joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Grīņu dabas rezervāts

Grīņu dabas rezervāts atrodas Kurzemes dienvidrietumu daļā, Piejūras zemienē Dienvidkurzemes novada Sakas pagastā starp Pāvilostu un Ziemupi 10 km attālumā no jūras. Rezervāts dibināts 1936. gadā ar mērķi — saglabāt grīni, kurā sastopama reta, atlantiskā perioda augu suga — Grīņa sārtene (Erica tetralix), kas Latvijā atrodas uz izplatības areāla austrumu robežas un pirmo reizi konstatēta 1885. gadā.

Vēsture 
Grīņu rezervāts savā pastāvēšanas vēsturē ir piedzīvojis vairākas pārmaiņas: vairākkārt samazināta un palielināta teritorijas platība, mainīts aizsargājamās teritorijas statuss. Līdz 1936. gadam 750 ha tagadējās rezervāta teritorijas bija ieskaitīti zemes fondā, bet pēc tam pārgāja Mežu departamenta pārziņā. Pēc 1945. gada iekļāva 1. grupas mežu kategorijā, bet 1957. gadā piešķīra rezervāta statusu. 1986. gadā rezervāta platību palielināja līdz 1472 ha,pievienojot meža apgabalus ar grīņa sārteni, bet šobrīd Grīņu rezervāta platība ir 1454,9 ha. No 1979. līdz 2011. gadam Grīņu rezervāts bija administratīvi pakļauts Slīteres nacionālajam parkam.

Rezervātu vairākas reizes skāruši ugunsgrēki, kuru visbiežākie iemesli bija cilvēku neuzmanīga vai ļaunprātīga rīcība, kā arī dzirksteles no lokomotīvēm  dzelzceļa līnijā Liepāja—Ventspils, kas gāja gar rezervāta labo malu.

Flora 
Kaut gan rezervāta teritorija ir neliela un augsne — nabadzīga, Grīņos aug daudzas retas un aizsargājamas augu sugas, kas ierakstītas gan Latvijas Sarkanajā grāmatā, gan citos augu aizsardzības dokumentos, piemēram, Sugu un biotopu aizsardzības likumā. Bez jau minētās grīņa sārtenes rezervātā aug aizsargājamā parastā kreimule, dižā jāņeglīte, Sibīrijas skalbe, krāsu zeltlape, vidējā rasene, vairākas orhideju dzimtas pārstāves — Baltijas, Fuksa, plankumainā un stāvlapu dzegužpirkstīte, zaļziedu un smaržīgā naktsvijole, no staipekņiem — apdzira, kā arī gada, palu un vālīšu staipeknis.

Netālu no Grīņu dabas rezervāta atrodas Gulēnu priede — dižkoks ar gandrīz 4 metru stumbra apkārtmēru un 13 metru augstumu.

Fauna 
Grīņu rezervāta fauna ir pētīta maz. No lielajiem mežā dzīvniekiem Grīņos var sastapt staltbriedi, alni, stirnu, meža cūku, pelēko zaķi, āpsi, bebru, retāk — vilku un lūsi. No putniem rezervātā mīt vistveidīgie — rubenis, mežirbe, zvirbuļveidīgie meža un purvu putni, kā arī baltais un melnais stārķis. Grīņos sastopams arī Latvijā ļoti rets un Sarkanajā grāmatā iekļauts putns — čūskērglis.

Atsauces

Ārējās saites 
 Grīņu dabas rezervāta 80. jubilejai veltītas foto izstāde "Caur uguni un ūdeni" materiāla elektroniskā versija (pdf)

Latvijas dabas rezervāti
Natura 2000
Latvijas ģeogrāfija
Sakas pagasts
Bailes un iekāre

"Bailes un iekāre" (, 1953) ir pirmā pilnmetrāžas Stenlija Kubrika filma. Tā stāsta par karavīru komandu, kura ir iesprostota aiz ienaidnieku līnijām izdomātā karā. Filmu Kubriks pats filmēja un samontēja. Lielākā daļa naudas filmas veidošanai tika iegūta no Kubrika tēvoča, kurš bija turīgs aptiekārs.

Par spīti filmas ierobežotajam budžetam, filmas aktieru un veidotāju mazajai pieredzei, filma dabūja dažas atzīstamas atsauksmes. Tāpat kā esam Kubrika pirmajai filmai, tā ir nozīmīga arī ar to, ka tā ir filmu debija Paulam Mazurskim, vēlāk labāk pazīstamam kā režisoram.

Kubriks vēlāk filmu nosauca par amatiera darbu un uzpirka daudzas filmas kopijas, lai neviens to neredzētu. Divas atlikušās kopijas viņš neieguva un filma tagad ir plaši izplatīta internetā.

Ārējās saites 

1953. gada filmas
Stenlija Kubrika filmas
Augsburgas "Panther"

Augsburgas "Panther" (agrāk pazīstama kā Augsburger EV vai AEV) ir profesionāla hokeja komanda, kas atrodas Augsburgā, Vācijā, un spēlē Vācijas hokeja līgā. Tā izveidota 1878. gadā.

2009.—10. gada sezonā komanda sasniedza DEL finālsēriju, taču tajā piekāpās Hanoveres "Scorpions" hokejistiem.

1946.—47. gada sezonā Augsburgas komandā sāka spēlēt vairāki latviešu hokejisti, kas uz Vāciju bija devušies bēgļu gaitās. Tie bija Roberts Bluķis, Ēriks Koņeckis, Alfons Ansons, Viesturs Kleinops, Ojārs Ritums un Rūdolfs Veide, pēc gada arī Haralds Norītis. Šī iemesla dēļ komanda kļuva pazīstama kā Letten Mannschaft.

Pašlaik (2015) komandas rindās spēlē latviešu aizsargs Arvīds Reķis. Viņš "Panther" spēlēja arī no 2003. līdz 2008. gadam. 2000.—01. gada sezonu komandā aizvadīja Rodrigo Laviņš, savukārt 1995.—96. gada sezonās vienu spēli "Panther" rindās aizvadīja Sergejs Boldaveško.

Atsauces

Ārējās saites 
 Komandas oficiālā mājaslapa
 Eliteprospects.com komandas lapa

Augsburgas "Panther"
Dalasa

Dalasa () ir pilsēta ASV dienvidaustrumos, Teksasas štata ziemeļos pie Trinitiriveras upes. Trešā lielākā (pēc Hjūstonas un Sanantonio) Teksasas pilsēta. Kopā ar Fortvērtu un Ārlingtonu veido vienotu aglomerāciju. Pilsēta ir svarīgs ASV saimniecības centrs.

Vēsture 
Dalasu 1841. gadā, kad teritorija bija Teksasas republikas sastāvā, nodibināja Džons Nīlijs Braians (John Neely Bryan). 1856. gadā tai tika piešķirtas pilsētas tiesības. XX gadsimta sākumā Dalasa kļuva par lielu lauksaimniecības produkcijas tirdzniecības centru. 1930. gadā pilsētas apkārtnē tika atklāta nafta, un sākās Dalasas naftas rūpniecības izaugsme. Pēc 2. pasaules kara pilsēta izvirzījās kā augsto tehnoloģiju centrs. 1958. gadā Džeks Kilbijs no uzņēmuma Texas Instruments radīja pasaules pirmo mikroshēmu. 1963. gada 22. novembrī atentātā Dalasā tika nogalināts ASV prezidents Džons Kenedijs. 20. gadsimta beigās Dalasas saimniecība piedzīvoja stagnāciju un izvērtās finanšu krīze.

Saimniecība 
Pilsētas saimniecība balstās uz naftas rūpniecību, telesakariem, augstajām tehnoloģijām un finanšu pakalpojumiem. Pazīstamākie uzņēmumi, kuru galvenās mītnes atrodas Dalasā — Texas Instruments, 7-Eleven, id Software, Blockbuster, TXU, Mary Kay, Southwest Airlines, CompUSA, Comerica, Electronic Data Systems, Frito-Lay.

 Sports 
Sportā pazīstama kā NBA basketbola līgas komandas Dalasas "Mavericks", NHL hokeja līgas komandas Dalasas "Stars" mājvieta.

 Cilvēki 
Dalasā dzimuši:

 Ašers (Usher, 1978) — mūziķis
 Erika Badū (Erykah Badu, 1971) — mūziķe
 Viljams Baums (William Cardinal Baum, 1926) — kardināls
 Kriss Bošs (Chris Bosh, 1984) — basketbolists
 Edijs Brikels (Edie Brickell, 1966) — mūziķis
 Maikls Džonsons (Michael Johnson, 1967) — vieglatlēts
 Emija Ekere (Amy Acker, 1975) — aktrise
 Džensens Eklss (Jensen Ackles, 1978) — aktieris
 Melinda Geitsa (Melinda Gates, 1964) — uzņēmēja
 Leins Gerisons (Lane Garrison, 1980) — aktieris
 Džo Hāns (Joe Hahn, 1977) — mūziķis
 Grants Hills (Grant Hill, 1972) — basketbolists
 Žene Hoglans (Gene Hoglan, 1967) — mūziķis
 Raians Kabrera (Ryan Cabrera, 1982) — mūziķis
 Ramzejs Klarks (Ramsey Clark, 1927) — jurists
 Mīts Lofs (Meat Loaf, 1947) — mūziķis
 Trinija Lopesa (Trini Lopez, 1937) — mūziķe
 Harieta Maijersa (Harriet Miers, 1945) — juriste
 Pīters Maknikols (Peter MacNicol, 1954) — aktieris
 Vinnijs Pols (Vinnie Paul, 1964) — mūziķis
 Robina Raita-Penna (Robin Wright Penn, 1966) — aktrise
 Taunija Robertsa (Tawny Roberts, 1979) — pornoaktrise
 Eliots Sī (Elliott See, 1927—1966) — astronauts
 Ārons Spelings (Aaron Spelling, 1923—2006) — TV producents
 Stīvens Stills (Stephen Stills, 1945) — ģitārists
 Šerona Teita (Sharon Tate, 1943 — 1969) — aktrise
 Stīvens Tobolovskis (Stephen Tobolowsky, 1951) — aktieris
 Spads Vebs (Spud Webb, 1963) — basketbolists
 Endrū Vilsons (Andrew Wilson, 1964) — aktieris
 Liks Vilsons (Luke Wilson, 1971) — aktieris
 Ouens Vilsons (Owen Wilson, 1968) — aktieris
 Džimijs Vons (Jimmie Vaughan, 1951) — mūziķis
 Stīvijs Rejs Vons (Stevie Ray Vaughan'', 1954—1990) — mūziķis

Atsauces

Ārējās saites 

Teksasas pilsētas
Riko Fata

Riko Fata (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 230 spēles Nacionālajā hokeja līgā, guvis 63 punktus. Karjeras otrajā pusē vairākas sezonas aizvadījis Eiropas spēcīgākajās līgās.

Spēlētāja karjera 
1998. gada NHL draftā viņu ar kopējo sesto numuru izvēlējās Kalgari "Flames" vienība, kuras rindās nākamajā sezonā viņš aizvadīja savās pirmās 20 spēles NHL. Nākamajās divās sezonās viņš piedalījās tikai septiņās spēles, un "Flames" viņu ievietoja neaizsargāto spēlētāju sarakstā. Hokejista līgumu pārņēma Ņujorkas "Rangers", kuras rindās 2001.—02. sezonā viņš aizvadīja 10 spēles, bet nākamajā sezonā viņš piedalījās jau 36 spēlēs, līdz tās vidū tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins" vienību, kurā pabeidza sezonu. 2003.—04. sezona bija pirmā sezona, kurā viņš aizvadījis vairāk nekā 70 spēles NHL.

NHL lokauta laikā viņš spēlēja Itālijas hokeja līgas klubā HC Asiago. Arī 2005.—06. sezonu viņš iesāka "Penguins" rindās, taču vēlreiz tika izlikts neaizsargāto spēlētāju sarakstā. Šoreiz viņu paņēma Atlantas "Thrashers", kuras sastāvā viņš aizvadīja sešas spēles, līdz, jau trešo reizi savā karjerā, tika ievietots neaizsargāto spēlētāju sarakstā. 2005.—06. sezonu viņš pabeidza Vašingtonas "Capitals" rindās. 2006.—07. sezonā viņš aizvadīja vēl 10 spēles "Capitals" rindās, līdz kārtējo reizi tika izlikts neaizsargāto spēlētāju sarakstā. Šoreiz neviena cita komanda viņu nepaņēma, tādējādi viņa līgums ar "Capitals" tika lauzts.

Fata pievienojās DEL klubam Manheimas "Adler", kluba sastāvā aizvadot arī visu 2007.—08. sezonu. No 2008. līdz 2011. gadam Fata spēlēja Šveices hokeja līgas klubā HC Biel. No 2011. līdz 2013. gadam Fata spēlēja Genève-Servette HC rindās, taču tad sezonu aizvadīja SM līgas klubā Helsinku HIFK. 2014. gadā noslēdza karjeru.

Karjeras statistika

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Kalgari "Flames" spēlētāji
Ņujorkas "Rangers" spēlētāji
Pitsburgas "Penguins" spēlētāji
Atlantas "Thrashers" spēlētāji
Vašingtonas "Capitals" spēlētāji
Manheimas "Adler" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Skots Nīdermaijers

Skots Nīdermaijers (; dzimis  Edmontonā, Kanādā) ir bijušais kanādiešu hokejists, spēlējis aizsarga pozīcijā. Pašlaik viņš ir pabeidzis savu otro sezonu kopā ar Anahaimas "Ducks", kopā ar kuru pagājušosezon izcīnīja Stenlija kausu, būdams arī komandas kapteinis. Šosezon savu kapteiņa uzšuvi Nīdermaijers ir zaudējis. Savu profesionālā spēlētāja karjeru viņš uzsāka 1989. gadā, spēlējot WHL klubā Kemlūpas "Blazers". Viņš tajā nospēlēja trīs sezonas. 1991. gada NHL draftā viņu, ar kopējo 3. numuru, draftēja Ņūdžersijas "Devils". Pirmās 4 spēles viņš tajā aizvadīja 1992./93. sezonā un jau ar nākamo sezonu bija komandas pamatsastāvā. Komandā viņš nospēlēja līdz pat NHL lokautam, 2004. gadā, pēc kura viņš spēlēja jau Anahaimas "Mighty Ducks". 2006. gadā nomainījās tās īpašnieki un arī tās nosaukums - tā kļuva par Anahaimas "Ducks".

Savas karjeras laikā 4 reizes, kopā ar savu komandu, izcīnījis NHL čempiona titulu - Stenlija kausu - trīs reizes kopā ar "Devils", vienreiz ar "Ducks". Pašlaik viņš ir "Ducks" komandas kapteinis, bet 2004. gadā, viņš bija arī Ņūdžersijas "Devils" komandas kapteinis. 2004. gadā viņš izcīnīja arī Džeimsa Norisa balvu, kā līgas labākais aizsargs. Savukārt 2007. gadā viņš ieguva Kona Smita balvu, kā izslēgšanas kārtas vērtīgākais spēlētājs. 4 reizes piedalījies NHL visu zvaigžņu spēlēs (tika iebalsots arī 2006./07. sezonas zvaigžņu spēlei, bet tajā nespēlēja).

Kanādas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2004. gada Pasaules čempionātā, 2004. gada Pasaules kausa izcīņā, kā arī 2002. gada olimpiskajās spēlēs. Visos trijos turnīros viņš izcīnīja zelta medaļu, tādējādi, savas karjeras laikā, ir izcīnījis 4 svarīgākos apbalvojumus hokejā.

Viņa brālis Robs Nīdermaijers ir viņa pašreizējais komandas biedrs.

Karjeras statistika

Klubu statistika

Ārējās saites 

1973. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Ņūdžersijas "Devils" spēlētāji
Anahaimas "Mighty Ducks" spēlētāji
Anahaimas "Ducks" spēlētāji
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Stenlija kausa ieguvēji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Hokeja slavas zālē uzņemtie
Edmontonā dzimušie
Counter-Strike

Counter-Strike ir pirmās personas šaujamspēle, ko izstrādāja Valve Software. Tikusi izdota . Tā ir pirmā no vairākām Counter-Strike sērijas spēlēm. Tā bieži tiek saukta par Counter-Strike 1.6, lai to nošķirtu no citām spēlēm, nosaukumā 1.6 rodas no spēles pēdējā nozīmīgā ielāpa numerācijas.

Šaujamspēles no pirmās personas skatpunkta
Mac OS X spēles
Linux spēles
Xbox spēles
Microsoft Windows spēles
Valve Corporation spēles
Prinstona

Prinstona () ir pilsēta ASV, Ņūdžersijas štata austrumos. Administratīvi sastāv no divām neatkarīgām daļām — Princeton Township, New Jersey un Borough of Princeton, New Jersey. Prinstonā vairākkārt notikuši referendumi par abu daļu apvienošanu, tomēr vienmēr pārsvaru guvuši apvienošanās pretinieki.

Pilsēta pazīstama kā Prinstonas Universitātes mājvieta. Prinstonā atrodas arī vairākas ietekmīgas pētniecības iestādes, kompānijas un organizācijas, piemēram, Padziļināto studiju institūts (Institute for Advanced Study), Sarnova korporācija (Sarnoff Corporation) un citas.

Kaut arī štata galvaspilsēta ir netālu esošā Trentona, kopš 1945. gada štata gubernatora rezidence atrodas Prinstonā.

1777. gada 3. janvārī šeit notika Prinstonas kauja, kurā amerikāņu karaspēks Džordža Vašingtona vadībā sakāva britu spēkus. 1783. gadā Prinstona četrus mēnešus bija ASV galvaspilsēta.

Cilvēki 
Prinstonā dzimuši:

 Airisa Čanga (Iris Chang, 1968 - 2004) - vēsturniece un žurnāliste
 Pols Roubsens (Paul Robeson, 1898 - 1976) - aktieris, dziedātājs un sabiedrisks darbinieks

Ārējās saites 

 

Ņūdžersijas pilsētas
Felipe Masa

Felipe Masa (; dzimis  Sanpaulu, Brazīlijā) ir brazīliešu autosportists, pazīstams pateicoties savai Formula 1 karjerai, kuras laikā guvis 11 Grand Prix uzvaras, bet F1 čempionāta kopvērtējumā viņa augstākais rezultāts bija 2. vieta . gadā, kad sīvā cīņā sezonas pēdējā posma pēdējā aplī par čempionu kļuva Luiss Hamiltons. No . līdz . gada sezonai F1 sacensībās pārstāvēja Ferrari komandu, bet no . gada līdz karjeras beigām . gadā startēja Williams komandas sastāvā.

Karjera 

Līdz 2000. gadam Felipe pārsvarā brauca Brazīlijā ar kartingu, taču pēc tam pārcēlās uz Eiropu, lai varētu piedalīties Itālijas Formula Renault. Viņš vēlāk atteicās no iespējas iedalīties Formula 3 sacensībās, tā vietā izvēloties Formula 3000 Eirosēriju. Formula 1 Sauber komanda piedāvāja viņam kļūt par Formula 1 testpilotu. 

. gadā Masa debitēja Formula 1 čempionātā ar Sauber. Savā debijas sezonā viņš bija Nika Heidfelda komandas biedrs. Masa izcīnīja 4 punktus un labākais rezultāts bija piektā vieta . Sezonas izskaņā tika paziņots par to, ka Masas vietā . gadā brauks Heincs Haralds Frencens, tāpēc Felipe devās uz Ferrari komandu, kur kļuva par testpilotu. 

. gadā viņš atgriezās Sauber sastāvā. Viņš bija šīs komandas pilots divus gadus, pirmajā gadā viņš bija Džankarlo Fizikellas, bet otrajā — Žaka Vilnēva komandas biedrs. Abās sezonās Masa nedaudz kopvērtējumā zaudēja viņiem, taču tas netraucēja Ferrari pieņemt lēmumu noslēgt līgumu ar šo pilotu pēc tam, kad Rubenšs Barikello paziņoja par došanos uz Honda komandu. Šajā komandā Masa izcīnīja gan savu pirmo pjedestālu, gan pirmo uzvaru, gan pirmo pole-position. 

2007. gada oktobrī Masa pagarināja līgumu ar Ferrari līdz 2010. gadam. . gada sezonā viņš līdz pat sezonas beigām bija viens no pretendentiem uz čempiona titulu, tomēr zaudēja pēdējās sacīkstes pēdējā aplī. Par čempionu kļuva Luiss Hamiltons.

. gada  kvalifikācijā Masa piedzīvoja avāriju pēc tam, kad viņam pa ķiveri trāpīja 800 gramus smaga atspere no Barikello Brawn formulas. Masa lielā ātrumā ietriecās riepu barjerā. Viņš nepiedalījās atlikušajā sezonas daļā. Viņu 2 posmus aizvietoja Luka Badoers, bet vēlāk — Džankarlo Fizikella. . gada  Masa atgriezās sacīkstēs, izcīnot 2. vietu.

No . gada līdz karjeras beigām . gadā Masa startēja Williams komandas sastāvā.

Privātā dzīve 
 Felipe Masa apprecēja Annu Rafaelu Basi.  pārim piedzima dēls Felipinju (Felipe Basi Masa).

Formula 1 rezultāti 

 Sacīkstes treknrakstā sāktas no pirmās starta pozīcijas.
 Sacīkstēs slīprakstā ir uzrādīts ātrākais apļa laiks.

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa , , 

1981. gadā dzimušie
Sanpaulu štatā dzimušie
Brazīlijas autosportisti
Formula 1 piloti
Berlīnes "Eisbären"

Berlīnes "Eisbären" (agrāk Berlīnes "Dinamo") ir DEL līgas komanda, kura bāzēta Berlīnē, Vācijā. DEL līgas čempiones titulu tā izcīnījusi deviņas reizes, pēdējo reizi to paveicot 2022. gadā. Klubs piecpadsmit reizes izcīnījis arī Austrumvācijas hokeja līgas čempiones titulu. Komanda savas mājas spēles aizvada Mercedes-Benz Arena hallē.

Vēsture 
1954. gadā sporta klubs Berlīnes "Dinamo" izveidoja hokeja sekciju. 1966. gadā komanda pirmo reizi izcīnīja Austrumvācijas hokeja līgas čempiones titulu. Sākot ar 1970. gadu līgā vairs spēlēja tikai divas komandas, un Berlīne par Austrumvācijas čempioni kļuva kopumā 15 reizes.

Laika posmā no 1990. līdz 1994. gadam komanda spēlēja Vācijas 1. Bundeslīgā, vienu sezonu aizvadot zemākajā 2. Bundeslīgas turnīrā. 1992. gadā komanda tika pārdēvēta par Berlīnes "Eisbären". 1996.—97. gada sezonā komanda sezonu noslēdza kā Vācijas hokeja līgas fināliste. 2003. un 2004. gadā "Eisbären" regulāro sezonu noslēdza pirmajā vietā, taču līgas čempiones titulu nespēja izcīnīt. Pirmo Vācijas līgas titulu koamnda izcīnīja 2005. gadā. Turpmākajos gados komanda izcīnīja vēl vairākus Vācijas čempiones titulus.

Spēlētāji

Pašreizējais sastāvs 
Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 23. augustā

Vārtsargi 
 30  Juho Markanens
 33  Ņikita Kvaps
 45  Tobiass Ansiska

Aizsargi 
 4  Morgans Eliss
 7  Franks Herdlers
 8  Marko Novaks
 12  Ēriks Miks
 16  Brendans Gūle
 18  Jonass Millers
 40  Korbinians Geibels
 71  Džulians Melčori

Uzbrucēji 
 9  Jans Nijenhuiss
 13  Peters Regīns
 15  Manuels Vīderers
 17  Ēriks Herdlers
 21  Džovanni Fjors
 28  Franks Mauers
 32  Kevins Klārks
 38  Janiks Veilē
 44  Marko Baslers
 70  Benets Rosmijs
 77  Marcels Barinka
 86  Maksimilians Heims
 89  Zehs Boičuks
 92  Marcels Nēbelss
 93  Leo Federi
 97  Mets Vaits

Izcīnītās vietas

Vācijas hokeja līga

Čempionu hokeja līga

Ārējās saites 
Komandas oficiālā mājaslapa 
Komandas eliteprospects.com profils 

Berlīnes "Eisbaren"
Anžē

Anžē () ir pilsēta Francijas rietumos, Luāras reģionā, netālu no Mēnas upes ietekas Luārā. Vēsturiskā Anžū novada centrs.

Anžē teritorija apdzīvota no aizvēstures. Pirmie vēsturiski zināmie pilsētas iedzīvotāji bija gallu tauta andekavi (Andecavi), kurus pakļāva romieši. 9. gadsimtā izvirzījās Anžē grāfi, nodibinot Viduslaikos ietekmīgo Anžū jeb Plantaganetu dinastiju. Dažādos laikos šī dzimta valdījusi pār Angliju, Īriju, Ungāriju, Horvātiju, Poliju, Sicīlijas karalisti un Jeruzālemes karalisti. 1204. gadā Anžē ieņēma Francijas karalis Filips II. No 14. gadsimta līdz Franču revolūcijai pilsētā atradās pazīstama universitāte.

Pilsētas centrā atrodas viduslaiku Anžē pils. Mūsdienās pilsētas ekonomika balstās uz datoru (Bull, Packard-Bell, NEC) un smago automašīnu (Scania) ražošanu.

Izglītība 
 École supérieure des sciences commerciales d'Angers

Cilvēki 

Anžē dzimuši:

 Andrē Bazēns (André Bazin, 1918 — 1958) - kinokritiķis
 Žans Bodēns (Jean Bodin, 1530 - 1596) - jurists
 Anrī Ditijē (Henri Dutilleux, 1916 - ) - komponists
 Žaks Lusjē (Jacques Loussier, 1934 - ) - pianists
 Prospērs Menjērs (Prosper Ménière, 1799 - 1862) - ārsts
 Pols Pupārs (Paul Poupard, 1930 - ) - kardināls
 Žozefs Prusts (Joseph Proust, 1754 - 1826) - ķīmiķis
 Renē I (René I/Renato d'Angiò, 1409 - 1480) - Neapoles karalis
 Mišels Ežēns Ševrēls (Michel Eugène Chevreul, 1786 - 1889) - ķīmiķis

Ārējās saites 

Luāras pilsētas
Džordže Enesku

Džordže Enesku (), Francijā pazīstams arī kā Žoržs Enesko (, dzimis , miris ), bija rumāņu komponists, vijolnieks, pianists, diriģents un pedagogs. Viens no izcilākajiem rumāņu 20. gadsimta komponistiem un atskaņotājmāksliniekiem.

Dzimis Liveni ciematā Moldāvijas ziemeļos, un jau no agrīniem gadiem parādīja izcilas spējas mūzikā. Piecu gadu vecumā sacerējis savu pirmo skaņdarbu, bet septiņu gadu vecumā sāka studēt Vīnes konservatorijā, kuru ar sudraba medaļu beidza nepilnu trīspadsmit gadu vecumā. 1895. gadā devās uz Parīzi, turpinot studijas, kur cita starpā mācījās kompozīciju pie Žila Masnē un Gabriela Forē.

Pazīstamākie Enesku skaņdarbi ir "Rumāņu rapsodija" (1901-02), opera "Edips" (1936) un orķestra svītas. Sarakstījis piecas simfonijas (divas no tām nepabeigtas).

Dzīvoja pārmaiņus Parīzē un Rumānijā, bet pēc 2. pasaules kara - tikai Parīzē.

Bija pazīstams vijoļpedagogs. Viņa skolnieku starpā ir Jehudi Menuhins un Arturs Grumjo.

Apglabāts Perlašēzas kapsētā.

Ārējās saites 
 
 Starptautiskā Enesku biedrība 
 Džordžes Enesku profils AllMusic 
 Džordžes Enesku notis IMSLP 

1881. gadā dzimušie
1955. gadā mirušie
Botošanu žudecā dzimušie
Rumāņu komponisti
Vijolnieki
Diriģenti
Pianisti
Operu komponisti
Bari

Bari () ir ostas pilsēta Itālijas dienvidaustrumos Adrijas jūras krastā. Apūlijas galvaspilsēta un Bari provinces centrs. Ievērojama osta un universitātes pilsēta.

Bari bazilikā atrodas ievērojamā kristiešu svētā, mūsdienu Santa Klausa prototipa, Svētā Nikolaja kaps. Svētā Nikolaja pīšļus no mūsdienu Turcijas teritorijas 11. gadsimtā nozaga itāliešu jūrnieki, izraisot starptautisku skandālu.

Vēsture 
Bari osta pirmoreiz minēta 181. gadā p. m. ē. Trajāna laikā 109. gadā caur Bari tika uzbūvēts ceļš (Via Traiana) no Benevento uz Brindizi kā papildinājums Apija ceļam. 347. gadā pirmoreiz pieminēts Bari bīskaps, kurš atradās Konstantinopoles partriarhāta paļautībā līdz par 10. gadsimtam. 852. gadā Bari ieņēma arābi un šeit atradās Bari emīra rezidence. 871. gadā pilsētu ieņēma Svētās Romas imperatora Luija II un bizantiešu apvienotie spēki un tā atgriezās Bizantijas kontrolē. 1071. gadā pilsētu ieņēma normāņi Roberta Giskāra vadībā. Pēc tam, kad 1087. gadā uz Bari tika pārvesti Svētā Nikolaja pīšļi, pilsēta kļuva par svētceļojumu vietu. 1089. gadā šeit bez rezultātiem notika Bari koncils, lai pārvarētu baznīcas shizmu. Vēlākos gados Neapoles karalistes sastāvā Bari panīka, bet pilsētas apkārtne kļuva par malārijas avotu.

1808. gadā Napoleona ģenerālis un Neapoles karalis Joahims Mirats lika izbūvēt jaunu pilsētas daļu ar regulāru plānojumu (mūsdienu Murattiano rajonu) un pilsēta kļuva par svarīgu jūras ostu.

1943. gada 2. decembrī vācu aviācija bombardēja pilsētu, jo tā bija svarīga sabiedroto osta. Ostā tajā laikā atradās arī ASV kara kuģis ar sinepju gāzes kravu. Tās izplūdes rezultātā gāja bojā nenoskaidrots skaits (no 100 līdz 2000) karavīru un civiliedzīvotāju. Tādejādi Bari ir vienīgā pilsēta Otrā pasaules kara laikā, kas piedzīvojusi ķīmisko ieroču uzbrukumu.

Cilvēki 
Bari dzimuši:
 Antonio Kasāno (Antonio Cassano, 1982) — futbolists
 Nikolo Pičini (Niccolò Piccinni, 1728—1800) — komponists

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 

Apūlijas pilsētas
1999. gada F1 sezona

1999. gada F1 sezona bija 50. F1 sezona. Tā sākās  un beidzās .

Tā bija pirmā sezona ar . Sezonas vidū Mihaels Šumahers salauza savu kāju, bet viņa komandas biedrs Edijs Irvains par titulu cīnījās līdz pat pēdējai sacīkstei. To tomēr otro reizi pēc kārtas izcīnīja soms Mika Hekinens. Pirms  izredzes kļūt par čempionu bija arī Haincam Haraldam Frencenam un Deividam Kulthārdam, tomēr neviens nespēja sakrāt pietiekami daudz punktu, lai tās saglabātu arī pēdējā sacīkstē.

Komandas un piloti

Kopvērtējumi un rezultāti

Sacīkstes

Pilotu kopvērtējums

Komandu kopvērtējums 

1999. gads sportā
Formula 1 sezonas
Gordons Brauns

Džeimss Gordons Brauns (; dzimis ) ir Apvienotās Karalistes politiķis, no 2007. līdz 2010. gadam bija Apvienotās Karalistes premjerministrs un Leiboristu (Darba) partijas līderis. Tonija Blēra valdībā no 1997. līdz 2007. gadam bija Lielbritānijas finanšu ministrs. No 1983. līdz 2015. gadam bija Apvienotās Karalistes parlamenta Pārstāvju palātas biedrs.

Gordons Brauns ir dzimis Gifnokā, Skotijā, kā otrais no trim dēliem mācītāja ģimenē. Kad Braunam bija trīs gadi, viņa ģimene pārcēlās dzīvot uz Kērkoldi. Skolā padevās mācības, un 16 gadu vecumā sāka studēt vēsturi Edinburgas Universitātē, kur arī iesaistījās studentu pašpārvaldē. 1972. gadā Brauns absolvēja Edinburgas Universitāti un kļuva par tās pašas universitātes rektoru. Vēlāk viņš ieguva doktora grādu vēsturē un ir sarakstījis arī dažas grāmatas. 1983. gadā Gordons Brauns kļuva par Apvienotās Karalistes parlamenta Pārstāvju palātas biedrs, pārstāvot Kērkoldi. No 1997. līdz 2007. gadam bija Lielbritānijas finanšu ministrs, kļūstot par visilgāk esošo personu šajā amatā kopš 1827. gada. Kad Brauns tika iecelts ministru prezidenta amatā, par jauno finanšu ministru kļuva Alisters Dārlings. Gordons Brauns par premjerministru kļuva trīs dienas pēc Leiboristu partijas vadības pārņemšanas no iepriekšējā premjerministra Tonija Blēra. No premjerministra amata atkāpies , pēc vēlēšanām nespējot iegūt parlamenta vairākuma atbalstu.

Atsauces

Ārējās saites 

1951. gadā dzimušie
Skotijā dzimušie
Leiboristu partijas politiķi
Apvienotās Karalistes premjerministri
Apvienotās Karalistes finanšu ministri
Skotijas politiķi
Andris Džeriņš

Andris Džeriņš (dzimis  Jēkabpilī) ir latviešu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Latvijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) spēlē Austrijas hokeja līgas klubā Lincas "Black Wings".

Viņa vecākais brālis Guntis arī bija profesionāls hokejists.

Karjera 
2004.—2005. gada sezonā spēlēja Latvijas hokeja līgas kluba HK Rīga 2000 rindās, kļūstot par Latvijas čempionu. 2005.—2006. gada sezonu viņš aizvadīja Zviedrijas U-18 jauniešu līgā. 2007. gada CHL draftā A. Džeriņu ar kopējo 26. numuru draftēja OHL klubs Kingstonas "Frontenacs". Laika posmā no 2007. līdz 2009. gadam spēlēja Ontārio hokeja līgas klubā Kingstonas "Frontenacs".

2009. gada vasarā Džeriņš pievienojās KHL klubam Rīgas "Dinamo". 2009.—10. gada sezonā gan pusi laika uzbrucējs aizvadīja "Dinamo" Baltkrievijas Ekstralīgas fārmklubā Rīgas "Dinamo Juniors". 2011.—12. gada sezonā hokejists nostiprinājās KHL, taču lielāko daļu 2011.—12. gada sezonas izlaida traumas dēļ. 2012.—13. gada sezonu noslēdza ar 17 rezultativitātes punktiem, kas ir līdz šim rezultatīvākā sezona Džeriņa KHL karjerā. "Dinamo" rindās Džeriņš spēlēja līdz 2015.—16. gada sezonas noslēgumam, pēc kura pievienojās Čehijas Ekstralīgas komandai Hradeckrāloves "Montfield". 2018. gadā Džeriņš atgriezās Rīgas "Dinamo"

Latvijas izlase 
Latvijas izlases sastāvā spēlējis piecos Pasaules čempionātos. Izlases rindās debitēja pārbaudes spēlēs pirms 2007. gada Pasaules čempionāta, taču savu debiju Pasaules čempionātā piedzīvoja 2010. gadā.

Spēlējis arī 2005. un 2006. gada Pasaules U-18 čempionātos, kā arī 2007. un 2008. gada Pasaules čempionātos junioriem 1. divīzijā. 2006. gadā tika atzīts par grupas labāko uzbrucēju, viņš bija arī turnīra rezultatīvākais spēlētājs. 2007. gada Pasaules čempionātā viņš guva 6 vārtus, kļūstot par grupas labāko vārtu guvēju.

Atsauces

Ārējās saites 

 Latvijas Hokeja federācijas profils

1988. gadā dzimušie
Madonas novadā dzimušie
Latvijas hokejisti
HK Rīgas 2000 spēlētāji
Rīgas "Dinamo" spēlētāji
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Latvijas čempioni hokejā
Markuss Nēslunds

Markuss Nēslunds (; dzimis  Ernskeldsvikā, Zviedrijā) ir bijušais zviedru hokejists, spēlējis uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2012) ir Zviedrijas Elitsērijas kluba MODO ģenerālmenedžeris.

Spēlētāja karjera 
1991. gada NHL draftā viņu Pitsburgas "Penguins" izraudzījās ar kopējo 16. kārtas numuru. Šī kluba sastāvā arī debitēja NHL, vēlāk tika aizmainīts uz Vankūveras "Canucks".

Jau kopš 2000. gada viņš bija "Canucks" komandas kapteinis. Viņš 4 reizes ir ieguvis Sailona Teilora balvu, kuru pasniedz "Canucks" vērtīgākajam spēlētājam. 7 reizes ieguvis arī Sīrusa Maklīna balvu, kuru pasniedz "Canucks" rezultatīvākajam spēlētājam. Piedalījies piecās NHL visu zvaigžņu spēlēs. 2003. gadā viņš ieguva Lestera Pīrsona balvu un tika nominēts arī Hārta balvai, bet to neieguva.

Zviedrijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 1993., 1996., 1999. un 2002. gada Pasaules čempionātos, 1993. gadā izcīnot sudraba, bet 1999. un 2002. gadā bronzas medaļas. 1992. un 1993. gadā viņš piedalījās arī Pasaules čempionātā junioriem, abas reizes izcīnot sudraba medaļas. Piedalījies arī 1996. un 2004. gada Pasaules kausa izcīņā, kā arī 2002. gada Olimpiskajās spēlēs. 2010. gadā viņš beidza karjeru.

Karjeras statistika

Klubu statistika

Karjera Zviedrijas izlasē

Ārējās saites 

Zviedrijas hokejisti
1973. gadā dzimušie
Pitsburgas "Penguins" spēlētāji
Vankūveras "Canucks" spēlētāji
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Ņujorkas "Rangers" spēlētāji
Vesternorlandes lēnē dzimušie
Džons Adamss (prezidents)

Džons Adamss (, dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu 2. prezidents, no 1797. līdz 1801. gadam, pārstāvēja Federālistu partiju. No 1789. līdz 1797. gadam bija pirmais ASV viceprezidents. Viņš bija arī advokāts, diplomāts un viens no līderim Amerikas Savienoto Valstu neatkarības iegūšanas procesā no Lielbritānijas Karalistes.

Būdams viceprezidents Džordža Vašingtona administrācijā un akadēmiski izglītots jurists, turpināja nostiprināt ASV valdību. Bija ASV vēstnieks Holandē, Britānijā un Francijā, kur viņa darbs vainagojās ar Parīzes līguma parakstīšanu 1783. gadā, kas formāli atzina ASV neatkarību. Viņš nodibināja ASV Jūras kara floti.

1800. gada ASV prezidenta vēlēšanās Džons Adamss zaudēja savam bijušajam draugam Tomasam Džefersonam no Demokrātiskās-Republikāniskās partijas. Atgriezās dzimtajā Masačūsetsā. Atjaunoja draudzību ar Džefersonu, ko apliecina sarakste ar viņu turpmāko 14 gadu laikā. Džons Adamss un viņa sieva Abigaila izveidoja politiķu, diplomātu un vēsturnieku dzimtu, ASV vēsturē pazīstama kā Adamsu dzimta. Viņu dēls Džons Kvinsijs Adamss vēlāk kļuva arī par ASV prezidentu. Džons Adamss nomira , ASV neatkarības 50. gadadienā, tikai dažas stundas pēc Tomasa Džefersona nāves.

Atsauces

Ārējās saites 

1735. gadā dzimušie
1801. gadā mirušie
Amerikas Savienoto Valstu prezidenti
ASV viceprezidenti
ASV diplomāti
ASV pamatlicēji
Džeimss Medisons

Džeimss Medisons, juniors (, ; dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu ceturtais prezidents, pārstāvēja Demokrātu-republikāņu partiju. Prezidenta amatā bija divus termiņus, no 1809. līdz 1817. gadam. Džeimss Medisons ir viens no ASV Konstitūcijas veidotājiem un Amerikas Savienoto Valstu dibinātājiem. No 1801. līdz 1809. gadam bija ASV valsts sekretārs. 1803. gadā tā brīža ASV prezidentam Tomasam Džefersonam palīdzēja nopirkt Luiziānu no Francijas Pirmā republikas.

Džeimsa Medisona prezidentūras laikā, no 1812. līdz 1815. gadam, norisinājās Britu—amerikāņu karš. Lielbritānijas un Īrijas Apvienotās Karalistes karavīri ieņēma un nodedzināja Vašingtonu, tajā skaitā arī Balto namu. Dibinājis Kongresa bibliotēku — pasaulē lielāko grāmatu krātuvi.

Biogrāfija 

Džeimss Medisons ir dzimis  Pointkonvejā, Virdžīnijas kolonijā. Viņš uzauga Oranžas apgabalā, mūsdienu Virdžīnijas štatā. Viņš bija vecākais no 12 bērniem, no kuriem tikai septiņi sasniedza pilngadības vecumu. Viņu tēvs Džeimss Medisons bija turīgs vīrs, veiksmīgs plantators, kuram piederēja 3000 akri (1200 ha) zemes un dučiem vergu.

1762. gadā Džeimss Medisons tika nosūtīts mācīties uz internātskolu, kuru vadīja Donalds Robertsons. Pēc pieciem gadiem atgriezās dzimtajās mājās un tēvs viņam sagādāja mājskolotāju, jo bija nobažījies par Džeimsa veselības stāvokli. Visu atlikušo mūžu Džeimss Medisons saskārās ar dažāda veida veselības problēmām. 1769. gadā Medisons iestājās Ņūdžersijas koledžā, kas mūsdienās zināma kā Prinstonas Universitāte. Tur Medisons apguva latīņu valodu, sengrieķu valodu, zinātni, filozofiju un citus mācību priekšmetus. Ņūdžersijas koledžu Džeimss Medisons absolvēja 1771. gadā.

Džeimss Medisons nomira , 85 gadu vecumā.

Atsauces

Ārējās saites 

1751. gadā dzimušie
1836. gadā mirušie
Amerikas Savienoto Valstu prezidenti
ASV valsts sekretāri
ASV pamatlicēji
Virdžīnijā dzimušie
Džeimss Monro

Džeimss Monro (, ; dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu piektais prezidents, no 1817. līdz 1825. gadam. Viņa vārdā nosaukta Monro doktrīna, saskaņā ar kuru Eiropas valstu iejaukšanās Amerikas kontinenta valstu iekšējās lietās tiktu uzskatīta par naidīgu soli. Viņa prezidentūras laikā ASV štatu skaits palielinājās no deviņpadsmit līdz divdesmit četriem.

Biogrāfija 
Džeimss Monro ir dzimis  Britu Amerikas kolonijā Virdžīnijā Spensa Monro un Elizabetes Džonsas Monro ģimenē. Spensa Monro dzimta 17. gadsimta vidū emigrēja uz Ziemeļameriku no Skotijas. No 1769. līdz 1774. gadam Džeimss Monro mācījās Kempbeltaunas akadēmijā, viņš mācījās teicami. 1774. gadā nomira Džeimsa tēvs. Pēc tam vinš iestājās Viljama un Mērijas Virdžīnijas koledžā, lai studētu tiesību zinātni, bet pēc dažiem mēnešiem izstājās, lai cīnītos ASV Neatkarības karā. 1776. gadā kļuva par virsnieku un pievienojās ģenerāļa Džordža Vašingtona armijai. Trentonas kaujā Džeimss Monro tika smagi ievainots.

Pēc kara Džeimss Monro atsāka studēt tieslietas. Nodibināja draudzību ar Tomasu Džefersonu. 1782. gadā Monro tika ievēlēts Virdžīnijas pārstāvju palātā. No 1783. līdz 1786. gadam bija kongresā.  apprecējās ar turīga tirgotāja meitu Elizabeti Kortriju. 1790. gadā Monro tika ievēlēts par Virdžīnijas gubernatoru un pievienojās Demokrātu-republikāņu partijai. Gadu vēlāk Monro kļuva par savas partijas līderi ASV Senātā.

No 1794. līdz 1796. gadam Džeims Monro bija ASV vēstnieks Francijā. 1799. gadā atkal kļuva par Virdžīnijas gubernatoru. 1803. gadā piedalījās prezidenta Tomasa Džefersona vadītajās sarunās par Luiziānas pirkšanu. Pēc tam kļuva par ASV ministru saistībā ar Apvienoto Karalisti. Šajā amatā bija līdz 1807. gadam. 1811. gada sākumā gandrīz trīs mēnešus atkal bija Virdžīnijas gubernators. No 1814. gada septembra līdz 1815. gada martam bija ASV Kara sekretārs.

 Džeimss Monro kļuva par ASV prezidentu. Prezidentūras sākums bija veiksmīgs. 1819. gadā sākās pirmā ekonomiskā depresija Amerikas Savienotajās Valstīs. Džeimss Monro saskarās arī ar Misūri kā vergu štata uzņemšanas problēmu Savienībā. 1820. gadā Džeimss Monro tika ievēlēts uz vēl vienu prezidentūras termiņu.

1815. gadā pēc Napoleona kariem daudzas Spānijas kolonijas Latīņamerikā pasludināja neatkarību. Amerikas Savienotās Valstis Džeimsa Monro vadībā atbalstīja jaunizveidotās valstis. Daudzas Eiropas lielvalstis iesaistījās savienībā ar Spāniju, lai tā atgūtu savas bijušās kolonijas Latīņamerikā.  tika izdota Monro doktrīna, saskaņā ar kuru Eiropas valstu iejaukšanās Amerikas kontinenta valstu iekšējās lietās tiktu uzskatīta par naidīgu soli.

Džeimsa Monro prezidentūra beidzās 1825. gadā. Par jauno ASV prezidentu kļuva viņa partijas pārstāvis Džons Kvinsijs Adamss. 1830. gadā pasliktinājās Džeimsa Monro veselība. Šajā gadā nomira arī viņa sieva, un Monro devās pie meitas uz Ņujorku, kur pavadīja mūža nogali.  Džeimss Monro nomira. Sākotnēji tika apbedīts Ņujorkā, bet 1858. gadā pārapbedīts Virdžīnijā.

Atsauces

Ārējās saites 

1758. gadā dzimušie
1831. gadā mirušie
Amerikas Savienoto Valstu prezidenti
ASV valsts sekretāri
ASV gubernatori
ASV senatori
Virdžīnijā dzimušie
Džons Kvinsijs Adamss

Džons Kvinsijs Adamss (; dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu sestais prezidents, no 1825. līdz 1829. gadam. Talantīgs diplomāts, valodnieks un zinātnieks, ASV otrā prezidenta Džona Adamsa dēls. Piedalījies Monro doktrīnas formulēšanā. Pēc prezidentūras viņam bija gara un izcila karjera ASV Kongresā.

Atsauces

Ārējās saites 

1767. gadā dzimušie
1848. gadā mirušie
Amerikas Savienoto Valstu prezidenti
ASV valsts sekretāri
ASV senatori
ASV juristi
ASV diplomāti
Endrū Džeksons

Endrū Džeksons (, dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu karavīrs un valstsvīrs, kas bija septītais ASV prezidents, laika posmā no 1829. līdz 1837. gadam. Pirms ievēlēšanas prezidenta amatā Džeksons ieguva slavu kā ASV Armijas ģenerālis, kā arī pārstāvēja abas ASV Kongresa palātas. Kā prezidents Džeksons centās veicināt “ikdienas cilvēka” (common man) tiesības pret “korumpētu aristokrātiju”.

Dzimis Dienvidkarolīnā. Amerikāņu armijas ģenerālis, kas kļuva par nacionālo varoni pēc uzvaras pār britu karaspēku kaujā pie Ņūorleānas 1815. gadā. Viņa vadītā armija 1818. gadā iebruka Spānijas kolonijā Floridā, kas 1819. gadā kļuva par ASV štatu. Lai gan bija nogalinājis cilvēku duelī, kļuva par Tenesī štata tiesnesi.

Džeksona prezidentūras laikā Baltajā namā darbojas tā saucamais "virtuves kabinets", ko veido prezidentam tuvi un ietekmīgi cilvēki. Tiek uzskatīts par Demokrātiskās partijas dibinātāju.

Atsauces

Ārējās saites 

1767. gadā dzimušie
1845. gadā mirušie
Amerikas Savienoto Valstu prezidenti
ASV senatori
Martins Van Burens

Martins Van Burens (, , dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu astotais prezidents, no 1837. līdz 1841. gadam. Van Burens ir viens no Demokrātiskās partijas dibinātājiem. Pirms kļuva par ASV prezidentu, bija Ņujorkas štata gubernators, ASV valsts sekretārs un ASV viceprezidents. 1836. gada ASV prezidenta vēlēšanās pārliecinoši uzvarēja, pārspējot iepriekšējo, popularitāti zaudējošo, prezidentu Endrū Džeksonu. 1840. gada prezidenta vēlēšanās zaudēja Vigu partijas kandidātam Viljama Herisonam, daļēji tāpēc ka neļāva valdībai iejaukties 1837. gada saimnieciskajā krīzē. 1848. gadā neveiksmīgi startēja ASV prezidenta vēlēšanās, pārstāvot nesen izveidoto Brīvās zemes partiju (Free Soil Party).

Lai gan Van Burenam nebija formālas izglītības, kļuva par prasmīgu juristu.

Atsauces

Ārējās saites 

1782. gadā dzimušie
1862. gadā mirušie
Amerikas Savienoto Valstu prezidenti
ASV gubernatori
ASV senatori
ASV valsts sekretāri
ASV viceprezidenti
Viljams Herisons

Viljams Henrijs Herisons (, dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu devītais prezidents, pārstāvēja Vigu partiju. Prezidenta amatā bija vienu mēnesi, no  līdz . Miris no saaukstēšanās inaugurācijas laikā, kas izsauca plaušu karsoni. Viņš bija pirmais ASV prezidents, kas mira prezidentūras laikā, tas izraisīja konstitucionālo krīzi par pēctecību.

Kā ģenerālis veiksmīgi karoja pret britiem 1812. gada Britu—amerikāņu karā.

Viljams Herisons ir vectēvs divdesmit trešajam ASV prezidentam Bendžaminam Herisonam, kura prezidentūra bija no 1889. līdz 1893. gadam. Viljams Herisons ir pēdējais prezidents, kurš dzimis pirms ASV revolūcijas, kas beidzās 1783. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

1773. gadā dzimušie
1841. gadā mirušie
Amerikas Savienoto Valstu prezidenti
ASV senatori
Virdžīnijā dzimušie
Džeimss Polks

Džeimss Nokss Polks (, dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu vienpadsmitais prezidents, pārstāvēja Demokrātisko partiju. Prezidenta krēslā atrādās no 1845. līdz 1849. gadam. Viņa laikā tika iezīmēta ASV robeža ar Apvienotās Karalistes pārvaldīto Kanādu un izveidota federāla rezervju sistēma. Pēc kara ar Meksiku Amerikas Savienotajām Valstīm tika pievienota Arizona, Kalifornija, Kolorādo, Nevada, Ņūmeksika, Jūta un Vaiominga, samaksājot 18,3 miljonus dolāru. Džeimss Polks gan diplomātiskā, gan militārā ziņā padarīja Amerikas Savienotās Valstis par lielvalsti.

Džeimss Polks bija arī Teksasas gubernators (1839–1841) un ASV Pārstāvju palātas spīkers (1835–1839).

Biogrāfija

Bērnība 
Džeimss Nokss Polks dzimis  Ziemeļkarolīnā no Īrijas ieceļojušu prezbiteriešu ģimenē. Viņa tēvs bija Semjuels Polks, bet māte — Džeina Polka. 1803. gadā, kad Džeimsam Polkam bija astoņi gadi, viņa vectēvs Ecehiēls ar daļu no ģimenes pārcēlās uz dzīvi Tenesī štatā, kas tajā laikā bija Amerikas Savienoto Valstu pierobeža. Trīs gadus vēlāk arī Džeimsa Polka ģimene pārcēlās uz dzīvi Tenesī štatā.

Džeimss Polks bija slimīgs bērns. 1812. gadā viņam tika veikta urīnpūšļa operācija, pēc kuras, domājams, viņš kļuva neauglīgs. Viņam nebija bērnu.

ASV—Meksikas karš 
ASV—Meksikas karš norisinājās Džeimsa Polka prezidentūras laikā no 1846. līdz 1848. gadam. Polks vēlējās paplašināt Amerikas Savienoto Valstu teritoriju dienvidrietumu virzienā, sākotnēji piedāvājot Meksikai pārdot viņu zemes amerikāņiem. Šis piedāvājums tika noraidīts, kā rezultātā Amerikas Savienotās Valstis uzsāka karu ar Meksiku. 1846. gadā robežincidents Teksasā izraisīja kara sākumu. ASV armijas ģenerālis bija Zekerijs Teilors (nākamais ASV prezidents pēc Polka) un viņa vadītā armija 1848. gadā pieveica Meksikas karaspēku, kā rezultātā Polkam izdevās īstenot ieceri paplašināt valsts teritoriju. Pēc Gvadalupes Idalgo miera līguma amerikāņi ieguva Kaliforniju un Ņūmeksiku.

Nāve 
Džeimss Polks nomira neilgi pēc prezidentūras beigšanās. Prezidenta pilnvaras beidzās , bet  viņš nomira no holeras.

Atsauces

Ārējās saites 

1795. gadā dzimušie
1849. gadā mirušie
Amerikas Savienoto Valstu prezidenti
ASV Pārstāvju palātas priekšsēdētāji
ASV juristi
Ziemeļkarolīnā dzimušie
Zekerijs Teilors

Zekerijs Teilors (; dzimis , miris ) bija ASV prezidents no  līdz savai nāvei 1850. gadā. Viņš pārstāvēja ASV vigu partiju, prezidenta vēlēšanās uzvarēja demokrātu kandidātu Lūisu Kasu. Zekerijs Teilors bija arī kapteinis Britu—amerikāņu karā (1812) un ģenerālmajors Meksikas—ASV karā (1846–1848). Pavadījis prezidenta amatā 16 mēnešus, mira no holeras. Viņš ir slimojis ar ļoti daudzām slimībām — dzelteno drudzi, malāriju, dizentēriju, tuvredzību, saulesdūrienu, biliāro drudzi un akūtu barības nepārstrādāšanu. Tiek pieļauts, ka Teilors ir miris no karstumdūriena un pārtikas saindēšanās 4. jūlija svinībās.

Atsauces

Ārējās saites 

1784. gadā dzimušie
1850. gadā mirušie
Amerikas Savienoto Valstu prezidenti
Virdžīnijā dzimušie
Abrahams Linkolns

Abrahams Linkolns (, dzimis , miris , saukts arī par „Godīgo Eibu”) bija ASV sešpadsmitais prezidents. Amatā no 1861. gada 4. marta līdz 1865. gada 15. aprīlim, kad gāja bojā atentātā pret viņu.

Linkolns bija verdzības pretinieks Savienotajās Valstīs. 1860. gadā Linkolns kļuva par Republikāniskās partijas izvirzīto ASV prezidenta kandidātu. Gadu vēlāk viņš kļuva par prezidentu. Savas prezidentūras laikā palīdzēja pasargāt Savienotās Valstis no ASV Konfederācijas štatu atšķelšanās ASV pilsoņu kara laikā. Viņš veica pasākumus, kuru rezultātā ASV tika likvidēta verdzība, izdodot 1863. gadā emancipācijas proklamāciju un 1865. gadā ieviešot ASV Konstitūcijas Trīspadsmito labojumu.

Piecas dienas pēc faktiskajām ASV pilsoņu kara beigām Linkolns tika nogalināts atentātā. Linkolns tiek uzskatīts par vienu no izcilākajiem ASV prezidentiem. Viņa pazīstamāko Getisburgas uzrunu 1863. gadā uzskata par vispārējo demokrātisko ideālu manifestāciju.

ASV pilsoņu kara laikā (1861—1865) Abrahams Linkolns bija iecerējis nopirkt visus vergus no tā saucamajiem robežštatiem. Priekšlikumu viņš izsacīja vienā no 72 vēstulēm, ko atklātībā nodevusi Ročesteras Universitāte. Prezidents sūtīja vēstuli kādam senatoram 1862. gada martā, kad baiļojās, ka Delavēra, Kentuki, Misūri un Mērilenda, kas robežojās ar dumpīgajiem dienvidu štatiem, pievienosies ienaidniekiem. Četros štatos bija gandrīz pusmiljons jeb 432 622 vergi, par kuriem Linkolns piedāvāja ap 173 miljonus dolāru apmaiņā pret verdzības atcelšanu divdesmit gadu laikā. Šī ideja nerealizējās. Verdzību ASV atcēla 1865. gadā.

Atentāts 
1865 gada 14. aprīlī ASV prezidents Abrahams Linkolns kopā ar sievu Mēriju apmeklēja Vašingtonas Forda teātri. Izrādes laikā prezidenta ložā, kur atradās Linkolns, ienāca kāds Vašingtonā pazīstams aktieris — 26 gadus vecais Džons Vilkss Būts. Viņš no neliela attāluma ar pistoli iešāva Linkolnam galvā. Viens no Linkolna pavadoņiem — majors Retbuns centās aizturēt Būtu, tomēr tas viņu ievainoja ar dunča dūrienu. Būts izleca no ložas uz skatuvi un iesaucās "Sic semper tyrannis!" — "Tā notiek ar tirāniem!", kā esot teicis Bruts pēc Cēzara nogalināšanas. Pēc astoņām stundām komā Linkolns nākamās dienas rītā nomira.

Atsauces

Ārējās saites 

1809. gadā dzimušie
1865. gadā mirušie
 
Amerikas Savienoto Valstu prezidenti
ASV juristi
Nogalinātie politiķi
Grovers Klīvlends

Grovers Klīvlends (; dzimis , miris ) bija ASV divdesmit otrais un divdesmit ceturtais prezidents. Klīvlends ir vienīgais ASV prezidents, kas vadījis ASV divus termiņus ar pārtraukumu starp tiem (1885—1889 un 1893—1897) un tādēļ ir arī vienīgais, kurš parasti tiek iekļauts divas reizes Amerikas prezidentu uzskaitījumā. Kopumā Klīvlends trīs reizes tika ievēlēts par ASV prezidentu (1884., 1888. un 1892. gadā) un bija vienīgais demokrātu prezidents no 1860. līdz 1912. gadam, kad valdīja republikāņi. Klīvlenda atbalstītāji viņu slavēja par godīgumu, neatkarību, godprātību un uzticēšanos klasiskā liberālisma principiem. Kā Burboņu demokrātu līderis viņš pretojās imperiālismam, nodokļiem, subsīdijām un inflācijas politikai, bet kā reformators strādāja pret korupciju, patronāžu un bosismu.

Atsauces

Ārējās saites 

1837. gadā dzimušie
1908. gadā mirušie
Amerikas Savienoto Valstu prezidenti
Džeimss Bjūkenens (politiķis)

Džeimss Bjūkenens, juniors (, ; dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu jurists un politiķis, no 1857. līdz 1861. gadam bija piecpadsmitais ASV prezidents. Viņš pārstāvēja Demokrātisko partiju. No 1845. līdz 1849. gadam bija ASV valsts sekretārs. Lai gan spējīgs diplomāts un ASV federālās vienotības atbalstītājs, viņš nespēja novērst Amerikas pilsoņu karu starp verdzības piekritējiem un pretiniekiem. Džeimss Bjūkenens ir vienīgais ASV prezidents, kas nekad nav bijis precējies.

Biogrāfija 
Džeimss Bjūkenens ir dzimis  skotu prezbiterāņu ģimenē. Vecāki 1783. gadā pārcēlās uz dzīvi Amerikas Savienotajās Valstīs no Īrijas ziemeļiem. Viņa tēvs bija Džeimss Bjūkenens, seniors, bet māte — Elizabete Spīra (Elizabeth Speer). Džeimss Bjūkenens, juniors, 1809. gadā absolvēja Dikinsona koledžu un uzsāka mācīties jurisprudenci Lenčesterā, Pensilvānijas štatā. 1812. gadā izveidoja veiksmīgu juristu praksi. Viņa oratora prasmes, kas tika iegūtas mācoties jurisprudenci, vēlāk ļāva veiksmīgi iesaistīties politikā.

Džeimss Bjūkenens nekad nav bijis precējies. Viņš ir vienīgais ASV prezidents, kurš to nav izdarījis. 1819. gadā viņš saderinājās ar Annu Kolmenu (Anne Coleman), bet nezināmu iemeslu dēļ saderināšanās tika atcelta. Drīz pēc tam Kolmena nomira, iespējams, veica pašnāvību. No 1834. līdz 1845. gadam Džeimss Bjūkenens bija ASV senators, pārstāvot Pensilvānijas štatu. Šajā laikā viņš dzīvoja kopā citu ASV senatoru Viljamu Kingu (pārstāvēja Alabamas štatu). Tiek pieļauts, ka Džeimss Bjūkenens bija homoseksuālis. Kad Džeimss Bjūkenens kļuva par ASV prezidentu, viņš savu māsasmeitu Herrietu Leinu (Harriet Lane) padarīja par Baltā nama saimnieci. Džeimss Bjūkenens bija uzņēmies par viņu aizgādību un rūpes, kad Herrietas māte un vienlaicīgi Bjūkenena māsa nomira.

Atsauces

Ārējās saites 

1791. gadā dzimušie
1868. gadā mirušie
Amerikas Savienoto Valstu prezidenti
ASV senatori
ASV valsts sekretāri
Brīvmūrnieki
Pensilvānijā dzimušie