Gunars Janovskis

Gunars Anatolijs Janovskis ( — ) bija trimdas latviešu rakstnieks, dzejnieks un prozaiķis.

Biogrāfija 
Gunars Anatolijs Janovskis dzimis  Helsinkos, Krievijas impērijas tālbraucēja kuģa kapteiņa ģimenē. 1919. gadā Janovskis ar ģimeni atgriežas Latvijā. No sākuma dzīvo Liepājā, bet drīz pārceļas uz Rīgu. Rīgā ģimene dzīvo Bolderājā un visa Janovska bērnība paiet dzīvojot pie jūras un kopā ar tēvu ejot zvejā.

1922. gadā uzsāk skolas gaitas Rīgas pilsētas 4. pamatskolā Pārdaugavā. No 1926. gada līdz 1933. gadam mācījies Rīgas 1. Valsts ģimnāzijā. 1933. gadā uzsāk klasiskās filoloģijas studijas Latvijas Universitātē. Tomēr studijas nevedas, jo Janovski interesē vairāk dzeja un literatūra. Tā arī nepabeidzis, studijas pārtrauc 1938. gadā. Paralēli studijām sāk strādāt Valsts papīru spiestuvē par korektoru. Pirmie prozas darbi publicēti Studentu Dzīvē 1938. gadā. Janovskis bija latviešu studentu konkordijas Valdemārija biedrs.

Līdz padomju okupācijai strādājis dažādus darbus. Bijis darbvedis, grāmatvedis, krāvis malku Rīgas preču stacijā un strādājis lopkautuvē. No 1941. līdz 1944. gadam strādājis par tulku Jēkabpils apriņķa valdē. 1944. gada rudenī dodas bēgļu gaitās uz Vāciju. Uzreiz pēc kara beigām turpina pārtrauktās filoloģijas studijas Bonnas universitātē, Vācijā.

1947. gadā pārceļas uz Lielbritāniju. Sākumā tur strādājis smagu fizisku darbu kā laukstrādnieks un ķieģeļceplī. 1952. gadā apprecas ar Rasmu Breikšu un pārceļas uz dzīvi zemnieku saimniecībā, Anglijas vidienē. Janovskis daudz ceļojis pa Eiropu. Visus trimdas gadus aktīvi dziedājis korī Mežezers un piedalījies visos Anglijas un Eiropas latviešu dziesmu svētkos. 1984. gadā pārceļas uz dzīvi Anglijas latviešu, veco ļaužu mītnē Straumēni. 1996. gadā apbalvots ar Triju zvaigžņu ordeni. Miris . Rakstnieks kremēts, pelni apbedītī Rīgas Raiņa kapos.

Literārā darbībā 
Gunars Janovskis reizēm tiek uzskatīts par labāko latviešu prozaiķi. Lai gan literatūrai aktīvi pievērsies samērā vēlu, tikai jau dzīvojot trimdā. Darbu galvenā tematika ir dzīve trimdā un trimdinieku dažādo raksturu savstarpējās attiecības. Daudzos darbos autors atklāj arī daļu no savas dzīves, līdz ar to piešķirot tiem zināmu autobiogrāfisku nokrāsu. Plašāk pazīstams ar savu debijas romānu Sōla, kas ir spilgts stāsts par Baltijas trimdinieku dzīvi pēckara Anglijā.

Literatūrzinātnieks Guntis Berelis par Gunaru Janovski ir teicis: [..] "mans rakstības veids ir gaužām veclaicīgs un nemoderns" — šādi pats sevi raksturo Gunārs Janovskis. Ko tas nozīmē? Pirmkārt, lasītājs saņem no romāna to, ko gaidījis. Otrkārt, autors ir augstākās raudzes profesionālis. Janovska romānos ir viss, ko mēdz gaidīt no šādas ievirzes prozas — kaislības, nekad (precīzāk, gandrīz nekad) nenolaižoties līdz pliekanai melodrāmai; ir piedzīvojumi, reizumis gluži vai džeklondoniskā garā; ir skumja rezignācija, kas, iespējams, dažam lasītājam atsauks atmiņā Remarku; dažos romānos ir arī mazliet atsvešināta eksotika; vietumis fonā jaušama sirsnīga ironija; ir reālas sadzīves un laikmeta bildes. Tam visam pāri — autora profesionālisms un milzīgā pietāte pret paša darbu.

Sarakstījis vairāk nekā 20 romānus.

Bibliogrāfija 
 Vilragā. Romāns. Publicēts laikrakstā Londonas Avīze, 1956–1957
 Sōla. Romāns. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1963
 Bez ceļa. Romāns. Vesterosa: Ziemeļblāzma, 1965
 Svešumā. Noveles. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1966
 Pie Tornas. Romāns. Vesterosa: Ziemeļblāzma, 1966
 Pār Trentu kāpj migla. Romāns. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1966
 Smiekliņam. Humoreskas. Vesterosa: Ziemeļblāzma, 1967
 Pēc pastardienas. Romāns. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1968
 Ēnu menuets. Romāns. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1969
 Dziesma mežam. Romāns. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1969
 Nelūgtos ciemos. Stāsti. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1970
 Rolands. Romāns. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1971
 Balsis aiz tumsas. Romāns. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1972
 Uz neatgriešanos. Romāns. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1973
 Kur gaiļi nedzied. Romāns. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1974
 Paskaties kļavā (kopā ar Indru Gubiņu). Dzejoļi. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1974
 Ieklausies naktī. Noveles. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1975
 Kaijas kliedz vētru. Romāns. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1977
 Un kas par to. Romāns. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1978
 Kur sunim vieta. Stāsti. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1978
 Novakare. Romāns. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1980
 Purvā. Romāns. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1981
 Ines. Romāns. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1982
 Cilvēks, kas gribēja vairāk (kopā ar Laimu Kalniņu). Romāns. Publicēts laikrakstā Laiks, 1983 (grāmatā 1987)
 Gunars Janovskis stāsta. Stāsti. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1985
 Ļaudis pie jūras. Romāns un divas noveles. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1985
 Helmī. Romāns. Ņujorka: Grāmatu Draugs, 1987
 Laima. Novele. Publicēts laikrakstā Laiks, 1988 (grāmatā 1999)
 Jūras aptieka. Romāns. Publicēts laikrakstā Laiks, 1988 
 Pilsēta pie upes. Romāns. Publicēts laikrakstā Laiks, 1989 (grāmatā 1992)
 Vai ilgi vēl (kopā ar Indru Gubiņu). Dzejoļi. Toronto: Amber Printers and Publishers, 1989
 Toreiz. Romāns. Publicēts laikrakstā Laiks, 1990 (grāmatā 2001)
 Lielais loms. Novele. Publicēts laikrakstā Brīvā Latvija, 1994 (grāmatā 2000)
 Ķīlnieki. Novele. Publicēts laikrakstā Brīvā Latvija, 1994 (grāmatā 1999)
 Purvā II. Romāns. Publicēts laikrakstā Laiks, 1996–1998 (grāmatā 2012)
 Mozaīka. Atmiņu lauskas. Publicēts laikrakstā Brīvā Latvija (grāmatā 2008)
 Nams Slokas ielā. Romāns. Rīga: Elpa, 1997
 Mans dzīvesstāsts un 33 dzejoļi. Rīga: Likteņstāsti, 1997

Ekranizējumi 
Pēc Janovska romāna "Pilsēta pie upes" motīviem 2020. gadā tika uzņemta tāda paša nosaukuma filma latgaliešu valodā. Filmas scenārija autors un režisors ir Viesturs Kairišs.

Ārējās saites 

 „Ordeņa virsnieks Gunars Janovskis“. Raksts avīzē Latvijas Vēstnesis № 192, 1997. gada 30. jūlijā

Atsauces 

Latviešu rakstnieki
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Trimdas latvieši
Raiņa kapos apbedītie
Latviešu valodā rakstošie