joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hidroakumulācijas elektrostacija

Hidroakumulācijas elektrostacija ir hidroelektrostacija, kurā ūdeni pārsūknē un uzkrāj augstākā līmenī, lai slodzes maksimuma laikā to izmantotu elektroenerģijas ražošanai. Ar šī paņēmiena palīdzību enerģija tiek uzkrāta ūdens formā, tam tiekot sūknētam no apakšējā rezervuāra uz augšējo. 
Hidroakumulācija patiesībā nav domāta, lai ražotu enerģiju, bet gan, lai uzkrātu to tā, lai varētu ātri atbrīvot brīžos, kad ir nepieciešams papildus enerģijas daudzums. Tādējādi nekavējoties var iegūt enerģiju un apgādāt patērētājus, līdz pārējās elektrostacijas var uzsākt šo darbu. Lai gan sūknēšanas procesā tiek patērēta enerģija un rodas zaudējumi, sistēma palielina ienākumus, pārdodot vairāk elektrības kulminācijas punktā, kad elektrības cenas ir visaugstākās. 

Baltijas valstīs šāda veida elektrostacija ir Krones hidroakumulācijas elektrostacija Lietuvā, kas tika uzcelta 1992.gadā.

Darbības princips 
Ūdens tiek sūknēts uz augšējo rezervuāru nakts laikā, kad pieprasījums pēc elektrības ir visniecīgākais. Kad pēkšņi ir nepieciešams lielāks elektrības daudzums, nosprostojumi tiek atvērti un ūdens traucas lejā pa tuneli, lai iedarbinātu turbīnas, kuras savukārt iedarbina ģeneratoru. Ūdens sakrājas apakšējā rezervuārā, būdams gatavībā atkal tikt uzsūknēts atpakaļ augšējā.

Priekšrocības un trūkumi 
Priekšrocības:
 uzkrāj enerģiju ātrai tās atbrīvošanai;
 nerada piesārņojumu;			
 maz ietekmē ainavu.

Trūkumi:
 augstas izmaksas būvniecībai;
 nevar tikt izmantots līdz brīdim, kamēr ūdens netiek atsūknēts atpakaļ, taču šo problēmu var novērst, paredzot laiku, kad būs nepieciešams pastiprināts enerģijas daudzums.

Skatīt arī 
 Hidroelektrostacija

Hidroelektrostacijas

it:Centrale idroelettrica#Centrali con impianti ad accumulazione
Puderovas ezers

Puderovas ezers (arī Pūderovas ezers, Puderu ezers) ir stipri aizaudzis beznoteces ezers Rēzeknes novada Audriņu pagastā. Izvietojies Burzavas pauguraines ziemeļrietumu daļā starp Lielo Puderovu (ziemeļu krastā) un Mazo Puderovu pie autoceļa P36.

Atsauces 

Rēzeknes novada ezeri
Audriņu pagasts
Turaida (Sigulda)

Turaida () ir Siguldas pilsētas daļa Gaujas labajā krastā. Tās slavenākā vieta ir gotiskās arhitektūras stilā celtā Turaidas pils.

Skatīt arī 
 Turaidas baznīca
 Turaidas Roze

Sigulda
1942. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona

Latvijas futbola Virslīgas 1942. gada sezona bija 15. Virslīgas sezona, kurā piedalījās 6 komandas, izspēlējot viena riņķa turnīru. 

Par čempioniem kļuva Rīgas "ASK".

Turnīra tabula

Rezultatīvākie spēlētāji

Ārējās saites 
 RSSSF statistika

1942
1942. gads Latvijā
1942. gads futbolā
Šūmeikera krāteris

Šūmeikera krāteris ir triecienkrāteris uz Mēness. Tas atrodas tuvu Mēness dienvidpolam, blakus Šekltona krāterim. Krātera apmale un iekšpuse ir klāta ar mazākiem krāteriem.

Pirms Starptautiskā Astronomijas savienība krāterim bija piešķīrusi tā pašreizējo vārdu, neoficiāli to dēvēja par Mosona krāteri (par godu Antarktikas pētniekam Daglasam Mosonam. Šūmeikera vārds krāterim tika piešķirts, godinot astronomu Jūdžinu Šūmeikeru. Neliels daudzums viņa mirstīgo atlieku atradās kosmiskajā aparātā Lunar Prospector, kurš tika ietriekts krāterī, cerībā atrast tajā ūdeni.

Pētnieku uzmanību krāteris piesaistīja pēc tam, kad Lunar Prospector bija atklājis paaugstinātu ūdeņraža klātbūtni šajā un blakus esošajos krāteros. Krātera pamatne pastāvīgi ir noēnota. Saule to tieši neapspīd, tāpēc temperatūra šeit ir zemāka par 100° K. Esošie apstākļi bija labvēlīgi, lai krātera iekšpusē varētu atrasties ūdens ledus veidā.  Lunar Prospector tika ietriekts krāterī, lai trieciena rezultātā radītajā putekļu mākonī meklētu ūdens pēdas. Eksperiments bija nesekmīgs, ūdens tā arī netika atrasts.

Atsauces

Ārējās saites 
 Krātera atrašanās vieta

Mēness krāteri
1597. gads

1597. () bija parastais gads, kas sākās trešdien.

Notikumi 
 17. maijs — Tiek dibināta Lazdiji pilsēta.

 Rungu karš
 Jans Brēgels Vecākais apmetas Antverpenē.
 Viljams Hārvejs iegūst bakalaura grādu Kembridžas Universitātē.
 Vicebskai tiek piešķirtas pilsētas tiesības.
 Pēc sultāna Murada III sievas Safijes sultānes rīkojuma tika sākta Jaunās mošejas celtniecība.

Dzimuši 
 Martins Opics - vācu dzejnieks.

Miruši
Bena 10

Bena 10 () ir amerikāņu animācijas seriāls, kura veidojusi Man of Action grupa (Dankans Rulē, Džo Keisijs, Džo Kellijs, Stīvens Sīgls) un producēja Cartoon Network Studios. Sērijas ir par desmitgadīgu zēnu Benu Tenisonu, kurš iegūst rokaspulksteni ar nosaukumu "Omnitriks". Pulkstenis ļauj Benam pārvērsties par dažādiem ciplanētiešiem. Viņš izmanto savas spējas, lai uzveiktu ļaunos spēkus.

Pilotsērija tika pārraidīta 2005. gada 27. decembrī kā daļa no Cartoon Network sestdienas rīta programmas. Otrā sērija tika pārraidīta Cartoon Network piektdienas programmā 2006. gada 13. janvārī. Pēdējā sērija tika pārraidīta 2008. gada 15. aprīlī.

Seriāls guva lielu popularitāti un tika nominēts divām Daytime Emmy balvām, ieguva vienu no tām (par izcilu individuālo sasniegumu animācijā). Stāsts turpinājās citos seriālos Bena 10: Ciplanētiešu spēks, Ben 10: Ultimate Alien, Ben: 10: Omniverse. 2016. gadā Cartoon Network paziņoja par seriāla Bena 10 jauno ekranizējumu, kura pirmizrāde notika 2016. gada rudenī.

Animācijas seriālam sekoja četras pilnmetrāžas filmas, kuras tika pārraidītas Cartoon Network kanālā, laikā no 2007. gada augusta līdz 2012. gada martam.

Sižets 
Bens Tenisons ir desmitgadīgs amerikāņu skolēns, kurš kopā ar savu māsīcu Gvenu un vectēvu Maksu pavada skolēnu brīvdienas, pārvietojoties ar autofurgonu. Kad viņi nonāk pirmajā pieturā, pēkšņi no debesīm nokrīt NLO. Bens tajā atrod īpašu rokaspulksteni, kas spēj Benu pārvērst par kādu no desmit citplanētiešiem. Viņš izmanto savas spējas, lai cīnītos pret ļaunajiem spēkiem.

Sezonas

Filmas

Atsauces

Ārējās saites 
  

Animācijas seriāli
Bena 10
Džamala

Džamala, īstajā vārdā Susana Džamaladinova (, dzimusi ), ir Krimas tatāru izcelsmes ukraiņu džeza dziedātāja. . gada Eirovīzijas dziesmu konkursa uzvarētāja.

No 1992. līdz 1998. gadam mācījusies Aluštas 1. mūzikas skolā. 1998. gadā absolvējusi Malorečenskas vispārizglītojošo skolu. 2001. gadā iestājusies P. Čaikovska Nacionālajā mūzikas akadēmijā operas klasē.

2000. gadā uzvarējusi starptautiskajā konkursā "Nākotnes balss" (Голоса будущего). 2009. gadā uzvarējusi Jūrmalā notikušajā konkursā "Jaunais Vilnis". . gadā uzvarējusi Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu 1944.

Diskogrāfija 
 For Every Heart (2011)
 Live At Arena Concert Plaza (koncerta DVD, 2012)
 All or Nothing (2013)
 Thank You (2014)
 Подих (2015)

Ārējās saites 

 

1983. gadā dzimušie
Ukraiņu dziedātāji
Ukrainas Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki‎
2016. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībnieki
Eirovīzijas dziesmu konkursa uzvarētāji
Krimas tatāri
Francijas sieviešu basketbola izlase

Francijas sieviešu basketbola izlase () ir komanda, kas pārstāv Franciju tādās starptautiskās basketbola sacensībās kā Olimpiskās spēles, Pasaules čempionāts un Eiropas čempionāts. Izlases lielākais panākums ir uzvara 2001. un 2009. gada Eiropas čempionātā.

Pašlaik (2022. gada februāris) Francijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 6. vietu.

Sasniegumi

Atsauces

Ārējās saites 
 Francijas basketbola federācija 

Sieviešu basketbola izlases
Basketbols Francijā
Čehijas sieviešu basketbola izlase

Čehijas sieviešu basketbola izlase ir komanda, kas pārstāv Čehiju tādās starptautiskās basketbola sacensībās kā Olimpiskās spēles, Pasaules čempionāts un Eiropas čempionāts. Izlases lielākais panākums ir bronza 2010. gada Pasaules čempionātā un uzvara 2005. gada Eiropas čempionātā.

Pašlaik (2012. gada jūlijs) Čehijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 4. vietu.

Sasniegumi

Atsauces 

Sieviešu basketbola izlases
Basketbols Čehijā
Austrālijas sieviešu basketbola izlase

Austrālijas sieviešu basketbola izlase ir komanda, kas pārstāv Austrāliju tādās starptautiskās basketbola sacensībās kā Olimpiskās spēles, Pasaules čempionāts un Okeānijas čempionāts. Izlases lielākais panākums ir sudrabs trijās Olimpiskajās spēlēs.

Pašlaik (2022. gada februāris) Austrālijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 3. vietu.

Sasniegumi

Atsauces 

Sieviešu basketbola izlases
Basketbols Austrālijā
Beļģijas sieviešu basketbola izlase

Beļģijas sieviešu basketbola izlase ir nacionālā basketbola sieviešu komanda, kas pārstāv Beļģijas Republiku starptautiskās basketbola sacensībās, tādās kā Eiropas čempionāts, Pasaules čempionāts, Olimpiskās spēles.

Panākumi

Eiropas čempionāts

Atsauces 

Sieviešu basketbola izlases
Basketbols Beļģijā
Liepāja (stacija)

Liepāja ir dzelzceļa stacija Liepājas pilsētā un tā ir lielākā dzelzceļa stacija Kurzemē. Liepāja  ir līnijas Jelgava—Liepāja galastacija. Tā ir gala pietura pasažieru vilcienu maršrutam Rīga—Liepāja—Rīga. Pasažieru vilciens Rīga—Liepāja virzienā uz Liepāju dodas piektdienās un svētdienās, bet no Liepājas uz Rīgu — sestdienās un svētdienās. Uz Liepāju pastāv arī kravas satiksme.

Liepājas dzelzceļa stacijas ēka tiek izmantota arī Liepājas autoostas vajadzībām.

Vēsture 

Stacijas ēka celta 1871. gadā Liepājas—Romnu dzelzceļam klajā, smilšainā vietā. Tajā laikā to sauca par "mūra pili tuksnesī", jo apkārt stacijai nebija nevienas mājas. Ar laiku pilsēta pietuvojās stacijai un ap to sāka celt fabrikas un divstāvu koka namus. Uz Liepāju brauca ļaudis no visas Krievijas impērijas un apmetās emigrantu mājās, gaidot kuģus aizceļošanai uz Ameriku, citi būvēja kara ostu un nocietinājumus apkārt pilsētai. Kopumā caur Liepāju no 1906. līdz 1914. gadam izceļoja ap pusmiljons emigrantu. Stacijas ēkas trešajā stāvā tolaik atradusies pareizticīgo baznīca. 1903. gadā Liepājas stacijā ieradās Krievijas impērijas ķeizars Nikolajs II. 

2001. gadā pārtrauktā dzelzceļa satiksme līnijā Rīga—Liepāja atjaunota 2006. gada 31. martā. Dzelzceļa satiksmi līnijās Liepāja—Vaiņode un Liepāja—Ventspils pārtrauca attiecīgi 1999. un 1996. gadā. Dīzeļvilciens Liepāja—Rīga (agrāk "Kurzeme") līdz 2015. gada maijam kursēja tikai pirmdienu un sestdienu agrajos rītos plkst. 6.05, no 1. jūnija tas atcelts. Dīzeļvilciens pieturēja tikai lielākajās stacijās — Skrundā, Saldū, Bikstos, Dobelē un Jelgavā. Kopš 2001. gada 15. augusta dīzeļvilciens nepietur šādās stacijās un pieturas punktos: Torē, Tadaiķos, Durbē, Padonē (no 15.06.2001.) , Ilmājā, Kalvenē, Rudbāržos, Sieksātē (no 15.06.2001.), Airītēs, Lašupē, Lutriņos (no 15.06.2001.) , Brocēnos (no 01.01.2008., pieturēja turpceļā 12.10.2018.)), Blīdenē, Jostā (no 15.06.2001.), Bērzupē, Gardenē, Lāčos, Glūdā, Dorupē, Viesturos un p.p. 50. km. Kopš 2015. gada 1. februāra līdz 24. maijam (ieskaitot) svētdienās kursēja savienotais dīzeļvilciena reiss Līvāni—Rīga—Liepāja.

2019.gada 20.jūlijā (ap plkst. 14.00) no Rīgas uz Liepāju tika norīkots papildu vilciens, bet 2019. gada 21. jūlijā (ap plkst. 01.00) tika norīkots papildu vilciens Liepāja-Rīga.

Kopš 2019.gada 8.decembra norīkots papildus vilcienu sastāvs līnijā Rīga—Liepāja. Turpmāk pasažieru vilcieni kursēs divas reizes nedēļā - uz Liepāju—piektdienu vakaros un svētdienās, pa dienu, bet uz Rīgu—sestdienu rītos un svētdienu vakaros.

Pasažieru pārvadājumi

Attēlu galerija

Ārējās saites

Atsauces 

Liepāja
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Jelgava—Liepāja stacijas un pieturas punkti
Dzelzceļa līnijas Liepāja—Priekule stacijas un pieturas punkti
Dzelzceļa līnijas Liepāja—Ventspils stacijas un pieturas punkti
Saldus (stacija)

Saldus ir dzelzceļa stacija, kas atrodas Saldus pagastā, 3 km uz ziemeļiem no Saldus pilsētas centra. Pie stacijas ir apdzīvota vieta Saldus stacija. Stacija atrodas dzelzceļa līnijas Jelgava—Liepāja 67. kilometrā. Saldū pietur pasažieru vilciens Rīga—Liepāja virzienā uz Liepāju piektdienās un svētdienās, bet virzienā uz Rīgu — sestdienās un svētdienās.

Vēsture 
Stacija atklāta 1928. gada 10. augustā. 1931. gadā pēc profesora Pētera Federa (1868—1936) projekta uzbūvēta divstāvu stacijas ēka.  Dīzeļvilciens caur Saldu uz Liepāju no 2015. gada vasaras kursēja tikai piektdienās, bet virzienā uz Rīgu tikai svētdienās. No 2019. gada sakarā ar dzelzceļa infrastruktūras maksas samazināšanos vilciens caur Saldu katrā virzienā kursē divas reizes nedēļā.

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējas saites 
 

Saldus pagasts
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Jelgava—Liepāja stacijas un pieturas punkti
1939.—1940. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona

Latvijas futbola Virslīgas 1939-40. gadu sezona bija 13. Virslīgas sezona, kurā piedalījās 8 komandas, kuras aizvadīja divu riņķu turnīru. Čempionāts norisinājās pēc sistēmas rudens—pavasaris un sākās 1939. gada septembrī. Pavasara posms sākās aprīļa vidū. Pēdējās septiņas spēles tika aizvadītas jau okupācijas apstākļos.

Par čempioniem kļuva Rīgas FK.

Turnīra tabula

Rezultatīvākie spēlētāji

Ārējās saites 
 RSSSF statistika

1939—40
1939. gads Latvijā
1940. gads Latvijā
1939. gads futbolā
1940. gads futbolā
Turība (stacija)

Dzelzceļa pieturas punkts Biznesa augstskola "Turība" jeb BA "Turība" atrodas Rīgas dienvidu daļā, Atgāzenes apkaimē, dzelzceļa līnijas Rīga—Jelgava 6. kilometrā. Pieturas punktā "Turība" pietur tikai elektrovilcieni maršrutā Rīga—Jelgava. Pieturas punktā biļešu kase ir slēgta.

Vēsture 
Pieturas punkts atklāts 2003. gada 29. augustā plkst. 14:00 un atrodas blakus Biznesa augstskolas "Turība" dienesta viesnīcai. Turība ir jaunākais pieturas punkts līnijā un vienīgā dzelzceļa stacija Latvijā, kas no jauna uzbūvēta pēc neatkarības atgūšanas. Pieturas punkts uzbūvēts par privātās augstskolas līdzekļiem.

2009. gadā biļetes cena līdz Rīgai bija 0,50 Ls jeb 0,70 EUR (ceļā aptuveni 9 minūtes), bet līdz Jelgavai 1,30 Ls jeb 1,85 EUR (ceļā aptuveni 40 minūtes).

2022. gadā biļetes cena līdz Rīgai ir 0,86 EUR (ceļā aptuveni 9 minūtes), bet līdz Jelgavai 1,89 EUR (ceļā aptuveni 35 minūtes).

Attēlu galerija

Pasažieru pārvadājumi

Atsauces 

Dzelzceļa satiksme Rīgā
Dzelzceļa stacijas Latvijā
Dzelzceļa līnijas Rīga—Jelgava stacijas un pieturas punkti
Francis II Hābsburgs

Francis II (); dzimis , miris ) bija pēdējais Svētās Romas impērijas imperators un pirmais Austrijas impērijas imperators.

Valdīja kā Svētās Romas impērijas imperators no 1792. gada līdz 1806. gadam, kad pēc sakāves Austerlicas kaujā, impērija tika likvidēta, bet Francis II kļuva par Austrijas imperatoru Franci I un valdīja līdz savai nāvei 1835. gadā. Bija arī Ungārijas un Bohēmijas karalis, kā arī Vācu konfederācijas prezidents kopš tās nodibināšanās 1815. gadā.

Būdams viens no galvenajiem Napoleona pretiniekiem, piedzīvoja vairākas smagas sakāves, un politisku iemeslu dēļ izdeva meitu Mariju Luīzi par sievu Napoleonam. Tomēr Sestās koalīcijas kara rezultātā Napoleons tika sakauts, un Vīnes kongresā Austrija, sevišķi tās kanclera Meterniha vadībā, bija viena no pēckara Eiropas iekārtas arhitektiem. Pēc kariem, sakarā ar Austrijas iesaistīšanos Svētajā Savienībā, Francis II tika uzskatīts par reakcijas balstu.

Ārējās saites 

1768. gadā dzimušie
1836. gadā mirušie
Svētās Romas impērijas imperatori
Austrijas imperatori
Bohēmijas monarhi
Ungārijas valdnieki
Hābsburgu dinastija
Oļegs Karavajevs

Oļegs Karavajevs (dzimis  Barnaulā, Krievijas PFSR, miris  Vācijā) bija krievu izcelsmes Latvijas futbola vārtsargs. 1990. gados viņš bija viens no pamatvārtsargiem Latvijas futbola izlasē.

Jaunības gadi 
Dzimis Barnaulā futbolista ģimenē, kurš vēlāk sācis spēlēt un ar ģimeni pārcēlies uz Frunzi (tagadējā Biškeka, Kirgizstāna), kur skolas gados uzsācis futbolista karjeru. Spēlējis PSRS jauniešu izlasē Pasaules kausa un Eiropas čempionātu kvalifikācijas turnīros.

Karjera izlasē 

No 1992. līdz 1999. gadam Karavajevs Latvijas izlasē aizvadīja 38 spēles. Nevienu brīdi viņš nebija pārliecinoša pirmā izvēle, jo viņam bija jākonkurē ar Raimondu Laizānu, kurš spēlēja Skonto FC, kas tobrīd bija Latvijas izlases bāzes klubs. Karavajevs tomēr izlasē aizvadīja par 7 spēlēm vairāk nekā Laizāns, parasti spēlējot svarīgākajās spēlēs. Karavajevs spēlēja vairākās vēsturiskās spēlēs, kad izlasei izdevās noturēt neizšķirtu pret 1992. gada Eiropas čempioniem Dāniju un vienu no spēcīgākajām izlasēm Eiropā — Spāniju. Savas pēdējās spēles izlasē viņš aizvadīja divos bezvārtu neizšķirtos pret Grieķiju un Albāniju.

Pēc karjeras beigām 
1999. gadā Karavajevs pārcēlās uz dzīvi Vācijā ar mērķi spēlēt komandā VfL Bochum, taču treneru maiņas dēļ to neizdevās izdarīt, tāpēc viņš noslēdza spēlētāja karjeru un pārcēlās dzīvot uz Vircburgu. Ieguvis Vācijas pilsonību. 2000. gadu vidū strādājis par vārtsargu treneri vietējā komandā Würzburger FV un trenējis individuālus spēlētājus. Nodarbojies arī ar puķkopības biznesu un strādājis pastā.

Miris savās mājās Vācijā 2020. gada 6. oktobrī.

Atsauces

Ārējās saites 

1961. gadā dzimušie
2020. gadā mirušie
PSRS futbolisti
Latvijas futbolisti
Latvijas izlases futbolisti
Latvijas krievi
Skonto FC spēlētāji
Altaja novadā dzimušie
Lietuvas Republikas Seims

{{Infobox Parliament
| name              = Lietuvas Republikas Seims
| native_name        = Lietuvos Respublikos Seimas
| coa_pic           = Coat of arms of the Seimas of Lithuania.svg
| coa-res           = 160px
| session_room      = New Lithuanian Parliament Hall.JPG
| house_type        = Vienpalāta
| leader1_type      = Priekšsēdētājs
| leader1           = Viktors Pranckietis 
| party1            = Lietuvas Zemnieku un Zaļo savienība
| election1         = 2016. gada 14. novembra
| members           = 141
| political_groups1 = 
Valdības partijas (78)

Opozīcija (53)

| structure1        = Seimas_Seats_November_2016.svg
| structure1_res    = 250 px
| voting_system1    = 
| last_election1    = 2016. gada 9. un 23. oktobris 
| meeting_place     = Seimo rūmai, Ģedimina prospekts 53, LT-01109 Viļņa, 
| website           = 
}}

Lietuvas Republikas Seims () jeb vienkārši Seims (Seimas)'' ir Lietuvas Republikas parlaments. Tajā ir 141 deputāts, kurus ievēl uz četru gadu termiņu. Partijai ir jāiegūst vismaz 5%, vairāku partiju apvienībai 7%, lai tā būtu pārstāvēta Seimā.

Vārds "Seims" ir radies no lietuviešu vārda "Sueiga, suėjimas", kas nozīmē satikšanās vai sapulce.

Ārējā saite 
 Lietuvas Republikas Seims /

Lietuvas politika
Eiropas parlamenti
Amazones lamantīns

Amazones lamantīns jeb Dienvidamerikas lamantīns (Trichechus inunguis) ir saldūdenī dzīvojošs sirēnu kārtas (Sirenia) zīdītājs, kas pieder pie lamantīnu dzimtas (Trichechidae).

Amazones lamantīns dzīvo tikai Amazones upes baseinā, nekad to nepamet un nepeld uz jūru. Tas ir sastopams Brazīlijas, Peru, Kolumbijas, Ekvadoras, Gajānas un Venecuēlas teritorijās. Brazīlijā ir sastopams arī pundurlamantīns (Trichechus pygmaeus), par kura klasifikāciju zinātnieku domas dalās. Daži domā, ka tā ir Amazones lamantīna pasuga, bet citi, ka tā ir atsevišķa suga. Pie Amazones upes iztekas jūrā ir atklāti Amazones un Floridas lamantīnu hibrīdi. No zinātniskā viedokļa tas ir pārsteidzošs atklājums, tā kā abām sugām ir dažāds hromosomu skaits.

Amazones lamantīna zinātniskais nosaukums inunguis nozīmē "bez nagiem".

Izskats un īpašības 

Amazones lamantīns visbiežāk ir pelēkā krāsā, bet reizēm tas ir brūngani pelēks. Tā pavēdere bieži ir kontrastaini balta vai rozā. Skatīt Amazones lamantīnu no apakšas šeit. Tiem ir bieza, krokota āda, gandrīz bez apspalvojuma. Tas ir tikai nedaudz ap muti. Šo apspalvojumu mēdz saukt par ūsām, lai gan tās nav īstas ūsas. Zobi Amazones lamantīnam aug visu mūžu, un tie ir tikai dzerokļi. Zobi lēnām no žokļa dziļuma virzās uz žokļa priekšpusi. Izbīdījušies tie izkrīt, bet dziļumā izaug jauns zobs.

Izņemot diskutablo pundurlamantīnu, Amazones lamantīns ir mazākais lamantīnu ģintī. Tas ir slaidāks un vieglāks kā divas pārējās lamantīnu sugas. Mātītes ir nedaudz lielākas par tēviņiem. Ķermeņa garums ir apmēram 275 cm, svars 365—545 kg. Lamantīna priekškājas ir pārveidojušās par airkājām. Atšķirībā no citiem lamantīniem Amazones lamantīnam uz airkājām nav nagu. Pakaļkājas nav redzamas, to rudimentārie kauli slēpjas dziļi muskuļu slānī. Astes forma atgādina airi.

Uzvedība 
Amazones lamantīns ir unikāls starp pārējiem lamantīniem ar to, ka tas nekad nepamet saldūdeni. Tas visu laiku atrodas zem ūdens, pabāžot laukā tikai pašu degungalu, lai elpotu. Tāpat kā visi pārējie lamantīni tas ir veģetārietis un pārtiek no dažādiem ūdensaugiem. Lietus sezonas laikā dzimst mazuļi, tikko upes sāk pārplūst. Sausās sezonas laikā Amazones lamantīni var tikt iesprostoti slēgtās ūdens tilpnēs, tā kā Amazones ūdens līmenis krītas. Ir zinātnieki, kas uzskata, ka Amazones lamantīni spēj ilgstoši gavēt sausās sezonas laikā.

Parasti piedzimst viens mazulis pēc 1 gada grūsnības perioda. Starp māti un mazuli ir ļoti ciešas attiecības. Māte mazuli reizēm nes uz muguras vai piespiež ar airkjāju cieši pie sava sāna. Amazones lamantīni ir sociāli dzīvnieki. Kādreiz tie veidoja lielus lamantīnu barus, bet mūsdienās, tā kā to skaits ir dramatiski samazinājies, bari nav lielāki par 4—8 dzīvniekiem.

Lamantīnu ienaidnieki bez cilvēiem ir jaguāri, krokodili un haizivis.

Atsauces

Ārējās saites 
 Amazones lamantīna foto (ARKive)
 Amazonian manatee (Trichechus inunguis)
 Seasonal Breeding in the Amazonian Manatee

Sirēnas
Dienvidamerikas fauna
Pīters Benensons

Pīters Benensons (; dzimis  kā Pēters Džeimss Henrijs Solomons (), miris ) bija britu jurists un cilvēktiesību organizācijas Amnesty International (AI) dibinātājs un pirmais vadītājs.

Dzimis Londonā, ebreju ģimenē. Pirms mācībām Ītonā, ņēma privātstundas pie dzejnieku V. H. Odena. Otrā Pasaules kara laikā Benensons darbojās šifrēšanas dienestā, pēc kara — jurists. 1961. gadā Benensons iesāka kampaņu par divu portugāļu studentu atbrīvošanu, kuri par varai netīkamiem tostiem uz septiņiem gadiem tika ieslodzīti cietumā. Kampaņas koordinācijai tika nodibināta AI. Iekšēju nesaskaņu dēļ 1967. gadā Benensons no organizācijas aizgāja. Vēlāk viņš atkal salaba ar AI līderiem, tomēr aktīvi organizācijā vairs nedarbojās.

Atsauces 

1921. gadā dzimušie
2005. gadā mirušie
Londonā dzimušie
Britu juristi
Augstkalnes pagasts

Augstkalnes pagasts ir viena no Dobeles novada administratīvajām teritorijām tā dienvidaustrumos Lietuvas pierobežā. Robežojas ar sava novada Bukaišu un Tērvetes pagastiem un Jelgavas novada Zaļenieku un Vilces pagastiem.

Daba

Reljefa formas 
Liepu kalns.

Hidrogrāfija

Ūdensteces 
Ailes strauts, Igate, Plepju grāvis, Reņģe, Svēte, Tērvete

Ūdenstilpes 
Augstkalnes dzirnavu ezers

Purvi 
Sutiņu purvs

Dabas aizsardzība 
Pagasta teritorijā atrodas dabas liegums Svētes ieleja.

Vēsture 
Mūsdienu Augstkalnes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Mazberķenes muiža (Klein-Berken), Mežmuiža (Grenzhof, Augstkalne).

1935. gadā Mežmuižas pagasta platība bija 86,5 km². 1939. gadā pagastu pārdēvēja par Augstkalnes pagastu. Nosaukums cēlies no Augstā kalna (tagad Vilces pagastā), kur atradies Silenes pilskalns. 1945. gadā pagastā izveidoja Augstkalnes un Berķenes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1951. gadā Augstkalnes ciemam pievienoja daļu likvidētā Berķenes ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2002. gadā Augstkalnes, Bukaišu un Tērvetes pagasti apvienojās Tērvetes novadā. 2021. gadā, Tērvetes novadu pievienoja Dobeles novadam.

Kultūras pieminekļi 
Kauliņu senkapi
Mazpelvežu apmetne
Mežmuižas apbūve (pils, pārvaldnieka māja, kalpu māja, klēts, dzirnavas, parks)
Mežmuižas luterāņu baznīca (kapa plāksne M. un A. Šrēderēm)
Priedulāju senkapi
Rubeņu senkapi

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Augstkalne (pagasta centrs), Dzeguzēni, Klinti.

Ievērojamas personības  
 Georgs Mancelis (1593—1654), literāts un valodnieks, Tērbatas universitātes rektors, pirmās latviešu vārdnīcas autors (1638). 
 Kristofs Frīdrihs Neanders (1723—1802), literāts, Apgaismības kustības darbinieks, Kurzemes dziesmugrāmatas autors (1766).

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Dobeles novada pagasti
Poļu—zviedru kari

Poļu-zviedru kari ir kopējs apzīmējums bruņotu konfliktu sērijai starp Polijas-Lietuvas kopvalsts un Zviedrijas karaspēkiem no 1563. līdz 1721. gadam par virskundzību Baltijas jūras zemēs (latīniski: dominium maris Baltici), kas sākās neilgi pēc Livonijas konfederācijas sagrāves 1560. gadā Livonijas kara (1558 - 1583) laikā.

Poļu-zviedru kari ir daļa no Ziemeļu kariem, kuros bez Polijas-Lietuvas un Zviedrijas iesaistījās arī Krievijas, Dānijas, Prūsijas, Kurzemes un Zemgales hercogistes un citu valstu monarhi. Lielākā daļa no šiem kariem norisinājās arī Latvijas teritorijā, vairāk kā 150 gadu garumā izpostot saimniecisko infrastruktūru un radot lielus cilvēku zaudējumus karadarbības un tai sekojošo bada gadu un mēra epidēmiju dēļ.

Klasifikācija 
Pie poļu-zviedru kariem tiek pieskaitīti 
 Ziemeļu septiņgadu karš (1563-1570) jeb Trīs kroņu karš (vācu historiogrāfijā) starp Zviedrijas, Dānijas un Polijas-Lietuvas monarhiem Baltijas jūrā un Zviedrijas dienviddaļā. Tas noritēja paralēli Livonijas kara (1558—1583) norisēm, tādēļ reizēm tiek uzskatīts par daļu no tā. 
 Poļu-zviedru karš (1600-1629) noritēja galvenokārt Pārdaugavas Livonijas hercogistes, Kurzemes un Zemgales hercogistes un Prūsijas hercogistes teritorijā. Pēc 1618. gada notikušo karadarbību plašākā kontekstā uzskata par Trīsdesmitgadu kara daļu starp protestantiem un katoļiem.
 Otrais Ziemeļu karš jeb Poļu-zviedru karš (1655-1661), dažādos avotos bieži saukts arī par Pirmo Ziemeļu karu vai Mazo Ziemeļu karu, bija atkārtots Polijas-Lietuvas, Zviedrijas un Krievijas karš par Livonijas mantojumu.
 Lielais Ziemeļu karš (1700-1721) bija lielākais no Ziemeļu kariem, kurā pret Zviedrijas karali Kārli XII apvienojās Krievijas, Polijas-Lietuvas, Dānijas, Saksijas, Hanoveres un Prūsijas valstu monarhi.

18. gadsimta kari
Latvijas vēsture
Igaunijas vēsture
Krievijas vēsture
Lietuvas vēsture
Polijas vēsture
Vācijas vēsture
Prūsijas vēsture
Zviedrijas vēsture
Kari ar Osmaņu impēriju
Kari ar Krieviju
Lielais Ziemeļu karš
Ziemeļu kari

Ziemeļu kari ir kopējs apzīmējums daudziem bruņotiem konfliktiem starp Ziemeļeiropas, Austrumeiropas un Viduseiropas valstu karaspēkiem no 1554. līdz 1721. gadam par virskundzību Baltijas jūras zemēs (latīniski: dominium maris Baltici).  Dažādu valstu historiogrāfijās Ziemeļu karu nomenklatūra stipri atšķiras.  Daļa no šiem kariem norisinājās arī Latvijas teritorijā.

Ziemeļu kari ir daļa no Poļu-zviedru kariem, krievu-poļu kariem, zviedru-krievu kariem un dāņu-zviedru kariem, kuros iesaistījās Polijas-Lietuvas kopvalsts, Zviedrijas, Krievijas, Dānijas, Prūsijas, Saksijas, Kurzemes un Zemgales hercogistes un citu valstu monarhi.

Nomenklatūra 
 Ziemeļu septiņgadu karš (1563-1570) jeb Pirmais Ziemeļu karš vai Trīs kroņu karš (vācu historiogrāfijā) starp Zviedrijas, Dānijas un Polijas-Lietuvas monarhiem tagadējās Zviedrijas dienviddaļā. Tas noritēja paralēli Livonijas kara (1558–1583) norisēm, tādēļ reizēm tiek uzskatīts par daļu no tā. 
 Otrais Ziemeļu karš jeb Poļu-zviedru karš (1655-1661), dažādos avotos bieži saukts arī par Pirmo Ziemeļu karu, bija atkārtots Polijas-Lietuvas, Zviedrijas un Krievijas karš par Livonijas mantojumu.
 Lielais Ziemeļu karš (1700-1721) jeb Trešais Ziemeļu karš bija lielākais no Ziemeļu kariem, kurā pret Zviedrijas karali Kārli XII apvienojās Krievijas, Polijas-Lietuvas, Dānijas, Saksijas, Hannoveres un Prūsijas valstu monarhi.

Citi kari 
Pie Ziemeļu kariem tiek pieskaitīti arī mazāki kari starp galvenajām karojošajām pusēm šajā laika periodā:
 Zviedru-krievu karš (1554–1557)
 Livonijas karš (1558–1583)
 Zviedru-krievu karš (1590–1595) 
 Poļu-zviedru karš (1600-1629) jeb Latvijas karš noritēja Livonijas un Prūsijas teritorijā. Pēc 1618. gada notikušo karadarbību plašākā kontekstā uzskata par Trīsdesmitgadu kara daļu starp protestantiem un katoļiem.
 Poļu-krievu karš (1609–1618) 
 Poļu-krievu karš (1632–1634) 
 Poļu-krievu karš (1654–1667) 
 Brandenburgas-Zviedrijas karš jeb Ziemeļu karš (1674–1679)
 Skones karš (1675–1679)

Atsauces

Literatūra 
 Robert I. Frost: The Northern Wars - War, State and Society in Northeastern Europe, 1558–1721, Longman Publishings, London/ New York 2000,  (angliski)

Ārējās saites 

Latvijas vēsture
Igaunijas vēsture
Krievijas vēsture
Lietuvas vēsture
Polijas vēsture
Vācijas vēsture
Prūsijas vēsture
Zviedrijas vēsture
Kari ar Osmaņu impēriju
Kari ar Krieviju
Lielais Ziemeļu karš
Marina Karpuņina

Marina Karpuņina (, dzimusi  Maskavā, PSRS) ir krievu basketboliste, spēlē uzbrūkošās aizsardzes pozīcijā, Krievijas sieviešu basketbola valstsvienības spēlētāja, pašlaik (2010) pārstāv Vidnojes klubu Vidnoje. Kopā ar Krievijas sieviešu izlasi ir izcīnījusi 3. vietu Pekinas Olimpiskajās spēlēs, 2. vietu 2006. gada Pasaules čempionātā, 2. vietu 2005. gada Eiropas čempionātā Turcijā, 1. vietu 2007. gada Eiropas čempionātā Itālijā un 2. vietu 2009. gada Eiropas čempionātā Latvijā. Kopā ar Krievijas U-20 izlasi izcīnījusi 1. vietu 2004. gada Eiropas U-20 čempionātā.

 kopā ar klubu Maskavas apgabala "Spartak" izcīna pirmo FIBA Superkausu sievietēm, pārliecinoši pārspējot 2008./2009. gada sezonas FIBA kausa sievietēm ieguvējas turku Galatasaray ar rezultātu 92:59.

Sasniegumi 
 2011: Uzvara 2011. gada Eiropas čempionātā kopā ar Krievijas sieviešu izlasi Polijā.
 2010: Uzvara Eirolīgā ar klubu Maskavas apgabala "SpartaK".
 2009: Uzvara Superkausa izcīņā kopā ar klubu Maskavas apgabala "Spartak".
 2009: 2. vieta 2009. gada Eiropas čempionātā kopā ar Krievijas sieviešu izlasi Latvijā.
 2008: 3. vieta Pekinas Olimpiskajās Spēlēs kopā ar Krievijas sieviešu izlasi Pekinā, Ķīnā.
 2008: 5. vieta FIBA otrajā "Dimanta bumbas" turnīrā Hainiņā, Ķīnā.
 2007: Uzvara 2007. gada Eiropas čempionātā kopā ar Krievijas sieviešu izlasi Itālijā.
 2006: 2. vieta 2006. gada Pasaules čempionātā kopā ar Krievijas sieviešu izlasi Brazīlijā.
 2005: 2. vieta 2005. gada Eiropas čempionātā kopā ar Krievijas sieviešu izlasi Turcijā.

Atsauces

Ārējās saites 

 FIBA Europe.com profils 

1984. gadā dzimušie
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Krievijas basketbolisti
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Eiropas čempioni basketbolā
Datorvīruss

Datorvīruss ir datorprogramma, kas spēj patstāvīgi sevi reproducēt un inficēt datoru. Vīruss var sabojāt vai iznīcināt datnes un informāciju datorā.

Vīrusi vairojas, ieviešot sevi citu programmu izpildāmajā kodā vai arī aizvietojot citu programmu kodu. Sākotnēji vīrusi, paši būdami programmas, varēja tikai inficēt citas programmu, bet vēlāk vīrusu radītāji panāca, ka uzvesties kā vīruss var ne tikai izpildāmais kods. Tika uzrakstīti vīrusi pakešu failu valodā (). Vēlāk parādījās makro vīrusi, kas izmantoja makrosus tādās programmas kā Microsoft Word un Microsoft Excel.

Šobrīd pastāv daudz dažādu vīrusu šķiru, kas atšķiras pēc izplatīšanas veida un funkcionalitātes. Ja sākumā vīrusi izplatījās disketēs un citos datu nesējos, tad šobrīd dominē vīrusi, kas izplatās caur internetu. Aug arī vīrusu funkcionalitāte, kuru tie pārņem no citām programmām: Root kit slēpj uzbrucēja vai kaitīgas programmas atrašanu sistēmā, izveido sistēmā "aizmugures ieeju" (), spiegprogrammatūra zog paroles no lietotāja kontiem, botu tīkls () pārveido inficēto datoru par surogātpasta pārsūtīšanas vai citas pretlikumīgas darbības staciju, taustiņsitienu reģistrētājs () reģistrē lietotāju darbību uz klaviatūras un citi.

Atsauces 

Datorvīrusi
Tērvetes pagasts

Tērvetes pagasts ir viena no Dobeles novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos. Robežojas ar sava novada Augstkalnes, Bukaišu, Krimūnu, Auru un Penkules pagastiem, kā arī Jelgavas novada Zaļenieku pagastu.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Cērpaine, Govainis, Svēpaine, Svētaine.

Vēsture 
Tērvete bijusi sena zemgaļu zeme, viens no to pēdējiem atbalsta punktiem cīņā pret krustnešiem. Pēc zemgaļu aiziešanas 1286. gadā Tērvetes vārds zuda, to nomainīja no vācu Hofzumberg (muiža pie kalna) atvasinātais "Kalnamuiža". Tērvetes vārds atjaunots tikai 20. gadsimta 30. gados.

Mūsdienu Tērvetes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Auces muiža (Autzhof, Kroņauce), Bites muiža (Bittenhof, Zelmeņi), Kalnamuiža (Hofzumberge, Tērvete), Stegulu muiža (Stehgulen).

Pagasta nosaukums līdz 1925. gadam bija Kalnamuižas pagasts. 1935. gadā Tērvetes pagasta platība bija 103,7 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Tērvetes, Bites un Priežu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Tērvetes ciemam pievienoja Priežu ciemu. 1961. gadā Tērvetes ciemam pievienoja Penkules ciema padomju saimniecības "Tērvete" teritoriju, bet Tērvetes ciema kolhoza "Zemgale" teritoriju pievienoja Penkules ciemam. 1971. gadā ciemam pievienoja daļu likvidēto Bites ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2002. gadā Tērvetes, Augstkalnes un Bukaišu pagasti apvienojās Tērvetes novadā.
2021. gadā Tērvetes novadu iekļāva Dobeles novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Kroņauce (688 iedz.), Tērvete (428), Zelmeņi (365; novada un pagasta centrs), Mežmalieši (224), un Klūnas (202).

Ievērojamas personības 
 Ervids Grinovskis (1925—2004), latviešu ekonomists un Atmodas laika aktīvists.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Dobeles apriņķis
Zemgale
Dobeles novada pagasti
Konrāds Dannenbergs

Konrāds Dannenbergs (; dzimis , miris ) bija vācu raķešu konstruktors.

Dzīve 

Konrāds Dannenbergs dzimis Veisenfelsā, Saksijā-Anhaltē. Divu gadu vecumā viņa ģimene pārcēlās uz Hanoveri, kur viņš pavadīja savu jaunību. Viņš sāka interesēties par kosmiskām tehnoloģijām, iedvesmojoties no Maksa Falīra (Max Valier) lekcijām. Dannenbergs Hanoveres universitātē studēja mehānisko inženieriju.

Sākoties Otrajam pasaules karam, 1939. gadā Dannenbergu iesauca Vācijas armijā. Sākotnēji dienēja zirgvilkmes artilērijā. Piedalījās Kaujas par Franciju sākumposmā.

1940. gada vasarā ar Pillenberga aizbildību Dannenbergs no aktīvā dienesta tika atvaļināts un kļuva par civilo darbinieku Vācijas armijas petniecības centrā Pēnemindē. Valtera Tīla vadībā viņš kļuva par raķešdzinēju speciālistu. Dannenberga galvenais uzdevums bija attīstīt V-2 raķetes dzinēju. Pēc Valtera Tīla nāves Sabiedroto bombardēšanas laikā 1943. gada augustā Konrāds Dannenbergs kļuva par Valtera Rīdela vietnieku un vadīja V-2 ražošanas rasējumu pabeigšanu.

Pēc Otrā pasaules kara beigām Konrāds Dannenbergs kopā ar 117 vācu ieroču konstruktoriem un zinātniekiem devās uz ASV operācijas Paperclip ietvaros. Viņš darbojās grupā, kas veica aprēķinus un projektēja raķetes, lai palielināto to darbības attālumu un nesamās kravas masu. Kad sākās Korejas karš, grupa tika pārvietota uz Redstones Arsenālu pie Hantsvilas. Tur viņu pirmais uzdevums bija raķetes PGM-11 Redstone projektēšana. Tajā laikā verners fon Brauns nolēma neizstrādāt savu raķešdzinēju, bet iegādāties to no North American Aviation (NAA), kur tādu bija izgatavoja Dannenberga bijušais priekšnieks Rīdels. Šādos apstākļos Dannenbergs kļuva par kontaktinženieri NAA Rocketdyne nodaļā un piegādāja dzinējus Redstone un Jupiter raķetēm ASV Armijas vajadzībām. Viņš bija arī atbildīgs par Redstone un Jupiter sistēmu ražošanu Chrysler rūpnīcā Detroitā.

1960. gadā Dannenbergs pārgāja darbā uz NASA jaunizveidoto Māršala kosmisko lidojumu centru (MSFC) kā direktora vietnieks Saturn programmai. Par sekmīgu lielākās pasaulē Saturn V raķetes izstrādes sākšanu, ar kuru uz Mēnesi tika nogādāts pirmais cilvēks, 1973. gadā viņš saņēma NASA Exceptional Service medaļu. 1963. gadā notika MSFC reorganizācija, un augustā par Saturn programmas vadītāju kļuva Arturs Rudolfs, arī vācietis, kurš pirms tam bija Pershing raķešu izstrādes vadītājs. Dannenbergs turpināja darbu MSFC pie Saturn bāzētu kosmosa staciju projektēšanas (to izstrāde gan vēlāk tika pārtraukta).

1973. gadā Konrāds Dannenbergs atstāja NASA un kļuva par Tenesī universitātes Kosmosa institūta (UTSI) aerokosmiskās inženierijas asociētais profesors. Dannenbergs bija Amerikas aeronautikas un astronautikas institūta biedrs un šīs organizācijas Alabamas/Misisipi nodaļas prezidents.

1992. gadā Alabamas kosmosa un raķešu centrs nodibināja "Konrāda Dannenberga stipendiju" viņa piemiņai, kuru ieguvušie jaunieši varēja par brīvu mācīties Kosmosa akadēmijā.

Vācijas inženieri
ASV inženieri
Raķešu konstruktori
Palpieris

Palpieris (arī Palpiera ezers, Rēveļu ezers) ir neliels ezers Alūksnes augstienē, Alūksnes novada Veclaicenes un Jaunlaicenes pagastos.

Palpieris atrodas Veclaicenes aizsargājamo ainavu apvidū.

No ezera iztek strauts uz Bezdibeņa ezeru. Tā ziemeļu krastā atrodas nostāstiem apvīts dižakmens — Palpiera Naudas akmens, gar šo krastu iet vēsturiskais Vecais Kornetu lielceļš.

Atsauces 

Alūksnes novada ezeri
Jaunlaicenes pagasts
Veclaicenes pagasts
Linova

Linova (; agrāk Linava) ir ciems Krievijas Federācijā, kas no 1920. līdz 1940. gadam bija Latvijas, bet no 1940. līdz 1944. gadam — Latvijas PSR sastāvā.

Starpkaru periodā Linava bija Linavas pagasta centrs. 1932. gadā Linavai piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu. 1944. gada 23. augustā Linavas pagastu kopā ar Abreni un vēl 5 pagastiem pievienoja Krievijas PFSR jaunizveidotajam Pleskavas apgabalam. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1991. gadā tā de facto palika Krievijas sastāvā, bet pēc Latvijas un Krievijas robežlīguma ratifikācijas 2007. gadā Latvija arī de iure atteicās no pretenzijām uz šo teritoriju.

Šobrīd Linovā ir vairāk kā 300 iedzīvotāji, te atrodas Latvijas laikos celta skola un pasts. Skolā izveidots novadpētniecības un vēstures muzejs, tā ekspozīcijā atrodami materiāli par Linavu laikā, kad tā bija Latvijas teritorija. Ciems ir Pitalovas rajona Linovas pagasta centrs. Pašvaldība izvietota Latvijas laikos celtajā aizsargu namā. Linovā ir Krievijas robežsardzes iecirkņa centrs.

Cauri Linovai tek Kuhvas (Kūkova) upe.

Atsauces

Skatīt arī 
 Linavas pagasts
 Abrenes apriņķis

Pitalovas rajons
Krievijas ciemi
Kesha

Kesha (īstajā vārdā Keša Rouza Seberta  () dzimusi 1987. gada 1. martā) ir amerikāņu dziedātāja un dziesmu tekstu autore. Savu mūziķes karjeru Kesha sāka 2006. gadā, bet nopietna izlaušanās mūzikas apritē notika 2009. gada sākumā, kad lielu popularitāti ieguva repera Flo Rida singls "Right Round", kurā Kesha piedalījās kā līdzdziedātāja. 2009. gada augustā klajā tika laists Keshas debijas solo singls "TiK ToK", kurš ir kā pirmais singls no 2010. gadā gaidāmā mūziķes pirmā studijas albuma "Animal".

Biogrāfija 
Mūziķe Kesha ir dzimusi Sanfernando ielejā netālu no Losandželosas viena vecāka ģimenē. Viņas māte Pēbe Seberta () arī ir dziedātāja un dziesmu tekstu autore. Keshai ir viens brālis.

Saistībā ar to, ka Keshas māte noslēdza publicitātes līgumu ar ierakstu kompāniju, 1991. gadā ģimene pārcēlās uz Nešvilu, Tenesī štatā. Pēbe bieži mēdza ņemt savu meitu līdzi uz ierakstu studiju un mudināja viņu sākt dziedāt. Kesha tika pakļauta daudzu kantri mūzikas stilu mūziķu ietekmei kamēr mācījās rakstīt dziesmas. Sebertu ģimene piedalījās seriālā "The Simple Life" kā viesģimene uzņemot savā mājā Perisi Hiltoni. Seriāla laikā notika kāds starpgadījums, kurā Kesha pievēma Perisas Hiltones skapi.

Diskogrāfija

Studijas albumi

EP ieraksti

Singli

2000. gadi

2010. gadi

Citi singli

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa
 Keshas biogrāfija
 

1987. gadā dzimušie
Amerikāņu dziedātāji
Losandželosā dzimušie
Pulksteņu ezers

Pulksteņu ezers var būt:
 Pulksteņezers - ezers Carnikavas novadā
 Pulksteņu ezers - Māra Čaklā dzejas krājums
Ķīnas sieviešu basketbola izlase

Ķīnas sieviešu basketbola izlase ir komanda, kas pārstāv Ķīnu tādās starptautiskās basketbola sacensībās kā Olimpiskās spēles, Pasaules čempionāts un Āzijas čempionāts. Izlases lielākais panākums ir sudrabs 1992. gada Olimpiskajās spēlēs.

Pašlaik (2022. gada februāris) Ķīnas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 7. vietu.

Sasniegumi

Atsauces 

Sieviešu basketbola izlases
Basketbols Ķīnā
Remtes ezers

Remtes ezers ir stipri aizaudzis caurteces ezers Saldus novada Remtes pagastā. 
stipri aizaudzis. Krasti lielākoties zemi, kūdraini, ziemeļaustrumu malā stāvi. Dibens dūņains ar līdz pat 3,5 m biezu sapropeļa slāni. Ietek 7 grāvji, iztek Viesata. Caurtece vāja. Mīt līdaka, asaris, rauda, līnis.

Ezera ziemeļu krastā Remte ar Remtes muižas pili un parku. Ziemeļaustrumu piekrastē peldvieta.

Atsauces 

Saldus novada ezeri
Remtes pagasts
Brocēnu novada ezeri
Metameklētājs

Metameklētājs ir meklēšanas rīks, kas sūta lietotāju pieprasījumus ar vairākām citām meklētājprogrammām un / vai datubāzēm apkopo rezultātus vienotā saraksta vai parāda tos atkarībā no to avota. Metameklētāji dod iespēju lietotājiem ievadīt meklēšanas kritērijus vienreiz, bet piekļūt vairākiem meklētājiem vienlaicīgi. Metameklētāji darbojas uz pieņēmumu, ka Internets ir pārāk liels, lai vienā meklētājprogramma indeksēt to visu, un ka plašākus meklēšanas rezultātus var iegūt, tos apvienojot no vairākām meklētājprogrammām. Tas arī paglābj lietotāju no nepieciešamības izmantot vairākas meklētājprogrammas atsevišķi.

Darbība 

Metameklētāji veido tā saucamo virtuālo datu bāzi. Tie neveido kādas fiziskas datubāzes vai katalogus internetā. Gluži pretēji, tie pieņem lietotāja pieprasījumu, nodod to uz vairākām citām datu bāzēm un pēc tam apkopo rezultātus, pamatojoties uz konkrētu algoritmu rezultātiem. 

Nav divu vienādu metameklētāju. Daži meklē tikai starp populārākajām meklētājprogrammām, kamēr citi meklēt arī mazāk zināmos meklētājos, intereškopās un citās datu bāzēs. Tie atšķiras arī pēc tā, kā rezultāti tiek uzrādīti un pēc tā cik daudz meklētājprogrammas tiek izmantotas. Daži uzrāda rezultātus saskaņā ar citām meklētājprogrammām vai datu bāzēm, savukārt citi rezultātus rāda atkarībā no rezultātu būtiskuma, bieži vien slēpjot kura meklētājprogramma sniedza konkrētos rezultātus. Metameklētājs sniedz lietotājam konkrētu labumu — tas novērš rezultātu dublicēšanos, kā arī grupējot rezultātus secībā, kurā būtiskākie rezultāti ir saraksta augšgalā.

Meklētājprogrammas bieži atšķiras arī pēc tā, kā tās veidotas, lai meklēšanas pieprasījums tiktu ievadīts. Piemēram, dažas meklētājprogrammas ļauj izmantošana vārdu "un" bet citām nepieciešams "+" un citām nepieciešama tikai atstarpe, lai apvienotu vārdus. Labākie metameklētāji mēģina šo meklēšanas pieprasījumu arī tā veidot, lai konkrētā meklētājprogramma šo pieprasījumu saprastu.

Rezultātu kvalitāte 
Rezultāti metameklētājiem var atšķirties pamatojoties uz daudziem mainīgajiem lielumiem. Taču pat visvienkāršākais metameklētājs meklē vairāk nekā viena vienīga meklētājprogramma. No otras puses, tiek teikts, ka rezultāti ir mazāk būtiski, jo metameklētājs nevar zināt kādas iekšējās "alķīmijas" veic katra meklētājprogrammu, lai iegūtu konkrētos rezultātus (metameklētājam nav nekādas tiešas piekļuves meklētājprogrammu datu bāzēm).

Metameklētāji tiek dažkārt izmantoti vertikālās meklēšanas portālos, un, lai dziļajā vai neredzamajā globālajā tīmeklī (invisible web, deep web)

Metameklētāju saraksts 

 Brainboost 
 ChunkIt! 
 Clusty
 Dogpile
 Excite
 Harvester42
 HotBot
 Info.com
 Ixquick
 Mamma
 Metacrawler
 MetaLib
 Mobissimo
 Myriad Search
 SideStep
 WebCrawler
 DeeperWeb
 WiinkZ Latvia MultiSearch

Piezīmes un atsauces 

Meklētājprogrammas
Kalvenes pagasts

Kalvenes pagasts ir viena no Dienvidkurzemes novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Aizputes, Embūtes, Kazdangas, Priekules Bunkas, Vecpils pagastiem, kā arī Kuldīgas novada Rudbāržu un Nīkrāces pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes  
Kara lanka, Misika, Stulbe.

Ezeri 
Celmu ezers, Ģēģeru ezers, Ilziks, Jaunarāju ezers, Melnezers, Mencene, Podnieku ezers, Tīdu ezers, Vārdene, Vecvagaru ezers.

Vēsture 
Mūsdienu Kalvenes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Kalvenes muiža (Gut Kalwen), Krusātdrogas muiža (Gut Krussat-Drogen, Krusāta), Lieldrogas muiža (Gut Groß-Drogen), Tāšu Padures muiža (Gut Tels-Paddern, Kalvene), Pērbones muiža (Gut Perbohnen, Pērbone).

1935. gadā Kalvenes pagasta (līdz 1925. gadam Tāšu-Padures pagasts) platība bija 134 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Kalvenes, Bojas un Lieldrogas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Kalvenes ciemam pievienoja Lieldrogas ciemu, 1958. gadā — Kazdangas ciema kolhoza "Tebra" teritoriju, 1968. gadā — daļu Vecpils un Krotes ciemu kolhoza "Draudzība" teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Kalvenes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Aizputes novadā. 2021. gadā Aizputes novadu iekļāva Dienvidkurzemes novadā.

Pieminekļi 
 Tāšu - Padures muižas apbūve
 Drogas pilskalns
 Kalvenes pilskalns

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Kalvene (pagasta centrs), Kalvenes stacija, Krusāta, Pērbone.

Ievērojamas personības 
 Eduards fon Keizerlings (1855—1918) — vācbaltiešu rakstnieks.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces

Ārējās saites 
 Drogas pilskalns 
 Kalvenes pilskalns 

Kurzeme
Dienvidkurzemes novada pagasti
FIBA Eiropas izaicinājuma kauss

FIBA Eiropas izaicinājuma kauss (2002—2005: FIBA Eiropas līga, 2005—2008: FIBA Eirokauss) ir trešā augstākā Eiropas vīriešu basketbola līga, taču augstākā, ko organizē FIBA Europe. Turnīrs notiek kopš 2003. gada. 2008. gadā turnīrā uzvarēja Latvijas komanda BK Barons/LMT. 2014. gadā par Izaicinājuma kausa čempionu, pārstāvot Itālijas klubu Pallacanestro Reggiana, kļuva Ojārs Siliņš.

Fināli

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

Basketbola līgas
SPAS-12

SPAS-12 ir 12. kalibra kaujas bise, ko ražoja Itālijas kompānija Luigi Franchi S.p.A. no 1979. līdz 2000. gadam. Ar šo bisi var šaut gan kloķa darbības režīmā (ieroča pastobri velkot uz sevi, tukšā čaula pamet ieroci un jauna patrona nonāk patrontelpā), gan pusautomātiskā režīmā, šaujot 4 patronas sekundē. SPAS-12 nesasniedza augstu popularitātes līmeni, jo tā bija smaga (4,4 kg) un ar sarežģītām regulēšanas ierīcēm, salīdzinot ar konkurējošām konstrukcijām.

Ar savu iebiedējošo izskatu SPAS-12 bieži izmanto datorspēlēs un piedzīvojumu filmās. SPAS-12 bija aizliegts importēt uz ASV tā "sportiska pielietojuma" trūkuma dēļ.

Bises
Itālijas šaujamieroči
Burtnieku pagasts

Burtnieku pagasts ir viena no Valmieras novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos, Burtnieka ezera krastā. Robežojas ar sava novada Vecates, Matīšu, Valmieras, Rencēnu, Rūjienas, Jeru un  Bērzaines pagastiem.

Daba

Reljefa formas 
Dzirnavu kalns, Rubas kalns.

Hidrogrāfija

Ūdensteces 
Aunupīte, Brenguļupīte, Briede, Buļļupe, Drona, Dūre, Eiķinupe, Lielais grāvis, Maurupīte, Negurskas upīte, Pinte, Rūņu grāvis, Rūtes upīte, Santupīte, Seda, Smiltsvēveru upīte, Stinku strauts.

Ūdenstilpes 
Aptiekas dīķis, Burtnieks, Dūres dzirnavu ezers, Liņģis.

Purvi 
Līgotņu purvs.

Dabas aizsardzība
Burtnieku pagasts ietilpst Ziemeļvidzemes biosfēras rezervāta teritorijā. Teritorijā atrodas dabas liegums Burtnieku ezera pļavas un neievērojama daļa no dabas lieguma Vidusburtnieks. Šeit atrodas dabas pieminekļi Bēršu drumlini un Burtnieka smilšakmens atsegumi.

Vēsture 
1920. gada agrārās reformas laikā Burtnieku pilsmuiža (Schloß-Burtneck) tika sadalīta 33 vienībās 1474 ha kopplatībā, tās centru iznomāja Latvijas agronomu biedrībai priekšzīmīgas saimniecības ierīkošanai. Burtnieku mācītājmuiža (Pastorat Burtneck) tika sadalīta 19 vienībās (571 ha), Rūtes muiža (Ruthenhof) 22 vienībās (486 ha), Seķu muiža (Seckenhof) 17 vienībās (465 ha), Dūres muiža (Duhrenhof) 17 vienībās (432 ha), Briedes muiža (Wredenhof) 15 vienībās (317 ha), Ēķina muiža (Heidekenhof) 15 vienībās (249 ha),  Luteru muiža (Luthershof) 11 vienībās (152 ha). 

1935. gadā Burtnieku pagasta platība bija 155 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Burtnieku un Rūtes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Burtnieku ciemam pievienoja Rūtes ciemu, 1958. gadā - Ausekļa ciema padomju saimniecības «Burtnieki» teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Burtnieku pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Burtnieku novadā. 2021. gadā Burtnieku novadu iekļāva Valmieras novadā.

Pieminekļi 
Adzelvietu senkapi
Bībes senkapi
Burtnieku baznīca
Burtnieku mācītājmuižas apbūve
Burtnieku muižas apbūve
Burtnieku pilsdrupas
Burtnieku Veco kapu vārti un kapliča
Burtnieku viduslaiku pils
Lantu viduslaiku kapsēta
Mežmaļu senkapi
Peivu senkapi
Rugāju pilskalniņš
Saiešanas nams "Miernams"
Zemnieku sēta "Zaķīši"
Zvārtu akmens ar uzrakstiem un zīmēm

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Burtnieki (pagasta un novada centrs), Penči, Dūre, Pidriķis, Taubes, Briedupe, Briedes, Kapteines.

Ievērojamas personības 
 Kārlis Horns (ap 1550—1601), Zviedrijas armijas feldmaršals un Zviedru Igaunijas gubernators. Kritis kaujā pie Burtnieku pils 1601. gada 16. maijā.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Valmieras novada pagasti