joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Dimanta līga

Dimanta līga ir ikgadēja vieglatlētikas sacensību sērija, kas notiek kopš 2010. gada. To organizē Starptautiskā vieglatlētikas federācija (International Association of Athletics Federations). Dimanta līga aizstāja no 1998. līdz 2009. gadam notikušās IAAF Zelta līgas sacensības. Atšķirībā no Zelta līgas sacensībām, kas notika Eiropā, Dimanta līgas sacensības notiek arī ārpus Eiropas — Āzijā, Ziemeļamerikā.

Katra no 32 disciplīnām (16 vīriešiem un 16 sievietēm) katru gadu notiek septiņas reizes. Katra posma trīs labākie saņem punktus (sezonas finālsacensībās iegūtie punkti dubultojas). Sezonā uzvar sportists, kas ieguvis visvairāk punktu.

2016. gada sezonā par sezonas kopvērtējuma uzvarētāju šķēpa mešanā sievietēm kļuva latviete Madara Palameika.

Ārējās saites 
 

Vieglatlētika
IAAF Zelta līga

IAAF Zelta līga bija ikgadēja vieglatlētikas sacensību sērija, kas notika laikā no 1998. līdz 2009. gadam. To organizēja Starptautiskā vieglatlētikas federācija (International Association of Athletics Federations). Zelta līgu 2010. gadā aizstāja IAAF Dimanta līgas sacensības. Zelta līgas sacensības notika Eiropā.

Lai iegūtu galveno balvu, 1 miljonu ASV dolāru lielo "džekpotu", sportistam ir savā disciplīnā jāuzvar visos sešos notiekošajos posmos. Ja uzvaru visos posmos ir guvuši vairāki sportisti, tad viņi šo balvu sadala savā starpā. Visvairāk reižu (četras) Zelta līgā uzvarējis Marokas vidējo distanču skrējējs Hišāms el Gerūdžs.

Ārējās saites 
 

Vieglatlētika
Meddle

Meddle ir sestais angļu progresīvā roka grupas Pink Floyd albums, kas izdots 1971. gada 30. oktobrī. Ierakstīts vairākās studijās Londonas apkārtnē ieskaitot "Abbey Road Studios" un "Morgan Studios". Albuma ierakstīšanas sesijas bija grupai diezgan neraksturīgas, jo, bez jebkāda muzikāla materiāla un idejas par albuma skanējumu un muzikālo virzību, tās tika veidotas pēc principa, ka dziesma rodas dažādu improvizāciju ceļā, un tieši tā radās 23 minūtes garā dziesma Echoes.

Albums saņēma pārsvarā labas kritiķu atsauksmes un piedzīvoja komerciālu veiksmi Lielbritānijā, taču Amerikas Savienotajās Valstīs pārsvarā palika nepamanīts.

Skaņdarbu saraksts

Atsauces 

Pink Floyd albumi
1971. gada albumi
Der Spiegel

Der Spiegel (no vācu valodas — 'spogulis') ir viens no vadošajiem Vācijas iknedēļas žurnāliem. Tā kopējais metiens pārsniedz vienu miljonu eksemplāru, kas šo izdevumu padara par lielāko šāda tipa izdevumu Vācijā un visā Eiropā. Žurnāls iznāk Hamburgā kopš 1947. gada. Der Spiegel galvenokārt piedāvā informāciju par politiku. Kā lielākajam šāda tipa žurnālam Vācijā tam ir bijusi un joprojām ir būtiska ietekme uz politiskajiem procesiem šajā valstī. Der Spiegel ir viens no kontinentālās Eiropas ietekmīgākajiem žurnāliem.

Atsauces 

Žurnāli
Anna Čepmena

Anna Čepmena (; dzimusi Kuščenko (Кущенко) ) ir Krievijas pilsone, kas dzīvoja Ņujorkā, ASV, kad viņa kopā ar deviņām citām personām  tika arestēta, pamatojoties uz aizdomām par spiegošanu Krievijas labā. Vēlāk viņa atzina savu vainu apsūdzībās. 2010. gada 8. jūlijā viņa tika izraidīta atpakaļ uz Krieviju. Pēc tam A. Čepmena sāka vadīt TV raidījumu "Pasaules noslēpumi" REN TV kanālā.

Atsauces

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Krievijas cilvēki
Spiegi
Volgogradas apgabalā dzimušie
Harkivā dzimušie
Jeļena Berežnaja

Jeļena Berežnaja (; dzimusi  Ņevinnomiskā) ir bijusī krievu daiļslidotāja, kas startēja pāru slidojumos un starptautiskās sacensībās pārstāvējusi arī Latviju. Pēc sportistes karjeras beigām pievērsusies politiskajai darbībai, ievēlēta Stavropoles novada domē.

Starptautiskās karjeras sākumā pārstāvējusi Latviju pārī ar Oļegu Šļahovu. Viņi uzvarēja 1995. gada Trophée de France sacensībās, kā arī piedalījās , kur izcīnīja 8. vietu. 1996. gada janvārī J. Berežnaja guva nopietnu traumu (partneris lēcienā viņai trāpīja ar slidu pa galvu), pēc traumas uz laiku bija paralizēta un nespēja runāt, jo trauma skāra arī smadzenes. Tomēr jau tajā pašā gadā viņa atsāka trenēties kopā ar jaunu partneri — Antonu Siharulidzi no Sanktpēterburgas, tagad jau pārstāvot Krieviju. Pāris guva labus panākumus, uzvarot 1998. un 1999. gada Pasaules čempionātā, kā arī izcīnot sudraba medaļu . Savukārt  J. Berežnaja un A. Siharulidze kļuva par olimpiskajiem čempioniem (pēc sacensībām zelta medaļa tika piešķirta arī Kanādas pārim Džeimijai Seilai un Dāvidam Peletjē).

Uz trim mēnešiem 2000. gadā tikusi diskvalificēta par dopinga lietošanu.

Atsauces

Ārējās saites 

1977. gadā dzimušie
Latvijas daiļslidotāji
Krievijas daiļslidotāji
Dopinga lietas sportā
Daiļslidotāji 1994. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Daiļslidotāji 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Daiļslidotāji 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar Goda ordeni apbalvotie
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Stavropoles novadā dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki daiļslidošanā
Metsatöll

Metsatöll ir 1999. gadā izveidota igauņu folkmetāla grupa. Vārds „metsatöll” ir sens igauņu valodas eifēmisms, kas latviski tulkojams kā „vilks”. Tas arī izpaužas grupas dziesmu vārdos, kuru tematika ir galvenokārt igauņu neatkarības cīņas 13. un 14. gadsimtā.

Metsatöll nosaukumos un dziesmu vārdos tiek daudz izmantota senigauņu valoda un tās senie jēdzieni, kam ne vienmēr ir precīzu tulkojumu. Piemēram, koncertalbums Raua needmine ir atsauce uz Veljo Tormisa darbu ar tādu pašu nosaukumu, kas latviski tulkots kā „Dzelzs apvārdošana”.

Diskogrāfija 
 Hiiekoda (Svētbirzs) (2004)
 Terast mis hangund me hinge (Mūsu dvēselēs iesalušais tērauds) (2005)
 Sutekskäija (Vilkacis) (2006)
 Lahinguväljal näeme, raisk! (Tiksimies kara laukā, puis!) (CD/DVD) (2006)
 Raua needmine (Dzelzs apvārdošana) (CD/DVD) (2006)
 Iivakivi (Auglības akmen') (CD) (2008)
 Kõva Kont (Cietais kauls) (2DVD+CD) (2009)
 Äio (2010)
 Ulg (Kauciens) (2011)
 Karjajuht (Barvedis) (2014)
 Katk Kutsariks (2019)

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa /

2000. gadu mūzikas grupas
2010. gadu mūzikas grupas
Igaunijas folkmetāla grupas
Igaunijas smagā metāla grupas
Igaunijas rokgrupas
Igaunijas tautas mūzikas grupas
Aleksandrs Vanags (arhitekts)

Aleksandrs Vanags (dzimis , miris ) bija latviešu arhitekts, daudzu Rīgas ēku autors, kurš pamatā darbojās tautiskā romantisma stilā. Nogalināts lielinieku terora laikā.

Dzīvesgājums 
Aleksandrs Vanags ir dzimis 1873. gada 5. martā Cēsu apriņķa Liezēres pagastā kalpu ģimenē. Mācījās Liezēres draudzes skolā un Cēsu pilsētas skolā. 1891. gada viņš Rīgas Politehnikumā uzsāka  inženierceltniecības studijas, 1894. gadā vāca materiālus par latviešu tautas celtniecību un lietišķo mākslu Ziemeļkurzemē, 1896. gadā piedalījās latviešu etnogrāfiskās izstādes organizēšanā Rīgā. No 1896. gada viņš strādāja K. Pēkšēna būvbirojā un 1898. gadā turpināja studijas Rīgas Politehniskā institūta arhitektūras fakultātē.

1902. gadā A. Vanags Krievijas impērijas Iekšlietu ministrijas Celtniecības tehniskajā komitejā Sanktpēterburgā nokārtoja eksāmenu un ieguva būvtiesības. 1905. gadā viņš atvēra pats savu arhitektūras projektēšanas biroju, kas atradās K. Pēkšēna namā Alberta ielā 12, pēc tam Tērbatas ielā 48, tad viņa projektētajā namā Krišjāņa Barona ielā 37 un Tetera namā Brīvības ielā 61.

Pirmā pasaules kara laikā A. Vanags strādāja Krievijas armijas ceļu būvniecības nodaļā, bet pēc tam, kad 1917. gadā Rīgu okupēja Vācijas karaspēks, viņu 1917. gada 22. decembrī ievēlēja par provāciskās Vidzemes Zemes padomes locekli. Vanags piedalījās latviešu kultūras izstādes Berlīnē organizēšanā.

Pēc LSPR nodibināšanas viņš no 1919. gada februāra darbojās Rīgas Strādnieku deputātu padomes būvnodaļā.
1919. gada 10. martā A. Vanagu arestēja, apvainoja kotrrevolūcionārā darbībā un 19. martā nošāva pie Rīgas Centrālcietuma.

Devums 
Aleksandrs Vanags cēlis Kuldīgas Lauksaimniecības biedrības namu (1908), Liezēres Lauksaimniecības biedrības namu (1908), Bulduru dārzkopības skolas (1912) un Priekuļu lauksaimniecības skolas (1912) ēkas, Jaunjelgavas komercskolu, Lielvārdes un Strenču vidusskolu ēkas, Rūjienas Lauksaimniecības biedrības namu (1914), daudzus pagastnamus un dzīvojamās ēkas Alūksnē, Jūrmalā, Pļaviņās, Tartu un Tukumā u.c. ēkas.

A. Vanaga projektētie Rīgas nami 
Aleksandra Vanaga namu fasādes ir visai atturīgas, bet uzmanību saista savdabīgie jūgendstilā un nacionālā romantisma stilā veidotie portāli. Durvju ailas parasti akcentā masīvi balsti un nelielas kolonnas, kuru formas aizgūtas no tautas koka celtniecības.

 Aleksandra Čaka iela 55 un 70
 Blaumaņa iela 31
 Brīvības iela 58 un 61 (Stūra māja)
Ernesta Birznieka Upīša 18 un 18a
Ganību dambis 3 k-1
 Ģertrūdes iela 26 un 86
 Krišjāņa Barona iela 30, 37 (tur atradās A. Vanaga būvbirojs) un 62
 Krišjāņa Valdemāra iela 69
 Zvaigžņu iela 2 un 24

Publikācijas 
 „Modernais stils” (A. Vanaga raksts 1903. gada 26. un 27. marta „Baltijas Vēstnesī”), 
 Jaunie Rīgas būvnoteikumi (A. Vanaga latviskais tulkojums 1904. gadā).

Ārējās saites 
 www.panoramio.com

Literatūra 
 Kampe P. Aleksandrs Vanags (1873 - 1919) kā cilvēks un kā celtnieks. Rīga, 1929. – 20 lpp.

Atsauces 

1873. gadā dzimušie
1919. gadā mirušie
Latvijas arhitekti
Jūgendstila arhitekti
Ar nāvi sodītie cilvēki
Madonas novadā dzimušie
Rīgas Politehniskā institūta absolventi
Mario Mandžukičs

Mario Mandžukičs (; dzimis ) ir horvātu futbolists, spēlē uzbrucēja un pussarga pozīcijās, bijis Horvātijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Mandžukičs pārstāv Itālijas Serie A komandu AC Milan.

Karjeru sācis Horvātijā. Zagrebas "Dinamo" sastāvā trīs reizes kļuvis par Horvātijas čempionu (2007–08, 2008–09, 2009–10), tāpat divas reizes uzvarējis Horvātijas kausa izcīņā (2008, 2009). M. Mandžukičs tika atzīts par 2008.—2009. gada Horvātijas čempionāta labāko spēlētāju.

Horvātijas izlases sastāvā debitējis 2007. gadā. Pārstāvējis izlasi . gada un 2016. gada Eiropas čempionātā, kā arī 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

Sasniegumi 
Dinamo Zagerb

 Horvātijas Pirmā līga: 2007–08, 2008–09, 2009–10
 Horvātijas kauss: 2007–08, 2008–09

Bayern Munich

 Vācijas Bundeslīga: 2012–13, 2013–14
 DFB Pokal: 2012–13, 2013–14
 DFL Supercup: 2012
 UEFA Čempionu līga:2012–13
 UEFA Superkauss: 2013
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2013

Atlético Madrid

 Supercopa de España: 2014

Juventus

 Itālijas Serie A: 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19
 Coppa Italia: 2015–16, 2016–17, 2017–18
 Supercoppa Italiana: 2015

Al-Duhail

 Kataras futbola Zvaigžņu līga: 2019–20

Individuālie sasniegumi

 Horvātijas Pirmās līgas gada labākais spēlētājs: 2009
 Horvātijas gada futbolists: 2012, 2013

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Brodas-Posavinas župānijā dzimušie
Horvātijas futbolisti
Horvātijas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Minhenes "Bayern" spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Zagrebas "Dinamo" spēlētāji
VfL Wolfsburg spēlētāji
Madrides "Atletico" spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
AC Milan spēlētāji
Brāļi Marksi

Čiko Markss (Chico Marx), Harpo Markss (Harpo Marx), Gručo Markss (Groucho Marx), Gummo Markss (Gummo Marx) un Zepo Markss (Zeppo Marx), pazīstami arī kā brāļi Marksi, bija amerikāņu ģimenes komiķu grupa, kas Brodvejā guva panākumus vodeviļas žanrā, kā arī kino, laikā no 1900. gadiem līdz apmēram 1950. gadam. Piecas no 13 filmām, kurās brāļi filmējās, tika iekļautas Amerikāņu Filmu institūta veidotajā 100 labāko komēdiju sarakstā, no kurām divas (Duck Soup un A Night at the Opera) iekļuva arī pirmajā divpadsmitniekā. Abi jaunākie brāļi (Gummo un Zepo) pameta grupu, lai pievērstos citam darbam. Gummo nepiedalījās neviena no filmām, savukārt Zepo piedalījās pirmajās piecās.

Brāļi

Atsauces

Ārējās saites 

 

Ņujorkā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Rīgas Svētā Miķeļa kapi

Rīgas Svētā Miķeļa kapsēta ierīkota 1874. gadā kā Svētā Erceņģeļa Miķeļa kapi, šobrīdējā Gaujas ielā. Kapsētas teritorija ir 17,9 ha, šajos kapos apbedīti, piemēram, metropolīts bīskaps Antonijs Springovičs, tēlnieks Konstantīns Rončevskis (Konstantin Ronczewski, 1875-1935), arhitekts Vladimirs Šervinskis (1894-1975), Antonio Cehīni (Antonino Zecchini), Ādolfs Čaplejēvičs (Adolf Czaplejewicz), Staņislavs Kambala, Voldemārs Irbe (baskājis Irbīte), gleznotājs Staņislavs Kreics, Ita Kozakēviča, Staņislavs Androvičs, tajos atrodas Teodora Zaļkalna veidotais kapa piemineklis E. un R. Dragoniem (1936); lai arī 19. gadsimtā tie veidoti kā katoļu un poļu kapi, tad tagad pie Miķeļa kapiem laicīgā vara pieskaita arī bijušos Garnizona, Debesbraukšanas un Musulmaņu kapus. 1925. gadā, kad kapsētas teritorija bija 5 ha platībā, atjaunoja Svētā Erceņģeļa Miķeļa kapu dievnamu jeb kapliču, kā arī veica ceļu un sētas kapitālo remontu, Svētajai Romas katoļu Baznīcai ieguldot pusotru tūkstoti latu. 1957. gadā naktī uz 14. martu tika uzlauzts apustuliskā nuncija Antonio Cehīni kaps un šķirsts. 

Garnizona kapsēta atklāta nedaudz vēlāk par Apustuļa un Svētā Evanģēlista Marka kapsētu jeb Markusa kapiem 1880. gados, laika gaitā Garnizona kapsēta saplūdusi kopā ar Miķeļa kapiem. 

Musulmaņu kapsēta tika izveidota 1890. gadā. Kapsētā vēl joprojām tiek apglabāti islāmticīgie, ievērojot to reliģiskās tradīcijas, un uz kapakmeņiem krusta vietā ir izkalts islāma reliģiskais simbols - augošs pusmēness, laika gaitā tie ir telpiski saplūduši kopā ar Miķeļa kapiem.

Atsauces 

Kapsētas Rīgā
1500 metri

1500 metri ir vidēja garuma distance vieglatlētikas sacensībās stadionā.

1500 m ir iekļauta Olimpisko spēļu vieglatlētikas sacensību programmā. Vīrieši Olimpiskajās spēlēs sacenšas kopš , sievietes — kopš .

Pasaules rekords 1500 m vīriešiem ir 3:26,00 min un pieder Hišāmam el Gerūdžam no Marokas, uzstādīts . Pasaules rekords 1500 m sievietēm ir 3:50,07 min un pieder Genzebei Dibabai no Etiopijas, uzstādīts .

Latvijas rekords 1500 m vīriešiem ir 3:37,35 min un to  uzstādīja Dmitrijs Jurkevičs. Latvijas rekords 1500 m sievietēm ir 4:09,8 min un tas pieder Ritai Vilciņai, uzstādīts .

Ārējās saites 

 Rekordi 
 IAAF sacensību noteikumi  

Vieglatlētikas disciplīnas
5000 metri

5000 metri ir garā skriešanas distance vieglatlētikas sacensībās stadionā, iekļauta olimpisko spēļu vieglatlētikas sacensību programmā. Vīrieši olimpiskajās spēlēs šajā distancē sacenšas kopš , sievietes — kopš .

Pasaules rekords 5000 m vīriešiem ir 12:35,36 min. un pieder Džošua Čeptegei no Ugandas, uzstādīts . Pasaules rekords 5000 m sievietēm ir 14:11,15 min. un pieder Tirunešai Dibabai no Etiopijas, uzstādīts .

Latvijas rekords 5000 m vīriešiem ir 13:24,2 min. un to  uzstādīja Juris Grustiņš. Latvijas rekords 5000 m sievietēm ir 14:47,71 min. un tas pieder Jeļenai Prokopčukai, uzstādīts .

Ārējās saites 

 Rekordi 
 IAAF sacensību noteikumi  

Vieglatlētikas disciplīnas
10 000 metri

10 000 metri ir garākā skriešanas distance vieglatlētikas sacensībās stadionā.

10 000 m distance ir iekļauta olimpisko spēļu vieglatlētikas sacensību programmā. Vīrieši olimpiskajās spēlēs šajā distancē sacenšas kopš , sievietes — kopš  vasaras olimpiskajām spēlēm.

Pasaules rekords 10 000 m skrējienā vīriešiem ir 26:11,00 min un pieder Džošua Čeptegei no Ugandas, uzstādīts . Pasaules rekordu sievietēm  uzstādīja Letesenbeja Gidena no Etiopijas un tas ir 29:01,03. Latvijas rekords 10 000 m vīriešiem ir 28:25,8 min un to  uzstādīja Genādijs Hlistovs. Latvijas rekorda sievietēm īpašniece ir Jeļena Prokopčuka, kas  šo distanci noskrēja 30:38,78 minūtēs.

Ārējās saites 

 Rekordi 
 IAAF sacensību noteikumi  

Vieglatlētikas disciplīnas
3000 metru šķēršļu skrējiens

3000 metru šķēršļu skrējiens ir skriešanas distance vieglatlētikas sacensībās stadionā. 3000 m šķēršļu skrējiena distancē ir 28 reizes jāpārvar barjera un 7 reizes — ūdens šķērslis. Vīriešiem barjerām jābūt 91,4 cm augstām, savukārt sievietēm — 76,2 cm, abiem dzimumiem ir vienāds barjeru platums — vismaz 3,94 m. Ūdens bedres dziļākajai vietai jābūt 50—70 cm dziļumā no stadiona seguma pamata. Attālumam no bedres sākuma līdz barjerai jābūt 3,66 m.

3000 m šķēršļu skrējiens ir iekļauts olimpisko spēļu vieglatlētikas sacensību programmā. Vīrieši olimpiskajās spēlēs šajā distancē sacenšas kopš , sievietes — kopš .

Pasaules rekords 3000 m šķēršļu skrējienā vīriešiem ir 7:53,63 min un pieder Saifam Saīdam Šahīnam no Kataras, uzstādīts . Pasaules rekords 3000 m šķēršļu skrējienā sievietēm ir 8:44,32 min un pieder Beatrisei Čepkoečai no Kenijas, uzstādīts .

Latvijas rekords 3000 m šķēršļu skrējienā vīriešiem ir 8:31,35 min un to  uzstādīja Gatis Deksnis. Latvijas rekords 3000 m šķēršļu skrējienā sievietēm ir 9:33,53 min un tas pieder Poļinai Jeļizarovai, uzstādīts .

Ārējās saites 
 Rekordi 
 IAAF sacensību noteikumi  

Vieglatlētikas disciplīnas
El Clásico

El Clásico () ir nosaukums, kas dots jebkura līmeņa spēlei starp diviem Spānijas futbola klubiem: Madrides "Real" un FC Barcelona. Katru gadu notiek vismaz divas spēles starp šiem klubiem La Liga čempionātā, taču tikšanās skaits ir lielāks, ja komandas spēlē viena pret otru citu sacensību ietvaros. El Clásico ir viena no skatītākajām futbola spēlēm, to vēro vairāki 100 miljonu cilvēku visā pasaulē. Sāncensība starp šiem klubiem tiek uzskatīta par vienu no lielākajām futbola pasaulē.

Pirmā El Clásico spēle notika  (pašreizējā Spānijas Karaļa kausa ietvaros), kur Barcelona ar 3—1 pārspēja "Real". Kopā šie klubi savā starpā ir sacentušies 250 reizes, no kurām 218 reizes tikšanās ir bijusi oficiāla. Visvairāk uzvaras kopumā ir izcīnījis Barcelona (104), taču oficiālajās spēlēs vairāk uzvaru ir "Real" (87).

Atsauces 

Futbols Spānijā
Jirži Šlēgrs

Jirži Šlēgrs (; dzimis 1971. gada 30. maijā) ir bijušais čehu hokejists, aizsargs. Savas karjeras laikā Šlēgrs izcīnīja gan Stenlija kausu, gan arī Olimpisko spēļu un Pasaules čempionāta zelta medaļas, tādējādi kļūstot par neformālā Trīs zeltu kluba biedru.

Spēlētāja karjera 
Profesionālā spēlētāja karjeru Šlēgrs uzsāka dzimtajā Jihlavā, kad 1987.—88. gada sezonas otrajā pusē debitēja Čehoslovākijas hokeja līgas kluba HC Jihlava sastāvā. Tiesa, kluba sastāvā Jirži nostiprinājās vien 1989.—90. gada sezonā, taču 1992. gada vasarā aizsargs pārcēlās uz Ziemeļameriku.

1992.—93. gada sezonā Šlēgrs savu spēles laiku dalīja starp NHL klubu Vankūveras "Canucks" un AHL klubu Hamiltonas "Bulldogs", taču nākamajā sezonā Šlēgrs "Canucks" rindās aizvadīja jau 78 spēles. 1994.—95. gada sezonas vidū Šlēgrs tika aizmainīts uz Edmontonas "Oilers" vienību, kurā spēlēja līdz 1996. gada vasarai, kad pievienojās Zviedrijas Elitsērijas klubam Sodertalje SK, taču gadu vēlāk atgriezās NHL, spēlējot Pitsburgas "Penguins" rindās.

2001. gada janvārī Šlēgrs tika aizmainīts uz Atlantas "Thrashers" vienību, taču 2001.—02. gada sezonas izskaņā — uz Detroitas "Red Wings", kuras sastāvā Šlēgrs sezonas noslēgumā izcīnīja Stenlija kausu. 2002.—03. gada sezonu Šlēgrs aizvadīja Eiropā, savu spēles laiku dalot starp Čehijas Ekstralīgas klubu HC Litvinov un Krievijas Superlīgas klubu Omskas "Avangard".

2003.—04. gada sezonu Šlēgrs aizvadīja Vankūveras "Canucks" un Bostonas "Bruins" rindās, taču 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā atgriezās HC Litvinov sastāvā. Pēc lokauta Jirži aizvadīja vēl vienu sezonu "Bruins" sastāvā, taču tad turpināja savu karjeru HC Litvinov rindās. Lai gan 2010.—11. gada sezonā Šlēgrs vairs nespēlēja, nākamās sezonas izskaņā viņš palīdzēja komandai saglabāt vietu Čehijas Ekstralīgā, kluba sastāvā aizvadot piecas spēles.

Čehoslovākijas izlases sastāvā spēlējis 1991. gada Pasaules čempionātā, kā arī 1992. gada olimpisko spēļu turnīrā, tajā izcīnot bronzas medaļas.

Čehijas izlases rindās spēlējis četros Pasaules čempionātos, 2005. gadā kopā ar izlasi izcīnot zelta medaļas, kā arī 1998. gada Olimpiskajās spēlēs, tajās kļūstot par Olimpisko čempionu.

Ārējās saites 

1971. gadā dzimušie
Čehijas hokejisti
Vankūveras "Canucks" spēlētāji
Edmontonas "Oilers" spēlētāji
Pitsburgas "Penguins" spēlētāji
Atlantas "Thrashers" spēlētāji
Detroitas "Red Wings" spēlētāji
Omskas "Avangard" spēlētāji
Bostonas "Bruins" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokejisti 1992. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Visočinas apgabalā dzimušie
Pauls Pujāts

Pauls Pujāts (dzimis  Rīgā) ir latviešu vieglatlēts, startē kārtslēkšanas sacensībās.

2009. gada Eiropas U-20 čempionātā izcīnījis 15. vietu ar rezultātu 4,70 m. Nākamā gada Pasaules čempionātā junioriem viņš izcīnīja 6. vietu (5,10 m). Sportista personiskais rekords ir 5,50 m, kas ir trešais visu laiku labākais rezultāts Latvijas kārtslēkšanas vēsturē aiz viņa trenera Aleksandra Obižajeva sasniegtā Latvijas rekorda (5,80 m) un Mareka Ārenta. 2012. gada Eiropas čempionātā viņš kvalifikācijā nepārvarēja sākuma augstumu (5,10 metri), tādējādi sportists palika bez rezultāta.

Personiskie rekordi

Atsauces

Ārējās saites 

 Latvijas Vieglatlētikas savienības profils
 All-athletics profils  

1991. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas vieglatlēti
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Kārtslēcēji
Pujāts

Pujāts var būt:

 Edgars Pujāts — aktieris;
 Guntis Pujāts — hokejists;
 Pauls Pujāts — vieglatlēts.

Skatīt arī 
 Pujats

Latviešu uzvārdi
Jumts

Jumts ir ēkas vai kādas struktūras daļa, kura atrodas visaugstāk. Jumts pasargā ēku no laikapstākļiem.

Lielākajā daļā valstu jumts pirmkārt pasargā no lietus. Atkarībā no ēkas pielietojuma jumts var pasargāt no svelmes, saules gaismas, sala, sniega un vēja. Citām ēkām, piemēram, siltumnīcai varētu būt jumts, kas pasargā no vēja, lietus un sala, bet uzņem saules gaismu. Verandai parasti ir jumts, kas nelaiž cauri saules gaismu.

Jumta īpašības ir atkarīgas no ēkas pielietojuma, kuru tas klāj, pieejamajiem jumta materiāliem, vietējām tradīcijām, ēkas dizaina un var būt noteiktas arī likumdošanā. Reizēm jumts mēdz būt horizontāls.

Arhitektūras elementi
Tomijs Salo

Tomijs Salo (; dzimis 1971. gada 1. februārī) ir bijušais zviedru hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2012) ir Zviedrijas Elitsērijas kluba HC Leksand ģenerālmenedžeris. Savas karjeras gaitā vairāk nekā 10 sezonas aizvadījis Nacionālajā hokeja līgā, regulāri spēlējis Zviedrijas izlasē.

Spēlētāja karjera 
Profesionālā spēlētāja karjeru Salo uzsāka 1990.—91. gada sezonā, kad debitēja Zviedrijas Elitsērijas kluba Västerås IK rindās. 1992.—93. gada sezonā Tomijs bija jau komandas pamatvārtsargs, taču 1994. gada vasarā hokejists pārcēlās uz Ziemeļameriku.

Jau savā pirmajā sezonā Ziemeļamerikā Salo izdevās debitēt NHL, aizvadot sešas spēles Ņujorkas "Islanders" sastāvā. 1996.—97. gada sezonā Salo bija kļuvis jau par "Islanders" pirmo vārtsargu, aizvadot 58 spēles. 1998.—99. gada sezonas gaitā Salo tika aizmainīts uz Edmontonas "Oilers" vienību, kluba sastāvā aizvadot vairākas spožas sezonas. 2003.—04. gada sezonas izskaņā Salo tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche" vienību.

2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Salo atgriezās Eiropā, pievienojoties Zviedrijas Elitsērijas klubam MoDo. 2005.—06. un 2006.—07. gada sezonas hokejists aizvadīja HC Frölunda, taču tad beidza savas profesionālā spēlētāja gaitas.

Zviedrijas izlases rindās spēlējis trijos olimpisko spēļu turnīros, 1994. gadā izcīnot zelta medaļas, kā arī spēlējis astoņos Pasaules čempionātos, no kuriem septiņos palīdzot izlasei izcīnīt medaļas. Tiesa, vien 1998. gadā Salo kopā ar izlasi izcīnījis zelta medaļas.

Ārējās saites 

Zviedrijas hokejisti
1971. gadā dzimušie
Ņujorkas "Islanders" spēlētāji
Edmontonas "Oilers" spēlētāji
Kolorādo "Avalanche" spēlētāji
Hokejisti 1994. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Vestmanlandes lēnē dzimušie
Hokans Lobs

Hokans Lobs (; dzimis 1960. gada 3. jūlijā) ir bijušais zviedru hokejists, labās malas uzbrucējs. Pašlaik (2013) ir Zviedrijas Elitsērijas kluba Färjestad BK prezidents. Savas karjeras laikā izcīnot gan Stenlija kausu, gan arī olimpisko un Pasaules čempionāta zelta medaļas, ir viens no nedaudzajiem neformālā Trīs zeltu kluba biedriem.

Viņa vārdā nosaukta Zviedrijas hokeja līgas labākā vārtu guvēja balva. Tā nosaukta par godu Lobam, jo 1982.—83. gadā viņš uzstādīja līgas sezonā gūto vārtu rekordu.

Spēlētāja karjera 
Profesionālā spēlētāja karjeru Lobs uzsāka 1979.—80. gada sezonā, kad pēc vairākām zemāka līmeņa līgās aizvadītām sezonām debitēja Zviedrijas Elitsērijas kluba Färjestad BK sastāvā. Nākamajā sezonā Lobs izcīnīja līgas čempiona titulu, taču 1982.—83. gada sezonā uzstādīja vairākus līgas rezultativitātes rekordus.

1983. gada vasarā Lobs pārcēlās uz Ziemeļameriku, pievienojoties NHL kluba Kalgari "Flames" rindām. "Flames" rindās Lobs ātri iejutās un demonstrēja stabilu sniegumu. 1987.—88. gada sezonu, kas bija Loba rezultatīvākā NHL karjerā, viņš noslēdza līgas rezultatīvāko spēlētāju desmitniekā. 1988.—89. gada sezonā Lobs kopā ar komandu izcīnīja Stenlija kausu, un par spīti dāsnam līguma piedāvājumam izlēma atgriezties Zviedrijā.

Tur Lobs karjeru turpināja Färjestad BK sastāvā. Pēc 1995.—96. gada sezonas noslēguma Lobs paziņoja par savas karjeras beigšanu, nākamajos gados strādājot kā Färjestad BK kluba ģenerālmenedžeris.

Zviedrijas izlases rindās Lobs spēlējis 1992. un 1994. gada olimpisko spēļu turnīros, 1994. gadā izcīnot zeltu, kā arī četros Pasaules čempionātos, 1987. un 1991. gadā kļūstot par Pasaules čempionu.

Ārējās saites 

1960. gadā dzimušie
Zviedrijas hokejisti
Kalgari "Flames" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokejisti 1992. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1994. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Zviedrijas hokeja līgas čempioni
IIHF slavas zālē uzņemtie
Gotlandes lēnē dzimušie
Meistars Ekharts

Meistars Ekharts (; dzimis 1260. gadā, miris 1327. gadā) bijis dominikāņu mūks, sludinātājs, filozofs un mistiķis.

Dzīve 
Ekharts dzimis 1260. gadā Erfurtē un 15 gadu vecumā viņu uzņēma  dominikāņu klosterī.
Apsūdzēts ķecerībā, pirmo reizi no vietējās franciskāņu inkvizīcijas un viņam nācās pamest Vāciju. Vēlāk pāvests Jānis XXII Ekhartu tiesājis bet mūks nomiris pirms sprieduma.  Saglabājušies prāvas materiāli.

Darbi un ietekme 
Ekharts tiek uzskatīts par vienu no ietekmīgākiem kristiešu mistiķiem. Viņš uzsācis studijas Ķelnē un akadēmisks tituls (Magister in theologia) piešķirts Parīzē.  Nodarbojies ar kristīgo metafiziku, kas skaidri novirzās no tā laika pieņemtā sholastikas kanona.  Sludinājis vācu valodā. Vairāki sprediķa teksti saglabājušies un tiek uzskatīti par Ekharta nozīmīgākiem darbiem. Pastāv strīdīgi uzskati, ka Ekharts bijis Theologia Germanica autors.

Atsauces

Ārējās saites

 Ekharta prēmija  
 Biogrāfija 

Filozofija
Kristiešu filozofi
Ar reliģiju saistītie cilvēki
Kristietība
Mūki
Kristiešu mūki
Kristiešu mistiķi
Dominikāņi
Latīņu valodā rakstošie
Tīringenē dzimušie
Big Rigs: Over The Road Racing

Este artigo é de idioma estrangeiro. Ajude-nos e colabore com a tradução.

Big Rigs: Over The Road Racing (bieži dēvēta vienkārši par Big Rigs) ir 2003. gada trešās personas sacīkšu video spēle, ko izstrādājusi kompānija Stellar Stone un to publicēja Activision Value Microsoft Windows PC sistēmām. 2004. gadā GameMill Publishing tika izvēlēta izplatīt spēles kopijas. Spēle tika izlaista tikai Ziemeļamerikā.

Kaut gan uz Big Rigs iepakojuma ir rakstīts, ka galvenais mērķis spēlē ir braukt ar savu puspiekabes autokrāvēju (pazīstams angļu sarunvalodā kā "Big Rig"), lai aizvestu nelegālo kravu, kura tiks pārvadāta ar kuģi, vienlaikus izvairoties no vietējās policijas, patiesībā spēlē nav policijas, un tādi uzdevumi nav pašā spēlē. Spēles norisinās tādējādi, ka spēlētājs sacenšas savā autokrāvējā pret citiem vadītājiem līdz finišam, taču datora kontrolētajam pretinieka transportlīdzeklim nav mākslīgā intelekta, un tas nekad neizkustās no starta pozīcijas. Sadursmes noteikšanas trūkuma dēļ nav nekādu šķēršļu, kuros varētu ietriekties, turklāt arī fizikas likumi var tikt pārkāpti bieži.

Big Rigs: Over The Road Racing saņēma vienprātīgu balsojumu - negatīvas atsauksmes; daudz kritikas par spēli bija vērsta pret sadursmes noteikšanas trūkumu, biežām tehniskām problēmām, zemiem vizuālajiem efektiem un spēles funkcionalitātes trūkumu. Kā rezultātā spēle šobrīd ir plaši uzskatīta par vienu no visu laiku sliktākajām video spēlēm.

Veidošana 

Big Rigs: Over The Road Racing tika izstrādāta un programmēta Ukrainā, ko veica Kalifornijā bāzētā kompānija Stellar Stone.

Vērtējums 

Spēle saņēma negatīvas atsauksmes no kritiķiem, un ir minēta kā viena no visu laiku sliktākajām video spēlēm. Tā ieguva 8 no 100 rādītāju Metacritic, piešķirot tai viszemāko spēles rādītāju Metacritic, kā arī tika piešķirts vidējais rādītājs 3.83% GameRankings, padarot to par numur viens "Visu Laiku Sliktāko" videospēli šajā mājas lapā.

PC spēles
Latvijas Kamanu suņu sporta federācija

Latvijas Kamanu suņu sporta federācija (LKSSF) ir bezpeļņas par kamanu suņu sportu atbildīgā organizācija Latvijā. LKSSF ir atklāta biedru organizācija, kas sastāv no biedrībām (klubiem). LKSSF galvenā pārvaldes institūcija ir kopsapulce.

Vēsture 
LKSSF tika dibināta  Rīgā.  organizācija tika uzņemta Starptautiskajā Kamanu suņu sporta federācijā (IFSS) kā pagaidu biedrs. 2010. gadā LKSSF tika atzīta kā vadošā sporta organizācija Latvijā par kamanu suņu sporta veidiem no Latvijas Sporta Federāciju padomes puses, kā arī tika uzņemta IFSS kā pilntiesīgs biedrs.

LKSSF sākotnēji dibināja individuālās personas, bet ar laiku, lai izpildītu vietējās likumdošanas prasības, LKSSF pārgāja uz klubu sistēmu.
LKSSF mērķis ir veicināt un attīstīt kamanu suņu sporta darbību Latvijā.

LKSSF valdes vēsture 
 Ģirts Eldmanis (2008—2016; 2017 - pašlaik)
 Ilze Dombrovska (2008—2011; 2014 - 2017)
 Dita Ozola (2008—2009)
 Raitis Šmits (2009—2012)
 Olafs Klūdziņš (2011—2015; 2016 - pašlaik)
 Didzis Karlovskis (2012—2014)
 Artūrs Jakabsons (2015-2016)
 Raimonds Kleinbergs (2015-2016; 2017 - pašlaik)
 Kaspars Krievs (2015-2016)
 Elīna Klindžāne (2016 - 2017)
LKSSF valdes priekšsēdētāji

Ģirts Eldmanis: 03.03.2008.-11.11.2016.

Elīna Klindžāne: 12.11.2016. - 15.03.2017.

Olafs Klūdziņš: 15.03.2017. - pašlaik

Sacensību vēsture Latvijā

Bezsniega apstākļos (Drailends)

2008. gads 
Pirmās sacensības Latvijā notika  Baložos. Pārstāvētas tika sekojošas disciplīnas: kanikorss, baikdžorings, 2 suņu skūteru klase un 4 suņu velokamanas. Sacensības apmeklēja arī Lietuvas un Igaunijas sportisti. Kopumā startēja 30 dalībnieki.

2009. gads 
 un   Garkalnes pievārtē Latvijā tika aizvadīts pirmās Baltijas kausa sezonas otrais posms. Kopumā startēja 48 dalībnieki.
 un   Baldones pusē "Mežkalnos" tiek aizvadīts pirmais Latvijas atklātais čempionāts un Baltijas kausa pirmās sezonas ceturtais posms. Kopumā startēja 68 dalībnieki.

2010. gads 
 un   Garkalnes pievārtē tiek aizvadīts otrais Latvijas atklātais čempionāts un Baltijas kausa otrās sezonas ceturtais posms. Kopumā startēja 73 dalībnieki.

2011. gads 
 un   Baldones pusē "Riekstukalnā" tiek aizvadīts trešais Latvijas atklātais čempionāts un Baltijas kausa trešās sezonas fināla posms. Kopumā startēja 110 dalībnieki pārstāvot septiņas valstis.

2012. gads 
 un   Baldones pusē "Riekstukalnā" tiek aizvadīts ceturtais Latvijas atklātais čempionāts un Baltijas kausa ceturtās sezonas pirmais posms. Kopumā startēja 121 dalībnieks pārstāvot sešas valstis.

Atsauces

Ārējās saites 
 LKSSF mājaslapa
 LKSSF forums
 LKSSF profils sociālajā tīklā draugiem.lv 
 Baltijas Kauss mājaslapa
 Starptautiskās Kamanu suņu sporta federācijas mājaslapa

Sports Latvijā
Latvijas sporta organizācijas
Kriss Pains

Kristofers Vaitlovs "Kriss" Pains (Christopher Whitelaw "Chris" Pine; dzimis  Losandželosā, Kalifornijā, ASV) ir amerikāņu aktieris. Plašāku atpazīstamību ieguvis ar Džeimsa Kērka tēla atveidošanu 2009. gada filmā "Zvaigžņu ceļš" un filmas turpinājumā "Tumsā: Zvaigžņu ceļš" (2013). Tēlojis arī filmās: "Princese pret pašas gribu 2" (2004), "Skūpsts uz veiksmi" (2006), "Izsvēpēt dūzi" (2007), "Neapturamais" (2010), "Tātad... Karš!" (2012), "Leģendārais piecinieks" (2012), "Neciešamie bosi 2" (2014), kā arī Džeku Raienu filmā "Džeks Raiens: Ēnu aģents" (2014), Pelnrušķītes princi filmā "Jo dziļāk mežā" (2014) un Olīvijas Vaildas filmā "Neraizējies, dārgā" (2022).

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Kalifornijā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Granātmetējs

Granātmetējs vai granātu izlādētājs ir šaujamierocis, kas šauj granātas ar lielāku precizitāti, augstāku ātrumu un lielākos attālumos, nekā karavīrs varētu aizmest ar roku.

Granātmetēji var vai nu būt kā patstāvīgi ieroči (vienšāviena vai vairākšāviņu) vai kā papildinājums, kas montēts zem šautenes stobra. Lielākus granātmetējus var uzstādīt arī uz transportlīdzekļiem.

Apraksts 

Lielākā daļa granātmetēju ir cilvēka pārnēsājami, no pleca šaujami ieroči izsniegti vienību līmenī, kaut arī lielākus reizēm uzstāda uz bruņumašīnām. Visbiežāk mūsdienu militārpersonas izmanto 40 mm fragmentējošās granātas, kas ir efektīvas pret daudziem mērķiem, tostarp kājniekiem un viegli bruņotiem transportlīdzekļiem. Granātmetēju izmantošanas loks ir liels, tostarp tie var šaut arī dūmu granātas, gaismekļus un pat video kameru, kas parāda kauju no putna lidojuma skata.

Smagākus granātmetējus, tādus kā automātiskos granātmetējus parasti uzstāda uz transportlīdzekļiem vai nocietinātās pozīcijās. Tie parasti līdzinās ložmetējiem, kas paredzēti, lai ātri šautu granātas, lai apspiestu ienaidnieku darbību konkrētajā teritorijā.

Šaujamieroči

ko:유탄#유탄 발사기
Fribūras kantons

Fribūras kantons () ir viens no Šveices 26 kantoniem. Kantona administratīvais centrs ir Fribūra. 1481. gadā tas pievienojās Šveices konfederācijai. Tas atrodas Šveices Alpos un robežojas ar Vo un Bernes kantonu. 2010. gadā kantonā dzīvoja apmēram 278,5 tūkstoši cilvēku, no kuriem apmēram 15% ir ārzemnieki. Divas trešdaļas kantona iedzīvotāju runā franču valodā, viena trešdaļa — alemaņu dialektā.

Šveices administratīvais iedalījums
Taipei 101

Taipei 101 (), iepriekš pazīstams kā Taibei Pasaules finanšu centrs, ir 509 m augsts debesskrāpis Taipejā, Taivānā. No 2004. līdz 2010. gadam Taipei 101 bija augstākā celtne pasaulē, līdz Dubaijā tika atklāts Halīfa tornis. 2011. gada jūlijā tā kļuva par pasaulē augstāko "zaļo" būvi. Šo ēku projektēja C.Y. Lee un partneri un galvenokārt to konstruēja Samsung C&T un KTRT Joint Venture. Taipei 101 ir kļuvis par modernās Taivānas simbolu. Debesskrāpim ir 101 stāvs virs zemes, kā arī 5 stāvi zem zemes. Ēkas būvniecība tika sākta 1999. gadā, tā tika pabeigta 2004. gadā un atklāta . Taipei 101 būvniecība izmaksājusi 58 miljardus Jauno Taivānas dolāru (1,8 miljardi ASV dolāru).

Atsauces

Ārējās saites 
 

Taivāna
Debesskrāpji
Petronas dvīņu torņi

Petronas dvīņu torņi ( vai Menara Berkembar Petronas) ir 451,9 metrus augsts divu debesskrāpju komplekss Kualalumpurā, Malaizijā. Laikā no 1998. līdz 2004. gadam, kad tika atklāts Taipei 101 Taibei, Petronas dvīņu torņi bija augstākās celtnes pasaulē, taču pašlaik torņi saglabā augstāko dvīņu ēku nosaukumu, pārspējot Pasaules tirdzniecības centru. Ēkas ir Kualalumpuras simbols ar netālu esošo Kualalumpuras torni. Torņu arhitekts ir argentīnietis Sesars Pelli (César Pelli). Ēkas būvniecība tika sākta 1993. gadā, tā tika pabeigta . Petronas dvīņu torņu būvniecība izmaksājusi 1,6 miljardus ASV dolāru. Ēkai ir 88 stāvi virs zemes, kā arī 5 stāvi zem zemes.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Celtnes un būves Malaizijā
Debesskrāpji
Tampa

Tampa () ir pilsēta Floridā, ASV, Hilsboro apgabala administratīvais centrs. Atrodas štata rietumos pie Meksikas līča. Tās platība ir 442 km2. 2010. gadā pilsētas iedzīvotāju skaits sasniedza 335,7 tūkstošus, no kuriem 62,9% bija baltādainie, 26,2% — melnādainie. Mūsdienās Tampa ir daļa no metropoles, ko pazīst kā Tampabejas apgabalu. Pilsētas modernā vēsture tika aizsākta 1823. gadā, kad pašreizējā pilsētas centrā tika dibināts vēsturiskais militārais dienests Fort Brooke. Pilsētā ir novērojams mitrs subtropu klimats ar karstām vasaras dienām un siltām ziemām. Lielu lomu pilsētas ekonomikā ieņem pakalpojumu, mazumtirdzniecības, finanšu, apdrošināšanas, kuģošanas, valsts aizsardzības, profesionālā sporta, tūrisma un nekustamo īpašumu nozares. Pilsētā ir bāzēti vairāki sporta klubi, tai skaitā NFL amerikāņu futbola klubs Tampabejas "Buccaneers", NHL hokeja klubs Tampabejas "Lightning".

Iedzīvotāji

Atsauces

Ārējās saites 

 

Floridas pilsētas
Aleksandrs Mogiļnijs

Aleksandrs Mogiļnijs (; dzimis ) ir bijušais krievu hokejists, spēlējis labās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2013) ir KHL kluba Vladivostokas "Admiral" ģenerālmenedžeris. Viens no neformālā Trīs zeltu kluba biedriem.

Spēlētāja karjera 
Spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis PSRS līgas klubu Maskavas CSKA, kā arī NHL klubus Bufalo "Sabres", Vankūveras "Canucks", Ņūdžersijas "Devils" un Toronto "Maple Leafs". 1988. gada NHL draftā viņu "Sabres" izraudzījās ar kopējo 89. kārtas numuru. 2000. gadā "Devils" sastāvā izcīnīja Stenlija kausu. 1992.—1993. gada sezonā A. Mogiļnijs kopā ar Tēmu Selenni bija līgas līderis gūtajos vārtos. 2002.—2003. gada sezonā viņš saņēma Lēdijas Bingas balvu kā korektākais spēlētājs attiecīgajā sezonā. NHL karjeras laikā piedalījies četrās Visu zvaigžņu spēlēs (1992, 1993, 1994, 1996), tāpat divas reizes spēlētājs tika iekļauts līgas simboliskajā otrajā izlasē.

PSRS hokeja izlases sastāvā izcīnījis zelta medaļu  un 1989. gada Pasaules čempionātā.

Ārējās saites 

1969. gadā dzimušie
PSRS hokejisti
Krievijas hokejisti
ASV hokejisti
Maskavas CSKA spēlētāji
Bufalo "Sabres" spēlētāji
Vankūveras "Canucks" spēlētāji
Ņūdžersijas "Devils" spēlētāji
Toronto "Maple Leafs" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokejisti 1988. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Maskavas "Spartak" spēlētāji
Habarovskas novadā dzimušie
Latvija 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

Latviju 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs pārstāvēja 47 sportisti, 21 vīrieši un 8 sievietes, kas sacentās 8 ziemas olimpiskajos sporta veidos. 2002. gada ziemas olimpiskās spēles notika ASV pilsētā Soltleiksitijā no 2002. gada 8. februāra līdz 24. februārim. Šīs bija 7. ziemas olimpiskās spēles, kurās startēja Latvijas olimpiskā komanda. Pār vairāku dekāžu pārtraukuma olimpiskajās spēlēs piedalījās arī Latvijas hokeja izlase. 

Latvijas sportisti neizcīnīja nevienu medaļu. Lielākos panākumus guva Sanda Prūša vadītā četrinieku ekipāža bobslejā, kas ieņēma 7. vietu.

Latvijas karognesējs atklāšanas ceremonijā bija hokejists Harijs Vītoliņš.

Sportistu sadalījums pa sporta veidiem

Ātrslidošana

Sportisti 
Ilonda Lūse

Rezultāti 
 Sievietes

Biatlons

Sportisti 

 Anžela Brice
 Ilmārs Bricis
 Oļegs Maļuhins
 Jēkabs Nākums
 Gundars Upenieks

Rezultāti 
 Vīrieši

1 — Par katru nesašauto mērķi tika piešķirta papildus minūte.  2 — Par katru nesašauto mērķi jānoslēpo sods 150 metru garumā.

 Sievietes

{| class="wikitable" style="text-align:center; font-size:90%"
|-
! rowspan=2|Disciplīna
! rowspan=2|Sportists
! colspan=3|Rezultāts
|-
! Kļūdas2 !! Laiks !! Vieta
|-
| align=left| Sprints (7.5 km)
| rowspan=2 align=left| Anžela Brice
| 1 || 24:32.5 || 58 
|-
| align=left| Iedzīšana (10 km)
| colspan=3| nefinišēja
|}

1 — Par katru nesašauto mērķi tika piešķirta papildus minūte.  2 — Par katru nesašauto mērķi jānoslēpo sods 150 metru garumā.

  Bobslejs 

 Sportisti 

 Guntars Bumbulis
 Intars Dīcmanis
 Gatis Gūts
 Jānis Ozols
 Sandis Prūsis
 Māris Rozentāls
 Mārcis Rullis
 Jānis Silarājs

 Rezultāti 
 Vīrieši

  Distanču slēpošana 

 Sportisti 
 Juris Ģērmanis

 Rezultāti 
 Vīrieši

 Q — kvalificējās nākamajam posmam

1 — izejas laiks, balstās uz 10 kilometru klasiskā stila rezultātu.

  Hokejs 

 Sportisti 

 Kaspars Astašenko
 Aleksandrs Beļavskis
 Igors Bondarevs
 Aigars Cipruss
 Vjačeslavs Fanduls
 Viktors Ignatjevs
 Artūrs Irbe
 Aleksandrs Kerčs
 Rodrigo Laviņš
 Aleksandrs Macijevskis
 Edgars Masaļskis
 Andrejs Maticins
 Sergejs Naumovs
 Aleksandrs Ņiživijs
 Sandis Ozoliņš
 Grigorijs Panteļejevs
 Aleksandrs Semjonovs
 Sergejs Seņins
 Kārlis Skrastiņš
 Oļegs Sorokins
 Leonīds Tambijevs
 Atvars Tribuncovs
 Harijs Vītoliņš

 Rezultāti 
 Vīriešu turnīrs — 9. vieta' A grupa — Grupu turnīrs

 Mierinājuma kārta (cīņa par 9. vietu)

  Kalnu slēpošana 

 Sportisti 
 Ivars Ciaguns

 Rezultāti 
 Vīrieši
 DNF — Nefinišēja sacensībās

  Kamaniņu braukšana 

 Sportisti 

 Sandris Bērziņš
 Ivars Deinis
 Iluta Gaile
 Anna Orlova
 Guntis Rēķis
 Mārtiņš Rubenis
 Nauris Skraustiņš
 Maija Tīruma

 Rezultāti 
 Vīrieši

 Sievietes

  Skeletons 

 Sportisti 
 Tomass Dukurs

 Rezultāti 
 Vīrieši

 Atsauces 

 Ārējās saites 
 Latvija 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs (Sports reference.com)''

2002. gada ziemas olimpiskās spēles
2002. gads Latvijā
2002
Latvija 1936. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

Latviju 1936. gada ziemas olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta ar 26 sportistiem (23 vīrieši un 3 sievietes) 6 ziemas olimpiskajos sporta veidos. 1936. gada ziemas olimpiskās spēles notika Vācijas pilsētā Garmišā-Partenkirhenē no 1936. gada 6. februāra līdz 16. februārim. 

Šis bija pēdējās ziemas olimpiskās spēles, kurās startēja Latvijas komanda, nākamo reizi tas notika pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1992. gada Albērvilas spēlēs. 

Šīs bija pirmās olimpiskās spēles, kurās startēja Latvijas hokeja izlase. 

Šajās ziemas olimpiskajās spēlēs Latvijas izlase neizcīnīja nevienu olimpisko medaļu, labāko rezultātu sasniedza vīriešu distanču slēpotāju komanda, kas 4x10 km stafetē izcīnīja 13. vietu.

Sportistu sadalījums pa sporta veidiem 
• — Sportists(-i) startēja vairākos sporta veidos

Ātrslidošana

Sportisti 

 Jānis Andriksons
 Alfons Bērziņš
 Arvīds Lejnieks

Rezultāti

Daiļslidošana

Sportisti 

 Verners Auls
 Alise Dzeguze
 Eduards Gešels
 Hildegarde Švarce

Rezultāti 
 Vīrieši

 Sievietes

 Pāri

Distanču slēpošana

Sportisti 

 Kārlis Bukass
 Herberts Dāboliņš
 Edgars Gruzītis
 Alberts Riekstiņš
 Pauls Kaņeps

Rezultāti

Hokejs

Komandas sastāvs 

 Aleksejs Auziņš
 Jānis Bebris
 Roberts Bluķis
 Arvīds Jurgens
 Herberts Kuške
 Roberts Lapainis
 Kārlis Paegle
 Ādolfs Petrovskis
 Arvīds Pētersons
 Jānis Rozītis
 Leonīds Vedējs

Rezultāti 
 A grupa

Kalnu slēpošana

Sportisti 

 Herberts Bērtulsons
 Askolds Hermanovskis
 Mirdza Martinsone

Rezultāti 
 DSQ — Diskvalificēts no sacensībām
 DNF — Nefinišēja sacensībās
 Vīrieši 

 Sievietes

Ziemeļu divcīņa

Sportisti 
 Edgars Gruzītis

Rezultāti

Atsauces

Ārējās saites 
 Latvija 1936. gada ziemas olimpiskajās spēlēs (Sports reference.com)

1936. gada ziemas olimpiskās spēles
1936. gads Latvijā
1936
Juris Tone

Juris Tone (dzimis  Rīgā) ir bijušais latviešu vieglatlēts un bobslejists, tagad uzņēmējs. Pašreizējais Latvijas rekordists 4x100 m stafetes skrējienā, bijis rekordists tāllēkšanā. Kā bobslejists — stūmējs Jāņa Ķipura, Sanda Prūša un Zinta Ekmaņa vadītajās ekipāžās, Olimpisko spēļu medaļas ieguvējs.

Biogrāfija

Vieglatlētika 
Sportista karjeru sācis vieglatlētikā, skrējis sprintu un lēcis tālumā. Karjeras laikā astoņas reizes uzvarēja Latvijas čempionātā, bijis Latvijas rekordists: tāllēkšanā (8,07 m, rekords noturējās 33 gadus no 1983. līdz 2016. gadam, kad to pārspēja Elvijs Misāns) un 4×100 m stafetes skrējienā, kas nav pārspēts joprojām (39,31 s). Divus gadus bija pārtraucis trenēties tāllēkšanā vēdera muskuļa traumas dēļ, pēc atgriešanās vairs neuzrādīja tik labus rezultātus. Izcīnījis trešo vietu PSRS čempionātā Uzbekijas sastāvā 4×100 m stafetē. Deviņas reizes uzvarējis Latvijas PSR čempionātā vieglatlētikā dažādās disciplīnās (100 m, tāllēkšana, 4×100 m stafete, 100 m telpās).

Bobslejs 
Uz bobsleju pārgāja 1986. gadā, taču neilgu brīdi paralēli piedalījās arī vieglatlētikas sacensībās. Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs (, , ). 1988. gadā Kalgari bija stūmējs J. Ķipuram četriniekos kopā ar Gunti Osi un Vladimiru Kozlovu. Sacensībās tika izcīnīta 3. vieta. Nākamajās Olimpiskajās spēlēs Albērvilā bija stūmējs S. Prūša četrinieka ekipāžā kopā ar Ivaru Bērzupu un Adri Plūksnu. Sacensībās tika ieņemta 14. vieta (augstākais Latvijas sportistu sasniegums šajās Olimpiskajās spēlēs). 1994. gadā Lillehammerē kopā ar Otomāru Rihteru un A. Plūksnu stūma S. Prūša četrinieku un ieņēma 19. vietu. 1990. gadā kopā ar Z. Ekmani kļuva par Eiropas vicečempionu divniekos. Divas reizes kļuva par PSRS čempionu (1987, 1990).

2010. gada nogalē. J. Tone paziņoja par gatavību pārdot savu Olimpisko spēļu medaļu, lai palīdzētu finansēt Latvijas paralimpiskās vienības piecu sportistu dalību Pasaules čempionātā vieglatlētikā.

Viņa meita Santa arī bijusi tāllēcēja (6,01 metrs), precējusies ar barjerskrējēju Staņislavu Olijaru.

Pašlaik nodarbojas ar celtniecības projektu attīstību.

Personiskie rekordi

Atsauces

Ārējās saites 

1961. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas bobslejisti
PSRS bobslejisti
Latvijas vieglatlēti
Tāllēcēji
Latvijas uzņēmēji
Bobslejisti 1988. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Bobslejisti 1992. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Bobslejisti 1994. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Latvijas olimpiskie medaļnieki
Olimpiskie bronzas medaļnieki bobslejā
Liņs Daņs

Liņs Daņs (, ; dzimis ) ir ķīniešu badmintonists. Viņš tiek uzskatīts par visu laiku izcilāko badmintonistu. Liņs ir vienīgais badmintonists, kas uzvarējis visos deviņos lielajos turnīros, tai skaitā Olimpiskajās spēlēs, Pasaules čempionātā, Pasaules kausā, Āzijas spēlēs un Āzijas čempionātā.

Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs (, , ). 2004. gadā Atēnās viņš izstājās jau pirmajā kārtā, taču pēc četriem gadiem savā dzimtenē Pekinā izcīnīja zelta medaļu, ko atkārtoja arī 2012. gadā Londonā. Ar panākumiem startējis arī citās sacensībās — piecas reizes uzvarējis Pasaules čempionātā, divas reizes — Pasaules kausā, četras reizes — Āzijas spēlēs.

Precējies ar badmintonisti Sji Sjinfanu, arī viņa ir bijusi pasaules ranga līdere, 2008. gada Pekinas Olimpisko spēļu vicečempione vienspēlēs.

Atsauces

Ārējās saites 

1983. gadā dzimušie
Fudzjaņā dzimušie
Ķīnas sportisti
Badmintonisti
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki badmintonā
Anna Mīrsa

Anna Mīrsa (; dzimusi ) ir bijusī austrāliešu treka riteņbraucēja.

Ar riteņbraukšanu sākusi nodarboties 11 gadu vecumā 1994. gadā. Arī viņas māsa Kerija ir riteņbraucēja, bijusi Pasaules un Nāciju Sadraudzības spēļu medaļniece.

Piedalījusies četrās Olimpiskajās spēlēs (, , , ). 2004. gadā Atēnās viņa izcīnīja zeltu 500 metru hītā un bronzu sprinta distancē, savukārt pēc četriem gadiem izcīnīja sudraba medaļu sprintā. 2012. gadā Londonā A. Mīrsa izcīnīja zeltu sprintā un bronzu komandu sprintā. 2016. gadā Riodežaneiro izcīnīta bronzas medaļa keirinā. Pasaules čempionātos izcīnījusi 11 zelta, 9 sudraba un 6 bronzas medaļas. Nāciju Sadraudzības spēlēs izcīnījusi piecas zelta, divas sudraba un vienu bronzas medaļu.

2008. gada janvārī keirina sacensībās ASV viņa smagus savainojumus (mugurkauls un plecs), tomēr jau pēc apmēram 6 mēnešiem atgriezās sacensību apritē un startēja Pekinas Olimpiskajās spēlēs.

2016. gada 16. oktobrī paziņoja par sportistes karjeras beigšanu.

Atsauces

Ārējās saites 

 

1983. gadā dzimušie
Austrālijas riteņbraucēji
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki riteņbraukšanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki riteņbraukšanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki riteņbraukšanā
Raiens Marijs

Raiens Marijs (; dzimis 1993. gada 27. septembrī) ir kanādiešu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2020) spēlē Nacionālās hokeja līgas vienībā Ņūdžersijas "Devils".

Spēlētāja karjera 
Marijs "Silvertips" sastāvā spēlē jau kopš 2008.—09. gada sezonas izskaņas, 2011.—12. un 2012.—13. gada sezonās pildot arī tās komandas kapteiņa funkcijas.

2013.—14. gada sezonu Marijs aizvadīja jau NHL vienībā Kolumbusas "Blue Jackets". Tās sastāvā Marijs spēlēja nākamās septiņas sezonas.

Kanādas izlases rindās spēlējis 2012. un 2016. gada Pasaules čempionātos, 2016. gadā izcīnot zelta medaļas. Spēlējis arī 2012. gada Pasaules čempionātā junioriem, kā arī divos Pasaules U-18 čempionātos.

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Kolumbusas "Blue Jackets" spēlētāji
Ņūdžersijas "Devils" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles