joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pionieri (mūzikas grupa)

Pionieri bija hiphopa apvienība, kuras sastāvā bija Pikaso (īstajā vārdā Jānis Lipšāns), Flash (īstajā vārdā Juris Pionieris), PG (īstajā vārdā Sandis Poga), Nātrēns (īstajā vārdā Jānis Narkēvics), Lauris (īstajā vārdā Lauris Kugrēns) un Archa (īstajā vārdā Artūrs Vītiņš).

Apvienības pirmsākumi meklējami 2004. gadā, kad tika prezentēti pirmie mūzikas ieraksti ar nosaukumiem kā „Vai tu dusmojies?” un „Ko tu sagaidi?”. Pēc šīm relīzēm apvienība ieņēma stabilu vietu Latvijas hiphopa aprindās.

2006. gadā 22. maijā,  Avantis rīkotajā „Hip X Hop” (hiphopa mūzikas un ekstrēmo sporta veidu Gada balva) apvienība „Pionieri” ieguva, savu vienīgo balvu, kā galvenā hiphopa PRO grupa.

2006. gada nogalē apvienība paziņoja par savas darbības pārtraukšanu un paziņoja par iesākto projektu izbeigšanu. Dalībnieki turpina darbu pie saviem solo materiāliem.

Atsauces 

2004. gadu mūzikas grupas
2006. gadu mūzikas grupas
Latvijas hiphopa grupas
Valentīns Pikulis

Valentīns Pikulis (Валентин Саввич Пикуль, dzimis  Ļeņingradā, miris  Rīgā) bija krievu vēsturiskās prozas rakstnieks, kas kopš 1962. gada dzīvoja Rīgā. Darbu kopējais metiens pārsniedz pusmiljardu sējumu. Darbi tulkoti vairāk nekā divdesmit valodās. 

Apglabāts Meža kapos. V. Pikuļa vārdā ir nosaukta Valentīna Pikuļa aleja Daugavgrīvā, Rīgā.

Latviski tulkotie romāni 
 "Dzelzs kancleru kauja" (Битва железных канцлеров)
 "Ar spalvu un zobenu" (Пером и шпагой)
 "Parīze uz trim stundām" (Париж на три часа)

Atsauces

Ārējās saites 

 Biogrāfija
 K. Bobrova atmiņas par Pikuli
 Darbi lib.aldebaran.ru
 V. Pikulis. Vēsturiska miniatūra par baronu Teodoru Grothusu. J. Serova radiolasījums Радио Звезда 2012. gada 15. oktobrī (krieviski)

Latvijas krievi
Krievu rakstnieki
Krievu valodā rakstošie
Latvijas rakstnieki
Rīgas Meža kapos apbedītie
Sanktpēterburgā dzimušie
Ar Tautu Draudzības ordeni apbalvotie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Ar Tēvijas Kara ordeni apbalvotie
Pionieri

Pionieri var būt:
 Pionieri (jauniešu kustība) — dažādās pasaules valstīs;
 Pionieri (PSRS) — masveida jauniešu organizācija PSRS;
 Pionieri (mūzikas grupa) — Latvijā.
Džeimija Lī Kērtisa

Džeimija Lī Kērtisa (, dzimusi  Santamonikā, Kalifornijā, ASV) ir amerikāņu aktrise.

Septiņas reizes tikusi nominēta Zelta globusa balvai, no kurām divas reizes šo balvu ieguva par lomu TV seriālā Anything But Love (1989) un lomu filmā "Patiesie meli" (True Lies, 1994). Ieguvusi BAFTA kino balvu par otrā plāna lomu filmā "Mainīties vietām" (Trading Places, 1983), kā arī vēlreiz nominēta par galveno lomu filmā "Zivtiņa vārdā Vanda" (A Fish Called Wanda, 1988).

Piedalījusies arī tādās pazīstamās filmās, kā "Helovīns" (1978), "Zilais tērauds" (Blue Steel, 1990), My Girl (1991), "Mūžīgi jauns" (Forever Young, 1992), "Panamas drēbnieks" (The Tailor of Panama, 2001), "Dīvainā piektdiena" (2003), Beverly Hills Chihuahua (2008), You Again (2010), Veronica Mars (2014), Halloween (2018), "Uz nažiem" (2019) un "Viss visur vienlaikus" (2022).

1998. gadā viņai piešķirta zvaigzne Holivudas Slavas alejā. 2021. gadā 78. Venēcijas kinofestivālā apbalvota ar Zelta lauvas goda balvu par mūža ieguldījumu.

Ārējās saites 

1958. gadā dzimušie
Kalifornijā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Zelta globusa balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji
Aisbergs

Aisbergs ( — 'ledus kalns') jeb leduskalns ir Pasaules okeānā dreifējošs, no ledājiem (parasti šelfa ledājiem) atdalījies ledus gabals ar ļoti lielu masu, no segledāja (ledusvairoga) atšķēlies un okeānā iekritis milzīgs ledus blāķis.

Fiziskās īpašības 
Aisbergam raksturīga īpašība — virs ūdens redzamā daļa ir tikai maza daļa no tā, pārējais slēpjas ūdenī. Tā kā ledus blīvums ir mazāks nekā šķidra ūdens blīvums, aisbergi, tāpat kā jebkurš ledus gabals, spēj noturēties virs ūdens un brīvi dreifēt. Ledus blīvums ir 920 kg/m3, bet jūras ūdens blīvums — apmēram 1025 kg/m3, tādēļ zem ūdens līmeņa atrodas apmēram 90% aisberga tilpuma.

Dreifējot aisbergi pamazām kūst. Lai ledus izkustu, aisbergs absorbē tikpat enerģijas, cik vajadzētu tāda paša daudzuma ūdens uzsildīšanai no 0 līdz 80 °C. Pārvietojoties aisbergs nokļūst zemeslodes siltajos apgabalos un kūst arvien ātrāk.

Ietekme uz klimatu 
Aisbergu skaita palielināšanās, pēc daudzu klimatologu domām, liekas bīstams simptoms, kas liecina par Zemes atmosfēras uzsilšanu. Pēc citu zinātnieku domām, faktiskais lielo aisbergu skaits nav mainījies pēdējo 30 gadu laikā, bet ir uzlabojusies to uzskaite.

Sociāli-ekonomiskā bīstamība 
Aisbergam dreifējot, tas var pārvietoties pietiekoši tālu no savas atdalīšanās vietas. Pārvietojoties ar okeānu straumēm, tas agri vai vēlu nonāk uz kuģu ceļiem, līdz ar to izraisot ne mazums kuģu avāriju.

Kūstot aisbergi atbrīvo saldūdeni, kas izmaina jūru un okeānu ūdens sāļu koncentrāciju, līdz ar to daudzas no jūras zivju un citiem dzīvnieku sugām ir spiestas vai nu meklēt sāļākus ūdeņus, vai arī tās izmirst. Noteiktu jūras iemītnieku sugu dzīvesvietas areāla izmaiņas nes sev līdzi problēmas piekrastes iedzīvotājiem, kas pelna sev iztiku, nodarbojoties ar zveju.

Aisbergu pozitīvā ietekme 
Visai bieži kuģojot var redzēt ainas, ka pingvīni, roņi, dažādi putni atrod sev nomešanās vietu uz kāda no dreifējošiem ledus kalniem. Dabas pētnieki domā, ka šādi ir notikusi dzīvnieku sugu izplatība no Dienvidpola uz citiem kontinentiem.

Atsauces

Ārējās saites 

 Aisbergu galerija

Ūdens
Dabas parādības
Klimata izmaiņas
Ainavas
Supervaronis

Supervaronis () vai supervarone () ir tēls ar pārcilvēcisku fizisko spēku vai ar kādām citām pārdabiskām spējām. Kopš prototipiskā supervaroņa Supermena rašanās 1938. gadā stāsti par supervaroņiem, no epizodiskiem piedzīvojumiem līdz gadu ilgām sāgām, sāka pārņemt Amerikas komiksus un grafiskos romānus, vēlāk arī filmu un datorspēļu nozari. Pats apzīmējums ir pastāvējis jau kopš 1917. gada. Nosaukums Super Heroes pieder komiksu kompānijām DC Comics (Supermens, Betmens un Brīnumsieviete) un Marvel Comics (Zirnekļcilvēks, Halks un X-cilvēki).

Supervaroņiem nevajag būt ar pārcilvēcisku spēku, lai viņus varētu dēvēt par supervaroņiem, tomēr tos, kuri cīnās ar noziedzību, ģērbušies kā supervaroņi, bet kuriem nepiemīt nekādas superspējas, apzīmē ar jēdzienu maskējušies noziedzības apkarotāji.

Īpašības 
Daudziem supervaroņiem ir šādas kopīgās iezīmes:
 Pārcilvēcīgs spēks vai spējas (piemēram, fiziskais spēks, levitācija, izturība, augsts intelekts)
 Spēcīgs morāles kodekss
 Motivācija (piemēram, Halka un Zirnekļcilvēka atbildības sajūta, Brīnumsievietes oficiālais aicinājums, X-cilvēki personiskā asinsatriebība pret noziedzniekiem, vai Supermena un Betmena spēcīgā ticība taisnīgumam un kalpošanai cilvēcei)
 Slepenā identitāte
 Tērps (bieži paredzēts identitātes slēpšanai)
 Dzīvnieka motīvs
 Mītne

Atsauces

Ārējās saites 

 Komiksu datubāze 
 Komiksu Reliģiju datubāze 
 Supervaroņu datubāze 
 Pītera Kogana "Supervaroņa definīcija"
Aitu auzene

Aitu auzene (Festuca ovina) - daudzgadīgs 15 - 50 cm augsts graudzāļu dzimtas lakstaugs. Bieži sastopams smilšainās vietās, uzkalniņos, sausās pļavās, ganībās, priežu mežos. Veido diezgan lielus, blīvus cerus. Stumbru daudz, tie stāvi, taisni, tievi, raupji vai gludi, galotnē trīsšķautņaini, ar nedaudzām lapām. Lapas pamīšus, vienkāršas, veselas, pa lielākai daļai apakšējas, garas, izlocītas, gareniski ieritinātas, sarveida, paskarbas, pelēkzaļas vai zaļas. Lapu makstis dažādas: stumbra lapām garas, apakšējām lapām īsas, mēlīte ļoti maza, strupa. Zied jūnijā un jūlijā. Ziedkopa - diezgan īsa, saspiesta skara ar nedaudzām vārpiņām, dažreiz nokarena, ar nedaudziem zariņiem. Vārpiņas ar 4 - 8 ziediem, olveida vai iegarenas, vidēji lielas, saspiestas no sāniem, akotainas. Vārpiņas plēksnes 2, nevienādas, īsākas par zieda plēksnēm, smailas, gar šķautni ar īsām skropstiņām; ārējai plēksnei 1 dzīsla, iekšējai parasti 3 dzīslas. Zieda plēksnes 2, vienādas; zieda ārējā plēksne lancetiska, ar īsu akotu vai bez tā, iekšējā plēksne ar 2 īsiem zobiņiem. Auglis - līdz 0,25 cm garš grauds (plēksnenis). Vidēji laba zāle. Ganībās labi pacieš nomīdīšanu un ataug, bet pēc vēlas noganīšanas rudenī ataug slikti. Noder mauriņu ierīkošanai sausās augsnēs.

Auzenes
Augstais komisārs nacionālo minoritāšu jautājumos

Augstais komisārs nacionālo minoritāšu jautājumos ir EDSO amatpersona. Komisāra postenis ir veidots saskaņā ar EDSA 1992. g. samita lēmumu. Darba galvenā metode ir "klusā diplomātija", mērķis — agrīnā konfliktu novēršana un steidzama rīcība saspīlējuma pārejas konflikta fāzē novēršanai.

Komisārs neizskata sūdzības par individuāla rakstura tiesību pārkāpumiem un mazākumtautību jautājumus ar terorismu saistitajās situācijās. Mazākumtautību problēmas tajā valsti, kuras pilsonis ir komisārs, un tās mazākumtautības, pie kuras viņš pats pieder, problēmas, komisārs drīkst izskatīt tikai ar visu tieši iesaistīto pušu, ieskaitot attiecīgo valsti, īpašu piekrišanu.

Komisāri 

 Makss van der Stūls (Nīderlande) — 1993—2001 g.
 Rolfs Ekeuss (Zviedrija) — 2001—2007. g.
 Knuts Vollebeks (Norvēģija) — 2007.—2013. g.
 Astrīde Tursa (Somija) — 2013.—2016. g.
 Lamberto Zanjērs (Itālija) — 2017.—2020. g.
 Kairats Abdrahmanovs (Kazahstāna) — kopš 2020. g.

Ārējās saites 

 Komisāra mājaslapa
 Komisāra tematiskās rekomendācijas:
 Hāgas rekomendācijas par mazākumtautību tiesībām uz izglītību, 1996
 Oslo rekomendācijas par mazākumtautibu lingvistiskajām tiesībām un paskaidrojošs raksts, 1998
 Visas komisāra rekomendācijas: 
 Dorodnova J. Challenging Ethnic Democracy: Implementation of the Recommendations of the OSCE High Commissioner on National Minorities to Latvia, 1993—2001 Hamburg, 2003
 1993.—1997. g. komisāra un Latvijas sarakstes materiāli

Cilvēktiesību organizācijas
EDSO
Džons Jangs

Džons Jangs (John Watts Young, dzimis , miris ) ir bijušais ASV astronauts, lidotājs. 
Piedalījies 6 kosmiskajos lidojumos, trijās dažādās pilotējamās programmās (Gemini, Apollo, Space Shuttle), izkāpis uz Mēness.

Dzīvesgājums 
1952. gadā Džordžijas Tehnoloģisko institūtā Jangs ieguva bakalaura grādu aeronautikas inženierijā. Pēc tam iestājies ASV Jūras kara flotē, kur kļuva par iznīcinātāju pilotu. 1959. gadā ieguva lidotāja izmēģinātāja statusu.

1962. gadā kandidēja NASA uz astronauta vakanci, veiksmīgi izturot konkursu un iekļūstot otrajā astronautu "Devītniekā" (pirmais "Septītnieks" tika izraudzīts 1959. gadā projektam Mercury).

Pirmo kosmisko lidojumu Džons Jangs veica 1965. gada martā kā Gemini 3 pilots jauna kosmosa kuģa pirmajā pilotējamajā lidojumā.

Otrais lidojums notika 1966. gada jūlijā, esot Gemini 10 komandierim.

Bija kosmoplāna Columbia komandieris pirmajā pilotējamā Space Shuttle lidojumā STS-1.
Miris 2018. gadā.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums

Ārējās saites 

ASV izmēģinātājpiloti
ASV astronauti
Uz Mēness izkāpušie cilvēki
Orkāns

Orkāns (, Latvijā bieži tiek dēvēta par Rudens vētru) ir spēcīga cikloniska viesuļvētra mēranajos platuma grādos (Eiropā), kas veidojas Atlantijas okeāna ziemeļu daļā un virzās ziemeļeiropas un rietumeiropas virzienā. Orkāni visviežāk veidojas rudens un ziemas periodā. Dziļi zema spiediena apgabali ir samērā parasta parādība virs Ziemeļatlantijas un bieži vien tie virzās pāri Lielbritānijas ziemeļu krastam un Īrijai uz Norvēģu jūru, tomēr, kad tie pagriežas dienvidu viezienā, tie var ietekmēt gandrīz jebkuru valsti Eiropā. Orkānu visbiežāk skarto valstu vidū ir Īrija, Lielbritānija un Norvēģija, bet būtībā jebkura valsts centrālajā, ziemeļeiropā un jo īpaši rietumeiropā nav pasargāta no šādas vētras sistēmas.

Ik gadu orkāni Eiropā rada vidēji 1,9 miljardus eiro lielus zaudējumus un 1,4 miljardus apdrošinātāju zaudējumus (1990 — 1998). Orkānus ierindo kā otru augstāko apdrošinātāju zaudējumu cēloni, kas saistīti ar dabas katastrofām (pēc viesuļvētrām ASV).

Saraksts

Spēcīgākie orkāni Eiropā kopš 2000. gada

Skatīt arī 
 Vētra
 Viesuļvētra
 Latvijas klimats
 1967. gada 18. oktobra orkāns Latvijā
 1969. gada 2. novembra orkāns Latvijā
 2005. gada 9. janvāra orkāns Latvijā

Piezīmes un atsauces

Atsauces

Ārējās saites 

 Nozīmīgie meteoroloģiskie notikumi: 1953. gada austrumu piekrastes plūdi Lielbritānijā.
 Berlīnes meteoroloģijas institūta orkānu vārdu saraksts

Vējš
Dabas stihijas
Zigfrīds Muktupāvels

Zigfrīds Muktupāvels (dzimis ) ir latviešu mūziķis (dziedātājs, taustiņinstrumentālists un vijolnieks) un žurnālists. 2009.gada 17. novembrī par ieguldījumu latviešu kultūrā un mūzikā tika iecelts par Triju Zvaigžņu ordeņa  kavalieri.

Viņš ir grupas "bet bet" vokālists, Latvijas Radio raidījuma "Kultūras Rondo" vadītājs, LTV raidījuma "100 gramu kultūras. Nacionālie dārgumi" vadītājs.

Muzikālā darbība

Grupas 
 "IR", kopā ar Ivaru Rutmani
 "Durbes k/n grupa", ar Tomasu Kleinu, Ainaru Karpu;
 "Saldās sejas", ar Guntaru Raču, T. Kleinu, Aldi Žimantu;
 "Neptūns", ar G. Raču, T. Kleinu, Jāni Lūsēnu, Ivaru Piļku;
 "Zodiaks", ar J. Lūsēnu, Maiju Lūsēnu;
 "bet bet" — kopš 1991. gada

Konkursi 
 1987. gads — festivāla "Liepājas Dzintars" labākais mūziķis
 1988. gads — starptautiskais konkurss "Jūrmala'88" — laureāta nosaukums, skatītāju balva, ārzemju žurnālistu balva, PSRS Miera komitejas balva.

Mūzikli 
 J. Lūsēns / J. Jevtušenko "Māte un neitronbumba"
 J. Druce Liepājas teātra izrāde "Laimes istabiņa" — ciema vijolnieks
R. Pauls / M. Zālīte mūzikls "Meža gulbji", — producents un aranžētājs.
Z. Liepiņš / M. Zālīte, rokopera "Lāčplēsis" — Līkcepure.
 R. Pauls / G. Račs, mūzikls "Zaļā Jumprava" — producents un aranžētājs.
 J. Lūsēns / M. Zālīte rokopera "Kaupēn, mans mīļais" — Dzejnieks.
 J. Lūsēns / M. Zālīte rokopera "Sfinksa" — mūziķis.
 J. Lūsēns / M. Zālīte koncertuzvedums "Mistērija par sapni un mīlestību"
J. Ķirsis / J. Balodis mūzikls "Futbols uz podestiem" — skolas elektriķis.
 J. Lūsēns / I. Zandere mūzikls "Sniega karaliene" — krauklis, balodis.

Citi 
 2008. gads — J. Lūsēns / M. Zālīte, opera "Leļļu opera" Latvijas Nacionālajā operā — Meistars.
 2009. gads — J. Lūsēns / K. Skalbe, dziesmu cikls "Zelta sirds", kopā ar Liepājas zvanu kori "Campanella".
 2010. gads — J. Lūsēna koncertprogramma "Tautas Laiks". Ance Krauze, Kristīne Zadovska, Ingus Pētersons.
 2011. gads — Uģa Prauliņa folkbaroka opera "Opera ficta" — pusmūža sabiedrisko attiecību speciālists.
 2012. gads — J. Lūsēna koncertprogramma "Ar zvaigžņu kluso gaismu"

Diskogrāfija 
 Violets (2002)
 Pacel Acis (2011)
 Krāsu Balāde (2016)

Atsauces 

1965. gadā dzimušie
Siguldā dzimušie
Latvijas mūziķi
Latviešu dziedātāji
Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Siguldas pagasts

Siguldas pagasts ir viena no Siguldas novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļaustrumos Gaujas kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Siguldas pilsētu, Allažu, Mālpils un Mores pagastiem, un pa Gauju ar Krimuldas pagastu, kā arī Cēsu novada Līgatnes pagastu. Pagasta centrs ir Siguldas pilsēta.

Daba 
Pagastā atrodas Daudas un Jodupītes ieleja, Kaktiņu gravas, Kalna Klauka ala un avots, Kautraka gravas, Saltavots, kā arī Sautas kalns un Sviķupītes ielejas atsegumi.

Hidrogrāfija

Upes 
Dauda, Nurmižupīte, Svīķupīte, Umerupīte, Zušupīte.

Ezeri 
Grebītis, Jūdažu ezers, Matiņu ezers, Umuru ezers.

Vēsture 
Siguldas pagastam 1876. gadā pievienoja Lorupmuižas novadu, 1893. gadā - Jūdažu pagastu. 1926. gadā atdalīja Siguldas miestu, kam 1928. gadā piešķira pilsētas tiesības. 1935. gadā pagasta platība bija 96,8 km².

1945. gadā pagastā izveidoja Siguldas un Jūdažu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1951. gadā Siguldas ciemam pievienoja Nurmižu ciemu, 1954. gadā daļu Vildogas ciema, 1958. gadā pievienoja daļu Jūdažu ciema, bet nelielu Siguldas ciema daļu iekļāva Līgatnes ciemā. 1974. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Siguldas pilsētai un 1977. gadā daļu Krimuldas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2003. gadā pagasts iekļāvās Siguldas novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Jūdaži, Nurmiži, Kalnabeites un Vējupīte.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Siguldas novada pagasti
2008.—2009. gada LBL sezona

2008.—2009. LBL sezona bija 18. Latvijas Basketbola Līgas sezona. Sezona sākās  un noslēdzās . Tajā piedalījās 22 komandas, kas tika sadalītas divās divīzijās pēc spēku samēra. 1. divīzijā spēlēja deviņas spēcīgākās komandas. Par čempioniem kļuva BK Ventspils, finālspēļu sērijā uzvarot Barons/LMT.

Regulārā sezona

1. divīzija

2. divīzija

Izslēgšanas spēles 

Ceturtdaļfināli

Pusfināli

Fināli

Ārējās saites 
 LBL mājaslapa
 Eurobasket profils 

2008. gads sportā
2009. gads sportā
2008. gads Latvijā
2009. gads Latvijā
2008.-2009.
Aka

Aka ir pazemes ūdens ņemšanas vieta, atsevišķas ūdens gūtnes vai ūdens ieguves urbumi, kurus savām vajadzībām izmanto individuālie ūdens lietotāji.
Akas ir vertikālas šahtas veidā ierīkotas hidrothniskās būves. Tās izmanto neliela ūdens daudzuma savākšanai un glabāšanai (krājakas), kā arī pazemes komunikāciju kontrolei (piem. skataka kanalizācijā, drenu aka meliorācijā). 
Pazemes ūdens ņemšanai lieto urbtās artēziskās akas vai raktās akas. Raktās akas parasti ierīko līdz 6 - 10 m dziļumā, irdenos iežos. Akas dibenā, retāk sānsienā ierīko grants filtru, caur kuru ūdens no ieža ieplūst akā. Netīru virszemes ūdeņu  un atmosfēras  nokrišņu nokļūšanu akā novērš noblīvējot akas sienas ar māliem vai izbūvējot akai grodus un paceļot tos līdz vismaz 80 cm virs zemes, arī nosedzot tās.

Ārējās saites

Atsauces 

Ūdens ieguve
Golda Meira

Golda Meira (; līdz 1956. gadam Golda Meijersone, dzimusi Goldele Maboviča;  — ) bija Izraēlas premjerministre laikā no 1969. līdz 1974. gadam.

Biogrāfija 

Dzimusi 1898. gada 3. maijā Kijivā, Krievijas impērijā (mūsdienās Ukrainas galvaspilsēta), Moišes Ichaka un Blūmas Maboviču ģimenē.

1906. gadā ģimene emigrēja uz ASV, Viskonsinas štatu, kur apmetās Milvoki. Tur Goldele absolvēja koledžu un iztiku pelnīja kā pedagogs skolās. 1915. gadā iestājās kreisajā partijā Poalei Cion ("Cionas darbaļaudis"), apprecējās ar Morisu Meijersonu un 1921. gadā emigrēja uz Palestīnu, kur apmetās Merhavijas kibucā. Kopš 1924. gada dzīvoja Jafā, iztiku pelnīja kā strādnieku arodbiedrību klerks, pēc tam strādāja Ebreju aģentūrā.

1928. gadā ievēlēta par "Vispārējās strādnieku federācijas" (Histadrut) sieviešu nodaļas Darba sieviešu padomes izpildkomitejas sekretāri, 1932. gadā kā organizācijas emisārs komandēta uz ASV, uz Pioneer woman. 1934. gadā, pēc atgriešanās Palestīnā, ievēlēta federācijas izpildkomitejā, vēlāk kļūstot par partijas politikas nodaļas vadītāju.

1948. gadā iecelta par vēstnieci PSRS (pirmā valsts, kas atzina Izraēlas neatkarību).

1949. gadā ievēlēta Knesetā no Izraēlas strādnieku partijas (MAPAI) izvirzīto kandidātu saraksta. Kļuva par Darba ministru un atradās šajā postenī līdz 1956. gadam (šajā gadā mainīja vārdu un uzvārdu no Goldele Meijersone uz Golda Meira).

No 1956. līdz 1965. gadam Izraēlas Ārlietu ministre.

No 1965. gada MAPAI partijas ģenerālsekretāre, bet 1967. gadā aktīvi atbalstīja MAPAI, RAFI un Ahdutha partiju apvienošanos Izraēlas darba partijā (Avoda), kļūstot par tās ģenerālsekretāri.

No 1969. līdz 1974. gadam Izraēlas premjerministre.

1974. gadā bija spiesta demisionēt un aizgāja no lielās politikas (pametot arī visus posteņus partijā). Laikā no 1977. līdz 1978. gadam vienīgais sabiedriskais amats, ko Golda Meira ieņēma, bija Ebreju kopienu izpētes biedrības goda prezidente.

Mirusi 1978. gada 8. decembrī Jeruzalemē, apglabāta Hercla kalnā.

Literatūra 

 Agres, Elijahu. Golda Meir: Portrait of a Prime Minister. - Sabra Books. 1969. .
 Burkett Elinor. Golda Meir: The Iron Lady of the Middle East. - Gibson Square. 2008. .
 Fallaci Oriana. Interview With History. - Houghton Mifflin. 1976. .
 Martin Ralph G. Golda Meir: The Romantic Years. - Ivy Books. 1988. .
 Meir Menahem. My Mother Golda Meir: A Son's Evocation of Life With Golda Meir. - Arbor House Pub. Co. 1983. .

Ārējās saites 
 Goldas Meiras biogrāfija Kneseta mājas lapā (angļu val.)
 Меир Голда - Электронная еврейская энциклопедия

Kijivā dzimušie
Ukrainas ebreji
Izraēlas premjerministri
Alcheimera slimība

Alcheimera slimība ir progresējoša centrālās nervu sistēmas deģeneratīva slimība, kuras raksturīgās iezīmes ir prāta spēju pasliktināšanās, atmiņas traucējumi un izmaiņas uzvedībā. Slimība ir nosaukta vācu psihiatra Aloisa Alcheimera vārdā, kurš 1901. gadā pirmoreiz to aprakstīja. Slimība skar cilvēkus neatkarīgi no tautības un sociālekonomiskā stāvokļa. Šī slimība galvenokārt tiek diagnosticēta cilvēkiem, kuri ir pārsnieguši 65 gadu vecumu. Agrākais saslimšanas gadījums fiksēts 28 gadus vecam cilvēkam, bet parasti agrīna slimības diagnostika ir pēc 40, 50 gadu sasniegšanas. Alcheimera slimība nav normāla novecošanas pazīme. Alcheimera slimības cēloņi līdz šim vēl nav līdz galam izpētīti. Ir zināms, ka palielināta alumīnija daudzuma uzņemšana var veicināt Alcheimera slimības rašanos.

Simptomi 
Alcheimera slimības simptomi ir daudzveidīgi. Starp tiem ir pakāpeniska atmiņas un uzmanības samazināšanās, domāšanas procesu traucējumi un mācīšanās spēju krišana, dezorientācija laikā un telpā, problēmas vārdu izrunāšanā, saskarsmes grūtības, personības izmaiņas. Demences simptomi pakāpeniski progresē, galu galā noved pie tā, ka slimnieks pilnībā zaudē spēju veikt pašaprūpi un mirst. Psihes sabrukuma process var ilgt vairākus gadus, sagādājot ciešanas gan pašam slimniekam, gan viņa tuviniekiem.

Slimības klasifikācija 
Pēc starptautiskās slimību un veselības problēmu klasifikācijas Alcheimera slimības kods ir G30. Sīkāk šajā klasifikācijā Alcheimera slimība tiek dalīta šādi:
 Alcheimera slimība ar agrīnu sākumu (slimība sākas pirms 65 gadu vecuma sasniegšanas, G30.0);
 Alcheimera slimība ar vēlīnu sākumu (slimība sākas pēc 65 gadu sasniegšanas, G30.1);
 citas Alcheimera slimības formas (G30.8);
 neprecizēta Alcheimera slimība (G30.9).

Šajā pašā klasifikācijā ar kodu F00 ir atzīmēta Alcheimera demence, kas ir viena no plānprātības formām. Klasifikācijā tā ir atzīmēta kā psihisks un uzvedības traucējums.

Atsauces

Ārējās saites 

Nervu sistēmas slimības
Džeks Rūbijs

Džeks Leons Rūbijs (, dzimis kā Džeikobs Rubinstains () , miris ) - Dalasas naktskluba īpašnieks, kurš 1963. gada 24. novembrī publiski nogalināja ASV prezidenta Džona Kenedija iespējamo slepkavu Lī Hārviju Osvaldu.

Dzimis Čikāgā, no Polijas emigrējušu ebreju ģimenē. Bērnībā daudz kavējis skolu, tāpēc ievietots pāraudzināšanas iestādē. Darbojās zirgu skriešanās sacensību biznesā. Pēc dienesta armijā ASV Otrā Pasaules kara laikā 1947. gadā pārcēlās uz Dalasu, kur nomainīja uzvārdu uz Rūbiju. Uzturēja dažādus naktsklubus un striptīzbārus. Viņam bija pazīšanās gan Dalasas policijas, gan vietējās mafijas un spēļu biznesa aprindās.

Pēc Kenedija nogalināšanas vairāki liecinieki jau iepriekš bija reportieru pūlī Dalasas policijas ēkā manījuši Rūbiju. 1963. gada 24. novembrī, divas dienas pēc Kenedija nogalināšanas, Rūbijs brīdī, kad Osvaldu pārveda no policijas ēkas uz cietumu, piesteidzās pie viņa un ar revolveri iešāva tam vēderā. Tas notika televīzijas tiešajā ēterā. Osvalds tika nogādāts tai pašā slimnīcā, kur divas dienas iepriekš mira Kenedijs, tomēr ārstiem viņu glābt neizdevās.

Tūlīt pēc šāviena Rūbijs tika arestēts. Viņš paskaidroja, ka šāvis tāpēc, lai parādītu, ka ebrejiem "ir iekšas", ka gribējis atjaunot Dalasas labo slavu un ka negrib, lai Žaklīnai Kenedijai būtu jāatbild uz jautājumiem tiesā.

Tomēr vēlāk viņš vairākkārt apgalvoja, ka Kenedija slepkavība ir sazvērestība, konkrēti tomēr neprecizējot. Pēc vairākkārtīgiem lūgumiem, kuri iesākumā tika ignorēti, Rūbijam izdevās tikties ar Vorena komisijas locekļiem. Rūbijs lūdza pārcelt viņu uz Vašingtonu, jo Dalasā viņam esot bažas par dzīvību, tomēr komisija apgalvoja, ka pastāv juridiski šķēršļi šādai pārvešanai.

Rūbijs tika atzīts par vainīgu slepkavībā un notiesāts uz nāvi. Viņš pārsūdzēja tiesas lēmumu, 1966. gada 5. oktobrī nāvessods tika atcelts un norīkota jauna lietas izskatīšana 1967. gada februārī. Tomēr 1966. gada decembrī Rūbijs tika nogādāts slimnīcā, kur viņam tika konstatēts vēzis un 1967. gada 3. janvārī viņš mira. Pēdējā zināmajā uzrunā 19. decembrī viņš liecināja, ka Osvaldu nogalinājis viens.

Ārējās saites 

Ruzbijs, Dzzeks
Ritmblūzs

Ritmblūzs, arī ritmendblūzs () vai R&B, pazīstams arī kā R'n'B vai RnB, ir populārās mūzikas žanrs, kas apvieno džeza, gospeļa, blūza, hiphopa elementus. Tā pamatā ir mainīgs ritms un interesanta melodija. Tēmas mēdz atkārtoties, ar tām variē.

Atsauces

Ārējās saites

Ievērojamākie mūsdienu ritmblūza mūziķi un grupas 
Prinss (Prince); Maikls Džeksons (Michael Jackson); Čaka Kāna (Chaka Khan); Luters Vendross (Luther Vandross); Laionels Ričijs (Lionel Richie); Vitnija Hjūstone (Whitney Houston); Bobijs Brauns (Bobby Brown); Dženeta Džeksone (Janet Jackson); Natālija Koula (Natalie Cole); Terenss Trents D’Ārbijs (Terence Trent D’Arby); Šadē (Sade); Beibīfeiss (Babyface); Anita Beikere (Anita Baker); Soul II Soul; Boyz II Men; En Vogue; Liza Stensfīlda (Lisa Stansfield); Ālija (Aaliyah); R. Kellijs (R. Kelly); TLC; Šagijs (Shaggy); Doktors Dre (Dr. Dre); Eraika Badu (Erykah Badu); D’Andželo (D’Angelo); Ašers (Usher); Mērija Dž. Blīdža (Mary J. Blige); Bejonsē (Beyoncé); OutKast; Ne-Yo; Rianna (Rihanna); Džons Ledžends (John Legend); Frenks Oušens (Frank Ocean); Džastins Timberleiks (Justin Timberlake); Farels Viljamss (Pharrell Williams); Kriss Brauns (Chris Brown); Tinašei (Tinashe); Bruno Marss (Bruno Mars); The Weeknd; Kendriks Lamārs (Kendrick Lamar); Adele (Adele); Laura Mvula (Laura Mvula), Eimiija Vainhausa (Amy Winehouse) un citi.

Populārā mūzika
Williams

Williams var būt:

 Viljamss — nozīmju atdalīšanas lapa;
 Williams F1 — Formula 1 autosacīkšu komanda.

Uzvārdi
Menstruālais cikls

Menstruālais cikls ( — ‘ikmēneša’) ir periodisks fizioloģisks pārmaiņu cikls reproduktīvajā sistēmā sievietēm, kas ir sasniegušas dzimumbrieduma gadus. Acīmredzamas menstruācijas notiek tikai sievietēm un cilvēkam tuvu radniecīgām dzīvnieku sugām, piemēram, šimpanzēm. Citiem placentāļiem notiek meklēšanās cikls jeb estrs, kura beigās dzemdes gļotāda tiek uzsūkta ķermenī. Sievietes organisms menstruālā cikla laikā tiek sagatavots grūtniecībai. Menstruālā cikla ilgums ir 28 ± 7 dienas un tā sākums sakrīt ar menstruāciju pirmo dienu. Menstruālā cikla norisi regulē endokrīnā sistēma. Menstruālā cikla laikā estrogēna ietekmē beidzas menstruācijas un sāk sabiezēt dzemdes gļotāda. Hormonu ietekmē olnīcās sāk attīstīties folikuli. Pēc vairākām dienām viens (reizēm vairāki) folikuls kļūst par dominējošo, kamēr pārējie atmirst. Aptuveni cikla vidū notiek ovulācija — dominējošais folikuls plīst, atbrīvojot olšūnu, kas pa olvadu virzās uz dzemdi un neapaugļota izdzīvo ne ilgāk kā diennakti, bet pārplīsušā folikula vietā izveidojas dzeltenais ķermenis, kas ražo progesteronu, lai apaugļošanās gadījumā sagatavotu dzemdes gļotādu embrija uzņemšanai. Ja divu nedēļu laikā nenotiek apaugļošanās, dzeltenais ķermenis pārtrauc darboties un gan progesterona, gan estrogēna līmenis krasi samazinās, kā rezultātā sākas menstruācijas — dzemdes gļotāda noārdās un caur vagīnu izdalās no ķermeņa.

Sievietes reproduktīvā sistēma
Ginekoloģija
Baltijas Starptautiskā akadēmija

Baltijas Starptautiskā akadēmija ir 1992. gadā dibināta privātā augstskola Latvijā, kurā studē vairāk nekā 4500 studentu, tai skaitā 400 ārvalstu studentu no 20 Eiropas un pasaules valstīm.
BSA piedāvā 1. un 2. līmeņa augstākās profesionālās un akadēmiskās bakalaura studijas un akadēmiskās un profesionālās maģistra studijas. Studijas notiek trīs paralēlās plūsmās: latviešu valodas plūsmā (75% latviešu + krievu un angļu valodās); krievu valodas plūsmā (75% krievu + latviešu un angļu valodās); angļu valodas plūsmā (75% angļu + latviešu un krievu valodās).

Filiāles 
Baltijas Starptautiskā akadēmija nodrošina studijas Rīgā un Daugavpils, Liepājas, Rēzeknes, Jēkabpils, Ventspils, Smiltenes un Jelgavas reģionālajās filiālēs:
BSA Rīgā, Lomonosova iela 4,
 BSA Daugavpils filiāle, Dzelzceļu iela 3,
 BSA Rēzeknes filiāle, Dārzu iela 21/17, 
 BSA Jēkabpils filiāle, Jaunā iela 44,
 BSA Jelgavas filiāle, Skolas iela 4B, Jelgavas novads,
 BSA Liepājas filiāle, Liedaga iela 3, 
 BSA Smiltenes filiāle, Dārza iela 17.

Atsauces

Ārējās saites 
 BSA mājaslapa
 Par Baltijas Starptautiskās akadēmijas Satversmes apstiprināšanu Ministru kabineta rīkojums Nr.297

Akadēmijas Latvijā
Privātās augstskolas Latvijā
 
Skolas Rīgā
Skolas Daugavpilī
Skolas Rēzeknē
Skolas Jēkabpilī
Skolas Jelgavas novadā
Skolas Liepājā
Skolas Ventspilī
Skolas Smiltenes novadā
Maverick Records

Maverick Recording Company, ir ASV ierakstu zīmols, kurš ietilpst izklaides kompānijas Maverick sastāvā, kura savukārt pieder Warner Music Group un tiek izplatīta caur Warner Bros. Records.

Ierakstu kompānijas
Īzaks Baševiss Zingers

Īzaks Baševiss Zingers (, dzimis , miris ) bija Polijā dzimis un ASV apmeties ebreju rakstnieks, kurš rakstīja jidišā. 1978. gada Nobela prēmijas literatūrā laureāts. Sarakstījis 18 romānus, 14 bērnu grāmatas, daudzus rakstus un esejas, tomēr visplašāk atzīts kā stāstu autors.

Dzīvesgājums 
Dzimis rabīna ģimenē Leoncinas (Leoncin) ciemā, netālu no Novi Dvoras Mazoveckas. Pēc pāris gadiem viņa ģimene pārcēlās uz Radziminu, bet 1908. gadā — uz Varšavu. Pirmā pasaules kara laikā māte ar bērniem dzīvoja Bilgorajā. 1923. gadā Īzaks Baševiss Zingers pārcēlās uz Varšavu, kur brālis piedāvāja korektora darbu avīzē Literarische Bleter. Varšavā publicēja savu pirmo romānu "Sātans Gorajā" (romāns angliski tika izdots ASV 1955. gadā).

1935. gadā Īzaks Baševiss Zingers emigrēja uz ASV un apmetās Ņujorkā, kur darbojās ebreju žurnālā Forverts. Pēc brāļa, arī rakstnieka Izraēla Džošua Zingera nāves Īzaks Baševiss Zingers sāka publicēties ražīgāk un pamazām guva ievērību, vispirms jidišā lasošo ebreju vidū, bet vēlāk Īzaks Baševisu Zingeru sāka tulkot angliski un viņš kļuva par atzītu literātu. Pirmais stāstu krājums angļu valodā tika publicēts 1957. gadā un titulstāstu tulkoja Sols Belovs.

Pēdējos 35 dzīves gadus Īzaks Baševiss Zingers ētisku apsvērumu dēļ bija pārliecināts veģetārietis.

Ārējās saites 

 Īzaks Baševiss Singers Nobela prēmijas mājaslapā 
 Īzaks Baševiss Singers (The Library of America) 

Jidišā rakstošie
Amerikāņu rakstnieki
Ebreju rakstnieki
Nobela prēmijas laureāti literatūrā
Veģetārieši
Mazovijas vojevodistē dzimušie
State of War

State of War ir Crystal Interactive 2001. gadā uz PC izdotā reāllaika stratēģijas datorspēle. Darbība norisinās 2020. gadā uz Zemes.

Ārējās saites 
 Par State of War
 State of War Cypron Studios Oficiālajā mājaslapā 
 State of War GameStats

PC spēles
Reāllaika stratēģijas videospēles
Akmens ozols

Akmens ozols () ir daudzgadīgs, mūžzaļš dižskābaržu dzimtas koks. Šis ozols savvaļā aug Vidusjūras reģionā. Koks ir vidēji liels, sasniedz 20-27 m augstumu. Lapas ādainas, to virspuse ir tumšzaļa, apakšpuse blāvi pelēka, ar īsiem matiņiem.

Eksistē divas pasugas:
 Quercus ilex subsp. ilex — aug uz ziemeļiem un austrumiem no izplatības areāla. Lapas šauras, zīles 2 cm garas, pēc garšas rūgtas.
 Quercus ilex subsp. rotundifolia (syn. Q. rotundifolia, Q. ballota) — aug uz dienvidrietumiem no izplatības areāla. Lapas platākas, zīles 2,5 cm garas, saldas.

Akmens ozola koksne ir cieta un izturīga. Tiek izmantota nesošo konstrukciju izgatavošanā, instrumentu, dažādu trauku, mucu izgatavošanā. Izmanto arī kā malku vai izejvielu kokogļu ieguvē. 
Akmens ozoli ir viena no trim koku sugām, kuras izmanto trifeļu audzētavās. Ozola zīles ir ēdamas, tās tiek grauzdētas vai arī samaltas miltos. Zīļu novārījums var tikt izmantots ievainojumu dezinfekcijai.

Dižskābaržu dzimta
Resnā zarna

Resnā zarna () ir mugurkaulnieku un līdz ar to arī cilvēku gremošanas orgānu sistēmas beigu daļa, kas ir turpinājums tievajai zarnai un noslēdzās ar kloāku vai anālo atveri. Tās galvenā funkcija ir izkārnījumu uzglabāšana un transportēšana. Resnā zarna izvada ūdeni no izkārnījumu masas, padarot tos biezākus. Zarnu flora galvenokārt atrodas tieši resnajā zarnā.

Cilvēku resnā zarna 
Cilvēkiem resnā zarna ir turpinājums tievajai zarnai un lokveidā ietver to. Starp abām zarnām atrodas līkās un aklās zarnas vārstulis. Tā sākas vēdera dobuma labajā pusē. Resnās zarnas sākuma daļā ir maisveida nodalījums — aklā zarna ar tārpveida piedēkli jeb apendiksu. Apendiksa iekaisumu sauc par apendicītu. Resnajai zarnai izšķir augšupejošo daļu, šķērszarnu, lejupejošo daļu, S veida zarnu un taisno zarnu, kas beidzas ar anālo atveri. Resnās zarnas daļu bez aklās zarnas un taisnās zarnas sauc par lokzarnu.

Resnās zarnas garums ir no 1,5 līdz 2 metriem, bet tās diametrs ir no 5 līdz 8 centimetriem. Zarnas sienu veido gļotāda, zemgļotāda, muskuļkārta un serozais apvalks. Gļotādai nav bārkstiņu un Peijera plātnīšu, toties ir pusmēnesveidīgas šķērskrokas.

Resnajā zarnā dzīvo lielākā daļa no cilvēkam simbiotiskajām baktērijām, kuras pārstrādā nesagremotās un neuzsūktās barības atliekas un sintezē cilvēkam nepieciešamos vitamīnus (K, B6, biotīnu, folijskābi). Resnajā zarnā notiek ūdens un vitamīnu uzsūkšana asinīs. Ja uzsūkšana traucēta un barības masas virzās caur resno zarnu pārāk ātri, cilvēkam ir caureja. Ilgstoša caureja var būt bīstama, jo notiek organisma atūdeņošanās.

Baktēriju darbībā veidojas izkārnījumu masa. Resnajā zarnā notiek barības atlieku rūgšana un pūšana, kurā veidojas indīgas vielas (indols, fenols, skatols). Indīgās vielas uzsūcas asinīs un tiek neitralizētas aknās.

Resnā zarna citiem mugurkaulniekiem 
Resnā zarna ir tikai mugurkaulniekiem. Kaulzivīm un apaļmutniekiem resnā zarna ir vienkārša, tieva un iegarena caurulīte, savukārt skrimšļzivīm tai raksturīgs specifisks kroku veidojums, kas vairāk vai mazāk (atkarībā no sugas) ir spirālisks, tāpēc tā tiek saukta arī par spirālveida zarnu. Abiniekiem un rāpuļiem resnā zarna ir īsa, kas izvietojusies tikai dažās cilpās. Tiem aklā zarna ir maza vai nav vispār. Putniem ir divas resnās zarnas daļas — aklā zarna un taisnā zarna.

Izņemot kloākaiņus, zīdītāji ir vienīgā mugurkaulnieku grupa, kurai dzimumorgānu atvere un anālā atvere ir atdalīta viena no otras. Dažām zālēdāju sugām resnajā zarnā ir liels papildinājums, kas tiek izmantota kā fermentācijas kamera. Vaļiem resno zarnu no tievās zarnas var atšķirt tikai pēc epitēlijaudiem.

Atsauces

Ārējās saites 

Gremošanas orgānu sistēma
Divkrāsu ozols

Divkrāsu ozols () ir daudzgadīgs dižskābaržu dzimtas koks. Šis ozols savvaļā aug Ziemeļamerikā. Izplatības areāls atrodas robežās starp Kvebekas dienviddaļu, Meinas dienviddaļu un Minesotas dienviddaļu. Aug mitrās vietās. Koks ir vidēji liels, sasniedz 20-25 m augstumu. Miza ir līdzīga baltā ozola mizai. Lapas ir ovālas, 12-18 cm garas, 7–11 cm platas ar 5-7 seklām daivām abās pusēs. Lapu apakšpuse ir blāva. Rudenī lapas krāsojas brūnas, dzeltenbrūnas, dažreiz sarkanīgas. Zīles ir 1,5–2 cm garas, nogatavojas 6 mēnešus pēc apputeksnēšanās.

Divkrāsu ozolu koksni izmanto kokmateriālu iegūšanai. Ozolus stāda arī dekoratīvos nolūkos, ainavas veidošanai. Viegli panes pārstādīšanu.

Divkrāsu ozols viegli krustojas savā starpā ar dižzīļu ozolu (Quercus macrocarpa), veidojot hibrīdus.

Dižskābaržu dzimta
Oklahomasitija

Oklahomasitija () ir pilsēta Oklahomas štatā, ASV, štata administratīvais centrs. Saskaņā ar 2010. gada ASV tautas skaitīšanas datiem pēc iedzīvotāju skaita šī ir 31. lielākā pilsēta ASV un lielākā Oklahomā. Pēc platības šī ir astotā lielākā pilsēta valstī.

Vēsture 
Oklahomasitija tika dibināta 1889. gadā, dažu stundu laikā tās iedzīvotāju skaits sasniedza 10 tūkstošus. 
 pilsētas centrā notika terora akts, kurā gāja bojā 168 cilvēki. Tas bija lielākais terorisma akts ASV vēsturē līdz 2001. gada 11. septembra uzbrukumam.

Sports 
Pilsētā atrodas Nacionālās basketbola asociācijas klubs Oklahomasitijas "Thunder" un Amerikas hokeja līgas klubs Oklahomasitijas "Barons".

Iedzīvotāji

Klimats

Ārējās saites 

 

Oklahomas pilsētas
ASV štatu administratīvie centri
Rakte

Rakte jeb Raktene (vāciskajos rakstu avotos saukta par Ratten, Racken, Rakel, Racketen) bija seno zemgaļu pilskalns Žagares pilsnovadā - tagadējās Žagares pilsētas apkārtnē Lietuvas un Latvijas pierobežā. 1285. gadā pēc sava ķēniņa Nameiša nāves un nesekmīgiem mēģinājumiem ieņemt Svētkalna pili, zemgaļi nolēma nodedzināt Tērvetes pili un kā galveno pilskalnu turpmāk izmantot Rakti.
Līdz 15. gadsimtam Raktes pilskalns atradās Livonijas ordeņa zemē.
Raktes pilskalns (berg Rattow, Rattowschen bergh) minēts arī nosakot jauno robežu starp Livonijas konfederāciju un Lietuvas valsti pēc Melnas līguma noslēgšanas 1426. gadā.

Raktes pils vieta 
Raktes pils vietu Augusts Bīlenšteins pirmais 1892. gadā identificēja ar 6—7 m augsto Raktuves kapu kalnu, kas atrodas Svētes upes krastā Žagares pilsētā. Pilskalnam ir 30x70 m plakums ar saskatāmām vaļņa un aizsarggrāvja paliekām. Netālu no Raktuves kalna Žagarē atrodas arī Žvelgaiču pilskalns ar 13.—14.gs. kultūras slāni (Tautavičius, 1975). 

Pilskalni Zemgalē
Zemgale
Latvijas vēsture
Lietuvas vēsture
Garozas kauja

Garozas kauja vai Kauja Garozas silā (arī kauja pie Garozes vai Griezes) bija viena no lielākajām kaujām Ziemeļu krusta karos, kurā Livonijas ordenis cieta smagu sakāvi. Tā notika 1287. gada 26. martā starp Livonijas ordeņa mestra Villekīna vadīto krustnešu karaspēku un zemgaļiem. Kaujā ordeņa karaspēks tika pilnīgi sagrauts, kaujā krita ordeņa mestrs un vairāki komturi, tomēr bojā gāja arī zemgaļu karavadonis, kura vārds palicis nezināms.

Kaujas norise 

Livonijas krusta karu laikā 1287. gadā aptuveni 1400 vīru liels zemgaļu karaspēks uzbruka krustnešu nocietinājumiem Ikšķilē. Ordeņa mestrs Villekens fon Endorps pieņēma lēmumu iebrukt Zemgalē un atriebties par zemgaļu uzbrukumu Rīgai un Ikšķilei. Pēc trīs dienu maldīšanās cauri mežu biezokņiem un slīkšņām krustnešu karaspēks, kurā bez ordeņa brāļiem bija arī Rīgas pilsoņi un "zemes ļaudis" (kristītie līvi un latgaļi), ierīkoja apmetni mežā pie Garozes upes tagadējā Salgales pagastā.

Zemgaļu karavadonis pēc nakts izlūku sniegtajām ziņām nolēma uzbrukt krustnešiem un aicināja savus karavīrus būt stipriem un beidzot sakaut iebrucējus, kas bija Tērvetes Svētkalnā izvietojuši savu garnizonu un jau vairākus gadus postīja Zemgali. Ordeņa mestrs rīta sanāksmes laikā saņēma ziņu par pretinieka karaspēka tuvošanos un pavēlēja organizēties kaujai. Sākumā cīņa noritēja ar mainīgām sekmēm, bet pamazām zemgaļi guva virsroku un aplenca krustnešus. Kaujā krita vismaz 33 ordeņa bruņinieki un lielāks daudzums viņu sabiedroto. 16 bruņiniekus un lielāku daudzumu viņu sabiedroto zemgaļi saņēma gūstā, Rīgā atgriezās vien nedaudz karotāju uz zirgiem. Tuvcīņās bojā gāja arī ordeņa mestrs Villekīns un zemgaļu karavadonis.

Dokumenti

Piemiņa

Garozas kauja popkultūrā 
 1998. gadā izdotajā latviešu folkmetāla grupas Skyforger albumā Kauja pie Saules ir iekļauta dziesma "Kauja Garozas silā. 1287", kas stāsta par kaujas notikumiem.

Skatīt arī 
 Livonijas krusta kari

Kaujas Livonijas krusta karos
Kaujas ar Livonijas ordeņa piedalīšanos
Kaujas ar zemgaļu piedalīšanos
Kaujas Latvijas teritorijā
Zemgales vēsture
Ozolnieku novads
1287. gads
Sidrabene (pils)

Sidrabene jeb Sidabrene (, ) bija seno zemgaļu pils līdzīga nosaukuma pilsnovadā mežainā apvidū Zemgales valsts dienviddaļā, kas minēta Atskaņu hronikas vēstījumā par krusta kariem pret zemgaļiem un žemaišiem 13. gadsimta beigās. Tā kā Sidrabe nav minēta senākā 1254. gada Zemgales sadalīšanas dokumentā, uzskata, ka tā ietilpusi Upmales zemē.

Vēsture 
Atskaņu hronikā minēts, ka Sidrabes pils nodedzināta 1289. gada beigās vai 1290. gada sākumā. Zemgaļi pili atjaunoja, bet ordeņa karavīri no Heiligenbergas pils to atkal nodedzināja, tādēļ "citur uzcelta tā tika". 
Pēc Zemgales galīgās nopostīšanas zemgaļi masveidā devās uz Zemgales nekristīto daļu "pie pagāniem", kas vēlāk ietilpināta Lietuvā. Hronikas autora ziņas papildina Romas pāvesta  (1305—1314) rakstā minētie fakti, ka Livonijas ordeņa vardarbības dēļ pie pagāniem aizbēguši vairāk nekā 100 000 abu dzimumu zemgaļu.

Sidabres pilskalns pēdējo reizi minēts 1426. gada robežlīgumā starp Livoniju un Lietuvas valsti (ein geberg Sydobber, Suddoberschen bergh).

Reformācijas laikā 1526. gadā Lietuvas dižkunga Sigismunda dēls Viļņas bīskaps Jānis (, , 1499—1538) par Kalneļu pilskalnu pārdēvētajā vietā lika uzcelt katoļu baznīcu, ko 1626. gadā no jauna uzcēla pie tirdzniecības miesta tagadējās Jonišķu pilsētas centrā.

Pils atrašanās vieta 
Pilskalnu pētnieks Ernests Brastiņš uzskatīja, ka zemgaļu Sudrabenes pils atradusies Incēnu pilskalnā pie Kokmuižas:

 "... otrkārt — Sudrabkalni ir plaši lietots vietu vārds, treškārt — senrakstā ir šķiroti vienkārši kalni vai kalnāji no pilskalniem (schlottesbergk). Šie un citi apstākļi liek domāt, ka pilskalns pie Incēnu mājām ir meklētā Sudrabenes pilsvieta. Šām domām par labu runā vēl vietu vārdi „Sudrabbirze", „Sudrabiņu mājas", „sudrabkalni" u. c. Otrpus upei esošais „Mežakalns" ir tā Sudrabenes pilssēta, kura pēc nodedzināšanas tiek uzcelta citā vietā, kā tas teikts rīmju kronikā." No: Ernests Brastiņš. Latvijas pilskalni (1926)

Mūsdienās uzskata, ka Sidrabes pils sākotnēji bijusi Sidrabes upes krastos pie Platones pagasta "Robežniekiem", bet vēlāk pārcelta uz Jonišķu apkaimi. 
Arheoloģiskie izrakumi (1990. gadā vad. A. Merkevičius un 2003.—2004. gadā vad. E. Vasiļausks) apstiprināja, ka Sidrabenes pils atradusies netālu no Jonišķiem mūsdienu Lietuvā pie Kalneles (Kalnelis). Senajā pilsētā ietilpa pilskalns ar divām priekšpilīm un apmēram trīs hektārus liela apdzīvota vieta. Kultūrslāņi radušies trīs periodos: 5.—10. gadsimtos, 11.—13. gadsimtos un 16.—17. gadsimtos.

Atsauces 

Zemgale
Pilskalni Zemgalē
Atols

Atols ir gredzenveida koraļļu sala ar lagūnu vidū un paceļas nelielā augstumā virs jūras līmeņa. Parasti atoli nepaceļas augstāk par 4-6 metriem. Atoli var būt līdz 50 km. diametrā un pat lielāki.

Atola izcelšanās izskaidrojama šādi. Tas veidojas uz zemūdens augstienēm, kas agrāk pacēlušās virs okeāna līmeņa, bet pēc tam, vai nu okeāna dibenam iegrimstot, vai atmosfēras ārdošās darbības dēļ nogrimušas zem ūdens. Koraļļu celtnes iekšējā daļa pakāpeniski noārdās, jūras ūdens izšķīdināta, jo jūras ūdens satur daudz ogļskābes, kas rodas polipu dzīvības procesu norisēs. Ārpusē turpretim visu laiku turpinās koraļļpolipu jaunrades darbs un uzkrājas arvien jauni un jauni kaļķa slāņi. Uz atola vējš pamazām sanes augsni un augu sēklas, un tas pārvēršas par ziedošu saliņu.

Atsauces

Ārējās saites 

Koraļļpolipi
Atoli
Kalifornijas zelta drudzis

Kalifornijas zelta drudzis ir zelta drudzis, kas sākās , kad Kalifornijā Džeimss Māršals (James Marshall) atrada zelta gabalu, kad būvēja Satera zāģētavu (Sutter's Mill) Eldorado apgabalā. Ziņas par atradumu ātri izplatījās, un ap 300 000 vīrieši, sievietes un bērni devās uz Kaliforniju no atlikušajiem ASV štatiem, kā arī no citām valstīm. Zelta drudzis beidzās 1855. gadā, kad zelts tika atrasts arvien mazāk un mazāk.

Daudzi cilvēki kļuva bagāti, bet vēl vairāk cilvēku neieguva neko un pat daudz ko zaudēja, piemēram, daudzi, lai noorganizētu zelta meklēšanu, pārdeva savus īpašumus un citas vērtības. Bieži gadījās, ka sievas pelnīja daudz vairāk nekā viņu vīri raktuvēs.

Atsauces

Ārējās saites 

Zelts
Ekonomikas vēsture
Kalifornijas vēsture
19. gadsimts
Melnais ozols

Melnais ozols () ir daudzgadīgs dižskābaržu dzimtas koks. Šis ozols savvaļā aug ASV dienvidaustrumos. Koks ir vidēji liels, sasniedz 30 m augstumu, stumbra diametrs līdz 1 m. Lapas 3-12 cm garas, 2-6 cm platas. Zīles 10-14 mm garas un tikpat platas. Nogatavojas nākamā gada rudenī. 

Melnie ozoli aug mitrās, purvainās vietās gar upju krastiem, pie dīķiem. Pacieš arī meliorētas augsnes un blīvas augsnes. Melno ozolu mūža ilgums, salīdzinājumā ar citu sugu ozoliem, ir īss. Tie aug tikai 60-80 gadus. Koki necieš noēnojumu. 

Melnie ozoli viegli krustojas ar vairāku citu sugu ozoliem, veidojot hibrīdus.

Melno ozolu koksne tiek izmantota kokmateriālu iegūšanai un malkai. 

Dižskābaržu dzimta
Filma

Filma var būt:
 Kinofilma
 Videofilma
 Kinolente
 Videolente
 Fotofilma
Talahasī

Talahasī () ir Floridas štata galvapilsēta. 2005. gadā Talahasī bija 159 012 iedzīvotāju, bet 2020. gadā — 196169.

Talahasī atrodas Floridas štatas universitāte un FAMU.

Ārējās saites

Atsauces 

Floridas pilsētas
ASV štatu administratīvie centri
Zilā krāsa

Zilā krāsa ir krāsa, kuras uztveri nodrošina gaisma ar viļņa garumu no 440 līdz 490 nm. Tā tiek uzskatīta par vienu no pamatkrāsām. Zilā krāsa lielākoties tiek uzskatīta par garīguma simbolu, tā noskaņo cilvēkus uz pārdomām. Apziņas dzīļu psiholoģijas pārstāvji to saista ar dvēseles atbrīvošanos, vieglu, nesaspringtu un pārdomātu dzīves ievirzi. Tā ir debesu krāsa, Senajā Ēģiptē to piedēvēja debesu dievam Amonam.

Zilā krāsa simbolizē mieru, atklātību, sadarbību, lojalitāti, viedumu, arī vīrišķību, tādēļ šī krāsa ir ļoti populāra korporatīvajā vidē. Debesu zilā krāsa ir kā simbols domas skaidrībai, tā nomāc agresiju. Zilā krāsa nepieprasa acs fokusēšanu, tādēļ priekšmeti ar zilu pamatkrāsu it kā samazinās, kļūst neievērojamāki.

Krāsas
Fortūna

Fortūna () bija veiksmes dievība latīņu (romiešu) mitoloģijā. Sākotnēji tā bija sieviešu aizgādne un orākula dievībā, vēlāk (klasiskajā periodā) to pielīdzināja sengrieķu Tihei, padarot par kaprīzās cilvēciskās laimes iemiesotāju. Bieži vien to attēlo ar stūres airi un "pilnības ragu" (cornu copiae) rokā, stāvam uz lodes vai uz riteņa, ar burām vai spārniem, ko šurpu turpu dzenā mainīgs vējš.

Kristietībā šo kaprīzo likteņa dievi no vienas puses, uztvēra kā neizdibāmo dievišķo providenci, taču no otras puses, vērtēja negatīvi kā pretmetu nemaldīgajiem tikumiem.

Literatūra 

 Mitoloģijas enciklopēdija. - Latvijas enciklopēdija: Rīga, 1994., 309. lpp.
 Svešvārdu vārdnīca. - Norden: Rīga, 1996., 240. lpp.

Ārējās saites 
 В. И. Уколова. Фортуна в мире западного Средневековья. // Вестник истории, литературы, искусства. Москва: Наука. Т. 1, 2005, с. 174—184.

Romiešu mitoloģija
Kastrācija

Kastrācija () - dzimumdziedzeru darbības pārtraukšana, galvenokārt to izoperēšana.

Medicīna
Soda veidi
Harakiri

Harakiri (切腹) — samuraja pašnāvības veids, uzšķēržot vēdera dobumu (Japānā izplatītāks apzīmējums ir seppuka).

Atsauces

Literatūra 
 Jack Seward. Hara-Kiri: Japanese Ritual Suicide. — Charles E. Tuttle, 1968

Ārējās saites 
 Nick May. Seppuku — A Practical Guide.

Pašnāvību veidi
115 (ierakstu kompānija)

115 (viens viens pieci) ir Latvijas mūzikas izdevējkompānija, ko 2006. gadā dibināja Juris Šteinfelds. Pārsvarā kompānijas izdotā mūzika ir reps.

Mākslinieki 
 Kreisais Krasts
 Pionieris
 Pionieri
 Kurts
 Sekkta
 Satin Pasauli
 Reiks

Ārējās saites 
 YouTube saite

Latvijas mūzikas izdevējkompānijas
Remixed & Revisited

Remixed & Revisited ir ASV mūziķes Madonnas EP, kuru ierakstu kompānija Maverick Records sadarbībā ar Warner Bros. Records izdeva 2003. gada 24. novembrī. Šis ieraksts tika izdots lai reklamēru Madonnas astoto studijas albumu American Life, kurš iznāca 2003. gada 22. aprīlī. Šis EP ieraksts dažās valstīs tika uzkatīts kā maxi singls vai EP, savukārt citās kā mūziķes albums. Ieraksts visā pasaulē tika pārdots aptuveni vienā miljonā kopiju.  Sekoja tiesas prāva starp Madonnai piederošo mūzikas zīmolu Maverick Records un ierakstu kompāniju Warner Bros. Records un tiesas lēmumam, mūziķe tika izpirkta no Maverick. Šis bija Madonnas pēdējais ieraksts sadarbībā ar Maverick Records.

Dziesmu saraksts

Skatīt arī 

 Madonna
 Madonnas albumu diskogrāfija
 Madonnas singlu diskogrāfija

Ārējās saites 

 Madonnas oficiālā mājas lapa
 Madonnas oficiālais myspace.com profils
 Madonnas imdb.com profils
 Madonnas dziesmu vārdu datubāze
 Oficiālā Madonnas fanu mājas lapa

Piezīmes un atsauces 

Madonnas albumi
2003. gada albumi
Plāne (zeme)

Plāne () bija seno zemgaļu zeme Upmales novada dienvidos, kas robežojās ar Silenes zemi rietumos, Upītes un Saulenes zemēm dienvidos un sēļu zemēm austrumos.

Vēsture 
Plānes zeme pieminēta Upmales dalīšanas līgumā 1254. gada aprīlī (ad terram, que Plane dicitur). Plānes pārvaldei tika iecelts savs fogts, kuru padzina 1259. gada Zemgaļu sacelšanās laikā.
Pēc Melnas līguma noslēgšanas 1422. gadā Plānes dienvidu daļu iekļāva Žemaitijas sastāvā.

Novada lokalizācija 
Pēc A.Bīlenšteina un Ē.Mugurēviča uzsakata Plānes zeme atradusies Īslīces upes baseinā, kuras pieteka tiek saukta par Plānīti.
Tagad tur atrodas Bauskas novada rietumu daļa. Dienvidu daļa iestiepjas tālu Pasvales rajonā Lietuvas teritorijā.

Ārējās saites 
 Altements, A. Zemgales novadu sadalīšana 1254.gadā. Senatne un Māksla. 1936. Nr.2, 165.-168.lpp
 Marius Bartašius. Lietuvos Žiemgalos kultūrinis regionas Žiemgala, 2012 - Nr. 1, 15-25 lpp. (lietuviski par zemgaļu zemēm Lietuvas ziemeļos)

Lietuvas vēsture
Zemgales vēsture