Vidzemē
Raunas pagasts
Frīdrihs Vilhelms IV Hoencollerns

Frīdrihs Vilhelms IV (; dzimis , miris ) bija Hoencollernu dinastijas Prūsijas karalis no 1840. gada līdz savai nāvei 1861. gadā.

Tēvs — Prūsijas karalis Frīdrihs Vilhelms III. Piedalījās karos pret Napoleonu. Inetresējas par mākslu un arhitektūru (Kārļa Frīdriha Šinkela un Fēliksa Mendelsona aizbildnis). Bija pret Vācijas apvienošanos un liberalizāciju. Izceļoties 1848. gada revolūcijai Vācijā, iesākumā pakļāvās liberāļu prasībām, bet, nostiprinot varu, atjaunoja kontroli pār Prūsiju, atlaižot Prūsijas Nacionālo sapulci. Atteicās no Frankfurtes parlamenta piedāvātā Vācijas imperatora troņa. 1849. gadā sasauca Prūsijas landtāgu, bet 1850. gadā izdeva Prūsijas konstitūciju.

1657. gadā cieta no insulta, kļuva valdīt nespējīgs, un 1861. gadā mira. Tā kā Frīdriham Vilhelmam nebija bērnu, iesākumā kā reģents, bet pēc nāves kā karalis valdīja Frīdriha Vilhelma brālis Vilhelms I.

1795. gadā dzimušie
1861. gadā mirušie
Prūsijas karaļi
Hoencollernu dinastija
Berlīnē dzimušie
Jaunciems (Tārgales pagasts)

Jaunciems () ir ciems Ventspils novada Tārgales pagastā. Izvietojies starp jūras krastu un autoceļu P124 austrumos no Irbes upes ietekas 59 km no pagasta centra Tārgales, 55 km no novada centra Ventspils un 174 km no Rīgas.

Jaunciems ir viens no 12 Kurzemes lībiešu ciemiem, pēckara gados palicis praktiski neapdzīvots. Starp Jaunciemu un Irbes ieteku atrodas 23,6 m augstā kāpa Baltais kalns.

Atsauces
Košrags

Košrags () ir ciems Talsu novada Kolkas pagastā, Irbes šauruma krastā. Izvietojies starp Mazirbi un Pitragsupes ieteku jūrā 17 km no pagasta centra Kolkas, 60,5 km no novada centra Talsiem un 177 km no Rīgas.

Košrags tiek uzskatīts par jaunāko no Kurzemes piekrastes lībiešu ciemiem. Izveidojies 17. gadsimtā un vēl 1680. gadā kā vienīgā sēta Košragā minēti „Kūkiņi“. 1826. gadā Košragā bija 78 iedzīvotāji; 4 saimnieku ģimenes un 11 bezzemnieku ģimenes.

Nelielais Košrags bija ievērojams lībiešu jūrmalas saimnieciskais un kultūras centrs. 19. gadsimta vidū tur darbojās pirmā lībiešu ciemu skola, 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta pirmajos gadu desmitos tajā darbojās Kine-Dīķu vējdzirnavas un Kukšu ūdensdzirnavas, strādāja laivu būvētāji. Didriķis Volganskis, laivu būvētājs un lībiešu kultūras darbinieks, 1932. gadā organizēja ostas izbūvi Košragā. 1938. gadā uzbūvēts mols mudas (jūras mēslu) vākšanai. Šodien Košragā ir 13 mājas, tomēr pastāvīgi tiek apdzīvotas tikai dažas.

Košraga ciems ir valsts nozīmes pilsētbūvniecības piemineklis. Par tā kultūrvēsturisko nozīmību liecina arī tas, ka Košrags bija viens no sešiem Latvijas kultūras pieminekļiem, kas kandidēja uz iekļaušanu Pasaules kultūras mantojuma sarakstā.

Atsauces
Guano Apes

Guano Apes ir alternatīvā roka grupa no Getingenas Vācijā. Tā tika izveidota 1994. gadā un bija no komerciāli veiksmīgākajām 1990. gadu crossover grupām, kas apvienoja rokmūziku ar smago metālu un repošanu. 2005. gadā grupa uz laiku izjuka, bet 2009. gadā atkalapvienojās.

Diskogrāfija

Studijas albumi 
 Proud Like a God (1997)
 Don't Give Me Names (2000)
 Walking on a Thin Line (2003)
 Bel Air (2011)

Konceralbumi un izlases 
 Live (2003)
 Planet of the Apes (2004)
 Lost (T)apes (2006)

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa /
 Oficiālais forums 

1990. gadu mūzikas grupas
2000. gadu mūzikas grupas
2010. gadu mūzikas grupas
Vācijas rokgrupas
Vācijas alternatīvā roka grupas
Vācijas smagā metāla grupas
Vācijas alternatīvā metāla grupas
Sīkrags

Sīkrags () ir ciems Talsu novada Kolkas pagastā, Irbes šauruma krastā. Izvietojies pie Ķikana ietekas jūrā starp autoceļu P124 un krastu 26 km no pagasta centra Kolkas, 53 km no novada centra Talsiem un 171 km no Rīgas.

Sīkrags ir viena no vecākajām lībiešu apmetnēm Kurzemes jūrmalā, kas dokumentos kā ciems minēts jau 1387. gadā. 17. gadsimtā, kad ciems bija Dundagas muižnieku Maideļu īpašumā, Sīkragā izveidojās viena no nozīmīgākajām sīkostām Ziemeļkurzemes piekrastē. Gadsimta beigās ciemā bijušas lielas preču noliktavas, kā arī viesnīca jūrniekiem. Sīkraga ostas beidza pastāvēt 18. gadsimta sākumā Ziemeļu kara un Kurzemes hercogistes saimnieciskā un politiskā pagrimuma dēļ.

Sīkraga ciems ir valsts nozīmes pilsētbūvniecības piemineklis. Ciema rietumu malā atrodas Sīkragciema bāka.

Atsauces
Hetere Mitsa

Hetere Bleina Mitsa (; dzimusi  Sinsinati, Ohaio štatā, ASV) ir profesionāla amerikāņu futboliste, spēlē aizsardzes pozīcijā, ASV valstsvienības dalībniece. Pašlaik (2011) pārstāv Women's Professional Soccer līgas klubā Philadelphia Independence.

Universitātes laikā pārstāvēja Floridas Universitātes futbola komandu. Pēc tam spēlējusi Tampa Bay Extreme, Philadelphia Charge, Central Florida Krush, Boston Breakers un Philadelphia Independence klubu sastāvos.

ASV izlasi pārstāvējusi trijās Olimpiskajās spēlēs (, , ), visās trijās reizēs tika izcīnīta zelta medaļa.

Ārējās saites 

1978. gadā dzimušie
ASV futbolisti
ASV izlases futbolisti
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Ohaio dzimušie
Losandželosas "Dodgers"

Losandželosas "Dodgers" () profesionāls beisbola klubs. Klubs ir bāzēts Losandželosā, Kalifornijas štatā, ASV. Tas ir dibināts 1883. gadā, taču Losandželosā bāzējas kopš 1958. gada. "Dodgers" spēlē Augstākās beisbola līgas (MLB) Nacionālās līgas Rietumu divīzijā. Klubs savā pastāvēšanas vēsturē ir uzvarējis septiņās Pasaules sērijas izcīņās. "Dodgers" savas mājas spēles kopš 1962. gada aizvada Dodger Stadium.

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā mājaslapa  
 Baseball-Reference profils 

MLB klubi
Losandželosa