Georgs Andrejevs

Georgs Andrejevs (dzimis  Tukumā, miris ) bija latviešu ārsts, diplomāts un politiķis. Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (1995). Bijis Latvijas ārlietu ministrs (1992—1994), kā arī Augstākās padomes un 5. Saeimas deputāts.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1932. gadā Tukumā krāšņu un kamīnu podnieka Nikolaja Andrejeva ģimenē. Mācījās Tukuma pamatskolā. Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā kopā ar māti devās bēgļu gaitās uz Vācijas okupēto Sudetu apgabalu, bet pēc kara beigām atgriezās Tukumā. Mācījās Tukuma 1. vidusskolā (1948—1952), ko absolvēja ar sudraba medaļu.

No 1953. līdz 1959. gadam studēja medicīnu Rīgas Medicīnas institūtā (RMI) un sāka strādāt Paula Stradiņa Republikāniskās klīniskās slimnīcas (RKS) Torakālās ķirurģijas nodaļā. Pēc sešu mēnešu kursiem Maskavas Centrālajā ārstu kvalifikācijas institūtā strādāja RKS Anestezioloģijas un reanimatoloģijas nodaļā (1960—1962), papildinājās anestezioloģijā un intensīvajā terapijā Ļeņingradā un Kijivā. 1964. gadā aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta grādu par "Bemegrida pielietojumu anestezioloģijā un neatliekamajā medicīniskajā palīdzībā", 1966. gadā kļuva par Latvijas Anesteziologu biedrības pirmo priekšsēdētāju, 1972. gadā ieguva medicīnas zinātņu doktora grādu ar disertāciju "Oriģinālas narkozes un plaušu mākslīgās ventilācijas sejas maskas izveide" un tika ievēlēts par RMI profesoru. 1974. gadā Andrejevu iecēla par jaundibinātās RMI Anestezioloģijas un reanimatoloģijas katedras vadītāju. 1991. gadā viņam nostrifikācijas kārtībā piešķīra habilitētā doktora (dr. habil. med.) grādu.

Politiskā darbība 
1972. gadā iestājies PSKP.

Atmodas kustības laikā iesaistījās Latvijas Tautas frontes veidošanā. 1990. gadā G. Andrejevu ievēlēja par Augstākās padomes deputātu no Bauskas vēlēšanu apgabala, 1990. gada 4. maijā viņš nobalsoja par Latvijas neatkarības atjaunošanas deklarāciju. 1992. gada novembrī pēc Jāņa Jurkāna demisijas G. Andrejevs kļuva par Latvijas Republikas ārlietu ministru Ivara Godmaņa otrajā valdībā.

1993. gadā G. Andrejevs bija starp "Latvijas Ceļa" dibinātājiem un no tā saraksta viņu ievēlēja 5. Saeimā. Pēc Saeimas vēlēšanām viņš saglabāja ārlietu ministra amatu, turpinot darboties arī Valda Birkava valdībā. 1994. gada jūnijā G. Andrejevs atzina savu sadarbību ar Valsts drošības komiteju (20 gadus pirms VDK kartotēkas publicēšanas) un atkāpās no ārlietu ministra amata.

Pēc atgriešanās ārsta un mācībspēka darbā 1995. gadā G. Andrejevs saņēma piedāvājumu kļūt par Latvijas vēstnieku Kanādā. Pēc sūtņa kadences beigām 1998. gadā viņš kļuva par Latvijas pastāvīgo pārstāvi Eiropas Padomē (1998—2004). 2004. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās G. Andrejevu ievēlēja par Eiropas Parlamenta deputātu.

2008. gada novembrī viņš izstājās no partijas LPP/LC, paziņojot, ka gatavojas beigt savas politiķa gaitas līdz ar termiņa beigām Eiropas parlamentā 2009. gadā. Tomēr 2009. gada martā paziņoja, ka būs partijas "Sabiedrība citai politikai" vēlēšanu kandidāts 2009. gada Eiropas parlamenta vēlēšanās, neiestājoties pašā partijā. Pašās vēlēšanās neguva pietiekošu vēlētāju atbalstu, lai tiktu ievēlēts. 2010. gadā G. Andrejevs piedalījās politiskās organizācijas "Meierovica biedrība par progresīvām pārmaiņām" dibināšanā.

Miris 2022. gada 16. jūlijā.

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Latvijas PSR Valsts prēmija (1977)
 Barikāžu dalībnieka piemiņas zīme (1991)
 Triju Zvaigžņu ordenis, III šķira (1998)
 Eiropas Gada cilvēks Latvijā (2004)

Akadēmijas un biedrības 
1995. gadā G. Andrejevu ievēlēja par Latvijas Zinātņu akadēmijas īsteno locekli un par AK Anesteziologu karaliskās koledžas biedru, 1996. gadā par Eiropas Anesteziologu Akadēmijas biedru un 1997. gadā par Vācu Anesteziologu biedrības biedru.

Literatūra 
 Tālavs Jundzis. 4. maijs: Rakstu, atmin̦u un dokumentu krājums par Neatkarības deklarāciju. Fonds "Latvijas Vēsture", 2000.
 Georgs Andrejevs. Man dāvātais laiks. Rīga: Zvaigzne ABC, 2018.—1216 lpp. (memuāri)

Atsauces

Ārējās saites 
 Personīgā mājaslapa

1932. gadā dzimušie
2022. gadā mirušie
5. Saeimas deputāti
Eiropas Parlamenta deputāti no Latvijas
Latvijas ārlietu ministri
Latvijas diplomāti
Latvijas medicīnas zinātnieki
Latvijas mediķi
PSKP biedri
LR Augstākās Padomes deputāti
Rīgas Medicīnas institūta absolventi
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Tukumā dzimušie
Eiropas Gada cilvēki Latvijā
Latvijas PSR VDK kartotēkā minētās personas
Atmodas aktīvisti
Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenie locekļi