Dobene

Dobenes pilsnovads () jeb Dubene bija zemgaļu pilsnovads Zemgales rietumu daļā starp zemgaļu un kuršu apdzīvotajām zemēm tagadējā Dobeles novada rietumu daļā (Vītiņu pagasts, Lielauces pagasts, Zebrenes pagasts, Bikstu pagasts). Pilsnovada ziemeļrietumu daļu tagad aizņem Saldus novada Blīdenes pagasts.

Pilsnovada pārvaldes centrs atradās Dobes pilskalnā, kur tagad pie Kokmuižas atrodams Incēnu pilskalns (vācu: Dobelsberg vai Dobesberg). Dobenes pārvaldei tika iecelts savs fogts, kuru padzina 1259. gada Zemgaļu sacelšanās laikā.

Robežas 
Zemgaļu Dobenes pilsnovads robežojās ar zemgaļu Žagares, Spārnenes un Dobeles pilsnovadiem, kā arī žemaišu Knituvas zemi. No kuršu pakļautībā esošās zemes starp Skrundu un Zemgali to šķīra grūti caurejamu mežu josla.

Vēsture 
Pēc Zemgales sadalīšanas līguma 1254. gada aprīlī Dobenes zemi piešķīra Rīgas arhibīskapijas domkapitulam, kas nosūtīja uz novadu savus garīdzniekus un soģus nodevu ievākšanai. 
Zemgaļu sacelšanās laikā soģi tika padzīti.
1259. gada ziemā Livonijas konfederācijas karaspēks iebruka Zemgales rietumu daļā ar nolūku izveidot militāro bāzi zemgaļu sacelšanās apspiešanai. Pēc sakāves pie Tērvetes pils ordeņa mestrs pieņēma uzcelt pili Dobes kalnos pie Kokmuižas. 
1260. gada 13. janvārī Dobes pils ordeņa garnizona uzturēšanas vajadzībām Rīgas domkapituls atdeva ordeņa pārvaldē Dobenes pilsnovadā 150 arklus lielu teritoriju ar šādiem ciemiem: Velsene (32 arkli), Segeme (43 arkli), Augegoge (13 arkli), Wancule (23 arkli), Padouge (35 arkli)

Drīz vien ordeņa garnizonam uzbruka žemaišu karaspēks, bet kaujā pie Dobes nespēja to ieņemt. 
Pēc Durbes kaujas zaudējuma 1260. gadā krustneši paši pameta Dobes pili. 
Lai apspiestu zemgaļu sacelšanos un atgūtu varu pār zaudētajām zemēm ar ordeņa karaspēka palīdzību, 1271. gada 27. augustā Rīgas domkapituls apņēmās atdot ordenim vienu no saviem pilsnovadiem - Dobeni vai Spārneni. Livonijas ordenim gada laikā, sākot no 29. septembra, zemgaļu atkalpakļaušanai bija jāuzceļ savu pili pie Tērvetes pilskalna.
Pēc ordeņa cietokšņa uzcelšanas Tērvetes Svētkalnā (Heiligenberg) 1272. gada 7. oktobrī Dobenes novadu Rīgas arhibīskaps piešķīra Livonijas ordenim.

Pēc Zemgales galīgās pakļaušanas 14. gadsimtā Dobenes pilsnovads kopā ar Spārnenes, Tērvetes un Dobeles pilsnovadiem tika pakļauts Dobeles komturiem.

Dobenes pilsnovada teritorija 
Dobenes pilsnovada teritorija ir nosakāma pēc 1272. gada 7. oktobrī Rīgā noslēgtā līguma starp Rīgas domkapitulu un Livonijas ordeni, kurā domkapituls atteicās no Dobenes, bet turpināja pārvaldīt Spārnenes pilsnovadu. Dobenes pilsnovadā šajā laikā ietilpa šādas apdzīvotas vietas:

Eglonene (tagad Aglounai Lietuvā), Wancule, Augegua, Padaugua, Velsene, Sigemoa, Iusa, Aren, Batsenen, Babutua, Paliten, Sateigalen, Scemua, Pelliseden, Dravenen, Blidenen (tagadējā Blīdene) 

Novada dienvidu daļa ietiepās tālu Lietuvas Akmenes rajona teritorijā, ietverot Papiles pilskalnu pie Ventas.

Dokumenti

Atsauces

Ārējās saites 
 Oriģināldokuments par Zemgales zemju sadalīšanu un Dobenes nodošanu Rīgas domkapitulam no www.herder-institut.de (latīniski)
 Incēnu jeb Dobes pilskalns (Dobes kalns)
 Atskaņu hronika (5406-5478 rindas) 
 August Johann Gottfried Bielenstein. Die Grenzen des lettischen Volksstammes und der lettischen Sprache ... 
 Marius Bartašius. Lietuvos Žiemgalos kultūrinis regionas Žiemgala, 2012 - Nr. 1, 15-25 lpp. (lietuviski par zemgaļu zemēm Lietuvas ziemeļos)

Zemgale
Latvijas vēsture