joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Džons le Karē

Deivids Džons Mūrs Kornvels (, plašāk pazīstams pēc pseidonīma Džons le Karē (John le Carré); dzimis , miris ) bija britu specdienestu darbinieks un pazīstams spiegu romānu autors.

20. gadsimta piecdesmitajos un sešdesmitajos gados strādāja britu specdienestā MI5 un Slepenajā izlūkošanas dienestā. Ar pseidonīmu sāka publicēt spiegu romānus. Pēc trešā, 1963. gadā publicētā Aukstā kara romāna The Spy Who Came in from the Cold kļuva plaši pazīstams un, pametot darbu specdienestos, kļuva par profesionālu rakstnieku. Pēdējos 40 gadus dzīvoja Sentbērjenā, Kornvolas grāfistē.

2020. gadā mira 89 gadu vecumā ar plaušu karsoni Trūro slimnīcā.

Ārējās saites 

 
 

Dorsetā dzimušie
Angļu rakstnieki
Angļu valodā rakstošie
Tirgus ekonomika

Tirgus ekonomika jeb tirgus saimniecība ir ekonomiska sistēma, kas paredz, ka ar ražošanu, investēšanu un saimniecisko resursu sadalījumu saistītos lēmumus pieņem atkarībā no pieprasījuma un piedāvājuma. Resursu sadalījumu nosaka savstarpējas vienošanās starp labumu un pakalpojumu pircējiem un pārdevējiem.

Tirgus ekonomiku iedala brīvā tirgus ekonomikā, kur nenotiek ārēja (parasti valdības īstenota) iejaukšanās tirgus ekonomikas ražošanā un tirdzniecībā, un jaukta tipa ekonomikā, kur valsts tirdzniecībā iesaistās daļēji.

Skatīt arī 
 Brīvā tirgus ekonomika
 Jauktā ekonomika
 Plānveida ekonomika

Ekonomika
Kapitālisms
Oļegs (kņazs)

Oļegs (senaustrumslāvu: Оль́гъ, Ѡль́гъ, , saukts Viedais (, ); miris 912. gadā, pēc citām ziņām 944. gadā) bija pusleģendārs varjagu Novgorodas kņazs no 897. gada un Kijevas lielkņazs no 882. gada.

Bija Rurika radinieks, kurš pēc Rurika nāves 879. gadā kļuva par mazgadīgā Rurika dēla Igora aizbildni un Veļikijnovgorodas valdnieku. 889. gadā ieņēma Smoļensku, bet vēlāk devās uz Kijevu, kur gāza no varas Askoldu un Diru. Igors, pārceldams savu rezidenci no Novgorodas uz Kijevu, var tikt uzskatīts par Kijevas Krievzemes dibinātāju. 907. gadā devās veiksmīgā karagājienā uz Konstantinopoli (Bizantijas avoti gan šādu karagājienu nepiemin).

Ārējās saites 

Kijevas Krievzeme
Kijevas lielkņazi
Rurika dinastija
912. gadā mirušie
Švarcmans

Švarcmans vai Švarcmane var būt:
 Ārons Švarcmans (Arón Schvartzman) — Argentīnas šahists (1908—2013);
 Paula Švarcmane (Paulette Schwartzmann) — Francijas un Argentīnas šahiste (1894—1953).

Uzvārdi
Kurzemes Democentrs

Zinātnes un tehnoloģiju muzejs "Kurzemes Democentrs" ir interaktīvs zinātnes centrs Ventspilī, kas bērniem un pieaugušajiem piedāvā papildināt savas zināšanas izmantojot dažādus moderno tehnoloģiju risinājumus.

Kopš 2016. gada jūlija Zinātnes un tehnoloģiju muzejs atrodas zema energopatēriņa ēkā - Ventspils Augsto tehnoloģiju parkā. 

Ēkā pašlaik ir izvietota ekspozīcija, kas veltīta klimata pārmaiņām.

Vēsture 

Šo interaktīvo centru izveidoja 2012. gadā un tā mērķis ir sniegt zināšanas apmeklētājiem par Kurzemē ražotiem tehnoloģiskiem produktiem, kā arī, ar interaktīvu ekspozīciju, radošu darbnīcu un citu izglītojošu pasākumu palīdzību, veicināt bērnu un jauniešu interesi par tehnoloģijām un ietekmēt karjeras izvēli par labu inženierzinātnēm un dabas zinātnēm.

Kurzemes Democentrs tika izveidots Ventspils Augsto tehnoloģiju parka ietvaros, un šī ideja tika realizēta, pateicoties Latvijas-Igaunijas pārrobežu programmas projekta finansējumam, kura mērķis bija izveidot un apvienot vienotā tīklā Ventspils, Rīgas un Tartu demonstrāciju centrus, tādējādi veicinot plašāku auditoriju pieeju dažādām informācijas un komunikācijas tehnoloģijām un risinājumiem.

2014. gadā Kurzemes Democentram tika piešķirts zinātnes un tehnoloģiju muzeja statuss.

Apbalvojumi 
Kurzemes Tūrisma asociācijas gada balva nominācijā "Dižā Kurzemes inovācija ekspozīcijā 2016"

Ārējās saites 
 Kurzemes Democentra mājaslapa

Atsauces 

Muzeji Latvijā
Ventspils
Horodišče (pilsēta)

Horodišče () ir pilsēta Ukrainas centrālajā daļā, Čerkasu apgabala Horodiščes rajona centrs pie Dņepras labā krasta pietekas Viļšankas.

Vēsture 
Rakstos zināma no 16. gadsimta. Vairākkārt mainījusi īpašniekus. 1768. gadā pilsētas iedzīvotāji piedalījās Koliivščinas sacelšanās. Otrās Polijas dalīšanas rezultātā 1793. gadā kopā ar visu Labā krasta Ukrainu iekļāvās Krievijas impērijā. 1848. gadā pilsētas pievārtē tika nodibināta milzīga cukurrūpnīca. Pēc Oktobra revolūcijas iekļāvās Ukrainas PSR. 1923. gadā Horodišče kļuva par rajona centru. Otrā pasaules kara laikā no 1941. līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. 1956. gadā Horodiščei tika piešķirtas pilsētas tiesības.

Ārējās saites 

Čerkasu apgabala pilsētas
Gaides upīte

Gaides upīte (arī Gaides strauts, Misa) ir Gaujas kreisā krasta pieteka Valmieras novadā. Tek ziemeļu virzienā, iesākumā starp Cempu ielu un uzņēmuma Valmieras stikla šķiedra teritoriju. Šķērsojot dzelzceļa līniju Rīga—Lugaži, tek gar Paula Valdena ielu. Ietek Gaujā iepretim Atpūtas parkam.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Valmieras upes
Beverīnas novada upes
Ģīmes upe

Ģīmes upe (arī Ģīme) ir Gaujas labā krasta pieteka Valmieras novadā un Valmieras pilsētas teritorijā. 

Izteka atrodas pie Jeriem. Tek dienvidu-dienvidaustrumu virzienā. Šķerso valsts autoceļus A3 (Inčukalns—Valmiera—Igaunijas robeža (Valka)) un P16 (Valmiera—Matīši—Mazsalaca) un V213 (Valmiera–Mujāni) (abus Valmieras pilsētas teritorijā). Ietek Gaujā netālu no Valmieras Valsts ģimnāzijas, pirms tam caurtekot Ģīmes dzirnavu dīķim.

Atsauces 

Valmieras upes
Valmieras novada upes
Burtnieku novada upes
Šūnupe

Šūnupe (arī Sūnupe) ir Sedas kreisā krasta pieteka Valmieras novadā.

Izteka - uz ziemeļiem no Ēveles. Plūst austrumu virzienā. Ietek Sedā uz ziemeļaustrumiem no Sedas tīreļa. Lielākās pietekas - Ančupīte, Veites strauts. Upi šķērso autoceļi V231 (Rencēni–Burtnieki–Daksti–Veckārķi) un V232 (Daksti–Jērcēni–Rami). Upes krastos atrodas Ķempēni.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Burtnieku novada upes
Strenču novada upes
Vīburupe

Vīburupe (arī Viburupe) ir Lielupes kreisā satekupe Valmieras novadā. 

Tek dienvidaustrumu virzienā. Uz rietumiem no Strenčiem, satekot no labās puses ar Austras strautu, izveido Lielupi. Vīburupi šķērso valsts autoceļi V231 (Rencēni–Burtnieki–Daksti–Veckārķi) un V232 (Daksti–Jērcēni–Rami), tā krastos atrodas Jēņi.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Burtnieku novada upes
Strenču novada upes
Gaujas baseina upes
Viktors Flemings

Viktors Flemings (; dzimis , miris ) bija amerikāņu kinorežisors, kinooperators un producents, viens no populārākajiem kino autoriem 20. gadsimta trīsdesmito gadu ASV. Vispazīstamākās ir Fleminga 1939. gada filmas "Oza zemes burvis" un "Vējiem līdzi". Par filmu "Vējiem līdz" 1939. gadā saņēma Oskara balvu kā labākais kinorežisors.

Ārējās saites 

Amerikāņu kinorežisori
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji režisori
Gregs Grunbergs

Gregorijs Filips "Gregs" Grunbergs (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris. Vislabāk pazīstams kā Meta Parkmena lomas atveidotājs seriālā "Izredzētie: Pasauli glābjot".

Ārējās saites 
 

Amerikāņu kinoaktieri
Ebreji
Ebreju kinoaktieri
Losandželosā dzimušie
Džordžs Kjūkors

Džordžs Djūi Kjūkors (; dzimis , miris ) bija amerikāņu kinorežisors. Vairāk nekā 50 gadu ilgajā kino karjerā uzņēmis 67 kino un TV filmas, tai skaitā komēdijas un literāro darbu ekranizācijas. Piecas reizes bija nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais režisors – par filmām "Mazās sievietes" (1933), The Philadelphia Story (1940), "Dubultā dzīve" (A Double Life, 1947), Born Yesterday (1950) un "Mana skaistā lēdija" (1964). Par pēdējo no šīm filmām balvu arī ieguva, kā arī saņēma Zelta globusa balvu un BAFTA kino balvu. Par filmu Love Among the Ruins (1975) Kjūkors ieguva Emmy balvu. 

1960. gadā Kjūkoram piešķirta zvaigzne Holivudas Slavas alejā. 1982. gadā saņēmis Venēcijas kinofestivāla balvu "Zelta lauva" par mūža ieguldījumu.

Ārējās saites 

Amerikāņu kinorežisori
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji režisori
Zelta globusa balvas ieguvēji
Emmy balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Johans Leventāls

Johans Jēkabs Leventāls (, ;  Budapešta —  Austrumsaseksa) bija Ungārijā dzimis Lielbritānijas šahists.

Biogrāfija 
Piedzimis ebreju tirgotāja ģimenē Budapeštā, kur pabeidzis ģimnāziju. 19. gadsimta vidū bijis viens no Ungārijas vadošajiem šahistiem. No 1842. līdz 1845. gadam piedalījies korespondencšaha mačā starp Budapeštu un Parīzi, kurā kopā ar Budapeštas šahistiem Jožefu Sēnu un Vincenzu Grimmu abās partijās izdevies uzvarēt Parīzes šahistus. 1846. gadā Vīnē mačā uzvarējis Kārli Hampi ar 5:4.

Aktīvi atbalstījis Ungārijas 1848. gada revolūciju, iesaistoties Lajoša Košuta vadītās valdības administrācijas darbā. Pēc revolūcijas sakāves bijis spiests emigrēt. 1849. gadā devies uz ASV, kur 1850. gadā nospēlējis nelielu maču ar trīspadsmitgadīgo amerikāņu šahistu Polu Morfiju, kurā zaudējis ar ½:1½. Taču 1851. gadā atgriezies Eiropā un apmeties Londonā. Vēlāk Anglijā nodzīvojis līdz sava mūža beigām. 1857. gadā Mančestrā uzvarējis Lielbritānijas šaha asociācijas turnīrā, apsteidzot Ādolfu Andersenu. 1858. gadā Birmingemā uzvarējis citā šaha turnīrā, apsteidzot Ernestu Kārli Falkbēru, Hovardu Stauntonu un Pjēru Sentamānu.

Nospēlējis vairākus mačus ar sava laika vadošajiem šahistiem: 1851. gadā zaudējis Ādolfam Andersenam ar 2:5, 1852. gadā uzvarējis Bernhardu Horvicu  ar 4:1, 1853. gadā zaudējis Danielam Harvicam ar 15:16.
1858. gadā zaudējis maču Polam Morfijam ar 4:10 (+3, −9, =2). Neraugoties uz sagrāvi, tas bijis viens no labākajiem Eiropas šaha meistaru rezultātiem mačos pret Morfiju.

Aktīvs Anglijas šaha dzīves organizators. 1860. gadā izdevis pirmo Pola Morfija partiju apkopojumu grāmatā Morphy’s games. Vairākus gadus bijis britu žurnāla The Chess Player's Magazine redaktors (1863—1867).

Atsauces

Ārējās saites 

1810. gadā dzimušie
1876. gadā mirušie
Budapeštā dzimušie
Ungārijas ebreji
Lielbritānijas šahisti
Ungārijas šahisti
Jaši

Jaši bija apdzīvota vieta Smiltenes novada Apes pagastā, atradās pagasta ziemeļrietumu daļā 1 km no pagasta centra Apes, 57 km no novada centra Smiltenes un 178 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atradās pie autoceļa P19 (Ape (Vidzemes šoseja)—Igaunijas robeža).

Atsauces 

Latvijas izzudušie ciemi
Tiger I

Tiger I (pilnais nosaukums: , arī Panzerkampfwagen VI Tiger jeb vienkārši Tiger), latviešu valodā dēvēts vienkārši par "Tīģeri", bija nacistiskās Vācijas Otrā pasaules kara smagā tipa tanks, kas no 1942. līdz 1945. gadam samērā aktīvi tika izmantots Eiropas un Ziemeļāfrikas karadarbības frontēs, kur tas salīdzinoši ātri ieguva postošu reputāciju kaujas laukā.

Tiger I kļuva par pirmo vācu tanku, kas Otrā pasaules kara laikā tika aprīkots ar 8,8 cm KwK 36 L/56 lielgabalu, tādējādi kļūstot par nopietnu draudu ikvienam padomju un Sabiedroto tankam. Turpretim romiešu iniciālis "I" vārdam Tiger tika pievienots pēc tam, kad 1944. gada vasarā Vērmahta rīcībā sāka parādīties daudz smagāk apbruņotie Tiger II tanki, kas ražošanas ziņā līdz pat kara beigām jau pilnībā bija aizvietojuši mazāk apbruņotos Tiger I tankus.

Otrā pasaules kara laikā Tiger I tika ražoti divus gadus (no 1942. gada augusta līdz 1944. gada augustam), kopumā izdevās saražot ap 1350 tankus. Par spīti tam vācu "Tīģeris" vēl joprojām mūsdienās tiek uzskatīts par vienu no populārākajiem Otrā pasaules kara tankiem.

Skatīt arī 
 Panther — vācu vidējā tipa tanks.
 T-34 — padomju vidējā tipa tanks.

Atsauces

Ārējās saites 

Vācijas tanki
Hristiņivka

Hristiņivka () ir pilsēta Ukrainas centrālajā daļā, Čerkasu apgabala rietumos, Hristiņivkas rajona centrs.

Vēsture 
Pilsēta sāka attīstīties 1890. gadā līdz ar dzelzceļa stacijas atklāšanu. Pēc Oktobra revolūcijas iekļāvās Ukrainas PSR. 1923. gadā Hristiņivka kļuva par rajona centru. 1927. gadā ieguva pilsētciemata tiesības. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 27. jūlija līdz 1944. gada 9. martam atradās vācu okupācijā. 1956. gadā Hristiņivkai tika piešķirtas pilsētas tiesības.

Cilvēki 
Hristiņivkā dzimis rakstnieks Aleksandrs Kornejčuks (Александр Евдокимович Корнейчук, 1905 — 1972).

Ārējās saites 

Čerkasu apgabala pilsētas
Nītaures pareizticīgo baznīca

Nītaures Kristus piedzimšanas baznīca ir pareizticīgo baznīca, kas atrodas Cēsu novada Nītaures pagasta centra Nītaures austrumu daļā. Baznīca celta no 1875. līdz 1877. gadam, arhitekts Jānis Fridrihs Baumanis. Kopā ar to uzbūvēta arī mācītājmuiža un kapliča, veidojot vienotu arhitektonisku kompleksu. Pareizticīgo baznīcām klasiski apaļais kupols aizstāts ar taisnstūrveida izbūvi ar neraksturīgi lieliem logiem. Baznīcas tornī atrodas 1934. gadā liets zvans.

Padomju laikā baznīca tika izmantota graudu žāvēšanai, tajā tika darbināta smagā tehnika.

Baznīcas darbība atjaunota kopš 1998. gada, notiek dievkalpojumi, virspriesteris Aleksandrs Nagla.

Atsauces 

Nītaure
Pareizticīgo baznīcas Latvijā
Čārlzs Henrijs Stenlijs

Čārlzs Henrijs Stenlijs (; 1819. gada septembrī Braitona —  Ņujorka) bija Lielbritānijas un ASV šahists.

Biogrāfija 
Bērnību un jaunību pavadījis Anglijā. 1839. gadā uzvarējis mačā Hovardu Stauntonu ar 3½:2½ (+3, −2, =1). No 1840. gada dzīvojis ASV, kur kļuvis par vienu no vadošajiem šahistiem. Trijos mačos pieveicis Džonu Viljamu Šultenu: 11:5 un 11:9 (1844), 15:13 (1845). 1845. gada decembrī Ņūorleānas kafejnīcā Sazerac Coffee House nospēlējis maču ar Ežēnu Ruso, kurš tiek uzskatīts par pirmo neoficiālo maču par ASV šaha čempiona titulu. Mačs ritējis līdz viena spēlētāja 15 uzvarām, uzvarētājs saņēmis visu balvu fondu — 1000 ASV dolāru. Stenlijs uzvarēja maču (+15, -8, =8). Ticis uzskatīts par ASV šaha čempionu līdz 1857. gada 1. ASV šaha kongresam, kurā uzvarēja Pols Morfijs, bet Stenlijs izstājās jau pirmajā kārtā pēc zaudējuma Teodoram Lihtenheinam ar 2:3. 1850. gadā nospēlējis neizšķirti maču ar Johanu Leventālu — 3:3, bet 1852. gadā arī mačs ar Pjēru Sentamānu nav noskaidrojis uzvarētāju — 4:4. 1868. gadā zaudējis nelielu maču Džordžam Makenzijam ar 1:2.

Bijis pazīstams kā ASV šaha dzīves organizētājs un šaha žurnālists. Izveidojis pirmās šaha nodaļas ASV laikrakstos The Spirit of the Times (1845), Albion (1848), kā arī 1846. gadā bijis viens no šaha žurnāla American Chess Magazine dibinātājiem. Izdevis vairākus šaha partiju krājumus, tajā skaitā 1859. gadā savācis Pola Morfija partijas.

Literatūra 
 Charles Henry Stanley. Thirty-one games of chess, N. Orleans, 1846;
 Charles Henry Stanley. Morphy's match games, N. Y., 1859;
 Charles Henry Stanley. The chess player's instructor, 3 ed., N.Y., 1865;
 Charles Henry Stanley. De Witt's American chess manual, N.Y., 1880.

Atsauces

Ārējās saites 

 Č. Stenlija šaha kompozīcijas mājas lapā PDB

1819. gadā dzimušie
1901. gadā mirušie
Austrumsaseksā dzimušie
ASV šahisti
Lielbritānijas šahisti
Šaha problēmisti
Panther

Panther (pilnais nosaukums: ), latviešu valodā dēvēta par "Panteru", bija nacistiskās Vācijas Otrā pasaules kara vidējā tipa tanks, kas no 1943. līdz 1945. gadam samērā aktīvi tika izmantots visās Eiropas karadarbības frontēs.

"Pantera" tika radīta kā atbilde tehniskajā ziņā labajam un spēcīgajam padomju T-34 tankam, kas pēc vācu iebrukuma Padomju Savienībā regulāri sagādāja problēmas ikvienam citam vācu ražotajam tankam. Šī iemesla dēļ "Pantera" tika apbruņota ar 75 mm lielu lielgabalu un savam laikam labu optisko tālredzību, kas tādējādi tai deva lielisku iespēju izsist laukā ikvienu pretinieka tanku no samērā liela attāluma. Par spīti šīm priekšrocībām "Panteras" bieži vien lūza un mehāniskās problēmas bija to lielākā vājība. Tomēr "Pantera" tiek vērtēta kā viens no labākajiem Otrā pasaules kara tankiem.

Kopumā Otrā pasaules kara laikā vāciešiem izdevās saražot aptuveni 5508 "Panteras", no kurām 3740 bija galējā jeb Panther Ausf. G versija.

Skatīt arī 
 T-34 — padomju vidējā tipa tanks.
 Tiger I — vācu smagā tipa tanks.

Atsauces un piezīmes

Bibliogrāfija 
 Chamberline, Peter; Doyle, Hilary L. Encyclopedya of German Tanks of World War Two: A Complete Illustrated Dictionary of German Battle Tanks,Armoured Cars, Self-Propelled Guns and Semi-Track. Cassell, 1999. pp. 222. 
 Green, Michael; Anderson, Thomas; Schulz, Frank. German Tanks of World War II in Color. Osceola, WI: MBI Publishing Company, 2000. pp. 96. 
 Hart, Stephen A. Panther Medium Tank (1942–45). Oxford: Osprey Publishing, pp. 48. 
 White, Brian T. German Tanks & Armored Vehicles, 1914–1945: Complete Specifications of All Models. New York, NY: Arco Publishing Company, 1968. pp. 112.

Ārējās saites 

Vācijas tanki
Vadži

Vadži ir ciems Valmieras novada Plāņu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 12,5 km no pagasta centra Plāņiem, 29,1 km no novada centra Valmieras un 139,5 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas autoceļu V240 (Slāži–Vijciems–Mežmuiža) un V241 (Vadži–Trikāta) krustojumā, Vadžupītes krastā.

Atsauces
Marijampoles "Sūduva"

Marijampoles futbola klubs "Sūduva" () ir profesionāls Lietuvas futbola klubs no Marijampoles. Tas dibināts 1921. gadā un šobrīd spēlē Lietuvas čempionāta augstākajā — A līgā.

Klubs A līgā spēlē kopš 2002. gada un no tās nekad nav izkritis. 2017. gadā pirmo reizi kļuva par Lietuvas čempioniem. Šis panākums tika atkārtots arī 2018. un 2019. gadā. Komanda ir trīs reizes ieguvusi Lietuvas kausu: 2006., 2009. un 2019. gadā.

Komandas krāsas ir baltā un sarkanā. Mājas spēles tas aizvada Marijampoles futbola arenas stadionā Marijampolē (ietilpība 6250 skatītāju).

Kopš 2020. gada maija klubu pārstāv Latvijas futbolisti Gļebs Kļuškins un Valērijs Šabala.

Sasniegumi 
 Lietuvas A līga
 Čempioni (3): 2017, 2018, 2019
 2. vieta (4): 2007, 2010, 2020, 2021
 3. vieta (5): 2005, 2009, 2011, 2012, 2016

 Lietuvas kauss
 Kausa ieguvēji (3): 2006, 2009, 2019
 Finālisti (4): 1976, 2002, 2016, 2020

 Lietuvas superkauss
 Kausa ieguvēji (4): 2009, 2018, 2019, 2022
 Finālisti (2): 2007, 2020

Sezonas

Sastāvs 
 Atjaunots .

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Atsauces

Ārējās saites 

  
 FK Sūduva: Facebook 
 FK Sūduva: alyga.lt 
 FK Sūduva: Soccerway
 FK Sūduva: Sofascore
 Globalsportsarchive

Sūduva
Egļupīte (Gaujas pieteka)

Egļupīte ir Gaujas labā krasta pieteka Valmieras novadā.

Tek dienvidrietumu-dienvidu virzienā. Caurtek Lukstu pļavas. Ietek Gaujā mežainā, mazapdzīvotā apvidū. Egļupīti šķērso valsts autoceļš A3 (Inčukalns—Valmiera—Igaunijas robeža (Valka)), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Strenču novada upes
Gaujas baseina upes
Vladimirs Monomahs

Vladimirs Vsevolodovičs Monomahs (senkrievu: Володимиръ Мономахъ, , , kristītais vārds Vasilijs (Василий); dzimis , miris ) bija Kijevas lielkņazs no 1113. līdz 1125. gadam. Bija arī Smoļenskas kņazs (1073—1078), Čerņigovas kņazs (1078—1094) un Perejaslavļas kņazs (1094—1113).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1053. gadā kņaza Vsevoloda Jaroslaviča un viņa sievas, Bizantijas princeses Monomahas ģimenē. Viņa vectēvs bija Kijevas lielkņazs Jaroslavs Vladimirovičs. Bērnību pavadīja sava tēva Perejaslavļas kņaza pilī.  
1067. gadā kopā ar tēvu un tēvočiem Izjaslavu un Svjatoslavu karoja pret Polockas kņazu Vseslavu Bračislaviču. 1073. gadā kļuva par Smoļenskas kņazu, 1076. gadā kopā ar brālēnu Volīnijas kņazu Oļegu Svjatoslaviču vadīja karagājienu kopā ar poļiem pret čehiem. 
1078. gadā kļuva par Čerņigovas kņazu, 1080. gadā karoja ar polovciešiem, tad pret vjatiču sacelšanos Hodota (Ходота) vadībā.

1094. gadā kļuva par Perejaslavļas kņazu, pēc tēva nāves neveiksmīgi piedalījās cīņā par varu Kijevas Krievzemes pilsoņu karā no 1094. līdz 1097. gadam. Saglabāja varu arī pār Rostovas un Čerņigovas zemēm, 1108. uzcēla viņa vārdā nodēvēto Vladimiras cietoksni.

1113. gadā, pēc lielkņaza Svjatopolka Izjaslaviča nāves, Kijevā sākās tautas sacelšanās. Monomahs kļuva par Kijevas lielkņazu un izdeva likumu krājumu, kurā atviegloja zemāko sabiedrisko slāņu stāvokli. Vladimira Monomaha laikā Kijevas Krievzemes stāvoklis nostabilizējās. Valdīšanas laikā karoja ar polovciešiem un Bizantiju.

Monomaha laikā no jauna izdeva "Pagājušo gadu vēstures" hroniku. Saglabājušies Vladimira Monomaha literārie darbi - "Vladimira Monomaha pamācība" (Поучение Владимира Мономаха), autobiogrāfija un vēstule Oļegam Svjatoslavičam.

Krievijas caru regālija Monomaha cepure, pēc lielākas daļas vēsturnieku domām, vēsturiski ir saistīta ar Ivana Kaļitas laiku, nevis Vladimiru Monomahu. Vladimira Monomaha vārdā nosaukta 2012. gadā ūdenī nolaistā Krievijas Klusā okeāna kara flotes Borejas klases atomzemūdene.

Ārējās saites 

Kijevas Krievzeme
Kijevas lielkņazi
Rurika dinastija
1053. gadā dzimušie
1125. gadā mirušie
Agartala

Agartala (, Agortola) ir pilsēta Indijas ziemeļaustrumos, Tripuras štata administratīvais centrs. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 523 tūkstoši iedzīvotāju. Tā atrodas Haoras upes krastā, aptuveni 2 km no Indijas robežas ar Bangladešu. Agartala ir viena no saimnieciski straujāk augošajām pilsētām Indijā.

Indijas pilsētas
Jūki Kobajaši

Jūki Kobajaši (; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.

Nacionālā izlase

|-
|2016||2||1
|-
!Kopā||2||1
|}

Ārējās saites

1992. gadā dzimušie
Japānas futbolisti
Japānas izlases futbolisti
Aleksandrs Boforts Mīks

Aleksandrs Boforts Mīks (;  Kolumbija —  Kolumbusa) bija ASV šahists, jurists un dzejnieks.

Biogrāfija 
Izaudzis Taskalūsas pilsētā Alabamā. 1933. gadā ar izcilību beidzis Alabamas universitāti. Dzīvojis Mobilā, kur 1936. gadā kļuvis par Alabamas štata Dienvidu apgabala ģenerālprokuroru. 1845. gadā bijis ASV finanšu ministra palīgs prezidenta Džeimsa Polka valdībā. 1855. gadā ticies ar Polu Morfiju un nospēlējis ar viņu dažas šaha partijas. 1857. gadā Ņujorkā piedalījies 1. ASV šaha kongresā, kur pēc uzvaras pirmajā kārtā atkal ticies ar Morfiju un zaudējis ar 0:3.
Bijis pazīstams arī kā ASV dienvidu štatu vēstures pētnieks un dzejnieks. 1855. gadā publicējis savu ievērojamāko poēmu "Sarkanais ērglis. Dienvidu poēma" (). Miris no sirdstriekas.

Literatūra 
 Alexander Beaufort Meek. Americanism in literature. An oration before the Phi Kappa and Demosthenian societies of the University of Georgia, at Athens, August 8, 1844, Charleston, Burges and James, printers, 1844, 39 p.
 Alexander Beaufort Meek. A digest of the laws of the state of Alabama, with John Gaston Aikin, 2nd edition. Tuscaloosa, Ala., D. Woodruff, 1836, 664 p.
 Alexander Beaufort Meek. The Red Eagle. A poem of the South, New York, D. Appleton & company, 1855, 108 p.
 Alexander Beaufort Meek. Romantic passages in southwestern history; including orations, sketches and essays, New York, Mobile, S.H. Goetzel & co., 1857, 330 p.
 Alexander Beaufort Meek. Songs and poems of the South, New York, Mobile, S. H. Goetzel & co., 1857, 282 p.
 Alexander Beaufort Meek. The South west: its history, character, and prospects, Tuscalossa, C. B. Baldwin, p’r., 1840, 40 p.

Atsauces

Ārējās saites 

1814. gadā dzimušie
1865. gadā mirušie
Dienvidkarolīnā dzimušie
ASV šahisti
ASV juristi
ASV dzejnieki
Tomass Vilsons Barns

Tomass Vilsons Barns (; 1825. gads — ) bija Lielbritānijas šahists.

Biogrāfija 
Pēc izcelsmes bijis skots. 1850. gados bijis viens no Anglijas vadošajiem šahistiem. 1858. gadā Londonā pāri ar Polu Morfiju nospēlējis divas partijas pret Hovardu Stauntonu un Džonu Ouenu, kurās abās guvuši uzvaras. Viens no šahistiem, kuriem pret Morfiju bijis samērā labs kopējais rezultāts - 8:19. 1862. gadā piedalījies Londonas šaha turnīrā, kurā nospēlējis zemāk par savām spējām, dalot 7.-8. vietu.

Atstājis savu ieguldījumu arī šaha atklātņu teorijā. Viņa vārdā ir nosauktas tādas reti lietotas un mūsdienu teorijas par nekorektām atzītas atklātnes kā 1. f3 un 1. e4 f6. Spāņu atklātnē viens no pirmajiem sācis lietot variantu, kas tagad nosaukts Smislova vārdā: 1. e4 e5 2. Zf3 Zс6 3. Lb5 g6.

Cietis no liekā svara, tāpēc nolēmis iziet ārstniecības kursu. Speciālas diētas rezultātā zaudējis gandrīz 60 kilogrammus 10 mēnešu laikā, kas arī kļuvis par viņa nāves cēloni.

Atsauces

Ārējās saites 

1825. gadā dzimušie
1874. gadā mirušie
Lielbritānijas šahisti
Edvards Lēve

Edvards Lēve (, ;  Prāga —  Londona) bija Lielbritānijas šahists.

Biogrāfija 
Piedzimis mūsdienu Čehijā, taču pārcēlies uz Angliju, kur kļuvis par veiksmīgu biznesmeni. 1830. gados uzņemts Britu pilsonībā. 1840. gadu beigās un 1850. gadu sākumā bijis pazīstams kā viens no vadošajiem Londonas šahistiem. 1847. gadā mačā uzvarējis Hovardu Stauntonu ar 5:2, kurā pretinieks devis priekšā bandinieku un divus gājienus. 1849. gadā bijis pārāks mačā pret Hjū Kenediju ar 7½:6½. 1849. gadā piedalījies Londonas šaha turnīrā pēz izslēgšanas sistēmas, kurā zaudējis 2. kārtā (turnīrā uzvarējis Henrijs Bakls). 1851. gadā zaudējis mačā Frederikam Dīkonam ar 2½:7½. 1851. gadā piedalījies pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā Londonā, kurā pirmajā kārtā zaudējis Marmadjūkam Vaivilam ar 0:2 (turnīrā uzvarējis Ādolfs Andersens). Vēlākajos gados šaha turnīros piedalījies reti. Vienīgi 1858. gadā sev piederošajā Londonas viesnīcā Lowe's Hotel ticies mačā ar ASV šahistu un toreiz neoficiālo Pasaules šaha čempionu Polu Morfiju un cietis bezierunu sagrāvi ar 0:6.

Atsauces

Ārējās saites 

1794. gadā dzimušie
1880. gadā mirušie
Lielbritānijas šahisti
Andris Molotanovs

Andris Molotanovs (dzimis  Ludzā) ir latviešu rokasbumbas vārtsargs, treneris, ugunsdzēsējs glābējs.

Biogrāfija 
Sākumskolas un pamatskolas gadus dzīvoja Ludzā. 7 gadu vecumā uzsāka apmeklēt treniņu nodarbības rokasbumbā. 14 gadu vecumā tika piesaistīts jauniešu handbola izlasei. Vidusskolas gadus mācījās Murjāņu sporta ģimnāzijā. Pirmos nozīmīgos sportiskos panākumus sāka gūt 17 gadu vecumā, kad tika atzīts par labāko spēlētāju Latvijas komandā handbola turnīrā "Rīgai-800" (1998. g.), labāko vārtsargu Baltijas kausa turnīrā (1999. g), labāko vārtsargu Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīrā Slovēnijā (1999. g.). 

2000. gadā starp sportista karjeru (HK ASK) un izglītību izšķīries par labu izglītībai un uzsāka studijas Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmijā, vienlaicīgi uzsākot sadarbību ar handbola komandu LSPA/Ugunsdzēsējs, kā arī uzsāka darbu Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienestā, pildot ugunsdzēsēja glābēja pienākumus. Spēlējis Latvijas rokasbumbas izlasē. 2003. gadā sācis trenera gaitas. No 2004. gada līdz 2005. gadam bija Latvijas junioru izlases vārtsargu treneris. 2004. un 2005. gadā ar HK LSPA/Ugunsdzēsējs kā vārtsargs ieguva 3.vietu Latvijas čempionātā. 2005.gadā  ieguva bakalaura grādu LSPA. 2006. un 2007. gadā ar HK LSPA/Ugunsdzēsējs (kā vārtsargs) ieguva 2. vietu Latvijas čempionātā. 2006. gadā uzsāka strādāt Ugunsdrošības un civilās aizsardzības koledžas lektora amatā. 

2006. gadā kļuvis par Ogres novada Sporta centra sieviešu rokasbumbas komandas treneri. 2006. gadā ar Ogres SC izcīnījis 4. vietu Latvijas čempionātā. 2007. gadā Ogres SC aizvedis līdz Latvijas čempionu titulam. 2007. gadā ieguva maģistra grādu LSPA. 2009. gadā uzsāka trenēt LSPA vīriešu handbola komandu. Kopš 2009.gada piedalījies Nacionālo bruņoto spēku militārajās parādēs, kā Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienesta vienības komandieris. 2009. gadā ar HK LSPA izcīnījis 2.vietu Latvijas čempionātā, bet 2010. un 2011. gadā Latvijas čempionāta zelta godalgas. 2013. gadā ieguva doktora zinātnisko grādu Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmijā. 2012. gadā uzsāka trenēt vīriešu handbola komandu HK Ogre. 2014. gadā ar HK Ogre komandu izcīnīja sudraba godalgas un tika atzīts par sezonas labāko treneri. 2013. gadā uzsācis pildīt Ugunsdrošības un civilās aizsardzības koledžas Ugunsgrēku dzēšanas un glābšanas darbu katedras vadītāja pienākumus.

Ģimenes stāvoklis: precējies un ir četru bērnu tētis.

Atsauces

Ārējās saites 
 LHF profils

1981. gadā dzimušie
Ludzā dzimušie
Latvijas handbolisti
Latvijas rokasbumbas treneri
Nikon

Nikon Corporation (zināma arī kā Nikon) ir daudznacionāla japāņu kompānija, kas ražo attēlveidošanas un optikas produktus. Starp Nikon produktiem ir fotoaparāti, objektīvi, binokļi, mikroskopi, briļļu lēcas, tēmēkļi, mērinstrumenti un citas ierīces.

Sākotnējais uzņēmuma nosaukums bija Nippon Kōgaku Kōgyō Kabushikigaisha (日本光学工業株式会社; Japan Optical Industries Co., Ltd.), bet 1988. gadā to pārsauca uz Nikon Corporation pēc ražoto fotoaparātu sērijas nosaukuma.

Nikon Corporation ir Mitsubishi grupas locekle.

Atsauces

Ārējās saites 

 Nikon oficiālā tīmekļa viene 
 latviešu valodas versija

Japānas uzņēmumi
Pīters Fonda

Pīters Henrijs Fonda (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris.

Ar baikera Kapteiņa Amerikas tēlu Denisa Hopera filmā "Bezrūpīgais braucējs" (Easy Rider, 1969) kļuva par ASV 1960. gadu kontrkultūras ikonu. Par šo filmu Pīters Fonda, Deniss Hopers un Terijs Sauthems tika nominēti Amerikas Kinoakadēmijas balvai par labāko oriģinālscenāriju. Fonda pazīstams arī kā galvenās lomas tēlotājs Viktora Nunjesa filmā Ulee's Gold (1997), par ko tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris galvenajā lomā. Divkārtējs Zelta globusa balvas ieguvējs – par lomām filmā Ulee's Gold un TV filmā The Passion of Ayn Rand (1999). 2003. gadā Fondam piešķirta zvaigzne Holivudas Slavas alejā.

Henrija Fondas dēls, Džeinas Fondas brālis un Bridžitas Fondas tēvs.

Ārējās saites 

1940. gadā dzimušie
Ņujorkā dzimušie
2019. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Zelta globusa balvas ieguvēji
Korsuņa-Ševčenkivska

Korsuņa-Ševčenkivska () ir pilsēta Ukrainas centrālajā daļā, Čerkasu apgabalā, Korsuņas-Ševčenkivskas rajona centrs pie Rosas upes.

Vēsture 
Līdz 1944. gadam pilsētas nosaukums bija Korsuņa (Корсунь), un to 1032. gadā dibinājis Jaroslavs Gudrais. 1240. gadā to nopostīja Batuhans. Pēc Kijevas Krievzemes sabrukuma pilsēta iekļāvās Lietuvas Lielkņazistē. 1585. gadā tā ieguva Magdeburgas tiesības. Korsuņa bija viena no Bohdana Hmeļnicka sacelšanās centriem un 1648. gada maijā pie pilsētas notika Korsuņas kauja, kurā Hmeļnicka karaspēks sakāva poļus Nikolaja Potocka vadībā. Korsuņa iekļāvās Krievijas impērijā līdz ar Polijas Otro dalīšanu 1793. gadā. Pēc Oktobra revolūcijas ietilpa Ukrainas PSR. Otrā pasaules kara laikā 1941. gada 30. jūlijā Korsuņu ieņēma vācu karaspēks. 1944. gada janvārī Sarkanajai armijai Korsuņas apkaimē izdevās aplenkt 60 000 karavīru lielu vācu armijas grupējumu. Lielākajai daļa no grupējuma līdz februāra vidum tika iznīcināta vai krita gūstā, daļai no grupējuma izdevās izlausties no aplenkuma. 1944. gadā pilsētas nosaukums tika mainīts par godu Tarasam Ševčenko. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas pilsēta.

Skat. arī
Korsuņas-Ševčenkovskas operācija

Ārējās saites 

Čerkasu apgabala pilsētas
Tīna (nozīmju atdalīšana)

Tīna var būt:

 Tīna (personvārds), sieviešu personvārds

Cilvēks ar šādu vārdu 
 Tīna Hercberga (1925-2004), režisore
 Tīna Tērnere (1939), amerikāņu dziedātāja
 Tīna Feja (1970), amerikāņu aktrise
 Tina Kandelaki (1975), gruzīnu žurnāliste
 Tina Maze (1983), slovēņu kalnu slēpotāja 
 Tīna Karola (1985), ukraiņu dziedātāja 
 Tīna Bahmane (1986), vācu biatloniste
 Samanta Tīna (1989), latviešu dziedātāja, 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībniece
Elija Viljamss

Elija Viljamss (;  Bristole —  Londona) bija Lielbritānijas šahists.

Biogrāfija 
19. gadsimta vidū bijis viens no Anglijas vadošajiem šahistiem. 1851. gadā pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā Londonā dalījis 3. vietu, uzvarot Johanu Leventālu ar 2½:½ un Hovardu Stauntonu ar 4½:3½, bet pusfinālā piekāpjoties Marmadjūkam Vaivilam ar 3:4.

Bijis pazīstams arī kā divu šaha grāmatu autors. 1845. gadā Londonā izdevis Souvenir of the Bristol Chess Club, kurā apkopojis vairāk nekā 100 Bristoles šaha klubā spēlētas partijas. 1852. gadā Londonā izdevis Horae Divanianae, kurā apkopojis vairāk nekā 150 partijas, kas spēlētas Londonas kafejnīcā Simpson's Divan.

Pāragri miris 1854. gada Londonas holeras epidēmijas uzliesmojuma laikā.

Atsauces

Ārējās saites 

1809. gadā dzimušie
1854. gadā mirušie
Lielbritānijas šahisti
Serafino Dibuā

Serafino Dibuā (;  Roma — ) bija Itālijas šahists.

Biogrāfija 
19. gadsimta vidū bijis viens no Itālijas vadošajiem šahistiem. 1846. gadā nospēlējis divus mačus ar Anglijas šahistu Marmadjūku Vaivilu. Pirmajā, kurā abiem spēlētājiem bijis vienāds figūru skaits, uzvarējis ar 55:26, bet otrajā, kurā Dibuā devis priekšā savam pretiniekam bandinieku un gājienu, minimāli zaudējis ar 30:39. 1855. gadā uzvarējis mačā franču šaha meistaru Žilu Arnu de Rivjēru ar 23½:9½ (+22, -8, =3). 1862. gadā piedalījies Londonas starptautiskajā šaha turnīrā, kurā palicis 5. vietā. Tajā pašā gadā zaudējis maču nākamajam Pasaules šaha čempionam Vilhelmam Steinicam ar 3½:5½.

Bijis viens no Itālijas šaha skolas tradīciju turpinātājiem. No 1868. līdz 1873. gadam izdevis šaha atklātņu teorijai veltītu grāmata trijos sējumos: "Šaha spēles sākums pēc divām galvenajām sistēmām, itāļu un franču" ().
1859. gadā izveidojis Itālijas šaha žurnālu La Rivista degli Scacchi, bet 1898. gadā bijis viens no Itālijas šaha savienības izveides iniciatoriem.

Atsauces

Ārējās saites 

1817. gadā dzimušie
1899. gadā mirušie
Itālijas šahisti
Romā dzimušie
Žils Arnu de Rivjērs

Žils Arnu de Rivjērs (;  Nante —  Parīze) bija Francijas šahists.

Biogrāfija 
No 1850. gadu beigām līdz 1870. gadu beigām bijis viens no vadošajiem Francijas šahistiem. Pola Morfija viesošanās laikā Parīzē (1858, 1863) nospēlējis daudzas partijas ar ASV šahistu, kurās gan pārsvarā zaudējis. 1867. gada Parīzes starptautiskajā turnīrā palicis 6. vietā 13 dalībnieku konkurencē, taču bijis labākais starp Francijas šahistiem, apsteidzot Samuelu Rozentālu. Sekmīgi piedalījies nelielos Parīzes turnīros: 3. vietā 1880. gadā, dalīta 2. vieta 1881. gadā, 2. vieta 1883. gadā un 3. vietā Café de la Régence turnīrā 1896. gadā.

Aizvadījis vairākus mačus ar tā laika labākajiem šahistiem. 1855. gadā zaudējis Itālijas šaha meistaram Serafino Dibuā 11½:22½ (+8, -21, =3). 1864. gadā zaudējis vācu šahistam Gustavam Neimanim 4:8 (+3, -7, =2). 1859. gadā nospēlējis neizšķirti ar Ignacu Kolišu — 5:5. 1860. gadā Londonā uzvarējis Tomasu Vilsonu Barnu 5:2 (+5, −2, =0) un Parīzē pieveicis Polu Žurnu 7½:2½ (+7, −2, =1). 1867. gadā Parīzē divu partiju mačā uzvarējis Johanu Leventālu ar 2:0. Savu pēdējo maču 1883. gadā minimāli zaudējis Mihailam Čigorinam 4½:5½ (+4, −5, =1).

Savas dzīves laikā rakstījis dažādu preses izdevumu šaha nodaļās, kā arī sarakstījis grāmatas par biljardu un spēļu ruleti.

Atsauces

Ārējās saites 

1830. gadā dzimušie
1905. gadā mirušie
Atlantijas Luārā dzimušie
Francijas šahisti
Vadžupe

Vadžupe (augštecē Vadžupīte) ir Gaujas kreisā krasta pieteka Valmieras novadā. 

Iztece - no  Taures purva ziemeļiem. Iesākumā tek uz rietumiem, vidustecē strauji sagriežoties uz ziemeļiem. Ietek Gaujā iepretim Vecrāmniekiem. Vadžupi šķērso valsts autoceļš V240 (Smiltene—Valka), tās krastos atrodas Vadži.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Strenču novada upes
Gaujas baseina upes
Vilkpura upīte

Vilkpura upīte ir Vijas kreisā krasta pieteka Valmieras novadā. 

Iztece - pie Vectepiem. Tek austrumu virzienā. Ietek Vijā pie Knieriem. Vilkpura upīti šķērso valsts autoceļi P25 (Smiltene—Strenči) un V182 (Cempi–Brenguļi–Trikāta–Vijciems), tās krastos atrodas Kazruņģis.

Atsauces 

Valmieras novada upes
Strenču novada upes
Gaujas baseina upes
Rutuli

Rutuli ir tauta, kas pārsvarā dzīvo Azerbaidžānā un Krievijas Federācijas Dagestānas Republikā Kaukāza ziemeļu daļā. Sevi viņi sauc par Myhabyr.

Atsauces

Ārējās saites 
 rutulia.com — Rutul nacionālā mājas lapa.

Ziemeļkaukāza tautas
Azerbaidžānas tautas
Haime I

Haime I Iekarotājs (, , ; dzimis , miris ) bija Aragonas karalis, Barselonas grāfs un Monpeljē senjors no 1213. gada, Maļorkas karalis no 1231. gada un Valensijas karalis no 1238. gada. 

Haime I izveidoja  Aragonas karalisti par vienu no ietekmīgākajām valstīm Vidusjūras rietumdaļā. Rekonkistas ietvaros 1231. gadā pabeidza Baleāru salu atkarošanu no musulmaņiem, izveidojot Maļorkas karalisti. 1238. gadā, atkarojot no musulmaņiem Valensiju, nodibināja Valensijas karalisti. Haime I ietekmējis kataloniešu valodas attīstību. Izdevis daļēji autobigrāfisku hroniku Llibre dels fets.

Ārējās saites 

Barselonas dinastija
1208. gadā dzimušie
1276. gadā mirušie
Ēro dzimušie
Aragonas karaļi
Kataloniešu valodā rakstošie
Rojs Šeiders

Rojs Ričards Šeiders (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris.

Pazīstamākā Šeidera loma ir policijas priekšnieka loma 1975. gada Stīvena Spīlberga filmā "Žokļi" un 1978. gada Žano Švarca filmā "Žokļi 2". Ieguvis Amerikas Kinoakadēmijas balvas nominācijas par tēlojumu Viljama Frīdkina 1971. gada filmā "Franču sakarnieks" un Boba Fosa 1979. gada filmā All That Jazz.

Ārējās saites 

1932. gadā dzimušie
2008. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Ričards Dreifūss

Ričards Stīvens Dreifūss (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris.

1977. gadā ieguvis Oskara balvu kā labākais aktieris galvenajā lomā par lomu Herberta Rosa filmā The Goodbye Girl. Ieguvis Zelta globusa balvu un BAFTA kino balvu. Tēlojis lomas Stīvena Spīlberga filmās "Žokļi", "Trešās pakāpes tuvie kontakti", Always, Džordža Lūkasa "Amerikāņu grafiti" un Roba Reinera Stand by Me.

Ārējās saites 

1947. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Zelta globusa balvas ieguvēji
BAFTA balvas ieguvēji
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Baltacu plaudis

Baltacu plaudis jeb baltacu spāre (Ballerus sapa) ir sapalu dzimtas (Leuciscidae) saldūdens zivs, kas mājo Centrāleiropā, Austrumeiropā un Rietumāzijā, gar Kaspijas jūras krastiem. Tā ir reti sastopama zivju suga, jo mājo tikai tīros, nepiesārņotos ūdeņos.

Izplatība 
Baltacu plaudis mājo Melnās, Azovas, Kaspijas un Arāla jūras lielo upju baseinos (Donavas, Dņestras, Prutas, Bugas, Dņepras, Donas, Kubaņas, Volgas, Kamas, Vjatkas un Urālas upju baseinos). Tas ir introducēts Baltās jūras baseina upē Ziemeļu Dvinā, Krievijas ziemeļos. Veiksmīgi iedzīvojies augšteces siltākajos ūdeņos, baltacu plaudis sācis izplatīties ziemeļu virzienā un ir sastopams arī Ziemeļu Dvinas pietekā Vičegdā. Baltacu plaudis introducēts arī Volhovā (ietek Ladogas ezerā) un Reinā, kā arī caur Dņepras — Bugas kanālu tas ir ienācis Vislas baseinā.

Izskats 
Baltacu plaudis ir vidēji liela saldūdens zivs. Tās garums nepārsniedz 30—35 cm, svars 0,6—0,8 kg, tomēr visbiežāk garums ir ap 15 cm. Baltacu plauža ķermenis ir augsts, no sāniem saplacināts. Mute vērsta uz priekšu. Acu varavīksnene, kā jau nosaukums norāda, sudrabaini balta. Mugura zilganpelēka, sāni un vēders sudrabaini. Izvilkta no ūdens tā ātri zaudē sudrabaino spožumu. Spuras pelēkas ar tumšākām maliņām. Astes spura apakšējā daļa pagarināta, anālā spura plata. Rīkles zobi vienā rindā.

Baltacu plaudis ir līdzīgs savai tuvākajai radiniecei spārei. Salīdzinoši baltacu plaudim ir daudz mazāka mute, uz sānu līnijas ir mazāk zvīņu, līdz ar to tās ir lielākas izmērā (47—54, spārei 62—77), bet to pamanāmākā atšķirība ir acu lielums — spārei tās ir daudz mazākas, apmēram vienādas ar ⅔ no purna garuma, bet baltacu plaudim acis ir vienādi lielas vai lielākas par purna garumu.

Uzvedība un barība 
Baltacu plaudis mājo lielās, ātri plūstošās vai vidēji ātrās zemieņu upēs, kā arī tā ir sastopama jūrā, upju grīvu tuvumā. Izvairās no stāvošiem ūdeņiem. Pieaugušie īpatņi uzturas dziļos ūdeņos, bet mazuļi seklumā, nārsta vietu tuvumā. Baltacu plauži vasaras periodā veido nelielus barus, bet nārsta laikā un uz ziemošanu sapulcējas lielos baros. Ziemo upju lejtecēs, dziļās bedrēs, pavasarī migrē uz upju augštecēm. Nārsta laikā jūras populācija ienāk upē, lai nārstotu. Baltacu plaudis ir aktīvs nakts laikā. Galvenokārt barojas ar zooplanktonu un bentiskajiem bezmugurkaulniekiem.

Vairošanās 
Dzimumgatavību baltacu plaudis sasniedz 3—5 gadu vecumā, sasniedzot 18—22 cm garumu un 100—200 g masas. Tēviņi nobriest apmēram par gadu ātrāk nekā mātītes. Tas lielos baros nārsto ātri plūstošās, lielās upēs ar grants pamatni un nedaudz augiem. Nārsts notiek no aprīļa līdz maijam, kad ūdens temperatūra sasniedz 10—12°C. Ikri ir lipīgi un lieli, apmēram 2 mm, pēc iznēršanas tie piestiprinās pie grants akmentiņiem. Auglība 8—20,9 tūkst. ikru. Baltacu plaudis dzīvo līdz 7—8 gadiem.

Atsauces

Ārējās saites 
Белоглазка (Ballerus sapa)
Белоглазка или рыба сопа
Описание белоглазки

Spāres
Eiropas zivis
Āzijas zivis
Atnācēji

"Atnācēji" () ir 2016. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Denī Vilnēvs. Filmas sižets veidots pēc Teda Čenga īsā stāsta Story of Your Life.

Filma ir par valodnieci Luīzi Benksu, kuras vadītajai komandai jāuzzina, kāpēc uz Zemes ieradušies kosmosa kuģi. Galvenās lomas tajā attēlo Eimija Adamsa, Džeremijs Renners, Forests Vaitekers, Maikls Stūlbargs un Ci Ma.

Filmas pirmizrāde notika Venēcijas kinofestivālā . Amerikas Kinoinstitūts to atzina par vienu no desmit labākajām gada filmām. Tā saņēmusi vairākas balvas, kā arī tikusi nominēta vairākām.

Atsauces

Ārējās saites 

2016. gada filmas
ASV filmas
Denī Vilnēva filmas
Aleksandrs (Tērbatas bīskaps)

Tērbatas bīskaps Aleksandrs (, miris 1268. gada 18. februārī pie Rakveres) bija trešais katoļu Tērbatas bīskapijas garīgais un laicīgais valdnieks (1263–1268) Livonijas-Novgorodas kara (1262-1269) laikā. Kritis Rakveres kaujā.

Vēsture 
Bīskaps Aleksandra izcelsme nav zināma, iespējams, ka pirms iecelšanas par bīskapu viņš bija viens no Tērbatas domkapitula locekļiem.  

Iepriekšējais Tērbatas bīskaps Bernhards mira pēc krievu karaspēka iebrukuma, kad tie 1262. gadā nodedzināja Tērbatas pilsētu līdz pamatiem. 
Kā Tērbatas bīskaps viņš piemo reizi minēts kā liecinieks kādā 1263. gada 10. septembra dokumentā. Pēc krievu karaspēka iebrukuma Viruzemē 1268. gada februārī Tērbatas bīskaps Aleksandrs pulcināja karaspēku, kurā ietilpa nedaudzi bruņinieki arī no Lihulas bīskapa un Livonijas ordeņa Vīlandes pilīm, kā arī 34 ordeņa bruņinieki no nesen uzceltās Veisenšteinas pils. Ordeņa mestrs Oto fon Luterbergs atradās citā karagājienā un kaujā nepiedalījās. Toties karaspēkā bija daudz "zemes ļaužu" ( lantvolke - tā hronikā dēvēja vietējo igauņu, letu un līvu karavīrus), "kam liela bija gribēšana ar krievu varzu cīnīties". 
 
Tērbatas bīskapa Aleksandrs kaujas sākumā uzbruka kopā ar citiem Livonijas jātniekiem un krita sadursmē. Pēc tam 80 ordeņa bruņinieki atsita divu krievu karapulku uzbrukumu un piespieda tos atkāpties. Kaujā tika nogalināti daudzi krievu karavīri un "karalauku kaudzēm krievu līķi klāja". Pēc hronista ziņām "uz katra vācu vīra bija tur krievu sešdesmit".

Atsauces 
 

1268. gadā mirušie
Livonijas cilvēki
Igaunijas vēsture
Romas katoļu bīskapi
Viļņas "Žalgiris"

Viļņas futbola klubs "Žalgiris" () ir profesionāls Lietuvas futbola klubs no Viļņas. Tas ir dibināts 1947. gadā, pašlaik spēlē Lietuvas čempionāta augstākajā līgā (A līgā).

Mājas spēles komanda aizvada LFF stadionā, kura ietilpība ir 5067 vietas.  Žalgiris futbolisti ir septiņas reizes kļuvuši par Lietuvas čempioniem, 11 reizes izcīnījuši Lietuvas kausu un 6 reizes ieguvuši Lietuvas superkausu.

Sasniegumi 
 Lietuvas A līga
 Čempioni (10): 1991, 1991–92, 1998–99, 2013, 2014, 2015, 2016, 2020, 2021, 2022
 Vicečempioni (12): 1993, 1994, 1995, 1997, 1998, 1999 (rud.), 2000, 2011, 2012, 2017, 2018, 2019
 Lietuvas kauss
 Kausa ieguvēji (14): 1990–91, 1992–93, 1993–94, 1996–97, 2003 (rud.), 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016, 2018, 2021, 2022
 Finālisti (6): 1990, 1991–92, 1994–95, 1999–2000, 2000–01, 2017
 Lietuvas superkauss
 Kausa ieguvēji (7): 2003, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2020
 Finālisti (3): 2019, 2021, 2022

Sezonas 
 VMFD Žalgiris (Vilniaus miesto futbolo draugija Žalgiris)

 FK Žalgiris (Futbolo klubas Žalgiris)

Krāsas

Apģērbu izmaiņas 
 Mājas krāsas

 Izbraukuma krāsas

Sastāvs 
 Atjaunots . (alyga.lt)

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

 

 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Atsauces

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā vietne  
 FK Žalgiris: Facebook 
 FK Žalgiris: alyga.lt 
 FK Žalgiris: Soccerway
 FK Žalgiris: Sofascore
 Globalsportsarchive

Žalgiris
Žeikari (Baltinavas novads)

Žeikari ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada ziemeļu daļā 1 km no novada centra Baltinavas un 215 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P45.

Atsauces
Tutinova (Baltinavas novads)

Tutinova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada austrumu daļā 4 km no novada centra Baltinavas un 217 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P45.

Atsauces
Pazlauga (ciems)

Pazlauga ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada dienvidu daļā 6 km no novada centra Baltinavas un 214 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P45, Pazlauga upes krastā.

Atsauces
Džeisons Raitmans

Džeisons Raitmans (, dzimis ) ir kanādiešu un amerikāņu kinorežisors, scenārists un kinoproducents. Atpazīstamību ieguvis ar filmām "Smēķēt atļauts" (Thank You for Smoking, 2006), "Džuno" (2007), "Augstu gaisā" (2009) un Young Adult (2011). Raitmans ir saņēmis Grammy balvu un četras reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai, divas reizes nominācijā "Labākais režisors" par filmām Juno un "Augstu gaisā". Raitmans ir ASV un Kanādas dubultpilsonība. Džeisons Raitmans ir kinorežisora Aivana Raitmans dēls.

Filmogrāfija

Atsauces

Ārējās saites 

1977. gadā dzimušie
Amerikāņu kinorežisori
Kanādiešu kinorežisori
ASV scenāristi
Kanādiešu scenāristi
Kanādiešu kinoaktieri
Grammy balvas ieguvēji
Monreālā dzimušie
Sviļpova (Baltinavas novads)

Sviļpova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada ziemeļu daļā 5 km no novada centra Baltinavas un 216 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P45.

Atsauces
Svātūne

Svātūne ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada dienvidu daļā 8 km no novada centra Baltinavas un 209 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas Svētūnes ezera krastā.

Atsauces
Surikova

Surikova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 5 km no novada centra Baltinavas un 210 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V460.

Atsauces
Kolnumeži

Kolnumeži ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada dienvidu daļā 7 km no novada centra Baltinavas un 211 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V461.

Atsauces
Boncāni

Boncāni ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada dienvidu daļā 7 km no novada centra Baltinavas un 215 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P45.

Atsauces
Buksti

Buksti ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada rietumu daļā 6 km no novada centra Baltinavas un 209 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V460.

Atsauces
Demerova

Demerova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada ziemeļu daļā 5 km no novada centra Baltinavas un 218 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V479.

Atsauces
Dziervīne

Dziervīne ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada dienvidu daļā 9 km no novada centra Baltinavas un 215 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P45.

Atsauces
Grikovka

Grikovka ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 3 km no novada centra Baltinavas un 217 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas Kūkovas upes krastā.

Atsauces
Kaši (Baltinavas novads)

Kaši ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 3 km no novada centra Baltinavas un 212 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V460.

Atsauces
Lemešova (Baltinavas novads)

Lemešova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada dienvidu daļā 6 km no novada centra Baltinavas un 212 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V461.

Atsauces
Maiļupe

Maiļupe var būt:
 Maiļupe — ciems Baltinavas novadā
 Maiļupe — Amatas pieteka
 Maiļupe — Rauzas pieteka
 Pededzes pietekas Maiļupītes cits nosaukums
Maiļupe (Baltinavas novads)

Maiļupe ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 2 km no novada centra Baltinavas un 213 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P45.

Atsauces
Maksi

Maksi ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada austrumu daļā 5 km no novada centra Baltinavas un 220 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V479, aptuveni 500 metrus no Latvijas—Krievijas robežas.

Atsauces
Morkova

Morkova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada rietumu daļā 7 km no novada centra Baltinavas un 208 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V460.

Atsauces
Obeļova

Obeļova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 7 km no novada centra Baltinavas un 210 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V461, Obeļovas ezera krastā.

Atsauces
Peisova

Peisova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 4 km no novada centra Baltinavas un 212 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P45.

Atsauces
Pleitova

Pleitova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 3 km no novada centra Baltinavas un 212 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P45.

Atsauces
Pliešova (Baltinavas novads)

Pliešova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 4 km no novada centra Baltinavas un 211 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas Supenkas upes krastā.

Atsauces