joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Semjons Dežņovs

Semjons Dežņovs (; dzimis , miris ) bija krievu ceļotājs, jūrasbraucējs un Sibīrijas ziemeļu pirmatklājējs. Pirmais eiropiešu jūrasbraucējs, kurš atklājis jūrasšaurumu starp Āziju un Ziemeļameriku.

Biogrāfija 
Dzimis Jesipovskas ciemā Piņegas krastā Arhangeļskas guberņā. 14 gadu vecumā kopā ar tēvu kuģojis uz Solovku salām Baltajā jūrā. 17 gadu vecumā iestājies darbā pie bagāta tirgotāja un kuģu īpašnieka Vaskoboiņikova par matrozi un piedalījies ekspedīcijā uz Mangazeju.

1630. gadā iestājies dienestāToboļskā. Dienējis par ierindas kazaku Toboļskā un vēlāk Jeņisejskā. 1638. gadā kopā ar kazaku vienību pārcēlies uz tiko dibināto Jakutskas cietoksni. No 1639. gada nodarbojies apkārtnē ar jasaka ievākšanu, kā laikā apceļojis plašas teritorijas Austrumsibīrijā.

1645. gadā atklājis Kolimas upi, kuras vidustecē nodibinājuši Kolimas apmetni, kas vēlāk izauga par Sredņekolimskas pilsētu. Pie Kolimas Dežņovs dienēja līdz 1647. gadam.

Jūras šauruma atklāšana 
1648. gadā tika noorganizēta ekspedīcija uz Sibīrijas ziemeļaustrumu piekrasti, lai meklētu jaunus ar kažokzvēriem un valzirgiem bagātus apgabalus. Ekspedīcijā piedalījās 7 kočas, 6 no kurām piederēja tirgonim Fedotam Popovam, bet viena — viņa konkurentam Gerasimam Ankidinovam. Pēc Popova pieprasījuma ekspedīcijā tika nozīmēts arī kazaks Dežņovs, kura uzdevums bija vākt jasaku. Ekspedīcija devās ceļā 20. jūnijā 90 cilvēku sastāvā. Divi kuģi drīz pēc iziešanas jūrā no Kolimas iekļuva vētrā un avarēja, apkalpes pazuda. Palikušie 5 kuģi līdz septembra beigām sasniedza kontinenta austrumu galu. 20. septembrī kaujā ar čukčiem tika ievainots Popovs. Ekspedīcija aplieca zemesragu un turpināja ceļu uz dienvidrietumiem. Oktobra sākumā vētrā tika zaudēts Ankudinova kuģis, bet tā komanda pārcēlās uz Popova kuģi. 

Vētras laikā ekspedīcija sadalījās un Dežņova laivas iznesa krastā netālu no Anadiras grīvas. Palikušie 12 cilvēki 1649. gada vasarā ar laivām pārcēlās uz Anadiras vidusteci, kur izveidoja apmetni — vēlāko Anadiras cietoksni, kurā Dežņovs dienēja līdz 1660. gadam.

Ekspedīcijas rezultāti un jūras šauruma atklāšana palika plašai publikai nezināmi, jo atskaites glabājās Jakutskas cietokšņa arhīvā — tās pēc 80 gadiem Toboļskas arhīvā atrada Gerhards Millers. 1728. gadā šaurumu no jauna atklāja Vitusa Beringa ekspedīcija un tas nosaukts viņa vārdā. 

Vēlākos gados turpinājis dienestu Jakutskā. Nozīmēts par Jakutskas kazaku atamanu. Miris 1673. gadā Maskavā, kur ieradies ar jasakā iekasēto kažokādu krājumu.

Pagodinājumi 
Semjona Dežņova vārdā nosaukti:
 Dežņova rags Beringa šaurumā,
 Dežņova līcis Franča Jozefa Zemē,
 Dežņovas ciems Ebreju autonomajā apgabalā,
 ledājs Oktobra Revolūcijas salā,
 sala Laptevu jūrā,
 ielas vairākās pilsētās,
 vairāki kuģi.

Atsauces

Ārējās saites 

1605. gadā dzimušie
1673. gadā mirušie
Krievijas cilvēki
Polārpētnieki
Pekinas nacionālais ātrslidošanas ovāls

Nacionālais ātrslidošanas ovāls () ir ātrslidošanas arēna, kas atrodas Pekinas olimpiskajā parkā, Pekinā. Arēna tika speciāli uzbūvēta priekš 2022. gada ziemas olimpiskajām spēlēm, ātrslidošanas sacensībām. Tā ir vienīgā no būvēm, kas tika uzbūvēta no jauna priekš šīm olimpiskajām spēlēm.

2021. gadā šajā arēnā tika rīkots arī Pasaules čempionāts ātrslidošanā.

Ātrslidošanas ovāls tika uzbūvēts vietā, kur atradās agrākais Olimpiskā parka hokeja laukums un loka šaušanas laukums, abās šajās vietās notika lauka hokeja un loka šaušanas sacensības 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Arēnu sāka būvēt 2017. gada aprīlī un to pabeidza 2021. gada 8. oktobrī. Arēnas dizainu veidoja arhitektūras firma Populous. Tās platība ir 12 000 km² un tā ir lielākais ātrslidošanas laikums Āzijā. Fasādi veido 22 "ledus lentes", kuru garums ir 622 metri, bet otrajā stāvā ir Pekinas Debesu tempļa iedvesmota izliekta aizkaru sienu sistēma.

Trases rekordi 
 Vīrieši 

 Sievietes

Atsauces 

Pekina
2022. gada ziemas olimpisko spēļu norises vietas
Ātrslidošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Mīlakšas

Mīlakšas ir ciems Smiltenes novada Drustu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V337, Palsas upes krastā.

Atsauces
Rumbulas tirgus

Rumbulas tirgus bija tirgus agrākā Rumbulas lidlauka teritorijā Maskavas ielā 450 Rīgas Rumbulas apkaimē.

1980. gadu beigās izveidojās kā krāmu tirgus. No 1996. gada piederēja SIA ražošanas komercfirmai "Tirgus Rumbula". 
Galvenā tirgošanās notika ar lietotām automašīnām un to rezerves daļām, kā arī ar rūpniecības precēm un apģērbu.
2022. gada janvārī tas zaudēja tirgus statusu.

Atsauces 

Rumbula
Lavrentija

Lavrentija (, , , ) ir ciems un osta Krievijas ziemeļaustrumos, Čukotkas autonomā apvidū Čukotkas rajona administratīvais centrs. Izvietojies Čukču pussalas austrumos Lavrentijas līča krastā.

Vēsture 
Ciems dibināts 1927. gadā, kad Lavrentija līča krastā tika izveidota Čukotkas kultūras un izglītības bāze (Чукотская культбаза), tās izveidotājs un pirmais vadītājs bija latviešu etnogrāfs, vēlākais Ļeņingradas Ziemeļu tautu institūta rektors Kārlis Lukss. 1928. gada rudenī šeit jau darbojās internātskola, veterinārmedicīnas punkts, slimnīca, laivu remontdarbnīca, faktorija; bija uzbūvētas 3 dzīvojamās mājas.

Pēc Čukotkas nacionālā apvidus nodibināšanas 1930. gadā Lavrentija bija apvidus administratīvais centrs līdz 1932. gadam, kad tas tika pārcelts uz Anadiru. No 1940. līdz 1946. gadam no Uelenas uz Lavrentiju tika pārceltas rajona administratīvās iestādes.

1950. gados Lavrentija bija viens no reģiona ciemiem, uz kuru pārcēla iedzīvotājus no likvidētajiem čukču un eskimosu piekrastes ciemiem. Galvenā iedzīvotāju nodarbošanās ir briežkopība, zveja un tradicionālās jūras dzīvnieku medības.

Infrastruktūra 
Lavrentijā darbojas skola, bibliotēka, slimnīca, kultūras centrs, novadpētniecības muzejs. Līdzās ciemam ir lidosta, kas nodrošina regulāru aviosatiksmi ar Anadiru. 40 km garš autoceļš savieno ar Lorinas ciemu un Lorinas karstajiem avotiem.

Atsauces

Ārējās saites 

 basov_chukotka Пешком из Лорино в Лаврентия
 tatianaksii Чукотка. Село Лаврентия – место, где встречаются океаны

Krievijas ciemi
Čukotkas autonomā apvidus apdzīvotās vietas
Rozanna Ārkete

Rozanna Līza Ārkete (, dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, kinorežisore un kinoproducente.

Par lomu televīzijas filmā The Executioner's Song (1982) Ārkete tika nominēta Emmy balvai, savukārt par lomu filmā Desperately Seeking Susan (19895) viņa ieguva BAFTA kino balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā. Pazīstama arī ar savām lomām filmās "Pēc darba" (1985), The Big Blue (1988), "Lubene" (1994) un "Sadursme" (Crash, 1996).

Ārējās saites 

1959. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Amerikāņu kinorežisores
ASV kinoproducenti
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Ņujorkā dzimušie
Džeina Kempione

Elizabete Džeina Kempione (, dzimusi ) ir Jaunzēlandes kinorežisore, scenāriste un producente.

Par filmu "Klavieres" (The Piano, 1993) Kempione nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā labākais režisors. Viņa ir otrā sieviete, kas kā režisore nominēta šai balvai un pirmā sieviete, kas saņēma Zelta palmas zara balvu Kannu kinofestivālā. Par šo pašu filmu viņa saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu par labāko oriģinālscenāriju. Par filmu "Suņa spēks" (2021) Kempione ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā režisore, divas BAFTA kino balvas (kā producente un režisore), Zelta globusa balvu kā režisore un 78. Venēcijas kinofestivālā saņēma Sudraba lauvas balvu.

Kempione ir pazīstama arī ar filmām An Angel at My Table (1990), The Portrait of a Lady (1996), "Svētie dūmi" (Holy Smoke!, 1998), Bright Star (2009) un TV seriālu Top of the Lake (2013–2017).

Ārējās saites 

1954. gadā dzimušie
Jaunzēlandes kinorežisori
Jaunzēlandes scenāristi
Jaunzēlandes producenti
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji režisori
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji scenāristi
Zelta globusa balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Zelta palmas zara ieguvēji
Sandbox

Sandbox (no angļu "smilšu kaste") ir videospēle vai videospēles daļa, kurā spēlētājs nav ierobežots konkrētu mērķu sasniegšanā un ir liela brīvības pakāpe spēļu vides izpētē, mijiedarbībā vai maiņā.
Biežāk sandbox spēles rodas, iekļaujot šos radošos elementus citos žanros un radot jaunas spēles iespējas. Sandbox spēles bieži vien ir saistītas ar atvērtās pasaules koncepciju, kas spēlētājam dod pārvietošanās un progresa brīvību spēles pasaulē. Termins "sandbox" ir atvasināts no smilšu kastes būtības, kas ļauj bērniem tajā radīt gandrīz visu, ko viņi vēlas.

No videospēļu izstrādes viedokļa sandbox ir spēle, kas ietver dizaina elementus, dažādas spēļu sistēmas, kas veicina brīvu spēlēšanu. Sandbox dizains var raksturot vai nu spēli, vai spēles režīmu, kurā uzsvars tiek likts uz brīvu spēles formu, atvieglotiem noteikumiem un minimāliem mērķiem. Sandbox dizains var raksturot arī spēles izstrādes veidu, kurā dizainers lēnām papildina minimālu spēles pieredzi ar funkcijām, eksperimentējot ar katru elementu pa vienam. Pastāv “daudz šķirņu” sandbox dizains, kas balstās uz “plašu dinamisko interaktīvo elementu spektru”. Tādējādi šis termins tiek lietots bieži, bez stingras definīcijas.

Grand Theft Auto III ir asa sižeta piedzīvojumu spēle, kurā spēlētājs iejūtas neliela krāpnieka lomā lielā pilsētā, spēles gaitā izpildot dažādas misijas priekšniekiem. Šī bija pirmā atvērtās pasaules Grand Theft Auto sērijas spēle, kuras darbība norisinās trīsdimensiju pasaulē, jo iepriekšējās spēles tika spēlētas no augšas uz leju, un pirmā spēle, kurā tika izmantots detalizēts fizikas dzinējs dažādu objektu mijiedarbībai pasaulē. Spēles atvērtās pasaules un fizikas sistēmas kombinācija deva spēlētājiem iespēju izpētīt, radīt haosu spēlē, padarot spēli par virtuālu sandbox, ar kuru spēlētāji var spēlēties.

Pamatnobīde sandbox spēlēs notika ar Minecraft, kas pirmo reizi tika prezentēts 2009. gadā beta versijā, bet tā pirmais pilnvērtīgais izlaists 2011. gadā. Savā būtībā Minecraft ir uz vokseļiem balstīta izdzīvošanas spēle, kurā spēlētāji vāc resursus, lai veidotu rīkus, kas palīdz vākt vērtīgākus resursus, un būvē patversmes, lai aizsargātos pret naidīgiem radījumiem. Tomēr nav nekādu ierobežojumu attiecībā uz to, kā spēlētāji var būvēt šīs struktūras, un, izmantojot milzīgo spēlē pieejamo resursu skaitu, spēlētāji var uzbūvēt gandrīz visu, ko vien spēj iedomāties. Spēlētāju Minecraft izmantošana lika izstrādātājiem pievienot īpašu "radošo režīmu", kurā no spēles tika izņemti izdzīvošanas elementi, lai spēlētāji varētu būvēt bez jebkādām briesmām vai citiem mākslīgiem ierobežojumiem. Microsoft norāda, ka pārdoti 176 miljoni Minecraft spēles kopiju, padarot šo spēli par pasaulē pārdotāko.

Atsauces 

Videospēļu žanri
Ķengaraga tirgus

Ķengaraga tirgus bija tirgus Maskavas ielā 250A Rīgas Ķengaraga apkaimē.

No 1992. gada tirgošanās vietu pārvaldīja SIA "FRI", 2005. gadā tai piešķīra tirgus statusu.
2022. gada janvārī Ķengaraga tirgus zaudēja tirgus statusu.

Atsauces 

Ķengarags
Elīna Ieva Vītola

Elīna Ieva Vītola (dzimusi  Siguldā) ir latviešu kamaniņu braucēja.

Karjera 
Ar kamaniņu sportu sāka nodarboties 2011. gadā, pirmā trenere bija Arnita Ancēna. Nāciju kausa sacensībās sāka piedalīties 2017.—2018. gada sezonā. Pasaules kausa pamatsacenībās debitēja  ar 21. vietu Altenbergas trasē.

Guvusi panākumus dažādās junioru sacensībās. 2017. gada Eiropas čempionātā junioriem izcīnīja bronzas medaļu komandu stafetē, bet 2019. gadā ieguva divas sudraba godalgas — vieninieku sacensībās un stafetē. 2020. gada Pasaules čempionātā junioriem ieņēma 9. vietu, bet komandu stafetē izcīnīja sudraba medaļu.

2021. gada Eiropas čempionātā Siguldā ieņēma 5. vietu, bet U-23 konkurencē tika izcīnīta zelta medaļa. 2021. gada Pasaules čempionātā, kas norisinājās Kēnigszē trasē, pamatsacensībās ieņēma 16. vietu, kas deva 6. vietu U-23 konkurencē. Sprinta sacensībās ieņēma 12. vietu.  Sanktmoricā izcīnīja savu pirmo uzvaru Pasaules kausa posmos.

2022. gada Eiropas čempionātā Sanktmoricā ieguva bronzas medaļu. Tas bija arī PK posms, kurā arī tika iegūta trešā vieta, un Vītola otro reizi karjerā kāpa uz goda pjedestāla. Vienlaikus notika sacensības arī U-23 Eiropas čempionāta ieskaitē, kur viņa izcīnīja uzvaru. Komandu stafetē kopā ar Kristeru Aparjodu un divnieku ekipāžu, kurā startēja Mārtiņš Bots un Roberts Plūme, tika izcīnīta Eiropas čempionāta zelta godalga. 2021.—2022. gada Pasaules kausa sezonu noslēdza 15. vietā. Tika iekļauta Latvijas izlases sastāvā dalībai 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pekinā.

Atsauces

Ārējās saites 

 kamanas.lv profils

2000. gadā dzimušie
Siguldā dzimušie
Latvijas kamaniņu braucēji
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kamaniņu braucēji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Nivukagmīta

Nivukagmīta (нывуӄаӷмит) vai naukaniešu valoda () ir mazākā no eskimosu–aleutu valodu saimes juitu valodām. Izplatīta trijās juitu (eskimosu) apdzīvotās vietās Čukču pussalā Krievijā. Nosaukums atvasināts no senā Naukanas (Нывуӄаӄ) ciema Čukču pussalas austrumos pie Dežņova raga. Agrāk tika uzskatīts par vienu no juitu valodas dialektiem (otrs ir unazigmīta), bet mūsdienās tiek klasificēts kā atsevišķa valoda. Lingvistiski naukaniešu valoda tiek uzskatīta par vidēju starp čapļiniešu valodu un Aļaskas jupiku valodu.

Izplatība 

Valoda izplatīta trijos ciemos Čukču pussalas austrumos — Lavrentijā, Lorinā un Uelenā, uz kuriem 1950. gados tika pārcelti eskimosi no to dzimtajiem ciemiem Beringa šauruma piekrastē, tajā skaitā Naukanas. Valoda ir stipri apdraudēta, to mūsdienās prot mazāk par 50 galvenokārt vecāka gadagājuma cilvēku. Naukaniešu valodā sarakstīti vairāki daiļliteratūras darbi.

Atsauces 

Eskimosu—aleutu valodas
Krievijas valodas
Apdraudētās valodas
Koagulācija

Koagulācija (no  — 'sabiezēšana, sarecēšana') var būt:

 Asinsrece jeb asiņu koagulācija,
 koagulācija dispersā sistēmā,
 ūdens piemaisījumu koagulācija.
Nogalināt Bilu 2. daļa

"Nogalināt Bilu 2. daļa" () ir 2004. gada ASV asa sižeta filma, kuras režisors un scenārija autors ir Kventins Tarantīno. Filmā galvenās lomas atveido Uma Tūrmane, Deivids Karedīns, Maikls Madsens, Derila Hanna, Gordons Liu un Maikls Parkss.

Filma ir turpinājums "Nogalināt Bilu 1. daļai", kurā "Melnā mamba" jeb "Līgava", atriebjas slepkavu komandai, kuri centās nogalināt viņu un viņas vēl nedzimušo bērnu.

Sākotnēji abas filmas daļas bija plānots izlaist kā vienu filmu, tomēr, tās garumam pārsniedzot četras stundas, tā tika sadalīta divās daļās. Līdzīgi kā 1. daļa, arī otrā daļa bija veiksmīga gan kritiķu vērtējumā, gan finansiāli.

Atsauces

Ārējās saites 

2004. gada filmas
ASV filmas
Kventina Tarantīno filmas
Ļaunās ielas

"Ļaunās iels" () ir 1973. gada ASV kriminālfilma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Mārtins Skorsēze. Filmā galvenās lomas atveido Hārvijs Keitels, Roberts De Niro, Deivids Provals, Eimija Robinsone, Ričards Romanuss un Sīzars Danova.

1997. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kinoreģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma.

Atsauces

Ārējās saites 

1973. gada filmas
ASV filmas
Mārtina Skorsēzes filmas
Mazās sievietes (2019. gada filma)

"Mazās sievietes" () ir 2019. gada ASV vēsturiska drāma, kuras režisore un scenārija autore ir Greta Gērviga. Filmā galvenās lomas atveido Sērša Runena, Emma Votsone, Florensa Pjū, Elaiza Skanlena, Lora Derna, Timotijs Šalame, Merila Strīpa, Treisijs Letss, Bobs Odenkērks, Džeimss Nortons, Luī Garēls un Kriss Kūpers. Filma ir balstīta uz 1868. gada Luīzas Mejas Olkotas tāda paša nosaukuma romāna.

Filmā tiek sekots līdzi četrām Mārču ģimenes māsām 19. gadsimta Masačūsetsā.

"Mazās sievietes" bija tikai otrā filma, kuru Gērviga režisēja viena pati. Filma bija gan kritiski, gan komerciāli veiksmīga, nopelnot 218,9 miljonus ASV dolārus. "Mazās sievietes" tika nominēta sešām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā labākā filma, labākā aktrise galvenajā lomā (Runena) un labākā aktrise otrā plāna lomā (Pjū), bet ieguva vienu Oskaru kategorijā labākie kostīmi. Filma tika nominēta arī piecām BAFTA kino balvām un divām Zelta globusa balvām.

Atsauces

Ārējās saites 

2019. gada filmas
ASV filmas
Drāmas
Gretas Gērvigas filmas
Dova-Džonsa akciju indekss

Dova-Džonsa akciju indekss (angļu val. Dow Jones Industrial Average, saīsinājums DJIA; NYSE: DJI) ir Amerikas vecākais pašlaik pastāvošais tirgus indekss. Indeksu 1884. gadā izveidoja laikraksta Wall Street Journal redaktors Čārlzs Dovs, lai sekotu līdzi Amerikas fondu tirgos pārstāvēto rūpniecības uzņēmumu attīstībai. Šobrīd neviena no sākotnēji iekļautajiem rūpniecības uzņēmumiem šajā indeksā vairs nav.

Lai gan DJIA ir viens no vecākajiem un populārākajiem akciju indeksiem, daudzi profesionāļi uzskata, ka tas neadekvāti atspoguļo ASV kopējo akciju tirgu salīdzinājumā ar plašākiem tirgus indeksiem, tādiem kā S&P 500 vai Russell 2000.

Visnopietnākais indeksa kritums notika 1987. gadā t.s. “melnajā pirmdienā”, kad Dova-Džonsa akciju indekss zaudēja 22,6 %.

Aprēķināšana un atlases kritēriji 
Indekss aptver 30 lielākos ASV uzņēmumus. Vārds “industrial” (“industry” – angļu val. “rūpniecība”) ir ne vairāk kā veltījums vēsturei: mūsdienās daudzi no šiem uzņēmumiem vairs nepieder pie rūpniecības sektora.

Sākotnēji indeksu aprēķināja kā aptverto uzņēmumu akciju cenu vidējo aritmētisko. Tagad indeksa aprēķināšanai visu 30 akciju cenu summu dala ar Dova-Džonsa koeficientu. Kopš 2021. gada 4. novembra Dova-Džonsa koeficients ir vienāds ar 0,15172752595384. Koeficients mainās ikreiz, kad mātesuzņēmuma akcijas tiek sadalītas, tāpēc akciju sadalīšana neietekmē indeksa vērtību.

Investēšanas metodes 
Dova-Džonsa indeksā var investēt, izmantojot indeksu fondus, kā arī atvasinātos instrumentus, piemēram, iespēju līgumus un nākotnes līgumus.

Čikāgas opciju birža izlaiž iespēju līgumus Dow akciju iegādei, izmantojot saknes simbolu DJX.

ETF (biržā tirgotos fondus), kas atkārto indeksa rādītājus, izlaiž State Street Corporation.

Atsauces 

Biržas indeksi
Gladiuss

Gladiuss (no  — 'zobens') ir Senajā Romā izgatavots un izmantots īsā zobena veids. Paralēli pilumam un vairogam (scutum) tas veidoja daļu no romiešu karaspēka pamatbruņojuma vēlajā republikas un agrīnajā impērijas periodā.

Izcelsme 

Romiešu autoru atstātie darbi norāda, ka gladiuss visticamāk tika aizgūts no ķeltu ciltīm, kas senajos laikos apdzīvoja Pireneju pussalu mūsdienu Spānijas teritorijā. Kartāgas karaspēkā labprāt algoja ķeltu karotājus, kas līdzās citām bruņotām vienībām 3. gadsimtā p.m.ē. piedalījās pirmajos divos pūniešu karos pret Romu. Ne velti rakstiskajos vēstures avotos tas tiek dēvēts par "spāņu zobenu" (gladius Hispaniensis).

Arheoloģiskie izrakumi liecina, ka ķeltu ciltis Spānijas teritorijā izmantoja īsus zobenus, taču tie arī parāda, ka no bronzas darināti īsie zobeni bija pazīstami jau Halštates kultūrā 1. tūkstošgadē p.m.ē., no kuras vēlāk, iespējams, atdalījās ķelti un kas no aptuveni 1200. līdz 450. gadam p.m.ē. apdzīvoja Viduseiropu.

Pielietojums 

Senās Romas karaspēks gladiusu sāka izmantot pēc pūniešu kariem, kad, sākot ar 2. gadsimtu p.m.ē., tas pakāpeniski kļuva par galveno zobenu leģionāru bruņojumā. Tomēr ne visi karavīri bija aprīkoti ar gladiusu — jātnieku vienības deva priekšroku garāka veida zobenam (spatha), kas mūsu ēras 3. gadsimtā pamazām aizstāja gladiusu arī kājnieku rindās.

Vizuālās liecības no romiešu atstātajām mozaīkām, sienu zīmējumiem un kapakmeņu skulptūrām norāda, ka gladiuss tika turēts zobenam paredzētā makstī, kas leģionāriem atradās labajā pusē, bet centurioniem un citiem komandieriem — kreisajā pusē.

Kaujas laukā gladiuss tika izmantots gan duršanai, gan ciršanai, taču, tā kā romiešu karavīri tika mācīti cīnīties ciešā formācijā aiz saviem vairogiem, tas galvenokārt tika pielietots duršanas nolūkos, jo, karojot ciešā līnijā, leģionāriem nebija daudz brīvas vietas, kur veikt plašus ciršanas manevrus. Atsevišķi vēsturnieki norāda, ka, iespējams, līdz 20. gadsimta otrajai pusei, kad tika izgudrota Kalašņikova triecienšautene (AK-47), visvairāk cilvēku bija miruši tieši no gladiusa atstātajiem dūrieniem un cirtieniem.

Attēlu galerija

Skatīt arī 

 Pilums
 Senās Romas armija

Atsauces

Ārējās saites 

 Pasaules vēstures enciklopēdijas ieraksts 
 Smitsona institūta videomateriāls 

Senā Roma
Aukstie ieroči
Daudzspēlētāju videospēle

Daudzspēlētāju videospēle ir videospēle, kurā vairāk cilvēki var spēlēt vienā un tajā pašā spēles vidē vienlaicīgi, lokāli un vienā un tajā pašā datorsistēmā (piemēram, New Super Mario Bros. Wii), lokāli un dažādās datorsistēmās caur lokālo tīklu vai caur globālo tīklu, visbiežāk internets (piemēram, World of Warcraft). Daudzspēlētāju spēlēs parasti prasa no vienas spēles sistēmas vai tīkla tehnoloģiju izmantošanu, lai spēlētu kopā lielākā attālumā; spēlētāji var sacensties ar vienu vai vairākiem cilvēkiem, sadarboties ar cilvēku partneri, lai sasniegtu kopīgu mērķi vai kontrolēt citu spēlētāju darbību. Tā kā daudzspēlētāju spēles ļauj spēlētājiem mijiedarboties ar citiem cilvēkiem, viņi nodrošina sociālās komunikācijas elementu, kas nav vienspēlētāja spēlēs.

Videospēļu žanri
Alfrēds Pūpols

Alfrēds Pūpols (1911—1995) bija latviešu arhitekts.

Pēc Alfrēda Pūpola projektiem uzcēla Rīgas 13. vidusskolas (1950), Rīgas 6. vidusskolas (1951) un Rīgas 49. vidusskolas (1954) ēkas ar sociālistiskā reālisma formālajām iezīmēm. 1961. gadā pēc arhitekta A. Pūpola projekta atjaunoja un restaurēja Academia Petrina ēku, kurā izveidoja Jelgavas vēstures un mākslas muzeju un pilsētas bibliotēku.

Atsauces 

1911. gadā dzimušie
1995. gadā mirušie
Latvijas arhitekti
Purva krustaine

Purva krustaine (Senecio congestus) ir augu suga kurvjziežu dzimtas krustaiņu ģintī. Savvaļā tā ir nevienmērīgi sastopama Eirāzijā, tostarp reti sastopama Latvijā, un Ziemeļamerikā.

Purva krustaine ir mainīga izskata augs - var būt gan īss, blīvs, gan ļoti slaids un skrajš, tādēļ suga ir aprakstīta vairākkārt un tai ir vairāki sinonīmi.

Morfoloģija 
Purva krustaine ir divgadīgs,  20-100 cm augsts lakstaugs ar stāvu, dobu, šķautņainu, diezgan trauslu un bieži vien lipīgu stublāju, kurš ir blīvi klāts ar vienkāršiem matiņiem un dziedzermatiņiem.

Stublājs augšdaļā zaro un līdz pat ziedkopai ir klāts ar sēdošām vai pusskaujošām, veselām, lancetiskām lapām, kuras ir 5-15 cm garas un 0.6-2.5 cm platas. Lapas mala ir gluda vai attāli zobaina, un tās gals ir smails. Lapas, tāpat kā kāts, ir klātas ar vienkāršiem matiņiem un dziedzermatiņiem.

Ziedu kurvīši ir 2-3 cm plati, tie ir izvietoti garos, blīvi apmatotos kātos pa vienam stublāja galā ķekarveidīgā ziedkopā. Ārējā vīkala nav. Ir 21 vīkala lapa, kas novietotas vienā rindā. Mēlziedi ir gaiši dzelteni, aptuveni 1 cm gari, gaišāki nekā zieda centrā esošie stobrziedi. Auglis - kails, dzeltenīgs un ribains sēklenis. Ziedēšanas sezona ir no jūnija līdz augustam.

Izplatība 
Purva krustaine ir izplatīta apvidos, kur ziemās ir sals. Tā aug nosusinātu dīķu ieplakās, grāvjos, kūdras raktuvēs, purvainās vietās ūdenstilpju krastos.

Atsauces 

Krustaines
Latvijas flora
Kriss Kūpers

Kristofers Voltons Kūpers (, dzimis ) ir amerikāņu aktieris.

Kūpers ir piedalījies vairākās veiksmīgās Holivudas filmās otrā plāna lomās, kā "Amerikāņu skaistums" (1999), "Oktobra debesis" (1999), "Borna personības noslēpums" (2002), "Biskvīts" (Seabiscuit, 2003), "Podpauris" (2005), "Kapote" (2005), "Sīriāna" (Syriana, 2005), "Karaliste" (The Kingdom, 2007), Breach (2007), Where the Wild Things Are (2009), "Pilsēta" (2010), "Mapeti" (2011), "Klusēšanas likums" (2012), "Apbrīnojamais Zirnekļcilvēks 2" (2014), "Vāģi 3" (2017), A Beautiful Day in the Neighborhood (2019) un "Mazās sievietes" (2019).

Par lomu filmā "Adaptācija" Kūpers saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā labākais aktieris otrā plāna lomā, kā arī Zelta globusa balvu tajā pašā kategorijā.

Piedalījies televīzijas seriālos Lonesome Dove (1989) un 11.22.63 (2016).

Ārējās saites 

1951. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Zelta globusa balvas ieguvēji
Misūri dzimušie
Gints Bērziņš (kamaniņu braucējs)

Gints Bērziņš (dzimis  Siguldā) ir latviešu kamaniņu braucējs.

Karjera 
Ar kamaniņu sportu sāka nodarboties 2014. gadā. 2018.—2019. gada sezonā izcīnīja uzvaru Pasaules kausa jauniešiem kopvērtējumā. Šo panākumu atkārtoja arī 2019.—2020. gada sezonā. 2020. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs izcīnīja zelta medaļu vieninieku sacensībās, bet komandu stafetē ieguva bronzu.  2020. gada Pasaules čempionātā junioriem ieguva divas sudraba godalgas, izcīnot 2. vietu gan vieninieku sacensībās, gan stafetē.

2020.—2021. gada sezonā sāka startēt pieaugušo sacensībās. Pasaules kausa pamatsacensībās debitēja  ar 24. vietu Altenbergas trasē. 2021. gada Eiropas čempionātā Siguldas trasē ieņēma 12. vietu, bet U-23 ieskaitē sudraba godalgu. 2021. gada Pasaules čempionātā Kēnigszē sprinta sacensībās ieņēma 10. vietu, bet vīriešu pamatsacensībās sasniedza 17. rezultātu, vienlaikus notiekošajā  U-23 čempionātā tika izcīnīta bronzas medaļa. 2020.—2021. gada Pasaules kausa kopvērtējumā ierindojās 17. vietā.

2021.—2022. gada sezonā labāko rezultātu sasniedza sprinta sacensībās Insbrukā (Īglsas trasē), ieņemot 5. vietu. PK posmā Siguldā sprintā tika iegūta 6. vieta. Sezonas  kopvērtējumā, skaitot gan pamatsacensības, gan sprinta kausu, tika izcīnīta 10. vieta. 2022. gada Eiropas čempionātā Sanktmoricā ieņēma 12. vietu, bet U-23 Eiropas čempionāta ieskaitē ieguva bronzu. Tika iekļauts Latvijas izlases sastāvā dalībai 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pekinā.

Atsauces

Ārējās saites 

 kamanas.lv profils

2002. gadā dzimušie
Siguldā dzimušie
Latvijas kamaniņu braucēji
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kamaniņu braucēji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Sicario: Narkokarš

"Sicario: Narkokarš" () ir 2015. gada ASV asa sižeta trillera filma, kuras režisors ir Denī Vilnēvs. Filmā galvenās lomas atveido Emilija Blanta, Benisio del Toro un Džošs Brolins.

Filma ir par FIB aģenti, kuru piesaista valdības grupai, lai gāztu spēcīgā un brutālā Meksikas narkotiku karteļa līderi.

"Sicario: Narkokarš" saņēma plašu kritiķu atzinību, īpaši izceļot scenāriju, režiju, mūziku, kinematogrāfiju, kā arī Blantas un del Toro aktierspēli. Filma tika nominēta trim Amerikas Kinoakadēmijas balvām kategorijās labākais operatora darbs, labākā oriģinālmūzika un labākā skaņas montāža. Filma saņēma arī trīs BAFTA kino balvas nominācijas. Filmas pirmizrāde notika 2015. gada Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Filmas turpinājums, "Sicario 2: Karteļu karš" (Sicario: Day of the Soldado), tika izlaists 2018. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

2015. gada filmas
ASV filmas
Denī Vilnēva filmas
Anna Košmala

Anna Košmala (; dzimusi 1994. gada 22. oktobrī Kijivā, Ukrainā) ir ukraiņu kinoaktrise.  Viņa iemantoja slavu, pateicoties Žeņas Kovaļevas lomai televīzijas seriāla Radu būšana (Сваты) piektajā, sestajā un septītajā sezonā, par ko viņa divas reizes tika nominēta Ukrainas televīzijas balvai Teletriumf. Spēlējusi arī galveno lomu populāros ukraiņu seriālos "Saška" (Сашка), "Labs puisis" (Хороший парень) u.c.

Atsauces 

Ukraiņu kinoaktieri
Kijivā dzimušie
Latvijas speciālās ekonomiskās zonas

Latvijas speciālās ekonomiskās zonas ir Latvijas teritorijā esošās speciālās ekonomiskās zonas (SEZ). Latvijā pastāv trīs šādas zonas: Liepājas SEZ, Rēzeknes SEZ, Latgales SEZ.

To darbību nosaka Komercdarbības atbalsta kontroles likums, likums "Par nodokļu piemērošanu brīvostās un speciālajās ekonomiskajās zonās", likums "Par nodokļiem un nodevām", likums "Par pievienotās vērtības nodokli", likums "Par uzņēmumu ienākuma nodokli", Muitas likums, kā arī citi normatīvie akti.

Liepājas osta ietilpst Liepājas SEZ, savukārt Rīgas brīvostā un Ventspils brīvostā, lai gan abas nav SEZ, arī ir piemērojami nodokļu atvieglojumi.

Liepājas SEZ 
Liepājas SEZ darbību regulē 1997. gadā pieņemtais Liepājas speciālās ekonomiskās zonas likums. SEZ vada un uzrauga valde, kurā ietilpst trīs valsts interešu pārstāvji — pa vienam no Ekonomikas, Finanšu, Satiksmes ministrijas (tos uz pieciem gadiem iecieļ amatā, kā arī atbrīvo no amata Ministru kabinets), trīs Liepājas domes un trīs Liepājas komersantu pārstāvji (tos uz pieciem gadiem ieceļ amatā, kā arī atbrīvo no amata Liepājas dome). Valdi vada no sava vidus valdes locekļu izvēlēts priekšsēdētājs. SEZ valde ieceļ amatā SEZ pārvaldnieku, kurš ieceļ SEZ izpildaparātu, kura uzdevums, savukārt, ir attīstības plāna izstrādāšana. Kopā valde un izpildaparāts veido SEZ pārvaldi, kuras darbu detalizētāk nosaka Ministru kabineta noteikumi numur 336.

Liepājas SEZ aizņem 3 979 ha, tie ir ~ 65 % Liepājas platības, tajā ietilpst gan sauszemes, gan ūdens ostas teritorija, Liepājas lidosta, karosta, pilsētas industriālās teritorijas.

Liepājas SEZ kapitālsabiedrībām (kapitālsabiedrības, kas ar Liepājas SEZ pārvaldi noslēgušas līgumu par komercdarbības un ieguldījumu veikšanu vai paredzamo algu izmaksu Liepājas SEZ teritorijā) tiek piemēroti tiešo nodokļu atvieglojumi: 80 % atlaide uzņēmuma ienākuma nodoklim un 80 % atlaide nekustamā īpašuma nodoklim. SEZ kapitālsabiedrības var veidot brīvās muitas zonas (likumā vienkārši — brīvās zonas), tādējādi iegūstot netiešo nodokļu atvieglojumus:

 naftas produktiem, kas piegādāti šādām kapitālsabiedrībām, kamēr tie atrodas brīvajā zonā, netiek piemērots akcīzes nodoklis;
 preču piegādēm (brīvajā zonā fiziskām personām SEZ kapitālsabiedrības drīkst piegādāt tikai pārtikas un medicīnas preces) un pakalpojumiem (brīvajā zonā fiziskām personām SEZ kapitālsabiedrības drīkst sniegt tikai sabiedriskās ēdināšanas, medicīnas, sakaru, finanšu pakalpojumus) brīvajā zonā netiek piemērots pievienotās vērtības nodoklis.

2019. gadā pastāvēja 44 Liepājas SEZ kapitālsabiedrības, kurās kopā nodarbināti bija 2348 cilvēki.

Rēzeknes SEZ 
Rēzeknes SEZ darbību regulē 1997. gadā pieņemtais Rēzeknes speciālās ekonomiskās zonas likums.

Latgales SEZ 
Latgales SEZ darbību regulē 2016. gadā pieņemtais Latgales speciālās ekonomiskās zonas likums. 2022. gada sākumā tajā darbojās 21 uzņēmums kuros bija 220 darbavietas.

Atsauces 

Latvijas saimniecība
Lipīgā krustaine

Lipīgā krustaine (Senecio viscosus) ir augu suga kurvjziežu dzimtas krustaiņu ģintī. Savvaļā tā ir nevienmērīgi sastopama Eirāzijā, tostarp visā Latvijas teritorijā, sausās nezālienēs, mežu izcirtumos un gar dzelzceļiem.

Morfoloģija 
Lipīgā krustaine ir viengadīgs, 15-50 cm augsts lakstaugs, kurš ir lipīgs un blīvi klāts ar dziedzermatiņiem.

Stublājs ir stāvs, augšdaļā zaro. Lapas plūksnaini šķeltas vai dalītas un iegarenas. Plūksnas mala zobaina.

Ziedi ir dzelteni, šauri kurvīši. Tie ir izvietoti skrajā skarveida ziedkopā stublāja un zaru galā. Auglis - brūns, rievains sēklenis.

Ziedēšanas sezona ir no jūnija līdz septembrim.

Galerija

Atsauces 

Krustaines
Latvijas flora
Rafaels Blūms

Rafaels Blūms (1914–1998) bija Latvijas ebreju žurnālists. Laikraksta "Padomju Jaunatne" redaktors (1944–1952), žurnāla "Zvaigzne" redaktors (1956–1959).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1914. gada 10. novembrī Berlīnē. Pēc 1933. gada viņš kopā ar vecākiem pārcēlās uz dzīvi Daugavpilī, kur viņa tēvs Dāvids Blūms bija ebreju skolas direktors.
Otrā pasaules kara laikā pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā Blūms bija laikraksta "Jaunais Komunārs" līdzstrādnieks  un avīzes "Sarkanais Sports" atbildīgais redaktors. 
Vācu okupācijas laikā devās bēgļu gaitās uz Krieviju, 1943. gada jūnijā nelegāli iesūtīts Latvijā, bija 2. Sarkano partizānu brigādes komisārs Lubānas ezera apkārtnē. 

Pēc Rīgas ieņemšanas 1944. gada beigās Rafaēls Blūms kļuva par laikraksta "Padomju Jaunatne" redaktoru (1944–1952), tad par žurnāla "Zvaigzne" redaktoru (1956–1959), bet nacionālkomunistu vajašanu laikā 1959. gada septembrī viņu atlaida no amata. Pēc tam strādāja par žurnāla "Dadzis" literāro līdzstrādnieku, tulkoja zinātniskās fantastikas grāmatas.
Pārcēlās uz dzīvi Maskavā, miris 1998. gada 22. maijā.

Sieva profesore Marija Blūma, meitas Taņa un Rita.

Atsauces 

1914. gadā dzimušie
Latvijas ebreji
1998. gadā mirušie
Latvijas nacionālkomunisti
Emulsija

Emulsija ir šķidrā vielā izkliedētas citu šķidru vielu daļiņas. Emulsijas rodas no rupjām dispersām sistēmām, kurās daļiņu izmērs ir lielāks par 100 nm. Lai emulsija būtu stabila un neslāņotos divos atsevišķos šķidrumos, ir nepieciešams pievienot emulgatoru.

Emulsijas ir līdzīgas suspensijām un aerosoliem, bet suspensija ir šķidruma izkliedēšanās cietu vielu daļiņās un aerosols ir gāzveida vielu izkliedēšanās šķidru vai cietu cielu daļiņās.

Atsauces 

Ķīmija
Ķīmiski maisījumi
2022. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona

Latvijas futbola Virslīgas 2022. gada sezona bija 48. Virslīgas sezona. Čempionātu organizēja Latvijas Futbola federācija. 2022. gada Latvijas futbola virslīgas ģenerālsponsors bija "Optibet", tāpēc čempionāta oficiālais nosaukums bija "Optibet Virslīga". Šajā sezonā Virslīgā piedalījās 10 klubi. Sezona tika uzsākta 11. martā un noslēdzās 12. novembrī.

Par čempioniem pirmo reizi kļuva Valmiera FC futbolisti, kas titulu nodrošināja pēdējā kārtā. Sudrabu izcīnīja Riga FC, bet bronzu — RFS. Par rezultatīvāko spēlētāju kļuva Valmiera FC uzbrucējs Raimonds Krollis, kurš guva 24 vārtus. Aiz viņa palika RFS spēlētājs Andrejs Iličs ar 16 vārtiem, bet trešo vietu vārtu guvēju sarakstā ieņēma Kamilo Mena no Valmieras kluba.

Komandas 
Latvijas Futbola federācijas (LFF) Klubu licencēšanas pirmās instances padome, izvērtējot "Optibet" Virslīgas 2022. gada sezonas dalībnieku atbilstību prasībām, nolēma piešķirt LFF A licenci visiem desmit klubiem. Līdz ar to gaidāmajā virslīgas sezonā gaidāma desmit klubu dalība, tāpat kā tas notika 2020. gadā. LFF A licences piešķirtas "Riga FC", FK "Liepāja", FK "Auda", SK "Super Nova", FK "Tukums 2000", "Valmiera FC", FK "Metta", BFC "Daugavpils", RFS un FK "Spartaks".

Komandu izmaiņas 
<...>

Komandu pārstāvētās pilsētas

Stadioni un personāls

Treneru maiņas

Norise

Turnīra tabula

Labākie vārtu guvēji

Skatīt arī 
 2022. gada Latvijas Kauss futbolā
 2022. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona

Atsauces

Ārējās saites 
 2022. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona

Latvijas futbola Virslīga
Latvijas Virslīga
2022. gads Latvijā
Ķepu patruļa

Ķepu patruļa (angļu: PAW Patrol) ir Kanādas datoranimācijas bērnu televīzijas seriāls, ko veidojis Kīts Čepmens. To producē Spin Master Entertainment, bet animāciju nodrošina Guru Studio. Kanādā seriālu galvenokārt pārraida kanālā TVOKids, kas pirmo reizi pārraidīja šova priekšskatījumus 2013. gada augustā. Seriāla pirmizrāde notika ASV kanālā Nickelodeon 2013. gada 12. augustā.
Markuss Vinogradovs

Markuss Vinogradovs (dzimis  Siguldā) ir latviešu ziemeļu divcīņas sportists.

Karjera 
Treniņus ziemeļu divcīņā uzsācis jau agrā bērnībā vectēva Agra Kumeliņa vadībā. Savu pirmo lēcienu no tramplīna veicis piecu gadu vecumā Vācijā. Deviņu gadu vecumā lēcis jau no K90 tramplīna. 15 gadu vecumā guva traumu kritienā, bet pēc atveseļošanās atgriezās sportā. 2019. gadā pēc skolu apmaiņas programmas nonāca Tronheimā, Norvēģijā, un varēja trenēties klubā Granåsen Skiteam.

16 gadu vecumā piedalījās 2019. gada Pasaules čempionātā Zēfeldē. Viņš kļuva par pirmo Latvijas sportistu, kurš ir startējis pasaules čempionātā ziemeļu divcīņā. Tramplīnlēkšanā ar 81 metru tālu lēcienu ierindojās 56. vietā no 59. sportistiem. Arī pēc slēpošanas daļas saglabāja 56. vietu, apsteidzot divus konkurentus, bet viens no dalībniekiem izstājās. Dažas nedēļas vēlāk viņš debitēja Kontinentālajā kausā, piedaloties sacensībās Ņižņijtagilā, Krievijā. Nevienā no trim startiem punktus izcīnīt neizdevās, augstākā vieta bija 49. 2020. gada Pasaules čempionātā junioriem Obervīzentālē ieņēma 50. vietu.

2020.—2021. gada sezonas sākumā piedalījās Kontinentālā kausa izcīņas posmos Pārksitijā, ASV. Visos trīs startos izcīnīja punktus — pirmajās sacensībās ieņēma 26. vietu, bet nākamajās divās ierindojās 27. vietā. 2020.—2021. gada Kontinentālā kausa kopvērtējumā ar 13 punktiem ieņēma 68. vietu. 2021. gada februārī viņš atkal startēja Pasaules čempionātā junioriem, kas norisinājās Lahti, aiz sevis atstāja piecus sportistus un ieņēma 44.vietu. 2021. gada Pasaules čempionātā pieaugušajiem Oberstdorfā sacensībās pēc Gundersena sistēmas ierindojās 50. vietā.

 Otepē debitēja Pasaules kausā. Sacensībās, kurās 10 km slēpojumam ar kopēju startu sekoja lēcieni no normālā tramplīna, ieņēma 47. vietu, bet nākamajā dienā sacensībās pēc Gundersena sistēmas bija 48. vietā. 2022. gada janvārī tika apstiprināts, ka Vinogradovs ir kvalificējies 2022. gada ziemas olimpiskajām spēlēm Pekinā.

Atsauces

Ārējās saites 

2002. gadā dzimušie
Siguldā dzimušie
Latvijas ziemeļu divcīņas sportisti
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Ziemeļu divcīņas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Niks Klekstons

Nikolass (Niks) Devīrs Klekstons (; dzimis  Dienvidkarolīnas štatā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja un centra pozīcijā. 2022. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Bruklinas "Nets", kur aizvadījis visu līdzšinējo karjeru. Pārstāv ASV Virdžīnu Salu basketbola izlasi.

Karjera 
Augstskolu basketbolā pārstāvēja NCAA komandu Džordžijas Universitātes "Bulldogs". Pēc divām sezonām augstskolu basketbolā pieteicās NBA draftam un 2019. gada NBA draftā viņu Bruklinas "Nets" izraudzījās ar kopējo 31. numuru otrajā kārtā. Pirmajā sezonā pārmaiņus spēlējis "Nets" un kluba G Līgas komandas Longailendas "Nets" sastāvā.

Jauniešu vecumā pārstāvējis ASV Virdžīnu Salu basketbola izlasi, jo no ASV Virdžīnu lielākās salas Sentomasas ir cēlies viņa tēvs Čārlzs Klekstons, kurš arī bijis basketbolists, aizvadījis trīs spēles NBA. 2018. gada vasarā debitēja salu valsts pieaugušo nacionālajā izlasē, piedaloties 2019. gada FIBA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlēs.

Ārējās saites 

1999. gadā dzimušie
Dienvidkarolīnā dzimušie
ASV basketbolisti
ASV Virdžīnu basketbolisti
Spēka uzbrucēji
Basketbola centri
Bruklinas "Nets" spēlētāji
Edgars Mūkins

Spricis Edgars Mūkins (1915–1984) bija latviešu sabiedriskais un politiskais darbinieks.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1915. gada 11. aprīlī Naukšēnu pagastā Spriča Mūkina ģimenē.
Darbojās nelegālajā Latvijas komjaunatnē, pēc Ulmaņa apvērsuma bija ieslodzīts Valmieras cietumā un Rīgas Termiņcietumā (24.08.1934 – 10.05.1937). 
Pēc Latvijas okupācijas Spricis Edgars Mūkins bija LKP CK propogandists, 1940. gada 30. jūnijā viņu nosūtīja uzstāties ar aģitācijas runu Kirhenšteina dzimtās Mazsalacas "tautas sapulcē", vēlāk viņš darbojās Talsu apriņķa LKP komitejā, no 1941. gada 7. februāra bija laikraksta "Talsu Apriņķa Ziņotājs" redaktors.

Pēc Staļina nāves viņš kā LKP Daugavpils pilsētas komitejas sekretārs 1953. gada 22.-23. jūnija LKP CK plēnumā kritizēja Latvijas austrumu rajonu pārkrievošanas politiku.
Iecelts par Latvijas PSR Valsts plāna komitejas priekšsēdētāja vietnieku, bet nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1959. gada augustā atlaists no amata un iecelts par Liepājas Pedagoģiskā institūta (LPI) direktoru. Pēc safabricētas LPI darbinieku vēstules sakarā ar Mūkina nacionālistiskiem uzskatiem viņu atcēla arī no šī amata un 1960. gada septembrī iecēla par Liepājas kokapstrādes kombināta "Baltija" direktoru. 
Miris 1984. gada 21. novembrī Liepājā, apglabāts Liepājas Centrālkapos.

Sieva Jadviga Mūkina, dēls Edgars Mūkins (1948), astronoms un mikologs.

Atsauces 

Latvijas nacionālkomunisti
Depozīta sistēma

Depozīta sistēma ir sistēma, kas nodarbojas ar tukšo plastmasas pudeļu, stikla pudeļu un skārdeņu pieņemšanu caur taromātiem, vai caur manuālajiem pieņemšanas punktiem. Depozīta sistēma darbojas pircējam samaksājot ķīlas maksu par taru, kuru vēlāk ir iespējams atgūt. Katra valsts nosaka savu depozīta sistēmas ķīlas maksu, piemēram, Latvijā šī maksa ir 10 centi par vienu taras iepakojumu. Sistēmas galvenais mērķis ir samazināt dzērienu iepakojumu nokļūšanu dabā un veicināt to pārstrādi vai atkārtotu uzpildi.

Depozīta sistēma Latvijā 
Depozīta sistēma Latvijā stājās spēkā no 2022. gada 1. februāra.

Pieņemšanas punkti 
Latvijā pastāv divu veidu pieņemšanas punkti — automatizētie un manuālie. Automatizētajos pieņemšanas punktos dzērienu iepakojumus var nodot taromātos, kuros ievietotajai tarai ir jābūt nesaplacinātai, ar skaidri nolasāmu svītrkodu un Latvijas depozīta zīmi, pretējā gadījumā taromāts to nepieņems. Par iepakojumu tiks izsniegts kupons, ar kuru varēs norēķināties uz kupona norādītajās tirdzniecības vietās. Savukārt, manuālajos pieņemšanas punktos taru varēs nodot tirdzniecības vietas darbiniekam, kur par to tiks piemērota atlaide pirkumam vai izsniegta skaidra nauda.

Lai nodotu iepakojumu, uz tā ir jābūt Latvijas depozīta zīmei.

Atsauces 

Ekoloģija
Iesaiņošana
Lietuvas Nacionālais radio un televīzija

Lietuvas Nacionālais radio un televīzija () ir Lietuvas sabiedriskais medijs, kas veic radio apraidi Lietuvas teritorijā kopš 1926. gada, bet televīzijas apraidi — no 1957. gada.

Raidorganizācijā ietilpst:

1. Televīzijas kanāli:
 LRT televizija
 LRT Plius
 LRT Lituanica

2. Radiostacijas:
 LRT Radijas
 LRT Klasika
 LRT Opus

3. Interneta portāls:

Ārējās saites 

Lietuvas plašsaziņas līdzekļi
Viļņa
Pāvels Meļņikovs (ministrs)

Pāvels Meļņikovs (, dzimis , miris ) bija krievu inženieris un valsts darbinieks, pirmais Krievijas impērijas satiksmes ministrs (1865 — 1869). Dzelzceļa transporta pamatlicējs Krievijas impērijā, viens no Sanktpēterburgas - Maskavas dzelzceļa līnijas autoriem. Citu projektu starpā Meļņikovs projektējis Daugavpils pretplūdu dambjus.

1825. gadā Pāvils Meļņikovs pabeidza Sanktpēterburgas Ceļu inženieru korpusa institūtu (Институт Корпуса инженеров путей сообщения). 1828. gadā Meļņikovu nosūtīja komandējumā, lai izpētītu iespēju kuģošanas uzlabojumiem Daugavas krācēs pie Kokneses. 1830. gadā tika iecelts par darbu vadītāju "Kokneses krāču kuģniecības uzlabošanas darbiem un pētījumiem Daugavas un Lovates upju savienošanai" (работами по улучшению судоходства через Кокенгаузенские пороги и изысканиями по соединению рек Западная Двина и Ловать). Tā kā salīdzinoši nesen uzceltais Daugavpils cietoksnis cieta no plūdiem, Meļņikovs ierosināja atdalīt citoksni un pilsētu ar dambju palīdzību. Reālo darbu sākumu iztraucēja Novembra sacelšanās sākums un 1832. gadā dambja projekts tika publicēts kā zinātnisks darbs. Daugavpils pretplūdu dambju sistēma tika izbūvēta laikā no 1833. līdz 1841. gadam un kalpo vēl šodien.

1835. gadā Meļņikovs publicēja darbu "Par dzelzceļu" (О железных дорогах), kurā pamatoja iespēju un nepieciešamību attīstīt dzelzceļa transportu Krievijā. No 1837. līdz 1838. gadam Meļņikovs kopā ar Kerbedzi devās komandējumā uz Franciju, Angliju, Beļģiju un Vāciju, kur iepazinās ar dzelzceļu būvniecību. 1842. gadā Meļņikovs tika iecelts par Sanktpēterburgas - Maskavas dzelzceļa līnijas ziemeļu daļas darbu vadītāju. 1862. gadā Meļņikovu iecēla par transporta ceļu galvenās pārvaldes vadītāju, bet 1865. gadā - par atjaunotās transporta ministrijas ministru, kurā viņš darbojās līdz 1869. gadam. Šajā laikā Krievijas dzelzceļa tīkla garums palielinājās par 7062 kilometriem.

Miris savā īpašumā Ļubaņā, apglabāts vietējā dzelzceļnieku baznīcā.

Ārējās saites 

Daugavpils
Maskavā dzimušie
Muzikālā banka 2021

Latvijas Radio 2 aptauja par 2021. gada vērtīgāko dziesmu noslēdzās 2022. gada 29. janvārī ar koncertu Daugavpils Olimpiskajā centrā. Tajā piedalījās 15 populārāko dziesmu izpildītāji.

Rezultāti 
 Tur, kur Dieva kamanas slīd — "Prāta Vētra", piedalās "Tautumeitas"
 Limuzīns uz krīta — "Citi Zēni"
 Tas rakstīts debesīs (Piena ceļš) — Dons
 Tu man esi — Ivo Fomins
 Šamanis — Aija Andrejeva & ZeBrene
 Vai — Intars Busulis, "Abonementa orķestris" un GG choir
 Piedošana — "Prāta Vētra", Dons un Intars Busulis
 Tālāk jāiet — Dārta Stepanova, piedalās "DaGamba"
 Acis sāļas — Aminata
 Paraksts — "Instrumenti"
 Plāksteris — "Singapūras Satīns", piedalās Samanta Tīna
 Es tā jūtos — Katō & ZeBrene
 Lidmašīnas režīmā — "Astro’n’out"
 Prom — MARTA & Patrisha
 Sākam no jauna — Marta Ritova & Ozols

Atsauces 

Muzikālā banka
2021. gads mūzikā
2021. gads Latvijā
Osvalds Darbiņš

Osvalds Darbiņš (1905–1983) bija latviešu žurnālists un sabiedriskais darbinieks. Laikraksta "Rīgas Balss" redaktors (1957–1959). Nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1959. gada oktobrī atlaists no amata, pēc tam strādāja Latvijas TV studijā par Programmas galvenās direkcijas galveno redaktoru (1960–1965).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1905. gada 30. augustā Biržu pagasta Riekstniekos lauksaimnieka Pētera Darbiņa un viņa sievas Dārtes ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā kopā ar vecākiem devās bēgļu gaitās uz Krieviju.
Pēc atgriešanās dzimtenē mācījās Jēkabmiesta Valsts vidusskolā (1919–1925), tad strādāja par laborantu Rīgas pilsētas jaunatnes pētīšanas institūta laboratorijā. Darbojās Tautas augstskolas dramatiskajā studijā un iepazinās ar dzejnieci Austru Skujiņu, kura 1930. gadā rakstīja, ka
 
 "[..] Darbiņš vējains, straujš un nepastāvīgs. Pasauli pārstaigājis, cietumos sēdējis, bijis aktieris, ģeogrāfijas students, radiotehniķis, fotogrāfs... Ak, velns viņu zin, kas viss. Nekur tas nepaliks pavisam, ne pie kā viņš ilgi neapstāsies - mans draugs, mans mūžīgais klaidonis... Nekad Darbiņš nebūs liels mākslinieks, ievērojams zinātnieks, slavēts un pelts politiķis, kārtīga darba strādnieks vai ari godīgs ģimenes tēvs. Viņš-cilvēces ilgu un nemiera iemiesojums, mūžīgā alka - šis bālais puisis ar skaistām acīm."

1929. gadā sāka studēt Vīnes Universitātes Filozofijas fakultātes Pedagoģijas nodaļā (1929–1933), 1932. gadā laikrakstā "Pēdējā Brīdī" publicēja tēlojumu "Dāniete Vīnes kafejnīcā". Pēc atgriešanās dzimtenē strādāja par statistiķi Latvijas Valsts statistikas pārvaldē (1934–1940), līdztekus darbojās Latvijas Bērnu draugu biedrības Leļļu teātrī" Lielajā Ķēniņa ielā 41/3.
1936. gadā apprecējās ar angļu valodas skolotāju Adelīnu Vilhelmīni Augusti Šteinu un viņiem piedzima meita Alda Darbiņa-Epnere un dēls Valdis Darbiņš.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā O. Darbiņš strādāja laikraksta "Darbs" redakcijā. Vērmahta iebrukuma laikā devās bēgļu gaitās uz Uzbekijas PSR, 1942. gadā mobilizēts Sarkanajā armijā, darbojās 43. gvardes latviešu strēlnieku divīzijas laikrakstā "Latviešu Strēlnieks". 

Pēc kara beigām strādāja Latvijas Valsts izdevniecībā par redaktora vietnieku (1947–1952) un žurnālā "Bērnība" (1952–1956), 1948. gadā izšķīrās no sievas Adelīnas, bija LKP Rīgas pilsētas Kirova rajona otrais sekretārs (1956-1957). 1957. gadā viņš izveidoja vakara laikrakstu "Rīgas Balss", pēc apsūdzības nacionālismā un atbrīvošanas no šī amata strādāja televīzijas studijā par Programmas galvenās direkcijas galveno redaktoru (1960-1965).
Pēc pensionēšanās 1966. gadā izdevniecība "Liesma" iespieda viņa pēdējo tulkojumu no krievu valodas: V. Mihailovs. Stāsts par čekistu.  
 
Miris 1983. gada 2. maijā un apglabāts Rīgas Meža kapos.

Atsauces 

1905. gadā dzimušie
1983. gadā mirušie
Latvijas žurnālisti
Latvijas nacionālkomunisti
Jaņcjinas bobsleja un kamaniņu trase

Jaņcjinas bobsleja un kamaniņu trase ir bobsleja, kamaniņu un skeletona trase. Izvietojusies Pekinas Jaņcjinas priekšpilsētā. Norises vieta ir 16 virāžas ar dažādiem leņķiem un nogāzēm. Trases kopējais augstums ir 1975 metri, bet sacensību trases garums — 1615 metri.

Sacensību trasei sāka būvēt 2018. gada jūlijā un tika pabeigts 2020. gada novembrī. Tās būvniecība izmaksāja 2,3 miljardus dolārus. Trases ietilpība ir 10 0000, no kuriem 2000 ir sēdvietas un 8000 ir stāvvietas skatītājiem. Pirmie testa braucieni trasē tika aizvadīti 2020. gada oktobra beigās. Gadu vēlāk, 2021. gada 25. oktobrī, oficiāli tika atklāta trase ar divām skeletona sacensībām, vēlāk tajā notika arī pirmās sacensības bobslejā.

Šajā trasē 2022. gada ziemas olimpisko spēļu laikā šajā trasē notika bobsleja, kamaniņu braukšanas un skeletona sacensības.

Atsauces 

Pekina
2022. gada ziemas olimpisko spēļu norises vietas
Bobslejs 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kamaniņu braukšana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Skeletons 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs