joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Estere Ledecka

Estera Ledecka (; dzimusi ) ir čehu snovbordiste un kalnu slēpotāja.

Pasaules kausā snovbordā startē kopš 2013. gada. 2016. un 2017. gada sezonas kopvērtējumā izcīnījusi uzvaru paralēlo disciplīnu kopvērtējumā. Pasaules čempionātā trīs medaļas (zelts un sudrabs paralēlajā slalomā, zelts paralēlajā milzu slalomā).

Pasaules kausā kalnu slēpošanā startē kopš 2016. gada sezonas. 2017. gada sezonas kopvērtējumā ierindojusies 14. vietā.

Divas reizes piedalījusies ziemas olimpiskajās spēlēs (, ). 2014. gadā Sočos startējusi vienīgi snovbordā, kur paralēlajā slalomā izcīnīja 6. vietu, savukārt paralēlajā milzu slalomā — 7. vietu. 2018. gadā Phjončhanā startēja gan kalnu slēpošanā, gan snovbordā. Abos sporta veidos kļuva par olimpisko čempioni — supergigantā kalnu slēpošanā un paralēlajā milzu slalomā snovbordā. Viņa ir pirmā sportiste, kas vienās ziemas olimpiskajās spēlēs kļūst par čempioni divos dažādos sporta veidos.

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Prāgā dzimušie
Čehijas snovbordisti
Čehijas kalnu slēpotāji
Čehijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Snovbordisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Snovbordisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Snovbordisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Čehijas olimpiskie zelta medaļnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki snovbordā
Olimpiskie zelta medaļnieki kalnu slēpošanā
Juhanness Hesflots Klēbo

Juhanness Hesflots Klēbo (; dzimis ) ir norvēģu distanču slēpotājs.

Pasaules kausā debitējis 2015.—2016. gada sezonā. 2017. gadā kļuva par jaunāko sportistu, kas izcīnījis uzvaru Pasaules kausā sprinta kopvērtējumā. 2018., 2019. un 2022. gadā kļuva par Pasaules kausa absolūtā kopvērtējuma uzvarētāju.

Startējis  Phjončhanā, kur kļuva par trīskārtēju olimpisko čempionu (individuālais sprints, 4x10 km stafete, komandu sprints). Klēbo ir viens no Phjončhanas olimpisko spēļu veiksmīgākajiem sportistiem. 2017. gada Pasaules čempionātā izcīnījis bronzas medaļu sprintā. 2019. gada Pasaules čempionātā Zēfeldē izcīnīja trīs zelta medaļas: individuālajā sprintā, komandu sprintā un 4x10 km stafetē. Šo panākumu atkārtoja arī 2021. gada Pasaules čempionātā Oberstdorfā. Viņš sākotnēji uzvarēja arī 50 km klasiskā stila distancē ar kopēju startu, taču tika diskvalificēts par sadursmi finiša taisnē ar krievu slēpotāju Aleksandru Boļšunovu.

Klēbo ir arī divkārtējs Tour de Ski uzvarētājs. Pirmoreiz viņs šo daudzdienu sacensību kopvērtējumā uzvarēja 2018.—2019. gadā, bet otro reizi to paveica 2021.—2022. gada sezonā.

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Oslo dzimušie
Norvēģijas distanču slēpotāji
Norvēģijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki
Norvēģijas olimpiskie zelta medaļnieki
Norvēģijas olimpiskie sudraba medaļnieki
Norvēģijas olimpiskie bronzas medaļnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki distanču slēpošanā
Vladimirs Stojkovičs

Vladimirs Stojkovićs (dzimis ) ir Serbijas futbolists, vārtsargs, Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2017. gada spēlē Serbijas Superlīgas kluba FK Partizan sastāvā.

Sasniegumi 
Red Star Belgrade

 Serbijas Superlīga: 2005–06
 Serbijas un Melnkalnes kauss: 2001–02

Sporting CP

 Taça de Portugal: 2007–08
 Supertaça Cândido de Oliveira: 2007

Partizan

 Serbijas Superlīga: 2010–11, 2011–12, 2012–13
 Serbijas kauss: 2010–11, 2017–18, 2018–19

Individuālie sasniegumi

 Serbijas Superlīgas gada labākais spēlētājs: 2017
 FK Partizan gada labākais spēlētājs: 2013

Ārējās saites 

1983. gadā dzimušie
Mačvas apgabalā dzimušie
Serbijas izlases futbolisti
Serbijas futbolisti
Futbola vārtsargi
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Sporting CP spēlētāji
FC Nantes spēlētāji
Wigan Athletic F.C. spēlētāji
Nottingham Forest F.C. spēlētāji
FK Ergotelis spēlētāji
Getafe CF spēlētāji
Bajāri (Salaspils novads)

Bajāri (arī Priežavoti) ir ciems Salaspils novada Salaspils pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumos 5,4 km no pagasta un novada centra Salaspils un 26,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no valsts autoceļa A4 (Rīgas apvedceļš (Baltezers–Saulkalne)).

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Bunči

Bunči ir ciems Salaspils novada Salaspils pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā 7,9 km no pagasta un novada centra Salaspils un 25,1 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P5 (Ulbroka–Ogre), Mazās Juglas krastā.

Atsauces 

Latvijas mazciemi
Jaunsaurieši

Jaunsaurieši ir ciems Salaspils novada Salaspils pagastā. Atrodas pagasta ziemeļos 4,4 km no pagasta un novada centra Salaspils un 21,1 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V33 (Saurieši–Salaspils), Kalējgrāvja krastā.

Atsauces 

Latvijas skrajciemi
Ķeizarsils

Ķeizarsils ir ciems Salaspils novada Salaspils pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumos 4,5 km no pagasta un novada centra Salaspils un 22,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļu A6 (Rīga–Daugavpils– Krāslava–Baltkrievijas robeža (Patarnieki)) un A4 (Rīgas apvedceļš (Baltezers–Saulkalne)) krustojuma.

Atsauces 

Latvijas skrajciemi
Lebenieši

Lebenieši ir daļēji izzudis ciems Salaspils novada Salaspils pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumos 8,6 km no pagasta un novada centra Salaspils un 22,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas Doles salas dienvidos, pie Lebjavas ieteces Sausajā Daugavā.

Atsauces 

Latvijas skrajciemi
Mežstūrīši

Mežstūrīši ir ciems Salaspils novada Salaspils pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumos 6,7 km no pagasta un novada centra Salaspils un 26,3 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, netālu no Saulkalnes dzelzceļa pieturas punkta.

Atsauces 

Latvijas mazciemi
Bluķupe

Bluķupe ir Rīgas HES dambja labā krasta apvadkanālā ietekoša upe Salaspils novadā starp Rīgu un Salaspili. Iztece starp Mežezeriem un Piķurgām. Tek dienvidu virzienā. Bluķupi pirms ieteces apvadkanālā šķērso valsts autoceļš A6 (Rīga—Daugavpils—Krāslava—Baltkrievijas robeža (Pāternieki)), kā arī dzelzceļa līnija Rīga—Daugavpils.

Atsauces 

Salaspils novada upes
Daugavas baseina upes
Lebjava

Lebjava (arī Lebģe, Lebje, Ļeblova) ir Sausās Daugavas labā krasta pieteka Salaspils novadā, Doles salas dienviddaļā. Iztece no dīķa pie Doles dārza. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Sausajā Daugavā starp Lebeniešiem un Dolesmuižu. Lebjavu šķērso valsts autoceļš V26 (Rīgas HES–Dole).

Atsauces 

Salaspils novada upes
Sausās Daugavas pietekas
Daugavas baseina upes
Lembuži

Lembuži ir ciems Limbažu novada Liepupes pagastā. Atrodas pagasta rietumos 8 km no pagasta centra Mustkalniem, 35,8 km no Salacgrīvas un 73,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas valsts autoceļa V137 (Stūrīši–Jelgavkrasti–Lembuži) galā, pie Liepupes ietekas Rīgas līcī. 

V137 krustojumā ar autoceļu A1 atrodas "Lembužu alus" brūzis.

Atsauces
Aļina Zagitova

Aļina Zagitova (, ; dzimusi ) ir tatāru izcelsmes Krievijas daiļslidotāja.

2017.—2018. gada sezonā uzvarēja Phjončhanas olimpiskajās spēlēs, Eiropas čempionātā Grand Prix finālā un Krievijas čemionātā. 2018. gada olimpiskajās spēlēs vēl izcīnīja sudraba medaļu arī komandu sacensībās. 2016.—2017. gada junioru Grand Prix finālā kļuva par pirmo juniori, kas sacensībās guvusi vairāk par 200 punktiem.

Ārējās saites 

2002. gadā dzimušie
Krievijas daiļslidotāji
Daiļslidotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Udmurtijā dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki daiļslidošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki daiļslidošanā
Apollo 5

Apollo 5 jeb AS-204 bija ASV kosmosa aģentūras NASA Apollo programmas nepilotējamais lidojums, pirmais Mēness nolaižamā aparāta Apollo Lunar Module izmēģinājumu lidojums.

AS-204 lidojuma mērķis bija izmēģināt Apollo Lunar Module (LM-1) kosmiskajā vidē. Bija jāpārbauda pacelšanās un nolaišanās pakāpju sistēmas, spēju pakāpēm atdalīties. Nolaišanās pakāpes dzinējam bija jākļūst par pirmo droselējamu raķešdzinēju, kas darbināts kosmosā.

Mēness moduļa palaišanai tika izmantota tā pati nesējraķete Saturn IB, kas bija starta laukumā, kad izcēlās ugunsgrēks Apollo 4 komandmodulī, un tā apkalpe gāja bojā.

Lidojuma gaita 

Apollo 5 tika palaists  22:48:09 UTC ar nesējraķeti Saturn IB no Kenedija kosmosa centra starta laukuma LC-37A. Otrā pakāpe mēness moduli ievadīja 163 x 222 km orbītā. 43 minūtes 52 sekundes pēc starta tika nomests raķetes plūsmvirzis, un Lunar Module atdalījās no adaptera.

Pēc diviem apriņķojumiem bija plānots uz 39 sekundēm darbināt nolaišanās pakāpes dzinēju, bet 4 sekundes pēc iedarbināšanas to pārtrauca Apollo vadības dators (AGC). Neilgi pirms starta radās aizdomas par degvielas noplūdi, un tika pieņemts lēmums aizkavēt dzinēja ieslēgšanu līdz aizdedzes laikam. Šīs izmaiņas palielināja laiku, lai degvielas tvertnēm paceltu vajadzīgo spiedienu un vilci līdz vajadzīgajam līmenim. NASA šo izmaiņu nebija paziņojusi AGC programmētājiem. Tas noveda pie tā, ka AGC nenovērtēja nekādu vilci iepriekš noteiktā laikā un pārtrauca manevru.

Zemes vadības inženieri izveidoja alternatīvu plānu, un nolaišanās pakāpe veica divus manevrus. Pēc tam tika veikts "uguns caurumā" izmēģinājums jeb nolaišanās pārtraukšanas tests. Tajā pacelšanās pakāpes dzinējs tika iedarbināts pirms atdalīšanās no nolaišanās pakāpes.

11 stundas 10 minūtes pēc starta lidojuma plāns bija izpildīts, un mēness moduļa abu pakāpju vadība tika izslēgta. Pakāpes Zemes atmosfēras pretestības dēļ pazemināja orbītu. Pacelšanās pakāpe iegāja Zemes atmosfēras blīvajos slāņos un sadega . Nolaišanās pakāpe atmosfērā sadega 12. februārī.

NASA uzskatīja, ka LM-1 lidojumā veiksmīgi izmēģinātas visas mēness moduļa sistēmas, tāpēc otrais bezpilota LM-2 lidojums tika atcelts. Ar LM-3 tika atļauts veikt pirmo pilotējamo mēness moduļa lidojumu, kas realizēts Apollo 9.

Ārējās saites 
 Apollo 5  NASA
 Apollo LM Encyclopedia Astronautica

Apollo programma
Anaisa Ševaljē-Bušē

Anaisa Ševaljē-Bušē (; dzimusi ) ir franču biatloniste, 2018. gada olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja stafetē, vairākkārtēja pasaules čempionātu medaļniece.

Karjera 
Guvusi panākumus jauniešu un junioru pasaules čempionātos. 2011. gadā Nove Mesto ieguva trīs medaļas jauniešu (U-19) vecuma grupā. 2012. gada Pasaules čempionātā junioriem Kontiolahti izcīnīja 2. vietu sprintā U-21 vecuma grupā. 

Pasaules kausa sacensībās debitējusi  sprinta sacensībās Hohfilcenē. Līdz šim vienīgo individuālo uzvaru izcīnījusi 2016. gada decembrī PK posmā Nove Mesto.

Pasaules čempionātā pirmoreiz piedalījās 2016. gadā, kad izcīnīja sudraba medaļu stafetē. 2017. gada Pasaules čempionātā Hohfilcenē izcīnīja trīs medaļas — sudrabu jauktajā stafetē un bronzas medaļas sprintā un stafetē sievietēm.

2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā kopā ar Marī Dorēnu-Abēru, Žistīni Brezā un Anaisu Beskonu kļuva par bronzas medaļas ieguvēju stafetē. 2021. gada Pasaules čempionātā Pokļukā izcīnīja sudraba godalgu sprintā un bronzu iedzīšanā.

 Pekinā izcīnīja divas sudraba medaļas — jauktajā stafetē un 15 km individuālajā distancē.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Atsauces

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
Izērā dzimušie
Francijas biatlonisti
Francijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki
Francijas olimpiskie sudraba medaļnieki
Francijas olimpiskie bronzas medaļnieki
Olimpiskie sudraba medaļnieki biatlonā
Olimpiskie bronzas medaļnieki biatlonā
Lāšs Helge Birkelanns

Lāšs Helge Birkelanns (; dzimis ) ir norvēģu biatlonists.

Piedalījies 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā, kur uzcīnījis sudraba medaļu stafetē.

Pasaules kausa sacensībās startē kopš 2011.—2012. gada sezonas, izcīnījis vairākas godalgotās vietas stafetēs. 2014. gada Eiropas čempionātā Nove Mesto uzvarējis sprintā. Pasaules čempionātos piedalās kopš 2012. gada, līdz šim labākais sasniegums ir 9. vieta 20 kilometru individuālajā distancē 2017. gadā Hohfilcenē.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Norvēģijas biatlonisti
Biatlonisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Norvēģijā dzimušie
Olimpiskie sudraba medaļnieki biatlonā
Krista Permekoski

Krista Permekoski (; meitas uzvārds — Lehtēnmeki (Lähteenmäki); dzimusi ) ir somu distanču slēpotāja.

Piedalījusies trīs ziemas olimpiskajās spēlēs (, , ). 2014. gadā Sočos ieguvusi sudraba medaļu stafetē. 2018. gadā Phjončhanā izcīnījusi trīs medaļas — sudrabu 30 km distancē klasiskajā stilā un bronzas medaļas skiatlonā un 10 km brīvajā stilā.

Pasaules kausā debitējusi 2008. gada novembrī. Pirmo uzvaru PK posmā izcīnījusi  Planicā 10 km distancē klasiskajā stilā. Pasaules čempionātos piedalās kopš 2009. gada, izcīnījusi divas sudraba un četras bronzas medaļas.

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

1990. gadā dzimušie
Pirkanmā dzimušie
Somijas distanču slēpotāji
Somijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki
Somijas olimpiskie sudraba medaļnieki
Somijas olimpiskie bronzas medaļnieki
Olimpiskie sudraba medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki distanču slēpošanā
Ārpusbiržas tirgus

Ārpusbiržas (, ) tirgus (, ) ir tirdzniecība ar finanšu instrumentiem (piemēram, akcijām) pa tiešo starp darījumā iesaistītajām pusēm (pircēju un pārdevēju), bez biržas uzraudzības.

Atsauces 

Kapitāla tirgus
Antonio Rukavina

Antonio Rukavina (; dzimis ) ir Serbijas futbolists, aizsargs, Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Kazahstānas kluba FC Astana sastāvā.

Sasniegumi 
Bežanija

 Serbijas Pirmā līga: 2005–06

Borussia Dortmund

 DFL Supercup: 2008

Astana

 Kazahstānas Premjerlīga: 2018, 2019
 Kazahstānas Superkauss: 2019

Ārējās saites 

1984. gadā dzimušie
Belgradā dzimušie
Serbijas futbolisti
Serbijas izlases futbolisti
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Real Valladolid spēlētāji
Villarreal CF spēlētāji
Dortmundes "Borussia" spēlētāji
Puduļu pilskalns

Puduļu pilskalns ir pilskalns Vidzemē, kas atrodas Aizkraukles novada, Aiviekstes pagastā. Pilskalns izvietots kalnainā apvidū Odzes ezera DA galā pie Pļaviņu—Vietalvas ceļa, ap 5 km. uz Z no Pļaviņām un ap 300 m. uz Z no Puduļu mājām.

Pilskalna apraksts 
Pilskalns ierīkots savrupā, DA — ZR virzienā orientētā kalnā, kas Z pusē virs mitras lejas izceļas aptuveni 20 m. augstumā savukārt D pusē tas kā ap 10 m. augsta kaupre lēzeni nolaižas pļavā. Kalnam ir izlīdzināts, iegareni apaļš plakums (50x25 m) ar dažu metru kritumu D virzienā. Vaļņa, terašu vai kādu citu nocietinājumu pilskalnam nav. Senatnē pilskalna plaukums ticis arts, bet jaunākos laikos tas ticis izlīdzināts, lai ierīkotu deju laukumu.

1930. gadā savas Vidzemes pilskalnu apsekošanas ekspedīcijas laikā pilskalnu apsekoja E. Brastiņš, kas secināja, ka pilskalns ir lielā mērā iznīcināts, jo tā kultūrslānis ilgstošas aršanas rezultātā ir noarts no plakuma uz kalna pakāji un nogāzēm.
1970. gados pilskalnu apsekoja arī arheologs Ē. Mugurēvičs, kurš konstatēja, ka pilskalna kultūrslānis sastāv no bezripas keramikas lauskām, oglēm un šķeltiem akmeņiem. Pēc atsevišķiem savrupatradumiem pilskalna apdzīvotības sākums datējams ar 7. — 8. gs. Ē. Mugurēvičs izteica hipotēzi, ka pilskalna izveide un apdzīvotība varētu būt saistāma ar seno latgaļu ienākšanu šajā novadā.

Atsauces 

Pilskalni Vidzemē
Aiviekstes pagasts
Arheoloģiskie pieminekļi Latvijā
Stīna Nilsone

Tepa Kārina Stīna Nilsone (; dzimusi ) ir zviedru biatloniste un bijusī distanču slēpotāja.

Karjera distanču slēpošanā 
Piedalījusies divās ziemas olimpiskajās spēlēs (, ). 2014. gadā Sočos ieguvusi bronzas medaļu komandu sprintā kopā ar Īdu Ingemarsdoteri. 2018. gadā Phjončhanā izcīnījusi četras medaļas — zeltu sprinta sacensībās, sudrabu stafetē un komandu sprintā un bronzas medaļu 30 km distancē klasiskajā stilā.

Pasaules kausā distanču slēpošanā debitējusi 2012. gada martā. Pirmo individuālo uzvaru PK posmā izcīnījusi  Davosā sprintā. Pasaules čempionātos piedalās kopš 2013. gada. 2015. gadā Fālunā izcīnījusi trīs sudraba medaļas — sprintā, stafetē un komandu sprintā. 2017. gadā Lahti ieguvusi vēl vienu sudraba medaļu stafetē. 2019. gadā Zēfeldē izcīnīja divas zelta godalgas (komandu sprintā un stafetē), kā arī ieguva sudraba medaļu individuālajā sprintā.

Karjera biatlonā 
 paziņoja, ka pāriet no distanču slēpošanas uz biatlonu.  debitēja IBU kausā ar 99. vietu sprintā. Ar katrām nākamajām sacensībām rezultāti uzlabojās. Piedalījās 2021. gada Eiropas čempionātā Dušņikizdrojā, ieņemot 42. vietu sprintā un 38. vietu iedzīšanā. 18. februārī IBU kausa posmā Brezno izcīnīja otro vietu stafetē. Pirms 2020.—2021. gada sezonas pēdējā posma Estešundā tika pieteikta startam Pasaules kausā. Pasaules kausā debitēja  ar 26. vietu sprintā.  PK posmā Rūpoldingā izcīnīja 2. vietu stafetes komandas sastāvā. Pirmo reizi individuāli vietu uz goda pjedestāla pasaules kausa posmos izcīnīja  Kontiolahti, ieņemot 3. vietu sprintā.

Atsauces

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
Dālarnas lēnē dzimušie
Zviedrijas distanču slēpotāji
Distanču slēpotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Zviedrijas olimpiskie zelta medaļnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki distanču slēpošanā
Zviedrijas olimpiskie sudraba medaļnieki
Olimpiskie sudraba medaļnieki distanču slēpošanā
Zviedrijas olimpiskie bronzas medaļnieki
Olimpiskie bronzas medaļnieki distanču slēpošanā
Zviedrijas biatlonisti
Ivans Obradovičs

Ivans Obradovičs (; dzimis ) ir Serbijas futbolists, aizsargs, Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Serbijas Superlīgas kluba FK Partizan sastāvā.

Sasniegumi 
Partizan

 Serbijas Superlīga: 2007–08, 2008–09
 Serbijas kauss: 2007–08, 2008–09

Anderlecht

 Beļģijas Pro līga: 2016–17
 Beļģijas Superkauss: 2017

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Belgradā dzimušie
Serbijas futbolisti
Serbijas izlases futbolisti
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Briseles "Anderlecht" spēlētāji
Varšavas "Legia" spēlētāji
Adems Ļajičs

Adems Ļajičs (; dzimis ) ir Serbijas futbolists, pussargs, Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Turcijas Superlīgas kluba Stambulas "Beşiktaş" sastāvā.

Sasniegumi 
Partizan

 Serbijas Superlīga: 2008–09
 Serbijas kauss: 2008–09

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Raškas apgabalā dzimušie
Serbijas futbolisti
Serbijas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
AS Roma spēlētāji
Stambulas "Beşiktaş" spēlētāji
Torino F.C. spēlētāji
Milānas "Internazionale" spēlētāji
ACF Fiorentina spēlētāji
Nemaņa Gudeļs

Nemaņa Gudeļs (dzimis ) ir Serbijas futbolists, pussargs, Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē La Liga kluba Sevilla FC sastāvā.

Sasniegumi 
Guangzhou Evergrande Taobao

 Ķīnas FA Superkauss: 2018

Sporting CP

 Taça da Liga: 2018–19
 Taça de Portugal: 2018–19

Sevilla

 UEFA Eiropas līga: 2019–20

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Belgradā dzimušie
Serbijas futbolisti
Serbijas izlases futbolisti
AZ Alkmaar spēlētāji
Sporting CP spēlētāji
Sevilla FC spēlētāji
Amsterdamas "Ajax" spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Šķīsterciems

Šķīsterciems ir ciems Salacgrīvas novada Salacgrīvas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 12,5 km no pagasta un novada centra Salacgrīvas un 91,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A1 (Rīga (Baltezers)–Igaunijas robeža (Ainaži)), Rīgas līča krastā.

Atsauces
Unģeni

Unģeni (arī Uņģeni) ir ciems Salacgrīvas novada Salacgrīvas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 11,4 km no pagasta un novada centra Salacgrīvas un 92,5 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A1 (Rīga (Baltezers)–Igaunijas robeža (Ainaži)), Rīgas līča krastā.

Atsauces
Vitrupe (Salacgrīvas pagasts)

Vitrupe ir ciems Salacgrīvas novada Salacgrīvas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 14,0 km no pagasta un novada centra Salacgrīvas un 89,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A1 (Rīga (Baltezers)–Igaunijas robeža (Ainaži)), pie Vitrupes ietekas Rīgas līcī.

Atsauces
Zonapi

Zonapi (arī Zonaps, Zonepe) ir ciems Limbažu novada Salacgrīvas pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 17,1 km no pagasta centra Salacgrīvas un 119,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Korģītes strauta krastos.

Atsauces
Metjū Raians

Metjū Deivids Raians (; dzimis ) ir Austrālijas futbolists, vārtsargs, Austrālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada spēlē Dānijas Superlīgas kluba København sastāvā.

Sasniegumi 
Central Coast Mariners

 Austrālijas A līga: 2013

Club Brugge

 Beļģijas kauss: 2014–15

Austrālija

 Āzijas kauss futbolā: 2015

Individuālie sasniegumi

 Beļģijas Pro līgas sezonas labākais vārtsargs: 2013–14, 2014–15

Atsauces

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Austrālijas futbolisti
Austrālijas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Futbola vārtsargi
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Club Brugge KV spēlētāji
Valencia CF spēlētāji
KRC Genk spēlētāji
Brighton & Hove Albion F.C. spēlētāji
Arsenal FC spēlētāji
Sansevastjanas "Real Sociedad" spēlētāji
Jaundienvidvelsā dzimušie
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Beilijs Raits

Beilijs Raits (; dzimis ) ir Austrālijas futbolists, aizsargs, Austrālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Anglijas Pirmās līgas kluba Sunderland sastāvā.

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Austrālijas futbolisti
Austrālijas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Sunderland A.F.C. spēlētāji
Melburnā dzimušie
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Raians Makgovans

Raians Makgovans (dzimis ) ir Austrālijas futbolists, aizsargs, Austrālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Austrālijas kluba Sydney FC sastāvā.

Sasnieugmi 
Dundee

 Skotijas kauss: 2011–12

Sydney FC

 Austrālijas A līga: 2019–20

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Austrālijas futbolisti
Austrālijas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Adelaidā dzimušie
Īvo Niskanens

Īvo Henriks Niskanens (; dzimis ) ir somu distanču slēpotājs.

Piedalījies divās ziemas olimpiskajās spēlēs (, ), izcīnot divas zelta medaļas. 2014. gadā Sočos uzvarēja komandu sprintā kopā ar Sami Jauhojervi. 2018. gadā Phjončhanā kļuva par olimpisko čempionu 50 km distancē klasiskajā stilā.

Pasaules kausā debitējis 2010. gada martā stafetē, bet individuāli 2011. gadā. Pirmo uzvaru PK posmā izcīnījis  Rukā 15 km distancē klasiskajā stilā. 2017. gada Pasaules čempionātā Lahti uzvarēja 15 km distancē klasiskajā stilā un ieguva bronzu komandu sprintā. 2019. gada Pasaules čempionātā Zēfeldē izcīnīja bronzas medaļu 15 km klasiskajā stilā.

Arī viņa māsa Kertu Niskanena ir distanču slēpotāja.

Atsauces

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Ziemeļpohjanmā dzimušie
Somijas distanču slēpotāji
Somijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki
Somijas olimpiskie zelta medaļnieki
Somijas olimpiskie sudraba medaļnieki
Somijas olimpiskie bronzas medaļnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki distanču slēpošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki distanču slēpošanā
Virdžīnijas zemene

Virdžīnijas zemene (Fragaria virginiana) ir viena no divām savvaļas zemeņu sugām, kas tika sakrustotas, lai radītu mūsdienu dārza zemeni (otra suga ir Čīles zemene).

Dabā tā aug Ziemeļamerikā - ASV, ieskaitot Aļasku, Kanādā. Augļi nelieli, aptuveni divreiz lielāki nekā meža zemenei, koši sarkani, aromātiski, sēklas dziļi iegrimušas mīkstumā.

Augļi
Rožu apakšdzimta
Frīda Hansdotere

Frīda Hansdotere (; dzimusi ) ir bijusī zviedru kalnu slēpotāja,  čempione slalomā, pasaules čempionātu medaļniece.

Viņa ir Zviedrijas prinča Dāniela otrās pakāpes māsīca.

Karjera 
Pasaules kausa sacensībās debitēja 2004. gadā. Pirmo uzvaru PK posmā izcīnīja  Kraņska Gorā slaloma disciplīnā. 2015.—2016. gada sezonā uzvarēja slaloma kopvērtejumā un ieguva 5. vietu kopējā ieskaitē. Karjeras laikā ir izcīnījusi četras uzvaras PK posmos, visas slalomā.

Pasaules čempionātā startēja kopš 2007. gada, izcīnījusi vienu sudraba un divas bronzas medaļas slalomā, kā arī divreiz bijusi uz goda pjedestāla komandu sacensībās. 

Piedalījusies trīs ziemas olimpiskajās spēlēs (, , ). Savā olimpiskajā debijā 2010. gadā startēja tikai slalomā, iegūstot 15. vietu. 2018. gadā Phjončhanā kļuva par olimpisko čempioni slalomā.

2019. gada martā paziņoja, ka noslēdz profesionālo karjeru pēc 2018.—2019. gada sezonas.

Atsauces

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Zviedrijas kalnu slēpotāji
Kalnu slēpotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Vestmanlandes lēnē dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki kalnu slēpošanā
Žistīne Brezā-Bušē

Žistīne Brezā-Bušē (; dzimusi ) ir franču biatloniste.

Pasaules kausa sacensībās debitējusi 2014. gada decembrī Hohfilcenē. Pirmo individuālo uzvaru PK posmā izcīnījusi 2017. gada decembrī Ansī masu startā. Pasaules čempionātā piedalās kopš 2015. gada. Panākumus guvusi stafetēs, izcīnot medaļas trīs čempionātos pēc kārtas.

Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2018. gadā Phjončhanā Francijas komandas sastāvā kopā ar Anaisu Ševaljē, Marī Dorēnu-Abēru un Anaisu Beskonu kļuva par bronzas medaļas ieguvēju stafetē.

 Pekinā izcīnīja zelta medaļu distancē ar kopēju startu. Šajā disciplīnā uzvarēja arī 2021.—2022. gada sezonas PK kopvērtējumā, iegūstot "mazo kristāla globusu".

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Savojā dzimušie
Francijas biatlonisti
Francijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki
Francijas olimpiskie bronzas medaļnieki 
Olimpiskie bronzas medaļnieki biatlonā
Francijas olimpiskie zelta medaļnieki 
Olimpiskie zelta medaļnieki biatlonā
Kickiņurga

Kickiņurga (arī Ķickiņurga) ir Rīgas līcī ietekoša upe Limbažu novadā. Iztece uz ziemeļrietumiem no Vecsalacas. Tek rietumu virzienā. Ietek Rīgas līcī Salacgrīvas pilsētas teritorijā starp Salacgrīvas kapiem un ūdens attīrīšanas iekārtām. Kickiņurgu šķērso valsts autoceļš A1 (Rīga (Baltezers)—Igaunijas robeža (Ainaži)).

Atsauces 

Limbažu novada upes
Salacgrīvas novada upes
Rīgas līča piekrastes upes
Viesītes ielu uzskaitījums

Viesītes pilsētas ielu uzskaitījumā parādītas 34 Viesītes ielas. Kļavu iela nav iekļauta Valsts adrešu reģistrā, jo tajā nav reģistrētas nevienas adreses.

Ielu uzskaitījums 

 Amatnieku iela
 Annas Brodeles iela
 Bērzu iela
 Biržu iela
 Brīvības iela
 Dārza iela
 Dīķa iela
 Dzelzceļnieku iela
 Ērgļu iela
 Ezera iela
 Jaunā iela
 Kalēju iela
 Kalna iela
 Kaļķu iela
 Kārļa iela
 Kļavu iela
 Krasta iela
 Lapu iela
 Lauku iela
 Lejas iela
 Mazezera iela
 Meža iela
 Miera iela
 Parka iela
 Paula Stradiņa iela
 Pavasara iela
 Peldu iela
 Raiņa iela
 Robežu iela
 Skolas iela
 Smilšu iela
 Sporta iela
 Vaļņu iela
 Zaļā iela

Skatīt arī 
 Viesīte

Atsauces 

 
Ielas
Ģeoīds

Ģeoīds ir ķermenis, kura forma vistuvāk atbilst Zemes patiesajai formai. Ģeoīda virsma sakrīt ar okeānu virsmu, ko iedomāti turpina zem sauszemes tā, lai jebkurā tās punktā vertikālā līnija būtu perpendikulāra ģeoīda virsmai. Tā kā ģeoīda virsma ir neregulāra, tad Zemes formas aprakstīšanai izmanto arī Zemes elipsoīdu.

Gravitācija
Ģeodēzija
Brīvības iela (Viesīte)

Brīvības iela ir viena no galvenajām Viesītes ielām un tajā atrodas vairāki pilsētai nozīmīgi objekti. Tā ir arī viena no senākajām ielām, kas sākotnēji radusies kā ceļa posms no Jēkabpils uz Neretu, tāpēc tās pirmais nosaukums ir Neretas iela. Iela savieno pilsētu ar vēsturisko Eķengrāves muižu, uz kuras zemes sāka būvēt pilsētas namus. Par Brīvības ielu tā pārsaukta pēc Pirmā pasaules kara, godinot Latvijas Brīvības cīņas. Savu nosaukumu tā saglabājusi arī visus padomju gadus. Ielā saglabājusies vēsturiskā apbūve, bet diemžēl vēsturisko bruģi 21. gadsimta sākumā pārklāja ar asfalta segumu. Ielas sākumā pie Raiņa ielas atrodas piemiņas akmens profesora Paula Stradiņa dzimtās mājas vietā. Ielā atrodas arī Viesītes novada dome un Viesītes mākslas un mūzikas skola. Ielas beigu daļā tā šķērso Valeskalniņu, kas ir vaļņveida oss, un beidzas pie pilsētas robežas netālu no "Ratnieku" dārzniecības. Aiz pilsētas robežām tā turpinās kā vietējās nozīmes autoceļš V820 Viesīte–Deši–Sauka–Rite.

Ielu savienojumi 
Brīvības iela ir savienota ar šādām ielām:
 Raiņa iela (T-veida krustojums)
 Peldu iela
 Annas Brodeles iela (T-veida krustojums)
 Krasta iela (T-veida krustojums)
 Skolas iela (T-veida krustojums)
 Parka iela (T-veida krustojums)
 Kaļķu iela

Objekti 
 Piemiņas akmens profesora Paula Stradiņa dzimtās mājas vietā, atklāts 1978. gadā.
 Aptieka — viena no vecākajām aptiekām Sēlijā. Dibināta 1884. gadā, dibinājis īpašnieks Kārlis Osterhofs. Darbojas arī mūsdienās.
 Viesītes novada dome — nams celts kā pagasta valdes nams, iesvētīts 1927. gadā.
 Viesītes mūzikas un mākslas skola — sākotnēji Krājaizdevu sabiedrības nams, vēlāk ilgus gadus pilsētas kultūras nams.
 Viesītes Brīvības piemineklis — celts par ziedojumiem un atklāts 1935. gada augustā, pieminot 1919. gada 14. oktobra kauju pie Valeskalniņa. Skulptors Voldemārs Treijs pēc Voldemāra  Jākobsona meta.

Skatīt arī 
 Viesīte
 Viesītes ielu uzskaitījums

Atsauces 

Ielas Viesītē
Peldu iela (Viesīte)

Peldu iela ir viena no Viesītes pilsētas centra senajām ielām. Iela iesākas Mazā ezera krastā, kur pretējā virzienā sākas labiekārtota pastaigu un izziņas taka gar ezeru uz Mīlestības saliņu (estrādi). Tā kā iela neveido taisnus krustojumus ar Brīvības un Raiņa ielu, tā iedalās trīs dažādos posmos. Sākumposmā  tā neveido izteiktu ielas apbūvi, jo sākas no parka un tās vienā malā izveidots stāvlaukums pie Viesītes novada domes. Peldu ielā 2 atrodas Muzeja "Sēlija" nodaļa "Paula Stradiņa skola". Vidusposmā tā ar Brīvības ielu un Raiņa ielu veido blīvi apbūvētu vēsturisku kvartālu. Šeit arī atrodas Paula Stradiņa ģimenes māja (arhitektūras dēļ tautā saukta par "Desu māju"). Ielas trešais posms lejup no kalna to savieno ar Paula Stradiņa ielu, kas ir bijušā Viesītes šaursliežu dzelzceļa trase, tāpēc apbūve pakāpeniski izbeidzas.

Ielu savienojumi 
Peldu iela ir savienota ar šādām ielām:
 Brīvības iela
 Raiņa iela (T-veida krustojumā uz dienvidiem)
 Lapu iela
 Paula Stradiņa iela (T-veida krustojums)

Objekti 
 Paula Stradiņa skola Peldu ielā 2 — celta kā Eķengrāves pagasta skola 1880. gadā. Šobrīd viena no Muzeja "Sēlija" nodaļām.
 Paula Stradiņa ģimenes māja, pie kuras piemiņas plāksne profesoram Paulam Stradiņam (oficiālā adrese Raiņa ielā 14)

Skatīt arī 
 Viesīte
 Viesītes ielu uzskaitījums

Atsauces 

Ielas Viesītē
Albānija olimpiskajās spēlēs

Albānija olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 1972. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Rietumvācijas pilsētā Minhenē. Savukārt nākamajās četrās olimpiskajās spēlēs nepiedalījās, divās no tām — 1980. gada vasaras un 1984. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — boikota dēļ. Albānija vasaras olimpiskajās spēlēs atgriezās 1992. gadā, kad tās notika Spānijas pilsētā Barselonā un kopš tā laika pārstāvēta visās olimpiskajās spēlēs. Albānija ziemas olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 2006. gadā, kad tās notika Itālijas pilsētā Turīnā. 

Albānija pašlaik nav izcīnījusi olimpiskās medaļas.

Sportisti vasaras olimpiskajās spēlēs 
Paskaidrojumi

Sportistu skaits

Sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Sportisti ziemas olimpiskās spēlēs 
Paskaidrojumi

Sportistu skaits

Sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Medaļu tabulas

Medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs

Medaļas ziemas olimpiskajās spēlēs

Karognesēji 

Albānijas sportisti, kas nesuši valsts karogu olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.

Vasaras olimpiskās spēles 

  2016 Riodežaneiro —  Luisa Gega
  2012 Londona —  Romela Behaja
  2008 Pekina —  Sahits Prizreni
  2004 Atēnas —  Klodiāna Šala
  2000 Sidneja —  Ilirjans Suli
  1996 Atlanta —  Mirela Maniani-Celili
  1992 Barselona —  Kristo Robo
  1988 Seula —  Filips Ribū
  1972 Minhene — nav zināms

Ziemas olimpiskās spēles 

  2018 Phjončhana —  Suela Mehilli
  2014 Soči —  Erjons Tola
  2010 Vankūvera —  Erjons Tola
  2006 Turīna —  Erjons Tola

Atsauces

Ārējās saites
Andora olimpiskajās spēlēs

Andora olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 1976. gadā., kad vasaras olimpiskās spēles notika Kanādas pilētā Monreālā. Arī 1976. gada Insbrukas spēles tā pirmo reizi piedalījās ziemas olimpiskajās spēlēs. Kopš tā laika Andora ir piedalījusies pilnīgi visās vasaras un ziemas olimpiskajās spēlēs. 

Līdz šim neviens Androras pārstāvošs sportists olimpiskajās spēlēs nav izcīnījis medaļas.

Sportisti vasaras olimpiskajās spēlēs 
Paskaidrojumi

Sportistu skaits

Sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Sportisti ziemas olimpiskajās spēlēs 
Paskaidrojumi

Sportistu skaits

Sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Medaļu tabulas

Medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs

Medaļas ziemas olimpiskajās spēlēs

Karognesēji 

Andoras sportisti, kas nesuši valsts karogu olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.

Vasaras olimpiskās spēles 

  2016 Riodežaneiro —  Laura Saljesa
  2012 Londona —  Žoans Tomass Roka
  2008 Pekina —  Montserata Garsija
  2004 Atēnas —  Hosīns Hasiāns
  2000 Sidneja —  Entonijs Bernado
  1996 Atlanta —  Aitors Osorio
  1992 Barselona —  Megija Moreno
  1988 Seula —  Džozefs Graelss
  1984 Losandželosa —  Žoans Tomass Roka
  1980 Maskava — nedevās parādē
  1976 Monreāla —  Esteve Dolsa

Ziemas olimpiskās spēles 

  2018 Phjončhana —  Irine Esteve Altimirasa
  2014 Soči —  Mireija Gutjeresa
  2010 Vankūvera —  Luiss Marins Taroks
  2006 Turīna —  Aleks Antors
  2002 Soltleiksitija —  Viktors Gomess
  1998 Nagano —  Viktors Gomess
  1994 Lillehammere —  Viki Grau
  1992 Albērvila — nav zināms
  1988 Kalgari —  Klaudīna Rosela
  1984 Sarajeva — nav zināms
  1980 Leikplesida —  Karloss Fonts
  1976 Insbruka — nav zināms

Atsauces

Ārējās saites 
 
 

Sports Andorā
Armēnija olimpiskajās spēlēs

Armēnija olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 1994. gadā, kad ziemas olimpiskās spēles notika Norvēģijas pilsētā Lillehammerē. Savukārt 1996. gadā tā pirmo reizi piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs, kuras notika ASV pilsētā Atlantā. Kopš tā laika Armēnija ir piedalījusies gan visās vasaras, gan visās ziemas olimpiskajās spēlēs. 

Pirms 1992. gada Armēnijas sportisti olimpiskajās spēlēs piedalījās citu valstu sastāvā. No 1900. līdz 1912. gadam armēņu sportisti startēja Krievijas Impērijas sastāvā. No 1952. līdz 1988. gadam Padomju Savienības sastāvā. Bet pēc Padomju Savienības sabrukuma 1992. gada vasaras un ziemas olimpiskajās spēlēs Armēnijas sportisti piedalījās kā daļa no Apvienotās komandas.

Armēnijas sportisti kopš dalības 1994. gadā ir izcīnījuši 14 olimpiskās medaļas (2 zelta, 6 sudraba un 6 bronzas medaļas). Visas šīs medaļas ir izcīnītas vasaras olimpiskajās spēlēs. 
Pirmā zelta medaļa Armēnijai tika izcīnīta 1996. gada Atlantas olimpiskajās spēlēs, tā bija arī pirmā šī valsts medaļa olimpiskajās spēlēs. Šo medaļu izcīnīja Armēns Nazarjans, kas startēja cīņas sportā. Ar medaļām bagātākais Armēnijas sportists (kopš Armēnija startē kā neatkarīga valsts) ir, cīņas sporta pārstāvis, Artūrs Aleksanjans, kurš ir izcīnījis 2 medaļas (1 zelta un 1 bronzas medaļa). Līdz šim Armēnijas sportisti medaļas ir izcīnījuši trijos dažādos olimpiskajos sporta veidos/disciplīnās.

Vistitulētākais armēņu sportists olimpiskajās spēlēs ir Alberts Azarjans, kurš startējot Padomju Savienības sastāvā, vingrošanā izcīnīja trīs zelta un vienu sudraba medaļu 1956. un 1960. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Sportisti vasaras olimpiskajās spēlēs 
Paskaidrojumi

Sportistu skaits

Sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Sportisti ziemas olimpiskajās spēlēs 
Paskaidrojumi

Sportistu skaits

Sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Medaļu tabulas 
Skatīt arī: olimpisko medaļu skaits pēc valsts

Medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs

Medaļu sadalījums pa vasaras olimpiskajiem sporta veidiem

Medaļas ziemas olimpiskajās spēlēs

Medaļnieki 

Šajā tabulā apkopoti tikai tie medaļnieki, kas pēc Starptautiskās olimpiskās komitejas datiem pārstāvot Armēniju ir izcīnījuši divas un vairāk olimpiskās medaļas. Pārējos sportistus skatīt uzskaitījumā.

Karognesēji 

Armēnijas sportisti, kas nesuši valsts karogu olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.

Vasaras olimpiskās spēles 

  2016 Riodežaneiro —  Vahans Mhitarjans
  2012 Londona —  Armāns Jeremjans
  2008 Pekina —  Alberts Azarjans
  2004 Atēnas —  Alberts Azarjans
  2000 Sidneja —  Hajkazs Galstjans
  1996 Atlanta —  Agvans Grigorjans

Ziemas olimpiskās spēles 

  2018 Phjončhana —  Mikajels Mikajeljans
  2014 Soči —  Sergejs Mikajeljans
  2010 Vankūvera —  Arsēns Nersisjans
  2006 Turīna —  Vazgens Azrojans
  2002 Soltleiksitija —  Arsēns Harutjunjans
  1998 Nagano —  Alla Mikajeļana
  1994 Lillehammere —  Arsēns Harutjunjans

Ārējās saites 
 
 
 
 

Valstis olimpiskajās spēlēs
2026. gada ziemas olimpiskās spēles

2026. gada ziemas olimpiskās spēles jeb XXV ziemas olimpiskās spēles būs 25. ziemas olimpiskās spēles, kas norisināsies 2026. gadā Milānā un Kortīnā d'Ampeco, Itālijā. Olimpiskās spēles organizēs Starptautiskā Olimpiskā komiteja un Itālijas Olimpiskā komiteja. Norises vieta tika paziņota  134. SOK sesijā Lozannā, Šveicē, kur balsojumā par spēļu rīkošanu Itālijas pilsētu kandidatūra apsteidza Stokholmas un Ores (Zviedrija; daļa sacensību notiktu Siguldā, Latvijā) pieteikumu.

Rīkotāju kandidāti 
Šīs septiņas pilsētas piedalās dialoga fāzē un pievienojās Phjončhanas 2018 novērotāju programmai.

  un ,
  Stokholma un Ore, Zviedrija (daļa sacensību notiktu Siguldā, Latvijā),
  (atkāpās ),
  (atkāpās ),
  (atkāpās ),
  (atkāpās ),
  (atkāpās ).

Atsauces 

Ziemas olimpiskās spēles pēc gada
2026. gads sportā
Nikss pret Hedenu

Nikss pret Hedenu bija tiesas prāva 1893. gadā, kurā ASV Augstākā tiesa lēma, ka saskaņā ar ASV ievedmuitas noteikumiem, tomāts tiek klasificēts kā dārzenis, nevis auglis. Tiesas vienbalsīgais viedoklis bija, ka 1883. gada tarifu likumā izmantota vārdu "auglis" un "dārzenis" ikdienas, nevis botānikas nozīme.

Priekšvēsture 
Džons Nikss 1839. gadā Ņujorkā bija dibinājis uzņēmumu John Nix & Co. fruit commission. Tas kļuva par vienu no lielākajiem pārtikas produktu tirgotājiem Ņujorkas pilsētā un viens no pirmajiem uzņēmumiem, kas ieveda pārtiku no Virdžīnijas, Floridas un Bermudām.

1883. gadā prezidents Česters Arturs parakstīja 1883. gada 3. marta tarifu likumu, kas ievestajiem dārzeņiem piemēroja ievedmuitu, bet tā netika attiecināta uz augļiem. John Nix & Co. uzņēmums protestējot ierosināja tiesas prāvu pret Edvardu Hedenu, Ņujorkas ostas nodevu iekasētāju, lai atgūtu samaksātās nodevas. Viņu arguments bija, ka botāniski tomāts ir auglis, jo tam no ziediem veidojas sēklas saturoša struktūra.

Tiesā prasītāja pārstāvis kā pierādījumus sniedza vārda "augļi" un "dārzeņi" definīcijas no Vebstera vārdnīcas, Vusteras vārdnīcas un Impērijas angļu valodas vārdnīcas. Tika pieaicināti divi liecinieki, kuri ar augļu un dārzeņu tirdzniecību bija nodarbojušies 30 gadus un tiem tika vaicāts, vai pēc definīciju noklausīšanās, viņiem ir kas piebilstams par šo vārdu atšķirīgo nozīmi tirdzniecībā.

Tiesas lēmums 
Tiesa vienbalsīgi lēma atbildētāja labā un secināja, ka tomāts muitas likumos ir klasificējams kā dārzenis, pamatojoties ar veidu, kā tas tiek izmantots un uztverts ikdienā.

Atsauces 

Prāvas
Augļi
Dārzeņi
PlayStation 4

PlayStation 4, zināma arī kā PS4, ir astotās paaudzes spēļu konsole. Tā ir ceturtā PlayStation sērijas konsole, kuru izstrādājusi japāņu uzņēmums Sony. Par PlayStation 4 izstrādāšanu uzņēmums paziņoja 2013. gada februārī. Tirgū tas tika palaists 2013. gada novembrī. 2016. gada rudenī Sony laida tirgū divas jaunas PlayStation 4 konsoles versijas — PlayStation 4 Slim un PlayStation 4 Pro.

PlayStation 4 priekštecis bija PlayStation Vita.

PlayStation 4 ir pardevuši vairāk neka 102 milijons kopiju pa visu laiku!

PlayStation
Aina Nagobads-Ābola

Aina Nagobads-Ābola (dzimusi 1920. gada 9. jūnijā, mirusi 2021. gada 29. septembrī) bija viena no pirmajām un ilggadīgākajām atjaunotās Latvijas diplomātēm. Ārkārtējā un pilnvarotā vēstniece Francijā, Spānijā un Portugālē.

Dzīvesgājums 

Dzimusi 1920. gadā Rīgas pilsētas 2. ģimnāzijas direktora Ernesta Nagobada un viņa sievas Emmas (dz. Bruniņas) ģimenē. Pēc Rīgas pilsētas 2. ģimnāzijas beigšanas (1939) sāka medicīnas studijas Latvijas Universitātē (no 1940. gada LVU, no 1941. gada Universitāte Rīgā).

1944. gada rudenī viņu kopā ar universitātes slimnīcas personālu evakuēja uz Vāciju. Beidza Tībingenes Universitātes (Vācija) Medicīnas fakultāti (1949). Precējusies 1949. gadā ar Guntaru Ābolu (1921—2015), bērni — Jānis (1951 I), Ingrīda (1951 XII). Kopā ar ģimeni dzīvoja Marokā (1951—1954), no 1954. gada Parīzē, strādāja vīra naftas industrijas uzņēmumā.

Latvijas diplomātiskā un konsulārā dienesta vadītājs Anatols Dinbergs 1990. gada martā iecēla Ainu Nagobads-Ābolu par Latvijas Republikas goda konsuli Francijā.

No 1991. gada decembra līdz 1997. gada maijam viņa bija ārkārtējā un pilnvarotā Latvijas vēstniece Francijā, vienlaikus nerezidējošā vēstniece Spānijā no 1993. gada aprīļa līdz 1997. gadam un nerezidējošā vēstniece Portugālē līdz 1998. gadam.

Vēlāk viņa bija starptautiskās diplomātiskās akadēmijas Parīzē valdes locekle (1992—1997), Latvijas pastāvīgā pārstāve pie UNESCO (1992—2000).
2000. gada janvārī viņai piešķirts pārstāvniecības UNESCO padomnieces goda statuss.
1998. gadā viņa ievēlēta par Latviešu apvienības Francijā goda prezidenti, ir Augstākās izglītības starptautiskās sieviešu organizācijas valdes locekle (no 1993. gada), Francijas un Latvijas apvienības goda biedre.
2011. Latvijas Zinātņu akadēmijas goda biedre.

Apbalvojumi 
 Latvijas Triju Zvaigžņu ordenis, III šķ.,
 Francijas Goda Leģiona ordenis, III šķ.,
 Portugāles Lielais Nopelnu krusts, I šķ.

Bibliogrāfija 
 „Parīze, Madride, Lisabona un atpakaļ Rīgā” — Rīga, 2000 [kopā ar G. Ābolu].

Ārējās saites 
 Ainu Nagobads-Ābolu ievēl par Latvijas Zinātņu akadēmijas Goda locekli 
 Dzīves pilna glāze
 Zelta vērtais franču šarms Latvijas diplomātijā 

1920. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas diplomāti
Francijas latvieši
Latvijas Zinātņu akadēmijas goda biedri
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Ar Goda Leģiona ordeni apbalvotie
Simtgadnieki
Zane Oliņa

Zane Oliņa ir latviešu pedagoģe.

1998. gadā ieguvusi Fulbraita stipendiju studijām ASV, iegūstot M.Ed. un PhD. in Learning and Instructional Technology jeb izglītības zinātņu maģistra (MEd) un doktora (PhD) grādu.

No 2007. gada oktobra līdz 2011. gada vasarai, Zane Oliņa bija programmas "Iespējamā misija" direktore. Kopš 2011. gada rudens – "Iespējamās misijas" valdes locekle.

Zane Oliņa ir Skola2030 projekta komandā un darbojas kā ESF projekta "Kompetenču pieeja mācību saturā" mācību satura ieviešanas struktūrvienības vadītāja.

Ārējās saites 
 Iespējamā misija
 Skola2030

Fulbraita stipendiāti
Latvijas pedagogi
Anna Vaivare

Anna Vaivare (dzimusi 1987. gadā) ir latviešu māksliniece, ilustratore un arhitekte, dzīvo un strādā Rīgā, Latvijā. 2014. gadā absolvējusi Rīgas Tehnisko universitāti, iegūstot profesionālo bakalaura grādu arhitektūrā. Paralēli arhitektes darbam strādā bērnu grāmatu ilustrācijas un komiksa jomā, piedalījusies atsevišķu produktu dizainu un iepakojumu veidošanā. Annas Vaivares darbi regulāri tiek publicēti Latvijas komiksu žurnālā Kuš!, kā arī Latvijas un ārvalstu digitālajos un drukātajos medijos. Jāņa Baltvilka balvas bērnu grāmatu mākslā laureāte.

Bibliogrāfija un radošā darbība 
Grāmatu ilustrācijas:
 “Zirgā” / Ineses Zanderes stāsts (izdevniecība “liels un mazs”, Latvija ), 2017
 “Now you can look” / Julia's Bird dzejoļu izlase, (“The Emma Press, Lielbritānija) 2017
 “Saputrotā putra” / Leona Brieža dzeja
 BIKIBUKS “Īpašie vārdi” / Imanta Ziedoņa dzejoļa grāmata (“liels un mazs”, Latvija )

Publikācijas:
 Us of America Magazine (ASV)
 Nido. (Vācija)
 Benji Knewman (Latvija) 
 It's nice that (Lielbritānija)
 Kuš! (Latvija)

Produktu un iepakojumu dizains:
 Ilustrācijas MJAU zīmola šķīvjiem - Latvija, 2016
 Ilustrācijas TEPAT zīmola produktu iepakojumiem - Latvija 2016
 Ilustrācijas mūzikas CD “Mantojums un prieks”
 Ilustrācija MALDUGUNS zīmola alus iepakojumam “Zīļuks” , 2017

Balvas un nominācijas
 2016.gada saņēmusi Jāņa Baltvilka balvu bērnu grāmatu mākslā par ilustrācijām Leona Brieža dzejoļu krājumam "Saputrotā putra" (izdevniecība “liels un mazs”)
 2018.gadā nominēta Latvijas Grāmatizdevēju asociācijas grāmatu mākslas konkursa “Zelta ābele” balvai nominācijā “Grāmatas bērniem” par kopā ar inesi Zanderi veidoto grāmatu “Zirgā” (izdevniecība “liels un mazs”)

Atsauces 

1987. gadā dzimušie

Latvijas mākslinieki
Latvijas arhitekti
Latvijas grāmatu ilustratori
Olga Dragiļeva

Olga Dragiļeva ir Latvijas pētnieciskā žurnāliste.

Biogrāfija 
Olga Dragiļeva ieguvusi bakalaura grādu Latvijas Universitātē, turpinājusi studijas Tamperes Universitātē, kur 2009. gadā ieguvusi maģistra grādu sociālajās zinātnēs.
Karjeru aizsākusi kā žurnāliste tādos laikrakstos kā "Час", "Бизнес и Балтия", "PRO100 TV", "TV5 Riga". Kopš 2012. gada darbojusies Latvijas Sabiedriskajā medijā, gan kā žurnāliste un redaktore Latvijas Radio 4 (raidījumā "Doma laukums"). Atzinību ieguvusi kā pētnieciskā žurnāliste, darbojoties LTV raidījumā "De Facto". Uzstājusies TEDx Riga. Liecinājusi Augstākajā tiesā par balsu pirkšanas gadījumiem, kurus atklājusi, veicot pētnieciskās žurnālistikas darbu.

Apbalvojumi 
 Specbalva Latvijas Žurnālistu savienības konkursā "Žurnālistikas cerības" 2013. gadā;
 Žurnālistikas Izcilības balva 2017. gadā par ziņu reportāžu "Krima. Divi gadi pēc".

Atsauces 

Latvijas žurnālistes
Latvijas feministes