joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Latviska Gada Grāmata

"Latviska Gada-Grāmata" (vecajā ortogrāfijā: Latwiska Gadda-Grahmata) bija pirmais vispārīga satura žurnāls latviešu valodā, ko 1797.-1798. gadā reizi ceturksnī iespieda “J.F.Štefenhāgena un dēla” izdevniecība Jelgavā. 
Žurnāla redaktors bija mājskolotājs un publicists Matīss Štobe (Mathias Stobbe, 1740-1817), kas bija arī viens no ražīgākajiem tekstu autoriem. Pirms tam viņš bija izdevis latviešu valodā ārstniecības (1795) un pavārgrāmatas (1796).

Pirmajā izdošanas gadā iespieda apmēram 2000 laikraksta eksemplāru, kas krietni pārsniedza vāciski rakstīto žurnālu tirāžu. Žurnāls iespieda visu tolaik pazīstamo latviešu rakstnieku darbus.

Saturs 
"Latviskajā Gada Grāmatā" bija praktiskas un didaktiskas pamācības, arī prozas un dzejas teksti. Iespieda arī Štefenhāgena izdoto grāmatu sarakstu.

Literatūra

Atsauces 

Bijušie Latvijā izdotie laikraksti
Bijušie laikraksti latviešu valodā
Latviešu literatūra
Jamamoto

Jamamoto ( (Yamamoto) — 'kalna pakāje') ir japāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Isoroku Jamamoto (山本 五十六; 1884—1943) — japāņu admirālis;
 Kailers Jamamoto (Kailer Yamamoto; 1998) — ASV hokejists;
 Sakons Jamamoto (山本 左近; 1982) — japāņu sacīkšu braucējs.

Japāņu uzvārdi
Rui Košta (futbolists)

Rui Manuels Sezars Košta (; dzimis ) ir bijušais portugāļu futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Portugāles izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) ir Portugāles kluba Lisabonas "Benfica" prezidents.

Lielāko karjeras daļu aizvadījis divos Itālijas klubos: Fiorentina un Milan. Vēl ir spēlējis Portugāles Benfica un Fafe klubos. Milan sastāvā 2003. gadā guvis uzvaru Čempionu līgā. Portugāles izlases sastāvā sasniedzis 2004. gada Eiropas čempionāta finālu. 2004. gadā bijušais Brazīlijas futbolists Pele viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

Sasniegumi 
Benfica

 Portugāles Premjerlīga: 1993–94
 Taça de Portugal: 1992–93

FIorentina

 Coppa Italia: 1995–96, 2000–01
 Supercoppa Italiana: 1996

AC Milan

 Itālijas Serie A: 2003–04
 Coppa Italia: 2002–03
 Supercoppa Italiana: 2004
 UEFA Čempionu līga: 2002–03
 UEFA Superkauss: 2003

Ārējās saites 

1972. gadā dzimušie
Portugāles futbolisti
Portugāles izlases futbolisti
1996. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2000. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
FIFA 100
Lisabonas "Benfica" spēlētāji
AC Milan spēlētāji
ACF Fiorentina spēlētāji
Oļegs Deņisovs

Oļegs Deņisovs (dzimis ) ir krievu tautības Latvijas ārsts un politiķis. Bijis vairāku Saeimas sasaukumu deputāts. Pārstāv partiju "Alternative", iepriekš daudzus gadus bijis Latvijas Sociālistiskās partijas biedrs.

Biogrāfija 
Absolvējis Rīgas 27. vidusskolu un Rīgas Medicīnas institūtu ķirurga specialitātē (1990. gadā). No 1992. gada strādājis Bulduru slimnīcā, 1995. gadā kļuvis par uzņēmuma "Medicīnas koledža" ģenerāldirektoru. Precējies, ir dēls

Politiskā darbība 
1995. gadā O. Deņisovs tika ievēlēts 6. Saeimā no Latvijas Sociālistiskās partijas saraksta, darbojies frakcijā "Līdztiesība", pēc tam vairākkārt nomainījis frakcijas (paliekot tomēr LSP biedrs) un mandāta nolikšanas brīdī bija pie frakcijām nepiederošs deputāts. 1998. gadā ievēlēts 7. Saeimā no Tautas saskaņas partijas saraksta, Saeimā pārstāvēja apvienības "Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā" (PCTVL) frakciju. 2002. gadā ievēlēts 8. Saeimā no apvienības PCTVL saraksta. Pēc PCTVL frakcijas sadalīšanās 2003. gadā darbojās Latvijas Sociālistiskās partijas frakcijā. 2006. gadā veiksmīgi kanidējis arī 9. Saeimas vēlēšanās, ievēlēts 9. Saeimā no apvienības "Saskaņas Centrs" saraksta. Šai laikā O. Deņisovs vienu reizi piedalījies arī Eiropas Parlamenta vēlēšanās, kur netika ievēlēts 2004. gadā no LSP saraksta.

2013. gadā iesaistījies jaunizveidotajā partijā "Alternative" un ir tās kandidāts 2013. gada pašvaldību vēlēšanās uz vietu Rīgas domē.

Atsauces

Ārējās saites 
 CVK profils
 "Saskaņas Centra" profils

1966. gadā dzimušie
Latvijas Sociālistiskās partijas politiķi
6. Saeimas deputāti
7. Saeimas deputāti
8. Saeimas deputāti
9. Saeimas deputāti
Kārlis Frīdrihs Bornhaupts

Kārlis Frīdrihs Bornhaupts (Carl Friedrich Bornhaupt, dzimis  Rīgā, miris  Rīgā) bija vācbaltiešu pedagogs, arheologs un numismāts.

Biogrāfija 
K. F. Bornhaupts dzimis Karla Frīdriha Bornhaupta un Katrīnas Elizabetes Bornhauptas (dzim. Niemann) ģimenē. Mācījies Rīgas guberņas ģimnāzijā, bet no 1821. līdz 1824. gadam studēja teoloģiju Tērbatas universitātē. 1825.-1826. gadā ceļoja pa Itāliju un Vāciju. Pēc atgriešanās neilgu laiku strādā par mājskolotāju Kurzemē. No 1828. līdz 1862. gadam Bornhaupts vadīja paša dibināto privāto skolu, bet no 1862. līdz 1881. gadam vadīja Rīgas Politehnikuma priekšskolu, kur sagatavoja nākamos studentus.

Zinātniskā darbība 
1838. gadā K. Bornhaupts tika uzņemts Vēstures un senatnes pētītāju biedrības sastāvā. 1841.gadā viņš tika ievēlēts biedrības Muzeja inspektora amatā, un gandrīz pusgadsimta garumā līdz pat savai nāvei pildīja šī amata pienākumus. K.Bornhaupts bija atbildīgais par visu muzejā ienākošo un izejošu priekšmetu un kolekciju apriti, inventarizāciju un sistematizāciju. K.Bornhaupts gandrīz pus gadsimtu bija vadošais Baltijas arheologs. Viņš ir daudzu arheoloģijai, kā arī numismātikai veltītu rakstu autors. K.Bornhaupts bija Krievijas arheologu biedrības, Rīgas Dabaspētnieku biedrības un Literāri praktiskās pilsoņu biedrības biedrs.

Literatūra 
 Deutsch-Baltisches Biographisches lexikon 1710-1960. Köln, 1970., S. 91
 Napiersky, Leonhard. Nachruf an Dr. Carl Bornhaupt. Sb 1889., Riga, 1890., S.29.-30.
 Seuberlich, E. Das Direktorium der Gesellschaft für Geschichte und Altertumskunde zu Riga 1834-1934. SB Riga 1934 Vortrage zur Jahrhundertfeier am 6.-9. Dezember 1934. Riga, 1936., S. XIX –XX

Ārējās saites 
 Karls Fridrihs Bornhaupts un Rīgas Politehnikums.Anotācija

1802. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
1889. gadā mirušie
Vācbaltieši
Tartu Universitātes absolventi
Rīgas Politehnikuma darbinieki
Numismātika
Vēstures un senatnes pētītāju biedrība
Ralfs Vigams

Ralfs Vigams () ir izdomāts tēls animētajā seriālā "Simpsoni". Ralfs ir policijas priekšnieka Klensija Vigama un viņa sievas Sāras dēls. Viņš ir sava veida Springfīldas dīvainis. Tēlu ieskaņojusi Nensija Kārtraita.

"Simpsonu" tēli
Animācijas tēli

de:Figuren aus Die Simpsons#Ralph Wiggum
Jaltas konference

Jaltas konference jeb Krimas konference notika 1945. gadā, laikā no 4. līdz 11. februārim Livādijas pilī, netālu no Jaltas, Krimā. Konferences dalībvalstis bija Padomju Savienība, Amerikas Savienotās Valstis un Apvienotā Karaliste — spēcīgākās un lielākās Otrā pasaules kara Sabiedroto valstis, kas sakāva Ass valstis. Jaltas konferencē Sabiedroto valstis pārstāvēja attiecīgo valstu vadītāji — VK(b)P pirmais sekretārs Josifs Staļins, ASV prezidents Franklins Rūzvelts un Apvienotās Karalistes premjerministrs Vinstons Čērčils. Šī bija otrā no trim kara laika konferencēm, kurās tikās "lielais trijnieks", 1943. gadā notika Teherānas konference, savukārt 1945. gada jūlijā — Potsdamas konference. Jaltas konferencē Vācija tika sadalīta četrās okupācijas zonās: Apvienotās Karalistes, Francijas, PSRS un ASV. Tāpat konferencē tika apskatīti vairāki citi jautājumi.

Baltijas valstu okupācijas jautājumā Staļins asi atbildējis Rūzveltam, ka Baltijas valstu pilsoņi esot nobalsojuši par  pievienošanos Padomju Savienībai, un tādēļ šis jautājums nav diskutējams.
Tomēr ASV Valsts departamenta veidotajā kartē par pēckara Eiropas sadalījumu Baltijas valstis bija attēlotas kā suverēnas valstis.

Atsauces

Skatīt arī 
 Teherānas konference
 Potsdamas konference

Ārējās saites 

 World War II: Yalta Conference 
 Jaltas kārtība (Jaltas konferencei — 60)
 Patiesība ir daudz sarežģītāka

Otrais pasaules karš
Starptautiskās sanāksmes
Krimas vēsture
1945. gads
Jēkabs Zvaigznīte

Jēkabs Zvaigznīte, īstajā vārdā Jēkabs Šterns (1833—1867), bija latviešu skolotājs, folklorists, "Pēterburgas Avīžu" žurnālists, viens no jaunlatviešu kustības dalībniekiem. H. K. Andersena un brāļu Grimmu pasaku tulkotājs un viens no pirmajiem latviešu literatūrkritiķiem, izvirzīja latviešu eposa sairuma teoriju (1860).

Dzīvesgājums 
Jēkabs Zvaigznīte (Šterns) dzimis 1833. gada 22. februārī Jaunpiebalgas muižas kroga nomnieka ģimenē. No 1850. gada līdz 1853. gadam viņš mācījās Jāņa Cimzes vadītajā Vidzemes skolotāju seminārā, bet pēc tā beigšanas strādāja par mājskolotāju un palīgskolotāju. Viņa pirmie īsie stāstiņi iespiesti 1856. gadā laikrakstā „Mājas Viesis”.
No 1857. gada J.Zvaigznīte strādāja par pasniedzēju Vidzemes skolotāju seminārā, kur sāka tulkot un sastādīt literāro pasaku krājumus, rakstīja humoristisko prozu, kā arī vairākus teorētiski publicistiskus apcerējumus par latviešu eposu, izvirzīdams tā saukto eposa sairuma teoriju.

1859. gadā viņš bija spiests skolotāja darbu seminārā atstāt un strādāt par mājskolotāju Virķēnu muižā. Līdztekus viņš bija Jura Alunāna "Sēta, Daba, Pasaule" (1860) izdevuma līdzstrādnieks un "Pēterburgas Avīžu" redakcijas loceklis (1862 - 1865).

Miris Rīgā 1867. gada 21. jūnijā, apglabāts Lielajos kapos, kapa vieta nav saglabājusies līdz mūsdienām.

Darbi 
 1859. gadā - "Pasaciņas priekš bērniem" ar autora priekšvārdu. 
 1860. gadā - apcerējums par latviešu tautas dziesmām "Sētas, Dabas, Pasaules" trešajai daļai, kurā izteikti šādi spriedumi: 1) katrai tautai, kā katram cilvēkam, savs dzīves gājums; 2) kā neviens cilvēks, tā arī neviena tauta gluži tā nevar sajust, iedomāties un apdziedāt to, ko cita tauta piedzīvojusi; 3) katra tauta tikai savus svarīgākos notikumus apdzied; 4) katras tautas dziesmas negadās netīši, bet tās izaug no tautas iekšējās būtības; 5) no katras tautas dziesmām var zināt, kā viņai gājis, un 6) no visa tā saprotams, ka tautas dziesmas ir liela, dārga manta un, ja tauta šo mantu nav glabājusi, tad tā vairs nav saucama par tautu. Zvaigznīte uzskatīja, ka latviešu tauta savas īstās dziesmas latvieši grūtajos gados pazaudējuši un tās dziesmas, ko latvieši tolaik dziedāja, varot būt tikai 200-300 gadus vecas.
 1860. gadā - humoristiski tēlojumi "Par Malēniešiem". 
 1861. gadā - otrā un trešā pasaku grāmata.
 1861.-1863. gadā - stāsti "Zemeņu Marijiņa" , "Bāra bērns". 
 1870. gadā - pēc autora nāves izdots nepabeigts stāsts "Līvu Ādams"

Literatūra 
 Jēkaba Zvaigznītes Kopoti raksti. Alfrēda Gobas sakārtojums, ievads un bibliogrāfiskas piezīmes, Rīgā 1924. - Lautenbaha J. Z., "Balss" 1903., 3. un 4. nrā.
 Jānis Misiņš. Jēkabs Zvaigznīte-Šterns. Rīga: Ramaves apgāds, 1940. - 71 lpp.

Atsauces 

Cēsu novadā dzimušie
Jaunlatvieši
Latvijas pedagogi
Latviešu tulkotāji
Latviešu valodā rakstošie
Lielajos kapos apbedītie
Tiagu Spliters

Tiagu Spliters Beimss (; dzimis ) ir bijušais brazīliešu basketbolists, spēlēja spēka uzbrucēja un centra pozīcijā, Brazīlijas izlases dalībnieks. 2014. gadā NBA kluba Sanantonio "Spurs" sastāvā kļuva par līgas čempionu, kas ir augstākais sasniegums spēlētāja karjerā. Pēc profesionālā basketbola karjeras beigām kļuvis par skautu un treneri.

Karjera 
Karjeru sācis Brazīlijā, taču jau pēc vienas sezonas pārcēlās uz Spāniju, kur 10 gadus (ar pārtraukumiem) pārstāvēja Saski Baskonia klubu Spānijas augstākajā līgā, spēlējis arī pēc ranga otrajā līgā. Saski Baskonia sastāvā divas reizes kļuvis par Spānijas čempionu, piecas reizes ieguvis Spānijas kausu un četras reizes — Spānijas superkausu.

2007. gada NBA draftā viņu izraudzījās Sanantonio "Spurs" pirmajā kārtā ar kopējo 28. kārtas numuru. "Spurs" debitējis 2010.—2011. gada sezonā. 2013. gadā ar klubu sasniedza finālsēriju, kur piekāpās Maiami "Heat". Arī nākamajā gadā sasniedza finālsēriju, šoreiz "Heat" tika uzvarēts un T. Spliters "Spurs" sastāvā kļuva par NBA čempionu.

NBA lokauta laikā spēlēja Spānijas Valencia BC sastāvā. Pēc tam spēlējis vēl divu NBS klubu — Atlantas "Hawks" un Filadelfijas "76ers" sastāvā. 2018. gada janvārī paziņoja par karjeras beigām, kam iemesls bija trauma.

Brazīlijas izlases sastāvā izcīnījis divas uzvaras Amerikas čempionātā (2005, 2009), kā arī Panamerikas spēlēs (2003).

Pēc spēlētāja karjeras beigām 2018. gadā kļuva par NBA komandas Bruklinas "Nets" skautu, bet 2019. gada septembrī paaugstināts par komandas spēlētāju attīstības treneri.

Atsauces

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Santakatarinā dzimušie
Brazīlijas basketbolisti
Spēka uzbrucēji
Basketbola centri
Sanantonio "Spurs" spēlētāji
Atlantas "Hawks" spēlētāji
Filadelfijas "76ers" spēlētāji
NBA čempioni
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Helēna Mirena

Helēna Mirena (; dzimusi Helēna Lidija Mironofa (Helen Lydia Mironoff)  Londonā) ir angļu aktrise.

H. Mirenas māte ir angliete Ketlīna Rodžera (1909—1996), bet tēvs krievs Vasīlijs Mironovs (1913—1980), dzimis Krievijas Smoļenskas apgabala Kurjanovā. Vectēvs no tēva puses Pjotrs Mironovs, būdams Krievijas Impērijas dienestā Londonā, neatbalstīja 1917. gada Oktobra revolūciju un palika emigrācijā Lielbritānijā.

Aktrises karjeru H. Mirena sākusi 1965. gadā. Par lomu 2006. gada filmā "Karaliene" (The Queen), kurā viņa attēloja Apvienotās Karalistes karalieni Elizabeti II, saņēmusi Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise. Gadu iepriekš viņa spoži nospēlēja citu karalieni — Elizabeti I televīzijas filmā "Elizabete I" (Elizabeth I). Vēl karjeras laikā saņēmusi četras Ekrāna aktieru ģildes balvas, četras BAFTA kino balvas, trīs Zelta globusa balvas, četras Emmy balvas un divas Kannu kinofestivālu labākās aktrises balvas. Citas ievērojamās kinolomas: "Pavārs, zaglis, viņa sieva un viņas mīļākais" (1989), The Debt (2010), "Pēdējā pietura" (The Last Station, 2009), "Nacionālie dārgumi: Noslēpumu grāmata" (2007), "Kalendāra meitenes" (Calendar Girls, 2003), "Gosforda parks" (2001), Some Mother's Son (1996), The Madness of King George (1995).

Ārējās saites 

 

1945. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Angļu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas aktrises
Zelta globusa balvas ieguvēji
Emmy balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
BAFTA televīzijas balvas ieguvēji
BAFTA Fellowship balvas ieguvēji
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Mara

Mara var būt:
 Mara — upe, Rīvas pieteka
 Rūnija Mara — amerikāņu aktrise

Uzvārdi
Mārtins Grūnevegs

Mārtins Grūnevegs (; 1562—1615) bija vācu dancigietis, tirgotājs, mūks. Viņš atstājis atmiņas par laiku, kad bijis tirgotāja māceklis, kas ir unikāls materiāls šī laika Polijas vēsturē.

Biogrāfija 

Dzimis Dancigā 1562. gadā turīgā vācu ģimenē. 12 gadu vecumā nosūtīts uz Bidgošču mācīties poļu valodu. Stājies tirgoņa Georga Kestera dienestā. No 1582. gada strādājis pie kāda armēņu tirgoņa Ļvovā (Lembergā), izvērsa sakarus daudzviet Austrumeiropā un veicināja izpratni par dzīvi krievu kņazistēs. Viņš ceļoja ne tikai pa tagadējo Poliju, bet devās arī tirdzniecības braucienos uz Osmaņu impēriju, Maskavu. 1586. gadā Turcijā viņš gandrīz mira no mēra. Vēlāk pārgāja katoļticībā. 1590. gados iestājās Ļvovas dominikāņu klosterī kā brālis Vaclavs no Dancigas.

1562. gadā dzimušie
1615. gadā mirušie
Vācijas cilvēki
Mišela Viljamsa

Mišela Viljamsa (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.

Aktrises karjeru sākusi 1993. gadā. Kļuva pazīstama ar lomu seriālā Dawson's Creek, kurā filmējās gadsimtu mijā. Viņas pirmā loma mainstream filmā bija Halloween H20: 20 Years Later 1998. gadā. Bijusi viena no galveno lomu atveidotājām 2005. gada romantiskajā drāmā "Kuprainais kalns" (Brokeback Mountain). Par lomu tajā M. Viljamsa tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai un BAFTA kino balvai kā labākā otrā plāna aktrise. Pēc tam filmējusies tādās filmās kā "Manis tur nav", "Sinekdoha, Ņujorka", "Slēgtā sala". Par tēlojumu filmā Wendy and Lucy aktrise saņēma kritiķu uzslavas, savukārt par lomu filmā "Skumjais Valentīns" tika vēlreiz nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākā aktrise, kā arī nominēta Zelta globusa balvai. Par Merilinas Monro attēlošanu 2011. gada biogrāfiskajā filmā "7 dienas un naktis ar Merilinu Monro" (My Week with Marilyn) aktrise saņēma Zelta globusa balvu, tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai un BAFTA kino balvai. Ceturto reizi izvirzīta Amerikas Kinoakadēmijas balvai, Zelta globusa balvai un BAFTA kino balvai kā labākā aktrise otrā plāna lomā par filmu "Mančestra pie jūras" (2016).

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Montānā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Zelta globusa balvas ieguvēji
Juzefova (Naujenes pagasts)

Juzefova (agrāk arī Jezupova) ir ciems Daugavpils novada Naujenes pagastā. Izvietojusies Daugavas labajā krastā pie autoceļa A6  no pagasta centra Naujenes,  no novada domes Daugavpilī un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Jezupavas muižas (Juzefowo) centru. Juzefovā atrodas Jezupovas Svētā Pētera un Pāvila Romas katoļu baznīca. Jezupavas muižas parks (, 17 eksotiskas sugas) ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis.

Atsauces
Kumbuļs

Kumbuļs var būt:
 Kombuļi — vidējciems, kas atrodas Krāslavas novada Kombuļu pagastā;
 Kumbuļi — vidējciems, kas atrodas Daugavpils novada Demenes pagastā.
Kumbuļi

Kumbuļi, dažkārt arī Kumbuļs, ir ciems Augšdaugavas novada Demenes pagastā. Izvietojies pagasta austrumdaļā Kumbuļu ezera un Kumbules upes krastos autoceļu V690 un V691 krustojumā  no pagasta centra Demenes,  no novada centra Daugavpils un  no Rīgas. Kumbuļos atrodas bibliotēka, ģimenes ārsta prakses filiāle un veikals, kā arī Sociāla Riska ģimeņu bērnu atbalsta centrs «Paspārne». Apdzīvotā vieta vidojusies ap vēsturisko Kumbuļu muižu (Gut Kummeln), bet pēc Otrā pasaules kara - kā padomju saimniecības «Uzvara» un Līdumnieku ciema centrālais ciemats.

Atsauces 

Augšdaugavas novada ciemi
Demenes pagasts
Latvijas ciemi
D vitamīns

D vitamīni jeb kalciferoli ir vitamīnu grupa, kas regulē kalcija jonu un fosfātu daudzumu un uzsūkšanos tievajā zarnā un nodrošina kaulu un zobu veidošanos, kā arī palīdz nostiprināt imūnsistēmu. Ir pieci D vitamīna veidi — sākot no D1 līdz D5, no kuriem izplatītākie ir D2 vitamīns (ergokalciferols) un D3 vitamīns (holekalciferols). Uzturā D vitamīns sastopams reti un nelielos daudzumos — zivju aknu eļļās un ar to bagātinātos produktos, kā arī bagātinātā govs un sojas pienā, sulās un margarīnos, daļā sēņu. Taču cilvēkam šis vitamīns lielākoties veidojas ādā saules gaismas (ultravioleto staru) ietekmē no D provitamīna ergosterola, kas ir holesterīna atvasinājums. D vitamīna trūkums var izraisīt rahītu un kaulu atmiekšķēšanos jeb osteoporozi.
D vitamīns ir taukos šķīstošs vitamīns, tāpēc to nav vajadzīgs papildināt katru dienu — organismā veidojas šī vitamīna rezerves.

Lai D vitamīna koncentrācija būtu veselībai pietiekoša, šo savienojumu koncentrācijai jābūt 30—50 ng/ml. Šie savienojumi jeb D vitamīns cilvēka dzīvības procesos ir ļoti svarīgi. Nepietiekamais uzņemtais saules starojums augstākos platuma grādos (indikatīvi augstāk par 42. ziemeļu platuma grādu, Rīgas platuma grāds ir 57) potenciāli var radīt dažādas veselības problēmas populācijā, tāpēc D vitamīna līmeni iesaka noteikt reizi gadā. D vitamīns veidojas UVB un UVC (ultravioletās gaismas viļņu garumu diapazoni) klātbūtnē, tomēr literatūrā tiek norādīts nosacīti plašs ietekmes aktivācijas vērtību diapazons 260—315 nm, piemēram, 270—290 nm un gadalaiki, piemēram, ziema, kad cilvēka ķermeni, atkarībā no platuma grādiem, var nesasniegt pietiekami daudz saules gaismas šajā diapazonā un nepieciešams uzņemt D vitamīnu ar pārtiku un, pēc analīzēm un ārsta norādījumiem, ar vitamīniem.

Kopējo ultravioletā starojuma indeksu Latvijā mēra un publicē LVĢMC. Veselībai svarīgais sauļošanās laiks D vitamīna pietiekamai iedarbībai būtu jāsalāgo ar ultravioletās radiācijas indeksu (URI), kura augstas, iedarbīgas, bet laikā ierobežotas izmantošanas maksimālā vērtība ir septiņas vienības. Lai sekmīgi uzņemtu D vitamīnu ar saules starojumu, tiek rekomendēts sauļoties ne ilgāk par 15—20 minūtēm vairākas reizes dienā, līdz āda iesauļojas, jo ādas iedegums ir ādas aizsardzība pret UV stariem un D vitamīns vairs neveidojas.

Lietojot D vitamīna preparātus, ir iespējama toksiska pārdozēšana. Tā izraisa kalcija izgulsnēšanos asinsvados, hipertensiju un nieru kalcinozi, kuras dēļ rodas arī nieru mazspēja. Parasti šīs izmaiņas notiek, ja D vitamīna preparātus lieto vairāk nekā 1 mg dienā (40 000 IE dienā), un tās ir neatgriezeniskas.

Ārējās saites 

 D vitamīns Latvijas Izglītības informatizācijas sistēma

Atsauces 

Vitamīni
Steroīdi
1350. gads

1350. gads () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

Notikumi 
 22. augusts — Žans II Valuā kļuva par Francijas karali.
 29. augusts — Anglijas dienvidu piekrastē notika jūras kauja starp Anglijas karalistes un Kastīlijas karalistes kuģiem. Kaujā uzvarēja angļi.

Nezināms datums 
 Melnā nāve sasniedz Skotiju.

Dzimuši 
 27. jūnijs — Manuils II Paleologs, Bizantijas imperators (miris 1425. gadā)
 12. oktobris — Dmitrijs Donskis, Maskavijas un Vladimiras lielkņazs (miris 1389. gadā)
 27. decembris — Huans I Barselons, Aragonas karalis (miris 1396. gadā)
 iespējams — Bonifācijs IX (Bonifacius IX), Romas pāvests (miris 1404. gadā)
 iespējams — Vītauts Dižais, Lietuvas lielkņazs (miris 1430. gadā)

Miruši 
 26. marts — Alfonso XI Burgundietis, Kastīlijas un Leonas karalis (dzimis 1311. gadā)
 22. augusts — Filips VI Valuā, Francijas karalis (dzimis 1293. gadā)
Kārlis Eņģelis

Kārlis Eņģelis (dzimis ) ir latviešu jurists un politiķis, bijis 11. Saeimas deputāts. Pārstāv partiju "Vienotība", iepriekš bijis Reformu partijas biedrs.

Biogrāfija 
Izglītību ieguvis Rīgas Centra humanitārajā ģimnāzijā un Latvijas Universitātē.

Strādājis Tulkošanas un terminoloģijas centrā par tulku, no 2003. līdz 2006. gadam ieņēmis dažādus amatus Tieslietu ministrijā. Pēc tam K. Eņģelis strādājis valsts pārvaldes uzņēmumā Deutsche Gesellschaft für Technische Zusammenarbeit, Informācijas analīzes dienestā par vecāko konsultantu analītiķi, kā arī celtniecības uzņēmumā ENTEK. No 2010. gada augusta līdz 2011. gada februārim bijis vecākais referents Finanšu ministrijā. 2011. gadā bija "Hipotēku bankas nekustamā īpašuma aģentūras" jurists.

Politiskā darbība 
2011. gadā pievienojies "Zatlera Reformu partijai" (ZRP). No šīs partijas saraksta kandidēja ārkārtas vēlēšanās, kur arī tika ievēlēts 11. Saeimā no Rīgas vēlēšanu apgabala. 2013. gada nogalē kļuva par Izglītības un zinātnes ministrijas parlamentāro sekretāru.

2014. gada maijā pārgājis uz partiju "Vienotība", no kuras saraksta kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās, bet netika ievēlēts. Pēc tam bijis finanšu ministra Jāņa Reira padomnieks, saglabājot J. Reira padomnieka amatu arī pēc tam, kad viņš ieņēma labklājības ministra amatu. Kandidēja 2017. gada Rīgas domes vēlēšanās un 13. Saeimas vēlēšanās 2018. gadā (no apvienības "Jaunā Vienotība"), taču abas reizes neguva pietiekošu vēlētāju atbalstu. Kandidēja 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās, taču netika ievēlēts.

Atsauces

Ārējās saites 

 CVK profils
 ZRP profils
 "Deputāti uz delnas" profils

1983. gadā dzimušie
Reformu partijas politiķi
"Vienotības" politiķi
11. Saeimas deputāti
Latvijas juristi
Latvijas Universitātes absolventi
Jākobs Florentīns Lundbergs

Jākobs Florentīns Lundbergs (; dzimis , miris ) bija zviedru izcelsmes vācbaltiešu luterāņu mācītājs un rakstnieks, vācu apgaismības laikmeta literatūras tulkotājs latviešu valodā. Latviešu literārās biedrības ("Lettisch-Literärische Gesellschaft") dibinātājs (1824) un tās vadītājs (1838-1845).

Dzīves gājums 
Dzimis 1782. gada 17.(28.) oktobrī Rīgā. Mācījās Rīgas licejā un Domskolā, pēc tam Tērbatas universitātē studēja teoloģiju (1802-1805). Pēc tam visu mūžu bija Biržu un Salas draudzes mācītājs Sēlijā.

1724. gadā Lundbergs piedalījās Latviešu literārās biedrības dibināšanā, 1825. gadā viņš pieņēma savā draudzē par ķesteri un ērģelnieku apdāvināto jaunekli Ansi Līventālu, kuru mudināja pievērsties literārai darbībai. 1827. gadā tika publicēta Lundberga tulkotā Šillera "Dziesma no pulksteņa" (Das Lied von der Glocke).

Kopš 1835. gada viņš bija Sēlpils diecēzes prāvests, no 1838. gada Latviešu literārās biedrības vadītājs. Kopā ar Līventālu viņš nodibināja grāmatu apgādu un nodarbojās ar to izplatīšanu latviešu zemniekiem.
Lielākā daļa no Lundberga rakstiem tika publicēti laikrakstā "Latviešu Avīzes" un "Latviešu Ļaužu Darbā", vēlāk apkopoti divās grāmatās — "Dažādu vecu un jaunu rakstu krājums" un "Stāstu dziesmas". Lundbergs savos tulkojumos centās lietot tautā parastos teicienus un vārdus.

Miris 1858. gada 2.(14.) jūnijā Biržos. Pie Biržu baznīcas viņam un Ansim Liventālam uzstādīts piemiņas akmens.

Darbi 

 "Tā dziesma no tā pulksteņa" iznāca atsevišķi (Šillera dzejoļa tulkojums, 1827)
 "Ciems, kur zeltu taisa" (pēc H. Cšokes, 1830), panīcis ciems septiņu gadu laikā top par glītu un turīgu, ja ļaudis iemācās: 1) neiet krogā, 2) ne bārties, ne lamāt, ne lādēt, ne melot, 3) Dievu lūgt rītos un vakaros, 4) netaisīt jaunus parādus, 5) piedzērušos izstumt no sabiedrības, 6) gādāt, ka laukos nav zāļu, istabās — netīrumu, 7) miesu turēt tīru
 "Kā Indriķis no Ozolkalna pie Dieva atzīšanas nāca" (pēc K. Šmita, 1834),
 "Pēteris jauns vientulis" (1836)
 "Dažādu vecu un jaunu rakstu krājums" (1850) — ziņģes, pasakas, mīklas, mācības, dziesmiņas, stāsti,
 "Stāstu dziesmas" (1862) — Šillera balāžu tulkojumi.

Atsauces

Ārējās saites 

 Datubāze "Latviešu grāmatniecības darbinieki līdz 1918. gadam" 
 Deutschbaltische Biographische Lexikon 

Vācbaltieši
Latvijas luterāņu mācītāji
Latvijas rakstnieki
Latvijas tulkotāji
Latviešu valodā rakstošie
Tulkotāji uz latviešu valodu
Rīgā dzimušie
Sinēve Sūlemdāle

Sinēve Sūlemdāle (; dzimusi ) ir norvēģu biatloniste.

Biatlonistes karjeru sākusi 2002. gadā, kopš 2008. gada ir nacionālās izlases dalībniece. Sekmīgi aizvadījusi juniores karjeru. Pasaules čempionātā junioriem izcīnījusi divus sudrabus un divas bronzas, savukārt Eiropas čempionātā — visu medaļu komplektu. 2009. gadā debitējusi Pasaules kausā. 2012. gada Pasaules čempionātā Norvēģijas izlases sastāvā izcīnījusi zelta medaļu jauktajā stafetē un bronzas medaļu stafetē. Nākamā gada Pasaules čempionātā atkārtojusi panākumus jauktajā stafetē, kā arī izcīnīja uzvaru stafetē.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Statistika Pasaules kausā

Atsauces

Ārējās saites 

1989. gadā dzimušie
Norvēģijas biatlonisti
Biatlonisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Norvēģijā dzimušie
Johans Teodors Bērents

Johans Teodors Bērents (; dzimis , miris ) bija Vidzemes guberņas vācbaltiešu luterāņu mācītājs un rakstnieks, reliģiskās literatūras tulkotājs latviešu valodā. Latviešu literārās biedrības („Lettisch-Literärische Gesellschaft“) dibinātājs (1824) un tās vadītājs (1845-1851).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1789. gada 31. maijā (11. jūnijā) Rīgā tirgoņa ģimenē. Mācījās Domskolā (1793-1803), pēc tam Tērbatas universitātē studēja teoloģiju (1803-1806). No 1808. gada viņš bija Suntažu draudzes mācītājs (1808-1850). 1724. gadā Bērents piedalījās Latviešu literārās biedrības dibināšanā, bija tas sekretārs. Veidoja 38 “Vidzemes kalendāra” pielikumus (1825-1863) un regulāri publicēja analītiskus rakstus laikrakstos “Ziņas”, “Latviešu ļaužu draugs”, “Latviešu Avīzes”. No 1845. līdz 1851. gadam Bērents bija Latviešu literārās biedrības vadītājs. 1852. gadā viņš publicēja savu grāmatu “Tā Dieva kalpa Mārtiņa Lutera mazais katķisms” un tulkoja stāstiņus sērijā “Grāmatiņas priekš tiem mīļiem bērniņiem” (1855-1865). 

Miris 1866. gada 27. jūnijā (9. jūlijā) Suntažos.

Darbi 

 Über die Notwendigkeit und die Einrichtung weiblicher Bildungsanstalten für die lettische Nation ("Par vajadzību iekārtot sieviešu izglītības iestādes latviešu tautai", 1811),
 "Stāsts, kas atbild uz tiem Zālamana vārdiem" (1830),
 "Tā Dieva kalpa Mārtiņa Lutera mazais katķisms" (1852),
 "Stāsti, pa ziemas vakariem stāstīti Kraukļu krogā krāsns priekšā" (1854),
 "Grāmatiņas priekš tiem mīļiem bērniņiem" (1855-1865),
 "Zelta meklētājs" (1860).

Ārējās saites 
 Datubāze "Latviešu grāmatniecības darbinieki līdz 1918. gadam" 
 Deutschbaltische Biographische Lexikon

Atsauces 
 

Vācbaltieši
Latvijas luterāņu mācītāji
Latvijas rakstnieki
Latvijas tulkotāji
Latviešu valodā rakstošie
Tulkotāji uz latviešu valodu
Rīgā dzimušie
Gustavs Reinholds fon Klots

Gustavs Reinholds fon Klots (, arī von Klodt); dzimis , miris ) bija Vidzemes guberņas vācbaltiešu luterāņu mācītājs, cenzors un latviešu valodas popularizētājs. Latviešu literārās biedrības (Lettisch-Literärische Gesellschaft) dibinātājs (1824) un tās pirmais vadītājs (1824-1838).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1780. gada 18. oktobrī Tveras guberņas Višņijvoločekas pilsētā, armijas majora ģimenē. Mācījās Rīgas licejā, pēc tam no 1802. līdz 1805. gadam Tērbatas universitātē studēja teoloģiju. No 1805. gada līdz pat 1834. gadam viņš bija Nītaures draudzes mācītājs. 1824. gadā Klots sagatavoja Latviešu Literāriskās Biedrības statūtus un tika ievēlēts par tās vadītāju. Publicēja rakstus par latviešiem un latviešu valodu izdevumos vācu zemēs un Latviešu literārās biedrības izdevumā “Magazina”.

1830. gada viņu ievēlēja par Vidzemes virskonsistorijas asesoru, 1834. gadā par Vidzemes ģenerālsuperintendentu. 

Miris 1855. gada 18. oktobrī Rīgā.

Darbi 

 Vorläufiger Plan zur Gründung einer lettischen Gesellschaft ("Pagaidu plāns Latviešu biedrības dibināšanai", 1823)
 Chronik der Lettisch-Literärischen Gesellschaft ("Latviešu literārās biedrības hronika", 1824-1825)

Atsauces

Ārējās saites 

Datubāze "Latviešu grāmatniecības darbinieki līdz 1918. gadam" 
Deutschbaltische Biographische Lexikon 

Vācbaltieši
Latvijas luterāņu mācītāji
Latvijas rakstnieki
Krišjāņi

Krišjāņi ir ciems Balvu novada Krišjāņu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienviddaļā Tilžas labajā krastā  no novada centra Balviem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies padomju gados kā Krišjānu ciema padomes un kolhoza «Krišjāņi» ciemats. Krišjāņos atrodas pagasta pārvalde, Bērzpils vidusskolas filiāle, tautas nams, bibliotēka, aptieka, katoļu baznīca. Vietējas nozīmes vēstures un arheoloģijas pieminekļi ir Krišjāņu krogs un senkapi.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Petrs Vrāna

Petrs Vrāna (; dzimis 1985. gada 29. martā) ir čehu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2019) spēlē Čehijas Ekstralīgas vienībā Tržinecas "Ocelari".

Spēlētāja karjera 
Vrāna profesionālā spēlētāja karjeru uzsāka 2001.—02., kad ar sešām spēlē HC Havirov rindās debitēja Čehijas Ekstralīgā. Jau nākamajā sezonā spēlētājs pārcēlās uz Kvebekas Junioru hokeja līgas komandu Hailfaksas "Mooseheads", kurā aizvadīja turpmākās trīs sezonas. No 2005. līdz 2009. gadam Vrāna spēlēja Amerikas hokeja līgā, 2008.—09. sezonā aizvadot 14 spēles arī Nacionālās hokeja līgas klubā Ņūdžersijas "Devils".

No 2009. līdz 2011. gadam Vrāna divas sezonas aizvadīja Čehijas Ekstralīgas klubā HC Vitkovice, taču 2011. gada vasarā pievienojās Habarovskas "Amur", kopā ar Jakubu Petružāleku sezonu noslēdzot starp visas līgas rezultatīvākajiem spēlētājiem.

2013.—14. gada sezonā kopā ar Prāgas "Lev" sasniedza Gagarina kausa finālu, tajā gan septiņās spēlēs piekāpjoties Magņitogorskas "Metallurg". Vasarā, pēc paziņojuma par "Lev" dalības atsaukšanu no KHL, pārcēlās uz Mitišču "Atlant". Nākamās sezonas vidū tika aizmainīts uz Kazaņas "Ak Bars", taču vasarā pievienojās Brynäs IF rindām. 2016. gadā pievienojās Prāgas "Sparta" vienība. Tās sastāvā aizvadīja nākamās divarpus sezonas, līdz 2019. gada janvārī tika aizmainīts uz Tržinecas "Ocelari".

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Čehijas hokejisti
Ņūdžersijas "Devils" spēlētāji
Habarovskas "Amur" spēlētāji
Prāgas "Lev" spēlētāji
Mitišču "Atlant" spēlētāji
Kazaņas "Ak Bars" spēlētāji
Noels Galahers

Noels Tomass Deivids Galahers (; dzimis ) ir angļu mūziķis un dziesmu rakstītājs, kurš iepriekšēji pazīstams kā galvenais ģitārists, bekvokālists un dziesmu rakstītājs angļu rokgrupā Oasis.
Šobrīd viņš aktīvi darbojās savā soloprojektā - Noel Gallagher's High Flying Birds.

Noels sāka mācīties ģitārspēli jau 13 gadu vecumā. Vēlākajos gados viņš strādāja pie vietējās Mančestras grupas Inspiral Carpets kā tehniķis un palīgs. Esot ar viņiem koncertturnejā, Noels uzzināja, ka viņa brālis Liams ir izveidojis grupu The Rain, kas vēlāk nomainīja nosaukumu uz Oasis. Pēc savas atgriešanās Anglijā, Liams uzaicina viņu pievienoties grupai kā ģitāristu un dziesmu rakstītāju.

Grupas debijas albums Definitely Maybe (1994) iezīmēja Oasis ceļu uz slavu. Grupas otrais albums (What's the Story) Morning Glory? sasniedza topu virsotnes vairākās valstīs, bet trešais studijas albums, Be Here Now, kļuva par visātrāk pārdoto albumu Lielbritānijas vēsturē. Tomēr 2009. gada 28. augustā Galahers paziņoja, ka pamet grupu, bet jau 23. oktobrī apstiprināja savas solokarjeras uzsākšanu.

Noela un Liama strīdi un mežonīgais dzīvesveids ne vienreiz vien kļuvis par britu dzeltenās preses virsrakstiem. Tomēr par spīti tam, daudzi mūziķi viņu ir atzinuši par "vienu no labākajiem savas paaudzes dziesmu rakstītājiem". 2012. gada 29. februārī saņēma NME balvu kā "Dievam līdzīgs ģēnijs".

1967. gadā dzimušie
Lielajā Mančestrā dzimušie
Britu mūziķi
Galahers

Galahers var būt:

 Konors Galahers (Conor Gallagher; 2000) ― angļu futbolists;
 Noels Galahers (Noel Gallagher; 1967) — angļu mūziķis;
 Pīters Galahers (Peter Gallagher; 1955) — amerikāņu aktieris.

Uzvārdi
Preču zīme

Preču zīme, arī firmas zīme, ir intelektuālā īpašuma veids, kas saistīts ar zīmēm, dizainu, izteiksmēm, lai identificētu kā konkrētu produktu vai pakalpojumu, un atšķirtu to no citiem produktiem vai pakalpojumiem. Visas preču zīmes ir zīmoli, bet ne visi zīmoli ir preču zīmes. Galvenā atšķirība ir tā, ka preču zīmei ir jābūt reģistrētai Patentu un preču zīmju birojā. Zīmols palīdz identificēt produktu un uzņēmumu, savukārt preču zīme palīdz novērst citu personu nelikumīgu preces kopēšanu.

Atsauces

Ārējās saites 

Zīmoli
Tirgzinība
Intelektuālais īpašums
Graubindenes kantons

Graubindenes kantons (, , ) ir lielākais no Šveices 26 kantoniem. Kantona administratīvais centrs ir Kūra. Graubindenes kantons robežojas ar Tičīno, Ūrī, Glarusas un Sanktgallenes kantoniem, kā arī ar Itāliju, Austriju un Lihtenšteinu. Administratīvi sīkāk Graubindene dalās 11 apgabalos. Graubindenes kantons ir vienīgais, kurā ir trīs oficiālās valodas un kurā viena no tām ir retoromāņu. 

Šveices administratīvais iedalījums
Individuālisms

Individuālisms ir morāla nostāja, politiskā filozofija un ideoloģija, kuras pamatā ir indivīda morālā vērtība un indivīda tiesības uz absolūto brīvību un absolūtām tiesībām. Individuālisma piekritēji atbalsta indivīda pašnoteiktus mērķus un vēlmes, augsti vērtē neatkarību un pašpaļāvību, noraidot ārēju iejaukšanos no autoritātes, institūciju, sabiedrības vai ģimenes puses, lai ietekmētu indivīda intereses un rīcību.

Līdzīga veida filozofiskas nostādnes, kuru centrā ir indivīds un tā vēlmes, ir klasiskais liberālisms, klasiskais libertisms, eksistenciālisms un anarhisms. Individuālismu mēdz pretstatīt kolektīvismam.

Politikas filozofija
Socioloģija
Antons Šipuļins

Antons Šipuļins (; dzimis ) ir krievu biatlonists.

Piedalījies . Tajās izcīnījis bronzas medaļu 4×7,5 km stafetē. Kopš 2011. gada piedalās Pasaules čempionātos. 2012. gadā Rūpoldingā izcīnījis savu pirmo medaļu Pasaules čempionātos individuālajās distancēs — kļuva par bronzas medaļas laureātu iedzīšanā. Arī nākamajā gadā Nove Mesto Morāvijā izcīnījis bronzu iedzīšanā un sudrabu masu startā.

Arī viņa māsa Anastasija Kuzmina ir biatloniste, pašlaik pārstāv Slovākiju.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Statistika Pasaules kausā

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Krievijas biatlonisti
Biatlonisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Tjumeņas apgabalā dzimušie
Biatlonisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki biatlonā
Olimpiskie bronzas medaļnieki biatlonā
Olga Viluhina

Olga Viluhina (; dzimusi ) ir krievu biatloniste. Pasaules kausa posmos piedalās kopš 2008.—2009. gada sezonas. 2011.—2012. gada sezonā vairākkārt ierindojusies pirmajā trijniekā. Kopš 2012. gada piedalās Pasaules čempionātos un jau pirmajā čempionātā izcīnīja arī pirmo medaļu: 2012. gadā Rūpoldingā bronzas medaļu iedzīšanā.  izcīnīja sudrabu sprintā.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Statistika Pasaules kausā

Ārējās saites 
 IBU profils 

1988. gadā dzimušie
Krievijas biatlonisti
Biatlonisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Baškortostānā dzimušie
Tičina

Tičina () ir pilsēta Polijā, Piekarpatu vojevodistē, uz dienvidiem no Žešovas. Dibināta 1368. gadā. Pilsēta attīstījas līdz 17. gadsimta vidum, kad to nopostīja tatāri un kazaki. No 1792. līdz 1918. gadam - Austroungārijas sastāvā.

Piekarpatu vojevodistes pilsētas
Vīksna

Vīksna (arī Viksna, agrāk Vīksnumežs, Nikolajeva) ir ciems Balvu novada Vīksnas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā Kurnas labajā krastā pie bijušajā Gulbenes—Abrenes dzelzceļa  no novada centra Balviem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie kādreizējās Vīksnas stacijas pēc dzelzceļa līnijas izbūves. No 1945. līdz 1965. gadam ciema nosaukums bija Nikolajeva. Padomju gados attīstījusies kā ciema padomes un padomju saimniecības «Vīksna» centrs. Vīksnā atrodas pagasta pārvalde, Stacijas pamatskolas Vīksnas filiāle, tautas nams, bibliotēka, aptieka, feldšeru veselības punkts, Svētā Kņaza Vladimira pareizticīgo baznīca (vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis).

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Peski 2

Peski 2 (arī Otrie Peski, Peski II) ir ciems Daugavpils novada Laucesas pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā abpus Daugavpils—Demenes autoceļam  no pagasta centra Mirnija,  no novada domes Daugavpilī un  no Rīgas. Ciemā atrodas Laucesas katoļu baznīca un kapsēta.

Atsauces
Tora Braita

Tora Džeina Braita (; dzimis  Kūmā) ir profesionāla Austrālijas snovbordiste, 2010. gada Vankūveras Olimpisko spēļu čempione snovborda akrobātikā. Tāpat ir izcīnījusi divas uzvaras X spēlēs.

Dzimusi daudzbērnu ģimenē nelielā Jaundienvidvelsas pilsētiņā Kūmā pie Austrālijas Alpiem. Sākotnēji trenējusies kalnu slēpošanā, vēlāk pievērsusies snovbordam. 19 gadu vecumā pārstāvēja Austrāliju Turīnas Olimpiskajās spēlēs, kur ieņēma 5. vietu. 2007. un 2009. gadā guva uzvaras snovbordā ļoti populārajās X spēlēs.

2010. gadā Vankūveras Olimpiskajās spēlēs bija Austrālijas delegācijas karognesēja Olimpiādes atklāšanas ceremonijā. Akrobātikas sacensībās T. Braita uzvarēja ar lielu pārsvaru, aiz sevis atstājot divas ASV snovbordistes un kļuva par ceturto ziemas olimpisko spēļu čempioni Austrālijas sporta vēsturē.

Ārējās saites 

1986. gadā dzimušie
Austrālijas snovbordisti
Snovbordisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Snovbordisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Snovbordisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Jaundienvidvelsā dzimušie
Olimpiskie zelta medaļnieki snovbordā
Olimpiskie sudraba medaļnieki snovbordā
Lotto-Soudal

Lotto-Soudal (UCI komandas kods: LTS) ir profesionāla Beļģijas šosejas riteņbraukšanas komanda, kursu sponsorē Beļģijas loterija un Soudal, līmju ražotājkompānija. Šīs abas organizācijas sponsorē arī sieviešu riteņbraukšanas komandu Lotto-Soudal Ladies.

Bijušie un esošie sponsori

Lotto 
Lotto jau kopš 1984. gada ir ilgstoši sponsorējuši riteņbraukšanu, kad kompānija kļuva par vienu no Tönissteiner-Lotto-Mavic-Pecotex sponsoriem. 1985. gadā tā kļuva par galveno sponsoru komandai, kura nesa tikai šo nosaukumu. Šībrīža komandas struktūra un personāls radās, 2003. gada sezonas sākumā apvienojoties Lotto-Adecco un Domo-Farm Frites komandām zem nosaukuma Lotto-Domo.

Omega Pharma 
Omega Pharma iepriekš 2003. un 2004. gadā sponsorēja komandu Quick Step-Davitamon. 2005. gadā Omega Pharma kļuva par komandas galvenajiem sponsoriem ar sava zīmola Davitamon nosaukumu. 2007. gadā nosaukumu mainīja uz citu zīmolu Predictor un 2008. gadā uz Silence. No 2010. gada komanda bija zināma kā Omega Pharma-Lotto, pirms sponsori 2012. gadā pārgāja uz  komandu.

Belisol 
2012. gadā Belisol kļuva par vienu no sponsoriem. Šī Beļģijas kompānija nodarbojas ar logu un durvju, kā arī saules bateriju paneļu ražošanu.

Soudal 
2014. gada Tour de France pēdējā dienā komanda paziņoja par jauna sponsora piesaisti: Soudal, līmju, hermētiķu un montāžas putu ražotāju. Soudal parakstīja līgumu uz sešām sezonām un komandas nosaukums tika mainīts uz Lotto Soudal. 2019. gadā līgums tika pagarināts vēl uz diviem gadiem. Lotto turpina komandas sponsorēšanu, līdzās sieviešu un U23 komandai.

2021. gada sezona

Komandas sastāvs

Uzvaras

Piezīmes

Ārējās saites 

 
 

Riteņbraukšanas komandas
Sports Beļģijā
Aviācijas bāzeskuģis

Aviācijas bāzeskuģis ir karakuģis, kas kara flotē tiek izmantots kā aviobāze kara aviācijai.

Aviācijas bāzeskuģu galvenie tipi ir lidmašīnu bāzeskuģi un helikopteru bāzeskuģi. Uz lidmašīnu bāzeskuģa klāja ir izvietots skrejceļš, lai nodrošinātu lidmašīnu pacelšanos un nolaišanos. Tāpat uz šāda kuģa ir iespējams veikt lidmašīnu remontu, tehnisko apkalpi un degvielas uzpildīšanu, kā arī nodrošināt lidojumu vadību. Lielākoties uz lidmašīnu bāzeskuģa tiek bāzēti iznīcinātāji.

Kā kuģis tas ir ātrs un viegli manevrējams, kas ļauj ar šāda tipa kuģu palīdzību salīdzinoši īsā laikā koncentrēt aviāciju jebkurā pasaules daļā, tomēr lielākoties šie kuģi nevar operēt bez karaflotes atbalsta, kas tos pasargā no pretinieku uzbrukumiem jūrā. Aviācijas bāzeskuģa galvenās funkcijas ir nodrošināt karaflotei aviācijas aizsardzību, kā arī būt par bāzi aviācijas uzlidojumiem uz sauszemes.

Aviācijas bāzeskuģu būvniecībai ir lielas izmaksas, tāpēc pasaulē tikai dažas valstis var tos atļauties. Pēc 2011. gada datiem pasaulē deviņām valstīm bija šādi kuģi, turklāt sešām no tām bija tikai viens aviācijas bāzeskuģis. No divdesmit viena aviācijas bāzeskuģa vienpadsmit piederēja Amerikas Savienotajām Valstīm. Visus ASV aviācijas bāzes kuģus darbina kodolreaktori, kas nozīmē, ka teorētiski tie var nepārtraukti kuģot pat 25 gadus līdz tiem ir nepieciešama uzpildīšanās.

Atsauces un piezīmes 

Karakuģi
Jaroslavs Soukups

Jaroslavs Soukups (; dzimis ) ir čehu biatlonists.

Biatlonista karjeru sācis 1999. gadā, kopš 2004. gada ir nacionālās izlases dalībnieks. Piedalījies , kur ieņēmis 30. vietu 20 km individuālajā distancē,  izcīnīja sudrabu jauktajā stafetē un bronzu sprintā. Kopš 2007. gada piedalās Pasaules čempionātos. 2012. gadā izcīnījis bronzas medaļu individuālajā distancē, nākamajā gadā Čehijas komandas sastāvā izcīnījis bronzas medaļu jauktajā stafetē.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Statistika Pasaules kausā

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Čehijas biatlonisti
Biatlonisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Hradeckrāloves apgabalā dzimušie
Olimpiskie sudraba medaļnieki biatlonā
Olimpiskie bronzas medaļnieki biatlonā
ESTCUBE programma

ESTCUBE programma ir 2008. gadā Tartu Universitātē aizsākta zinātnes un izglītības sadarbības programma. Tās mērķi ir veicināt kosmosa tehnoloģiju, inženierzinātņu un matemātikas attīstību, nodrošināt izglītības rīku zinātniskiem pētījumiem, kā arī dot iespēju studentiem iegūt praktisku pieredzi satelītu izstrādē un citās ar kosmosa tehnoloģijām saistītās jomās. Papildu mērķi ir veicināt Igaunijas kosmosa un augsto tehnoloģiju izstrādes nozari, izglītojot speciālistus un izplatot zināšanas par kosmosa tehnoloģijām. Paredzēts, ka programma veicinās satelīttehnoloģiju nozīmi izglītībā, kā arī radīs plašākas sabiedrības interesi kosmosa pētniecībā.

Sadarbības 
Kopš programmas uzsākšanas, ir nodibināta starptautiska sadarbība starp Tartu Universitāti, Tartu Observatoriju, Tallinas Tehnisko universitāti, Igaunijas Aviācijas akadēmiju, Ventspils Augstskolu, Ālto Universitāti, Zviedrijas uzņēmumu NanoSpace un Vācijas Kosmosa aģentūru. Tāpat programmā piedalījušies studenti no Sarejas Universitātes Apvienotajā Karalistē, Starptautiskās kosmosa universitātes Francijā, Āhenes Universitātes Vācijā un Ālborgas Universitātes Dānijā. Starptautiskajā sadarbībā liela nozīme ir Somijas Meteoroloģijas institūtam, kas koordinē derīgās kravas izstrādi ESTCube-1 misijai, Helsinku Universitātei, kas izstrādā E-Sail pavedienus, un Juvaskulas Universitātei, kas atbild par elektronu lielgabala izstrādi.

Izņemot ESTCube-1 izveidi, programmā tiek gatavoti arī šādi projektu pieteikumi:
 QB50 projekts sadarbībā ar Ventspils Augstskolu, Slovēnijas Kosmosa zinātņu un tehnoloģiju izcilības centru un NanoSpace;
 Pilna mēroga E-sail tehnoloģijas testēšanas projekts ESAIL.

Atsauces

Skatīt arī 
 ESTCube-1
 Elektriskā saules vēja burāšana

Kosmiskie aparāti
Kīts Tkačuks

Kīts Tkačuks (; dzimis 1972. gada 28. martā) ir bijušais amerikāņu hokejists, kreisās malas uzbrucējs, ASV hokeja izlases dalībnieks. 2008. gadā kļuva par 72. NHL spēlētāju, kas savas karjeras laikā guvis vismaz 1000 rezultativitātes punktu.

Viņa dēli Metjū Tkačuks un Breidijs Tkačuks arī ir profesionāli hokejisti.

Spēlētāja karjera 
Profesionālā spēlētāja karjeru Tkačuks uzsāka 1991.—92. sezonā, kad pēc dalības 1992. gada olimpiskajās spēlēs nākamajā dienā debitēja NHL kluba Vinipegas "Jets" sastāvā. Tkačuks ātri nostiprinājās komandas sastāvā un 1993.—94. sezonā pildīja jau komandas kapteiņa funkcijas. Līdz ar "Jets" franšīzes pārcelšanos uz Fīniksu uz turieni devās arī Tkačuks, kam ar klubu bija spēkā esošs līgums.

Savā pirmajā sezonās Fīniksas "Coyotes" rindās Tkačuks ieguva Morisa Rišāra balvu, kā arī piedalījās līgas Visu Zvaigžņu spēlē. Arī turpmākās sezonās hokejistam bija veiksmīgas. Starp 1999. un 2001. gadu Tkačuks izlaida daudz spēļu savainojumu dēļ, kā rezultātā tika aizmainīts uz Sentluisas "Blues" vienību. 2006.—07. sezonā Tkačuks tika aizmainīts uz Atlantas "Thrashers", taču jau vasarā atgriezās "Blues" rindās. 2010. gada 7. aprīlī Kīts paziņoja par karjeras beigšanu.

ASV izlases rindās spēlējis četros olimpisko spēļu turnīros, 2002. gadā kopā ar izlasi izcīnot sudraba medaļu.

Ārējās saites 

1972. gadā dzimušie
ASV hokejisti
Vinipegas "Jets" spēlētāji
Arizonas "Coyotes" spēlētāji
Sentluisas "Blues" spēlētāji
Atlantas "Thrashers" spēlētāji
Hokejisti 1992. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Talkavano

Talkavano () ir pilsēta Čīlē, Biobio reģionā. Būtībā Talkavano ir Konsepsjonas piepilsēta, Čīles otras lielākās aglomerācijas daļa. Talkavano ir viena no nozīmīgākajām ostas pilsētām Čīlē, un tās tautsaimniecība ir galvenokārt balstīta uz zivjrūpniecību un zvejošanu.

 pilsētu nopietni skāra 2010. gada Čīles zemestrīce un tai sekojošais cunami vilnis. Nedēļu vēlāk tika ziņots, ka miruši 20 cilvēki un 18 pazuduši bez vēsts. Aptuveni 80% no pilsētas iedzīvotājiem palika bez pajumtes.

Talkavano bāzējas Čīles augstākās futbola līgas klubs Club Deportivo Huachipato.

Atsauces

Ārējās saites 

 Talkavano 
  thno.info 
 ASMAR - Astillero de Talcahuano 

Čīles pilsētas
Edijs Šors

Edijs Viljams Šors (; dzimis , miris ) bija kanādiešu hokejists, aizsargs, kurš visu savu karjeru aizvadīja NHL klubā Bostonas "Bruins" un kurš savas spēlētāja karjeras laikā četras reizes ieguva Harta balvu, kas tiek pasniegta NHL sezonas vērtīgākajam spēlētājam.

Spēlētāja karjera 
Starp 1924. un 1926. gadu Šors spēlēja Rietumkanādas hokeja līgā, taču, tai pārstājot savu darbību 1926. gadā, Šora tiesības tika pārdotas NHL klubam Bostonas "Bruins", kura rindās 1926.—1927. sezonā Edijs aizvadīja 40 spēles.

Spēlējot "Bruins" rindās, Šors 1929. un 1939. gadā izcīnīja Stenlija kausu. Savas karjeras gaitā uzreiz četras reizes (1933., 1935., 1936. un 1938. gadā) aizsargs izcīnīja arī Harta balvu, kā arī piedalījās septiņās NHL Visu Zvaigžņu spēlēs.

Pēc 1939. gadā izcīnītā Stenlija kausa Šors lēma beigt savu spēlētāja karjeru, 1939.—40. sezonā iegādājoties Amerikas hokeja līgas klubu Springfildas "Indians", kura rindās turpināja spēlēt vēl nākamās trīs sezonas.

Ārējās saites 

1902. gadā dzimušie
1985. gadā mirušie
Kanādas hokejisti
Bostonas "Bruins" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokeja slavas zālē uzņemtie