joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jeļena Tairova

Jeļena Tairova (;  Minska —  Maskava) bija Baltkrievijas un Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (2006).

Biogrāfija 
2001. gadā, pārstāvot Baltkrieviju, izcīnījusi zelta medaļu Eiropas jauniešu šaha čempionātā un bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U10 vecuma kategorijā. Vēlāk pārcēlusies uz Krieviju. Divas reizes bijusi otrā Eiropas junioru šaha čempionātos U12 vecuma kategorijā (2002, 2003). Izcīnījusi četras medaļas vecuma kategorijā U14: zelta (2005. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā), divas sudraba (2004. un 2005. gadā Eiropas junioru šaha čempionātos) un bronzas (2004. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā). 2005. gadā uzvarējusi šaha turnīros Minskā un Jeļizavetas Bikovas memoriālā Vladimirā. 2006. gadā uzvarējusi Krievijas junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā un kopā ar Tatjanu Kosincevu un Nadeždu Kosincevu dalījusi otro vietu Krievijas sieviešu šaha čempionātā (uzvarējusi Jekaterina Korbuta). 2007. gadā bijusi otrā Krievijas sieviešu šaha čempionātā (uzvarējusi Tatjana Kosinceva). 2007. gadā Bādhomburgā kopā ar Moniku Socko dalījusi 3. vietu starptautiskajā šaha turnīrā (uzvarējusi Džao Sjue).

Pārstāvējusi Krievijas komandu Pasaules komandu šaha čempionātā 2007. gadā, un gan komandu, gan individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba medaļas. Divas reizes (2006, 2007) pārstāvējusi Krievijas izlasi mačos pret Ķīnu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2006. gadā Tairovai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu, bet 2007. gadā - starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).

2008. gadā Tairovai ticis atklāts plaušu vēzi. 2010. gadā mirusi pēc ilgstošas slimības.

Atsauces

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
2010. gadā mirušie
Minskā dzimušie
Baltkrievijas šahisti
Krievijas šahisti
Pšemislavs Ņemecs

Pšemislavs Ņemecs (; dzimis ) ir bijušais Polijas šosejas riteņbraucējs, kurš karjeras laikā pārstāvēja ,  un  komandas.

Karjera 
Dzimis Osvencimā. Ņemecs profesionāļos debitēja 2002. gadā  komandā. 2005. gadā viņš uzvarēja Tour of Slovenia, bet 2006. gadā Tour of Tuscany sacensībās, kā arī vairākus posmus Route du Sud. Ņemecs startēja arī 2008. gada olimpiskajās spēlēs, finišējot piecpadsmitajā vietā grupas braucienā.

2013. gadā Ņemecs finišēja desmitniekā vairākās daudzdienu sacensībās, ieskaitot Giro Del Trentino, Volta a Catalunya un Tirreno—Adriatico. Pēc iegūtās trešās vietas kopvērtējumā 2013. gada Giro del Trentino Ņemecs tika iekļauts Lampre sastāvā startam 2013. gada Giro d'Italia, kur palīdzēja Mikēlem Skarponi kopvērtējumā izcīnīt ceturto vietu, bet pats ieņēma augsto sesto vietu.

Nozīmīgāko uzvaru Ņemecam izdevās izcīnīt 2014. gada Vuelta a España posmā. Viņš bija daļa no atrāviena un finišēja vienatnē pēdējā kāpumā uz Kovadongas ezeriem.

Sasniegumi lielajās tūrēs 

Piezīme: IZST — izstājās

Atsauces

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Polijas riteņbraucēji
Vuelta a España posmu uzvarētāji
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Mazpolijas vojevodistē dzimušie
Domino princips

Domino princips — noteiktas parādības izplatība pa ķēdi (ķēdes reakcija) kāda faktora, kas iedarbojas uz ķēdes pirmo elementu, ietekmē.

Apraksts 
Domino princips nozīmē, ka ķēdes pirmā elementa nelielas izmaiņas izsauc analoģiskas izmaiņas tiem blakus esošajos ķēdes elementos, kuri pēc tam lineārā secībā līdzīgi ietekmē nākamos u.t.t. Šis termins visbiežāk tiek lietots, aprakstot mehānisku iedarbību, bet dažreiz izmantots kā analoģija secīgai domino kauliņu krišanai. Par saistītu notikumu secību var runāt tad, ja laiks starp tiem ir samērā neliels. Termins var tikt izmantots burtiski (novērotas faktiskas sadursmes) vai arī kā metafora sarežģītākām sistēmām (finansu, politikas jomās), kur saistība starp notikumiem ir zināmā mērā nosacīta.

Demonstrācija 
Klasiskā domino efekta demonstrācija tiek veidota, veidojot ķēdi no uz sānu skaldnēm nostādītiem domino kauliņiem. Ja domino kauliņi novietoti tuvu viens otram, pietiek nedaudz pagrūst pirmo no tiem, lai sāktos visu ķēdē iesaistīto domino kauliņu krišana. Ķēdes pirmais posms ietekmē otro, otrais trešo un tā tālāk. Interesanti, ka šāda parādība novērojama arī ļoti garās domino kauliņu ķēdēs. Tas izskaidrojams ar to, ka enerģija, kas nepieciešama kauliņa apgāšanai, ir mazāka par enerģiju, kas tiek nodota katrā sadursmē. Tādēļ enerģijas ir pietiekami, lai ķēdes reakcija saglabātos.

Rekordi 
Tiek rīkotas īpašas domino kauliņu krišanas demonstrācijas. Notiek arī sacensības par garākās demonstrācijas ķēdes izveidošanu. Pēdējais pasaules rekords tika uzstādīts 2009. gadā, kad nokrita 4 491 863 domino kauliņi. Gadu iepriekš rīkotās sacensībās nokrita 4 345 027 domino kauliņi. Interesants gadījums notika 2005. gadā, kad zālē ielidojis zvirbulis ar spārnu aizķēra rekorda uzstādīšanai sagatavotu virkni ar 23 tūkstošiem domino kauliņu. Putnu, diemžēl, nošāva apsargs.

Domino princips un māksla 
1977. gadā kinorežisors Stenlijs Krāmers (Stanley Kramer) uzņēma filmu "Domino princips" (The Domino Principle).

Skatīt arī 
 Laika cilpa
 Vectēva paradokss
 Tauriņa efekts

Atsauces

Ārējās saites 
 Domino Day 2008 — The New World Record
 Extreme Diet Coke & Mentos Experiments II — The Domino Effect
 Демонстрация принципа домино
 Honda — принцип домино
 Бутылочный принцип домино

Metaforas
Rudukova (Baltinavas novads)

Rudukova bija apdzīvota vieta Baltinavas novadā. Atradās novada dienvidu daļā 14 km no novada centra Baltinavas un 284 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atradās netālu no autoceļa P45.

Atsauces 

Latvijas izzudušie ciemi
Miroslavs Hermaševskis

Miroslavs Hermaševskis (Mirosław Hermaszewski; dzimis ) ir Polijas pirmais kosmonauts, lidotājs, ģenerālis. 1978. gadā veicis lidojumu kosmosā ar PSRS kosmosa kuģi.

Miroslavs Hermaševskis dzimis Lipniku ciemā, bijušajā Polijas Volīnijas vojevodistē, bet tajā laikā — Trešā reiha Ukrainas reihskomisariātā. 1943. gadā Ukrainas sacelšanās armijas kaujinieki un ukraiņu nacionālisti vairākkārt uzbruka Lipniku ciemam, nogalinot vairākus Miroslava ģimenes locekļus, to skaitā viņa tēvu. Miroslavam brīnumainā veidā izdevās izglābties. Pēc kara Volīnijas teritorija tika iekļauta Ukrainas PSR, un poļi tika deportēti uz Poliju; Hermaševska ģimene apmetās Volovā.

1961. gadā Miroslavs Hermaševskis pabeidza vidusskolu. 1964. gadā viņš pabeidza kara lidotāju skolu Demblinā. Pēc tam dienēja Polijas pretgaisa aizsardzības iznīcinātāju aviācijā. 1971. gadā Hermaševskis pabeidza Polijas karaspēka Ģenerālštāba akadēmiju. 1975. gadā viņš ieguva majora dienesta pakāpi un iecelts par iznīcinātāju aviācijas pulka komandieri.

1976. gada janvārī kopā ar Zenonu Jankovski tika izvēlēts par kosmonauta kandidātu. Decembrī sāka gatavoties kosmiskajam lidojumam Kosmonautu sagatavošanas centrā PSRS. 
Miroslavs Hermaševskis savu pirmo un vienīgo kosmisko lidojumu sāka 1978. gada 27. jūnijā, kosmosa kuģī Sojuz-30 kopā ar Pjotru Kļimuku dodoties uz staciju Saljut-6. 5. jūlijā viņi atgriezās uz zemes.

Pēc lidojuma kosmosā Hermaševskis turpināja dienestu Polijas bruņotajos spēkos. 1981. gadā, pēc karastāvokļa izsludināšanas Polijā, Miroslavs Hermaševskis tika iekļauts Nacionālās glābšanas kara padomē. 1982. gadā viņš pabeidza Vorošilova Ģenerālštāba kara akadēmiju Maskavā. Līdz 1988. gadam Hermaševskis bija Polijas armijas Galvenās politiskās pārvaldes priekšnieka vietnieks. Pēc tam līdz 1991. gadam viņš bija Augstākās virsnieku lidotāju skolas komendants. Pēc tam bija Polijas Gaisa spēku un pretgaisa aizsardzības pavēlnieka vietnieks. 2000. gadā atvaļinājās no dienesta.

Ārējās saites 

 Miroslava Hermaševskia vietne 
 Мирослав Гермашевский (Хермашевский) astronaut.ru, 
 Гермашевский (Hermaszewski) Мирослав warheroes.ru, 

Polijas kosmonauti
Padomju Savienības Varoņi
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Sausinīki (Baltinavas novads)

Sausinīki bija apdzīvota vieta Baltinavas novadā. Atradās novada dienvidu daļā 14 km no novada centra Baltinavas un 289 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atradās nomaļus no autoceļa P45.

Atsauces 

Latvijas izzudušie ciemi
APēdājs

aPēdājs ir 1996. gadā izveidota smagā roka grupa no Latvijas. Grupas dziesmas ir dažādos stilos, taču izdotajos albumos dziesmas ir roka, smagā metāla un alternatīvā roka stilos.

Vēsture 
Grupa tika izveidota Mālpilī, 1996. gada 9. janvārī. aPēdājs sākotnējo sastāvu veidoja Artūrs Jakovļevs (ģitāra, balss, dziesmu vārdi), Armands Butkevičs (bungas) un Kaspars Grīnbergs (basģitāra). Kopš grupas izveidošanas 1996. gadā līdz 2007. gadam ir notikušas vairākas pārmaiņas grupas sastāvā. Laika posmā no 2004. līdz 2008. gadam aPēdājs ieturēja pauzi, ko pati grupa dēvē par savu teorētiskās pastāvēšanas periodu.

2007. gadā grupa piedzīvoja pārmaiņas, kad vienīgie aktīvie grupas biedri bija Artūrs Jakovļevs un Armands Butkevičs. Šajā laikā grupai pievienojās jauns bundzinieks Lauris Polinskis un iepriekšējais bundzinieks Armands Butkevičs pievērsās basģitāras spēlēšanai grupā. Ar jauno sastāvu grupa ir sniegusi lielāko daļu savu koncertu un izdevusi trīs albumus. 2020. gadā grupu pameta ilggadējais grupas biedrs Armands Butkevičs un viņa pozīciju grupā pārņēma Edgars Špengelis.

Dziesmu vārdi 
Grupas aPēdājs dziesmu vārdos populāras tēmas ir attiecības, nāve, sāpes, sekss, pašnāvība. Ar albumu „Sēras”, grupa medijos ieguva slavu kā „pesimistiski drūma paģiru pornoroka grupa” un šim raksturojumam pati grupa pauž savu atbalstu.

Albumi

Atsauces

Ārējās saites 
 Grupas mājaslapa 
 Draugiem.lv profils 
 Grupas Facebook lapa 
 Grupas bandcamp lapa

Latvijas rokgrupas
Augstākā Rada

Ukrainas Augstākā Rada () ir Ukrainas parlaments. Augstākajā Radā tiek ievēlēti 450 deputāti, tās darbu vada tās priekšsēdētājs. Sēdes notiek Augstākās Radas ēkā, kas atrodas Ukrainas galvaspilsētā Kijivā.

Kopš 2021. gada oktobra Augstākās Radas priekšsēdētājs ir Ruslans Stefančuks. Radā vairākums šobrīd ir partijai “Tautas kalps” (Слуга народу, 240 deputātu no 450).

Ukrainas politika
Parlamenti
Lielbritānijas mandātteritorija Palestīnā

Lielbritānijas mandātteritorija Palestīnā (, , Filasṭīn, , Pālēśtīnā (EY), kur EY — Eretz Yisrael jeb "Izraēlas zeme") bija Apvienotās Karalistes pakļautībā esoša teritorija Palestīnā, kuru izveidoja pēc Pirmā pasaules kara, sadalot Osmaņu impēriju. Tā pastāvēja no 1920. līdz 1948. gadam, kad Apvienoto Nāciju Organizācija tās teritorijā lika izveidot neatkarīgu Palestīnas Valsti, Izraēlu un Jeruzalemes brīvpilsētu (corpus seperatum). Mandātteritorijas pastāvēšanas laikā to dēvēja vienkārši par Palestīnu, taču vēlāk, runājot par šo Palestīnas vēstures posmu, sāka izmantot tādus nosaukumus kā Palestīnas mandātteritorija, Palestīnas mandāts un Britu Palestīna.

Attēlu galerija

Skatīt arī 
 Palestīnas Valsts

Bijušās valstis
Palestīna
Lielbritānijas vēsture
Zvārde (dabas liegums)

Zvārde ir dabas liegums Saldus novadā. Izvietojies Saldus pauguraines austrumu malā; administratīvi ietilpst Blīdenes, Jaunauces un Zvārdes pagastā. Iekļauj Stūru un Zvārdes purvu ar apkārtējo teritoriju. Dienvidrietumos robežojas ar Zvārdes mežu dabas parku. Liegums izveidots 1999. gadā daudzu retu putnu sugu aizsardzībai. Natura 2000 teritorija.

Atsauces 

Latvijas dabas liegumi
Natura 2000
Blīdenes pagasts
Jaunauces pagasts
Zvārdes pagasts
Zeltene

Zeltene bija starpkaru Latvijā izdots žurnāls sievietēm no 1926. līdz 1940. gadam. Kopš 1926. gada iznācis divreiz mēnesī, katra mēneša 1. un 15. dienā. Žurnālu "Zeltene" dibināja un sāka izdot A. Jēkabsons, firma "Grāmata". Izdošanai pietrūka līdzekļu un, sākot ar sesto numuru, kā līdzizdevējs iestājās A/S "Salamandra", bet izstājās no izdevēju skaita jau 1928. gada sākumā. Žurnāla nodibinātājs A. Jēkabsons arī finanšu trūkuma dēļ izstājās 1928. gada augustā. Sākot ar 1928. gada 15. augusta numuru, žurnāla vienīgais uzturētājs palika J. Grīnbergs, kurš pārņēma žurnālu ar vairākiem desmitiem tūkstošu latu parādu. 1936. gadā, kad žurnāls svinēja 10. gadu jubileju, J. Grīnberga vadītā Zeltene jau bija labi pazīstama un populāra ne tikai visos Latvijas novados, bet arī "kuplā skaitā" sūtīta uz kaimiņvalstīm un pat uz citiem kontinentiem, tādiem kā Austrālija, Āzija, Dienvidamerika un Ziemeļamerika. 

Žurnālu slēdza pēc Latvijas padomju okupācijas un tā pēdējais numurs iznāca 1940. gada 15. jūlijā.

Redakcija 
Žurnāla pirmā redaktore bija Vilhelmīne Vilka, toreizējā Latvijas gaidu priekšniece. Nosaukumu "Zeltene" izvēlējās starp dažiem citiem vārdiem, sarakstītiem uz zīmītēm, spriežot par to divus vakarus. Zeltenes raksti bija adresēti kā lauku, tā arī pilsētas sievietēm, bet, apsverot ka "tautas stipruma pamats ir lauki", izdevēji jau sākot no 9. numura (1927. gada maijs) tieši no laukiem uzaicināja jauno līdzstrādnieci Kristīni Osvaldu, kura vēlāk kļuva par redaktori.

Pastāvīgie līdzstrādnieki 
Aspazija, Tirzmaliete, Emīlija Prūsas, Dr. Katrīne Brandenburga, Ieva Celmiņa, Roberts Deisons, Aleksandra Dzērvīte, Edīta Elksnīte, Elīze Kronberga, Ženija Blumberga, Berta Pīpiņa, Aleksandra Cīrulis, Kristīna Medne, K. Oga - Sēlietis, Voldemārs Briedis, L. Sklanda, Tālrīta.

Mājturība un dārza stūrītis 
Klāra Andersone, Hilda Birziņa, Pēteris Dindons, Īra Emiljāne, Marija Ķeņģe, Valdemārs Ķuņķis, Anna Švāģere-Vīksne.

Daiļotāji 
E. Ažīte, Aleksandrs Bundža, Marija Zarriņ-Celmiņa, Ansis Cīrulis, Elza Druja, Otomija Freiberga, Zenta Kuplis,  G. Leskinovičs, Erika Šternberga.

Rubrikas 
Katru mēnesi tika publicēti raksti šādās rubrikās:

 Modes
 Kultūra un Vēsture
 Sabiedriski-etiskā audzināšana
 Sievietes darbu un panākumu hronika
 Literatūra
 Jautriem brīžiem
 Mazajiem lasītājiem
 Lasītājas savā starpā
 Mājturība 
 Praktiski padomi
 Rokdarbi un Māksla 
 Amatniecība
 Sīkumu stūrītis

Atsauces 

Latvijā izdotie žurnāli
Bijušie Latvijā izdotie žurnāli
Zvārdes meži

Zvārdes meži ir dabas parks Saldus novadā. Izvietojies Saldus pauguraines austrumu daļā un aizņem lielāko daļu no kādreizējā aviobombardēšanas vingrinājumiem izmantotā Padomju Armijas Zvārdes poligona; administratīvi ietilpst Jaunauces, Rubas un Zvārdes pagastos. Ziemeļaustrumos robežojas ar Zvārdes dabas liegumu. Aizsargājamā teritorija izveidota 2004. gadā esošo dabas vērtību aizsardzības nodrošināšanai vienlaikus ar teritorijas ilgspējīgas attīstības veicināšanu. Nozīmīgākā dabas vērtība teritorijā ir apdraudētās putnu sugas, it īpaši mazais ērglis. Pateicoties teritorijas unikālajai vēsturei — gandrīz pilnīgai izslēgšanai no saimnieciskās darbības Padomju armijas poligona laikā, tajā veidojies savdabīgs biotopu komplekss. Netraucētā bebru darbība ir viens no galvenajiem iemesliem, kas veicinājis ievērojamo biotopu un sugu daudzveidību, kas šobrīd raksturīga parkam. Natura 2000 teritorija.

Atsauces 

Latvijas dabas parki
Natura 2000
Jaunauces pagasts
Rubas pagasts
Zvārdes pagasts
Lielupes palienes pļavas

Lielupes palienes pļavas ir dabas liegums Jelgavas pilsētā un Jelgavas novadā. Izvietojies Lielupes krasta palienēs, veidojas no četrām atsevišķām teritorijām. Lielākā no tām aizņem Pilssalas ziemeļu daļu un pļavas upes labajā krastā; vidējā teritorija aizņem palieni starp Platones un Vircavas ietekām. Divas mazākas teritorijas atrodas Lielupes abos krastos starp Kārniņiem un Āni. Dabas liegums izveidots 1999. gadā, lai saglabātu dabiskās palieņu pļavas Lielupes krastos. 2004. gadā liegums paplašināts, pievienojot tam vēl divas palieņu pļavu teritorijas 97 ha platībā. Dabas liegumā konstatētas 27 īpaši aizsargājamas augu un dzīvnieku sugas, kā arī trīs ES Biotopu direktīvā minētie biotopi — eitrofas augsto lakstaugu audzes (ar dižzirdzeni) un mēreni mitras pļavas. Liegums ir nozīmīga tārtiņveidīgo putnu ligzdošanas vieta un migrējošo ūdensputnu atpūtas vieta. Natura 2000 teritorija.

Atsauces 

Latvijas dabas liegumi
Natura 2000
Jelgava
Cenu pagasts
Jaunsvirlaukas pagasts
Ātrs un bez žēlastības 8

{{Filmas infokaste
| nosaukums latviski       = Ātrs un bez žēlastības 8
| attēls                   = The Fate of The Furious Theatrical Poster.jpg
| att_izm                  = 
| paraksts                 = 
| nosaukums oriģinālvalodā = The Fate of the Furious
| žanrs                    = 
| režisors                 = F. Gerijs Grejs
| producents               = 
 Nīls Moritcs
 Vins Dīzels
 Maikls Fotrels
 Kriss Morgans
| scenārija autors         = Kriss Morgans
| galvenajās lomās         = 
 Vins Dīzels
 Dveins Džonsons
 Džeisons Steitems
 Mišela Rodrigesa
 Tairīss Gibsons
 Kriss 'Ludacris' Bridžess
 Skots Īstvuds
 Natali Emanuēla
 Elza Pataki
 Kurts Rasels
 Šarlīze Terona
| mūzika                   = Braians Tailers
| operators                = Stīvens Vindons
| montāža                  = 
 Kristiāns Vagners
 Pols Raubels
| studija                  = 
 Original Film
 One Race Films
 Perfect World Pictures
 China Film| izplatītājs              = Universal Pictures| izdošanas laiks          = 
| ilgums                   = 136 minūtes
| valsts                   = ASV
| valoda                   = angļu
| budžets                  = 
| ienākumi                 = 
| iepriekšējā              = Ātrs un bez žēlastības 7
| nākošā                   = Ātrs un bez žēlastības 9
| imdb                     = 4630562
}}
 
"Ātrs un bez žēlastības 8" () ir 2017. gada ASV spriedzes filma. Filmas režisors ir F. Gerijs Grejs, scenārija autors Kriss Morgans. Šī ir filmu sērijas astotā daļa. Galvenajās lomas atveido Vins Dīzels, Dveins Džonsons, Džeisons Steitems, Mišela Rodrigesa, Tairīss Gibsons, Kriss 'Ludacris' Bridžess, Skots Īstvuds, Natali Emanuēla, Elza Pataki, Kurts Rasels un Šarlīze Terona.

"Ātrs un bez žēlastības 8" ir otrā sērijas filma pēc "Ātrs un bez žēlastības 3: Tokijas drifts" (2006), kurā nefilmējas Pols Volkers, kurš gāja bojā autoavārijā , un Džordana Brūstere.

Par to, ka būs filmu sērijas astotā daļa, 2015. gada marta raidījumā Jimmy Kimmel Live!'' paziņoja Vins Dīzels, kā arī par to, ka filma tiks filmēta Ņujorkā. Gatavošanās sākās uzreiz pēc sērijas septītās daļas. Pēc pirmizrādes datuma paziņošanas no 2015. gada aprīļa līdz jūnijam norisinājās aktieru atlase. Tā paša gada oktobrī tika paziņots, ka jaunās filmas režisors būs Grejs, kas ieņēma iepriekšējās daļas režisora Džeimsa Vana vietu. Filmēšana sākās 2016. gada martā un norisinājās Mīvahdnā, Havanā, Atlantā, Klīvlendā un Ņujorkā.
Filmas "Ātrs un bez žēlastības 8" pirmizrāde notika  Berlīnē, savukārt ASV un Latvijā filmu demonstrē kopš . Filmu demonstrē arī 3D, IMAX 3D un 4DX formātos. Šī ir 20. visu laiku ienesīgākā filma.

Atsauces

Ārējās saites 

2017. gada filmas
ASV filmas
Universal Pictures filmas
Ātrs un bez žēlastības
Valters Hirte

Valters Jānis Hirte ( — ) bija latviešu koktēlnieks.

Biogrāfija 
Hirte dzimis skursteņslauķa, ugunsdzēsēja ģimenē Mazsalacā. Piedalījies Otrajā pasaules kara cīņās vācu armijas pusē. No 1949. līdz 1967. gadam strādājis par mežstrādnieku, kurinātāju, līdz 1973. gadam — par atslēdznieku.

Mākslinieciskā darbība 
Ar kokgriešanu sācis nodarboties bērnībā. 60. gados darinājis praktiskus priekšmetus, no 70. gadiem vairāk kā 200 skulptūras, galvenokārt velnu un cilvēku figūras, kuras Hirte dēvēja kloņģīšiem. Atveidojis Latvijas un citu zemju kultūras darbiniekus. Tēliem piemīt smagnēji stāvi, izteiksmīgi, reizēm groteski sejas vaibsti, īpatnēji uzirdināta virsma. Izmantojis dažādas koku sugas, visbiežāk vētras nolauzto Tūteres upurozolu.

Izstādēs piedalījies no 1968. gada. Personālizstādes Dolē (1982), Rīgā (1983), Valmierā (1983), Pērnavā (1985), vairākkārt Mazsalacā (70. — 80. gados). Tautas daiļamata meistars (1983). Darbi eksponēti Hanzas dienu izstādē Zvollē (Nīderlandē, 2000), izmantoti mākslas filmā „Mans draugs — nenopietns cilvēks”. 1990. gadā Mazsalacā iekārtots Hirtes piemiņas muzejs (mūsdienās Mazsalacas novada muzejs). 

Hirtes atmiņas un ar skulptūrām saistītie stāsti publicēti grāmatā Ja patiesību varētu teikt.

Atsauces

Ārējās saites 
Valtera Hirtes Pasaule - Mazsalacas novada muzeja ekspozīcija

Mazsalacā dzimušie
Imri Zivs

Imri Zivs (, dzimis 1991. gada 12. septembrī), arī pazīstams vienkārši kā IMRI, ir ebreju dziedātājs. Imri ir piedalījies šova "X Faktors" Izraēlas versijā, kā arī Izraēlas nacionālajā atlasē 2017. gada Eirovīzijai un uzvarēja tajā.

2015. un 2016. gada Eirovīzijā pedalījies kā bekvokālists Izraēlas pārstāvjiem (attiecīgi: 2015. - Nadavam Gedžam un 2016. - Hovi Staram). Viņš pārstāvēja Izraēlu 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Kijevā ar dziesmu "I Feel Alive" un fināla kopvērtājumā ieguva 23. vietu.

Atsauces 

1991. gadā dzimušie
Ebreju dziedātāji
Izraēlas Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki‎
2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki
SBV Vitesse

SBV Vitesse  ir Nīderlandes futbola klubs no Arnemas. Klubs ir dibināts 1892. gadā un ir viens no vecākajiem futbola klubiem Nīderlandē. Spēlē Nīderlandes futbola augstākajā līgā Eredivisie. Vēl pirms Eredivisie izveides klubs piecas reizes kļuvis par Nīderlandes vicečempioniem. 2017. gadā pirmoreiz kluba vēsturē izcīnīja KNVB kausu. Mājas spēles komanda aizvada GelreDome stadionā, kura ietilpība ir 25 000 vietu.

Sasniegumi 
 Nīderlandes čempionāts (tagad — Eredivisie)
 Vicečempioni (5): 1897–98, 1902–03, 1912–13, 1913–14, 1914–15
 Eerste Divisie
 Čempioni (2): 1976–77, 1988–89
 Vicečempioni (2): 1959–60, 1973–74
 Tweede Divisie
 Čempioni (1): 1965–66
 KNVB kauss
 Kausa ieguvēji (1): 2016–17
 Finālisti (4): 1911–12, 1926–27, 1989–90, 2020–21

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā kluba vietne  
 Kluba profils UEFA vietnē 
 Kluba profils vietnē soccerway.com 

Nīderlandes futbola klubi
Gelderlande
Karolīna Plīškova

Karolīna Plīškova (; dzimusi ) ir čehu tenisiste. WTA tūrē guvusi deviņas uzvaras vienspēļu turnīros un piecas — dubultspēļu turnīros. Bijusi WTA ranga līdere no 2017. gada 17. jūlija līdz 10. septembrim. 2016. gada ASV atklātajā čempionātā sasniegusi finālu vienspēlēs. Čehijas komandas sastāvā 2015. un 2016. gadā guvusi uzvaru Federāciju kausā.

Arī Karolīnas dvīņumāsa Kristīna ir profesionāla tenisiste.

Grand Slam statistika

Vienspēles 

|}

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Čehijas tenisisti
Ūstu apgabalā dzimušie
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Silinieki (Baltinavas novads)

Silinieki bija apdzīvota vieta Baltinavas novadā. Atradās novada dienvidu daļā 15 km no novada centra Baltinavas un 284 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atradās netālu no autoceļa P45.

Atsauces 

Latvijas izzudušie ciemi
Marks Selbijs

Marks Entonijs Selbijs (; dzimis  Lesterā, Apvienotajā Karalistē) ir profesionāls angļu snūkerists, bijis pasaules ranga līderis. Kopumā līdz šim uzvarējis 20 reitinga turnīros, tai skaitā četras reizes pasaules čempionātā un divreiz Apvienotās Karalistes čempionātā.

Pazīstams ar iesauku The Jester from Leicester ("Jokdaris no Lesteras"). Spēlējis augstā līmenī arī pūlu. 2006. gadā kļuvis par pasaules čempionu astoņu bumbiņu pūlā.

Karjera 
Profesionāļa karjeru sācis 1999. gadā 16 gadu vecumā. Pirmo reizi reitinga turnīra finālā iekļuva 2003. gadā Scottish Open, kur finālspēlē ar 7:9 zaudēja Deividam Grejam. 2005. gadā pirmo reizi kvalificējās Pasaules čempionāta finālturnīram, kur pirmajā kārtā ar 5:10 piekāpās Džonam Higinsam.  Kopš tā laika Selbijs ir spēlējis visu pasaules čempionātu finālturnīros. Arī 2006. gada Pasaules čempionātā viņš pirmajā kārtā tikās ar Džonu Higinsu un uzvarēja ar 10:4. Taču jau nākamajā kārtā zaudēja Velsas snūkeristam Markam Viljamsam. 2007. gadā pirmo reizi iekļuva Pasaules čempionāta finālā, kur atkal tikās ar Dž. Higinsu, zaudējot ar 13:18.

2008. gadā Selbijs izcīnīja savu pirmo nozīmīgo titulu, uzvarot The Masters, kas nepieder reitinga turnīriem, bet ir viens no prestižākajiem sezonas turnīriem. Finālā ar 10:3 tika apspēlēts Stīvens Lī. Nedaudz vēlāk tajā pašā gadā viņš izcīnīja arī savu pirmo reitinga turnīra titulu,  Welsh Open finālspēlē ar 9:8 pieveicot Roniju O'Salivanu. 2009. gada jūnijā Jiangsu Classic turnīrā Selbijs pirmoreiz karjerā veica maksimālo (147 punktu) sēriju.

2012. gadā Selbijs uzvarēja Apvienotās Karalistes čempionātā, kas tiek uzskatīts par otru nozīmīgāko turnīru pēc pasaules čempionāta. Finālā viņš pieveica citu angļu snūkeristu Šonu Mērfiju ar 10:6. Arī 2013. gadā Selbijs spēlēja Apvienotās Karalistes čempionāta finālā, taču piekāpās Nīlam Robertsonam. 

2014. gadā Selbijam izdevās izcīnīt savu pirmo pasaules čempiona titulu, finālā uzvarot Roniju O'Salivanu ar 18:14. 2016. gada Pasaules čempionāta finālā Selbijs tikās ar Ķīnas snūkeristu Dinu Dzjuņhui un uzvarēja ar 18:14, otro reizi kļūstot par pasaules čempionu.

2016.—2017. gada sezona kļuva par sekmīgāko Selbija līdzšinējā karjerā. Tajā tika izcīnīti pieci reitinga turnīru tituli — uzvaras Paul Hunter Classic, International Championship un China Open, kā arī tika izcīnīts otrais Apvienotās Karalistes čempiona tituls un trešais pasaules čempiona tituls. 2017. gada Pasaules čempionāta finālā Selbijs tikās ar Džonu Higinsu un, lai gan spēles gaitā bija iedzinējos ar 4:10, spēja lauzt cīņas gaitu,  izcīnot uzvaru ar 18:15.

2020. gada Pasaules čempionātā aizkļuva līdz pusfinālam, kur piekāpās Ronijam O'Salivanam ar 16:17. 2021. gadā izcīnīja savu ceturto pasaules čempiona titulu, finālā pieveicot Šonu Mērfiju ar 18:15.

Karjeras rezultāti

Pasaules čempionāti

Reitinga turnīru fināli 

*Iekavās norādīti atkārtotie tituli nozīmīgākajos turnīros (Pasaules čempionāts; Apvienotās Karalistes čempionāts)

Zemākas pakāpes reitinga turnīru fināli

Citu turnīru fināli

Atsauces

Ārējās saites 

  

1983. gadā dzimušie
Lesteršīrā dzimušie
Anglijas snūkeristi
Francijas intervence Spānijā

Francijas intervence Spānijā, (franču: expédition d’Espagne) 1823. gadā noticis Burbonu dinastijas Francijas karaļa Luija XVIII organizēts iebrukums Spānijā, ar mērķi tās tronī atjaunot savu dinastisko radinieku, Burbonu karali Fernando VII, kas bija Francijas karaļa Anrī IV pēctecis.

1820. gada janvārī Spānijā sākās armijas sacelšanās pret Fernando VII absolūto monarhiju. Karalis neievēroja 1812. gada liberālo konstitūciju un centās nepieļaut Dienvidamerikas koloniju neatkarību. Kareivji, kas bija paredzēti nosūtīšanai uz Dienvidameriku, sadumpojās un draudēja maršēt uz Madridi. Karalis akceptēja jauno 1820. gada 9. marta konstitūciju, kas radīja konstitucionālu monarhiju un liberāļu vadītu valdību. Karalis turpmāk atradās faktiskā mājas arestā, kamēr valstī valdīja parlaments. 1822. gada vēlēšanās uzvarēja liberāļi, bet reģionos sākās monarhistu dumpji.
 
Daudz kas no Spānijā notiekošā atgādināja franču revolūcijas pirmos gadus, tāpēc monarhisti liberāļus dēvēja par frankofīliem (afrancesados), kamēr pārējās Eiropas lielvalstīs vairojās bailes no jakobīņu stila revolūcijas atkārtošanās Spānijā. 1822. gada oktobrī Veronā notika Krievijas impērijas, Austrijas impērijas, Prūsijas Karalistes un Lielbritānijas augstāko pārstāvju tikšanās, kuras laikā Francija saņēma atļauju veikt intervenci Spānijā, lai izbeigtu liberāļu varu.
 
1823. gada 7. aprīlī 80 000 franču kareivji iebruka Spānijā. Liberāļu parlaments karali pārveda no Madrides uz Sevilju un ātri organizēja ap 70 000 kareivju lielu armiju. Politiski sadalītā un vājā spāņu armija izrādīja minimālu pretestību, arī monarhijai simpatizējošā tauta liberāļus neatbalstīja. 23. maijā franči iegāja Madridē, sākās liberāļu aresti. Franču armijai tuvojoties Seviljai, karali pārveda uz Kadisu pašos valsts dienvidos. Jūnija un jūlija laikā franču armija ieņēma vai aplenca Spānijas lielākās pilsētas. 16. augustā franču galvenie spēki sasniedza jau iepriekš no zemes un jūras aplenkto Kadisu un sāka tās apšaudi. 30. septembrī parlaments, saprotot tālākas pretošanās bezjēdzīgumu, pasludināja savas pastāvēšanas beigas un atbrīvoja karali. Barselona padevās tikai 2. novembrī. 

Fernando VII pasludināja liberālo konstitūciju par spēkā neesošu, atjaunoja savu absolūto varu un turpināja valdīt līdz nāvei 1833. gadā. Francijas armijas galvenie spēki atstāja Spāniju 1823. gada novembrī, valstī karaļa varas stiprināšanai izvietojot 45 000 lielu garnizonu, kuru pabeidza izvest 1828. gadā. 

Francijas vēsture
Spānijas vēsture
Konstantins Stefanopuls

Konstantins "Kostis" Stefanopuls (Κωνσταντίνος (Κωστής) Στεφανόπουλος; dzimis , miris ) bija Grieķijas jurists, politiķis. No 1995. līdz 2005. gadam bija Grieķijas prezidents.

Konstantins Stefanopuls 1954. gadā absolvēja Atēnu universitātes juridisko fakultāti. Līdz 1974. gadam darbojās Patras Advokātu asociācijā.

1958. gadā, pārstāvot nacionālo radikālo apvienību, Stefanopuls startēja parlamenta vēlēšanās. 1964. gadā ievēlēts parlamentā no Ahejas reģiona. 1974., 1977., 1981. un 1985. gadā ievēlēts parlamentā, pārstāvot partiju Jaunā demokrātija.
No 1981. līdz 1985. gadam Stefanopuls pildīja parlamenta sekretāra un parlamenta priekšsēdētāja pienākumus.

1974. gadā Konstantins Stefanopuls tika apstiprināts Konstantina Karamanla nacionālās vienotības valdībā komercijas ministra vietnieka amatā. 1974. gada novembrī Stefanopuls kļuva par iekšlietu ministru. 1976. gada septembrī viņš apstiprināts sociālo lietu ministru. No 1977. gada novembrim līdz 1981. gadam viņš bija ministrs bez portfeļa.

Pēc neveiksmīga mēģinājuma kļūt par Jaunās demokrātijas priekšsēdētāju, 1985. gada augustā Konstantins Stefanopuls atstāja partiju. 6. septembrī viņš dibināja jaunu partiju "Demokrātiskā atjaunotne" (DIANA). 1989. gadā Stefanopuls iekļuva parlamentā no Atēnu velēšanu apgabala. 1994. gadā partija Demokrātiskā atjaunotne likvidēta.

Konservatīvā partija "Politiskais pavasaris" 1995. gada prezidenta vēlēšanām izvirzīja Konstantinu Stefanopulu. Parlaments trešajā balsošanas kārtā 1995. gada 8. martā Stefanopulu ievēlēja par Grieķijas prezidentu; viņš amatā stājās 10. martā, nomainot Konstantinu Karamanli. 2000. gada 8. februārī viņš atkārtoti ievēlēts par prezidentu. 2005. gada 12. martā Konstantinu Stefanopulu prezidenta amatā nomainīja Karols Papulijs.

Grieķijas politiķi
Grieķijas prezidenti
Ar Olimpisko ordeni apbalvotie
O.Torvald

O.Torvald ir ukraiņu rokmūzikas grupa, kas izvedojusies 2005. gadā Poltavā, Ukrainā. Grupas debijas albums O.Torvald klajā nāca 2008. gadā. O.Torvald pārstāvēja Ukrainu 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Kijevā ar dziesmu "Time". Finālā viņi ieguva 24. vietu.

Dalībnieki 
 Jevgēņijs Gaļičs - galvenais solists, ģitāra
 Deniss Mjezuks - ģitāra, bekvokālists
 Maikols Raida - klavieres, dīdžejs
 Aleksandrs Soloka - bungas
 Mikita Vasīļevs - bass

Atsauces 

Ukrainas mūzikas grupas
2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki
Kristīne Belicka

Kristīne Belicka (dzimusi 1985. gada 4. maijā Talsos) ir latviešu teātra un kino aktrise.

K. Belicka uzaugusi Talsos, mācījusies Talsu ģimnāzijā. Studējusi aktiermākslu Latvijas Kultūras akadēmijā, taču studijas nav beigusi.

2006. gadā režisore Ināra Kolmane uzaicināja K. Belicku atveidot titullomu kinofilmā "Mona" — erotiskā drāmā, kurā viņa tēloja jaunu mazpilsētas meiteni, kas sāk romānu ar gados vecāku pilsētnieku. Filmā ir daudz kailskatu un erotisku ainu. Finansiālu problēmu dēļ filma uz ekrāniem parādījās tikai 2012. gadā. Šajā laikā K. Belicka piedalījusies arī filmās "Rīt būs" (2008, Annas loma) un "Kailums" (2008, medmāsas loma).

2008. gadā Dž. Dž. Džilindžers uzaicināja viņu piedalīties savās Dailes teātra izrādēs: Viņa (G. Vitkopa "Nekrofils", 2008), Kima (H. Satona "Psihs", 2008), Gledisa (R. Kūnija "Ja mana sieva uzzinās", 2009). Liepājas teātrī piedalījusies A. Vampilova lugā "Pīļu medības" (2009). Par lomu I. Viripajeva lugā „Jūlijs. Kāda maniaka stāsts” (2008) izvirzīta „Spēlmaņu nakts” balvai nominācijā „Gada spilgtākā debija”. Taču atkarību problēmu dēļ K. Belicka 2009. gada nogalē tika atlaista no teātra.
Vairākus gadus viņa pavadīja ārpus Latvijas, dzīvodama Menas salā.

Belicka atgriezās uz skatuves 2016. gadā, kad Dailes teātrī atveidoja vairākas lomas G. Ostrovska izrādē "Mīļākais" (2016). Gada beigās K. Belicka redzama jaunajā A. Ēķa kinofilmā "Svingeri". Viņa piedalījās arī filmās "Zvaigžņotās debesis" (2016, Līva) un "Dārznieks" (2016).

Atsauces 

1985. gadā dzimušie
Talsos dzimušie
Latvijas kinoaktieri
Latviešu kinoaktieri
Latvijas teātra aktieri
Bariss Kits

Bariss Kits (; dzimis , miris ) ir baltkrievu izcelsmes ASV raķešu zinātnieks.

Bariss Kits dzimis Sanktpēterburgā, Krievijas Impērijā. Viņa tēvs bija baltkrievs, strādāja Pasta un telegrāfa ministrijā. 1918. gadā ģimene atgriezās tēva dzimtajā ciemā Aharodniki Baltkrievijā, kas drīz nonāca Polijas kontrolē.
1928. gadā Kits iestājās Viļņas Universitātē Fizikas un matemātikas fakultātē. 1933. gadā ieguva maģistra grādu matemātikā. Jau universitātes 3. kursā Bariss Kits sāka mācīt matemātiku Viļņas baltkrievu ģimnāzijā, un 1939. gadā viņš kļuva par šīs ģimnāzijas direktoru. Pēc Viļņas apgabala nonākšanas Lietuvas kontrolē Kits atgriezās Baltkrievijā un kļuva par Navahrudakas vidusskolas direktoru. Vācu okupācijas laikā viņš bija skolotājs Lebedevas skolā un skolotāju semināra direktors. Uz aizdomu pamata par sakariem ar partizāniem Kits tika arestēts, bet atbrīvošanu panāca viņa bijušie skolnieki. 1943. gadā Kits izveidoja tirdzniecības skolu Maladzječnā.

1944. gadā, vācu karaspēkam atkāpjoties, Kits devās uz Vāciju. Minhenē viņš mācīja matemātiku ukraiņu skolā. Studēja Minhenes Universitātes medicīnas fakultātē.

1948. gada beigās Bariss Kits devās uz ASV, kur Sautriverā strādāja farmācijas uzņēmumā. 1950. gadā viņš pārcēlās uz Losandželosu, kur strādāja par ķīmiķi vairākos uzņēmumos. 1954. gadā kopā ar sievu Ņinu ieguva ASV pilsonību. 1950. gadu vidū Kits sāka strādāt North American Aviation, nodarbojoties ar šķidrā ūdeņraža izmantošanu raķešdzinējos. Piedalījās spārnotās raķetes NAVAHO izstrādē. Pēc NAVAHO projekta atcelšanas Kits piedalījās citos kosmiskajos projektos. 1958. gadā viņš sāka strādāt ASV Gaisa spēku departamenta Astronautikas birojā kā starptautiskās astronautikas (īpaši PSRS) eksperts un valsts padomnieks. 1960. gadā R. Kits kopā ar F. Ordveju sarakstīja grāmatu "PSRS Kosmosa pētniecība un attīstība". 1960. gadā izdota viņa sarakstītā vēsturē pirmā mācību grāmata par raķešdegvielām.

1963. gadā Kits saka strādāt International Telephone and Telegraph Corporation Astronautikas birojā. Viņš bija uzņēmuma prezidenta padomnieks un strādāja matemātiķu grupā, kas nodarbojās ar Mēness misiju atbalstu.
Vēlāk Kits sāka strādāt ASV Sakaru departamenta Nacionālajā standartu birojā, kur viņš pētīja administrēšanas efektivitātes palielināšanas matemātiskās metodes. Paralēli viņš pasniedza matemātiku Mērilendas universitātē.

1972. gadā Bariss Kits pārcēlās uz Vāciju Frankfurtē pie Mainas. Viņš bija Mērilendas Universitātes Eiropas nodaļas matemātikas profesors. 1982. gadā Rēgensburgas universitātē Kits ieguva filozofijas doktora grādu matemātikas un zinātnes vēsturē.

Atsauces

Ārējās saites 

 Boris Kit Archives of Belarus

Raķešu konstruktori
Baltkrievijas kosmonautika
Baltkrievijas cilvēki
Sanktpēterburgā dzimušie
Simtgadnieki
Magnusons

Magnusons var būt:

 Hākons Magnusons;
 Herdurs Magnusons.

Uzvārdi
Ezera iela

Ezera iela var būt:
 Ezera iela — iela Aglonā;
 Ezera iela — iela Aizputē;
 Ezera iela — iela Alūksnē;
 Ezera iela — iela Andrupenē;
 Ezera iela — iela Asūnē;
 Ezera iela — iela Aulejā;
 Ezera iela — iela Baložos;
 Ezera iela — iela Baltezerā;
 Ezera iela — iela Balvos;
 Ezera iela — iela Blīdenē;
 Ezera iela — iela Brocēnos;
 Ezera iela — iela Burtniekos;
 Ezera iela — iela Bēnē;
 Ezera iela — iela Cēsīs;
 Ezera iela — iela Dagdā;
 Ezera iela — iela Drustos;
 Ezera iela — iela Dubuļos;
 Ezera iela — iela Dzilnuciemā;
 Ezera iela — iela Ezerē;
 Ezera iela — iela Ezerkalnā;
 Ezera iela — iela Feimaņos;
 Ezera iela — iela Goliševā;
 Ezera iela — iela Ikšķilē;
 Ezera iela — iela Ildzeniekos;
 Ezera iela — iela Izvaltā;
 Ezera iela — iela Jaungulbenē;
 Ezera iela — iela Jaunpilī;
 Ezera iela, tagad Uzvaras iela (Jelgava)
 Ezera iela — iela Jēkabpilī;
 Ezera iela — iela Jubilejā;
 Ezera iela — iela Jumurdā;
 Ezera iela — iela Jūdažos;
 Ezera iela — iela Kaunatā;
 Ezera iela — iela Kivdolovā;
 Ezera iela — iela Kombuļos;
 Ezera iela — iela Krāslavā;
 Ezera iela — iela Kupravā;
 Ezera iela — iela Kļavās;
 Ezera iela — iela Lapmežciemā;
 Ezera iela — iela Lauderos;
 Ezera iela — iela Launkalnē;
 Ezera iela — iela Lazdonā;
 Ezera iela — iela Lendžos;
 Ezera iela — iela Letēs;
 Ezera iela — iela Liepupē;
 Ezera iela — iela Liepājā;
 Ezera iela — iela Lonē;
 Ezera iela — iela Lādezerā;
 Ezera iela — iela Līdumniekos;
 Ezera iela — iela Līvānos;
 Ezera iela — iela Madonā;
 Ezera iela — iela Matkulē;
 Ezera iela — iela Medumos;
 Ezera iela — iela Mežezeros;
 Ezera iela — iela Mērsragā;
 Ezera iela — iela Ozolniekos;
 Ezera iela — iela Palsmanē;
 Ezera iela — iela Pampāļos;
 Ezera iela — iela Pastendē;
 Ezera iela — iela Pliekšņos;
 Ezera iela — iela Pušā;
 Ezera iela — iela Radopolē;
 Ezera iela — iela Raiskumā;
 Ezera iela — iela Remtē;
 Ezera iela — iela Robežniekos;
 Ezera iela — iela Rāmavā;
 Ezera iela — iela Rēzeknē;
 Ezera iela — iela Rīdzenē;
 Ezera iela — iela Rīgā;
 Ezera iela — iela Saldū;
 Ezera iela — iela Satiķos;
 Ezera iela — iela Sauriešos;
 Ezera iela — iela Skaistā;
 Ezera iela — iela Smiltenē;
 Ezera iela — iela Stoļerovā;
 Ezera iela — iela Svitenē;
 Ezera iela — iela Sēmē;
 Ezera iela — iela Sērmūkši;
 Ezera iela — iela Talsos;
 Ezera iela — iela Taurenē;
 Ezera iela — iela Tukumā;
 Ezera iela — iela Ukros;
 Ezera iela — iela Umurgā;
 Ezera iela — iela Ungurpilī;
 Ezera iela — iela Vaidavā;
 Ezera iela — iela Valdemārpilī;
 Ezera iela — iela Vallē;
 Ezera iela — iela Valmierā;
 Ezera iela — iela Vangažos;
 Ezera iela — iela Varnavičos;
 Ezera iela — iela Vecružīnā;
 Ezera iela — iela Vecumniekos;
 Ezera iela — iela Ventspilī;
 Ezera iela — iela Vestienā;
 Ezera iela — iela Vidzemē;
 Ezera iela — iela Viesītē;
 Ezera iela — iela Zaļesjē;
 Ezera iela — iela Ziedkalnē;
 Ezera iela — iela Zosnā;
 Ezera iela — iela Ānē;
 Ezera iela — iela Čornajā;
 Ezera iela — iela Ķikuros.
Minjē lode

Minjē lode (; ) ir cilindriska lode ar smailu galu un konisku iedobumu aizmugurējā daļā, kas samērā aktīvi tika izmantota 19. gadsimta 50. un 60. gados vītņstobru šauteņu arsenālā.

Minjē lode pirmoreiz tika izgudrota 1848. gadā, kad Francijas armijas kapteinis Klods Etjēns Minjē (Claude-Étienne Minié) veica konstruktīvus uzlabojumus vītņstobru šauteņu pielādēšanas mehānismā — Minjē radītās lodes bija izgatavotas no mīksta svina un izmēru ziņā bija nedaudz mazākas par pašu šautenes stobra diametru, kas tādējādi samērā viegli ļāva tās atkārtoti pielādēt no jauna — bez tam lodes bija aprīkotas ar sānu gropēm, līdz ar to šāviena brīdī pulvera gāzu spiediena ietekmē lodes diametrs nedaudz palielinājās un cieši piekļāvās stobra vītnēm, kas tādējādi ļāva tās izšaut rotējošā un stabilā trajektorijā teju trīs reizes tālāk nekā no parastajām musketēm izšautās lodes.

Minjē lodes ļoti aktīvi tika izmantotas Krimas kara (1853.–1856.) un Amerikas pilsoņu kara (1861.–1865.) laikā.

Rezultāts 
Minjē lodes, kas tika izšautas no attiecīgajām vītņstobru šautenēm, bija spējīgas sasniegt savu mērķi līdz pat 230 metru (250 jardu) attālumā, kas nozīmēja, ka to atstātās sekas kaujas laukā bija ārkārtīgi postošas. Krimas kara laikā britu karavīri tās ļoti lielā apmērā pielietoja pret krievu armiju, kas tajā laikā vēl joprojām lielākoties bija apbruņota ar gludstobra musketēm, kuru izšauto ložu distance ne tuvu nestāvēja līdzās Minjē lodes lidojuma attālumam. Medicīnas personāli regulāri ziņoja, ka tā kā Minjē lodes tika izšautas ar lielāku ātrumu, tās parasti ķermenī ietriecās ar daudz lielāku spēku nekā no musketēm izšautās lodes, līdz ar to ārsti bija samērā šokēti, redzot ievainojumus, kurus aiz sevis bija atstājusi Minjē lode.

Vēl lielākā un postošākā apmērā Minjē lodes tika pielietotas Amerikas pilsoņu kara laikā, kur tiek lēsts, ka no aptuveni 620 000 bojāgājušo karavīru 90% mira no Minjē ložu ievainojumu atstātajām sekām. Minjē lodes izraisītie ievainojumi bija apjomīgi tādēļ, ka lodei ietriecoties ķermenī, tā parasti ne tikai bija spējīga saplēst iekšējos kaulus, bet arī pārplēst un izārdīt audus. Šī iemesla dēļ Minjē lodes radītā brūce parasti bija četras līdz astoņas reizes lielāka nekā pašas lodes diametrs, kas līdz ar to bieži vien noveda pie gangrēnas izraisīšanās un attiecīgi ievainotās ķermeņa daļas amputācijas. Diemžēl liela daļa no karavīriem, kuriem Amerikas pilsoņu kara laikā tika veikta amputācija, tāpat gala rezultātā nomira no infekcijām, jo tajā laikā ārstiem vēl bija samērā vājas zināšanas par baktērijām, kas nonāca brūcēs Minjē ložu radīto ievainojumu rezultātā.

Minjē lodes izraisītās sekas lika ārstiem 1870. gados panākt starptautiskās sabiedrības informēšanu par tās pārlieku lielo postošo efektu uz cilvēka ķermeni, kas beidzās ar to, ka 1899. gadā Hāgas konvencija ar likumu aizliedza izmantot no mīksta svina darinātas lodes (to skaitā arī Minjē lodes) kaujas laukā.

Skatīt arī 
 Klods Etjēns Minjē

Atsauces

Ārējās saites 
 Raksts par Minjē lodēm 

Amerikas pilsoņu karš
Ieroči
Prahovas klintis

Prahovas klintis () ir smilšakmens klinšu sistēma Čehijas ziemeļos, aptuveni 5 km uz rietumiem no Jičinas, Čehijas Paradīzes reģionā. Klintīm ir aizsargājamas dabas teritorijas statuss kopš 1933. gada. Neparasto formu klintis veidojušās vēja un ūdens erozijas rezultātā.

Galerija

Ārējās saites 

Klintis
Hradeckrāloves apgabals
Čehijas klintis
Sivanovka

Sivanovka () bija apdzīvota vieta Baltinavas novadā. Atradās novada austrumu daļā 6 km no pagasta centra 261 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atradās nomaļus no vietējas nozīmes autoceļiem, aptuveni 1,5 kilometrus no Latvijas—Krievijas robežas.

Atsauces 

Latvijas izzudušie ciemi
Vīksna (Baltinavas pagasts)

Vīksna bija apdzīvota vieta Balvu novada, Baltinavas pagastā. Atradās novada ziemeļaustrumu daļā 10 km no pagasta centra Baltinavas un 260 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atradās netālu no autoceļa V479, aptuveni 1,5 kilometrus no Latvijas—Krievijas robežas.

Atsauces 

Balvu novada ciemi
Latvijas izzudušie ciemi
Zeļči (Baltinavas novads)

Zeļči bija apdzīvota vieta Baltinavas novadā. Atradās novada ziemeļaustrumu daļā 10 km no novada centra Baltinavas un 253 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atradās netālu no autoceļa V478, Kūkovas upes krastā, aptuveni 200 metrus no Latvijas—Krievijas robežas.

Atsauces 

Latvijas izzudušie ciemi
HC Kometa Brno

Brno "Kometa" () ir hokeja klubs, kas bāzēts Brno, Čehijas Republikā. Tas dibināts 1953. gadā, vienpadsmit reizes izcīnījis Čehoslovākijas un divas reizes arī Čehijas čempiones titulu.

Ārējās saites
Komandas Eliteprospects.com profils

Čehijas hokeja klubi
Rihards Bukarts

Rihards Bukarts (dzimis  Jūrmalā) ir latviešu hokejists, spēlē malējā uzbrucēja pozīcijā, Latvijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) pārstāv KHL klubu Vladivostokas "Admiral".

Riharda brālis Roberts arī ir profesionāls hokejists.

Spēlētāja karjera 
Junioru vecumā spēlējis sporta skolas "Sāga" sastāvā, taču tad pievienojies MHL vienībai Stupino "Kapitan", kuras sastāvā aizvadīja 2011.—12. gada sezonu. Nākamajā sezonā spēlēja HK Rīga rindās, taču tad pārcēlās uz Ziemeļameriku. No 2013. līdz 2016. gadam uzbrucējs spēlēja Rietumu hokeja līgas klubos Brendonas "Wheat Kings" un Portlendas "Winterhawks", 2015.—16. gada sezonas nogalē aizvadot arī savu debijas spēli AHL.

2016.—17. gada sezonas lielāko daļu aizvadīja ECHL, taču 14 spēlēs laukumā devās arī Amerikas hokeja līgas vienības Springfīldas "Thunderbirds" sastāvā. Nākamajā sezonā Bukarts atgriezās Eiropā, sezonu uzsākot Čehijas Ekstralīgas vienībā HK Zlīna, tad pievienojoties Rīgas "Dinamo", bet sezonu noslēdzot Vācijas hokeja līgas kluba Berlīnes "Eisbaren" sastāvā. Arī turpmākās divas sezonas uzbrucējs aizvadīja Vācijā, Švenningeres "Wild Wings" un Düsseldorfer EG rindās.

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Jūrmalā dzimušie
Latvijas hokejisti
Rīgas "Dinamo" spēlētāji
Berlīnes "Eisbaren" spēlētāji
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Ēriks Treļs

Ēriks Treļs (dzimis  Rīgā) ir latviešu jurists, tiesību zinātņu doktors, Rīgas Stradiņa universitātes Juridiskās fakultātes pasniedzējs, Valsts policijas koledžas docents.

2014. gada 5. septembrī Ēriks Treļs Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē aizstāvēja promocijas darbu „Pret nacionālajām minoritātēm vērstie likumpārkāpumi un to novēršanas problēmas policijas darbībā”. Tā paša gada 4. oktobra 12. Saeimas vēlēšanās Ēriks Treļs bija deputāta kandidāts no politiskās partijas "No sirds Latvijai" saraksta. 2017. gada 3. jūnija pašvaldību vēlēšanās Ēriks Treļs bija Rīgas saraksta deputāta kandidāts no politiskās partijas "No sirds Latvijai" saraksta. 2018. gada 9. aprīlī izbeidza savu dalību partijā "No sirds Latvijai".

2021. gada 17. septembrī kopā ar domubiedriem dibināja politisko partiju "Republika". 14. Saeimas vēlēšanas Ē. Treļs kandidēja no šīs partijas saraksta Rīgas vēlēšanu apgabalā. Priekšvēlēšanu laikā viņš bija politiskās partijas “Republika” tieslietu ministra amata kandidāts.

Ēriks Treļs ir monogrāfijas „Valsts policijas darbs daudznacionālajā sabiedrībā” (2012), mācību grāmatu „Policijas tiesības shēmās un tabulās” (2016, līdzautors Ērika Krutova), “Musulmaņu kultūras, reliģijas un tiesību sistēmas izpratne cilvēktiesību aizsardzības kontekstā” (2018, līdzautori Valdis Voins, Inese Boluža, Evita Lipe) un vairāku citu zinātnisko publikāciju autors.

Atsauces 

1971. gadā dzimušie
Rīgas Stradiņa universitātes darbinieki
Latvijas juristi
Jamantau

Jamantau (, ) ir kalnu virsotne Urālos, Baškortostānas Republikā, Krievijā. Kalna augstums ir 1640 m v.j.l. (Lielais Jamantau; blakusvirsotne Mazais Jamantau — 1510 m v.j.l.), un tas ir augstākais kalns Dienvidurālos. Tā nosaukums baškīru valodā nozīmē "nelabais kalns" (Яман тау).

Netālu no Jamantau atrodas Mežgorjes slēgtā militārā pilsēta un, iespējams, arī militārās bāzes ar kodoliekārtām vai atompatvertnes, kuru eksistence nav apstiprināta. Kalna reģions ir svarīgs dzelzs rūdas ieguves centrs.

Kalna dienvidu nogāzes klāj egļu, priežu, liepu, ozolu, kļavu meži, savukārt austrumu nogāzēs ir skujkoku meži.

Ārējās saites 

 The Return of the Doomsday Machine?

Krievijas kalni
Baškortostānas ģeogrāfija
Centramuiža

Centramuiža ir ciems Balvu novada Balvu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 7 km no pagasta centra Naudaskalna, 2 km no novada centra Balviem un 222 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie Balvu pilsētas dienvidrietumu robežas.

Atsauces