joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jegors Raudseps

Jegors Raudseps (1862 - 1928) bija igauņu izcelsmes latviešu tālbraucēju kapteinis, jūrskolotājs un kuģu īpašnieks. Viņa vecākais brālis Nikolajs Raudseps arī bija ievērojams tālbraucēju kapteinis un viens no zināmākajiem Ainažu jūrskolas skolotājiem.

Dzīvesgājums 
Jegors Raudseps dzimis 1862. gada 18. maijā Vecsalacas pagasta Mačparu mājās. Pēc vietējās pagasta skolas pabeigšanas, mācījies un 1885. gadā absolvējis Ainažu jūrskolu ar tālbraucēja kapteiņa diplomu. Pedagoga izglītību ieguvis vēlāk Pēterburgā. Jūrā sācis iet jau 1878. gadā.

No 1893. līdz 1898. gadam bijis kapteinis uz buriniekiem Livia, Anna, Mathilde, Matador. Pēc tam līdz 1901. gadam bijis burinieka Mercator kapteinis. Pēc tam īsu brīdi bijis tvaikoņa Vint kapteinis. 1902. gadā kļuvis par burinieka Bangpuhtis kapteini un arī līdzīpašnieku. No 1898. gada bijis arī Ainažu jūrskolas skolotājs.
Ainažos dibinājis pirmo latviešu jūrniecības biedrību, kas bija Ķeizariskās Krievijas jūrniecības veicināšanas biedrības nodaļa. 1905. gada revolūcijas laikā atbalstījis revolucionāri noskaņotos Ainažu jūrskolas audzēkņus un pats ticis iekļauts apcietināmo ainažnieku sarakstos. Tomēr, spējis izvairīties no soda ekspedīcijas.

1907. gadā pārcelies uz dzīvi Rīgā. Līdz 1914. gadam bijis Rīgas savstarpējās jūras apdrošināšanas biedrības Laima rīkotājdirektors. Vēlāk līdz 1919. gadam arī priekšsēdētājs. Paralēli šim amatam bijis arī jūrnieku savstarpējās palīdzības biedrības Enkuris priekšnieks, kā arī Rīgas Tālbraucēju kapteiņu biedrības un kuģniecības sabiedrības Austra valdes loceklis. 1915. gadā kopā ar minētajām biedrībām evakuējies uz Krieviju, dzīvojis Ribinskā.

Jegors Raudseps Latvijā atgriezies 1918. gada vasarā. 1919. gada jūnijā brīvprātīgi iestājies Latvijas armijā un organizējis Daugavas motorlaivu flotili. Vēlāk strādājis par ostas iecirkņa pārzini Mīlgrāvī. No 1919. gada līdz pat savai nāvei bijis Rīgas ostas priekšnieks. Bijis Latvijas kuģu īpašnieku savienības dibinātājs un Latvijas jahtkluba biedrs.

Miris 1928. gada 6. augustā Rīgā, Sarkanā krusta slimnīcā. Apbedīts Rīgas Meža kapos.

Atsauces 

1862. gadā dzimušie
1928. gadā mirušie
Limbažu novadā dzimušie
Latvijas jūrnieki
Latvijas igauņi
Latvijas pedagogi
Ainažu jūrskolas absolventi
Playground Games

Playground Games Limited ir britu videospēļu izstrādātājs, kas atrodas Leamington Spa, Anglijā. Tas ir pazīstams ar Forza Horizon sērijas izstrādi, kas ir daļa no lielākas Forza franšīzes. 2018. gadā Playground Games kļuva par daļu no Xbox Game Studios. Uzņēmums izstrādā nākamo Fable sērijas spēli.

Vēsture 
Playground Games dibināja Gevins Rebērns, Trevors Viljamss un Ralfs Fultons; studija tika paziņota 2009. gada novembrī, un tās atklāšana bija paredzēta 2010. gada sākumā. Playground Games paziņoja par savu pirmo projektu Forza Horizon 2012. gadā. Spēle tika izstrādāta sadarbībā ar Turn 10 Studios un tā gada oktobrī Xbox 360 platformai izdeva Xbox Game Studios. 2014. gada septembrī studija izlaida Forza Horizon 2 uz Xbox 360 un Xbox One. 2016. gada septembrī Forza Horizon 3 uz [Xbox One un Microsoft Windows.

2014. gada februārī Playground Games paziņoja, ka veido jaunu izstrādes komandu, kas koncentrējas uz mobilajām spēlēm. 2017. gada februārī studija paziņoja par plāniem atvērt otru studiju, kas koncentrējas uz atvērtas pasaules videospēles projektu, kas nav saistīts ar sacīkstēm. Novembrī viņi paziņoja, ka ir iznomājuši St. Albans māja Leamington Spa pilsētā, kas jaunajai studijai nodrošinātu vairāk nekā 1579.35 m2 biroja telpu. Paredzētais darbinieku skaits abās studijās pārsniedza 200 cilvēkus.

2018. gada E3 izstādē Microsoft paziņoja par Playground Games iegādi, kas kļuva par daļu no Xbox Game Studios. Tajā pašā laikā, studija paziņoja arī par Forza Horizon 4, kas iznāca 2018. gada 2. oktobrī un ka studija strādājusi pie nepaziņota AAA Action RPG projekta ar atklātu pasauli, vēlāk noskaidrots, ka tas ietilpst Fable franšīzē.

2022. gada janvārī tika ziņots, ka studijas līdzdibinātājs un direktors Gevins Reiberns atstāja Playground Games, bet ģenerāldirektors Trevors Viljamss to aizstāja studijas vadītāja amatā.

Izstrādātas spēles

Atsauces

Ārējās saites 
 

Xbox Game Studios
Apvienotās Karalistes uzņēmumi
Videospēļu izstrādes uzņēmumi
Forza
MrBeast

MrBeast (īstajā vārdā Džeimss Stīvens "Džimijs" Donaldsons (); dzimis 1998. gada 7. maijā) ir amerikāņu interneta personība, uzņēmējs un filantrops. Viņš ir burgeru franšīzes MrBeast Burger īpašnieks un līdzekļu vākšanas iniciatīvu Team Trees un Team Seas aizsācējs.

Videoklipus YouTube Donaldsons sāka publicēt 2012. gada sākumā 13 gadu vecumā kanālā ar nosaukumu "MrBeast6000". Pirmo popularitāti viņš ieguva 2017. gadā, kad videoklips, kurā Donaldsons aizskaitīja līdz 100 000, dažu dienu laikā tika skatīts vairākus desmitus tūkstošu reižu. Kopš tā laika viņa popularitāte tikai turpināja pieaugt, un šobrīd lielākā daļa MrBeast videoklipu ir skatīti desmitiem miljonu reižu. Laika gaitā viņa saturs kļuva daudzveidīgāks, un MrBeast sāka publicēt dažādu izaicinājumu, ziedojumu un sacensību videoklipus, kuros cilvēki ziedojumos vai laimestā saņem no vairākiem tūkstošiem līdz pat miljons ASV dolāriem. Piemēram, vienā no videoklipiem Donaldsons 50 stundas pavadīja zem zemes apraktā stikla zārkā. MrBeast kanālam kļūstot arvien populārākam, Donaldsons nolīga vairākus savus bērnības draugus, lai tie palīdzētu viņam vadīt augošo zīmolu. 2020. gadā MrBeast komandā strādāja 30 cilvēki.

Saskaņā ar Forbes datiem, 2021. gadā MrBeast nopelnīja 54 miljonus ASV dolāru, kas viņu padarīja par visvairāk pelnošo digitālā satura radītāju.

Atsauces 

1998. gadā dzimušie
ASV uzņēmēji
ASV filantropi
YouTube
Kliedziens (1996. gada filma)

"Kliedziens" () ir 1996. gada ASV melnās komēdijas šausmu filma, kuras režisors ir Vess Kreivens. Filmā galvenās lomas atveido Deivids Ārkets, Neve Kempbela, Kortnija Koksa, Metjū Lilards, Roza Makgovana, Skits Ulričs un Drū Berimora.

Filma ir par vidusskolas skolnieci Sidniju Preskotu (Kempbela), kura kļūst par mērķi kādam noslēpumainam slepkavam ar Ghostface kostīmu.

"Kliedziens" satirizē vairākas populāras šausmu filmas, kā "Helovīns" (1978), "Piektdiena, trīspadsmitais" (Friday the 13th, 1980) un paša Kreivena filmu "Šausmas Gobu ielā" (1984). Filma saņēma pozitīvus kritiķu vērtējumus un bija komerciāli veiksmīga, nopelnot 173 miljonus ASV dolārus, kļūstot par visu laiku ienesīgāko šausmu filmu, līdz to 2018. gadā pārspēja "Helovīns" (Halloween). Filmai ir iznākuši četri turpinājumi, bet tikai "Kliedziens 2", kas tika izlaista nākamajā gadā, sasniedza līdzīgus komerciālus un kritiskus panākumus. "Kliedziens" saņēma trīs Saturna balvas un vienu MTV kino balvu.

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gada filmas
ASV filmas
Šausmu filmas
Vesa Kreivena filmas
Mangina kalanhoja

Mangina kalanhoja (Kalanchoe manginii) ir augu suga kalanhoju ģintī. Dabā tā ir sastopama Madagaskaras dienvidos un dienvidrietumos un mūsdienās bieži tiek audzēta kā telpaugs.

Morfoloģija 
Mangina kalanhoja ir mūžzaļš, daudzgadīgs, nokarens, zarots, samērā ātri augošs sukulents ar gariem, skraji lapotiem stumbriem. Telpās izaug līdz 50-60 cm gariem, resniem diegveida dzinumiem. Apakšējā stumbra daļa pārkoksnējas, kaila. Lapas ir sulīgas, zaļgani brūnas (bet saulē var iegūt sarkanu nokrāsu) un var sasniegt 3 cm garumu un 1.5 cm platumu. Dzinuma galotnē pagara, ziedkopa ar spilgti sarkaniem vai oranžiem, nokareniem, zvanveida ziediem.

Zied februārī, martā.

Izplatība 
Mangina kalanhoja savvaļā sastopama tropu un subtropu joslās Dienvidu Madagaskarā smilšainos, akmeņainos, trūdvielām nabadzīgos pustuksnešos, savannās, stepēs, kalnos un piekrastēs.

Atsauces 

Kalanhojas
Telpaugi
Stobrziedu kalanhoja

Stobrziedu kalanhoja (Kalanchoe tubiflora) ir augu suga kalanhoju ģintī. Dabā tā sastopama Madagaskaras dienvidos, kā arī mūsdienās bieži tiek audzēta kā telpaugs, un ir uzskatāma par invazīvu sugu.

Morfoloģija 
Stobrziedu kalanhoja ir mūžzaļš, daudzgadīgs, stāvs, nezarots sukulents, kurš aug ātri un var sasniegt 50-60 cm augstumu. Apakšējā stumbra daļa pārkoksnējas, kaila. Lapas garas, apaļas trubveida, pelēkzaļas ar brūniem plankumiem, sulīgas. Līdzīgi kā citām kalanhojām, piemēram, Degremona kalanhojai, lapu galos veidojas vairvasas - pumpuri, ar kuriem augs vairojas. Dzinuma galotnē gara, zarota ziedkopa ar sārtiem brūngani violetiem, nokareniem, zvanveida ziediem.

Zied ziemā, pavasarī.

Izplatība 
Stobrziedu kalanhoja savvaļā sastopama tropu un subtropu joslās Dienvidu Madagaskarā smilšainos, akmeņainos, trūdvielām nabadzīgos pustuksnešos, savannās, stepēs, kalnos un piekrastēs.

Atsauces 

Kalanhojas
Telpaugi
Invazīvie augi
Ļubļanas "Cedevita Olimpija"

Ļubļanas "Cedevita Olimpija", pazīstams arī kā KK Cedevita Olimpija (), ir Slovēnijas basketbola klubs no Ļubļanas. Klubs spēlē Slovēnijas basketbola līgā, Adrijas līgā un Eirokausā. Tas tika dibināts 2019. gadā, pārņemot nosaukumu no iepriekš pastāvējušā kluba KK Olimpija, kura vēsture aizsākās 1946. gadā, bet jauno komandu veidoja apvienojot to ar Horvātijas komandu no Zagrebas KK Cedevita. Mājas spēles aizvada arēnā Arena Stožice ar 12 480 vietām.

Klubos, no kuriem veidota KK Cedevita Olimpija, ir spēlējusi virkne izcilu basketbolistu. KK Cedevita pārstāvējuši Jusufs Nurkičs un Mikels Želabals, savukārt KK Olimpija Ārons Beinss, Dāvis Bertāns, Primožs Brezecs, Ivo Daneu, Gorans Dragičs, Denijs Grīns, Šarūns Jasikēvičs, Vinko Jelovacs, Erazems Lorbeks, Kērtiss Miledžs, Marko Miličs, Boštjans Nahbars, Rašo Nesterovičs, Vladimirs Stepanija, Luka Šamaničs, Beno Udrihs, Jirži Velšs, Jure Zdovcs.

KK Olimpija spēlējuši vairāki Latvijas basketbolisti. Dāvis Bertāns pārstāvēja "Olimpija" no 2010. gada līdz 2012. gadam, savukārt 2001. gadā tās sastāvā bija Kaspars Cipruss, bet no 2002. līdz 2004. gadam "Olimpija" pārstāvēja viens no tālaika Latvijas izlases līderiem Roberts Štelmahers.

Sasniegumi 
 Slovēnijas basketbola līga (1):
 2020-21

 Slovēnijas Superkauss (2):
 2020, 2021

Ārējās saites 
 Oficiālā kluba mājaslapa 

Slovēnijas basketbola klubi
Brazīlija (filma)

"Brazīlija" () ir 1985. gada Apvienotās Karalistes antiutopiska zinātniskās fantastikas melnās komēdijas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Terijs Giljams. Filmā galvenās lomas atveido Džonatans Praiss, Roberts De Niro, Ketrīna Helmonda, Ians Holms, Bobs Hoskinss, Maikls Peilins, Ians Ričardsons, Pīters Vons un Kima Greista.

Filmas darbība norisinās distopiskā, totalitāristiskā nākotnē, kaut kad 20. gadsimtā. Tā ir par Semu Louriju (Praiss), valdībā strādājošu birokrātu, kurš mēģina atrast sievieti no saviem sapņiem.

"Brazīlija" ir satīra par tehnokrātiju, birokrātiju, masveida novērošanu, korporatīvismu un kapitālismu; tai ir līdzības ar Džordža Orvela darbu "1984", un to dēvē par "kafkisku" un absurdu. Neskatoties uz filmas panākumiem Eiropā, tā nebija veiksmīga Ziemeļamerikā. Kopš izdošanas brīža tā ir kļuvusi par kulta filmu. "Brazīlija" tika nominēta divām Amerikas Kinoakadēmijas balvām kategorijās Labākais oriģinālscenārijs un Labākais mākslinieka darbs. 1999. gadā Britu Kinoinstitūts filmu ierindoja sava visu laiku labāko britu filmu saraksta 54. vietā. 2017. gadā žurnāls Time Out, aptaujājot 150 aktierus, režisorus, producentus un scenāristus, "Brazīlija" ierindoja kā 24. visu laiku labāko britu filmu.

Atsauces

Ārējās saites 

1985. gada filmas
Apvienotās Karalistes filmas
Zinātniskās fantastikas filmas
Universal Pictures filmas
20th Century Fox filmas
Terija Giljama filmas
Ians Holms

Sers Ians Holms Katbērts (, dzimis , miris ) bija angļu aktieris.

Savu karjeru sācis kā skatuves aktieris, vēlāk veiksmīgi kļuvis arī par ekrāna aktieri. Savas karjeras laikā attēlojis gan galvenās, gan otrā plāna lomas, gūstot kritiķu atzinību un vairākus apbalvojumus.

Par lomu lugā The Homecoming Holms 1967. gadā saņēma Tony balvu kā labākais aktieris. Piedalījies tādās pazīstamās filmās kā "Svešais" (1979), "Ugunīgie kaujas rati" (Chariots of Fire, 1981), "Laika bandīti" (1981), "Brazīlija" (1985), "Henrijs V" (Henry V, 1989), Naked Lunch (1991), The Madness of King George (1994), "Piektais elements" (1997), The Sweet Hereafter (1997), "Eksistence" (1999), "Gardēdis" (2007), kā arī "Gredzenu pavēlnieks" un "Hobits" filmu sērijās. Par lomu filmā "Ugunīgie kaujas rati" Holms tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris otrā plāna lomā.

Atsauces

Ārējās saites 

1931. gadā dzimušie
2020. gadā mirušie
Londonā dzimušie
Angļu kinoaktieri
Tony balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Tīrānas šaurums

Tīrānas šaurums () ir 13 kilometrus plats jūras šaurums, kas savieno Akabas līci ziemeļos ar Sarkano jūru dienvidos un atdala Ēģiptes Sīnāja pussalu rietumos no Saūda Arābijas. Jūras šaurums nosaukts Tīrānas salas vārdā, kas atrodas šaurumā. Uz austrumiem no Tīrānas salas atrodās mazākā Sanafiras sala. Abas šīs salas pieder Saūda Arābijai. Kopš 1979. gadā noslēgtā Ēģiptes - Izraēlas miera līguma Tīrānas šaurumā tiek nodrošināta brīva kuģu kustība, ko monitorē starptautiski miera uzturēšanas spēki. Ir plāni par tilta būvēšanu šaurumā.

Ārējās saites

Saūda Arābijas šaurumi
Rombiskā kalanhoja

Rombiskā kalanhoja (Kalanchoe rhombopilosa) ir augu suga kalanhoju ģintī. Tā ir endēmiska un ir sastopama tikai Itampolo dienvidrietumos, Madagaskarā, un citviet pasaulē tiek audzēta kā telpaugs.

Morfoloģija 
Rombiskā kalanhoja ir mūžzaļš sukulents, kurš var sasniegt 30 cm augstumu. Tā lapas ir sulīgas un to virspusi klāj trausla vilna. Lapas ir sudrabaini zaļā krāsā ar brūniem plankumiem, un tās var sasniegt 3 cm garumu. Auga kāti parasti ir tievi, pārkoksnējušies, stāvi vai ložņājoši, un tos klāj gari, pūkaini matiņi.

Ziedēšanas sezona ir pavasarī. Ziedi ir nelieli, tie var būt dzetenīgi, oranži vai rozā ar violetām līnijām.

Atsauces 

Kalanhojas
Telpaugi
Zamzams

Zamzams (arī Zamzama aka) () ir aka, kas atrodas Mekas Harāma mošejas kompleksā 20 metrus uz austrumiem no islāma svētākās vietas Kaabas. Akas dziļums ir 30 metri un tās ūdens lietošana ir svarīga hādža un umras sastāvdaļa. 

Islāmā uzskata, ka Zamzams brīnumaini radies, kad Ībrahīms sieva Hādžara tuksnesī meklēja ūdeni savam dēlam Ismaīlam. Akas ūdens tiek pildīts pudelēs un izplatīts visā pasaulē.

Ārējās saites

Islāms
Avoti
Saūda Arābijas hidrogrāfija
Sekstamino

Sekstamino jeb 6-mino ir polimino, kurš sastāv no sešiem vienības kvadrātiem, kuri ir savienoti gar malām. Bez rotācijām un spoguļattēla simetrijām, pastāv 35 unikāli sekstamino. Ar rotācijām un spoguļattēliem, kopā pastāv 216 sekstamino pozīcijas.

Simetrija 
Attēlā parādīti visi 35 unikālie sekstamino, kas iekrāsoti atbilstoši to simetrijām:

 20 pelēkajiem sekstamino nepiemīt simetrijas.
 6 sarkanajiem sekstamino piemīt spoguļattēla simetrija.
 2 zaļajiem sekstamino piemīt 45 grādu simetrijas ass.
 5 zilajiem sekstamino piemīt rotācijas simetrija par 180 grādiem.
 2 violētajiem sekstamino piemīt spoguļattēla simetrija un rotācijas simetrija pie 180 grādiem.

Telpas un plaknes pārklāšana 
Visi 35 sekstamino atbildst Konveja kritērijs, jeb visi sekstamino spēj pārklāt plakni.

Lai gan viena kopa ar 35 unikālie sekstamino aizņem 210 lauciņus, tos nevar ievietot taisntūrī. Šo var pierādīt ar paritātes un "šaha galdiņa" palīdzību. Izkrāsojot visus sekstamino, vienmēr nonāks pie rezultāta, ka abās krāsās tiks aizkrāsots pāra skaits rūtiņu, bet jebkuram taisnstūrim ar 210 lauciņiem būs 105 melni un 105 balti lauciņi, tādēļ taisnstūri ar 210 rūtiņām nevar aizkrāsot ar visiem 35 sekstamino.

Kuba locījumi 

Kubu var atlocīt tikai sekstamino, kurus var redzēt attēlā. Tie ir izkrāsoti pēc iepriekš minētajām simetrijām. Kuba locījums nevar sastāvēt nedz no O-tetromino, nedz I-pentamino, nedz U-pentamino, nedz V-pentamino.
Matemātika
Ģeogrāfija
Polimino
Hērodions

Hērodions (, ) ir konusveida pakalns Rietumkrastā, 12 kilometrus uz dienvidiem no Jeruzālemes un 5 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Betlēmes.

Pakalnā, kas ir augstākais paugurs apkaimē, no 23. līdz 15. gadam p.m.ē. tika uzcelta nocietināta pils, kas tiek uzskatīta par Hēroda Lielā kapa vietu. No 20. gadsimta vidus šeit tiek veikti arheoloģiskie izrakumi. 2007. gadā šeit tika atklātas kapenes, kuras varētu uzskatīt par Hēroda kapu.

Ārējās saites 

Palestīnas arheoloģiskie pieminekļi
Dženeta Lī

Dženeta Lī (, dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu aktrise, dziedātāja, dejotāja un rakstniece.

Savu kinodebiju piedzīvojusi 1947. gadā ar filmu The Romance of Rosy Ridge (1947). 18 gadu vecumā parakstījusi līgumu ar Metro-Goldwyn-Mayer. 40. un 50. gados Lī piedalījās filmās Act of Violence (1948), "Mazās sievietes" (Little Women, 1949), Angels in the Outfield (1951), Scaramouche (1952), The Naked Spur (1953), Safari (1956) un "Ļaunuma pieskāriens" (1958).

Lī ir vislabāk pazīstama no Alfreda Hičkoka psiholoģiskā trillera "Psiho" (1960), par ko viņa saņēma Zelta globusa balvu un tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā labākā aktrise otrā plāna lomā. Vēlāk piedalījusies filmās Bye Bye Birdie (1963), Harper (1966), Night of the Lepus (1972) un Boardwalk (1979). Ar savu meitu Džeimiju Lī Kērtisu piedalījusies šausmu filmās The Fog (1980) un Halloween H20: 20 Years Later (1998).

1951. gadā Lī aprecējās ar aktieri Toniju Kērtisu.

Ārējās saites 

1927. gadā dzimušie
2004. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktrises
Zelta globusa balvas ieguvēji
Stilo kauja

Stilo kauja notika 982. gada 13. vai 14. jūlijā Kalabrijā, pie Krotones pilsētas starp Svētās Romas impērijas imperatora Oto II un viņa langobardu vasaļu karaspēku no vienas puses un Sicīlijas emīra Abulkasima karaspēku no otras puses. Kaujas sākumu zaudējušie musulmaņi pārgrupējās un smagi sakāva imperatora armiju. 

976. gada pavasarī Abulkasims iebruka Bizantijas impērijas teritorijās Itālijas dienvidos. Viņš ieņēma Mesīnu un devās uz Apūliju, kur ieņēma Kozencu, izlaupīja apkārtni un atgriezās Sicīlijā. Pēc pāris mēnešiem Abulkasima spēki atkal iebruka Itālijā, iekarojot Taranto un citas reģiona pilsētas. Uz Sicīliju verdzībā tika aizvesti simtiem cilvēku. Galveno militāro pretestību šeit vadīja langobadu hercogs Pandulfs I, kas valdīja Kapujā, Benevento, Spoleto un Salerno. 981. gada martā Pandulfs I mira, un viņa daudzie dēli bija pārāk sašķelti, lai veiksmīgi pretotos musulmaņiem. 

982. gada maijā Abulkasims atkal iebruka Itālijā, cerot dot prettriecienu reģionā ienākušajai imperatora Oto II armijai. Oto mērķis bija pilnībā savai varai pakļaut Itālijas dienvidu reģionus, padzenot no šejienes bizantiešus. Oto II armija aplenca vairākas pilsētas un devās dziļāk Kalabrijā. Netālu no Rosano pilsētas Abulkasima izlūki sastapās ar imperatora armiju. Saprotot tās pārspēku, Abulkasims centās ātri atgriezties Sicīlijā. Pie Kapo Kolonnas abas armijas tomēr sastapās. Imperatora bruņotajai kavalērijai sākumā izdevās gūt panākumus, kaujā krita Abulkasims, taču daļa musulmaņu armijas, ko veidoja ap 5000 kareivju un kavalēristu, pārgrupējās un deva prettriecienu imperatora armijai, to smagi sakaujot. Kaujā krita ap 4000 imperatora armijas kareivju un augstmaņu. Otto II izdevās izglābties tikai peldus, bēgot uz bizantiešu tirgoņu kuģi, kas viņu nogādāja drošībā. 982. gada 12. novembrī Oto II beidzot sasniedza Romu. 

Ziņas par smago sakāvi sasniedza impērijas tālākos reģionus. Dāņi un Baltijas piekrastē dzīvojošie vendu slāvi sadumpojās un atbrīvojās no impērijas varas. 

Svētā Romas impērija
Čūsku hoija

Čūsku hoija (Hoya serpens) ir epifītiska augu suga hoiju ģintī. Savvaļā tā ir sastopama mitros tropu mežos, uz augsnes un klinšu spraugās Himalajos, Indijā un Ķīnā. Mūsdienās bieži tiek audzēta kā dekoratīvs telpaugs.

Morfoloģija 
Čūsku hoija ir mūžzaļš, daudzgadīgs, rāpojošs lakstaugs, kuram var attīstīties vairāki 20–30 cm gari zari. Šim augam ir nelielas (1.5 – 2 cm garas) apaļas, pelēkzaļas lapas.

Ziedēšanas sezona ir pavasarī. Ziedi ir vaskaini, gaiši zaļgani, sakārtoti nelielos, nokarenos ķekaros.  Tie ir ļoti aromātiski un var izdalīt nektāru.

Atsauces 

Hoijas
Oleandru dzimta
Genciānu rinda
Gaļīgā hoija

Gaļīgā hoija (Hoya carnosa), sarunvalodā saukta arī par vaskapuķi un porcelāna puķi, ir epifītiska augu suga hoiju ģintī. Dabā tā ir sastopama Austrumāzijā un Austrālijā. Mūsdienās bieži tiek audzēta kā telpaugs tās vaskaino lapu un saldi smaržojošo ziedu dēļ.

Gaļīgā hoija ir kultivēta jau vairāk nekā 200 gadus, tai ir radītas vairākas šķirnes, kas atšķiras gan pēc lapotnes formas, gan ziedu krāsas.

Morfoloģija 
Gaļīgā hoija ir mūžzaļš, daudzgadīgs lakstaugs, kuram var attīstīties vairāki gludi, pelēcīgi, zari kāpelējoši vai nokareni zari. Šim augam ir tumši zaļas, ovālas, garenas vai sirds formas lapas, lai gan lapu krāsa un forma ir atkarīgas no šķirnes. Lapas ir nedaudz sulīgas, biezas un to virspuse ir vaskaina. Tās (parasti) uz zariem ir izvietotas simetriski, pa pāriem. 

Ziedkopu veido čemurs ar vairākiem vaskainiem baltiem vai rozā zvaigžņu formas ziediem, kuru virspusi klāj nelieli matiņi.

Šķirnes 
Gaļīgajai hoijai ir sastopamas daudzas šķirnes, piemēram:

 Trīskrāsu (tricolor) - pazīstama arī kā Krimson Princess - lapām raksturīgs krēmkrāsas viducis,
 Albomarginata - pazīstama arī kā Krimson Queen - lapām raksturīgas baltas malas, 
 Compacta - raksturīgas saliekušās un saskrullējušās lapas un rozā ziedi (var būt krustota ar Tricolor un Albomarginata šķirnēm),
 Rubra - raksturīgi tumši violeti ziedi.

Galerija

Atsauces 

Hoijas
Oleandru dzimta
Genciānu rinda
Hoijas

Hoijas (Hoya), pazīstamas arī kā vaskapuķes un porcelāna puķes, ir Oleandru dzimtas ģints, kurā ietilpst aptuveni 200—300 tropisku augu sugu. 

Savvaļā tās ir sastopamas Āzijā, tostarp, Filipīnās, Indijā, Taizemē, Malaizijā, Vjetnamā, Bangladešā, Indonēzijā, Polinēzijā, Jaungvinejā, kā arī daudzas sugas ir atrodamas Austrālijā.

Morfoloģija 
Hoijas ir mūžzaļi, daudzgadīgi vīteņaugi, liānas vai (retāk) krūmi. Tās bieži ir epifīti un aug uz koku stumbriem, dažas sugas noklāj zemi, un retāk - aug uz klintīm. Šie augi rāpjas, savijoties vai izmantojot ložņājošas saknes. 

Lielākas sugas var sasniegt pat 18 m augstumu, ložņājot stumbriem. 

Lapas ir veselas, izkārtotas pretēji, parasti biezas.  Atkarībā no sugas, lapām var būt dažādas īpašības - tās var būt gludas, matainas vai samtainas, var būt izteikts dzīslojums, dažām sugām uz lapām var izpausties nelieli, neregulāri sudraba plankumi. 

Ziedi parasti ir vairāki un izkārtoti čemurā (piemēram, gaļīgajai hoijai), bet ne vienmēr (Hoya retusa). Tiem mēdz būt salds, spēcīgs aromāts, un vairums sugu ziedēšanas laikā izdala nektāru.

Galerija

Atsauces
Mārtiņš Bots

Mārtiņš Bots (dzimis ) ir latviešu kamaniņu braucējs. Startē divnieku sacensībās kopā ar Robertu Plūmi.

Karjera 
Starptautiskās jauniešu sacensībās sāka piedalīties 2015. gadā, sākotnēji startēja kopā ar Konstantīnu Buglaku. 2016. gadā par M. Bota partneri divnieku sacensībās kļuva Roberts Plūme. Nāciju kausa sacensībās sāka piedalīties 2017.—2018. gada sezonā. Pasaules kausā debitēja  ar 8. vietu divnieku pamatsacensībās. Tajā pašā posmā komandu stafetē tika iegūta 4. vieta. Pirmo reizi vietu uz goda pjedestāla PK sacensībās izcīnīja  Siguldas trasē, ieņemot 3. vietu. Tas vienlaikus bija arī Eiropas čempionāts, kurā arī tika izcīnīta bronzas medaļa. 2021. gada Pasaules čempionātā Kēnigszē trasē sprinta sacensībās ieguva 11. vietu, bet divnieku pamatsacensībās ierindojās 12. vietā, kas U-23 kategorijā deva bronzas godalgu. Pirmo uzvaru PK posmā izcīnīja  Sanktmoricā. 2020.—2021. gada sezonas PK kopvērtējumā ieguva 8. vietu.

2022. gada Eiropas čempionātā, kas risinājās Sanktmoricas trasē, kopā ar R. Plūmi vēlreiz izcīnīja bronzas medaļu. 2021.—2022. gada Pasaules kausa sezonu noslēdza 8. vietā. Komandu stafetē kopā ar Kristeru Aparjodu un Elīnu Ievu Vītolu tika izcīnīta Eiropas čempionāta zelta godalga.

Atsauces

Ārējās saites 

1999. gadā dzimušie
Siguldā dzimušie
Latvijas kamaniņu braucēji
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kamaniņu braucēji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki
Latvijas olimpiskie bronzas medaļnieki
Olimpiskie bronzas medaļnieki kamaniņu braukšanā
Bots

Bots var būt:

 Mārtiņš Bots — latviešu kamaniņu braucējs,
 Robotprogrammatūra, pazīstama arī kā bots — programmatūras veids, kas automātiski izpilda uzdevumus (skriptus) internetā.

Nozīmju atdalīšana
Roberts Plūme (kamaniņu braucējs)

Roberts Plūme (dzimis  Rīgā) ir latviešu kamaniņu braucējs. Startē divnieku sacensībās kopā ar Mārtiņu Botu.

Karjera 
Starptautiskās jauniešu sacensībās sāka piedalīties 2014. gadā, sākotnēji startējot vieninieku sacensībās. 2016. gadā pārgāja uz divniekiem, sākot startēt kopā ar M. Botu. Nāciju kausa sacensībās sāka piedalīties 2017.—2018. gada sezonā. Pasaules kausā debitēja  ar 8. vietu divnieku pamatsacensībās. Tajā pašā posmā komandu stafetē tika iegūta 4. vieta. Pirmo reizi vietu uz goda pjedestāla PK sacensībās izcīnīja  Siguldas trasē, ieņemot 3. vietu. Tas vienlaikus bija arī Eiropas čempionāts, kurā arī tika izcīnīta bronzas medaļa. 2021. gada Pasaules čempionātā Kēnigszē trasē sprinta sacensībās ieguva 11. vietu, bet divnieku pamatsacensībās ierindojās 12. vietā, kas U-23 kategorijā deva bronzas godalgu. Pirmo uzvaru PK posmā izcīnīja  Sanktmoricā. 2020.—2021. gada sezonas PK kopvērtējumā ieguva 8. vietu.

2022. gada Eiropas čempionātā, kas risinājās Sanktmoricas trasē, kopā ar M. Botu vēlreiz izcīnīja bronzas medaļu. 2021.—2022. gada sezonu noslēdza 8. vietā. Komandu stafetē kopā ar Kristeru Aparjodu un Elīnu Ievu Vītolu tika izcīnīta Eiropas čempionāta zelta godalga.

Atsauces

Ārējās saites 

2000. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas kamaniņu braucēji
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kamaniņu braucēji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki
Latvijas olimpiskie bronzas medaļnieki
Olimpiskie bronzas medaļnieki kamaniņu braukšanā
Korijs Kisperts

Korijs Džeimss Kisperts (; dzimis  Vašingtonas štatā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja pozīcijā. 2022. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Vašingtonas "Wizards".

Karjera 
Augstskolu basketbolā pārstāvēja NCAA komandu Gonzaga Universitātes "Bulldogs". Aizvadīja visas četras sezonas augstskolu basketbolā, kas ir rets gadījums augsta līmeņa spēlētājiem, karjeras noslēgumā būdams viens no ievērojamākajiem NCAA spēlētājiem.

NBA 
2021. gada NBA draftā viņu Vašingtonas "Wizards" izraudzījās ar kopējo 15. numuru pirmajā kārtā. Jau sezonas sākumā ieņēma rezamu labi spēlējošās "Wizards" komandas sastāvā kā trīspunktu metienu speciālists, bet sezonas gaitā spēles laiks un loma komandā pieauga. 2022. gada 27. martā viņš guva 25 punktus uzvarētā spēlē pret Goldensteitas "Warriors" (123—115), kas kļuva par viņa karjeras rekordu. Šajā pašā spēlē viņš sasniedza "Wizards" debitantu rekordu sezonā iemesto trīspunktu metienu skaita ziņā, apsteidzot Bredlija Bīla debijas 2012.—2013. gada sezonā iespēto 91 trīspunktu metienu.

Atsauces

Ārējās saites 

1999. gadā dzimušie
Vašingtonas štatā dzimušie
ASV basketbolisti
Vieglie uzbrucēji
Vašingtonas "Wizards" spēlētāji
Korifejs

Korifejs ( — kora vadītājs) ir slavinošs apzīmējums ievērojamam cilvēkam zinātnē, mākslā vai politikā. 

Vārds cēlies no kora vadoņa apzīmējuma sengrieķu teātrī, kurš bija galvenais korists un dziedāja svarīgākās lomas vai arī runāja visa kora vārdā. 
Kopš Sofokla laikiem korifejam bija divi palīgi, kurus sauca par parastatiem ("blakus stavētājiem").

Atsauces 
   

Mākslas termini
Čukotkas rajons

Čukotkas rajons (, , ) ir Krievijas Čukotkas autonomā apvidus administratīvais rajons tā ziemeļaustrumos. Administratīvais centrs ir Lavrentijas ciems. Pašvaldības nozīmē rajona teritorijā izveidots Čukotkas municipālais rajons (Чукотский муниципальный район), kas iedalās sešās lauku apmetnēs (сельское поселение). Rajona teritorijā atrodas Eirāzijas galējais austrumu punkts Dežņova rags.

Ģeogrāfija 
Rajons izvietojies Čukotkas autonomā apvidus ziemeļaustrumu daļā, aizņem Čukču pussalas ziemeļu daļu — Daurkina pussalu. Ziemeļrietumos robežojas ar Iviltinas rajonu, rietumos un dienvidos — ar Provideņijas rajonu. Ziemeļos rajona krastus apskalo Čukču jūra, dienvidos — Beringa jūra. Austrumos Beringa šaurums rajonu atdala no Ziemeļamerikas Sjūarda pussalas. Šaurumā atrodas rajonam piederošā Diomida salu Ratmanova sala. 

Lielāko daļu rajona teritorijas aizņem Ginkanija grēda ar augstāko punktu 978 m vjl. Rajona lielākā daļa izvietojusies dienvidos no polārā loka, tā ainavu veido galvenokārt tundra un kalnu tundra. Valda mūžīgais sasalums. 

Valda arktiskais klimats. Februāra gaisa temperatūra no -18 līdz -42 °C, jūlija — no +4 līdz +14 °C. Ziemā spēcīgas sniega vētras ar vēja ātrumu līdz 35 m/s.

Rajona teritorijā vairākas derīgo izrakteņu atradnes — zelts, polimetālu rūdas, dzīvsudrabs, alva, akmeņogles, bet rūpnieciska ieguve netiek veikta.

Liela daļa rajona teritorijas ietilpst Beringijas nacionālajā parkā (Koļučinas, Čegitunas un Dežņova iecirkņi).

Vēsture 
Rajons dibināts 1927. gadā Tālo Austrumu novada sastāvā ar centru Lavrentijas kultūras bāzē. 1930. gadā rajons iekļauts jaundibinātajā Čukotkas nacionālajā apvidū un rajona centrs pārcelts uz Uelenas ciemu. 1946. gadā rajona centrs pārcelts atpakaļ uz Lavrentiju. 1953. gadā rajona rietumu daļa pievienota jaundibinātajam Iviltinas rajonam, bet 1957. gadā dienvidrietumu daļa izdalīta kā atsevišķs Provideņijas rajons.

Iedzīvotāji 
Čukotkas rajons vēsturiski ir jaukta čukču un eskimosu apdzīvota teritorija, kur šie etnosi veido ap 80 % no kopējā iedzīvotāju skaita, no kuriem savukārt čukči 88%, bet eskimosi — 11 %. Rajonā dzīvojošie eskimosi (Lavrentijas un Lorinas ciemos) vēsturiski runā atšķirīgā juitu valodas variantā — nivukagmītā jeb naukaniešu valodā (pēc mūsdienās pamestā senā Naukanas ciema). Šo valodu joprojām prot ap 50 vecāka gadagājuma cilvēki.

Rajona teritorijā dzīvo ap 3900 iedzīvotāju, no tiem 29% — rajona centrā Lavrentijā, kur mīt 1143 cilvēki. Citas rajona pastāvīgi apdzīvotās vietas ir Lorinas (971 iedzīvotājs), Ueļena (599), Ņeškanas (574), Inčouna (360) un Enurminas (278).

Rajona teritorijā vairākas funkcionējošas vai slēgtas polārstacijas — Misnetena, Misdežņova, Ostrovratmanova, Ueļena.

Atsauces

Ārējās saites 

Čukotkas autonomais apvidus
Krievijas rajoni
Rods Steigers

Rodnijs Stīvens "Rods" Steigers (, dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris. Dēvēts par "vienu no Holivudas harizmātiskajām un dinamiskākajām zvaigznēm".

Pēc dienēšanas Otrajā pasaules karā Klusajā okeānā, Seigers 1947. gadā televīzijā uzsāka savu aktiera karjeru. 40. un 50. gados piedalījies vairākās veiksmīgās lugās. Steigera pirmā kinoloma bija filmā Teresa (1951). Kopā ar Marlonu Brando piedalījies filmā "Ostā" (1954). 50. gados piedalījies tādās filmās kā The Big Knife (1955), Oklahoma! (1955), Jubal (1956), Across the Bridge (1957) un "Als Kapone" (Al Capone, 1959).

Pēc tam, kad attēlojis galveno lomu filmā The Pawnbroker (1964), Steigeram pavērās iespēja piedalīties Deivida Līna filmā "Doktors Živago" (1965). Vēlāk piedalījies filmā "Nakts karstumā" (In the Heat of the Night, 1967), kas saņēma piecas Amerikas Kinoakadēmijas balvas, tostarp labākās filmas un labākā aktiera balvu Steigeram, un No Way to Treat a Lady (1968).

70. gados attēlojis Napoleonu Bonapartu filmā "Vaterlo" (1970), meksikāņu bandītu Serdžo Leones filmā Duck, You Sucker! (1971), Benito Musolīni filmā Last Days of Mussolini (1974) un priesteri filmā "Šausmas Amitivilā" (The Amityville Horror, 1979). 80. gados Steigera karjeru ietekmēja sirds problēmas un depresija, kas viņam sagādāja grūtības atrast darbu. Viena no viņa pēdējām kinolomām bija filmā "Viesulis" (The Hurricane, 1999), kuras režisors bija "Nakts karstumā" režisors Normans Džuisons.

Ārējās saites 

1925. gadā dzimušie
2002. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Zelta globusa balvas ieguvēji
Ņujorkas štatā dzimušie
Džons Kasavetiss

Džons Nikolass Kasavetiss (, dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris, kinorežisors un scenārists.

Savu karjeru Kasavetiss sāka kā kino un televīzijas aktieris. Kasavetiss ir viens no amerikāņu neatkarīgā kino pionieriem, daļēji finansējot savas režisētās filmas no savas aktiera darba ienākumiem.

Kā aktieris piedalījies vairākās veiksmīgās 50. un 60. gadu Holivudas filmās, kā Edge of the City (1957), The Dirty Dozen (1967) un "Rozmarijas bērns" (1968). 1959. gadā ar neatkarīgo filmu Shadows sācis savu kinorežisora karjeru. Režisējis arī tādās filmas kā Faces (1968), Husbands (1970), A Woman Under the Influence (1974), Opening Night (1977), "Glorija" (Gloria, 1980) un Love Streams (1984). Vairākās no šīm filmām piedalījās Kasavetisa sieva Džīna Roulendsa.

Par lomu filmā The Dirty Dozen Kasavetiss tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā Labākais aktieris otrā plāna lomā. Kā režisors viņš saņēma nominācijas kategorijās Labākais oriģinālscenārijs (par filmu Faces) un Labākais režisors (par filmu A Woman Under the Influence).

Atsauces

Ārējās saites 

1929. gadā dzimušie
1989. gadā mirušie
ASV scenāristi
Amerikāņu kinoaktieri
Ņujorkā dzimušie
Amerikāņu kinorežisori
Zelta lauvas ieguvēji
Lakmuss

Lakmuss ir ūdenī šķīstoša mikstūra krāsvielu, kura iegūta no ķērpjiem.

Viens no vissenāk izmantotajiem pH indikatoriem, ar kuru palīdzību iespējams noteikt aptuvenu vielas pH līmeni. 

Skābā vidē lakmuss krāsojas sarkans, bet bāziskā vidē — zils.
Diomida salas

Diomida salas (, ) ir salu grupa Beringa šaurumā starp Ziemeļu Ledus okeāna Čukču jūru un Klusā okeāna Beringa jūru. Sastāv no divām salām — Krievijai piederošās 29 km² lielās Ratmanova salas un ASV piederošās 7 km² lielās Mazā Diomida salas. Pa salas atdalošo nepilnus 4 km plato šaurumu vilkta datumu maiņas līnija un laika starpība salās ir 21 stunda, tādēļ Ratmanova salu dažkārt dēvē par Rītdienas salu, bet Mazo Diomida salu — par Vakardienas salu.

Ģeogrāfija 
Salas izvietojušās Beringa šauruma vidū 36 km no Čukču pussalas krasta rietumos un 37 km no Sjūarda pussalas krasta austrumos. Salas klinšainas, stāviem krastiem. Augstākais punkts ir 505 m augstā Kriša Ratmanova salā.

Vēsture 
Jūrasšauruma atklājējs starp Āziju un Ameriku Semjons Dežņovs 1648. gadā savos ziņojumos pieminējis divas salas jūrasšaurumā. Salas pirmais apmeklēja Vituss Berings 1728. gada 16. augustā Svētā Diomida piemiņas dienā pēc pareizticīgo kalendāra, par godu kam arī tās nodēvētas. Pēc Aļaskas pirkuma līguma parakstīšanas starp Diomida salām tika novilkta robeža starp Krieviju un ASV.

Iedzīvotāji 
Pastāvīgie iedzīvotāji ir tikai ASV piederošajā Mazajā Diomida salā, kur mīt ap 130 iņupiatu. Ratmanova salā pastāvīgo iedzīvotāju nav (izvesti 1948. gadā uz Naukanu Čukču pussalā), izvietots robežsardzes garnizons. No 1940. līdz 1993. gadam Ratmanova salas ziemeļos darbojās Ostrovratmanovas polārā meteostacija.

Atsauces

Ārējās saites 

Ziemeļu Ledus okeāns
Klusais okeāns
Krievijas salas
ASV salas
Čukču jūra
Beringa jūra
Čukotkas autonomais apvidus
Aļaska
Kasims Žomarts Tokajevs

Kasims Žomarts Tokajevs () ir kazahu politiķis un diplomāts, kurš ir Kazahstānas prezidents kopš 2019. gada 12. jūnija, pēc Nursultana Nazarbajeva atkāpšanās no prezidenta amata 2019. gada 19. martā.

Politiskā karjera 

 Kazahstānas Republikas premjerministrs (1999–2002)
 Ārlietu ministrs un valsts sekretārs (1994–1999, 2002–2007)
 Senāta priekšsēdētājs (2007–2011, 2013–2019)
 Kazahstānas Republikas prezidents (2019–)
 Kazahstānas Drošības padomes priekšsēdētājs (2022–))

Prezidentūra 

2019. gada 19. martā toreizējais prezidents Nursultans Nazarbajevs paziņoja par atkāpšanos no prezidenta amata. Saskaņā ar Kazahstānas konstitūciju priekšlaicīgas pilnvaru pārtraukšanas gadījumā Senāta priekšsēdētājs kļūst par prezidentu līdz iepriekšējā pilnvaru termiņa beigām. 20. martā Tokajevs oficiāli stājās prezidenta amatā. Uzreiz pēc inaugurācijas Tokajevs ierosināja pārdēvēt Kazahstānas galvaspilsētu sava priekšgājēja vārdā, un tajā pašā dienā Kazahstānas parlaments apstiprināja Astanas pārdēvēšanu par  Nursultanu. Krievijas prezidents Vladimirs Putins bija viens no pirmajiem ārvalstu līderiem, kurš apsveica Tokajevu, kopīgā telefonsarunā ar viņu un Nazarbajevu uzaicinot apmeklēt Maskavu.

2019. gada 9. aprīlī Tokajevs paziņoja pirmstermiņa vēlēšanas, kuras notiks 2019. gada 9. jūnijā. 23. aprīlī Tokajevs kļuva par prezidenta kandidātu pēc Nur Otan () partijas izvirzītās kandidatūras. Tokajevs tika ievēlēts par Kazahstānas prezidentu 9. jūnijā ar 71% tautas balsu. Viņu apsveica tādi ārvalstu valstu vadītāji kā Sji Dzjiņpins, Ilhams Alijevs, Redžeps Tajips Erdogans, Emomalī Rahmons un Sooronbajs Džeenbekovs.

Ārējās saites 

Kazahstānas prezidenti
Kazahstānas premjerministri
Pašreizējie valstu vadītāji
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Ar Goda ordeni apbalvotie
Ukrainas latvieši

Ukrainas latvieši ir Ukrainā dzīvojošā latviešu mazākumtautība. Saskaņā ar 2001. gada tautas skaitīšanas rezultātiem sevi par latviešiem atzinuši 5079 cilvēki, no kuriem 957 par dzimto valodu nosauca latviešu valodu, 872 — ukraiņu valodu un 3188 — krievu valodu. Ukrainas teritorijā nav kompaktu latviešu apmetņu.

Vēsture 
Jau 1899. gadā Harkivā darbojās Latviešu savstarpējās palīdzības biedrība. Pirmā pasaules kara laikā no mūsdienu Latvijas teritorijas tika evakuētas vairākas rūpnīcas un Harkivā apmetās apmēram 20 000 bēgļu no Latvijas. 1918. un 1919. gadā Harkivā tika izdots latviešu laikraksts ”Atvase”.
1930. gados pastāvēja latviešu klubs "Darbs".

Latviešu izcelsmes arhitekts Jūlijs Caune Harkivā un Dienvidkrievijā projektējis vairāk nekā simts ēku. Harkivas Tehnoloģiskajā institūtā vienpadsmit gadus lekcijas lasījis valodnieks, profesors Jānis Endzelīns, bet mūzikas skolā ilgus gadus pasniedzis komponists Jurjānu Andrejs, arī viņa brālis Juris, bet šo skolu absolvējis viņu brālis Pāvuls Jurjāns. Ģenerālis Pēteris Radziņš no 1918. līdz 1919. gadam dienēja Ukrainas Valsts un Ukrainas Tautas Republikas bruņoto spēku ģenerālštābos Ukrainas Neatkarības kara laikā.

2018. gada 18. novembrī nodibināta Ukrainas latviešu biedrība.

Ukrainā dzīvojošo latviešu skaits dažādos gados2001. gada tautas skaitīšanas rezultāti

Latviešu izcelsmes Ukrainas personības 
 Jānis un Valērijs Mežlauki, sabiedriskie un saimnieciskie darbinieki
 Jānis Purvinskis, katoļu garīdznieks, Kijevas - Žitomiras bīskaps (1991 - 2011)
 Jūlija Timošenko, politiķe

Atsauces 

Ukraina
Ukrainas tautas
Daugavmalas tirgus

Daugavmalas tirgus bija no 16. līdz 20. gadsimtam bija galvenais Rīgas tirgus, kas atradās Daugavmalā. Tagad tirgus vietā atrodas 11. novembra krastmala.

Vēsture 
Pirmoreiz Rīgas brīvpilsētas tirgus aiz pilsētas nocietinājumiem minēts 1571. gadā. Pēc mūru nojaukšanas 19. gadsimta beigās starp Jaunielas un Grēcinieku ielas galu atradās pārtikas tirgus, tam blakus pie Kārļa ielas gala sīkumtirgus (krāmu tirgus), ko pēc 1882. gada pārcēla uz Turgeņeva ielas galu tagadējā Latgales priekšpilsētā. Iepretī Rīgas Anglikāņu baznīcai darbojās pilsētas malkas tirgus. 

Pēc Rīgas Centrāltirgus pabeigšanas 1930. gadā Daugavmalas tirgu likvidēja. 

Rīgas vēsture
Vecrīga
Tirgi
Keila Barona

Keila Džeina Barona (Kayla Jane Barron, dzimusi ) ir ASV Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrācijas (NASA) astronaute, inženiere, ASV Jūras kara flotes leitnante.

Agrīnā dzīve un izglītība 
Keila Saksa piedzima  Aidahos štata Poketelo Lauri un Skota Saksu (Sax) ģimenē. Viņa bērnību pavadīja Ričlendā, Vašingtonas štatā. 2006. gadā Saksa beidza Ričlendas vidusskolu.

Viņa iestājās ASV Jūras kara akadēmijā, ko absolvēja 2010. gadā, iegūstot bakalaura grādu sistēmu inženierijā. Pēc absolvēšanas Saksa saņēma Geita Kembridžas stipendiju, un iestājās Kembridžas Universitātes Pīterhausas koledžā Anglijā, un 2011. gadā ieguva maģistra grādu kodolinženierijā.

Militārā karjera 
Pēc studiju beigšanas Keila Saksa bija viena no pirmās sieviešu grupas, kas kļuva par zemūdeņu kara virsniekiem. Viņa piedalījās Jūras spēku kodolreaktoru un zemūdeņu virsnieku mācību programmā. 2013. gadā viņa tika norīkota Ohio klases zemūdenē USS Maine. Dienējot uz USS Maine, Saksa veica trīs patruļbraucienus kā nodaļas virsnieks.

2013. gadā Keila apprecējās ar ASV Armijas Speciālo spēku virsnieku Tomu Baronu (Tom Barron).

Kosmonauta karjera 
2017. gada 7. jūnijā Keila Barona tika izvēlēta par NASA 22. astronautu grupas kandidātu, un augustā viņa sāka divu gadu astronauta apmācību.
2020. gada 10. janvārī viņa ieguva astronauta kvalifikāciju.

2020. gada 9. decembrī Barona tika iekļauta Artemis grupā, "lai palīdzētu sagatavot ceļu nākamajām Mēness misijām, tostarp pirmās sievietes un nākamā vīrieša nosūtīšanai pa Mēness virsmu 2024. gadā".
2021. gada 17. maijā viņa oficiāli tika iekļauta SpaceX Crew-3 apkalpē.

Keilas Baronas pirmais kosmiskais lidojums sākās 2020. gada 11. novembrī, esot kosmosa kuģa SpaceX Crew-3 misijas speciālistam. Viņa bija Starptautiskās kosmosa stacijas 66. un 67. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz zemes viņa atgriezās 2022. gada 6. maijā.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

Iziešanas atklātā kosmosā:

Ārējās saites 
 Astronaut Kayla Barron NASA 
 Кейла Джейн Сакс Бэррон astronaut.ru 

ASV astronauti
NASA astronauti
Kosmonautes
Čiekurkalna tirgus

Čiekurkalna tirgus ir viens no Rīgas tirgiem, kas atrodas Ropažu ielā Vidzemes priekšpilsētas Teikas apkaimē.

Vēsture 
Tirgu izveidoja 1951. gadā aiz divām veikalu ēkām Ropažu ielā 62 un 70. 1980. gados tirgū bija iespējams iegādāties arī dzīvniekus, bet pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1990. gadu sākumā izveidojās rūpniecības preču brīvais tirgus. 1994. gadā Čiekurkalna tirgu pārņēma a/s "Čiekurkalns".

Atsauces 

Centrs (Rīga)
Tirgi
Mežciema tirgus

Mežciema tirgus ir tirgus, kas atrodas pie Biķernieku un Hipokrāta ielas krustojuma Rīgas Mežciema apkaimē.

Rīgas tirgi
Mežciems (Rīga)
Ratmanova sala

Ratmanova sala (), arī Lielā Diomida sala () vai Imaklika ( — ‘jūras ieskautā’), ir lielākā no divām salām Diomida salu grupā Beringa šaurumā starp Ziemeļu Ledus okeāna Čukču jūru un Klusā okeāna Beringa jūru. Administratīvi ietilpst Krievijas Čukotkas autonomā apvidus Čukotkas rajonā. Salā nav pastāvīgo iedzīvotāju, izvietots robežsardzes garnizons.

Ģeogrāfija 
Sala izvietojusies Beringa šauruma vidū 36 km no Čukču pussalas krasta rietumos. 3,7 km plats jūrasšaurums to šķir no ASV piederošās Mazā Diomida salas austrumos. Salas klinšainas, stāviem krastiem. Augstākais punkts ir 505 m augstā Kriša Ratmanova salā. Salā plaši putnu tirgi, kā arī ievērojama valzirgu kolonija.

Vēsture 
Jūrasšauruma atklājējs starp Āziju un Ameriku Semjons Dežņovs 1648. gadā savos ziņojumos pieminējis divas salas jūrasšaurumā. Salas pirmais apmeklēja Vituss Berings 1728. gada 16. augustā Svētā Diomida piemiņas dienā pēc pareizticīgo kalendāra, par godu kam arī tās nodēvētas, bet atsevišķās salas nosauktas par Lielo Diomidu un Mazo Diomidu. 1816. gadā Krievijas flotes virsnieks Oto fon Kocebū kļūdaini atklāja vēl vienu salu Diomida salu grupā un nodēvēja to par godu savam dienesta biedram Makaram Ratmanovam. Kad kļūda atklājās, nosaukums tika attiecināts uz lielāko no Diomida salām. Pēc Aļaskas pirkuma līguma parakstīšanas starp Diomida salām tika novilkta robeža starp Krieviju un ASV un Ratmanova sala palika Krievijas īpašumā.

Salā izsenis pastāvējuši divi iņupiatu ciemi — Kunga salas ziemeļos un Imaklika dienvidos. Salu iedzīvotāji runā īpašā iņupiatu valodas Beringa šauruma dialektā. Kungas iedzīvotāji līdz 1915. gadam bija pārcēlušies uz kaimiņos esošo Mazo Diomidu, bet pēdējos Imaklikas iedzīvotājus Aukstā kara laikā 1948. gadā piespiedu kārtā pārcēla uz Naukanas ciemu Čukču pussalā.

No 1940. līdz 1993. gadam Ratmanova salas ziemeļos darbojās Ostrovratmanovas polārā meteostacija.

Atsauces

Ārējās saites 

 Снежные ступени острова Ратманова
 На краю Земли. Остров Ратманова

Ziemeļu Ledus okeāns
Klusais okeāns
Krievijas salas
Čukču jūra
Beringa jūra
Čukotkas autonomais apvidus
Ostrovratmanova

Polārā stacija «Ostrovratmanova» () ir bijusī Krievijas polārā hidrometeoroloģiskā stacija Arktikā. Izvietota Beringa šaurumā Ratmanova salā. Stacija administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidus Čukotkas rajonā.

Vēsture 
Stacija izveidota 1940. gada jūnijā, materiālus būvniecībai piegādājot ar laivām no Uelenas. Stacijā veikti hidroloģiskie un meteoroloģiskie novērojumi pēc 2. kategorijas programmas. Slēgta 1993. gadā.

Atsauces 

PSRS polārstacijas
Krievijas polārstacijas
Arktiskās polārstacijas
Vissezonas polārstacijas
Čukotkas autonomais apvidus
Termokarsts

Termokarsts ir plašas, dziļas piltuvveida ieplakas, kas radušās, izkūstot pazemes ledum vai atkūstot sasalušai gruntij. Raksturīgi osiem.

Atsauces 

Ģeoloģija
Ģeogrāfija
Ieplaka

Ieplaka ir sekls, plašs zemes virsas padziļinājums ar samērā līdzenu dibenu, kas veidojies litosfēras plātnēm attālinoties vienai no otras vai uzkrājoties ledāju ūdeņiem reljefa padziļinājumos. Ieplakas ir gan sauszemē, gan okeānu un ūdenstilpju gultnē.

Latvijas teritorijā atrodamās ieplakas ir veidojušās ar ledāju palīdzību un ģeogrāfiskā novietojuma dēļ nav īpaši izteiktas ieplakas, kas būtu izveidojušās plātņu kustību rezultātā.

Atsauces 

Ģeogrāfija
Stiepjamība

Stiepjamība ir metāla īpašība, kas raksturo metāla spēju veidot garas stieples vai diegus ar mazu diametru. Vislabāk stiepjami ir zelts, sudrabs un varš. Maza stiepjamība ir bismutam, mangānam un antimonam. Metāli ar mazu stiepjamību ir trausli. Trauslumu nosaka kovalentās saites, kas līdz ar metālisko saiti pastāv starp trauslo metālu atomiem.

Atsauces 

Cietvielu fizika
Materiālzinātne
Fizikālā ķīmija
Ķīmiskā fizika
Mazā kapmirte

Mazā kapmirte () ir mūžzaļš sīkkrūms kapmiršu ģintī, kas savukārt pieder pie oleandru dzimtas. Savvaļā tā ir izplatīta Centrāleiropā, Rietumeiropā, Dienvideiropā  (neiekļaujot Pireneju pussalu) un Dienvidaustrumeiropā. Mazā kapmirte ir Latvijā plaši kultivēts augs, kurš vietām ir pārgājis savvaļā.

Morfoloģija 
Mazā kapmirte ir mūžzaļš, neliels (10-20 cm augsts)  sīkkrūms, kas veido līdz 80 cm garus gulošus, sakņojošos dzinumus, ar kuriem augs izveido blīvu, segveidīgu audzi. Lapas ir pretējas, vienkāršas, kailas un eliptiskas, 3-5 cm garas,  1.5-2.5 cm platas. Lapas plātnes virspuse spīdīga, zaļa, apakšpuse blāvi zaļa, mala gluda, gals smails.

Mazā kapmirte zied maijā un jūnijā. Ziedi lieli, 2-3 cm diametrā, pa vienam lapu žāklē. Vainags spilgti zils vai zili violets, piecdaļīgs, stobriņš ap 1 cm garš. Auglis - divu someņu kopauglis.

Atsauces 

Kapmirtes
2022. gada ziemas olimpisko spēļu komandu vērtējums

2022. gada Pekinas ziemas olimpisko spēļu neoficiālā komandu vērtējuma tabulā tiks apkopota informācija par XXIV ziemas olimpisko spēļu medaļu ieguvējiem un vietām labāko astotniekā.

Valstis sarindotas medaļu punktu (trīs punkti par pirmo vietu, divi par otro, viens par trešo) un papildpunktu (8 punkti par pirmo vietu, septiņi par otro utt.) kārtībā, ja medaļu vai vietu astotniekā valstij nav, tad dilstošā secībā pēc augstākās iegūtās vietas.

Pēc 88 sadalītiem medaļu komplektiem (pēdējais Frīstaila slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — slēpošanas kross sievietēm;  iesākts)

Piezīmes

Skatīt arī 
 2022. gada ziemas olimpiskās spēles
 2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu tabula
 Latvija 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

Komandu vērtējums
Olimpisko spēļu komandu vērtējumi