Izraēlas karogs

Izraēlas karogs (, ) ir Izraēlas valsts simbols. Tā horizontālo līniju proporcija ir 3:5:16:5:3, augstuma un garuma — 8:11. Karoga zilā krāsa tiek aprakstīta kā "tumši debeszila" un tās tonis, tāpat kā izmēri, bieži variē.

Vēsture 

Vecajā derībā minēts, ka ebreju ciltīm vēl pirms mūsu ēras bijuši savi karogi, taču to apraksti no tiem laikiem ir ļoti nepilnīgi.

Sākotnēji karogā redzamā sešstaru Dāvida zvaigzne nekādi nebija saistīta ar ebrejiem un Izraēlu. Viduslaikos to sāka lietot arī kā ebreju simbolu, paralēli saglabājot to arī ar ebrejiem nesaistītos gadījumos (piemēram, zila Dāvida zvaigzne bija Osmaņu impērijas Anatolijas Karamanīdu dinastijas simbols). Pirmā zināmā Dāvida zvaigznes attiecināšana uz ebrejiem bijusi 1354. gadā, kad imperators Kārlis IV dāvājis Prāgas ebrejiem īpašu karogu ar Dāvida zvaigzni uz sarkana fona. Vēlāk, 1460. gadā, ungāru Budā pieminēts ebreju karogs, kurā bijušas divas sešstaru un divas citas zvaigznes.

XIX gadsimta beigās cionisma ideologs Teodors Hercls savā grāmatā "Ebreju valsts" rakstīja, ka šādas valsts karogā jābūt septiņām zelta krāsas zvaigznēm, kas simbolizētu septiņu stundu darbadienu.

Pašreizējais karogs principiāli tika izveidots cionistu kustībai 1891. gadā. (Pastāv arī citas versijas, piemēram, ka tas radīts Rišonlecionas pilsētā 1885. gadā.) Tas atgādina talitu — balti zilu jūdaistu lūgšanu apmetni, pievienojot tam Dāvida zvaigzni. Šis cionistu karogs tika apstiprināts 1897. gada Pirmajā cionistu kongresā un vēlreiz, precizētā formā, 18. cionistu kongresā 1933. gadā. Otrajā pasaules karā angļu pusē karojošā Ebreju brigāde lietoja karogu ar zili-balti-zilu trikoloru ar vertikālām svītrām un dzeltenu Dāvida zvaigzni. Kad tika dibināta Izraēlas valsts, karogs kā tās simbols netika apstiprināts uzreiz — tika izskatīti 170 projekti. Sākotnējais projekts atgādināja Ebreju brigādes variantu, mainot zvaigznes krāsu uz zilu un zilās svītras uz gaišzilu, tomēr tika izvēlēts mūsdienu variants, kura zilās līnijas atbilda pieņemtajām uz talita un norādot uz jūru un debesīm. Tas tika pieņemts 1948. gada 28. oktobrī (piecus mēnešus pēc valsts izveidošanas).

Izraēlas karogs sazvērestības teorijās 

Teroristiskie arābu grupējumi vairākkārt apgalvojuši, ka Izraēlas karogs esot ekspansionisma simbols un norādot uz ebreju tieksmi iekarot zemes no Nīlas līdz Eifratai, kuras it kā simbolizējot karoga horizontālās līnijas. Šādu teoriju intervijā pauda Palestīnas Atbrīvošanas organizācijas vadītājs Jāsirs Arafāts 1988. gadā, 2006. gadā grupējuma "Hamās" līderis Mahmuds az-Zahars atkārtoja šo versiju, pieprasīdams no Izraēlas izmainīt tās karogu.

Tāpat pret Izraēlas karogu iebilst daļa ortodoksālo jūdaistu, kuri saskata tajā atiešanu no Dieva un bezdievīgas valsts simbolu, kas novirza ebrejus no īstā ceļa. Reliģiskajos jūdaistu rajonos paceltos karogus nereti nākas īpaši apsargāt no radikāļiem, lai gan vairums ortodoksu noskaņoti samiernieciski.

Izraēlas teritorijas pārvaldītāju karogi 

Vairumā gadījumu šai teritorijai nelietoja speciālus karogus, taču krustnešu Jeruzalemes karalistei XII—XIII gadsimtā bijis savs karogs: viens liels un četri mazāki dzelteni krusti uz balta fona. Līdz pat 1921. gadam šīs karalistes tirdzniecības flotes karogu ar sarkaniem krustiem saglabāja Jeruzalemē reģistrētie kuģi, kas tolaik bija mūsdienu "lētā karoga" analogs, jo bija politiski neitrāls biežo karu laikos un ļāva izvairīties no ostas nodevu maksāšanas Osmaņu impērijā.

1923.—1948. gadā britu valdība lietoja sarkanu karogu ar Lielbritānijas karogu stūrī un baltu apli vidusdaļā, kurā bija rakstīts "Palestīna". Daži dienesti, kā pasts un muita, lietoja šo pašu karogu ar zilu fonu. Neoficiāli Palestīnas ebreji šai laikā lietoja vertikāli pārdalītu zili baltu karogu ar dzeltenu Dāvida zvaigzni centrā, bet arābi horizontālu melni zaļi baltu karogu ar sarkanu trijstūri kreisajā malā.

Attēli

Atsauces 

Izraēlas nacionālie simboli
Nacionālie karogi