joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rozenbergs

Rozenbergs (, no Rosen — 'rozes' un Berg — 'kalns'; sieviešu dzimtē Rozenberga) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Alfrēds Rozenbergs (1893—1946) — tagadējā Igaunijas teritorijā dzimis vācbaltiešu politiķis un kara noziedznieks;
 Andris Rozenbergs (1938) — latviešu režisors;
 Elza Rozenberga (pazīstama ar pseidonīmu Aspazija; 1865—1943) — latviešu dzejniece;
 Gunārs Rozenbergs (1947—2009) — latviešu mūziķis, trompetists, komponists, dziesmu aranžētājs un diriģents;
 Pēteris Rozenbergs (1871—1919) — latviešu luterāņu mācītājs;
 Ziedonis Rozenbergs (1943) — bijušais latviešu nacionālās pretošanās kustības dalībnieks, politieslodzītais;
 Egils Rozenbergs (1948) — latviešu tekstilmākslinieks.
 Jānis Rozenbergs (1977) — latviešu politiķis.

Skatīt arī 
 Rozenberga Augšilēzijā
 Rozenbergers

Vācu uzvārdi
Sanders

Sanders ir uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Aeriks Sanderss (Aerick Sanders) — amerikāņu basketbolists (1982);
 Bērnijs Sanderss (Bernie Sanders) — amerikāņu politiķis (1941);
 Jānis Sanders — latviešu mācītājs (1858—1951);
 Visvaldis Sanders — latviešu mācītājs un politiķis (1885—1979).

Uzvārdi
Jehuda Leibs Ašlags

Jehuda Leibs Ha-Levi Ašlags (), jeb Baal Ha-Sulam (; - ) jeb , bija viens no 20.gs. ievērojamākajiem Kabalas skolotājiem. Viņš ieradās Izraēla zemē 1921. gadā un drīz vien nodibināja draudzīgas attiecības ar aškenazi ebreju virsrabīnu Ābramu Īzaku Kūku, kas Ašlagu atzina par vienu no dižākajiem Īzaka Luria sekotājiem. Viņš ir sarakstījis apjomīgus komentārus par Kabalas pamattekstiem Zohar (1943) un Īzaka Luria uzskatu apkopojumu Etz Chaim ("Dzīvības koks"). Abi šie darbi nodrošināja viņam pagodinošu pievārdu Baal HaSulam („Vadītāju meistars"). Viens no šobrīd pazīstamākajiem Jehudas Ašlaga sekotājiem ir kabalists,PhD, MSc biokibernētikā, ontoloģijas un izziņas teorijas profesors Mihaels Laitmans (Dr. Michael Laitman).

Mācība 
Rabīns Ašlags radikāli atšķīrās no agrākajiem kabalistiem ar to, ka viņš Kabalu nemācīja vis slepeni un individuāli, bet gan publiski un visiem interesentiem. 
Viņš uzskatīja, ka pieaugošais cilvēku egoisms ved pie jaunām ciešanām un iekšēja tukšuma, ko nav iespējams pārvarēt bez garīguma palīdzības. Tādēļ ir jārada sistēma, kas katram cilvēkam ļautu saprast viņa dzīves jēgu, dzīvot saskaņā ar to un sasniegt pilnību. Viņš pareģoja, ka 1995.gadā notiks masveida pievēršanās Kabalai.

Galvenie darbi 

 Bībeles dāvana (ivritā), Kabalas studiju centrs (1984), 
 Ten Luminous Emanations (angliski), Kabalas studiju centrs (1991), 
 Entrance to the Zohar (angliski), Kabalas studiju centrs (1974), 
 An Entrance to the Tree of Life of Rabbi Isaac Luria (angliski), Kabalas studiju centrs (1977),

Ārējās saites 
 Grāmatas par Zohar nobeigums (vāciski)
 Pārskats par Kabalu (vāciski)
 Jehudas Ašlaga ievads Talmud Eser Sefirot (vāciski)
 Šamati - viņa dēla un skolnieka Baruha Ašlaga darbs (vāciski)
 Starptautiskā kabalas akadēmija par Jehudu Ašlagu (krieviski)

1884. gadā dzimušie
1954. gadā mirušie
Kabalisti
Rabīni
Bono

Pols Deivids Hjūsons (Paul David Hewson; dzimis , Dublinā, Īrijā), pazīstams kā Bono ir īru dziedātājs un rokgrupas U2 solists. Viņš ir otrais bērns savā ģimenē.

Bono tēvs bija katolis, bet māte - protestante, tādēļ vecāki nolēma, ka pirmais bērns būs protestants, bet otrais - katolis, tomēr par spīti šim lēmumam Bono devās uz protestantu baznīcu kopā ar savu māti un brāli. Bono māte  nomira no smadzeņu cerebrālās aneirismas viņas tēva bērēs. Īru dziedātājs apprecējās ar Alisonu Hjūsoni .

Ārējās saites 

1960. gadā dzimušie
Dublinā dzimušie
Īru dziedātāji
Īrijas mūziķi
Filantropi
Grammy balvas ieguvēji
Lego

Lego ir dāņu kompānijas "Lego Group" ražotas rotaļlietas. Tās ir šīs kompānijas galvenais produkts. Lego konstruktori sastāv no klucīšiem, dažādām minifigūriņām un citām detaļām. Kompānija ražo arī speciālas detaļas, no kurām var izveidot vieglās un smagās mašīnas, lidmašīnas, vilcienus, ēkas, pilis, skulptūras, kuģus, kosmosa kuģus un pat darbojošos robotus.

Lego vēsture 
Lego Group izveidoja dāņu galdnieks Ole Kirks Kristiansens Billundas pilsētā. 1932. gadā viņš sāka gatavot koka rotaļlietas, bet uzņēmumu ar nosaukumu "Lego" viņš izveidoja divus gadus vēlāk, 1934. gadā. Plastmasas rotaļlietas sāka ražot tikai 1947. gadā. 1949. gadā kompānija sāka ražot mūsdienās pazīstamos Lego klucīšus, no kuriem varēja veidot dažādas kontrukcijas.

Filmas 
 LEGO filma (2014)
 Lego Betmens. Filma (2017)
 Lego Ninjago filma (2017)
 LEGO filma 2 (2019)

Skatīt arī 
 Legolande

Ārējās saites 

 Oficiālā mājas lapa 

Dāņu izgudrojumi
Izklaide
Dānijas uzņēmumi
Partenons

Partenons () ir grieķu dievietei Atēnai celts templis Atēnās. Tas tika celts aptuveni piecus gadsimtus pirms mūsu ēras. Šis ir viens no visnozīmīgākajiem kultūras pieminekļiem, kas ir labi saglabājies no Klasiskās Grieķijas laikiem. Partenons joprojām simbolizē Seno Grieķiju un Atēnu demokrātiju. Pašlaik Grieķijas kultūras ministrija plāno restaurēt šo celtni.

Partenons 480. gadā pirms mūsu ēras tika iznīcināts Grieķu-persiešu karā. To pēc tam uzcēla no jauna. Kā jau lielākā daļa no grieķu tempļiem, arī Partenons tika izmantots kā dārgumu glabātuve. 6. gadsimtā kristiešu Baznīca to veltīja Jaunavai Marijai. Pēc Osmaņu okupācijas 1460. gados Partenons kļuva par mošeju. 1687. gada 28. septembrī pēc venēciešu bombardēšanas Partenonā uzsprāga Osmaņu munīcija, ko tie glabāja šajā ēkā. Sprādzienu rezultātā stipri cieta gan Partenons, gan arī skulptūras, kas tajā atradās.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Atēnu akropole
Senās Grieķijas celtnes Atēnās
Sengrieķu tempļi
Atēnas
Cietumnieka dilemma

Cietumnieka dilemma ir viena no spēļu teorijas spēlēm, kad, atkarībā no izvēles, spēlētājs ("cietumnieks") kaut ko iegūst vai zaudē. Šādās situācijās spēlētājam ir jāizvēlas, ko darīt, lai iegūtu sev vēlamo. Neatkarīgi no izvēles, kāds cits (vai arī tomēr pats spēlētājs) kaut ko zaudēs. Šajā spēlē nevar būt tā, ka kāds no spēlētājiem neko nezaudē. Dažreiz gadās arī tā, ka, spēlējot atsevišķi, abi spēlētāji zaudē nekā tas būtu, ja tie savus spēkus būtu apvienojuši. Piemēram, politikā cietumnieka dilemma izpaužas kā divu vai vairāku valstu bruņošanās sacensības.

Spēļu teorija
Psiholoģijas teorija
Domu eksperimenti
Eiropas autoceļš E22

|}
|}

E22 ir Eiropas nozīmes transporta ceļš, kas šķērso Latviju no rietumiem uz austrumiem. E22 sākas Lielbritānijā un ved līdz Krievijas Federācijas vidienei.

Gaita 
Holiheda, Mančestra, Līdsa, Grimsbija (Lielbritānija), Amsterdama, Groningena (Nīderlande), Brēmene, Hamburga, Lībeka, Rostoka, Zasnica (Vācija), Trelleborga, Helsingborga, Norčēpinga (Zviedrija), tālāk caur Ventspili - A10 (Pope, Ugāle, Spāre, Strazde, Tukums, Jūrmala) uz Rīgu - A6 - Salaspils - A4 - P5 - P80 - A6 - Jēkabpils - A12 - Rēzekne - A12 - Zilupe uz Krieviju — uz Sasitino - M9 - Veļikije Luki - M9 - Maskavu - M7 - Vladimira - M7 - Ņižņijnovgoroda - M7 - Kazaņu - M7 - Jelabugu - M7 - Igra - P242 - Permu - P242 (Āzija) - Jekaterinburgu, Tjumeņu, Išimu.

Eiropas autoceļi Latvijā
Starptautiskais E ceļu tīkls
Geizers

Geizers ir karstais avots, kam raksturīga neregulāra karstā ūdens vai tvaika izšaušanās no Zemes dzīlēm. Geizeru uzbūvi pēta hidroģeoloģija. Geizeri atrodas tikai dažās vietās uz pasaules un tie ļoti reti izšauj ūdens strūklu un līdz ar to, tā ir reta dabas parādība. Galvenokārt visi geizeru lauki atrodas netālu no vulkāniski aktivājām teritorijām. Ūdens tiek uzsildīts aptuveni 2 kilometru dziļumā, kur tas saskaras ar karstiem iežiem. Pasaulē ir aptuveni 1000 geizeru, no kuriem puse atrodas Jeloustonas nacionālajā parkā. Geizeru vulkāniskā aktivitāte var mainīties vai arī rimties, jo notiek minerālu nogulsnēšanās, kas geizeru nobloķē, blakus geizeru aktivitātes pastiprināšanās, zemestrīču darbība vai arī cilvēku iejaukšanās.

Pasaulē kopā ir tikai seši reģioni, kuros atrodas geizeri. ASV atrodas divi no šiem reģioniem, savukārt pa vienam — Jaunzēlandē, Islandē, Krievijā un Čīlē.

Etimoloģija 

Pirmo reizi eiropieši par geizeriem dzirdēja 1294. gadā, kad tie pirmo reizi tos ieraudzīja Islandē. Vārds "geizers" ir cēlies no slavenākā Islandes geizera — "Geysir", kura nosaukums ir cēlies no islandiešu vārda "gjósa", kas savukārt latviski nozīmē — "izšļākties". Starp citu, šo vārdu islandieši esot patentējuši un to nemaz tik brīvi nevar izmantot.. Mūsdienās šī konkrētā geizera vārds ir mazliet pārveidots un to lieto, lai apzīmētu visus šī veida ģeoloģiskos objektus.

Geizeru uzbūve un darbība 

Geizeri ir īslaicīgas ģeoloģiskas īpatnības. Geizers darbojas augstākais dažus tūkstošus gadu. Tie atrodas vulkāniskajos apgabalos. Geizeri rodas, kad karstie vulkāniskie ieži apakšzemes kambaros sakarsē ūdeni līdz vārīšanās temperatūrai, tad radušies tvaiki izspiež ārpusē spēcīgu tvaika ūdens strūklu. Geizeri var pastāvēt tikai vulkāniski aktīvajās teritorijās, tāpēc, ka to pastāvēšanai nepieciešami trīs svarīgi apstākļi:
 Intensīvs karstums - karstums, kas nepieciešams, lai geizers darbotos, nāk no magmas, kas atrodas tuvu zemes virskārtai. Tā kā geizera darbībai nepieciešams daudz lielāks karstums, nekā tas parasti ir pie zemes virskārtas, tad geizeri atrodas tikai pie vulkāniem vai vulkāniski aktīvām teritorijām. Lai gan reti, geizeri ir sastopami arī ģeoloģiskajās vietās, kur ir pieejama vulkāniskā karstuma izteka.
 Ūdens - ūdens, ko geizers izšauj, rodas no sniega un lietus. Kad nokrišņi sasniedz zemi, tie aiztek uz upēm un strautiem. Neliela daļa (aptuveni 5%) iesūcas zemē. Pamazām, pārvietojoties pa šaurām plaisiņām, ūdens atrod ceļu uz apakšzemes tuneļiem, kas veido geizera sistēmu, un pēc tam tiek izšauts virszemē. Ceļojums no zemes virsmas cauri iežiem un atpakaļ virszemē, izšaujoties no geizera, var ilgt vairāk kā 500 gadu.
 Cauruļveidu sistēma - geizera cauruļveida sistēmā ir nepieciešams slānis ar ūdeni. Tajā ietilpst arī rezervuārs, kurā tas uzkarst. Geizeri bieži vien atrodas zemes plaisās, kas veidojušās no zemestrīcēm. Cauruļveida sistēma ir veidota no plaisu, spraugu, porainu vietu un dažreiz caurumu sistēmām. Saspiešanās sistēmā izraisa spiediena paaugstināšanos, kas izraisa geizera izvirdumu.

Atsauces
Autoceļš A10 (Latvija)

|}
|}
A10 autoceļš Rīga—Ventspils, arī Ventspils šoseja ir 188 km garš galvenais autoceļš Latvijā, daļa no starptautiskā maršruta E22. Autoceļam no krustojuma pie Priedaines līdz Ventspilij šobrīd ir tikai viena josla katrā braukšanas virzienā.

Vēsture 
2016. gada augustā sāka posma no Varkaļu kanāla līdz Jūrmalas šosejai rekonstrukciju, Lielupes tilta rekonstrukciju un seguma atjaunošanu posmā no Smārdes līdz krustojumam ar autoceļu P98, kā arī uzsāka posma līdz krustojumam ar autoceļu P121 rekonstrukciju.
2016. gada novembrī izsludināja konkursu par seguma atjaunošanu posmā Vilksala-Pūre (79,5-85,8 km), kurā uzvarēja SIA "Saldus ceļinieks" ar līgumcenu 1 050 501 EUR.

2019. gada jūnijā sāka A10 rekonstrukciju Jūrmalas šosejas posmā Babītes novadā (13,41 - 19,25 km), ko pabeidza 2020. gada 2. septembrī. Pārbūves laikā ar reciklētu veco asfaltu tika pastiprināti ceļa pamati un uzklātas trīs jauna asfalta kārtas. Atjaunotas arī nobrauktuves divlīmeņu satiksmes mezglā ar Rīgas apvedceļu A5 (Salaspils-Babīte).
Darbus veica piegādātāju apvienība "A.C.B. un Binders" par līgumcenu 22,97 miljoni eiro ar pievienotās vērtības nodokli, ko sedza valsts budžets.

2022. gada martā sākās A10 rekonstrukcija no Kūdras līdz pagriezienam uz Smārdi (41,30–52,74 km). Līdz 2022. gada beigām posmā no Kūdras līdz pagriezienam uz Ķemeriem plānots veikt ceļa segas pilno pārbūvi (norakt zem ceļa esošo kūdras slāni, izbūvēt drenējošo un salturīgo slāni un trīs kārtās ieklāt asfaltbetonu), savukārt posmā no Ķemeru pagrieziena līdz Smārdes pagriezienam plānots veikt asfaltbetona seguma izlīdzinošo frēzēšanu, ceļa profila labošanu un asfaltbetona ieklāšanu trīs kārtās.

Ātrgaitas autoceļa projekts 
2007. gadā izsludināja konkursu skiču projektu izstrādei posmā Priedaine-Sloka. Projekta ietvaros bija plānots autoceļa posmam izbūvēt otro brauktuvi, kā arī ievērot visas prasības, lai autoceļš atbilstu ātrgaitas autoceļa standartiem. 2010. gada maijā tika pabeigts ietekmes uz vidi novērtējums, kas ietver arī posma Sloka-Ķemeri pārbūvi par ātrgaitas autoceļu.

Ap 2025. gadu bija iecerēts veikt vērienīgus A10 rekonstrukcijas darbus arī posmā no Ķemeru līdz Kandavas pagriezienam, piedāvājot divas alternatīvas. Pirmā – 14,5 m plats divjoslu ceļš ar malas joslu, otra – 21 m plats četrjoslu ceļš ar divlīmeņa ceļa mezgliem, satiksmes pārvadiem, gājēju tiltiem, kā arī paralēli A10 trasei no jauna ierīkotiem savācējceļiem jeb vietējas nozīmes ceļiem.

Savukārt 2020. gada Latvijas valsts autoceļu attīstības stratēģija paredz A10 posma Jūrmala - Tukums pārbūvi 48,4 km garumā (2030–2035), tad Tukums – Ventspils pārbūvi 114,6 km garumā (2035–2040).

Ārējās saites 
 Jūrmalas šoseja — tirdzniecības centrs Spice, video

Atsauces 

A10
Pērlhārboras bombardēšana

Pērlhārboras bombardēšana bija Japānas impērijas uzbrukums  amerikāņu militārajai bāzei Pērlhārborā, Havaju salās, Klusajā okeānā. Šis uzbrukums kļuva par argumentu, lai ASV iesaistītos Otrajā pasaules karā.

Uzbrukuma norise 
1941. gada 26. novembrī seši japāņu aviācijas bāzeskuģi pameta ostu Kuriļu salās, sev līdzi vedot četrsimt astoņas lidmašīnas. 

Pirmais uzbrukuma vilnis tika veikts ar 183 lidmašīnām, galvenokārt bumbvedējiem un nelielu skaitu iznīcinātāju. Kad lidmašīnas tuvojās, tās uztvēra ASV armijas radars, bet sakarā ar gaidāmo B-17 bumbvedēju ierašanos no Kalifornijas tas neizraisīja nekādu reakciju. Ceļā uz Pērlhārboru japāņu aviācijai bija vairākas gaisa kaujas ar ASV lidmašīnām, tās brīdināja bāzi. Pulksten 7:48 pēc Havaju laika sākās pārsteiguma uzbrukums. Pārsteiguma uzbrukumu uzsāka lidmašīnas ar torpēdām, kas uzbruka neaizsargātajiem karakuģiem, kas atradās ostā. Pārējās lidmašīnas uzbruka gaisa bāzēm. 

Vēlāk sekoja otrais uzbrukuma vilnis, ko izpildīja 171 lidmašīna. Japānas armijas komandieri vēlējās veikt arī trešo uzbrukuma vilni, bet saprata, ka tas būtu pārāk riskanti.

Ārējās saites

Atsauces 

Otrais pasaules karš
1941. gads
Kaujas ar Japānas piedalīšanos
Kaujas ar ASV piedalīšanos
Otrā pasaules kara kaujas
Kebabs

Kebabs (arābu un persiešu valodās: , [kabāb], turku valodā: kebab) ir uz oglēm vai citā veidā cepta vai grilēta gaļa pēc Tuvo Austrumu, centrālās Āzijas un Dienvidāzijas tautu tradīcijām. Kebaba pagatavošanai parasti izmanto jēra vai liellopu gaļu, bet atsevišķās receptēs pamatā ir vistas gaļa vai zivis. Sakarā ar ticības aizliegumiem, musulmaņi un jūdaisti kebabu negatavo no cūkgaļas.

Kebabs uz iesma 

Kebabs uz iesma (turku valodā: şiş kebabı [ʃiʃ kebabî]) ir uz oglēm cepti vai grilēti uz koka vai metāla iesma (turku valodā: şiş [ʃiʃ]) uzdurti nelieli gaļas gabali. Kebabam izmanto jebkādu gaļu un kopā ar gaļas gabaliem uz iesma parasti uzdur arī dārzeņus vai augļus (baklažāns, tomāts, paprikas pipars, sīpols un sēnes).

Latvijā un visā bijušās Padomju Savienības teritorijā populārs svētku ēdiens ir šiš-kebaba paveids šašliks (Krimas tatāru valodā: şışlıq [ʃîʃlîk]).

Tiek uzskatīts, ka kebaba cepšanai uz iesma pirmsākumi meklējami viduslaiku osmaņu impērijas armijā, kuras karagājienos karavīri uz saviem zobeniem uzdurtos gaļas gabalus cepuši nometnes ugunskuros. Tomēr vēstures avotos ir arī liecības tam, ka šāds gaļas cepšanas veids bijis populārs arī pirms turku ienākšanas Bizantijā.

Grozītais kebabs 

Grozītais kebabs (turku valodā: döner kebab [dœner kebab]) ir uz vertikāla iesma sadurtas lielas jēra vai vistas gaļas šķēles, kas griežas un tiek grilētas no vienas malas ar oglēm vai ar elektrisku sildītāju. Grozītais kebabs ir līdzīgs girosam, šavarmai un taco al pastor.

Grozīto kebabu parasti pasniedz smalki sagrieztu ar salātiem kā pildījumu pitas maizē, picās vai uz šķīvja kopā ar ceptiem frī kartupļiem. Grieztais kebabs ir populārs ātro uzkodu ēdiens vairākās Eiropas valstīs.

Atsauces 

Osmaņu impērijas kultūra
Turcijas virtuve
Jeloustonas nacionālais parks

Jeloustonas nacionālais parks () ir pirmais un vecākais nacionālais parks pasaulē. To 1872. gada 1. martā izveidoja ASV Vaiomingas štata teritorijā (neliela daļa parka teritorijas atrodas arī Aidaho un Montānas štatos). Jeloustonas nacionālais parks ir slavens ar geizeriem, karstajiem avotiem un citiem ģeotermāliem veidojumiem. Jeloustonas nacionālā parka teritorijā dzīvo daudz grizlilāču, vilku, bizonu un aļņu. Parks ir nosaukts par godu dzeltenajām klintīm () Jeloustonas Lielajā kanjonā.

Vēsture 
Parkā atrodas Jeloustonas upes augštece, no kuras tas ieguvis savu vēsturisko nosaukumu. Tuvojoties 18. gadsimta beigām, franču mednieki upi nosauca par Roche Jaune, kas, iespējams, ir tulkojums no Hidatsa indiāņu vārda Mi tsi a-da-zi ("Dzeltenā akmens upe"). Vēlāk amerikāņu mednieki franču nosaukumu angļu valodā padarīja par "dzelteno akmeni". Lai gan parasti tiek uzskatīts, ka upe tika nosaukta pēc dzeltenajiem akmeņiem, kas redzami Jeloustonas Lielajā kanjonā, indiāņu nosaukuma avots nav skaidrs.

Atsauces 

ASV nacionālie parki
Geizeri
UNESCO Pasaules mantojuma vietas ASV
Kaka (futbolists)

Rikardu Iseksons duš Santušs Leite (; dzimis  Braziljā, Brazīlijā), plašāk pazīstamāks kā Kaka (), ir bijušais brazīliešu futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, Brazīlijas izlases dalībnieks.

2007. gadā saņēma Zelta bumbas apbalvojumu kā labākais Eiropas futbolists.

No 2003. līdz 2009. gadam viņš spēlēja AC Milan klubā, bet 2009. gada jūnijā pievienojās Madrides "Real". Viņa pārejas maksa bija 56 miljoni sterliņu mārciņu, kas, pārspējot Zinedina Zidāna rekordu, bija augstākais, kas līdz tam maksāts par spēlētāja transfēru (vēlāk to pārsniedza Krištianu Ronaldu 80 miljonu vērtā pāreja uz to pašu "Real"). Savu karjeru noslēdza 2017. gadā MLS kluba Orlando "City" sastāvā.

Sasniegumi 
Milan

 Itālijas Serie A: 2003–04
 Supercoppa Italiana: 2004
 UEFA Čempionu līga: 2006–07
 UEFA Superkauss: 2007
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2007

Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2011–12
 Copa del Rey: 2010–11

Brazīlija

 FIFA Pasaules kauss: 2002
 FIFA Konfederāciju kauss: 2005, 2009

Individuālie sasniegumi

 Zelta bumba: 2007
 FIFA Pasaules gada labākais spēlētājs: 2007
 UEFA klubu gada labākais spēlētājs: 2006–07
 Itālijas Serie A gada labākais futbolists: 2004, 2007

Atsauces

Ārējās saites 

 Madrides "Real" profils 

1982. gadā dzimušie
Federālajā distriktā dzimušie
Brazīlijas futbolisti
Brazīlijas izlases futbolisti
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
AC Milan spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Zelta bumbas ieguvēji
Stopiņu pagasta vēstures muzejs

Stopiņu pagasta vēstures muzejs izveidots 2000. gadā. Tā pirmsākumos par saturu un ekspozīcijām rūpējās Ulbrokas vidusskolas skolotāji un skolēni, jo muzejs atrodas šīs skolas telpās. Materiālu vākšanā un sistematizēšanā daudz palīdzēja tas, ka daudzi no viņiem dzīvojuši un mācījušies šajā pagastā. Daudz ziņu iegūts no vecākās paaudzes cilvēku stāstiem un atmiņām.
Kopš 2002. gada muzeja vadītāja ir ilggadēja pagasta iedzīvotāja Biruta Zvaigznīte. Pēc viņas vārdiem, muzeja darbības galvenais pamatvirziens ir Stopiņu pagasta cilvēks, viņu laiks un likteņi neatņemama muzeja sastāvdaļa ir tematiskas izstādes, veltītas izciliem novadniekiem un vēsturisku notikumu atcerei. Muzeja krājumā ir tuvu pie tūkstoš priekšmetiem, tai skaitā puse pamatkrājumā.

Tematika 
Muzeja galvenās sadaļas ir:
 pagasta uzņēmumi un organizācijas;
 pagasta ievērojamākie cilvēki (Vera Zozuļa, Uldis Sterģis un citi)
 padomju un vācu okupācijas laiki un tā laika avīzes;
 represijas;
 padomju laiks;
 atmodas laika hronikas;
 izglītība.

Atsauces 

Stopiņu pagasts
Muzeji Latvijā
Ciprešu dzimta

Ciprešu dzimta (Cupressaceae) sugām bagāta skujkoku dzimta. Augi mūžzaļi, retāk vasarzaļi koki un krūmi. Pazīstamākās ģintis ir , , , , ,  un . Daudzās ģintīs līdz mūsdienām ir saglabājušās tikai pa vienai sugai. Liela daļa sugu ir retas un aizsargājamas starptautiskā līmenī.

Klasifikācija 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  (arī kriptomērijas)
 
 
 
 
 
  (arī keningemiju apakšdzimta)
  (arī keningemijas)

Ciprešu dzimta Latvijā 
No lielās ciprešu dzimtas Latvijā savvaļā sastopamas vienīgi . Daudzas dzimtas sugas Latvijā ir introducētas kā krāšņumaugi. Biežāk ir stādīta , kas Latvijā vietām arī veido sējeņu paaudzi. Apstādījumos ir liela kadiķu sugu un šķirņu daudzveidība.

No ciprešu dzimtas pasaules retumiem pie mums stādīta  un retāk kolekcijās — , , ,  apskatāma Latvijas Universitātes Botāniskā dārza augu mājā.

Ārējās saites
Apdrošināšana

Apdrošināšana ir risku iestāšanās ekonomisko seku nodošana apdrošinātājam par apdrošināšanas līgumā noteikto apdrošināšanas prēmiju. Tas ir noteikts ekonomisko darījumu veids, kura mērķis ir nodrošināt apdrošināšanas aizsardzību cilvēkiem un to darījumiem.

Apdrošināšana ir brīvprātīga, izņemot gadījumus, kad to obligāti pieprasa likums. Apdrošināšanas prēmiju nosaka apdrošinātājs.

Uzņēmumiem ir nepieciešamas īpaša veida apdrošināšanas polises, kas nodrošina apdrošināšanu pret konkrētiem riskiem, ar kuriem saskaras konkrēts uzņēmums.

Obligātā apdrošināšana 

Obligātās apdrošināšanas veidus, ievērojot to sociāli ekonomisko nepieciešamību, nosaka atsevišķs likums. Apdrošinātājs, kurš ir saņēmis speciālo atļauju (licenci) obligāto apdrošināšanas operāciju veikšanai, nevar atteikties noslēgt apdrošināšanas līgumu.

Latvijā ir obligāti apdrošināšanas veidi, tai skaitā:
 sauszemes transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskā apdrošināšana (OCTA),
 atsevišķas Civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas, piemēram:
 publiska pasākuma organizatora civiltiesiskās atbildības apdrošināšana,
 prakses ārsta civiltiesiskās atbildības apdrošināšana,
 būvuzņēmēja un būvētāja civiltiesiskās atbildības apdrošināšana,
 apsardzes komersanta civiltiesiskās atbildības apdrošina,
 hidrotehnisko būvju valdītāja civiltiesiskās atbildības apdrošināšana.

Apdrošināšanas veidi 
Apdrošināšanas veidi, katrs no kuriem ir atsevišķi licencējams, ir vienādi visās ES dalībvalstīs, jo tos nosaka ar direktīvām:
 nelaimes gadījumu apdrošināšana;
 veselības apdrošināšana (apdrošināšanai pret slimībām);
 sauszemes transporta (izņemot dzelzceļa transportu) apdrošināšana;
 dzelzceļa transporta apdrošināšana;
 gaisakuģu apdrošināšana;
 kuģu apdrošināšana;
 kravu apdrošināšana;
 īpašuma apdrošināšana pret uguns un dabas stihiju postījumiem (bojājumiem, ko īpašumam, izņemot 3., 4., 5., 6. un 7.punktā minēto īpašumu, nodara uguns, eksplozija, atomenerģija, zemes iegrimšana un citas stihijas);
 īpašuma apdrošināšana pret citiem zaudējumiem (bojājumiem, ko īpašumam, izņemot 3., 4., 5., 6. un 7.punktā minēto īpašumu, nodara krusa, salna, zādzība un citi negadījumi, izņemot 8.punktā minētos);
 sauszemes transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšana;
 gaisakuģu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšana;
 kuģu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšana;
 vispārējās civiltiesiskās atbildības apdrošināšana;
 kredītu apdrošināšana;
 galvojumu apdrošināšana;
 dažādu finansiālo zaudējumu apdrošināšana;
 juridisko izdevumu apdrošināšana;
 palīdzības apdrošināšana;
 dzīvības apdrošināšana;
Biznesa apdrošināšana;
Transportlīdzekļu apdrošināšana.

Atsauces

Skatīt arī 
 Apdrošinātājs
 Finanšu un kapitāla tirgus komisija

Ārējās saites 
 Latvijas Apdrošinātāju asociācija 
 Finanšu un kapitāla tirgus komisija 
 FKTK Klientu skola — Risku apdrošināšana 
 Latvijas Transportlīdzekļu apdrošinātāju birojs 
 Likums "Par apdrošināšanas līgumu" 
 Apdrošināšanas sabiedrību un to uzraudzības likums 
 VSAA — Obligātās sociālās apdrošināšanas iemaksas 
 Eiropas Savienības veselības aizsardzības portāls
Multikulturālisms

Multikulturālisms jeb daudzkulturālisms ir ideoloģija, politika un diskurss, kas iestājas par kultūras plurālisma vērtībām un kultūras formu daudzveidības saglabāšanu. Multikulturālisma kontekstā atšķirības tiek apzīmētas nevis ar jēdzienu „svešs”, bet gan „atšķirīgs”. Diferences domāšana norāda, ka jebkuram atšķirīgajam ir tiesības pastāvēt tāpēc, ka tas ir vēsturiski veidojies, ka ar to saistās savdabība, ka tas ir neaizstājams ar otru, nevar ieņemt otra vietu, ka tā funkcijas ir vienreizīgas un tāpēc neaizstājamas.

Multikulturālisma galvenā ideja ir balstīta uz faktu, ka valstī, kurā dzīvo vairākas etniskās grupas ar atšķirīgām kultūrām, tiek saglabāts līdzsvars un neviena no kultūrām netiek apspiesta, kā arī tiek radīti labvēlīgi apstākļi kultūras attīstībai.

20. gadsimta 70. gadi iezīmēja multikulturālima izplatību pasaulē. Pēc britu profesora Bhikhu Pareka (Bhikhu Parekh) domām vislabāk šo konceptu ir uztvert nevis kā politisku doktrīnu ar savu programmu un nevis kā filozofiju un teoriju, kas nosaka cilvēka vietu pasaules sistēmā, bet gan kā cilvēku dzīves veidu.

A. Kuropjatniks (А. Куропятник) atzīmē, ka multikulturālā sabiedrībā līdzās pastāv un sadzīvo cilvēku grupas, kurām ir dažāda etnokulturālā piederība. Pie šādām grupām pieskaita ne tikai imigrantus, bet arī mazākumtautības, kurām ir sava valoda, reliģija, kopēja izcelsme, etniskā teritorija un līdzīgi politiskie uzskati.

Multikulturālisms kā daudzu sabiedrību raksturiezīme ir kultūru plurālisma atzīšana un nostiprināšana. Aizstāvot kultūru dažādību, multikulturālisms balstās uz to, ka kultūras atšķirības valstī kā organizētajā sabiedrībā nepazūd un netiek nolīdzinātas, bet gan eksistē ar nostiprināšanas tendenci. Par kultūras atšķirībām var uzskatīt valodu, tradīcijas, reliģiju, vērtības.

Atsauces 
 Куропятник, А. Мультикультурализм: проблемы социальной стабильности полиэтнических обществ. Санкт-Петербург: Санкт-Петербургский университет, 2000, 150. стр
 Тишков, В. Политика мультикультурализма: теория и практика. https://web.archive.org/web/20070629102841/http://www.bashedu.ru/evrazia/r_s/R_content1.htm
 Parekh, B. What is multiculturalism? http://www.india-seminar.com/1999/484/484%20parekh.htm

Ārējās saites 
 Krupņikova M. Politkorektums — multikulturālisma blakne
 Makkonens T. Vai multikulturālisms ir kaitīgs cīņai pret diskrimināciju?
 Ēriks Treļs Kārtības policijas inspektora darbs daudznacionālajā sabiedrībā. http://trels.lv/publikacijas_10.html
 Multikulturālisms — nevis “vai”, bet “kāds” — D. M. Veinstoka intervija

Socioloģija
Dzintars Zaķis

Dzintars Zaķis (dzimis  Jēkabpilī) ir latviešu uzņēmējs un politiķis, pārstāvējis partiju "Vienotība" (iepriekš "Jaunais laiks"). Viņš ir bijis vairāku Saeimu deputāts.

Biogrāfija 
Beidzis Jēkabpils 1. vidusskolu 1988. gadā un Rīgas Tehniskās universitātes Automātikas un skaitļošanas tehnikas fakultāti 1993. gadā, iegūstot inženierzinātņu bakalaura grādu datoru tehnikā. Līdz ievēlēšanai Saeimā Dz. Zaķis nodarbojās ar uzņēmējdarbību, bijis Jēkabpils Datoru centra vadītājs, SIA "Niko-Loto" komercdirektors.

Politiskā darbība 
2002. gadā iesaistījies politikā, kļūstot par partijas "Jaunais laiks" biedru. Rudenī ievēlēts 8. Saeimā, kur darbojās arī kā Ekonomikas ministrijas parlamentārais sekretārs līdz 2006. gada aprīlim. Ievēlēts partijas "Jaunais laiks" valdē 2006. gada kongresā. 2006. gadā Dz. Zaķis tika ievēlēts 9. Saeimā, kur bija "Jaunā laika" frakcijas priekšsēdētājs un Nacionālās drošības komisijas priekšsēdētāja biedrs, kā arī darbojās Tautsaimniecības, agrārās, vides un reģionālās politikas komisijā un vairākās apakškomisijās. 

2010. gadā ievēlēts 10. Saeimā no apvienības "Vienotība" saraksta, tāpat arī Saeimas ārkārtas vēlēšanās 2011. gadā ievēlēts 11. Saeimā. Abos pēdējos sasaukumos vada "Vienotības" Saeimas frakciju.

2014. gadā ievēlēts 12. Saeimā. Uzreiz pēc vēlēšanām viņa partijas biedrs Juris Vidiņš vērsās Drošības policijā par iespējamu vēlētāju balsu pirkšanu par labu Dz. Zaķim. Tā rezultātā 7. oktobrī viņš atkāpās no "Vienotības" Saeimas frakcijas vadītāja amata un apturēja darbību partijā. Pēc notiesājoša sprieduma (balsu pircējam, bet ne pašam politiķim) Dz. Zaķis oktobra beigās paziņoja par izstāšanos no "Vienotības".

Pētnieciskās žurnālistikas centra Re:Baltica veiktajā pētījumā par 12. Saeimas deputātu uzstāšanos tribīnē un ziņojumu gatavošanu atzīts par vienu no 12 "nerunīgajiem deputātiem", jo 12. Saeimā 44 pavadītajos mēnešos Zaķis tikai četras reizes runājis no tribīnes un ne reizi nav gatavojis ziņojumu par kādu likumprojektu.

Atsauces

Ārējās saites 

 CVK profils

1970. gadā dzimušie
Jēkabpilī dzimušie
"Jaunā laika" politiķi
"Vienotības" politiķi
8. Saeimas deputāti
9. Saeimas deputāti
10. Saeimas deputāti
11. Saeimas deputāti
12. Saeimas deputāti
Latvijas parlamentārie sekretāri
Latvijas uzņēmēji
Rīgas Tehniskās universitātes absolventi
Artis Kampars

Artis Kampars (dzimis  Tukumā) ir latviešu uzņēmējs un politiķis, vairāku Saeimu deputāts un bijušais Latvijas ekonomikas ministrs. Pārstāv partiju "Vienotība" (iepriekš — "Jaunais laiks").

Biogrāfija 
1985. gadā beidza Tukuma 2. vidusskolu. 1992. gadā absolvēja Rīgas Tehniskās universitātes Mehānikas un Mašīnbūves fakultāti, specialitātē "Automobiļi un automobiļu saimniecība", iegūstot inženiera — mehāniķa diplomu.

Līdz ievēlēšanai Saeimā bija sava uzņēmuma "Ronis" direktors, koordinēja arī kino kluba "Grands" darbību Tukumā.

Politiskā darbība 
Politikā mēģināja iesaistīties jau 2001. gadā, kad nesekmīgi kandidēja Tukuma pilsētas domes vēlēšanās no Latvijas Demokrātiskās partijas.
2002. gadā iestājās jaunveidotajā partijā "Jaunais laiks", tika ievēlēts 8. Saeimā, 2006. gadā ievēlēts  9. Saeimā. Bija "Jaunā laika" Saeimas frakcijas priekšsēdētāja vietnieks, partijas Reģionālās padomes vadītājs, kopš 2008. gada arī Domes priekšsēdētājs. Darbojās Saeimas Budžeta un finanšu (nodokļu) un Eiropas lietu komisijā. Pašvaldību un 9. Saeimas vēlēšanu kampaņas vadības grupas vadītājs. Līdztekus budžeta un finanšu jautājumiem nodarbojās arī ar pašvaldību lietām un ar pilsoniskās sabiedrības attīstību saistītajiem likumpojektiem.

 kļuva par Ekonomikas ministru Valda Dombrovska valdībā. Darbība ministra amatā vērtēta neviennozīmīgi. Oponenti kritizējuši viņu par vājo izpratni par ekonomiskajiem procesiem valstī, kamēr piekritēji atzīmējuši A. Kampara sasniegumus, izvedot valsti no ekonomiskās krīzes. 2010. gadā opozīcija vairākkārt mēģināja viņu atbrīvot no ministra amata, tomēr izšķirīgajā Saeimas balsojumā  ar minimālu pārsvaru A. Kampars saglabāja savu vietu Ministru kabinetā.

2010. gada rudenī ievēlēts 10. Saeimā no apvienības "Vienotība" saraksta, taču drīz mandātu nolika, jo nolēma turpināt darboties  Ekonomikas ministra amatā arī V. Dombrovska otrajā valdībā.

2011. gada aprīlī portāls pietiek.com publicēja informāciju un vērsās KNAB ar iesniegumu par nesakritībām A. Kampara 2010. gada amatpersonas ienākumu deklarācijā, kas radīja aizdomas par nelikumīgiem ienākumiem. A. Kampars uz apvainojumiem atbildēja, ka visi uzrādītie ienākumi ir legāli un noliedza iespēju atkāpties no amata.

11. Saeimas ārkārtas vēlēšanās A. Kampars nekandidēja. 2011. gada novembrī ieņēma partijas "Vienotība" ģenerālsekretāra posteni.

Atsauces

Ārējās saites 
 Arta Kampara blogs portālā Diena.lv

1967. gadā dzimušie
Tukumā dzimušie
Demokrātiskās partijas "Saimnieks" politiķi
"Jaunā laika" politiķi
"Vienotības" politiķi
Latvijas ekonomikas ministri
8. Saeimas deputāti
9. Saeimas deputāti
10. Saeimas deputāti
Rīgas Tehniskās universitātes absolventi
Ingrīda Circene

Ingrīda Circene (dzimusi  Rīgā) ir latviešu ārste un politiķe, pārstāv partiju "Vienotība" (iepriekš "Jaunais laiks"). Bijusi Latvijas Republikas veselības ministre vairākās valdībās un vairāku Saeimas sasaukumu deputāte.

Dzīvesgājums 
1975. gadā I. Circene beigusi Rīgas 4. vidusskolu, bet 1981. gadā — Rīgas Medicīnas institūtu (RMI).

Mācoties RMI, strādājusi arī slimnīcā "Linezers" un Rīgas Ātrās palīdzības stacijā. 1981. gadā sākusi strādāt Aizputē par ginekoloģi. 1993. gadā I. Circene kļuva par Aizputes galveno ārsti, bet pēc 5 gadiem par Liepājas rajona galveno ārsti — viņas pārraudzībā bija poliklīnika, slimnīcas ginekoloģiskā un ķirurģiskā nodaļa, dzemdību nams un bērnu slimnīca.

Politiskā darbība 
Ingrīda Circene trīs reizes bijusi ievēlēta Aizputes pilsētas domē. 2002. gadā iestājusies partijā "Jaunais laiks" un ievēlēta 8. Saeimā, kur bijusi Cilvēktiesību un sabiedrisko lietu komisijas priekšsēdētāja. Eiropas Padomes Parlamentārās Asamblejas Latvijas delegācijas pārstāve kopš . Pēc Āra Audera demisijas kļuvusi par veselības ministri Einara Repšes valdībā, amatu ieņēma no  līdz . Pēc valdības demisijas atjaunoja Saeimas deputāta mandātu.

2006. gadā ievēlēta 9. Saeimā, darbojās Saeimas Cilvēktiesību un sabiedrisko lietu komisijā un Saimnieciskajā komisijā. 2009. gadā kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās, bet netika ievēlēta. 2010. gadā ievēlēta 10. Saeimā no apvienības "Vienotība" saraksta.

2011. gadā notikušajās 11. Saeimas ārkārtas vēlēšanās I. Circene netika ievēlēta Saeimā, paliekot uzreiz "aiz svītras". Taču 25. oktobrī viņa otro reizi kļuva par veselības ministri, ieņemot šo amatu Valda Dombrovska trešajā valdībā. Veselības ministra amatu I. Circene saglabāja arī nākamajā — Laimdotas Straujumas Ministru kabinetā.

2014. gada 9. martā LTV1 raidījumā "de Facto" tika demonstrēts senāk uzņemts videosižets, kurā I. Circene sola mediķiem 10% algas palielinājumu un piemaksas, kā arī intervijas ar mediķiem, kuri apgalvoja, ka minēto algas palielinājumu nav saņēmuši. Intervēta no jauna, I. Circene mēģināja noliegt, ka solījusi algas palielinājumu. 2014. gada jūlijā pēc ilgstošām veselības problēmām, kā arī mediķu protestiem pret ministri, I. Circene, par iemeslu minot politisku spiedienu, iesniedza demisijas rakstu valdības vadītājai L. Straujumai, kas to pieņēma.

2022. gadā I. CIrcene kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās no apvienības "Jaunā Vienotība", taču netika ievēlēta.

Atsauces

Ārējās saites 
 gramata21.lv I. Circenes biogrāfija virtuālajā enciklopēdijā Latvijas ļaudis
 Profils Centrālās vēlēšanu komisijas mājaslapā
 CV Ministru kabineta mājaslapā

1956. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
"Jaunā laika" politiķi
"Vienotības" politiķi
Latvijas veselības ministri
8. Saeimas deputāti
9. Saeimas deputāti
10. Saeimas deputāti
Saeimas Cilvēktiesību un sabiedrisko lietu komisijas priekšsēdētāji
Latvijas mediķi
Rīgas Medicīnas institūta absolventi
Putilov-Garford

Putilov-Garford ir Krievijā, laika posmā no 1914. līdz 1917. gadam izgatavotas bruņu mašīnas. Tās tika būvētas uz amerikāņu Garford kravas automašīnu šasijām, un mūsdienās tiek uzskatītas par vissmagāk bruņotajām Pirmā pasaules kara laika bruņu mašīnām.

Vēsture

Izstrāde 
1914. gada rudenī Putilov rūpnīcā Sanktpēterburgā tika izstrādāts dizains jaunai bruņu mašīnai uz amerikāņu Garford kravas automašīnas bāzes. Automobilim bija aizmugurējo riteņu ķēdes piedziņa, 36 zs motors un samērā vājas spējas pārvietoties pa sliktiem ceļiem. Cara armija pasūtīja kopumā 70 šādus bruņu automobīļus.

Automobiļa bruņojums sastāvēja no 57 mm vai 76 mm lielgabala, kas bija novietots tornī automobīļa aizmugurē, un trīs ložmetējiem: viens tornī blakus lielgabalam, pārējie divi speciālās lūkās automobīļa sānos. Tornis bija kustināms 270 grādu leņķī.

Lielā masa padarīja automobili diezgan grūti vadāmu un ierobežoja tā pārvietošanās spējas. Ar to varēja braukt faktiski tikai pa ceļiem. Savdabīgu risinājumu izdomāja Padomju armijā, kas daļai šo automobīļu nomainīja gumijas riepas pret vagonu riteņiem un izmantoja tos kā bruņu vilcienu vagonus vai drezīnas.

Bruņu mašīnas izgatavoja divās sērijās. Tās viena no otras atšķīrās ar to, ka vēlākajiem modeļiem tika uzstādītas biezākas bruņas, lielāka kalibra lielgabals (76 mm) un tajā bija vairāk vietas munīcijai.

Dienesta vēsture 
Putilov-Garford bieži tika iedalīti kopā ar vieglāk bruņotām bruņu mašīnām, piemēram Austin. Boļševiki Krievijas pilsoņu kara laikā diezgan veiksmīgi izmantoja šīs bruņu mašīnas pret britu tankiem. Tā bija vienīgā Pirmā pasaules kara laika bruņu mašīna, kura varēja stāties pretim tankiem. Padomju armijas bruņojumā Putilov-Garford palika līdz pat Otrā pasaules kara sākumam, kad tos izmantoja pret uzbrūkošo vācu karaspēku.

Skatīt arī 
 Autotanku brigāde (Latvija)

Ārējās saites 
 Czolgiem.com
 Landships.Freeservers.com

Bruņuautomobiļi
Almasana

Almasana () ir municipalitāte Spānijā. Tā atrodas Sorijas provincē, Kastīlijas-Leonas autonomajā reģionā. Pēc 2004. gada tautas skaitīšanas datiem tajā dzīvo 5 755 iedzīvotāji. Tā ir 165 km² liela.

Kastīlijas un Leonas pilsētas
Sorijas provinces municipalitātes
Mute

Mute ir ķermeņa atvere, caur kuru tiek uzņemta barība, daudzos gadījumos notiek arī elpošana. Mutes atvere (rima oris) savieno mutes dobuma priekštelpu ar ārējo vidi. Mutes atveri norobežo augšlūpa, apakšlūpa. Tās savienojās ar lūpu saikni un izveido mutes kaktiņu.

Funkcijas 
Mutei ir svarīga loma mutvārdu komunikācijās (tā ir balss aparāta daļa), sejas izteiksmēs, skūpstos, ēšanā, dzeršanā (sevišķi ar salmiņu), elpošanā un smēķēšanā. 
Bērni piedzimst ar zīšanas refleksu, ar kura palīdzību, lietojot lūpas un žokļus, tie instinktīvi baroties zīžot.

Kulturālie aspekti 

Sekojot vispārējiem etiķetes principiem, mutei ir jābūt aizvērtai, sevišķi košļājot. Lūpas bieži tiek izrotātas ar lūpu krāsu vai lūpu spīdumu, kaut gan lielākajā daļā cilvēku kopienu tas ir raksturīgi tikai sievietēm.

Pīrsings ir kļuvis populārs jaunākās paaudzes vidū, lai gan daudzām tautām (sevišķi Āfrikā un Āzijā) tas tiek lietots jau sen. Lūpas, mēle un 'Monro' (Monro pīrsings ir pīrsinga paveids, kad tas tiek veikts tajā vietā uz sejas, kur Merilinai Monro bija dzimumzīme) pīrsingi tiek lietoti ļoti daudzveidīgi. Dažāda veida pīrsingi un mazītiņi auskari daudzās rietumu kultūrās tiek uzskatīti par dumpinieciskuma pazīmi.

Mutes mikroflora 
Pārsvarā mutē dzīvo anaerobās baktērijas, kas gaisa vidē iet bojā. Zoba aplikumā ir ~ 200 sugu mikroorganismu. Daudzas sugas nav identificētas, jo laboratorijas apstākļos tās grūti kultivēt. Ja netīra zobus, baktēriju daudzums ļoti strauji palielinās – parādās aerobas un anaerobas patogēnas baktērijas. Katru dienu cilvēks ar siekalām norij 1 g  baktēriju. Baktērijas barojas ar barības atlikumiem, kas palikuši mutē pēc ēšanas, neiztīrot zobus, un kā atkritumvielas izdala dažādas skābes, kas rada plaisas zoba emaljā. Plaisās savairojas baktērijas, tās padziļina plaisas – veidojas zobu kariess.

Attīstība 
Augšlūpas vertikālā rieva formējas embrija stadijā un ja šis process pilnībā nebeidzas, veidojas zaķa lūpa vai vilka rīkle.

Ārējās saites 

Gremošanas orgānu sistēma
Stomatoloģija
Galva
Pronatora kanāla sindroms

Nerviem ejot cauri dabīgiem ķermeņa sašaurinājumiem vai tuneļiem tie dažādu patoloģisku procesu rezultātā var tikt saspiesti un būtiski traucēt rokas funkciju. Vistipiskākās sūdzības ir sāpes, dedzināšana, tirpšana (sevišķi naktī). 

Grozītājmuskuļa sindroms (Pronatorsindroms). Slimības simptomi ir ļoti tāpat kā karpālā kanāla sindromā, tomēr pie šīs saslimšanas vidus nervs ir nospiests apakšdelmā nevis karpālajā tunelī. Karpālā tuneļa atvēršanas operācija nedos vēlamo rezultātu. Diemžēl elektomiogrāfija un nervu vadīšanas izmeklējumi nepalīdz diagnosticēt šo sindromu, jo tas pēc būtības ir diamisks (pretēji Karpālā Tuneļa Sindromam (KTS), kurš ir statisks). Sūdzības par tirpšanu un nespēku biežāk ir dienas laikā, pretēji tam kā tas ir pie KTS. Šis ir viens no biežākajiem neveiksmīgas KTS operācijas iemesliem. Šo slimību parsti uzsāk ārstēt konstervatīvi ar vingrinājumiem un pretiekaisuma medikamentiem. ja tas nelīdz tad nepieciešama operācija, kuru izdarīs mikroķurugs (plastiskais ķirurgs) vai plaukstas ķirurgs.

Sindromi
Dienvidkorejas hokeja izlase

Dienvidkorejas hokeja izlase ir komanda, kas pārstāv Korejas Republiku starptautiskajās hokeja spēlēs. Pašlaik (2021) tā atrodas 18. vietā Starptautiskās hokeja federācijas vīriešu hokeja izlašu rangā. Pirmo reizi Pasaules čempionātā piedalījās 1979. gadā, debitējot ar 7. vietu C grupā. Daudzus gadus spēlēja zemākajās divīzijās. 2017. gadā izlase izcīnīja 2. vietu pasaules čempionāta 1. divīzijas A grupā un 2018. gada Pasaules čempionātā pirmo reizi spēlēja elites divīzijā. 

Pirmo reizi olimpisko spēļu turnīram kvalificējās 2018. gadā kā spēļu rīkotājvalsts.
2021. gadā tā bija iedalīta IIHF Pasaules čempionāta IA divīzijā.

Dienvidkorejas jauniešu (U18) izlasei pieder lielāka uzvara hokejā — 1998. gada Āzijas-Okeānijas čempionātā tā ar 92:0 pārspēja Taizemes jauniešu izlasi.

Sasniegumi

Olimpiskās spēles 
 2018 — 12. vieta

Pasaules čempionāts 

 1979 — 25. vieta (7. vieta C grupā)
 1982 — 24. vieta (8. vieta C grupā)
 1986 — 25. vieta (9. vieta C grupā)
 1987 — 26. vieta (2. vieta D grupā)
 1989 — 23. vieta (7. vieta C grupā)
 1990 — 25. vieta (9. vieta C grupā)
 1991 — 24. vieta (8. vieta C grupā)
 1992 — 26. vieta (6. vieta C1 grupā)
 1993 — 29. vieta (9. vieta C grupā)
 1994 — 30. vieta (3. vieta C2 grupā)
 1995 — 33. vieta (4. vieta C2 grupā)
 1996 — 33. vieta (5. vieta D grupā)
 1997 — 30. vieta (2. vieta D grupā)
 1998 — 31. vieta (7. vieta C grupā)
 1999 — 30. vieta (6. vieta C grupā)
 2000 — 29. vieta (5. vieta C grupā)
 2001 — 30. vieta (1. vieta 2. divīzijas A grupā)
 2002 — 27. vieta (6. vieta 1. divīzijas A grupā)
 2003 — 29. vieta (1. vieta 2. divīzijas A grupā)
 2004 — 27. vieta (6. vieta 1. divīzijas B grupā)
 2005 — 33. vieta (3. vieta 2. divīzijas A grupā)
 2006 — 31. vieta (2. vieta 2. divīzijas B grupā)
 2007 — 30. vieta (1. vieta 2. divīzijas B grupā)
 2008 — 28. vieta (6. vieta 1. divīzijas A grupā)
 2009 — 29. vieta (1. vieta 2. divīzijas B grupā)
 2010 — 25. vieta (5. vieta 1. divīzijas B grupā)
 2011 — 22. vieta (3. vieta 1. divīzijas A grupā)
 2012 — 23. vieta (1. vieta 1. divīzijas B grupā)
 2013 — 21. vieta (5. vieta 1. divīzijas A grupā)
 2014 — 22. vieta (6. vieta 1. divīzijas A grupā)
 2015 — 23. vieta (1. vieta 1. divīzijas B grupā)
 2016 — 21. vieta (5. vieta 1. divīzijas A grupā)
 2017 — 18. vieta (2. vieta 1. divīzijas A grupā)

Atsauces 

Hokejs Dienvidkorejā
Āzijas hokeja izlases
Aspergera sindroms

Aspergera sindroms (saīsināti AS) ir viens no autisma paveidiem, kas parasti attiecināms uz vieglu autisma formu. Šo terminu 1981. gadā ieviesa Lorna Vinga. Viņa šo slimību nosauca austriešu psihiatra un pediatra Hansa Aspergera vārdā, kura darbs netika novērtēts līdz pat 1990. gadiem. Ar Aspergera sindromu slimiem cilvēkiem parasti ir grūti iekļauties sabiedrībā. Toties viņi daudz vieglāk saskata dažādas likumsakarības, kuras citiem paliek nepamanītas. Daži uzskata, ka ar šo slimību slimoja Sokrats, Čārlzs Darvins, Īzaks Ņūtons un Alberts Einšteins, kaut arī nevienam no viņiem dzīves laikā diagnoze netika uzstādīta.

Cilvēkiem ar Aspergera sindromu ir raksturīgs šaurs interešu loks, kurā iekļaujas visnotaļ specifiskas lietas (piemēram, dinozauri vai kosmoss); tāpat ir raksturīga monotona, gandrīz robotiska balss. Dažkārt šo cilvēku jūtas var šķist esam "iesaldētas", bet tajā pašā laikā ir arī iespējams, ka Aspergera sindroma pacients ir pārlieku līdzjūtīgs.

Autisma cēlonis nav zināms. Daļēji tas ir iedzimstošs, bet to var ietekmēt arī vides faktori.  Nav arī viens vienīgs piemērots ārstēšanas veids. Terapiju mērķis ir uzlabot sliktas komunikāciju prasmes, tikt galā ar obsesīvām rutīnām, ar fizisku neveiklību. Var tikt izmantotas šādas terapijas: sociālo prasmju treniņš, kognitīvi - biheiviorālā terapija, fizioterapija, vecāku apmācības. Medikamenti var tik izmantoti saistītu slimību ārstēšanā, piemēram, garastāvokļa traucējumu vai trauksmes. Lielākā daļa simptomu bērniem parasti samazinās, bērniem pieaugot, tomēr sociālās un komunikāciju grūtības mēdz saglabāties.

Atsauces 

Autisms
Bērnības psihiskie traucējumi
Pedagoģiskā psiholoģija
Eponīmi
Ģenētiskās slimības
Psihiski un uzvedības traucējumi
Neiroloģiskie traucējumi
Speciālā izglītība
Sindromi
AS

AS var būt:
as
 Asamiešu valodas ISO 639-1 kods

As
 Arsēna ķīmiskais simbols
 Augstie slāņmākoņi (Altostratus)

AS
 Akciju sabiedrība — uzņēmuma veids
 Viens no autisma paveidiem Aspergera sindroms
 Amerikāņu Samoa ISO 3166-1 kods
Spārnkauls

Spārnkauls (Os sphenoidale) ir galvaskausa smadzeņu daļas kauls, tas ir nepāra, gaisu saturošs un tā mugurējā virsma saaug ar pakauša kaula pamatni. Tas ieņem centrālo daļu galvaskausa pamatnē. Spārnkauls nedaudz atgādina taureni vai sikspārni ar izplestiem spārniem.

Uzbūve 

Spārnkaulam izšķir:
 ķermeni (corpus)
 divus lielos spārnus (alae majores)
 divus mazos spārnus (alae minores)
 divus spārnveida izaugumus (processus pterygoidei)

Spārnkaula ķermenis 

Spārnkaula ķermenim kuba forma ar sešām virsmām: augšējo, apakšējo, mugurējo, priekšējo un divām sānu virsmām.
Ķermeņa priekšējā virsmā ir kaula dobuma atvere (apertura sinus sphenoidalis), caur kuru var nokļūt gaisu saturošā pāra dobumā (sinus sphenoidalis). Starp abiem dobumiem ir spārnkaula dobumu starpsiena (septum sinuumu sphenoidalium), tās turpinājumu veido spārnkaula šķautne.
Mugurējā virsma ~18 gadu vecumā saaug ar pakauša kaula pamatni, bet līdz šim vecumam starp abiem kauliem ir skrimslis.
Augšējā virsmā atrodas redzes nerva krustojuma rieva (sulcus chiasmatis), kam mugurpusē ir sedlu pauguriņš (tuberculum sellae). Aiz sedlu pauguriņa ir turku sedli (sella turcica) ar smadzeņu piedēkļa bedrīti (fossa hypophysialis), aiz kura paceļas sedlu mugura (dorsum sellae).
Sānu visrmas ir nelielas un uz tām atrodas miega artērijas rieva (sulcus caroticus).

Spārnkaula lielie spārni 

Lielie spārni (alae majores) atiet no ķermeņa sānu virsmām, spārniem arī ir vairākas virsmas: smadzeņvirsma (facies cerebralis); acs dobuma virsma (facies orbitalis); augšžokļa virsma (facies maxillaris); deniņu virsma (facies temporalis); padeniņu virsma (facies infratemporalis).
 Smadzeņvirsma ir vērsta uz priekšu un uz augšu, tajā atrodas trīs atveres: apaļā (foramen rotundum), ovālā (foramen ovale) un smailes atvere (foramen spinosum).
 Acs dobuma virsma ir vērsta uz priekšu un uz augšu.
 Augšžokļa virsma ir vērsta uz priekšu un uz leju.
 Deniņvirsma ir vērsta laterāli.
 Padeniņu virsma ir vērsta laterāli un uz leju. Deniņu virsmu un padeniņu virsmu atdala padeniņšķautne (crista infratemporalis).

Visas lielo spārnu virsmas ir gludas, izņemot smadzeņvirsmu, kurai ir labi izteikti smadzeņu kroku un rievu iespiedumi bedrīšu un pacēlumu veidā (impressiones digitatae et juga cerebralia).

Spārnkaula mazie spārni 

Mazie spārni (alae minores) sākas ar divām saknītēm, atiet uz priekšu un uz augšu no spārnkaula ķermeņa augšējās virsmas priekšējās malas. Starp abām saknītēm atrodas redzes kanāls (canalis opticus), bet starp mazajiem un lielajiem spārniem veidojas acs dobuma augšējā sprauga (fissura orbitalis superior), kas savieno galvaskausa dobumu ar acs dobumu. Mazo spārnu mugurējā, brīvā mala ir gluda.

Spārnkaula spārnveida izaugumi 

Spārnveida izaugumi (processus pterygoideus) sākas lielo spārnu saauguma vietā ar spārnkaula ķermeni. Tie ir vērsti uz leju un katrs sastāv no laterālās un mediālās plātnītes (lamina medialis et lateralis). Priekšā šīs plātnītes savienojas un savienojuma vietā veidojas spārnveida izauguma un aukslēju rieva (sulcus pterygopalatinus), bet mugurpusē plātnītes attālinās viena no otras un veido spārnveida izauguma bedri (fossa pterygoidea).

Papildus attēli 

Kauli