joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Roja (Abavas pieteka)

Roja (arī Bunkupe, Rojas strauts, Rojupe, Rojupīte) ir Abavas kreisā krasta pieteka Tukuma novadā.

Iztek no Spuru dīķa. Augštecē tek ziemeļaustrumu, vidustecē — ziemeļu, bet lejtecē — austrumu virzienā pa lauksaimnieciski apgūto Spārnenes viļņoto līdzenumu. Gultne sekla, 1960. gados regulēta. Ietek Abavā pie Vecsātiem. Lielākās pietekas — Kannenieku strauts un Tojārtu grāvis. Upi šķērso valsts autoceļi P121 (Tukums—Kuldīga) un V1452 (Džūkste—Irlava—Jaunsāti). Tās krastos atrodas Grenči, Lapsas un Vecsāti. Upē aug glīvenes un niedres, sastopamas sīkās zivis.

Atsauces 

Tukuma novada upes
Kandavas novada upes
Žīdu strauts

Žīdu strauts ir Abavas kreisā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Tek austrumu virzienā. Ietek Abavā lejpus Sātiem. Lielākā pieteka - Skrimbu strauts. Žīdu strautu trīsreiz šķērso valsts autoceļš P121 (Tukums—Kuldīga), kā arī V1452 (Džūkste–Irlava–Jaunsāti).

Atsauces

Tukuma novada upes
Kandavas novada upes
Leons Leventons

Leons Leventons (;  Galaca — ) bija Rumānijas un Francijas šahists.

Biogrāfija 
Pārstāvējis Rumānijas komandu neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē 1924. gadā. Vēlākajos gados vairāk pazīstams kā šaha problēmists. Sastādījis vairāk nekā 1200 kompozīciju, savā daiļradē pievērsies arī tādām tēmām kā retrogrādā analīze un palīgmats. 1956. gadā kļuvis par FIDE starptautisko arbitru šaha kompozīcijā. 1962. gadā emigrējis uz Franciju.

Atsauces

Ārējās saites 
  šahista profils vietnē chessgames.com
  šahista profils vietnē 365chess.com
  šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"

1889. gadā dzimušie
1963. gadā mirušie
Galacas žudecā dzimušie
Francijas šahisti
Rumānijas šahisti
Šaha problēmisti
Riekstkoki

Riekstkoki (Juglans) ir riekstkoku dzimtas ģints. No vairākām šīs ģints sugām iegūst pārtikā lietojamus valriekstus, tāpēc šo ģinti mēdz dēvēt arī par valriekstu kokiem. No dažām ģints sugām iegūt koksni, kuru izmanto mēbeļu ražošanā un tās preču zīme ir "riekstkoka koksne".

Klasifikācija 
Riekstkoku ģintī ietilpst 21 suga.

 
 
 , arī valriekstkoks
 
 
 
 , arī Ķīnas riekstkoks
 
 
 
 , arī Japānas riekstkoks

Atsauces 

Riekstkoku dzimta
Gailīšu strauts (Vēdzeles pieteka)

Gailīšu strauts ir Vēdzeles kreisā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Tek austrumu virzienā. Ietek Vēdzelē augšpus Gobu kapiem. Gailīšu strautu nešķērso valsts autoceļi, tā krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

Atsauces

Tukuma novada upes
Kandavas novada upes
Vēdzeles pietekas
Ventas baseina upes
Vilfords Brimlijs

Antonijs Vilfords Brimlijs (, dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris. Viņš ir filmējies tādās filmās kā "Ķīnas sindroms" (The China Syndrome, 1979), "Radījums" (1982), Cocoon (1985), un "Firma" (1993). Pirms Brimlijs uzsāka aktiera gaitas 1969. gadā, viņš bija zemnieks un rodeo jātnieks. Kad pieņēmās svarā, kļuva par kalēju un tikai tad kļuva par kinoaktieri.

Ārējās saites

Amerikāņu kinoaktieri
Jūtā dzimušie
Pudāns

Pudāns var būt:

 Herberts Pudāns;
 Viktors Pudāns.

Skatīt arī 
 Putāns

Latviešu uzvārdi
1976. gada neoficiālā šaha olimpiāde

1976. gada neoficiālā šaha olimpiāde notika no 1976. gada 24. oktobra līdz 15. novembrim Lībijas galvaspilsētā Tripolē. Tā tika rīkota kā alternatīva oficiālai 22. šaha olimpiādei, kas tajā pašā laikā tika izspēlēta Izraēlas pilsētā Haifā.

Politiskās intrigas 
Dažādu iemeslu dēļ 1974. gadā Argentīna, Irāna un Zviedrija atteicās no tiesībām rīkot 1976.gada šaha olimpiādi, līdz ar to FIDE par olimpiādes rīkotāju apstiprināja vienīgo atlikušo pretendentu Izraēlu. Tas izraisīja daudz strīdu, jo Padomju Savienība un citas Austrumu bloka valstis pēc Sešu dienu kara bija pārtraukušas diplomātiskas attiecības ar Izraēlu, bet visas arābu valstis neatzina Izraēlas valsti kopš tās izveidošanas. Protestējot pret FIDE lēmumu par šaha olimpiādes rīkošanas vietu, Austrumu bloka valstis ar Padomju Savienību priekšgalā boikotēja oficiālo olimpiādi Haifā. Arī arābu FIDE dalībvalstis atteicās spēlēt Haifā, bet tās vietā tajā pašā laikā rīkoja savu olimpiādi Tripolē. 

Lai gan neoficiālā Tripoles olimpiāde bija  politiski uzlādēts notikums, faktiskais šaha spēlēs līmenis tajā bija zems. Neviena no šaha lielvalstīm uz Lībiju neatbrauca, tur nespēlēja neviens lielmeistars. Tikai Filipīnas, Itālija, un Urugvaja bija vienīgās valstis, kas nosūtīja komandas uz abām olimpiādēm, bet neviena no viņām nespēja iegūt medaļas kaut vienā no tām.

Galvenais olimpiādes organizators bija Muamars Kadāfi.

Olimpiādes rezultāti 
Komandas sacentās turnīrā pēc Šveices sistēmas 13 kārtās.

{| class="wikitable sortable"
!  !! Komanda !! Punkti
|-
| bgcolor="gold"|1 ||  || 38½
|-
| bgcolor="silver"|2 ||  || 36
|-
| bgcolor="cc9966"|3 ||  || 34½
|-
| 4 ||  || 33½
|-
| 5/6 ||  || 32½
|-
| 5/6 ||  || 32½
|-
| 7 ||  || 29½
|-
| 8/9 ||  || 27½
|-
| 8/9 ||  || 27½
|-
| 10-12 ||  || 27
|-
| 10-12 ||  || 27
|-
| 10-12 ||  || 27
|-
| 13-15 ||  || 26½
|-
| 13-15 ||  || 26½
|-
| 13-15 ||  || 26½
|-
| 16-18 ||  || 26
|-
| 16-18 ||  || 26
|-
| 16-18 ||   Dienvidjemena || 26
|-
| 19-22 ||  || 25½
|-
| 19-22 ||  || 25½
|-
| 19-22 ||  Ziemeļjemena || 25½
|-
| 19-22 ||  || 25½
|-
| 23 ||  || 25
|-
| 24-27 ||  || 24½
|-
| 24-27 ||  || 24½
|-
| 24-27 ||  || 24½
|-
| 24-27 ||  || 24½
|-
| 28 ||  || 20½
|-
| 29 ||  || 20
|-
| 30 || || 18½
|-
| 31/32 ||  || 18
|-
| 31/32 ||  || 18
|-
| 33 ||  || 17½
|-
| 34 ||  || 7
|}

Skatīt arī 
 22. šaha olimpiāde

Atsauces

Ārējās saites 
 olimpbase.org: "The Against Chess Olympiad": Tripoli 1976 

Šaha olimpiādes
1976. gads sportā
Šahs Lībijā
Kostomukša

Kostomukša (, , ) ir pilsēta Karēlijas Republikā Krievijas Federācijā, kas atrodas 35 kilometrus no robežas ar Somiju. Kalnrūpniecības centrs.

Vēsture 
1946. gadā apkārtnē tika atklātas dzelzs rūdas atradnes. 1973. gadā tika noslēgts PSRS — Somijas starpvalstu līgums par sadarbību dzelzs rūdas bagātināšanas kombināta celtniecībā. Pilsētas un rūdas ieguves un apstrādes infrastruktūras būvniecībā piedalījās Somijas uzņēmums Lemminkäinen.

Pilsēta veidojusies kā šajā kombinātā strādājošo mājvieta. 1977. gadā apdzīvotai vietai tika piešķirts pilsētciemata statuss, bet 1983. gadā tā kļuva par pilsētu. 1981. gadā konkursa kārtībā tika izvēlēts pilsētas nosaukums - to nosauca veca karēļu ciema vārdā, kas atradās mūsdienu kombināta teritorijā. 1982. gadā kombināts sāka ražot pirmo produkciju.

Atsauces

Ārējās saites 

Uzņēmums "Kareļskij okatiš"

Karēlijas Republikas administratīvais iedalījums
Latvijas Asociācija sabiedrisko attiecību profesionāļiem

Latvijas Asociācija sabiedrisko attiecību profesionāļiem (LASAP) ir sabiedrisko attiecību profesionāļu apvienība, kas dibināta .

Kā vienu no LASAP tradīcijām jāmin ikgadējo nozares komunikācijas profesionāļu apbalvošanu ar LASAP Gada balvu "Zelta Poga" vairākās nominācijās, tai skaitā par mūža ieguldījumu. LASAP Gada balvas ieguvēji saņem sabiedrisko attiecību profesionāļu izcilības simbolu – pogu, kas ir veidota no apzeltīta sudraba un simbolizē karjeras izaugsmi. Asociācija apvieno simtiem profesionāļu, veidojot kopīgus profesionālās pieredzes pasākumus — labās prakses pēcpusdienas, kurās dažādu jomu profesionāļi dalās ar savas darba ikdienas izaicinājumiem un veiksmēm, tādējādi uzlabojot vispārējās nozares biedru zināšanas.

Atsauces

Ārējās saites 
LASAP tīmekļa vietne
LASAP Facebook

Latvijas nevalstiskās organizācijas
Muldnieku dīķis

Muldnieku dīķis ir uz mākslīga ūdenskrātuve Tukuma novada Jaunsātu pagasta centrālajā daļā. Uz ziemeļaustrumiem no dīķa atrodas autoceļš V1462 (Zemīte–Jaunsāti).

Atsauces 

Tukuma novada ezeri
Jaunsātu pagasts
Kannenieku strauts (Rojas pieteka)

Kannenieku strauts ir Rojas kreisā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Rojā pie Tukuma novada robežas. Kannenieku strautu šķērso valsts autoceļš P121 (Tukums—Kuldīga), tā krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

Atsauces

Tukuma novada upes
Kandavas novada upes
Ventas baseina upes
Stūru strauts

Stūru strauts ir Krumešu dīķa pieteka Tukuma novadā. 

Tek ziemeļrietumu virzienā. Nosacīti ietek nosusinātajā Krumešu dīķī, no kurienes tālāk tek kā Krumešu strauts. Stūru strautu šķērso valsts autoceļš V1462 (Zemīte–Jaunsāti).

Atsauces

Tukuma novada upes
Kandavas novada upes
Ventas baseina upes
Kema

Kema (, , ) ir pilsēta pie Kemas upes ieteces Baltajā jūrā Karēlijas Republikā Krievijas Federācijā. Kemas rajona centrs.

Vēsture 
Rakstos zināma no 15. gadsimta. 1450. gadā Kemu uzdāvināja Solovku klosterim. 1579. un 1580. gadā somi, bet 1590. gadā zviedri pilsētu nopostīja. Pilsēta attīstījās kā zvejniecības centrs. 

Krievijas pilsoņu kara laikā 1918. gada 10. aprīlī pilsētai uzbruka somu karaspēks, tomēr uzbrukums tika atsists. 1918. gada 2. jūlijā to ieņēma amerikāņu un britu vienības. Pēc pilsoņu kara Kemā tika izveidots sadales punkts ieslodzīto pārvešanai uz Solovku nometni un pilsētā atradās nometnes administrācija.

Cilvēki 
Uz Kemu 1911. gadā tika izsūtīts rakstnieks Jevgeņijs Zamjatins (Евгений Иванович Замятин, 1884 — 1937).

Atsauces

Ārējās saites
Ghettozloba

GhettoZloba ir 2002. gada vasaras beigās Valmierā izveidota alternatīvās/pankmūzikas grupa, kurā apvienojušies četri draugi, no kuriem trīs savulaik mācījās vienā klasē Valmieras ģimnāzijā.

Grupa pirmsākumos nospēlē prāvu skaitu dažādu koncertu uz lielākām un mazākām skatuvēm ("Sinepes un Medus", "Blieziens", "Nokia Open stage", "Sutas balss", "Zvērā" u.c.) vairāki gabali (Kam man?, Celiņš, 8 mierīgie) arī rotējuši Latvijas radiostacijās (Radio SWH, Radio SWH Rock, Radio NABA, Radio 3, Radio Mazsalaca u.c.), "Kam man?" ticis iekļauts neatkarīgās mūzikas izlasē "Odekalons 2003".  Ghettozloba piedzīvo vairākkārtējas sastāva izmaiņas, kas daļēji arī patraucē grupai pabeigt ierakstīt tās agrīno daiļradi un pabeigt darbu pie pirmā albuma.

Vēsture

Pamats sirdsmieram (2009—2014) 
2014. gada 22. septembrī grupa Ghettozloba laiž klajā savu pirmo studijas albumu , kurā apkopots tās muzikālais veikums pēdējo gadu laikā, šoreiz malā noliekot ansambļa agrīno daiļradi. Albums ierakstīts un miksēts Rīgā, studijā „Lauska”, skaņu inženieris Kaspars Bārbals, savukārt dziesmas „Par vienu dienu īsāka dzīve” un „Ērkšķogas” tapušas Valmierā, studijā Hodila Records, skaņu inženieri Artūrs Skujiņš Meijiņš un Lomix (Ģirts Laumanis). Par noformējumu rūpējās Mārtiņš Danevičs. Albumā ir apkopoti astoņi skaņdarbi, no kuriem divi, iespējams, ir jau bija dzirdēti pirms tam, taču pārējie — ierakstīti pirmo reizi. "Pamats sirdsmieram" — šis vārdu salikums raksturo grupas radošos procesus tagad, un tāds ir arī šī kopuma jeb skaņu plates vārds.

Noslēdzot "Pamats sirdsmieram" posmu, Ghettozloba publicē video dziesmai "Paliec dzīvs", kurā apkopoti spilgtākie un emocionālākie brīži no albuma tūres koncertiem 2014. gada nogalē Valmierā, Rīgā, Smiltenē, Jelgavā un Liepājā. "Paliec dzīvs" iekļauts arī Latvijas Punk/HC izlasē Nr.7.

Kā tas var būt (2016) 
2016. gada septembrī Ghettozloba laiž klajā jaunu skaņdarbu ar nosaukumu un reizē arī jautājumu — "Kā tas var būt", kurā pauž savu nostāju par procesiem sabiedrībā, par ļaužu rīcību un attieksmi vienam pret otru, pret apkārtējo vidi. Kādēļ, būdami neizpratnē par dažādiem notikumiem un pieredzēto, uzdodam viens otram jautājumu — kā tas var būt..!? Kā ir iespējams, ka cilvēki tik bieži paiet garām, novēršas, kā arī hierarhiski pārvērtē sevi, savu vietu un lomu — to reizēm ir tik grūti izskaidrot. Vēlme stāvēt tam visam pāri arī ir galvenais motīvs, kas izskan ar pēdējiem akordiem — to mūsu prāti nekad neņems pretī, to mūsu sirdis neielaidīs iekšā!

Ieraksts tapis 2016. gada augusta sākumā, studijā KS Records, Kārļa Šteinmaņa virsvadībā.

"Kā tas var būt" ir kā pāreja starp iepriekšējo, 2014. gadā izdoto albumu "Pamats sirdsmieram" un grupas jauno materiālu, pamazām ieskicējot nākamā albuma aprises.

Atsauces

Ārējās saites 
 GhettoZloba Facebook lapa

Hārdkora grupas
Latvijas mūzikas grupas
Alternatīvā roka grupas
Iļja Mečņikovs

Iļja Mečņikovs (; dzimis , miris ) bija krievu zoologs, pazīstams ar savu darbību imunoloģijā.

1864. gadā absolvējis Harkovas Universitāti. 1870. gadā kļuvis par Jaunkrievijas Universitātes profesoru. Radījis pirmo krievu mikrobiologu, imunologu un patologu skolu. 1887. gadā pārcēlies uz dzīvi Parīzē pēc Luija Pastēra uzaicinājuma. Bijis arī Pastēra dibinātā institūta direktora vietnieks.

1882. gadā atklājis fagocitozi. Ir darbi par novecošanas problēmām. 1908. gadā kopā ar Paulu Ērlihu saņēmis Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā 

Krievu zinātnieki
Nobela prēmijas laureāti fizioloģijā vai medicīnā
Harkivā dzimušie
Hermanis Hots

Hermanis Hots (; dzimis , miris ) bija vācu ģenerālpulkvedis Otrā pasaules kara laikā. 

Karoja kaujā par Franciju 1940. gadā. Vēlāk bija ievērojams tanku komandieris Austrumu frontē, kur komandēja 3. tanku grupu operācijas "Barabrosa" sākumposmā, ieņemot Minsku un Vitebsku, kā arī 4. tanku armiju operācijas "Blau" laikā. Staļingradas kaujas laikā ar 4. tanku armiju nesekmīgi centās pārraut 6. armijas ielenkumu. Piedalījās Trešajā Harkovas kaujā, Kurskas kaujā un 1943. gada Kijevas kaujā. 1943. gada decembrī nosūtīts rezervē līdz pat 1945. gada aprīlim.

Pēc kara ASV varas iestāžu notiesāts uz 15 gadiem par kara noziegumiem. Apžēlots 1954. gadā.

Ārējās saites 

Vērmahta virsnieki
Vācijas virsnieki
Dzelzs krusta Bruņinieka krusta kavalieri
Brandenburgā dzimušie
Kondopogas rajons

Kondopogas rajons (, ) ir Krievijas Karēlijas Republikas administratīvais rajons tās dienvidu daļā. Rajons robežojas ar Karēlijas Pieoņegas rajonu dienvidos, Prjažas rajonu dienvidrietumos, Soujarvu rajonu rietumos un Medvežjegorskas rajonu ziemeļos un ziemeļaustrumos, kā arī to apskalo Oņegas ezers no dienvidaustrumiem. 

Rajona Kondopogas pilsētā dzimuši slēpotājas Larisa Lazutina (Лариса Евгеньевна Лазутина, 1965) un Jevgēņija Medvedeva (Евгения Владимировна Медведева-Арбузова, 1976).

Karēlijas Republikas administratīvais iedalījums
SKS 49. ekspedīcija

SKS 49. ekspedīcija (Экспедиция МКС-49; Expedition 49 jeb ISS-49) bija Krievijas, ASV un Eiropas kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2016. gada septembra līdz oktobrim.

Apkalpe

Ārējās saites 

 49. ekspedīcija NASA mājas lapā 
 48./49. ekspedīcija Energija mājas lapā  
 49./50. ekspedīcija Energija mājas lapā  

49
2016. gads kosmonautikā
OSIRIS-REx

OSIRIS-REx (Origins, Spectral Interpretation, Resource Identification, Security, Regolith Explorer) ir ASV Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācijas (NASA) zonde asteroīda paraugu atgādāšanai uz Zemi. Tā tika palaista 2016. gada 8. septembrī. 2018. gada decembrī OSIRIS-REx sasniedza asteroīdu 101955 Bennu. 2023. gadā tai plānots atgriezties uz Zemes ar asteroīda iežu paraugiem.

Šī ir trešā programmas New Frontiers misija. Projekts izmaksājis aptuveni 800 miljonus ASV dolāru, neieskaitot nesējraķeti, kura maksāja 183,5 miljonus USD.

Lidojuma gaita 
OSIRIS-REx tika palaists  23:05 UTC ar nesējraķeti Atlas V/411 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-41.

2016. gada 28. decembrī tika veikts trajektorijas korekcijas manevrs DSM-1, izmantojot 354 kg degvielas. Mazāks korekcijas manevrs veikts 2017. gada 18. janvārī.
2017. gada 22. septembrī OSIRIS-REx veica Zemes pārlidojumu, iegūstot paātrinājumu ar planētas gravitācijas palīdzību. Ciešākā pietuvošanās bija 16:52 UTC  attālumā no Antarktīdas.

2018. gada 15. oktobrī tika veikts trajektorijas korekcijas manevrs AAM-2. 17. oktobrī tika nomesta TAGSAM paraugu atgriešanas sistēmas nosegplāksne.
3. decembrī OSIRIS-REx sasniedza 101955 Bennu, to pārlidojot 20 km attālumā. 31. decembrī zonde iegāja orbītā ap asteroīda ar augstumu no 1,4 km līdz 2 km.

2020. gada janvārī OSIRIS-REx sāka izlūkošanas misijas Recon B fāzi. 22. janvārī un 13. februārī zonde 620 m augstumā pārlidoja plānotās paraugu ņemšanas vietas Nightingale un Osprey (rezerves vieta). Martā sākās Recon C fāze. 3. martā zonde atstāja 1,4 km augsto orbītu, lai veiktu pārlidojumu virs Nightingale. Vistuvāk tā bija 251,6 augstumā. Pēc tam kosmiskais aparāts atgriezās 1,4 km orbītā. 15. aprīlī OSIRIS-REx vica pirmo paraugu ņemšanas izmēģinājumus virs Nightingale, pietuvojoties asteroīda virsmai līdz 65 metriem.
27. maijā notika 250 m pārlidojums virs Osprey vietas.
Otrais paraugu ņemšanas izmēģinājumus virs Nightingale notika 11. augustā, pietuvojoties asteroīda virsmai līdz 40 metriem.

20. oktobrī 22:13 UTC OSIRIS-REx nolaidās un savāca iežu paraugus. Pēc tam zonde atgriezās iepriekšējā orbītā.

2021. gada 7. aprīlī zonde pēdējo reizi veica pietuvināšanos asteroīda virsmai.
10. maijā OSIRIS-REx atstāja asteroīda orbītu un sāka 2 gadu ceļu uz Zemi.

Atsauces

Ārējās saites 
 OSIRIS-REx website NASA
 OSIRIS-REx website University of Arizona
 OSIRIS-REx ESA eoPortal
 OSIRIS-REx (New Frontiers 3) Gunter Dirk Krebs

NASA kosmiskie aparāti
Starpplanētu zondes
Diāna Dadzīte

Diāna Dadzīte (dzimusi ) ir latviešu vieglatlēte, startē mešanas disciplīnās.

Piedalījusies 2016. gada vasaras paraolimpiskajās spēlēs, kurās bija Latvijas karognesēja atklāšanas ceremonijā. Startējot šķēpa mešanas F55/F56 medicīnas grupā, sportiste izcīnīja uzvaru ar jaunu pasaules rekordu F55 grupā — 23,26 m. Ieguva arī bronzas medaļu diska mešanā. Ar panākumiem startējusi arī citās augsta mēroga sacensībās. 2017. gada pasaules čempionātā vieglatlētikā, kas norisinājās Londonā, Dadzīte izcīnīja zelta medaļu lodes grūšanā un šķēpa mešanā. Šķēpa mešanā savā medicīnas grupā F55 Dadzīte šķēpu aizmeta 27,07 metrus tālu, uzstādot jaunu personisko un pasaules rekordu. 2019. gada Pasaules čempionātā paravieglatlētikā Dubaijā Diāna Dadzīte izcīnīja zelta medaļu šķēpa mešanā. 2020. gada vasaras paraolimpiskajās spēlēs startējot F55 ieskaites grupā diska mešanā viņa izcīnīja otro vietu, savukārt šķēpa mešanā viņa izcīnīja trešo vietu.

2017. gada 18. novembrī apbalvota ar Triju Zvaigžņu ordeņa 5. šķiru.

Atsauces

Ārējās saites 

 

1986. gadā dzimušie
Latvijas vieglatlētes
Paraolimpisko spēļu dalībnieki
Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Limburgiešu valoda

Limburgiešu valoda (Lèmburgs) ir rietumģermāņu valoda, kas galvenokārt izplatīta Nīderlandes provincē Limburgā un Beļģijas provincē Limburgā, kā arī Vācijas vēsturiskajā apgabalā Reinzemē. Limburgiešu valodai ir arī daudz kopīgas iezīmes ar nīderlandiešu valodu un vācu valodu. Nereti tā tiek uzskatīta vai nu par nīderlandiešu, vai nu par vācu valodas dialektu. Kopējais limburgiešu valodas pratēju skaits tiek lēsts ap 1,3 miljoniem.

Rietumģermāņu valodas
Nīderlandes valodas
Beļģijas valodas
Vācijas valodas
Distrikts

Distrikts ( — ‘atsevišķi novilkt’) ir administratīvi teritoriālā iedalījuma vienība vairākās valstīs, kuru parasti kontrolē vietējā pārvalde. Distrikti atšķirīgās valstīs var būt gan pirmā līmeņa administratīvā iedalījuma vienība, gan zemāka līmeņa vienība.

Distriktu saraksts 
 Austrijas distrikti (Austrijas otrā līmeņa administratīvais iedalījums)
 Austrumtimoras distrikti
 Bahamu distrikti
 Bamako — vienīgais distrikts Mali
 Belizas distrikti
 Botsvanas distrikti
 Brunejas distrikti
 Butānas distrikti
 Dienvidāfrikas distrikti (Dienvidāfrikas otrā līmeņa administratīvais iedalījums)
 Federālais distrikts — īpaša administratīvā iedalījuma vienība Brazīlijā
 Kolumbijas distrikts, arī Vašingtona — Amerikas Savienoto Valstu galvaspilsēta un federālais apgabals
 Kotdivuāras distrikti
 Lesoto distrikti
 Luksemburgas distrikti
 Malāvijas distrikti (Malāvijas otrā līmeņa administratīvais iedalījums)
 Maurīcijas distrikti (Maurīcijas otrā līmeņa administratīvais iedalījums)
 Nauru distrikti
 Papua-Jaungvinejas distrikti (Papua-Jaungvinejas trešā līmeņa administratīvais iedalījums)
 Portugāles distrikti
 Santomes un Prinsipi distrikti (Santomes un Prinsipi otrā līmeņa administratīvais iedalījums)
 Singapūras distrikti
 Sjerraleonas distrikti (Sjerraleones otrā līmeņa administratīvais iedalījums)
 Surinamas distrikti
 Ugandas distrikti (Ugandas otrā līmeņa administratīvais iedalījums)
 Tuvalu distrikti

Skatīt arī 
 Apgabals

Administratīvā iedalījuma vienības
Lahdenpohja

Lahdenpohja (, ) ir pilsēta Karēlijas Republikā Krievijas Federācijā. Lahdenpohjas rajona centrs Ladogas ezera līča krastā. Finiera rūpniecības centrs.

Vēsture 
Ap 1500. gadu Lahdenpohjas vietā bija neliels zvejnieku ciems. Pēc 1617. gada Stolbovas miera līguma apdzīvotā vieta iekļāvās Zviedrijas sastāvā. Ziemeļu kara rezultātā 1721. gadā tā iekļāvās Krievijas impērijā. No 1809. gada — Krievijas impērijas Somijas lielhercogistes sastāvā. Starp pasaules kariem Lahdenpohja ietilpa Somijā, un līdz 1924. gadam tās nosaukums bija Sieklahti. Ziemas kara rezultātā Lahdenpohja tika iekļauta PSRS, bet pilsētas somu iedzīvotāji evakuējās uz Somiju. Turpinājuma karā Somijas karaspēks 1941. gada augustā ieņēma Lahdenpohju un daļa iedzīvotāju atgriezās. Pēc kara Lahdenpohja atkal iekļāvās PSRS un somu iedzīvotāji atkal pameta pilsētu.

Atsauces

Ārējās saites 

 Lahdenpohjas finiera kombināts "Bumex"
Medvežjegorska

Medvežjegorska (, , ) ir pilsēta  Karēlijas Republikā Krievijas Federācijā. Medvežjegorskas rajona centrs Oņegas ezera līča krastā.

Vēsture 
Līdz 1938. gadam, kad tā ieguva pilsētas tiesības, apdzīvotās vietas nosaukums bija Medvežja Gora (), bet dzelzceļa stacija šādi saucas arī mūsdienās. Pilsēta veidojusies ap Murmanskas līnijas dzelzceļa staciju, kura uzcelta Pirmā pasaules kara laikā, 1916. gadā. 1919. gada maijā Medvežja Goru ieņēma angļu-amerikāņu karaspēks. Šeit tika izveidota Oņegas ezera hidroplānu bāze. No 1930. gada Medvežjegorska bija Baltās - Baltijas jūras kanāla celtniecības galvenā bāze un šeit atradās ieslodzīto nometne "Belbaltlag"(Белбалтлаг). 1938. gadā Medvežjegorskai tika piešķirtas pilsētas tiesības. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 6. decembra līdz 1944. gada 23. jūnijam Medvežjegorsku ieņēma Somijas karaspēks.

Atsauces

Ārējās saites
Šautrupe

Šautrupe ir Lestenes upes kreisā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Lestenes lejpus Mariņmuižas dīķa. Šautrupi nešķērso valsts autoceļi, tā krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

Atsauces

Tukuma novada upes
Lielupes baseina upes
Lestenes upes pietekas
Bebrupe (Abavas pieteka)

Bebrupe ir Abavas labā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Iztek - uz dienvidiem no Oksles. Tek dienvidu virzienā. Ietek Abavā iepretim Jaunkalnu mājām. Bebrupi šķērso valsts autoceļi V1393 (Purmaļi–Oksle–Cēre), V1435 (Līgas–Zentene–Rideļi) un A10 (Rīga—Ventspils), tās krastos atrodas Kandavas stacija.

Atsauces

Tukuma novada upes
Kandavas novada upes
Luiss de Gongora

Luiss Gongora i Argote (; dzimis , miris ) bija Spānijas Zelta laikmeta dzejnieks un garīdznieks. Kopā ar savu pretinieku Fransisko de Kevedo tiek uzskatīts par sava laika izcilāko spāņu dzejnieku. Gongoras izveidoto stilu, sauktu par culteranismo, daudz ekspluatēja ne tik talantīgie Gongoras sekotāji, tāpēc pēc nāves Gorgonora tika piemirsts, tomēr atguva popularitāti 20. gadsimtā.

Korrehidora dēls. Studēja Salamankas Universitātē. Strādāja par kanoniķi dzimtās Kordovas katedrālē. No 1589. līdz 1609. gadam baznīcas uzdevumos daudz ceļoja pa Spāniju. 1617. gadā tika iecelts par karaļa kapelānu un līdz 1626. gadam dzīvoja karaļa Felipes III galmā Madridē. 1627. gadā nopietni saslima un atgriezās dzimtajā Kordovā, kur mira lielā trūkumā.

Ārējās saites 
 
 

Andalūzijā dzimušie
Spāņu rakstnieki
Spāņu valodā rakstošie
Oloņeca

Oloņeca (, , ) ir pilsēta Karēlijas Republikā Krievijas Federācijā. Oloņecas rajona centrs. Vienīgā Karēlijas Republikas pilsēta, kurā absolūtais vairākums iedzīvotāju ir karēļi (58 %).

Vēsture 
Rakstos no 1137. gada. Pēc 1617. gada Stolbovas miera līguma Krievijas robeža ar Zviedriju atradās 40 kilometrus no pilsētas. 17. gadsimta vidū Oloņeca tika izveidota kā spēcīgs pierobežas cietoksnis. Tas 1741. gadā nodega un vairs netika atjaunots. Pētera I pilsētas apkaimē tika nodibinātas kara rūpnīcas. No 1801. līdz 1922. gadam eksistēja Oloņecas guberņa, tomēr guberņas centrs bija Petrozavodska. Otrā pasaules kara laikā Oloņecu no 1941. gada 5. septembra līdz 1944. gada 25. jūnijam bija ieņēmis Somijas karaspēks.

Cilvēki 
Oloņecā dzimis poļu pretošanās kustības līderis Vitolds Pileckis (Witold Pilecki, 1901 – 1948).

Atsauces

Ārējās saites
Gravu dīķis (Pūres pagasts)

Gravu dīķis (arī Gravu dzirnavezers) ir uz Zvarītes upes izveidota mākslīga ūdenskrātuve Tukuma novada Pūres pagasta dienvidos. Iztek Zvarītes upe uz Abavu.

Atsauces 

Tukuma novada ezeri
Pūres pagasts
Kalnupe (Engures ezera pieteka)

Kalnupe (dažādos upes posmos arī Čukņupe, Ezernieku upe, Jānīšupe, Jāņupīte, Kanupe, Klankšupe, Plaušupe, Plaušupīte, Rideļupīte, Silupīte) ir Engures ezera pieteka Tukuma novadā.

Iztek - uz ziemeļaustrumiem no Lamiņiem. Stipri līkumojot un caurtekot vairākas ūdenstilpes, tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Engures ezera dienvidu galā. Caurtek Klinku dīķim, Dzirciema ezeram, Rideļu dzirnavezeram. Lielākā pieteka - Ķilmupe. Kalnupi šķērso valsts autoceļi V1436 (Brīvnieki–Dzirciems–Jēči), V1435 (Līgas–Zentene–Rideļi), P128 (Sloka—Talsi) un V1441 (Rideļi–Engure), tās krastos atrodas Kalnupes un Ezermuiža.

Atsauces 

Tukuma novada upes
Engures novada upes
Roberts Savaļnieks

Roberts Savaļnieks (dzimis  Valmierā) ir Latvijas futbolists, spēlē pussarga vai aizsarga pozīcijā, Latvijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) pārstāv Latvijas Virslīgas klubu FK Liepāja.

Karjera

Klubos 
Dzimis un sācis trenēties Valmierā, jau 12 gadu vecumā devās uz Liepāju un pievienojās kluba "Liepājas Metalurgs" jauniešu komandai. Latvijas Virslīgā debitēja 2009. gada 17. septembrī, nākot uz maiņu spēlē pret Olimps/RFS. Kopumā piecu sezonu laikā "Liepājas Metalurga" sastāvā aizvadīja 80 spēles Virslīgā, gūstot piecus vārtus. 

2014. gada janvārī parakstīja līgumu ar Polijas Ekstraklasa klubu Bjalistokas "Jagiellonia". Polijas augstākajā līgā debitēja , nākot uz maiņu spēlē pret Hožovas "Ruch". Tomēr komandas sastāvā nostiprināties neizdevās, un Polijas klubs nolēma līgumu nepagarināt. Tā paša gada jūnijā atgriezās Liepājā, pievienojoties jaunizveidotajam Virslīgas klubam FK Liepāja. 2015. gadā palīdzēja Liepājas klubam uzvarēt Virslīgā un kļuva par Latvijas čempionu.

Pirms 2016. gada sezonas uz īres līguma tiesībām pievienojās Virslīgas debitantiem Riga FC. 2016. gada oktobrī tika panākta vienošanās par Savaļnieka pāreju uz RFS, sākot ar 2017. gada sezonu.

Izlasē 
Pirmo reizi uz Latvijas izlasi tika izsaukts 2014. gada februārī pirms draudzības spēles pret Maķedoniju. Savaļnieks tika iekļauts spēles pieteikumā, bet laukumā neizgāja.
Latvijas izlasē debitēja  draudzības spēlē ar Slovākiju, spēli sāka sākumsastāvā, bet tika nomainīts 76. minūtē.

Atsauces

Ārējās saites 

1993. gadā dzimušie
Valmierā dzimušie
Latvijas futbolisti
Latvijas izlases futbolisti
FK Liepājas Metalurgs spēlētāji
FK RFS spēlētāji
Riga FC spēlētāji
FK Liepāja spēlētāji
Bjalistokas "Jagiellonia" spēlētāji
Deivids Tjūliss

Deivids Tjūliss (, dzimis ) ir angļu aktieris un kinorežisors. Viņa komerciāli sekmīgākā loma ir Remusa Vilksona loma Harija Potera filmu sērijā. Ieguvis Kannu kinofestivāla balvu "Labākais aktieris" par lomu filmā "Kailais" (1993).

Atveidojis lomas arī tādās filmās kā "Melnais skaistulis" (1994), "Pūķa sirds" (1996), "Septiņi gadi Tibetā" (1997), "Lielais Lebovskis" (1998), "Debesu valstība" (2005), "Zēns strīpainajā pidžamā" (2008), Anonymous (2011), "Kara zirgs" (2011), "RED aģenti 2" (2013), "Teorija par visu" (2014), "Makbets" (2015), I'm Thinking of Ending Things (2020). Filmējies arī seriālā ''Fārgo'' (2017).

Ārējās saites 
 

1963. gadā dzimušie
Lankašīrā dzimušie
Angļu kinoaktieri
Segeža

Segeža (, , , ) ir pilsēta  Karēlijas Republikā Krievijas Federācijā. Segežas rajona centrs Vigezera ziemeļrietumu krastā. Papīra rūpniecības centrs.

Vēsture 
Pilsēta radusies līdz ar Murmanskas dzelzceļa stacijas uzbūvi 1914. gadā. 1935. gadā apzīvotā vietā tika uzsākta celulozes-papīra kombināta celtniecība, kas arī mūsdienās ir pilsētas galvenais rūpniecības uzņēmums. 1939. gadā kombināts sāka darbu. 1943. gadā Segežai tika piešķirtas pilsētas tiesības.

Cilvēki 
Netālu no pilsētas atrodas kolonija, kurā 2011. gadā tika ieslodzīts Mihails Hodorkovskis.

Atsauces

Ārējās saites 

Segežas celulozes-papīra kombināts
Upmaļi (Liepnas pagasts)

Upmaļi, arī Upmala, izloksnē Upmola, ir ciems Alūksnes novada Liepnas pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 9 km no pagasta centra Liepnas, 42 km no novada centra Alūksnes un 243 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta daļēji izzudusi.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P42, Pērdejas upes krastā.

Atsauces 

Latvijas ciemi
Dodžu pils

Dodžu pils () ir pils, kas celta Venēcijas gotikas stilā, viens no galvenajiem apskates objektiem Venēcijā un ziemeļu Itālijā. Pils bija Venēcijas dodžu (pilsētas vadītāju) rezidence. 1923. gadā tajā tika atvērts muzejs. Mūsdienās tas ir viens no 11 muzejiem, ko pārvalda pilsētas muzeju fonds.

Pils atrodas pazīstamākā Venēcijas laukuma — Sanmarko laukuma — malā.

Ārējās saites 

 
 Palazzo Ducale Smarthistory vietnē  

Venēcija
Muzeji Itālijā
Pilis Itālijā
Krīds: Rokija mantojums

"Krīds: Rokija mantojums" () ir 2015. gada amerikāņu sporta drāma. Filmas režisors un scenārija līdzautors ir Raiens Kūglers. Šis ir atvasinājums un sikvels "Rokija" filmu sērijai. Maikls B. Džordans atveido Adonisu Džonsonu Krīdu, Apollo dēlu, bet Silvestrs Stallone — Rokiju Balboa. Filmā filmējās arī Tesa Tompsone, Filisija Rašada, Antonijs Beleu un Grehems Maktavišs. Šī ir otrā filma pēc "Frūtveilas stacija", kur Džordans sadarbojas ar Kūgleru, kā arī Vudu Harisu, ar kuru viņš kopā piedalījās seriālā The Wire.

Sižets 
Adoniss Krīds nekad nav pazinis savu tēvu — leģendāro smagsvara čempionu boksā Apollo Krīdu, kurš nomira vēl pirms dēla dzimšanas, turklāt Adoniss ir ārlaulības bērns. Taču Apollo atraitne zēnam ir kļuvusi par gādīgu pamāti, devusi tam izglītību. Tomēr bokss ir viņam asinīs. Adoniss pamet labi apmaksātu darbu un dodas uz Filadelfiju, kur uzmeklē Rokiju Balboa un lūdz kļūt par viņa treneri. Rokijs, kurš ir kļuvis pavisam vecs un zaudējis visus savus tuviniekus, nevēlas būt saistīts ar boksu, tomēr viņš Adonisā saskata to pašu apņēmību, kāda savulaik piemita viņa sīvākajam pretiniekam un vēlāk labākajam draugam - Apollo. Rokijs piekrīt trenēt jauno sportistu, lai gan viņu pašu sagaida smaga cīņa ar, iespējams, nopietnāko pretinieku viņa dzīvē. No sākuma nolemts slēpt no sabiedrības, ka Adoniss ir Apollo dēls, bet vēlāk tas kļūst zināms. Adonisam paveras iespēja piedalīties mačā par pasaules čempiona titulu pret pašreizējo čempionu, tomēr — ar nosacījumu, ka jaunais puisis pieņems uzvārdu Krīds. Adoniss pēc ilgākas apdomāšanās piekrīt. Uzsākot cīņu katastrofāli neveiksmīgi, turpinājumā Adoniss saņemas un lieliski aizvada cīņu pret pasaules čempionu. Pēdējā raundā Adoniss pat nosūta pretinieku nokdaunā, taču pie tiesneša sauktā "9!" čempions tomēr pieceļas. Tāpat kā savulaik Rokija cīņā pret Apollo, arī šoreiz uzvara tiek piešķirta tikai pēc punktiem, pašreizējais čempions aizstāv titulu. Pašreizējais čempions, kas līdz šim uz Adonisu skatījās augstprātīgi, pasaka Adonisam, ka viņš ir lielisks bokseris, kuram pieder nākotne boksā un ne velti viņš paņēmis sava leģendārā tēva uzvārdu.

Filma beidzas ar to, ka Adoniss un Rokijs izkāpj no mašīnas un abi dodas uz "Rokija kāpnēm" Filadelfijā. Jau vecais un slimais Rokijs ar grūtībām tiek līdz augšai pa kāpnēm, kur jaunībā ir aizvadījis savus treniņus. Rokijs pasaka Adonisam, ka no turienes var ieraudzīt visu savu dzīvi.

Atsauces

Ārējās saites 

2015. gada filmas
ASV filmas
Rokijs
Karloss Sainss jaunākais

Karloss Sainss Vaskezs de Kastro (; dzimis  Madridē), pazīstams arī kā Karloss Sainss jaunākais (Karloss Sainss Jr.) jeb vienkārši kā Karloss Sainss, ir profesionāls spāņu pirmās formulas sacīkšu braucējs, kurš 2022. gada sezonā pārstāv Scuderia Ferrari komandu. Karloss Sainss jaunākais ir divkārtējā Pasaules rallija čempiona Karlosa Sainsa dēls.

Karjera 
Karjeru sāka kartingā. 2010. gadā sāka piedalīties Formula BMW sacensībās, pārstāvot EuroInternational komandu. Viņš kļuva arī par Red Bull Junior Team programmas dalībnieku. Karjeras turpinājumā startēja Formula Renault 2.0, Formula 3, GP3 Series un Formula Renault 3.5 Series sacensībās. 2011. gadā uzvarēja Formula Renault 2.0 Ziemeļeiropas kausā (NEC). 2014. gadā kļuva par Formula Renault 3.5 Series uzvarētāju.

2015. gadā Sainss kļuva par pilotu Formula 1 komandā Toro Rosso. Viņa komandas biedrs bija Makss Verstapens. Jau savā pirmajā sacīkstē Austrālijas Grand Prix izcīnīja punktus, finišējot 9. vietā. 2015. gada sezonā ieguva 18 punktus, ieņemot 15. vietu kopvērtējumā. 2016. gada vasarā tika paziņots, ka arī 2017. gada F1 sezonā Karloss Sainss jr. turpinās pārstāvēt Scuderia Toro Rosso komandu. Savā otrajā sezonā Formula 1 ar 46 punktiem ierindojās 12. vietā kopvērtējumā. 2017. gada sezonas izskaņā, sākot ar ASV Grand Prix, Sainss sāka pārstāvēt Renault F1 komandu, kurā brauca līdz 2018. gada beigām. 

2019. gada sākumā Sainss pievienojās McLaren komandai, aizvietojot Fernando Alonso un kļūstot par Lando Norisa komandas biedru. 2019. gada Brazīlijas Grand Prix, ieņemot 3. vietu, pirmo reizi kāpa uz goda pjedestāla F1 sacensībās. 2019. gada sezonas kopvērtējumā ieņēma 6. vietu un izcīnīja 96 punktus.

Arī nākamajā sezonā ieņēma 6. vietu, vienās sacīkstēs kāpjot uz goda pjedestāla (2. vieta Itālijas Grand Prix). 2020. gada Štīrijas Grand Prix pirmo reizi karjerā uzstādīja ātrāko apļa laiku. Pirms 2021. gada sezonas parakstīja divu gadu līgumu ar Ferrari, aizvietojot Sebastiānu Fetelu. Sezonas laikā četras reizes izcīnīja vietu uz goda pjedestāla — 2. vieta Monako un 3. vieta Ungārijas, Krievijas un Abū Dabī Grand Prix. Sezonas kopvērtējumā tika iegūta 5. vieta.

Atsauces

Ārējās saites

   
 
 Karloss Sainss F1 mājaslapā 
 Statistika driverdb.com vietnē 

1994. gadā dzimušie
Madrides apgabalā dzimušie
Spānijas autosportisti
Formula 1 piloti
Suojarvi

Suojarvi (, , ) ir pilsēta  Karēlijas Republikā Krievijas Federācijā. Suojarvu rajona centrs.

Vēsture 
Pilsēta pirmoreiz minēta 1589. gadā. 1617. gadā, Ingrijas kara rezultātā, apdzīvotā vieta nokļuva Zviedrijas sastāvā. 1963. gadā tā ieguva pilsētas tiesības. Pēc Ziemeļu kara, 1721. gadā, Suojarvi iekļāvās Krievijas impērijā, bet 1812. gadā tā tika iekļauta Somijas lielhercogistē. Pēc Krievijas impērijas sabrukuma pēc Pirmā pasaules kara, Suojarvi iekļāvās neatkarīgajā Somijā. Ziemas kara rezultātā pilsēta tika iekļauta PSRS. Atšķirībā no citām Somijas pilsētām, somu iedzīvotāji neevakuējās uz Somiju. Pilsētas somu iedzīvotājus 1940. gadā PSRS varas iestādes izveda uz Karēlijas vidienes nometnēm. Turpinājuma kara laikā no 1941. gada augusta līdz 1944. gada septembrim pilsētu ieņēma somu karaspēks. Pēc kara tā atkal iekļāvās PSRS.

Atsauces

Ārējās saites
Makalu

Makalu (, , ) ir piektā augstākā virsotne uz Zemes. Tās augstums virs jūras līmeņa ir 8485 metri. Atrodas Himalajos, 19 km uz dienvidaustrumiem no pasaules augstākās virsotnes Everesta. Pirmie, kas uzkāpā Makalu, ir amerikāņu alpīnista Viljama Siri (William Siri) vadītā grupa. To viņi paveica 1954. gadā. Latvijas alpīnisti Ata Plakana vadībā mēģināja uzkāpt Makalu 2008. gadā. Viņiem tas neizdevās, līdz virsotnei pietrūka 200 metru pa vertikāli. Pagaidām (2016. gadā) neviena Latvijas ekspedīcija nav sasniegusi Makalu kalna virsotni.

Ārējās saites 

Himalaji
Astoņtūkstošnieki
Nepālas ģeogrāfija
Ķīnas kalni
Bebru dīķis

Bebru dīķis ir ūdenstilpe Tukuma novada Sēmes pagasta rietumos, uz dienvidiem no Līkaiņiem. iztece - grāvis uz Lāčupīti. Dienvidrietumos no dīķa atrodas valsts autoceļš P131 (Tukums—Ķesterciems—Mērsrags—Kolka).

Atsauces 

Tukuma novada ezeri
Sēmes pagasts
Baznīclejas strauts

Baznīclejas strauts ir Rideļu dzirnavezera pieteka Tukuma novadā. 

Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Redeļu dzirnavezerā no dienvidiem. Baznīclejas strautu šķērso valsts autoceļš V1435 (Līgas–Zentene–Rideļi), tā krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

Atsauces

Tukuma novada upes
Engures novada upes
Rīgas jūras līča baseina upes
Groseto

Groseto (, ) ir pilsēta Itālijā, Toskānas reģionā. Tas ir Groseto provinces administratīvais centrs. 2016. gadā Groseto dzīvoja 82,2 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir astotā lielākā Toskānas pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. Groseto centrs atrodas 14 km attālumā no Tirēnu jūras.

Pilsēta ir radusies viduslaikos. Pirmo reizi dokumentos tā pieminēta 803. gadā.

2001. gadā Groseto notika Eiropas vieglatlētikas čempionāts junioriem, bet 2004. gadā — Pasaules vieglatlētikas čempionārs junioriem.

Toskānas pilsētas
Asipoviču rajons

Asipoviču rajons (, ) ir  Baltkrievijas administratīvais rajons Mogiļevas apgabala rietumos. Tas robežojas ar Mogiļevas apgabala Kļičavas rajonu austrumos, Babrujskas rajonu dienvidaustrumos un Hluskas rajonu dienvidos, kā arī Minskas apgabala Starija Darohu rajonu dienvidrietumos, Puhaviču rajonu rietumos, Červjeņas rajonu ziemeļrietumos un Bjerazino rajonu ziemeļos.

Rajona Jaļizavas ciematā dzimuši airētāji Aļaksandrs Bagdanovičs (Аляксандр Віктаравіч Багдановіч, 1982) un Andrejs Bagdanovičs (Андрэй Віктаравіч Багдановіч, 1987). 

Mogiļevas apgabala rajoni
Jolanta Zavadzka

Jolanta Zavadzka (; dzimusi  Vroclavā) ir Polijas starptautiskā lielmeistare šahā (2005).

Biogrāfija 
Piecas reizes uzvarējusi Polijas junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās: 1997. gadā U10 vecuma grupā, 1999. gadā U12 vecuma grupā, 2003. gadā U16 vecuma grupā, 2004. gadā U18 vecuma grupā un 2005. gadā U20 vecuma grupā. Pārstāvējusi Poliju arī Pasaules un Eiropas junioru šaha čempionātos, kur lielāko panākumu guvusi 2007. gadā Erevānā, kad izcīnījusi sudraba medaļu Pasaules junioru čempionātā. 2010. gadā piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā zaudējusi 1. kārtā. 2015. gadā dalījusi pirmo vietu lielmeistara normas turnīrā Marianske Lāznē (Čehija).

Kopš 2001. gada regulāri piedalījusies Polijas sieviešu šaha čempionāta finālos. Šajos turnīros izcīnījusi 14 medaļas: 4 zelta (2006, 2011, 2015, 2018), 6 sudraba (2007, 2009, 2013, 2014, 2016, 2021) un 4 bronzas (2005, 2010, 2012, 2019). 2020. gada augustā ierindojusies 5. vietā Polijas sieviešu šaha čempionātā. 2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 11. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Marinu Ņečajevu, 2. kārtā uzvarējusi Humpi Koneru, bet 3. kārtā zaudējusi Žansajai Abdumalikai.

Sekmīgi pārstāvējusi Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 6 reizes (2006-2016). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (2016) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (2012) medaļu;
 Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 6 reizes (2005-2015). Komandu vērtējumā izcīnījusi zelta (2005), 2 sudraba (2007, 2011) un bronzas (2013) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (2011) medaļu;
 Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījusies 3 reizes (2007-2009, 2015). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (2007) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2003. gadā Zavadzkai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu, bet 2005. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Lejassilēzijas vojevodistē dzimušie
Polijas šahisti
Klaudia Kulona

Klaudia Kulona (; dzimusi  Košalinā) ir Polijas starptautiskā lielmeistare šahā (2014).

Biogrāfija 
Šahu sākusi spēlēt septiņu gadu vecumā. Kopš 2002. gada piedalījusies Polijas junioru šaha čempionātos. 2008. gadā kļuvusi Eiropas junioru šaha čempionāta sudraba laureāti U16 vecuma grupā. 2007. gadā debitējusi Polijas sieviešu šaha čempionāta finālā un ierindojusies 7. vietā.
2014. gadā Katovicē uzvarējusi Polijas studenšu šaha čempionātā, kā arī Varšavā izcīnījusi bronzas medaļu Polijas sieviešu šaha čempionātā. Šajā pašā gadā izcīnījusi zelta medaļas gan komandu, gan individuālajā vērtējumā Pasaules augstskolu šaha čempionātā Katovicē. 2014. gadā Vroclavā uzvarējusi Kristīnas Radzikovskas šaha memoriālā. 2015. gadā otru reizi pēc kārtas uzvarējusi Polijas studenšu šaha čempionātā. 2017. gadā Varšavā izcīnījusi sudraba medaļu Polijas sieviešu šaha čempionātā. 2020. gada augustā izcīnījusi sudraba medaļu Polijas sieviešu šaha čempionātā, papildus mačā par 1. vietu ar 0:2 piekāpjoties Karinai Cifkai. 2021. gada maijā Bidgoščā uzvarējusi Polijas sieviešu šaha čempionātā.

Pārstāvējusi Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 2 reizes (2014-2016). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (2016) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (2016) medaļu;
 Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 2013. gadā;
 Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījusies 2015. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2013. gadā Kulonai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu, bet 2014. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2019. gadā kļuvusi par starptautisko meistaru (IM).

Atsauces

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Rietumpomožes vojevodistē dzimušie
Polijas šahisti
Kaive (Sēmes pagasts)

Kaive ir ciems Tukuma novada Sēmes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 8,3 km no pagasta centra Sēmes, 15,9 km no novada centra Tukuma un 99,3 km no Rīgas autoceļu V1437 (Bieļas–Kaive–Lamiņi–Zentene), V1439 (Pūre–Kaive) un V1440 (Kaive–Brizule) krustojumā.

Kaivē aug Kaives Senču ozols, kas ir resnākais koks Latvijā un Baltijā. Apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Kaives muižu (Gut Kaiwen).

Cilvēki 
 Vija Artmane (1929—2008), latviešu padomju teātra un kino aktrise.

Atsauces
Bartošs Socko

Bartošs Socko (; dzimis  Pjasečno) ir Polijas starptautiskais lielmeistars šahā (1999).

Biogrāfija 
Divas reizes uzvarējis Polijas junioru šaha čempionātos: 1994. gadā U16 vecuma grupā un 1995. gadā U18 vecuma grupā. Kopš 1995. gada regulāri piedalās Polijas šaha čempionātu finālos, kuros izcīnījis 2 zelta (2008, 2013), 4 sudraba (2003, 2005, 2006, 2007) un 2 bronzas (2019, 2021) medaļas. Polijas komandu šaha čempionātos deviņas reizes (1996–2006) uzvarējis Varšavas šaha kluba Polonia Warszawa sastāvā, bet trīs reizes (2010–2013) Katovices šaha kluba Hetman Katowice sastāvā. Divas reizes ir uzvarējis Polijas čempionātā šaha ātrspēlē (2011, 2012) un trīs reizes ir bijis labākais Polijas ātrā šaha čempionātos (1998, 2002, 2004).

Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs. 1995. gadā uzvarējis turnīrā Krakovā. 2002. gadā Berlīnē uzvarējis Emanuela Laskera memoriālā. Divas reizes piedalījies Pasaules šaha kausa izcīņas turnīros pēc izslēgšanas sistēmas, taču 2007. gadā zaudējis 2. kārtā, bet 2011. gadā jau 1. kārtā piekāpies Viktoram Bologanam. 2012. gadā Sanktpēterburgā kopā ar Aleksandru Areščenko dalījis pirmo vietu Mihaila Čigorina memoriālā Sanktpēterburgā. 2013. gadā Rīgā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā RTU Open. 2014. gadā dalījis pirmo vietu šaha turnīrā Lisabonā. 2015. gadā uzvarējis šaha turnīrā Grācā.

Pārstāvējis Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 8 reizes (2000-2014). Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (2000) medaļu;
 Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 8 reizes (1999-2013). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (2003) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1995. gadā Socko piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1999. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Personīgā dzīve 
Precējies ar Polijas šaha lielmeistari Moniku Socko. Ģimenē ir trīs bērni. Divas reizes (2008, 2013) pāris ir uzstādījis savdabīgu sasniegumu Polijas šaha čempionātos, izcīnot uzvaru gan sieviešu, gan vīriešu konkurencē.

Atsauces

Ārējās saites 

1978. gadā dzimušie
Mazovijas vojevodistē dzimušie
Polijas šahisti
Azerbaidžāna Eirovīzijas dziesmu konkursā

Azerbaidžāna Eirovīzijas dziesmu konkursā ir piedalījusies 13 reizes, no kurām finālos ir piedalījusies 12 reizes, debitējot 2008. gada konkursā, kad tās raidorganizācija İTV kļuva par pilntiesīgu EBU locekli. Azerbaidžāna bija pēdējā Kaukāza valsts, kas debitēja konkursā pēc Armēnijas 2006. gada konkursā un Gruzijas 2007. gada konkursā.
 
Azerbaidžāna konkursā ir uzvarējusi vienu reizi – 2011. gada konkursā, četrus gadus pēc savas debijas, ar dziesmu Running Scared, ko izpildīja Ell & Nikki.

Azerbaidžānas pārstāvji Eirovīzijā 
  Uzvarētāji
  Otrā vieta
  Trešā vieta
  Pēdējā vieta
  Nekvalificējās finālam

Konkursi Azerbaidžānā

Galerija

Piezīmes

Ārējās saites 
 Azerbaidžānas profils Eurovision.tv lapā
 Azerbaidžānas pārstāvju un rezultātu uzskaitījums – EUROVISIONWORLD.COM

Azerbaidžānas mūzika
Valstis Eirovīzijas dziesmu konkursā
Zemeslodes 100 visapdraudētākās sugas

Zemeslodes 100 visapdraudētākās sugas (angl. The world's 100 most threatened species) ir visvairāk apdraudētāko dzīvnieku, augu un sēņu saraksts, kuru 2012. gadā ar Londonas zooloģijas biedrības atbalstu izveidoja ap 8000 speciālistu no Sugu izdzīvošanas komisijas. Saraksts tika publicēts grāmatā ar nosaukumu Priceless or Worthless? ("Nenovērtējami vai nevērtīgi?"). Grāmatas ievadā teikts: "Šī grāmata mums stāsta ne tikai par visapdraudētākajām sugām, bet arī rāda, kā mēs varam tās pasargāt. Tā ir izaicinājums, lai mūsu nenovērtējamo dabas mantojumu mēs saglabātu un nodotu nākamajām paaudzēm."

Saraksta sastādītāji izraudzīja vienīgi tās sugas, kas sabiedrībai nesniedz skaidri redzamu izdevīgumu, kuru saglabāšana netiek pietiekami finansēta, un par kuru izdzīvošanas draudiem masu mediji nesniedz plašu informāciju. Lai uzskatāmi parādītu izzūdošo planētas daudzveidību, divdesmit piecas sugas tiek vairāk izceltas un plašāk aprakstītas. Kopumā tās pārstāv 48 dažādas valstis.

Grāmatas trešajā nodaļā uzskaitītas vairāki simti augu, bezmugukaulnieku un mugurkaulnieku sugas, kas nesen izmirušas un "pastāv tikai vēstures grāmatās". Savukārt ceturtā nodaļa veltīta piecām veiksmīgu pasākumu rezultātā izglābtām sugām — Prževaļska zirgam, Rodrigesas fodijam, kuprvalim, Četema salas mušķērājam un Maurīcijas piekūnam norādot, ka izmiršanu ir iespējams novērst.

Beidzamās, piektās nodaļas ievadā pausta Mahātma Gandija atziņa: "Zeme spēj pietiekami nodrošināt katra cilvēka vajadzības, bet ne katra cilvēka alkatību". Nodaļā izklāstīti pasākumi, kurus nepieciešams veikt bioloģiskās daudzveidības saglabāšanai.

Sugu saraksts

Atsauces 

Zemeslodes 100 visapdraudētākās sugas
Godvina likums

Godvina likums (; arī Godvina likums par nacistu analoģiju) ir interneta mēms, kas apgalvo, ja tiešsaistes diskusija (neatkarīgi no tēmas vai darbības apjoma) turpinās pietiekami ilgi, agrāk vai vēlāk kāds tajā salīdzinās kādu vai kaut ko ar Hitleru un nacismu.

1990. gadā šādu teoriju izvirzīja amerikāņu advokāts un rakstnieks Maiks Godvins, veicot mēmetikas eksperimentu. Godvins šo likumu veidoja kā humoristisku līdzekli, lai samazinātu nepiemēroti pārspīlētus salīdzinājums. Maiks Gudvins intervijās atzina: "Lai gan es apzināti likumu izstrādāju tā, it kā tas būtu dabas vai matemātikas likums, tā mērķis vienmēr ir bijis retorisks un pedagoģisks: es gribēju, lai ļaudis, kas vēsā mierā salīdzina citus ar Hitleru vai nacismu, padomā mazliet vairāk par Holokaustu."

Sākotnēji Godvina likums attiecās tikai uz Usenet diskusiju kopienu, bet tagad to attiecina uz jebkuru tiešsaistes diskusiju, piemēram, interneta forumos, tērzētavās un komentāru sadaļās, kā arī runās, rakstos un citā retorikā, kur var notikt reductio ad Hitlerum gadījumi.

2012. gadā Godvina likumu iekļāva "Oksfordas angļu valodas vārdnīcas" trešajā izdevumā.

Lietošana 
Ir vairāki principi, kas seko Godvina likumam, piemēram, ir tradīcija daudzos interneta diskusiju forumos, ka, līdz ko šāds salīdzinājums ir veikts, diskusija tiek slēgta un salīdzinājuma veicēja viedokļa piekritēji ir "automātiski zaudējuši, neatkarīgi debates satura." 

Godvina likums nereti tiek izmantots,  lai novērstu uzmanību, virzītu sarunu tematu citā virzienā, cenzētu, kā arī to izmanto, lai pretinieka argumentu maldinoši aprakstītu kā pārspīlētu, ja nacistiskais salīdzinājums ir faktiski piemērots. Līdzīgu likuma kritiku ir veicis žurnālists Glens Grīnvalds.

Atsauces

Ārējās saites 
 Biežāk uzdoties jautājumi par Godvina likumu (alternatīvā saite)
 Maika Godvina komentāri par likumu
 Intervija ar Maiku Godvinu no ASV Holokausta piemiņas muzeja
 Godvina likuma lapa interneta mīmu mājaslapā

Ādolfs Hitlers
Interneta kultūra
Babrujskas rajons

Babrujskas rajons (, ) ir  Baltkrievijas administratīvais rajons Mogiļevas apgabala dienvidrietumos. Tas robežojas ar Mogiļevas apgabala Hluskas rajonu rietumos, Asipoviču rajonu ziemeļrietumos, Kļičavas rajonu ziemeļos, Kiravskas rajonu ziemeļaustrumos un Babruiskas pilsētu ziemeļos, kā arī Gomeļas apgabala Rahačovas rajonu austrumos, Žlobinas rajonu dienvidaustrumos, Svjetlahorskas rajonu dienvidos un Akcjabrsku rajonu dienvidos.

Mogiļevas apgabala rajoni