Georgs Jankovskis



Dzīvesgājums 

Profesors Georgs Jankovskis dzimis 1921. gada 19. aprīlī, Maskavā, Krievijā. Miris 2019. gada 24. septembrī. Georgs Jankovskis bija Latvijas Ārstu biedrības godabiedrs, no 2016. gada 16. februāra Latvijas Zinātņu akadēmijas goda doktors, valsts emeritētais zinātnieks, osteorefleksoterapijas pamatlicējs Dr.habil.med. profesors. Tēvs bija slavens Latvijas dziedonis Aleksandrs Jankovskis, kurš Pirmā pasaules kara laikā bēgļu gaitās devās uz Maskavu, mācījās konservatorijā, kur arī iepazinās ar Georga Jankovska māti Annu, kas 1917. gadā no Polijas bija atbraukusi uz Maskavu darba meklējumos. Viņi apprecējās un pasaulē nāca Georgs Jankovskis, pēc laika viņa brālis Anatolijs Jankovskis. Vecāki atgriezās Latvijā, un tēvs turpināja studijas Latvijas Konservatorijā. Māte bija mājsaimniece. Dzīvoja Sarkandaugavā – Tvaika ielā, Georga vectēva mājā netālu no Aldara.  1925. ≥gadā vecāki izšķīrās. Māte palika viena, audzinot abus dēlus Georgu un Anatoliju.

Georga Jankovska mūža darba rezultātā ir 26 izgudrojumi, trīs populārzinātniskas grāmatas, piecas monogrāfijas, vairāk nekā 500 zinātnisku rakstu, ir atklājis kaulu sensoro sistēmu, uz kā pamata ir izgudrojis metodi – osteorefleksoterapiju, kas ir patentēta Eiropas patentu sistēmā. Georgs Jankovskis ir arī reģeneratīvās medicīnas aizsācējs Latvijā un viens no pirmajiem šīs jomas pētniekiem pasaulē.

Georgs Jankovskis ir aizstāvējis trīs disertācijas. Vienu par kaulu smadzeņu refleksiem, otru par kaulu smadzeņu refleksiem normālos un patoloģiskos apstākļos, trešo – osteorecepcijā.

Par nopelniem Latvijas valsts labā Georgs Jankovskis 2011. gadā ir saņēmis Latvijas Republikas Atzinības krusta virsnieka apbalvojumu.

Osteorefleksoterapija uzskatāma par pasaules mēroga atklājumu. 2016. gadā Latvijas zinātņu akadēmija nominēja profesoru Georgu Jankovski Nobela prēmijai. Šī metode palīdz aptuveni 80 dažādām slimībām, tostarp locītavu sāpēm, dažādām muguras problēmām, lielo locītavu saslimšanām, iedzimtu muskuļu vājumam, osteoporozei, osteohondrozei, osteoartrozei, depresijai, alkoholismam, narkomānijai, migrēnai, bronhiālai astmai, asinsvadu sašaurināšanos kājās un daudzām citām kaitēm. Osteorefleksoterapija palīdz arī gadījumos, kad ilgstoši nesadzīst kaula lūzums. Šī metode neizraisa nevēlamas blakusparādības, vienlaikus nav nepieciešams lietot medikamentus. Osteorefleksoterapiju var uzskatīt par nozīmīgu reģeneratīvās medicīnas sastāvdaļu. Ar šo metodi daudzos orgānos var atjaunot bojātas šūnas. Osteorefleksoterapijas laikā ar dūrienu kaulā tiek ievadīts mililitrs fizioloģiskā šķīduma, tā rezultātā tiek radīts impulss, kas caur muguras smadzenēm iedarbojas uz centrālo nervu sistēmu, rūpējoties par aktīvu šūnu veidošanos. Rezultātā uzlabojas kaulu struktūra, palielinās kaula blīvums, apkārtējo audu un orgānu asinsrite. Veidojas celmšūnas, kas palīdz atbrīvoties no dažādām kaitēm.

Savās intervijās Georgs Jankovskis vairākkārt ir uzsvēris, ka vissvarīgākā lieta, kas uztur cilvēka formu un arī orgānu funkcijas ir kustība, jo kustību laikā kaula smadzenēs veidojas celmšūnas, kas nemitīgi atjauno organismu. Kustību rezultātā rodas spiediens, kas rada aktīvas kaula šūnas.  Bez kustībām kaula smadzenes zaudē aktivitāti, veidojas atrofiskas taukšūnas.

Visas Georga Jankovska dzīves laikā sports, māksla un mūzika gājušas cieši blakus. Jau no 6 gadu vecuma Georgs Jankovskis sāka nodarboties ar sportu. Jau tajā laikā, dažādu traumu un sasitumu gūšanas rezultātā, Georgs Jankovskis bija aizdomājies par kaulu nozīmi un saistību ar cilvēka ķermeni. Basketbolā viņš ir bijis pirmais zēnu līgas čempionu kapteinis un tika izcīnīts Latvijas čempionu tituls. Vēlāk spēlējis futbola līgā. Ir spēlējis hokeju ASK komandas dublieros. Pēc tam jau pievērsies tenisam, kļuvis par valsts vienības dalībnieku, piedalījies vissavienības sacensībās Gruzijā, Armēnijā un citur. Ieguvis daudz atzinību un apbalvojumu piedaloties dažādos tenisa turnīros, tai skaitā 70+ turnīros savos 90+gados.Tenisu spēlējis līdz pat 97 gadu vecumam un līdz 98 gadu vecumam mācīja tenisa spēli savām mazmazmeitām.

Pamata izglītību Georgs Jankovskis ieguva Sarkandaugavas pamatskolā, kur arī iemācījies Latviešu valodu. Pēc pamatskolas iestājies 1.ģimnāzijā, pēc kuras beigšanas ar vēl 5 draugiem nolēmuši stāties medicīnas fakultātē. Otrā pasaules kara laikā studijas nācās pārtraukt un viņa dzīves ceļš iegriezās Irlavas slimnīcā, kur strādāja par ārsta palīgu un ķirurgu. Pēc Otrā pasaules kara 1945. gadā viņš atjaunoja studijas medicīnas fakultātē un paralēli studijām medicīnā iestājās Latvijas Konservatorijā, studējot mūzikas fakultātē  kā kamerdziedātājs.

Pēc Medicīnas fakultātes beigšanas 1948. gadā, Georgs Jankovskis  strādāja Kaulu tuberkulozes slimnīcā par nodaļas vadītāju un ķirurgu, paralēli vēl mācoties Latvijas Konservatorijā. Mūzikas studijas viņš pabeidza 1953. gadā. Konservatorijā iepazinies ar savu nākamo sievu Hildu. Laulībā dzima divi dēli un meita. Līdz 1971. gadam uzstājies dziedot Radiofonā, kā arī klasiskās mūzikas koncertos.

Kopš 1953. gada Georgs Jankovskis bija Zinātņu akadēmijas aspirantūrā (Latvijas Eksperimentālās un klīniskās medicīnas institūtā – LEKMI) un tur sāka strādāt ar kaķiem – pētīt kaulu sensoro sistēmu.  Par kaulu sensoro sistēmu Georgs Jankovskis kādā intervijā ir stāstījis: ”...Ar elektrisko strāvu kairinot kaulu, noteicām punktus, kas atsaucas uz kairinājumu, un uz šī pamata ir radīti visi izgudrojumi. Kaulu sensorā sistēma ir saistīta ar smadzeņu garozu un citiem veidojumiem smadzenēs, ieskaitot smadzenītes. Strādājot ar kaula refleksiem, tika pierādīts, ka sāpju sajūtas izplatās ne tikai no mugurkaula uz iekšējiem orgāniem, bet arī no kaula uz citiem analizatoriem jeb sensorajām sistēmām, un no tām atpakaļ uz kaulu. Tātad signalizācija ir trejāda – no kaula uz kaulu, no kaula uz iekšējiem orgāniem un no iekšējiem orgāniem uz kaulu. Tādā veidā organisms ir saistīts ar skeletu…”

1957. gadā beidzot aspirantūru, turpināja strādāt LEKMI,  kur tika atklāta osteorefleksoterapija ar kuras plīdzību ārstē daudzas kaites un slimības. Vēlāk Georgs Jankovskis dibināja Rīgas Osteorecepcijas skolu, kurā  tika sagatavoti osteorefleksoterapeiti. 1993. gadā ar kolēģiem dibināja osteorefleksoterapeitu asociāciju. Profesors Georgs Jankovskis savu mūža lielāko daļu ir veltījis kaulu smadzeņu, cilmes šūnu pētīšanai un to nozīmīgās lomas organisma atjaunošanā popularizēšanai un pats līdz 98gadu vecumam bija dzīvs piemērs kustību nozīmei dzīves ilggadībā. Viņš savos gados bija apveltīts ar prasmi būt jaunam un radošam.

Kopš 1971. gada profesors Georgs Jankovskis savu metodi – osteorefleksoterapiju lietojis arī sev.

Apbalvojumi 
1987. gads LPSR prēmija

2007. gads Eiropas Biznesa Asambleja Oksfordā (Lielbritānija) apbalvojums nominācijā “European Quality”

2011. gads Latvijas Republikas Atzinības krusta virsnieka apbalvojums 

2017. gads Gada balva par mūža ieguldījumu medicīnā

Atsauces