1605. gads Latvijā

Šajā lapā ir apkopoti 1605. gada notikumi pašreizējās Latvijas teritorijā, kuras Kurzemes un Zemgales novadi atradās Kurzemes hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales novadi Pārdaugavas hercogistes sastāvā (Žečpospoļitas province). Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, bet dienviddaļā Grobiņas apgabals, kuri nebija pakļauti Kurzemes hercogistei. Šajā laikā notika karadarbība starp Žečpospoļitu un Zviedrijas karalisti.

Notikumi Latvijas teritorijā

Nezināms laiks vai visa gada laikā 
 Livonijas lielhercogs skaitījās Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa.

 Kurzemes un Zemgales hercogistes Kurzemes daļu pārvaldīja Vilhelms Ketlers, bet Zemgales un Sēlijas daļu viņa brālis Frīdrihs Ketlers.

 Ap 4000 zviedru karavīru grāfa Frederika Joahima Mansfelda vadībā izcēlās krastā Daugavgrīvā un aplenca Daugavgrīvas pili, sākot gatavoties Rīgas aplenkšanai.

 Pēdējo reizi Kurzemes landtāgs tika noturēts Bauskas pilī.

 Namnieku opozīcijas cīņas rezultātā Nikolaju Eki un viņa radiniekus atcēla no rātskungu amatiem un viņu īpašumus rekvizēja.

 Nodega Žagares vecā Sv. Pētera un Pāvila baznīca. 

 Vācu mācītājs un teologs (latviešu rakstniecības pamatlicējs) Georgs Mancelis pārcēlās uz Jelgavu.

 Pirmo reizi vēstures avotos tika minētas apdzīvota vieta - Bukaiši.

 Jēkabs Šverins (Jacob III) sāka mantot Alšvangas muižu.

 Rīgas Domā tika uzstādīta Teodora Rīgemana epitāfija (valsts nozīmes piemineklis).

 Mollīna tipogrāfija Rīgā izdeva 1 jaunu grāmatu.

Maijs 
 31. maijs — Sigismunds III apstiprināja Valentīnam fon Hevelnam patronāta tiesības pār Ēveles baznīcu, kā rezultātā Ēveles draudze tika nošķirta no apkārtējām bīskapa un kroņa muižām.

Jūnijs 
 3. jūnijs — Rīgas rāte izsniedza amata šrāgas Rīgas latviešu važoņiem.

Augusts 
 11. augusts — Kārlis IX ar savu floti ieradās Rīgas ostā, lai sagūstītu 13 holandiešu kuģus. Holandieši bija paspējuši no Rīgas aizbraukt. No zviedru kuģiem nokāpa 3,5 tūkstoši vīru liels karaspēks un grāfa Mansfelda vadībā tuvojās Rīgai. Uz Rīgu sūtītos sūtņus rīdzinieki pie Smilšu vārtiem nošāva. Zviedri sāka postīt Rīgas priekšpilsētu (nopostītas 4 vējdzirnavas, Ģertrūdes baznīca un Jura hospitāļa rija).

 12. augusts — Zviedri turpināja postīt Rīgas pievārti, Babīti un Biķerus.

 23. augusts — Grāfs Mansfelds nosūtīja Rīgai vēstuli ar uzaicinājumu padoties zviedriem. Rīdzinieki šo uzaicinājumu noraidīja.

Septembris 
 13. septembris — Pie Rīgas atkal ieradās Kārlis IX ar lielu karaspēku un aplenca Rīgu.

 23. septembris — Rīgai tika nosūtīts atkārtots uzaicinājums padoties.

 25. septembris — Lietuvas lielhetmanis Hodkevičs savāca Žečpospoļitas karaspēku un forsētā maršā veda to uz Rīgu.

 26. septembris — Kārlis IX ar savu karaspēku atstāja Rīgu un devās pretī Hodkeviča vadītajiem poļu spēkiem.

 27. septembris — Pie Salaspils notika kauja, kurā apvienotais Polijas-Lietuvas kopvalsts un Kurzemes un Zemgales hercogistes karaspēks Lietuvas dižkunigaitijas karavadoņa Jana Karola Hodkeviča vadībā būdams mazākumā sakāva Zviedrijas karaļa Kārļa IX karaspēku. Pašu Zviedrijas karali no gūsta vai bojāejas izglāba kāds vidzemnieks Vrēde, kas noleca no sava zirga, ļaudams karalim, kurš bija zaudējis savu zirgu, aizjāt līdz Rīgai. Šī bija lielākā kauja Polijas-Zviedrijas kara gaitā (kaujā piedalījās ap 15 000 cilvēku).

 Ap 4000 zviedru karavīru izlaupīja Tukuma veco pili un Šlokenbekas nocietināto muižu.

 Zviedru karaspēka vadonis grāfs Mansfelds izpostīja Rīgas priekšpilsētu, kā rezultātā tika nodedzināta arī Sv. Ģertrūdes baznīcas ēka.

 Rīgas aplenkums tika pārtraukts.

Kultūra 
 Mollīna tipogrāfija laida klajā Bazīlija Plīnija dziedājumu “Uzvara” (“Victotia”), kas cildina Karola Hodkeviča uzvaru pār zviedru karaspēku Salaspils kaujā.

Zinātne

Dzimuši

Miruši 
 Bazīlijs Plīnijs, mediķis, humānists un dzejnieks. Dzimis Rīgā ap 1540 gadu vai vēlāk.
 18. jūnijs — Salomons Frencelis, zinātnieks, humānists un dzejnieks, Rīgas Domskolas inspektors (dzimis 1561.)

Latvija
 
Notikumi Latvijā pēc gada