joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Spīdala

Spīdala jeb Spīdola ir simbolisks tēls latviešu literatūrā un filmās. Pazīstamākie darbi literatūrā, kur ir aprakstīts Spīdalas tēls, ir Andreja Pumpura eposs "Lāčplēsis", Raiņa luga "Uguns un nakts" un Māras Zālītes librets rokoperai "Lāčplēsis". Visi trīs darbi stāsta par Lāčplēsi, vīru ar lāča ausīm un lāča spēku, kurš cīnās ar Tumšo bruņinieku (arī — Melno bruņinieku) Daugavas krastā. Darbība norisinās Livonijas krusta karu laikā.

Spīdala ir pretrunīgs tēls. Viņa aprakstīta kā burve un ragana, kas sākotnēji simbolizē tumšos spēkus. Tomēr viņa ir kopā ar Lāčplēsi un atbalsta viņu cīņā ar ļaunajiem spēkiem, kas cenšas iznīcināt Lāčplēša dzimto zemi, kas simbolizē Latviju. Spīdala simbolizē tautas garīgo spēku.

Spīdolas vārds sastopams arī plašākā nozīmē latviešu kultūrā, piemēram, Latvijā kopš 1993. gada par izciliem sasniegumiem humanitārajās zinātnēs un mākslā tiek pasniegta Spīdolas balva.

Latviešu mitoloģija
Eposi
Izdomāti latviešu tēli
Altruisms

Altruisms jeb nesavtība ir pašaizliedzīga gādība par citiem, gatavība uzupurēties citu labā, nedomājot par savu labumu. Altruisma pretstats ir egoisms. Altruisms ir sastopams ne tikai starp cilvēkiem, bet arī dzīvnieku pasaulē. Jēdzienu ‘altruisms’ ieviesa franču filozofs Ogists Konts. Latīņu vārds alter, kas ir altruisma jēdziena pamatā, nozīmē ‘citam’, ‘citiem’. Altruismu nevajadzētu jaukt ar lojalitāti vai atbildību.

Skatīt arī 
 Efektīvais altruisms

Tikumi
Uzvedība
Gravāni (Salas pagasts)

Gravāni ir ciems Jēkabpils novada Salas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā 3,3 km no pagasta centra Salas un 130,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P76 (Aizkraukle–Jēkabpils), pie Pelītes upes ietekas Daugavas attekā Sakā.

Atsauces 

Jēkabpils novada ciemi
Stara Planina

Stara Planina ( — ‘Vecie kalni’), zināmi arī kā Balkānu kalni, ir kalnu grēda Balkānu pussalas austrumos. Tā plešas 530 km garumā caur Bulgārijas centrālo daļu no austrumiem uz rietumiem, un mazliet iesniedzas Serbijas teritorijā. Augstākā virsotne ir Boteva kalns (2376 m vjl.). Kalnu augstākajā daļā atrodas Centrālo Balkānu nacionālais parks, kura deviņi dabas rezervāti 2017. gadā iekļauti UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā daļa no daudzu Eiropas valstu objekta Karpatu un citu Eiropas reģionu pirmatnējie dižskābaržu meži..

Ārējās saites

Kalnu sistēmas Eiropā
Bulgārijas kalnu grēdas
Serbijas ģeogrāfija
Burgasas apgabals
Lovečas apgabals
Plovdivas apgabals
Šumenas apgabals
Slivenas apgabals
Sofijas apgabals
Stara Zagoras apgabals
Varnas apgabals
Veliko Tarnovas apgabals
Vidinas apgabals
Vracas apgabals
Sofijas pilsētas apgabals
Masimo Longo

Masimo Longo (dzimis ) ir Austrālijas futbolists, pussargs, Austrālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Anglijas futbola čempionāta kluba Šefīldas "Wednesday" sastāvā.

Sasniegumi 
Austrālija

 Āzijas kauss futbolā: 2015

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Austrālijas futbolisti
Austrālijas izlases futbolisti
2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
Queens Park Rangers F.C. spēlētāji
Sheffield Wednesday F.C. spēlētāji
Sidnejā dzimušie
Toms Rogičs

Toms Rogičs (dzimis ) ir Austrālijas futbolists, pussargs, Austrālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2013. gada spēlē Skotijas Premjerlīgas kluba Glāzgovas "Celtic" sastāvā.

Sasniegumi 
Central Coast Mariners

 Austrālijas A līga: 2012–13

Celtic

 Skotijas Premjerlīga: 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20
 Skotijas kauss: 2012–13, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20
 Skotijas Līgas kauss: 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Austrālijas futbolisti
Austrālijas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Celtic F.C. spēlētāji
Laši (Ābeļu pagasts)

Laši ir ciems Jēkabpils novada Ābeļu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 4 km no pagasta centra Brodiem, 5 km no novada centra Jēkabpils un 124 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V783 (Jēkabpils – Dignāja – Ilūkste), Daugavas attekas Barana krastā.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Ūziņi

Ūziņi ir ciems Jelgavas novada Zaļenieku pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 6 km no pagasta centra Zaļeniekiem, 21 km no novada centra Jelgavas un 61 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1056, Svētes upes krastā. Veidojusies ap vēsturisko Ūziņu muižu (Usingen).

Atsauces
Jaunsvirlauka

Jaunsvirlauka ir ciems Jelgavas novada Jaunsvirlaukas pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 8 km no pagasta centra Staļģenes, 21 km no novada centra Jelgavas un 50 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1038. Vēsturiski veidojusies ap Jaunsvirlaukas muižu (Neu-Bergfried).

Atsauces
Vecsvirlauka

Vecsvirlauka ir ciems Jelgavas novada Jaunsvirlaukas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 5 km no pagasta centra Staļģenes, 11 km no novada centra Jelgavas un 40 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1071.

Atsauces
Viņš jums nav nekāds Dimons

„Viņš jums nav nekāds Dimons” () ir Korupcijas apkarošanas fonda 2017. gada 2. martā YouTube publicēta aptuveni 50 minūtes gara dokumentālā filma par Krievijas premjerministru Dmitriju Medvedevu.

Saturs 

Filmā apskatīts tas, kā Medvedevs caur uzticības personu un radinieku uzturētu labdarības un nekomerciālo fondu tīklu esot saņēmis miljardieru Ališera Usmanova un Leonīda Mihelsona dāvinājumus, kā arī Gazprombank, Bašņeft meitas uzņēmuma un citu uzņēmumu finansējumu aptuveni 70 miljardu rubļu jeb 1,1 miljarda eiro vērtībā, par ko citstarp uzcelta un uzturēta premjera muiža un agronomiskais komplekss Mansurovo, premjera kalnu rezidence Sočos, vīna dārzi Anapā un Toskānā un lauku mājas Pļosā, Ivanovas apgabalā.

Reakcija 

Diennakts laikā filma YouTube ieguva vairāk nekā 2 miljonus skatījumu, bet 2017. gada maijā tās skatījumu skaits bija desmitkāršojies — līdz vairāk nekā 20 miljoniem. Reaģējot uz filmā paustajām apsūdzībām kukuļošanā, nodokļu nemaksāšanā, notiesāšanā par izvarošanu, Krievijas uzņēmumu nelikumīgā iegūšanā un cenzūras ieviešanā sev piederošajā izdevniecībā Kommersant, Ališers Usmanovs iesniedza prasību pret Navaļniju par neslavas celšanu.

2017. gada 26. martā daudzās Krievijas pilsētās notika Navaļnija izsludināti protesti pret valdības korupciju. Piemēram, Vladivostokā protestos piedalījās aptuveni 700 cilvēku, Jekaterinburgā — ap 1000 cilvēku, Novosibirskā — ap 1000 cilvēku, Sanktpēterburgā — ap 4000 cilvēku un Maskavas centrā — no 8000 līdz 20 000 cilvēku (pēc dažādām aplēsēm). Vairāk nekā 1000 protestētāju policija aizturēja. No tiem aptuveni 900 aizturēto bija Maskavas protestos, kuros neilgi pēc protestu sākšanās aizturēja arī pašu Navaļniju, kam par neatļautu protestu rīkošanu un nepakļaušanos policijai tiesa vēlāk piesprieda 15 diennakšu apcietinājumu un 20 000 rubļu naudassodu.

Pats Medvedevs atbildi uz apsūdzībām sniedza gandrīz mēnesi pēc filmas publicēšanas — 2017. gada aprīļa sākumā, Krievijas ziņu aģentūrai TASS filmu nosaucot par „pasūtījumu no ļaudīm ar konkrētiem politiskiem mērķiem” un salīdzinot to ar kompotu:

Partijas „Vienotā Krievija” vadītāja vietnieks Andrejs Isajevs filmu nosauca par „Navaļnija izdomājumiem”, bet partijas „Taisnīgā Krievija” vadītāja vietnieks Mihails Jemeļjanovs — par „viltus ziņām”, norādot, ka nerosinās izmeklēt Medvedevam filmā paustās apsūdzības kukuļņemšanā.

2017. gada 19. maijā, dažas stundas pirms pirmstiesas sēdes Usmanovs YouTube publicēja 12 minūtes garu atbildes video „Ališers Usmanovs pret Alekseju Navaļniju”, kurā filmā paustās apsūdzības atkārtoti noliedza, apgalvojot, ka Navaļnijs melo un nosaucot viņu par „bandītu”, „zaudētāju” un „caurkritušu uzņēmēju”, kam viņš uzspļaujot. 2017. gada 31. maijā Maskavas Ļubļinas rajona tiesa Usmanova prasību apmierināja, liekot fondam desmit dienu laikā aizvākt visu Usmanova reputācijai kaitējošo informāciju un publicēt tās atsaukumu. Navaļnijs paziņoja, ka fonds savus materiālus nedzēsīs.

Atsauces

Ārējās saites 
  
  

 Aleksejs Navaļnijs un viņa jaunā filma (no 17:00) . 2017. gada 6. marts. Vēlais ar Streipu. Play24. Skatīts: 2018. gada 12. martā.

2017. gada filmas
Dzega

Dzega jeb karnīze ir horizontāls, dažkārt liekts vai lauzīts izlaidums ēkas ārsienā (starp sienu un jumtu, starp stāviem, virs logiem un durvīm). Dzega var būt izbūvēta arī iekštelpās kā krāsns, kamīnai vai skapja augšmalas izvirzījums.
Viena no dzegas funkcijām ir lietusūdeņu novirzīšana tālāk no ārsienas.

Atsauces 

Arhitektūras elementi
Robijs Krūzs

Robijs Krūzs (dzimis ) ir Austrālijas futbolists, Uzbrucējs, Austrālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Austrālijas kluba Melbourne Victory sastāvā.

Sasniegumi 
Austrālija

 Āzijas kauss futbolā: 2015

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Austrālijas futbolisti
Austrālijas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Leverkūzenes "Bayer" spēlētāji
VfB Stuttgart spēlētāji
Fortuna Düsseldorf spēlētāji
Brisbenā dzimušie
Austra Dāle

Austra Dāle (1892—1972) bija latviešu skolotāja un dzejniece.

Dzīvesgājums 
Dzimusi 1892. gada 23. jūnijā Rīgā namsaimnieka ģimenē, viņas vecākais brālis Pauls Dāle vēlāk kļuva par filozofu. Mācījās Maldoņa ģimnāzijā (1901-1910). Strādāja par skolotāju M. Milleres privātģimnāzijā Rīgā (1912-1914). 1911. gadā laikraksts "Latvija" publicēja viņas veikto Stendāla stāsta "Kastro klostera priekšniece" tulkojumu, bet 1913. gadā viņas dzejoli "Gavēņa laikā".

Pirmā pasaules kara laikā Austra Dāle devās bēgļu gaitās uz Maskavu, kur studēja vēsturi Maskavas Augstākajos sieviešu kursos un strādāja Maskavas latviešu bēgļu skolās. 1917. gadā kopā ar brāli atgriezās Latvijā, strādāja Valmieras ģimnāzijā, vēlāk Rīgas pilsētas 3. ģimnāzijā (1919-1924). 1922. gadā iznāca viņas pirmais dzejoļu krājumos "Ēnu rotaļas", bet 1923. gadā Austra Dāle apprecējās ar skolotāju un politiķi Ati Ķeniņu.

Studēja Latvijas Universitātē, pēc kuras beigšanas izdeva vēsturisku apceri "Sievietes stāvoklis senā Ēģiptē" (1929). Pēc 1930. gada strādāja V. Olava komercskolā (1930-1936), bija žurnāla "Latviete" redaktore (1934-1940), šajā laikā publicēja daudz apcerējumu un recenziju par literatūru, kā arī dzejoļu krājumus "Dzīves dziesma" (1935) un "Vēju vēstis" (1937).

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūlijā viņas vīrs Atis Ķeniņš mēģināja "Tautas Saeimas" vēlēšanās izvirzīt Demokrātiskā bloka sarakstu, tādēļ septembrī tika apcietināts un 1941. gada 8. martā Ati Ķeniņu notiesāja un izsūtīja uz Akmoļinskas apgabalu. 
Vācu okupācijas laikā 1944. gadā Austra Dāle publicēja dzejoļu krājumu "Tāli gaisi", pēc Sarkanās armijas ienākšanas Rīgā 1944. gada novembrī no izsūtījuma atgriezās Atis Ķeniņš. Latvijas PSR laikā viņa pārsvarā nodarbojās ar atdzejošanu no krievu valodas (A. Puškina, N. Ņekrasova lirika, I. Turgeņeva romāns "Tēvi un dēli", 1949). Atis Ķeniņš par pretpadomju darbību tika otrreiz apcietināts un izsūtīts uz Kokčetavas apgabalu (1951—1955).

Neilgi pirms nāves iznāca viņas pēdējais dzejas krājums "Sanoši strauti" (1970). Mirusi 1972. gada 6. februārī Rīgā, apbedīta Rīgas Meža kapos.

Darbi 
Dzejoļu krājumi "Ēnu rotaļas" (1922), "Dzīves dziesma" (1935), "Vēju vēstis" (1937), "Tāli gaisi" (1944), "Sanoši strauti" (1970) pārsvarā ir tradicionālā ritmikā veidoti īsi četrrindu pantu dzejoļi - romantiska kamerstila lirika, kurā pasteļtoņos tēlotas viegli rezignētas mirkļa un mūžības izjūtas un dzidrs intīmais pārdzīvojums.

Tulkojumi 
 Johans Volfgangs fon Gēte: Gara radinieki (Die Wahlverwandtschaften, Apgāds Zelta ābele, 1944.g., digitalizējusi  Latvijas Nacionālā bibliotēka)

Literatūra 
 L. Jēger-Freimane P. Atziņu ceļi. Rīga, 1936; 
 L. Liepa. Ķeniņu gars.  Labrīt, 1994, 4. VI; 
 V. Ancītis. Austrai Dālei - 100. Rakstnieka Vārds, 1992, 16. VII; 
 I. Bērsons. Deviņi likteņi. Rīga, 2001.

Atsauces 

Latviešu rakstnieki
Latviešu valodā rakstošie
20. gadsimta rakstnieki
Rīgas Meža kapos apbedītie
Rīgā dzimušie
Munīrs Mohamedi

Munīrs Mohands Mohamedi (; dzimis ) ir Marokas futbolists, vārtsargs, Marokas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Turcijas Superlīgas kluba Hatayspor sastāvā.

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Marokas futbolisti
Marokas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Málaga CF spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Medhī Benatja

Medhī Benatja (dzimis ) ir Marokas futbolists, aizsargs, Marokas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Kataras kluba Al-Duhail SC sastāvā.

Sasniegumi 
Bayern Munich

 Vācijas Bundeslīga: 2014–15, 2015–16
 DFB Pokal: 2015–16

Juventus

 Itālijas Serie A: 2016–17, 2017–18, 2018–19
 Coppa Italia: 2016–17, 2017–18
 Supercoppa Italiana: 2018

Al-Duhail

 Kataras Zvaigžņu līga: 2019–20

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Marokas futbolisti
Marokas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
AS Roma spēlētāji
Minhenes "Bayern" spēlētāji
Marseļas "Olympique" spēlētāji
Udinese Calcio spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
Rūta Muktupāvela

Rūta Muktupāvela (dzimusi 1963. gadā Kauņā, Lietuvā) ir lietuviešu akadēmiķe, Latvijas Kultūras akadēmijas rektore, profesore, aktīva kultūras eksperte un mūziķe.

Biogrāfija 

Beigusi Viļņas Pedagoģijas universitātes Vēstures fakultāti 1989. gadā un kopš 1993. gada dzīvo Latvijā. Latvijas Kultūras akadēmijā 1996. gadā iegūts maģistra grāds un 2005. gadā doktora grāds kultūras teorijā, aizstāvot promocijas darbu "Inkulturācijas figuratīvo formu salīdzinošā analīze“. No 1999. gada līdz 2003. gadam strādājusi Radio Brīvā Eiropa un no 2003. gada līdz 2009. gadam bijusi Lietuvas žurnāla Kultūros barai redkolēģijas locekle. Kopš 2007. gada darbojas Latvijas Kultūras akadēmijas Zinātniskās pētniecības centrā kā vadošā pētniece.

2014. gadā Latvijas Kultūras akadēmijas Satversmes sapulce Rūtu Muktupāvelu ievēlēja par Akadēmijas rektori, kas kā vienu no svarīgākajiem uzdevumiem ir definējusi nepieciešamību veicināt izcilību visās Akadēmijas darbības jomās – akadēmiskajā, mākslinieciskās jaunrades un pētnieciskajā. Kopš 2014. gada Rūta Muktupāvela vada Valsts Pētījumu programmu „Habitus. Latvijas tradīciju ilgtspēja inovatīvā vidē”, kopš 2016 – Eiropas savienības pētniecības un inovāciju programmas Horizon2020 projekta “Critical Heritages: performing and representing identities in Europe. CoHere” Latvijas sekciju. Rūta Muktupāvela ir Latvijas Zinātnes padomes Humanitāro un sociālo zinātņu nozares eksperte, Latvijas Zinātnes padomes locekle, Latvijas Augstskolu profesoru asociācijas valdes locekle, Latvijas Nacionālās kultūras padomes priekšsēdētāja, Latvijas Mākslas augstskolu asociācijas vadītāja, starptautisku organizāciju un redkolēģiju locekle.

No 2017. gada līdz 2021. gadam Rūta Muktupāvela ir Latvijas pārstāve UNESCO Starpvaldību komitejā kultūras izpausmju daudzveidības aizsardzībai un veicināšanai, kā arī ir dalībniece daudzās starptautiskās organizācijās – Starptautiskajā Socioloģijas asociācijā, Eiropas Sociālantropologu asociācijā, Starptautiskajā Etnoloģijas un folkloras biedrība u.c.
Līdzās zinātniskajai darbībai (aktīva dalība konferencēs, redkolēģijās, zinātnisko publikāciju izstrāde, promocijas darbu vadīšana un recenzēšana) viņa darbojas radošos projektos: muzicējusi kopā ar “Iļģiem” (dziedājusi Leldes un Zemes vēzīša lomu “Iļģu” muzikālajā uzvedumā “Spēlēju, dancoju”), vairākus gadus ir piedalījusies projektā “Dabas koncertzāle”, kopā ar dzīvesbiedru profesoru Valdi Muktupāvelu ir uzstājusies gan Latvijā, gan ārzemēs – ASV, Norvēģijā, Somijā, Polijā, Zviedrijā u. c. Rūta Muktupāvela ir piedalījusies vairāku mūzikas albumu tādu kā “Vairas dziesmas”, Imanta Kalniņa “Trešās dziesmas”, “Iļģu” “Kaza kāpa debesīs”, “Ne uz vienu dienu” u. c. sagatavošanā.

Dzīvesbiedrs – etnomuzikologs, LU profesors Valdis Muktupāvels.

Publikācijas

Diskogrāfija

Atsauces 

Latvijas lietuvieši
1963. gadā dzimušie
Kauņā dzimušie
Latvijas Kultūras akadēmijas rektori
Latvijas Kultūras akadēmijas absolventi
Latviešu antropologi
Romēns Saiss

Romēns Gānems Pols Saiss (, ; dzimis ) ir Marokas futbolists, aizsargs, Marokas futbola izlases dalībnieks un kapteinis. Kopš 2022. gada spēlē Turcijas Superlīgas kluba Beşiktaş sastāvā.

Sasniegumi 
Wolverhampton Wanderers

 Anglijas čempionāts: 2017–18

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Marokas futbolisti
Marokas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Angers SCO spēlētāji
Wolverhampton Wanderers F.C. spēlētāji
Stambulas "Beşiktaş" spēlētāji
Dromā dzimušie
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Nebīls Dirārs

Nebīls Dirjārs (dzimis ) ir Marokas futbolists, aizsargs, Marokas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada spēlē Beļģijas Pro līgas kluba Club Brugge sastāvā, kas viņu īrē no Stambulas "Fenerbahçe".

Sasniegumi 
Monaco

 Francijas 1. līga: 2016–17
 Francijas 2. līga: 2012–13

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Marokas futbolisti
Marokas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
AS Monaco FC spēlētāji
Club Brugge KV spēlētāji
Stambulas "Fenerbahçe" spēlētāji
Karims El Ahmadī

Karims El Ahmadī (dzimis ) ir Marokas futbolists, pussargs, Marokas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Saūda Arābijas kluba Al-Ittihad sastāvā.

Sasniegumi 
Feyenoord

 Eredivisie: 2016–17
 KNVB beker: 2015–16, 2017–18
 Johan Cruijff Schaal: 2017

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Marokas futbolisti
Marokas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Aston Villa F.C. spēlētāji
Roterdamas "Feyenoord" spēlētāji
Overeiselā dzimušie
Rihards Cimermanis

Rihards Cimermanis (dzimis 1993. gada 22. martā) ir latviešu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2022) Cimermanis spēlē Latvijas čempionāta komandā HK Zemgale.

Spēlētāja karjera 
Latvijas čempionātā Cimermanis debitēja 2011.—12. gada sezonā HK Juniors Rīga sastāvā. 2012.—13. gada sezonā Cimermanis spēles laiku dalīja gan Latvijas čempionātā, gan Krievijas Jaunatnes līgā spēlējošās HK Rīga sastāvā, taču gadu vēlāk jau bija HK Rīga pamatvārtsargs. 2013.—14. gada sezonā vairākkārt tika izsaukts uz KHL klubu Rīgas "Dinamo", taču nevienā spēlē laukumā tā arī nedevās, pildot vien rezerves vārtsarga funkcijas.

2014.—15. gada sezonā spēlēja Latvijas čempionāta vienības HK Liepāja sastāvā. 2015.—16. gada sezonā spēlēja Latvijas 1. līgas Valmieras komandā, taču tad pievienojās HK Zemgalei. Komandas rindās kļuva par vienu no čempionāta vadošajiem vārtsargiem.

2018.-19. sezonā Optibet hokeja līgas regulārā čempionātā un izslēgšanas spēļu kārtā aizvadīja 26 spēles, kurās no 824 metieniem atvairīja 757 (91,87%) un kopā ar HK Zemgale/LLU ieguva bronzas medaļas. 2020.—21. gada sezonā Cimermanis kopā ar Zemgali vēlreiz sasniedza Latvijas čempionāta finālsēriju, tajā piekāpjoties Rīgas "Olimp". Cimermanis tika atzīts par līgas labāko vārtsargu. Nākamajā sezonā komandai izdevās revanšēties, Cimermanis kopā ar Zemgali izcīnot Latvijas čempiona titulu.

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
Latvijas hokejisti
HK Liepājas spēlētāji
HK Zemgales spēlētāji
Latvijas čempioni hokejā
Akmeņupīte (Vīķu ezera pieteka)

Akmeņupīte (lejtecē Skudras upīte) ir Vīķu ezerā ietekoša upe Salas novadā. 

Iztece pie Brūlāniem. Augštecē tek dienvidu virzienā, pēc tam strauji pagriežas uz ziemeļiem, lejtecē pagriežas uz austrumiem. Ietece Vīķu ezera rietumu krastā, netālu no Ezerciema. Lejtecē šķērso valsts autoceļu P76 (Aizkraukle–Jēkabpils).

Atsauces 

Salas novada upes
Daugavas baseina upes
Kameņu grāvis

Kameņu grāvis ir Vīķu ezera pieteka Jēkabpils novadā, uz austrumiem no Buivāniem. 

Tek dienvidu virzienā. Ietece Vīķu ezera ziemeļu krastā. Šķērso valsts autoceļu V813 (Stūrāni–Puļpāni).

Atsauces 

Jēkabpils novada upes
Daugavas baseina upes
Salas novada upes
Melnupīte (Piestiņas pieteka)

Melnupīte (arī Malnupīte) ir Piestiņas kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā. 

Iztece uz dienvidiem no Zaķēniem. Augštecē tek dienvidu virzienā, vidustecē sagriežas uz dienvidaustrumiem un lejtecē tek starp Pliksni ziemeļos un Žēvaldu purvu dienvidos. Ietek Piestiņā mazapdzīvotā, mežainā apvidū.

Atsauces 

Jēkabpils novada upes
Salas novada upes
Daugavas baseina upes
Pelīte

Pelīte ir Daugavas attekas Sakas kreisā pieteka Jēkabpils novadā. 

Tek ziemeļu-ziemeļrietumu virzienā. Vidustecē veido Jēkabpils pilsētas robežu. Ietek Sakā pie Gravāniem. Pelīti šķērso valsts autoceļi P75 (Jēkabpils–Lietuvas robeža (Nereta)) un P76 (Aizkraukle–Jēkabpils). Tās krastos atrodas Liesma.

Atsauces 

Jēkabpils novada upes
Daugavas baseina upes
Ābeļu pagasts
Jēkabpils upes
Salas novada upes
Plānleja

Plānleja ir Daugavas kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā. 

Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Daugavā pie Plānleju mājām, lejpus Putnukalniem. Plānleju šķērso valsts autoceļš P76 (Aizkraukle–Jēkabpils).

Atsauces 

Jēkabpils novada upes
Daugavas baseina upes
Salas novada upes
Pūķupīte

Pūķupīte (arī Pouķu upeite, Puķupīte, Vikule, Vīķupe) ir Daugavas kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā. 

Novada uz Daugavu Vīķu ezera ūdeņus. Iztek no Vīķu ezera ziemeļaustrumiem. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Daugavā lejpus Melderēm. Pūķupītes krastos atrodas Bajāri.

Atsauces 

Jēkabpils novada upes
Daugavas baseina upes
Salas novada upes
Rudzaite

Rudzaite (arī Rudzaites upeite, Rudzaitiņa, Rugaite) ir Daugavas attekas Sakas kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā. 

Izteka no Bērzu purva. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Sakā pie Indrāniem. Rudzaiti divreiz šķērso valsts autoceļš V803 (Sala–Zilkalne) un vienreiz - P76 (Aizkraukle–Jēkabpils). Upes krastos atrodas Roži, Sala, Indrāni.

Atsauces 

Jēkabpils novada upes
Daugavas baseina upes
Salas novada upes
Saukupīte

Saukupīte (arī Mazā Piksterīte) ir Piksteres labā krasta pieteka Jēkabpils novadā. 

Izteka uz rietumiem no Sēlijas. Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Piksterē pie Klētnieku mājām. Saukupīti šķērso valsts autoceļš V815 (Sēlija–Sēlpils–Ošāni).

Atsauces 

Salas novada upes
Daugavas baseina upes
Vīķupīte

Vīķupīte ir Vīķu ezera pieteka Jēkabpils novadā. 

Tek ziemeļu virzienā. Ietece Vīķu ezera dienvidu krastā pie Ezerciema. Vīķupīti šķērso valsts autoceļš P76 (Aizkraukle–Jēkabpils).

Atsauces 

Jēkabpils novada upes
Daugavas baseina upes
Salas novada upes
Vīpīte

Vīpīte ir Ziemeļsusējas kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā. 

Iztec no Spuldzenieku purva ziemeļaustrumiem. Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Ziemeļsusējā pie Upamaļu mājām. Vīpītes krastos atrodas Radiņi.

Atsauces 

Jēkabpils novada upes
Salas novada upes
Daugavas baseina upes
Dzelzceļa līnija Ogre—Laubere

Dzelzceļa līnija Ogre—Laubere bija šaursliežu (600 mm)  mežu dzelzceļa līnija. To uzbūvēja 1932. gadā ērtākai baļķu izvešanai no lielajiem mežu masīviem Ogres apkārtnē. Līnijas garums bija 37,2 km. Līnija sākās Ogres stacijā, sliežu ceļa garums līdz Kalniņu mājām bija 31,0 km, Ventas atzarojuma garums bija 9,3 km, bet Struņķu atzarojuma — 1,3 km. Līnijā bija 71 koka tilts. Līnijas kopējais sliežu ceļu garums kopā ar apbraucamajiem un staciju ceļiem bija 41,6 km, un tā bija garākā 600 mm (lauku platuma) mežu dzelzceļu līnija Latvijā. Tāpat kā līnija Inčukalns—Allaži, šī līnija nebija saistīta ar citiem 600 mm platuma dzelzceļiem; tā pieslēdzās platsliežu dzelzceļam Ogres stacijā.

20. gadsimta 30. gadu sākumā Eiropu pārņēma saimnieciskā krīze, kas veicināja bezdarba pieaugumu lielpilsētās. Latvijas Tautas labklājības ministrijas vadībā tika nolemts izbūvēt vairākus meža dzelzceļus ar 600 mm platumu, kuru būvniecībā tika piesaistīti pilsētu bezdarbnieki. Tādā veidā laika posmā no 1932. līdz 1934. gadam tika uzbūvēti arī meža dzelzceļi Ogre—Laubere un Inčukalns—Allaži, kas kalpoja vienīgi meža materiālu izvešanai.

Otrā pasaules kara laikā abas dzelzceļa līnijas Ogre—Laubere un Inčukalns—Allaži gar Annasmuižu (Juglu) tika savienotas Augšciema stacijā (kartē fiksēta situācija 1938. gadā, kad šāda savienojuma nebija). Tā rezultātā tika izveidota jauna kokmateriālu pārkraušanas vieta platsliežu dzelzceļa vagonos, kuru ierīkoja maznoslogotās Rīgas—Ērgļu dzelzceļa līnijas Augšciema stacijā. Pēc nostāstiem, pa šo šaursliežu dzelzceļu tikuši arī pārvadāti karavīri. Mūsdienās vēl tagad Mazās Juglas upē saglabājušies daži dzelzceļa koka tilta pāļi. Kara beigās visa 600 mm dzelzceļu sistēma no Ogres līdz Inčukalnam tika iznīcināta.

Pēc kara, attīstoties saimniecībai, tika jūtami paplašināti, uzlaboti autoceļi Rīga—Ērgļi un jo sevišķi autoceļš Jugla—Turkalne—Ogre, kurš trīsdesmitajos gados bija piemērots tikai braukšanai ar zirgu pajūgiem.

Atsauces 

Latvijas bijušās dzelzceļa līnijas
Ogre
Latvijas poļi

Latvijas poļi ir viena no vēsturiskajām Latvijas mazākumtautībām.
Vairums Latvijas poļu dzīvo gan Daugavpils (12 934, 13,9%), Rīgas (12 916, 1,8%) un Jelgavas (1058, 1,9%) pilsētās, gan arī Daugavpils novadā (3075, 12,6%), Krāslavas novadā (1326, 7,7%).

Vēsture 
Poļu priekšteči Latvijā kopš 17. gadsimta ieceļoja no Polijas-Lietuvas kopvalsts un līdz pat 20. gadsimta sākumam pat grūti nosākama konkrētu personu etniskā piederība pie poļiem vai lietuviešiem.
Pēc tautas skaitīšanas datiem 1897. gadā poļi (65 056 cilvēki) veidoja 3,4% no iedzīvotāju kopskaita, apmēram puse no viņiem dzīvoja agrākajā Poļu Livonijas administratīvajā centrā Daugavpilī un Latgales laukos un miestos, pārējie Ilūkstes apriņķī — 11 380, Rīgā — 13 415, Liepājā — 6015). Atbilstoši tā laika uzskaitei, Latvijas poļiem bija augsts muižnieku kārtas īpatsvars (Latgales šļahta), taču vairums no viņiem neieņēma augstu sociālo stāvokli un viņus vienoja piederība katoļu baznīcai.
Industrializācijas dēļ līdz Pirmajam pasaules karam poļu īpatsvars Latvijas lielajās pilsētās vēl vairāk pieauga, taču pēc kara, neatkarīgajā Latvijā, atkal samazinājās. Poļi Latvijas Republikā veidoja apmēram 3% no iedzīvotāju kopskaita, taču viņu pārstāvji aktīvi piedalījās valsts politiskajā (Latvijas Poļu savienības deputāti bija visās pirmskara Saeimās) un sabiedriskajā dzīvē. Darbojās poļu skolas un biedrības. Pēc Otrā pasaules kara Latvijas poļi tika atstāti bez savām izglītības iestādēm un pakļauti straujai pārtautošanai. Poļu sabiedriski aktīvākā daļa noteikti atbalstīja latviešu tautas cīņu par neatkarības atjaunošanu un ir pilnībā aktīvi iekļāvušies valsts un sabiedrības dzīves jomās, turklāt aktīvi piedaloties savas nacionālās dzīves (skolu, biedrību) veidošanā.

Poļu skaita izmaiņas Latvijā (1897—2011) pēc tautas skaitīšanu datiem:

2017. gadā Latvijas poļi bija ceturtā lielākā mazākumtautība:

Poļi latvju dainās 
Krišjāņa Barona "Latvju dainās" apkopoti 173 tautasdziesmu varianti ar leksēmu "poļi", bet Latvijas Universitātes Literatūras, folkloras un mākslas institūta Latviešu folkloras fondu materiālos atrodamas 205 poļu (poļaku) tematikas tautasdziesmu varianti, pie kam visvairāk dziesmu nākušas no Latgales (43%) un Kurzemes (26%). Ne viemēr leksēma poļi nozīmē etnisko piederību, bet dažreiz apzīmē Latgales (t. s. poļu Inflantijas) latviešus.

Daļa latviešu tautasdziesmu par poļiem radušās kā atmiņas par poļu-krievu kariem vai kā apdziedāšanās dziesmas:

Skatīt arī 
 Poļi

Atsauces 

Latvijas poļi
Jāņukrogs

Jāņukrogs ir ciems Bauskas novada Rundāles pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumos 3,5 km no pagasta centra Pilsrundāles, 17,2 km no novada centra Bauskas un 83,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P103 (Dobele–Bauska), Kapupes krastā.

Atsauces
Faisals Fadžrs

Faisals Fadžrs (; dzimis ) ir Marokas futbolists, pussargs, Marokas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Turcijas Superlīgas kluba Sivasspor sastāvā.

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Marokas futbolisti
Marokas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
SM Caen spēlētāji
Akoruņas "Deportivo" spēlētāji
Getafe CF spēlētāji
Nordins Amrabats

Nordins Amrabats (dzimis ) ir Marokas futbolists, pussargs, Marokas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Saūda Arābijas kluba Al-Nassr sastāvā.

Sasniegumi 
Galatasaray

 Turcijas Superlīga: 2013
 Turcijas kauss: 2014
 Turcijas Superkauss: 2012, 2013

Al Nassr

 Saūda Arābijas Profesionālā līga: 2018–19

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Marokas futbolisti
Marokas izlases futbolisti
2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Watford F.C. spēlētāji
PSV Eindhoven spēlētāji
Málaga CF spēlētāji
Stambulas "Galatasaray" spēlētāji
Ziemeļholandē dzimušie
Tīrumi

Tīrumi ir ciems Bauskas novada Svitenes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 1,6 km no pagasta centra Svitenes, 22,7 km no novada centra Bauskas un 92,1 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1033 (Pilsrundāle–Svitene–Klieņi).

Atsauces
Dzirnupīte (Īslīces pieteka)

Dzirnupīte (arī Dzirnupe) ir Īslīces kreisā krasta pieteka Bauskas novadā. 

Iztece pie Vecrundāles. Tek ziemeļu virzienā, lejtecē gar Rundāles pils kompleksa austrumu pusi. Ietek Īslīcē Rundāles pils. Dzirnupīti lejtecē šķērso valsts autoceļš V1031 (Pilsrundāle–Ādžūni).

Atsauces 

Bauskas novada upes
Rundāles novada upes
Īslīces pietekas
Lielupes baseina upes
Mazplānīte

Mazplānīte ir Īslīces kreisā krasta pieteka Bauskas novadā. 

Iztece uz dienvidaustrumiem no Ādžūniem. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Īslīcē uz austrumiem no Švirkales. Mazplānīti šķērso valsts autoceļš V1028 (Bauska–Bērzi–Ādžūni–Lietuvas robeža). Tās krastos atrodas Airītes.

Atsauces 

Bauskas novada upes
Rundāles novada upes
Īslīces pietekas
Lielupes baseina upes
Melnupīte (Īslīces pieteka)

Melnupīte () ir īslīces kreisā krasta pieteka Lietuvā, kā arī Bauskas novadā. 

Iztece Lietuvas teritorijā, uz austrumiem no Pakrojas rajona pašvaldības Steigviļu (Steigviliai) ciema. Tek ziemeļu virzienā. Šķērso Latvijas valsts robežu starp Ādžūniem un Žeimeli. Ietek Īslīcē augšpus Pilsrundāles. Melnupīti šķērso Lietuvas autoceļš KK209 (Jonišķi - Pasvale), kā arī Latvijas valsts autoceļi V1028 (Bauska–Bērzi–Ādžūni–Lietuvas robeža), V1030 (Saulaine–Virsīte–Svitene–Senči) un V1031 (Pilsrundāle–Ādžūni). Melnupītes krastos atrodas Vecrundāle.

Atsauces 

Īslīces pietekas
Bauskas novada upes
Rundāles novada upes
Lietuvas upes
Lielupes baseina upes
Padegu strauts

Padegu strauts ir Īslīces labā krasta pieteka Bauskas novadā uz dienvidrietumiem no Viesturiem. Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Īslīcē augšpus Melanšu kapiem.

Atsauces 

Bauskas novada upes
Rundāles novada upes
Īslīces pietekas
Lielupes baseina upes
Upele

Upele ir Sesavas labā krasta pieteka Jelgavas un Bauskas novados. 

Iztece pie pašas valsts robežas, uz dienvidaustrumiem no Lielsesavas. Tek ziemeļu virzienā, paralēli Sesavai rietumos. Lielākā pieteka - Žibārtu grāvis. Ietek Sesavā pie Mazlaukiem. Upeli šķērso valsts autoceļi V1033 (Pilsrundāle–Svitene–Klieņi), P103 (Dobele–Bauska) un V1054 (Dimzas–Vircava–Vairogs). Tās krastos atrodas Klāvi.

Atsauces 

Bauskas novada upes
Jelgavas novada upes
Rundāles novada upes
Sesavas pietekas
Lielupes baseina upes
Virsīte (upe)

Virsīte () ir Svitenes labā krasta pieteka Lietuvā un Bauskas novadā. 

Iztece Lietuvas teritorijā, pie Pakrojas rajona pašvaldības Gegedži (Gegiedžiai) ciema uz ziemeļrietumiem no Linkuvas. Tek ziemeļu virzienā. Šķērso valsts robežu uz dienvidiem no Virsītes. Ietek Svitenē Svitenes ciemā. Virsīti šķērso Lietuvas valsts autoceļš KK209 (Jonišķi - Pasvale), kā arī Latvijas valsts autoceļi V1030 (Saulaine–Virsīte–Svitene–Senči) un V1033 (Pilsrundāle–Svitene–Klieņi). Virsītes krastos atrodas Daugaļoņi (Daugalioniai), Grikpedži (Grikpėdžiai), Mažuči (Mažučiai) un Kaireļi (Kaireliai) Lietuvā, kā arī Virsīte un Svitene Latvijā.

Atsauces 

Bauskas novada upes
Rundāles novada upes
Svitenes pietekas
Lietuvas upes
Lielupes baseina upes
Žibārtu grāvis

Žibārtu grāvis ir Upeles labā krasta pieteka Jelgavas un Bauskas novados. 

Iztece netālu no valsts robežas, uz dienvidaustrumiem no Klāviem. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Upītē pie Pilnzābaku mājām. Žibārtu grāvi šķērso valsts autoceļi V1033 (Pilsrundāle–Svitene–Klieņi) un P103 (Dobele–Bauska).

Atsauces 

Bauskas novada upes
Jelgavas novada upes
Rundāles novada upes
Lielupes baseina upes
Darja Kasatkina

Darja Kasatkina (; dzimusi  Toljati, Krievijā) ir profesionāla krievu tenisiste. Augstāko 10. vietu WTA rangā vienspēlēs sasniegusi 2018. gada oktobrī, dubultspēlēs 43. vietu — 2016. gada septembrī.

2014. gadā uzvarējusi Francijas atklātajā čempionātā tenisā vienspēlēs jaunietēm.

Pēc veiksmīgas dalības 2018. gada Indianvelsas Masters Kasatkina kļuva par Krievijas "pirmo raketi", apsteidzot 85 nedēļas ranga augšgalā atradušos Svetlanu Kuzņecovu. 2018. gadā pirmo reizi karjerā spēlēja divu Grand Slam turnīru ceturtdaļfinālā, bet sezonas beigās iekļuva WTA ranga pirmajā desmitniekā.

Karjeras statistika

Vietas Grand Slam turnīros (vienspēles) 

|}

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Krievijas tenisisti
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Samaras apgabalā dzimušie
Kožikode

Kožikode (, Kōḻikkōṭ, ), zināma arī kā Kalikuta, ir pilsēta Indijas dienvidrietumos, Keralas štatā. Tas ir Kožikodes apgabala administratīvais centrs. 2011. gadā Kožikodē dzīvoja 550 tūkstoši iedzīvotāju, bet tās aglomerācijā — 2,03 miljoni iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Arābijas jūras krastā, 280 km uz dienvidrietumiem no Bengalūru un 340 km uz ziemeļiem no Thiruvananthapuramas. Kožikodē valda tropu klimats. No jūnija līdz augustam ir musonu sezona.

Kalikuta bija nozīmīga tirdzniecības osta jau senajos laikos un viduslaikos, sevišķi zināma kā garšvielu tirdzniecības vieta. Ir zināms, ka arābu tirgotāji to apmeklējuši jau 7. gadsimtā. Ostai bija liela nozīme arī Lielo ģeogrāfisko atklājumu laikmetā. 1498. gada 20. maijā to sasniedza portugāļu jūrasbraucējs Vasko da Gama, kuģojumā, kurā atklāja jūras ceļu no Eiropas uz Indiju. Šeit tika izveidots portugāļu cietoksnis, tirdzniecības un atbalsta punkts Dienvdāzijā. Portugāļi cietoksni Kalikutā zaudēja 1525. gadā. Vēlākajos gadsimtos šeit savus atbalsta punktuus izveidojuši arī angļi, franči un holandieši.

Indijas pilsētas
Tolses pils

Tolses ordeņa pils () jeb Tolsburgas pils () bija Livonijas ordeņa būvēta Tolsburgas fogta pils, kas kontrolēja Somu līča tirdzniecības ceļus.

Līdz mūsdienām ir saglabājušās cietokšņa drupas Rietumviru apriņķī Kundas tuvumā Igaunijas ziemeļu piekrastē.

Vēsture 

Livonijas hronikās minēta kā "Miera pils" (Vredeborch), ko 1471. gadā Viruzemē cēlis Johans Volthūss fon Herze ar mērķi aizsargāt tuvumā esošo ostu un ceļu uz Rakveres pili. 
Livonijas kara laikā to 1558. gadā ieņēma Krievijas caristes karaspēks. 1581. gadā Zviedrijas armija Pontusa de la Gardija vadībā atkaroja cietoksni. 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līguma krievu tekstā Tolsburgas pils pieminēta kā Толщабора. 
Pieminēta 1595. gada Teusinas miera līgumā starp Krieviju un Zviedriju kā Tolsborgh, kas kalpoja kā Zviedru Igaunijas austrumu daļas cietoksnis. 

Pilnībā pils sagrauta Lielā Ziemeļu kara laikā 18. gadsimta sākumā.

Galerija

Atsauces 

Pilis Igaunijā
Rietumviru apriņķis
Igaunijas arheoloģiskie pieminekļi
Vilhelms Zigfrīds Štafenhāgens

Vilhelms Zigfrīds Štafenhāgens (; 1814—1881) bija vācbaltiešu mākslinieks, zīmēja Baltijas provinču skatus.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1814. gada 27. septembrī Kuldīgā jurista un bibliotekāra Ulriha Gotharda Štafenhāgena un viņa sievas Juliānas, dzimušas Kupferes, ģimenē.
No 1834. gada mācījās Pēterburgas Mākslas akadēmijā, bet slimības dēļ bija spiests mācības pārtraukt. 1846. gadā viņš kļuva par Eduarda Šmita fon der Launica mācekli, no 1847. līdz 1849. gadam viņš studēja Minhenes Mākslas akadēmijā.

No 1850. gada Štafenhāgens bija Jelgavas pilsētas mākslinieks, ar savu zīmējumu albumu "Baltijas skatu kartes" (Album baltischer Ansichten, 1866) viņš kļuva slavens visā Baltijā. Darbs iznāca 3 sējumos.
Kopš 1873. gada viņš dzīvoja savā namā Kuldīgā, kas pazīstams kā Štafenhāgena nams.
Miris 1881. gada 8. janvārī Jelgavā.

Darbi 
 Album baltischer Ansichten, nebst erläuterndem Text von verschiedenen Verfassern. 3 Bände, Mitau 1857—1867
 Album Kurländischer Ansichten, in Stahl gestochen und gedruckt von Gustav Georg Lange, mit erläuterndem Text von verschiedenen Verfassern. Mitau 1866
 Album Livländischer Ansichten, in Stahl gestochen und gedruckt von Gustav Georg Lange, mit erläuterndem Text von verschiedenen Verfassern. Mitau 1866
 Album Ehstländischer Ansichten, in Stahl gestochen und gedruckt von Gustav Georg Lange, mit erläuterndem Text von verschiedenen Verfassern. Mitau 1867

Galerija

Kurzemes provinces skati

Vidzemes provinces skati

Igaunijas provinces skati

Literatūra 
 Wilhelm Neumann. Baltische Maler und Bildhauer des XIX. Jahrhunderts. Riga: 1902, S. 80—82.

Ārējās saites 
 skatu kartes letonika.lv

Atsauces 

Vācbaltieši
Latvijas gleznotāji
Āžupīte

Āžupīte ir Sedas labā krasta pieteka Valmieras novadā starp Oleriem rietumos un Nurmiem austrumos. Iztece no Stirnas purva. Tek dienvidu virzienā. Lielākā pieteka - Vecais kanāls. Ietek Sedā purvainā, mazapdzīvotā apvidū.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Naukšēnu novada upes
Rūjienas novada upes
Sedas pietekas
Salacas baseina upes
Galzemnieku grāvis

Galzemnieku grāvis ir Vidzemnieku grāvja kreisā krasta pieteka Valmieras novadā uz ziemeļrietumiem no Virķēniem. Tek dienvidu virzienā gar Ciešu purva rieumu malu. Ietek Vidzemnieku grāvī Kurļu pļavās uz rietumiem no Galzemnieku mājām.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Jungas grāvis

Jungas grāvis ir Oļas kreisā krasta pieteka Valmieras novadā uz dienvidiem no Naukšēniem. Tek dienvidu virzienā. Ietek Oļā Stirnas purva teritorijā. Jungas grāvi augštecē šķērso valsts autoceļš V205 (Andricēni–Nurmi).

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Kaučupīte

Kaučupīte ir Saprašas (Pestavas) kreisā krasta pieteka Valmieras novadā uz austrumiem no Vilpulkas. Iztek no Kauču purva. Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Pestavā augšpus Pūķa mājām.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Saprašas pietekas
Kolkupīte

Kolkupīte (arī Kolkas upe, Kolkiņa), Igaunijā Penuja () ir Rūjas labā krasta pieteka Igaunijā un Valmieras novadā. 

Iztek no Karuso purva Igaunijas teritorijā. Tek dienvidu virzienā. Ietek Rūjā augšpus Lodes. Igaunijā Kolkupītes krastos atrodas Penujas ciems.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Rūjas pietekas
Igaunijas upes
Krāņupīte

Krāņupīte ir Palmutes kreisā krasta pieteka Valmieras novadā uz dienvidaustrumiem no Vērša. Tek dienvidu virzienā. Ietek Palmutē Lauru purva teritorijā. Krāņupīti šķērso valsts autoceļš V170 (Igaunijas robeža–Virķēni–Rūjiena).

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Aļona Amjaļusika

Aļona Amjaļusika (; dzimusi  Babrujskā) ir Baltkrievijas šosejas riteņbraucēja. 

Viņa pārstāvējusi Baltkrieviju 2012. gada vasaras olimpiskās spēlēs, grupas braucienā izcīnot 15. vietu. 2015. gadā pievienojusies  komandai. Viņa piedalījās 2015. gada Eiropas spēlēs, kur izcīnīja zelta medaļu grupas braucienā.

Ar  uzvarēja komandu braucienā 2015. gada Pasaules čempionātā Ričmondā. 2015. gada novembrī pievienojās Canyon-SRAM komandai.  2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja gan grupas (13. vieta), gan individuālajā (16. vieta) braucienā.

Atsauces

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Baltkrievijas riteņbraucēji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Horvātija olimpiskajās spēlēs

Horvātija olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1992. gada, kad notika gan ziemas olimpiskās spēlēs Albervilā, gan arī vasaras olimpiskās spēlēs Barselonā. Kopš tā brīža Horvātija ir piedalījusies visās ziemas un vasaras olimpiskajās spēlēs. No 1920. līdz 1988. gadam Horvātijas sportisti lielākoties startēja Dienvidslāvijas sastāvā. 

Horvātija olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 44 medaļas (15 zelta, 16 sudraba un 13 bronzas medaļas). Lielākā daļa, 33 medaļas ir izcīnījas vasaras olimpiskajās spēlēs, bet 11 medaļas izcīnītas ziemas olimpiskajās spēlēs. 2016. gada Riodežaneiro vasaras olimpiskās spēles bija līdz šim veiksmīgākās spēles. Horvātijas sportisti tajās izcīnīja 10 olimpiskās medaļas.
No vasaras olimpiskajiem sporta veidiem visvairāk medaļi, katrā pa 5 medaļām, ir izcīnītas airēšanā un vieglatlētikā. Savukārt no ziemas olimpiskajiem sporta veidiem visvairāk medaļas, 10 medaļas, ir izcīnītas kalnu slēpošanā. Kopumā medaļas ir izcīnītas 13 vasaras un 2 ziemas olimpiskajos sporta veidos. 

Kalnu slēpotāja Janica Kosteliča ir titulētākā Horvātijas sportiste olimpiskajās spēlēs. Viņa ir izcīnījusi 6 medaļas, no tām 4 zelta un 2 sudraba medaļas, no 2002. līdz 2006. gadam ziemas olimpiskajās spēlēs.

Sportisti vasaras olimpiskajās spēlēs 
Paskaidrojumi

Sportistu skaits

Sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Sportisti ziemas olimpiskajās spēlēs 
Paskaidrojumi

Sportistu skaits

Sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Medaļu tabulas

Medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs

Medaļas ziemas olimpiskajās spēlēs

Medaļas pa vasaras sporta veidiem

Medaļas pa ziemas sporta veidiem

Medaļām bagātākie sportisti 

Šajā tabulā apkopoti tikai tie medaļnieki, kas pēc Starptautiskās olimpiskās komitejas datiem pārstāvot Horvātiju ir izcīnījuši trīs un vairāk olimpiskās medaļas. Pārējos sportistus skatīt uzskaitījumā.

Karognesēji 

Horvātijas sportisti, kas nesuši valsts karogu olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.

Vasaras olimpiskās spēles 

  2016 Riodežaneiro —  Josips Pavičs
  2012 Londona —  Venio Loserts
  2008 Pekina —  Ivano Baličs
  2004 Atēnas —  Dubravko Šimencs
  2000 Sidneja —  Zorans Primoracs
  1996 Atlanta —  Perica Bukiča
  1992 Barselona —  Gorans Ivaniševičs

Ziemas olimpiskās spēles 

  2018 Phjončhana —  Natko Zrnčičs-Dims
  2014 Soči —  Ivica Kosteličs
  2010 Vankūvera —  Jakovs Faks
  2006 Turīna —  Janica Kosteliča
  2002 Soltleiksitija —  Janica Kosteliča
  1998 Nagano —  Janica Kosteliča
  1994 Lillehammere —  Vedrans Pavleks
  1992 Albērvila —  Tomislavs Čižmešija

Ārējās saites 
 
 
 
 Sportnet  Bernard Jurišić: Tuđe nećemo - svoje ne damo (medals of Yugoslavia  won by Croatian sportsmen), April 1, 2008, accessed September 30, 2010

Valstis olimpiskajās spēlēs
Krūmiņupīte (Silupītes pieteka)

Krūmiņupīte (arī Krūmiņu upe, Kuļķinupīte, Skolupīte) ir Silupītes labā satekupe Valmieras novada galējos ziemeļaustrumos. Tek dienvidu-dienvidaustrumu virzienā. Pie Arakstes, satekot ar Veserupīti, izveido Silupīti. Krūmiņupīti šķērso valsts autoceļš V176 (Sīļi–Igaunijas robeža), tās krastos atrodas Arakste.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Kurkužupīte

Kurkužupīte  ir Rūjas kreisā krasta pieteka Valmieras novadā uz dienvidaustrumiem no Rūjienas. Tek ziemeļu-ziemeļrietumu virzienā. Ietek Rūjā lejpus Nāras.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Laņģupīte (Rūjas pieteka)

Laņģupīte (arī Lode, Sutra) ir Rūjas kreisā krasta pieteka Valmieras novada ziemeļaustrumos. Iztek no Laņģu ezera. Tek ziemeļrietumu virzienā, sasniedzot Lodi pagriežas uz ziemeļaustrumiem. Ietek Rūjā caur Lodes dīķi pie Lodes ciema.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Gruzija olimpiskajās spēlēs

Gruzija olimpiskajās spēlēs piedaļās kopš 1994. gada, kad ziemas olimpiskās spēles notika Norvēģijas pilsētā Lillehammerē. 1996. gadā tā pirmo reizi arī piedalījas vasaras olimpiskajās spēlēs, kuras norisinājās ASV pilsētā Atlantā. Kopš tā laika Gruzija ir startējusi pilnīgi visās vasras un ziemas olimpiskajās spēlēs. 

Līdz 1994. gadam Gruzijas sportisti olimpiskajās spēlēs startēja citu valstu sastāvā, galvenokārt Padomju Saveinības sastāvā (no 1952. līdz 1988. gadam). Vēl pirms tam no 1900. gada līdz 1912. gadam Gruzijas sportisti startēja Krievijas Impērijas sastāvā. Lai gan Gruzija neatkarību ieguva uzreiz pēc Padomju Saveinības sabrukuma 1991. gadā, tā 1992. gada Barselonas vasaras un 1992. gada Albērvilas ziemas olimpiskajās spēlēs startēja Apvienotās komandas sastāvā.

Kopš 1994. gada līdz šim Gruzija olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 32 olimpiskās medaļas (8 zelta, 7 sudraba un 17 bronzas medaļas). Visas šīs medaļas ir izcīnītas vasaras olimpiskajās spēlēs. Visvairāk medaļu, kopā 7 medaļas, tā ir izcīnījusi 2008. gada Pekinas un 2016. gada Riodežaneiro spēlēs. No sporta veidiem lielākā daļa medaļu, 17 medaļas, ir izcīnītas cīņas sportā. Gruzija olimpiskās medaļas kopumā ir izcīnījusi 5 olimpiskajos sporta veidos, medaļas ir izcīnītas arī džudo (8 medaļas), svarcelšanā (5 medaļas), boksā un šaušanā (abos pa 1 medaļai). 

Viss vairāk medaļas olimpiskajās spēlēs pārstāvot Gruziju ir izcīnījuši cīņas sporta pārstāvji Giorgijs Asanidze, Giorgijs Gogšelidze, Vladimers Hinčegašvili, Eldars Kurtanidze un džudists Laša Šavdatuašvili. Viņi visi olimpiskajās spēlēs ir izcīnījuši pa divām medaļām. Savukārt sporta šāvēja Nino Salukvadze olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 3 medaļas, pirmās divas pārstāvot Padomju Savienību.

Sportisti vasaras olimpiskajās spēlēs 
Paskaidrojumi

Sportistu skaits

Sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Sportisti ziemas olimpiskajās spēlēs 
Paskaidrojumi

Sportistu skaits

Sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem

Medaļu tabulas

Medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs

Medaļas ziemas olimpiskajās spēlēs

Medaļas pa vasaras sporta veidiem

Medaļām bagātākie sportisti 

Šajā tabulā apkopoti tikai tie sportisti, kas pēc Starptautiskās olimpiskās komitejas datiem pārstāvot Gruziju ir ieguvuši divas un vai vairāk olimpiskās medaļas.

Karognesēji 

Gruzijas sportisti, kas nesuši valsts karogu olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.

Vasaras olimpiskās spēles 

  2020 Tokija —  Nino Salukvadze,  Laša Talahadze
  2016 Riodežaneiro —  Avtandils Črikišvili
  2012 Londona —  Nino Salukvadze
  2008 Pekina —  Ramazs Nozadze
  2004 Atēnas —  Zurabs Zviadauri
  2000 Sidneja —  Georgijs Asanidze
  1996 Atlanta —  Georgijs Kandelaki

Ziemas olimpiskās spēles 

  2022 Pekina —  Morisi Kvitelašvili, Nino Ciklauri
  2018 Phjončhana —  Morisi Kvitelašvili
  2014 Soči —  Nino Ciklauri
  2010 Vankūvera —  Jāsons Abramašvili
  2006 Turīna —  Vahtangs Murvanidze
  2002 Soltleiksitija —  Sofija Ahmeteli
  1998 Nagano —  Sofija Ahmeteli
  1994 Lillehammere —  Zurabs Džidžišvili

Ārējās saites 
 
  

Valstis olimpiskajās spēlēs
Jans Ruseks

Jans Ruseks (; dzimis , miris ) bija poļu šaha problēmists.

Šaha kompozīcija 
Jans Ruseks šaha spēli apguvis 15 gadu vecumā. Pirmais viņa uzdevums publicēts 1929. gadā Ļvovas laikrakstā Dziennik Ludowy. Kopumā viņš sastādījis apmēram 2900 dažādu žanru šaha kompozīcijas, iegūstot 380 apbalvojumus, tai skaitā 71 pirmo godalgu. FIDE albumos tika atlasīti 32 viņa uzdevumi, par to viņam tika piešķirts starptautiskā meistara tituls šaha kompozīcijā. No 1958. gada viņš bija arī starptautiskais tiesnesis.

Ruseks bija pieckārtējs Polijas čempions pašmatos (3., 4., 5., 7. un 10. čempionāts) un divkārtējs palīgmatos (5. un 6. čempionāts).

Viņš bija strādājis par Silēzijas reģionālās šahu asociācijas problēmu daļas priekšsēdētāju. Turklāt viņš bija šaha kompozīcijas nodaļas "Chess Nowiny" (1938—1939) Silēzijas rajona Šaha asociācijas biļetena redaktors (1957—1958). Laikā no 1966.— 1970. gadam viņš bija Polijas šaha federācijas revīzijas komitejas loceklis.

Piemērs 

Uzdevuma risinājums:
 1.♔d1!
 1. ...d6 2.♕h4 d5 3.♗c4+ d×c4 4.♗b2 c3 5.♗c1 c2#
 1. ...d5 2.♖f1 d4 3.♕h7+ ♔e3 4.♔e1 d3 5.♗d1 d2#

Atsauces

Ārējās saites 
 Jana Ruseka šaha kompozīcijas mājas lapā PDB
 Jana Ruseka profils mājaslapā Chess Composers 

Polijas šahisti
Šaha problēmisti
Silēzijas vojevodistē dzimušie
Maiģupīte

Maiģupīte (arī Maiģe, Maure) ir Rūjas kreisā krasta pieteka Valmieras novada ziemeļos. Iztece uz dienvidaustrumiem no Šķūres purva. Tek ziemeļrietumu virzienā, gar Šķūres purva austrumu malu. Ietek Rūjā lejpus bijušajiem Rūjas dīķiem. Maiģupīti šķērso valsts autoceļš V171 (Krogzemji–Sēļi–Rūjiena).

Atsauces 

Valmieras novada upes
Rūjienas novada upes
Salacas baseina upes
Mélovin

Konstantīns Bočarovs, plašāk pazīstams kā Mélovin (; dzimis  Odesā, Ukrainā), ir ukraiņu dziedātājs un dziesmu autors. Mélovin uzvarēja Ukrainas X-Faktora versijas 6. sezonā.

Viņš ir piedalījies Ukrainas nacionālajā atlasē Eirovīzijas dziesmu konkursam 2017., kad viņš ieguva 2.vietu, un 2018. gadā, kad viņš uzvarēja, tas nozīmē, ka Mélovin, pārstāvot Ukrainu, piedalījās 2018. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Portugālē, Lisabonā ar dziesmu Under the Ladder. Savā pusfinālā viņš ieguva 6.vietu, kas ļāva kvalificēties finālam, kurā viņš ieguva 17. vietu.

Atsauces 

 

 

 

1997. gadā dzimušie
Ukraiņu dziedātāji
2018. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki
Odesā dzimušie