joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Enna Heiča

Enna Seleste Heiča (; dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu aktrise. Savu pirmo atpazīstamību ieguva ar dvīņu Vikijas Hadsones un Mārlijas Lovas lomu ziepju operā Another World (1987—1991), par ko viņa ieguva Daytime Emmy balvu un divas Soap Opera Digest balvas. 1990. gadu beigās viņa atpazīstamību ieguva ar lomu kriminālfilmā "Donijs Brasko" (1997), katastrofu filmā "Vulkāns" (Volcano, 1997), slešera filmā "Es zinu, ko jūs izdarījāt pagājušajā vasarā" (1997), politiskās satīras filmā "Aste luncina suni" (1997), spriedzes kinokomēdijā "Sešas dienas, septiņas naktis" (Six Days, Seven Nights, 1998) un trillera filmā Return to Paradise (1998).

Atveidojusi Merionas Kreinas lomu Gasa Van Santa šausmu filmā "Psiho" (Psycho, 1998), par ko saņēma Saturna balvas nomināciju. Heiča piedalījusies vairākās neatkarīgajās filmās, piemēram drāmas filmā "Piedzimšana" (Birth, 2004), seksa kinokomēdijās "Brunču mednieks" (2009), Cedar Rapids (2011), drāmas filmā Rampart (2011) un melnajā kinokomēdijā Catfight (2016). Viņa saņēma labas kritiķu atsauksmes par lomu televīzijas filmā Gracie's Choice, par ko saņēma Primetime Emmy balvas nomināciju, bet par lomu Brodvejas lugā Twentieth Century saņēma nomināciju Tony balvai.

Papildu kinolomām, Heiča filmējusies arī komēdijdrāmas televīzijas seriālos Men in Trees (2006—2008), Hung (2009—2011), Save Me (2013), Aftermath (2016) un militārajā televīzijas seriālā The Brave (2017). Viņa ieskaņojusi tēlu animācijas seriālā "Avatārs: Leģenda par Koru" (The Legend of Korra, 2014) un piedalījusies šova Dancing with the Stars (2020) 29. sezonā.

 Ennas Heičas vadītā automašīna ietriecās mājā, kā rezultātā automašīna aizdegās. Aktrise ar smagiem apdegumiem nogādāta slimnīcā, kur dažas dienas vēlāk no gūtajām traumām mira.

Atsauces

Ārējās saites 

1969. gadā dzimušie
2022. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
ASV televīzijas aktieri
ASV balss aktieri
Ceļa negadījumos bojā gājušie
Mil Mi-17

Mi-17 (, NATO nosaukums — Hip) ir 1970. gadu sākumā izstrādāts padomju daudzfunkcionālais helikopters. Ražots kā Mi-8 modifikācija kopš 1975. gada, līdz 2007. gadam saražojot vairāk kā 12 000 šī modeļa helikopteru.
1977. gadā to ieviesa PSRS Gaisa spēkos kā Mи-8MT, bet 1981. gadā kā eksporta variantu Mi-17, vēlāk Mi-171. Tas ir visvairāk ražotais PSRS/Krievijas helikopteru modelis.

Ražošana 
Mi-8MT/Mi-17 izstrādāja Mila (Mi) konstruktoru birojā, helikoptera ražošana notiek Kazaņa un Ulanudes rūpnīcās.
2007. gadā Sičuaņas Lantian Helicopter Company sāka licenzētu Mi-171 ražošanu Čendu Ķīnā un eksportēja tos uz Pakistānu un Āfrikas valstīm.

Latvijas bruņotajos spēkos 
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas Mi-17 bija Latvijas Gaisa spēku bruņojumā.

Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā laikā 2022. gada augustā LR Aizsardzības ministrija divus Mi-17 daļēji izjauktā veidā piegādāja Ukrainas Gaisa spēkiem. Pirms piegādes vienam Mi-17 veica kapitālo remontu.

Atsauces 

Helikopteri
Vilces muiža

Vilces muižas kungu mājas celtniecība uzsākta Kristofa Dītriha Georga fon Mēdema (1721–1782) laikā, visticamāk 18. gs. 50.–60. gados, uz ko norāda saglabājies barokālais ēkas portāls ar Mēdemu un grāfu Keizerlingu alianses ģerboni frontonā. Saglabājies arī ēkas projekta zīmējums, kurā redzama vienstāva ēka ar mansarda jumtu, mezonīnu un diviem nelieliem sānu rizalītiem. Mezonīna malas iezīmēja akmens rusti, tāda pati dekoratīvā apdare izmantota arī nelielajos sānu rizalītos, kuriem bija izveidoti pusloka frontoni ar savijušos volūtu rotājumu. Ēkas plānā redzams, ka parka pusē bija iecerēti divi sānu korpusi un kāpnes uz verandu.

. Pirmajam būvperiodam pieder arī masīvās galvenās ieejas akmens kāpnes, kurām vēl 20. gs. 20. gados bija saglabājušās greznas ažūras kaltas metāla margas.

Pirmās ziņas par Vilces muižas kompleksu saistāmas ar 19. gs. sākumu, kad muižas mantojuma sarakstā minēti divi ērberģi, divas klētis, stallis, lopu un cūku kūtis, ledus pagrabs, kalte, divi šķūņi un muižas kapela27. Ievēro - jami detalizētāks apraksts atrodams 1921. gada muižas sadalīšanas lietā28. Kungu mājas pagalma abās pusēs atradās divi ērberģi – kalpu dzīvojamās mājas, no kurām viena, iespējams, kādreiz bija kalpojusi kā stallis. Jādomā, ka abas ēkas celtas reizē ar kungu māju 18. gs. otrajā pusē, par ko liecināja vēl 20. gs. 30. gados viena ērberģa barokālās durvju vērtnes. Abas bija koka ēkas, segtas ar kārniņu jumtiem.

1812. gadā pēc Karla Dītriha fon Mēdema nāves Vilces mantojums tika izlikts izsolē. 1818. gadā to nopirka Dītrihs Johans fon Grothuss (Dietrich Johann von Grotthuß). 1829. gadā Vilces muižu mantoja viņa meita Adelheide Agnese Marija (Adelheide Agnes Marie von Grotthuß, 1794–1866), kas bija precējusies ar Ānes-Mēmeles fideikomisa un Montigališekas, Ērberģes, Lielplatones un Blankenfeldes muižu īpašnieku Johanu Frīdrihu Vilhelmu fon Hānu (Johann Friedrich Wilhelm von Hahn, 1792–1850) 15. Latvijas Nacionālā vēstures muzeja krājumā glabājas laulātā pāra portreti, ko 1849. gadā gleznojis Jelgavas mākslinieks Jūliuss Dērings.
Džahongirs Vohidovs

Džahongirs Vohidovs (;  dzimis , Samarkandā) ir Uzbekistānas starptautiskais lielmeistars šahā (2014).

Biogrāfija 
Džahongirs Vohidovs ir divas reizes dalījis pirmo vietu Hastingsas šaha kongresa galvenajā turnīrā (2013/14, 2015/16).

Divas reizes piedalījies Pasaules kausa izcīņā šahā pēc izslēgšanas sistēmas:
 2017. gadā 1. kārtā zaudējis Krievijas lielmeistaram Pjotram Svidleram;
 2021. gadā 2. kārtā pieveicis Leinjeru Domingesu, bet 3. kārtā piekāpies Pāvelam Ponkratovam.

Divas reizes Uzbekistānas izlases sastāvā piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs (2014, 2022). 2022. gada olimpiādē kļuvis par uzvarētāju gan komandu, gan individuālajā vērtējumā pie 4. galdiņa.

Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2014. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Uzbekistānā dzimušie
Uzbekistānas šahisti
Cilindriskais egilopss

Cilindriskais egilopss () ir graudzāļu dzimtas suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Vidusjūras reģiona un stepes joslā Āzijā. Suga ir ievazāta arī Latvijā - tā ir sastopama reti un nevienmērīgi. Sastopamība pa gadiem manāmi variē; atsevišķi eksemplāri un grupas sausās nezālienēs un uz dzelzceļiem.

Apraksts 
Cilindriskais egilopss ir viengadīgs,  20-50 cm garš  lakstaugs. Tas veido ceru, no viena cera atiet daudzi stāvi, stīvi stiebri, stiebrs pie pamata lauzīts. Lapas ir kailas vai skraji apmatotas. Mēlīte ir plēvjaina. Ziedkopa ir ļoti šaura (0,3-0,5 cm), vārpa ir cilindriska, 10-15 cm gara, virzienā uz galotni tā sašaurināta. Vārpā ir apmēram 12 sēdošas vārpiņas divās rindās. Vārpiņas plēksnes ir 0,6-1 cm garas, divzobainas, viens no gala zobiņiem pāriet akotveida smailē. Galotnes vārpiņām starp plēksnes zobiņiem atiet 3-7 cm garš akots. Auglis ir grauds. Zied maijā, jūnijā.

Atsauces 

Latvijas flora
Egilopsi
Lietuvas pašvaldības

Pašvaldības (lietuviešu: savivaldybė, daudzskaitlī savivaldybės) ir Lietuvas otrā līmeņa administratīvais iedalījums. Lietuvā ir 60 pašvaldības. Visu pašvaldību nosaukumi ir sasaistīti ar to administratīvajiem centriem. Šāds iedalījums tika izveidots 1994. gadā un aizvietoja rajonus. Pirms 1994. gada Lietuva līdzīgi kā citas Padomju Savienības republikas dalījās rajonos (lietuviešu: rajonas).

Lietuvas pašpārvaldes var iedalīt trīs grupās:

 pilsētu pašvaldības (lit. miesto savivaldybės) - 7;
 rajonu pašvaldības (lit. rajono savivaldybės) - 43;
 pašvaldības (lit. savivaldybės) - 10.

Pašvaldību uzskaitījums

Pilsētu pašvaldības

Rajonu pašvaldības

Pašvaldības

Atsauces 

Lietuva
 
Lietuvas pašvaldības
Neona pavasaris

"Neona pavasaris" ir 2022. gada Latvijas spēlfilma. Filmas režisors, scenārists un producents ir Matīss Kaža. Galvenās lomas atveido Marija Luīze Meļķe, Grēta Trušiņa, Gerds Lapoška, Jānis Skutelis un Agnese Rukšāne. Filmas sižets stāsta par studenti Laini (Marija Luīze Meļķe), kurai jāuzņemas atbildība par mazo brāli, bet paralēli viņa nonāk Rīgas pagrīdes reivu scēnā, kur iemīlas Gundā un atklāj savu seksualitāti.

Filmas pirmizrāde notika  Edinburgas Starptautiskajā kinofestivālā. Latvijā filmas pirmizrāde notiks  Rīgas Starptautiskajā kino festivālā.

Atsauces

Ārējās saites 

2022. gada Latvijas filmas
Volfgangs Petersens

Volfgangs Petersens (; dzimis , miris ) bija vācu kinorežisors, producents un scenārists. Nominēts divām Amerikas Kinoakadēmijas balvām par Otrā pasaules kara zemūdeņu cīņu filmu "Zemūdene" (Das Boot, 1981), par šo filmu nominēts arī BAFTA kino balvai un Amerikas režisoru ģildes balvai. Starp citām viņa filmām ir "Bezgalīgais stāsts" (The NeverEnding Story, 1984), "Mans ienaidnieks" (1985), "Uguns līnijā" (In the Line of Fire, 1993), "Epidēmija" (1995), "Prezidenta lidmašīna" (Air Force One, 1997), "Absolūtā vētra" (2000), "Troja" (2004) un "Poseidons" (Poseidon, 2006).

Atsauces

Ārējās saites 

1941. gadā dzimušie
2022. gadā mirušie
Vācu kinorežisori
Vācu kinoproducenti
Vācu scenāristi
Ušuri

Ušuri ir ciems Gulbenes novada Jaungulbenes pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa v429, Ušuru ezera krastā.

Atsauces
Agrumi

Agrumi ir ciems Gulbenes novada Jaungulbenes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V429.

Atsauces
Kaipi (Jaungulbenes pagasts)

Kaipi ir ciems Gulbenes novada Jaungulbenes pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P37 un V447 krustojuma un V431 un V447 krustojuma, Grīvupītes upes krastā.

Atsauces
Entitemas kauja

Entietamas kauja () vai Šarpsburgas kauja, kā to dēvē ASV dienvidu štatos, bija Amerikas pilsoņu kara kauja, kas notika 1862. gada 17. septembrī starp Amerikas Valstu Konfederācijas ģenerāļa Roberta Lī Ziemeļvirdžīnijas armiju un Savienības ģen. Džordža Maklelana komandēto Potomakas armiju netālu no Šarpsburgas, Merilendas štatā un Entietemas līča. Daļa no Merilendas kampaņas, tā bija pirmā lauka armiju līmeņa iesaistīšanās Amerikas pilsoņu kara karadarbības austrumu teātrī, kas notika Savienības teritorijā. Tā joprojām ir asiņainākā diena Amerikas vēsturē, kurā upuru kopskaits bija: 22 717 bojāgājušo, ievainoto vai pazudušo.

Lai gan Savienības armija cieta lielākus zaudējumus nekā konfederāti, kauja bija nozīmīgs pagrieziena punkts Savienības labā, kas mainīja kara gaitu .

Karojošo pušu iesaistītās vienības

Savienības armija 
Potomakas armija sastāvēja no 6 kājnieku korpusiem .

Ģenerālmajora Hukera I korpuss trīs divīzijās;
Ģenerālmajora Edvīna Samnera II korpusa trīs divīzijas;
Ģenerālmajora Ficdžona Portera V korpuss trīs divīzijās;
Ģenerāļa Viljama Franklina VI korpuss trīs divīzijās;
Ģenerāļa Bērnsaida IX korpuss no četrām divīzijām;
Džozefa Mansfīlda XII divu divīziju korpuss;
Brigādes ģenerāļa Alfrēda Plezantona kavalērijas divīzija (Čārlza Vaitinga, Džona Farnsvorta, Ričarda Raša, Endrjū Makreinoldsa un Bendžamina Deivisa brigādes).
Kopā 75 000karavīru.

Konfederācijas armija 
Ziemeļvirdžīnijas armija sastāvēja no desmit kājnieku divīzijām, kas bija sakārtotas divos "spārnos" (korpusos), bija arī Džeba Stjuarta kavalērija un artilērijas rezerve ģenerāļa Viljama Pendltona vadībā. Otrais korpuss sadalīja artilēriju starp divīzijām, savukārt Pirmais korpuss to turēja korpusa kontrolē.

Dienvidu armija sastāvēja no 35 tūkstošiem līdz kaujas sākumam, līdz 52 tūkst.. Dažkārt vidēji tiek lēsts 45 000 .

Pats ģenerālis Lī ziņojumā rakstīja, ka armijā ir "mazāk nekā 40 000 cilvēku" . Ģenerālis Džons Gordons savos memuāros rakstīja, ka ziemeļu armijā ir 60 000 vīru, bet dienvidu armijā — 35 000.
Pēc vēsturnieka Džozefa Pjēro domām, Longstrīta korpusā bija 17 146 vīri, bet Džeksona korpusā 14 584. Ja pievieno rezerves artilēriju, tiek iegūts skaitlis 32 851 vīru. Šajos datos nav ņemti vērā kavalēristi, kuru skaits nav precīzi zināms, bet parasti tiek pieņemts kā 4500 cilvēku.

Pēc vēsturnieku domām, Entitemas kaujā piedalījās 24 tautību pārstāvji. Jo īpaši 12. Dienvidkarolīnas divīzijā bija noteikts skaits Katobas cilts indiāņu.

Ārējās saites 

 The Battle of Antietam (angliski)
 Atlas of the battlefield of Antietam (Library of Congress) (angliski)

Atsauces

ASV vēsture
Amerikas pilsoņu karš
Kaujas ar ASV piedalīšanos
Pēctecība

"Pēctecība" () ir ASV satīrisks melnā humora drāmas televīzijas seriāls, kura autors ir Džesijs Ārmstrongs. Pirmizrāde notika  kanālā HBO. Seriāls ir par Roju ģimeni, globāla mediju un izklaides konglomerāta Waystar RoyCo īpašniekiem, kas cīnās par kompānijas vadību saistībā ar ģimenes patriarha Logana Roja (Braians Kokss) veselības pasliktināšanos. Seriālam apstiprināta ceturtās sezonas izveide.

Seriālā Džeremijs Strongs atveido Kendalu, Kīrans Kalkins Romānu un Sāra Snuka Siobānu (Šiva), Logana bērnus, kas strādā kompānijā. Metjū Makfedjens atveido Tomu Vambsgansu, Šivas vīru un Waystar izpilddirektoru, Nikolass Brauns atveido Gregu Hiršu, Logana radinieku, kas strādā kompānijā, Alans Raks atveido Konoru, Logana vecāko bērnu un Hiama Abasa Mārsiju Roju, Logana trešo un pašreizējo sievu. Pārējās lomās filmējas Pīters Frīdmens, Natālija Golda, Robs Jangs, Dagmara Domīnčika, Arians Moajeds, Dž. Smita-Kemerona, Žustīne Lupe, Deivids Rašī un Fišers Stīvenss.

Seriāls "Pēctecība" ir plaši atzīts kritiķu vidū, izceļot scenāriju, aktierspēli (īpaši Stronga un Koksa) un skaņas celiņu. Seriāls saņēmis vairākas balvas un nominācijas, tostarp saņēmis BAFTA televīzijas balvu kategorijā "Labākā starptautiskais raidījums", Zelta globusa balvu kategorijā "Labākais drāmas seriāls" un Primetime Emmy balvu kategorijā "Labākais drāmas seriāls". Gan Kokss, gan Strongs saņēmuši Zelta globusa balvas kā labākie aktieri drāmas seriālā, turklāt Strongs saņēmis arī Primetime Emmy balvu šajā pašā kategorijā.

Atsauces

Ārējās saites 
 

ASV televīzijas seriāli
Zelta globusa balvas ieguvēji (televīzijas seriāli — drāmas)
ESTO

ESTO ir finanšu tehnoloģiju uzņēmums, kas sniedz finanšu pakalpojumus Eiropā, izmantojot savu tirdzniecības platformu. ESTO platforma nodrošina lietotājiem iespēju pārvaldīt maksājumus, veikt pirkumus, izmantojot risinājumu “Pērc tagad – Maksā vēlāk”, kā arī kredītlīnijas pakalpojumu. Uzņēmumiem ESTO piedāvā e-komercijas risinājumus, kas ļauj  saņemt tiešos maksājumus, piedāvāt saviem klientam iespēju “Pērc tagad – Maksā vēlāk”, kā arī nodrošina mārketinga atbalstu un bankas pakalpojumus.

Uzņēmumam ir pieci biroji – Tallinā, Tartu, Rīgā, Viļņā un Kijivā.

ESTO ir plašs partnerveikalu tīkls visā Baltijā, un daži no tiem ir pazīstami kā lielākie mazumtirgotāji Eiropas tirgū: IDeal, ELKOR, BIGBOX, JYSK, Studio Moderna (brands Dormeo, Delimano, Napsie), ONOFF, Goldtime, Sportland un daudzi citi.

Vēsture 
ESTO 2017. gadā Tallinā dibināja Mikk Metsa, Martin Ustaal, Mikk Mihkel Nurges. Nosaukums “ESTO” ir saīsinājums no vārda Estonia. Tajā pašā gadā ESTO ienāca Igaunijas e-komercijas industrijā ar savu pašu uzbūvētu kredītu platformu – ESTO Checkout – Igaunijas komersantu tiešsaistes tirdzniecības atbalstam.

2019. gadā uzņēmums laida klajā savu otro produktu, kas ir izstrādāts kā digitālā banka patērētājiem – ESTO konts. 2019. gada augustā ESTO izsniedza apmēram 26 000 aizdevumu, un tā neto aizdevumu portfeļa apjoms bija 7 miljoni eiro.

2020. gadā ESTO ienāca e-komercijas maksājumu industrijā (ESTO Pay).

2021. gadā uzņēmums atvēra pārstāvniecības Lietuvā un Latvijā un ienāca jaunos tirgos Baltijas valstīs. 2021. gada beigās ESTO sasniedza 1 200 aktīvas partnerattiecības ar komersantiem.

2021. gadā uzņēmums saņēma 4 miljonu eiro aizdevumu no AS Citadele Banka. Finansējuma mērķis ir apgrozāmie līdzekļi, kas nostiprinās uzņēmuma darbību Igaunijā, kā arī tā turpmāko paplašināšanos Baltijas tirgū.

2022. gadā ESTO sasniedza ievērojamu atskaites punktu, izsniedzot kredītus vairāk nekā 100 miljonu eiro vērtībā.

2022. gada 8. septembrī ESTO vienojās ar transporta platformas uzturētāju Bolt par kreditēšanas pakalpojuma Bolt Pay Later izmantošanu ESTO sadarbības partneru veikalos.

Atsauces 

Finanšu pakalpojumu uzņēmumi
Pjērs Nkurunziza

Pjērs Nkurunziza (franču un , dzimis , miris ) bija Burundijas politiķis un valstsvīrs, no 2005. līdz 2020. gadam bija Burundijas prezidents. Pirms kļūšanas par prezidentu bija hutu sacelšanās līderis. Prezidentūras laikā tika apvainots diktatorismā un cilvēktiesību pārkāpumos. 2015. gadā notika neveiksmīgs valsts apvērsuma mēģinājums, kurš nenoveda pie nopietnām etniskām sadursmēm kā tas valstī bija iepriekš, pirms Nkurunzizas prezidentūras.

Atsauces

Ārējās saites 

1964. gadā dzimušie
2020. gadā mirušie
Burundijas cilvēki
No COVID-19 mirušie
Trīseņu lāčauza

Trīseņu lāčauza () ir graudzāļu dzimtas suga, kura savvaļā ir sastopama  Āzijas dienvidrietumu daļā. Dekoratīvo īpašību dēļ tā tiek kultivēta Eiropā, vietām, tostarp Latvijā, tā sastopama kā adventīvs (ievazāts) augs. Latvijā atsevišķi eksemplāri ir reti sastopami nezālienēs un izgāztuvēs.

Apraksts 
Trīseņu lāčauza ir viengadīgs, 20-45 cm garš lakstaugs. Tam ir stāvs stiebrs; lapas ir lineāras, 0,2-0,5 cm platas, tāpat kā lapu makstis ir īsi apmatotas. Ziedu skara ir diezgan liela (līdz 10 cm gara), skraja, vienpusēji nokarena; ziedā vārpiņu ir nedaudz. Skaras zari ir aptuveni vārpiņu garumā vai garāki. Vārpiņas ir olveidīgas vai iegareni olveidīgas, lielas un sāniski saplacinātas (1,5-3 cm garas un 0,7-1,3 cm platas), nedaudz uzpūstas. Vārpiņā ir 10-20 ziedi. Ārējā vārpiņas plēksne ir ar 3-5 dzīslām, iekšējā - ar 5-9 dzīslām. Vārpiņas plēksnes ir kopumā nevienādas: ārējā iegareni lancetiska, strupa, ap 0,5 cm gara; iekšējā garāka - iegarena. Arī zieda plēksnēm nav vienāds garums, tās ir otrādi olveidīgas. Uz ārējās ziedu plēksnes akota nav. Auglis - plēksnēs ieslēgts grauds. Zied jūnijā, jūlijā.

Atsauces  

Lāčauzas
Latvijas flora
Aveņu iela

Aveņu iela var būt:

 Aveņu iela — iela Jūrmalā;
 Aveņu iela — iela Rīgā.
 Aveņu iela — iela Vimbukrogā.
 Aveņu iela — iela Dreiliņos.
 Aveņu iela — iela Piņķos.
The Morning After

The Morning After ir 1986. gada ASV neo-noir trillera filma, kuras režisors ir Sidnijs Lūmets. Filmā galvenās lomas atveido Džeina Fonda un Džefs Bridžess.

Filma stāsta par alkoholiķi aktrisi (Fonda), kura pamostas no rīta blakus noslepkavotam vīrietim.

The Morning After pirmizrāde notika . Filma nopelnīja 25,1 miljonu ASV dolāru pie 15 miljonu budžeta, kā arī saņēma dažādus kritiķu vērtējumus. Džeinu Fondu par šo lomu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā".

Atsauces

Ārējās saites 

1986. gada filmas
ASV filmas
20th Century Fox filmas
Sidnija Lūmeta filmas
Svārpsts

Svārpsts ir ar roku darbināms griezējrīks, ar kuru koksnē veic nelielus un nedziļus urbumus.
Griezējrīki
Kokapstrāde
Mednieka nakts

"Mednieka nakts" () ir 1955. gada ASV film noir trillera filma, kuras režisors ir Čārlzs Lotons. Filmā galvenās lomas atveido Roberts Mičums, Šellija Vintersa un Liliana Giša. Filma ir balstīta uz 1953. gada Deivida Graba romāna ar tādu pašu nosaukumu.

Filma stāsta par sērijveida slepkavu Hariju Pauelu (Mičums), kurš, izliekoties par mācītāju, apprec atraitni Villu (Vintersa) un mēģina noskaidrot no bērniem, kur atrodas viņa īstā tēva noslēptie 10 tūkstoši dolāru.

"Mednieka nakts" pirmizrāde notika . Gan romāns, gan filma ir daļēji balstīta uz patiesu stāstu par Hariju Pauersu, kuru 1932. gadā pakāra par divu atraitņu un trīs bērnu slepkavībām Rietumvirdžīnijā. Filmas liriskais un ekspresionistiskais stils, kas ir aizgūts no mēmā kino, atšķir to no citām Holivudas 40. un 50. gadu filmām. Tā ir ietekmējusi tādus režisorus kā Raineru Verneru Fasbinderu, Robertu Oltmenu un Mārtinu Skorsēzi. 1992. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma". Mūsdienās tā tiek uzskatīta par vienu no visu laiku labākajām filmām. Ietekmīgais franču kinožurnāls Cahiers du Cinéma 2008. gadā izvēlējās "Mednieka nakts" kā otro visu laiku labāko filmu aiz "Pilsonis Keins". Neskatoties uz vēlāk gūtajiem panākumiem, negatīvā reakcija filmas pirmizrādē padarīja to par Čārlza Lotona vienīgo režisēto filmu.

Atsauces

Ārējās saites 

1955. gada filmas
Čārlza Lotona filmas
ASV filmas
Urbšana

Urbšana ir materiālu mehāniskās apstrādes veids, kurā ar urbi tiek izveidots urbums.

Urbšanas mērķi 
Urbšana var tikt veikta, lai

 urbumā izveidotu vītni vai veikt cita veida urbuma apstrādi,
 urbumā ievilktu vadus,
 urbumā ievietotu enkurskrūvi, dībeli vai citus stiprinājuma elementus,
 urbumā ievietotu sprāgstvielas (kalnrūpniecībā),
 atvieglotu konstrukciju nojaukšanu,
 iegūtu koksnes paraugus.

Skatīt arī 

 Urbjmašīna
 Urbis

Mašīnbūve
Metālapstrāde
Kokapstrāde
Griezējrīki
31. trolejbusu maršruts (Rīga)

31. trolejbusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kurā pasažieru pārvadājumi tiek nodrošināti no Centrāltirgus Rīgas centrā līdz sociālās aprūpes centram "Ezerkrasti" (galapunkta nosaukums „Berģuciems"), Vidzemes priekšpilsētas Berģu apkaimē.

No 2022. gada 1. septembra aizvietoja 1. autobusu maršrutu.

Maršruts 
 Virzienā Centrāltirgus—Berģuciems trolejbuss kursē šādās ielās: Gaiziņa iela, Gogoļa iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Brīvības bulvāris, Brīvības iela, Brīvības gatve un Berģu iela.

 Virzienā Berģuciems—Centrāltirgus trolejbuss kursē šādās ielās: Berģu iela, Brīvības gatve, Brīvības iela, Brīvības bulvāris, Raiņa bulvāris, Marijas iela, Gogoļa iela, Turgeņeva iela, Prāgas iela, Gaiziņa iela.

Pieturvietas 
31. autobusu maršrutā ir 63 pietura, virzienā Centrāltirgus—Berģuciems ir 31 pieturas, bet virzienā Berģuciems—Centrāltirgus ir 32 pieturas.

Maršruts ar mainīto virzieni 
 Virzienā Berģuciems — Salu tilts — 2.parks (Jelgāvas iela) trolejbuss kursē šādās ielās: Berģu iela, Brīvības gatve, Brīvības iela, Brīvības bulvāris, Raiņa bulvāris, Gogoļa iela, Lāčplēša iela, Salu tilts, Mūkusalas rotācijas aplis, Mūkusalas iela, Laivu iela, Buru iela
 Virzienā 2.parks (Jelgāvas iela) — Salu tilts — Berģuciems trolejbuss kursē šādās ielās: Buru iela, Laivu iela, Mūkusalas iela, Mūkusalas rotācijas aplis, Salu tilts, Lāčplēša iela, Gogoļa iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Brīvības bulvāris, Brīvības iela, Brīvības gatve, Berģu iela

Skatīt arī 
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme

Atsauces 

31
34. trolejbusu maršruts (Rīga)

34. autobusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kas kursē no Centrāltirgus līdz Juglas zvēraudzētavai Juglas apkaimē.

Maršruts atklāts 2022. gada 1. septembrī, aizstājot 14. autobusu maršrutu.

Maršruts 
Centrāltirgus — Zvēraudzētava kursē pa šādām ielām: Gaiziņa iela, Gogoļa iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Brīvības bulvāris, Brīvības iela, Brīvības gatve, Juglas iela, Ūdeļu iela un Mazā Juglas iela.

Zvēraudzētava — Centrāltirgus kursē pa šādām ielām: Mazā Juglas iela, Ūdeļu iela, Juglas iela, Brīvības gatve, Brīvības iela, Brīvības bulvāris, Raiņa bulvāris, Gogoļa iela, Turgeņeva iela, Prāgas iela un Gaiziņa iela.

Pieturvietas 
34. trolejbusu maršrutā pavisam kopā ir 53 pieturas. Maršrutā Centrāltirgus — Zvēraudzētava ir 27 pieturas, bet maršrutā Zvēraudzētava — Centrāltirgus ir 26 pieturas.

Maršruts ar mainīto virzienu 
1.parks (Ganību dambī) — Ganību dambis — Brīvības iela — Zvēraudzētava Ganību da kursē pa šādām ielām: Ganību dambis, Pulkveža Brieža iela, Kalpaka bulvāris, K.Valdemāra iela, Raiņa bulvāris, Brīvības bulvāris, Brīvības iela, Brīvības gatve, Juglas iela, Ūdeļu iela, Mazā Juglas iela.

Zvēraudzētava — Centrālā stacija — 1.parks (Ganību dambī)  kursē pa šādām ielām: Mazā Juglas iela, Ūdeļu iela, Juglas iela, Brīvības gatve, Brīvības iela, Brīvības bulvāris, Raiņa bulvāris, Marijas iela, Merķeļa iela, Kalpaka bulvāris, Pulkveža Brieža iela, Ganību dambis, Dambja iela.

Zvēraudzētava — Bruniņieku iela — Duntes iela — 1.parks (Ganību dambī)  kursē pa šādām ielām: Mazā Juglas iela, Ūdeļu iela, Juglas iela, Brīvības gatve, Brīvības iela, Bruņinieku iela, K.Valdemāra iela, Duntes iela, Dambja iela.

Pieturas ar mainīto virzienu

Skatīt arī 
 Rīga
 Autobusu satiksme Rīgā
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme
 Rīgas metropolitēns

Atsauces 

34
35. trolejbusu maršruts (Rīga)

35. trolejbusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kas kursē no Centrāltirgus līdz Mežciemam.

Maršruts atklāts 2022. gada 1. septembrī, aizstājot 5. autobusu maršrutu.

Maršruts 
Centrāltirgus — Mežciems kursē pa šādām ielām: Gaiziņa iela, Gogoļa iela, Marijas iela, A. Čaka iela, Ieriķu iela, Dzelzavas iela, Ulbrokas iela, S. Eizenšteina iela, Mežciema iela un Hipokrāta iela.

Mežciems — Centrāltirgus kursē pa šādām ielām: Hipokrāta iela, Mežciema iela, S. Eizenšteina iela, Ulbrokas iela, Dzelzavas iela, Vaidavas iela, Ieriķu iela, A. Čaka iela, Marijas iela, Gogoļa iela, Turgeņeva iela, Prāgas iela, Gaiziņa iela.

Pieturvietas 
35. trolejbusu maršrutā pavisam kopā ir 42 pieturas. Maršrutā Centrāltirgus — Mežciems ir 21 pietura, tāpat arī maršrutā Mežciems — Centrāltirgus ir 21 pietura.

Maršruts pa mainītu virzienu 
2.parks (Jelgavas ielā) - Salu tilts - Mežciems kursē pa šādām ielām: Mūkusalas iela, Mūkusalas rotācijas aplis, Salu tilts, Lāčplēša iela, Gogoļa iela, Marijas iela, A.Čaka iela, Jorģa Zemitāna tilts, Dzelzavas iela, Stirnu iela, Ieriķu iela, Biķernieku iela, Hipokrāta iela.

Mežciems — Salu tilts  - 2.parks (Jelgāvas iela) kursē pa šādām ielām: Hipokrāta iela, Biķernieku iela, Ieriķu iela, Stirnu iela, Dzelzavas iela, Vaidavas iela, Ieriķu iela, Jorģa Zemitāna tilts, A.Čaka iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Inženieru iela, Raiņa bulvāris, Gogoļa iela, Lāčplēša iela, Salu tilts, Mūkusalas rotācijas aplis, Mūkusalas iela, Laivu iela, Buru iela.

Skatīt arī 
 Rīga
 Autobusu satiksme Rīgā
 Trolejbusu satiksme Rīgā
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme
 Rīgas metropolitēns

Atsauces 

35
Benksa sala

Benksa sala () ir mazapdzīvota sala Kanādas ziemeļos Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. 5. lielākā Kanādas sala, 24. lielākā sala pasaulē. Administratīvi pieder Ziemeļrietumu Teritoriju Inuvikas reģionam; vienīgā pastāvīgi apdzīvotā vieta ir inuitu Sakshārboras ciems salas dienvidrietumu krastā.

Ģeogrāfija 
Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga rietumos. Maklūra šaurums ziemeļaustrumos salu atdala no Melvila , Eglintona un Prinča Patrika salām, Velsas Prinča šaurums dienvidaustrumos — no Viktorijas salas, bet Amundsena līcis dienvidos to atdala no kontinenta. Rietumos krastus apskalo Boforta jūra. Sala izstiepta ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā, krasti mēreni izroboti. Rietumu piekrastē vairākas nelielas saliņas. Salas centrālo daļu aizņem plaša zemiene, kur plūst lielākās upes — Tomsena un Bernarda. Dienvidos un ziemeļos pauguraini līdzenumi. Salas augstākais punkts ir pašos tās dienvidos Daremas augstienē (730 m vjl). Ainavā valda tundra.

Salā mīt vismaz 14 zīdītāju sugas, tajā skaitā ziemeļbrieži, polārlāči un muskusvērši. Vienu laiku salā mita lielākās daļa pasaules muskusvēršu populācijas (ap 68 000), bet pēdējos gados slimību rezultātā to skaits ievērojami samazinājies. Vasarās salā ligzdo ievērojams skaits gājputnu; salā un tās piekrastē izveidotas trīs migrējošo putnu aizsargājamās teritorijas — «Benksa sala», «Tomsena upe» un «Batērsta raga lāsmenis».

Salas ziemeļos Tomsena upes baseinā 1992. gadā vairāk kā  platībā izveidots Aulavikas nacionālais parks.

Vēsture 
Sala bijusi apdzīvota jau vismaz 1500 gadus p.m.ē. Senākie arheoloģiskie atradumi attiecas uz pirmsdorsetas kultūru. Pirmie no eiropiešiem to 1820. gadā atklāja Viljama Perija ekspedīcija no kaimiņos esošās Melvila salas. Nosaukta par godu britu dabaszinātniekam Džozefam Benksam (Joseph Banks) sākotnēji kā Benksa Zeme. Vēlākos gados dažkārt kartēs atzīmēta kā Beringa (Baring Island). Lai arī inuiti no kontinenta to regulāri apmeklējuši medību nolūkos, pirmā un vienīgā pastāvīgā apdzīvotā vieta Sakshārbora dibināta tikai 1929. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

 International Map of the World 1:1,000,000 Thomsen River NS-9/10/11/12
 International Map of the World 1:1,000,000 Horton River NR-9/10/11/12

Kanādas salas
Kanādas Arktiskais arhipelāgs
Joahims Tidihs

Joahims Tidihs (Joachim Tydichius/Tydich, dzimis ap , miris pēc 1586. gada) bija 16. gadsimta vācu autors, jurists un karavīrs. Dzīves otrajā pusē apmetās Rīgā.

Dzimis Berlīnē vai tās apkaimē. Iespējams, studēja Vircburgā, jo 1569. gada sarakstīja dzejoli par godu Vircburgas galma ārsta Johanesa Posta (Johannes Posth/Johannes Posthius) kāzām. Jezuīts Pēteris Kanisijs vēstulē Vircburgas bīskapam slavēja Tidihu kā katoļticības aizstāvi. 1573. gadā Ģentē un Antverpenē publicēja sacerējumus, kur dēvēja sevi par poeta laureatus. Ceļoja uz Franciju, Itāliju, Franciju un Angliju. 1575. gadā, Dancigas sacelšanās priekšvakarā, Tidihs dienēja pilsētā kapteiņa dienesta pakāpē.

No 1576. gada Joahims Tidihs bija kapteinis (capitaneus milies) Rīgas pilsētā. 1577. gadā kā Magnusa pārstāvis nodeva Kokneses pilsētai Magnusa vēstuli ar aicinājumu pakļauties. 1580. gadā tika ieslodzīts. 1586. gadā Rīgā apprecējās ar Margaretu fon Veseli (Margaretha von Wessel). 1602. gadā antoloģijā tika izdots Tidiha dzejolis, tomēr nav zināms, vai tajā laikā viņš vēl bija dzīvs. Bez Tidiha latīņu valodā rakstītajiem darbiem saglabājušās arī dažas viņa vēstules. Brandenburgā 17. gadsimtā publicēto Joahima Tidiha portretu publicējis Johans Kristofs Broce.

Bibliogrāfija 
Extemporaneorum carminum libri duo, quorum prior ecclesiasticorum, posterior vero civium quorundam clarorum, & incolarum Antverpiensium, complectitur encomia., Antverpiae, I. Withagius, 1573.
Joachimi Tydichii Berlinensis, poetae, Extemporaneorum Carminum libri duo, quorum prior Ecclesiasticorum, posterior verò livium quorundam olarorum, & incolarum Antverpiensium, complectitur Encomia ... Adiecimus & huic labori adornatam quandam celeberrimi regiique Emporii Antverpiani descriptionem, carmine subitaneo, cum nonnullis aliis lectu iucundis, acceleratam, ab eodem Poëta, Antverpiae J. Withagius 1573
Liber Proverbiorum Salomonis, carmine elegiaco redditus. [Precationes duae ad Deum optimum maximum.] Autore Joachimo Tydichio ..., Gandavi Flandrorum : Apud G. Manilium, 1573.
Oratio _ carminus, de vitanda diffidentia, vectvsqve inusvi cvra, exemple acuram & sterum, ex. Math. d. cap. desumpta (Francofvrti M. Ex. ind. S. Feierabendts) 1569

Ārējās saites

Literatūra 
 Johans Kristofs Broce: Sammlung verschiedner Liefländischer Monumente, Prospecte und dergleichen. Band 2. 1776. Manuskripte 2002B, 2003A
 Kārlis Eduards Napjerskis: Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexicon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland. Vierter Band S–Z. 1832. S. 403
 Kārlis Eduards Napjerskis: Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexikon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland. Nachträge und Fortsetzungen. Band 2. L–Z. 1861. S. 248 

Latīņu valodā rakstošie
Aclejas upe

Aclejas upe (arī Strazdiņupīte) ir Abavas labā krasta pieteka Kuldīgas novada Rendas pagastā. Tā ir neliela upīte lejpus Mazrendas. Iztece — no vairākiem avotiem netālu no Strazdiņu mājām.

Atsauces 

Kuldīgas novada upes
Rendas pagasts
Abavas pietekas
Femke Bola

Femke Bola (; dzimusi  Amersfortā) ir nīderlandiešu vieglatlēte, startē 400 metru barjerskrējienā, 400 metru distancē, kā arī stafetēs. Viņa ir  bronzas medaļas ieguvēja 400 m barjerskrējienā, 2022. gada Pasaules čempionāta sudraba medaļniece, kā arī trīskārtēja Eiropas čempione.

Karjera 
2019. gada Eiropas U-20 čempionātā Burosā uzvarēja 400 metru barjerskrējienā. Tajā pašā gadā piedalījās arī Pasaules čempionātā pieaugušajiem Dohā. 400 m/b iekļuva pusfinālā, kopvērtējumā ieņemot 22. vietu. Piedalījās arī 4x400 metru stafetē, kur Nīderlandes komanda ieguva 7. vietu.

2021. gada Eiropas čempionātā telpās Toruņā izcīnīja divas zelta medaļas: 400 metros un 4x400 metru stafetē.  Tokijā, kas risinājās 2021. gada augustā, izcīnīja bronzas medaļu 400 metru barjerskrējienā, uzstādot jaunu Eiropas rekordu (52,03). Olimpiskajās spēlēs startēja arī abās 4x400 metru stafetēs — gan sieviešu, gan jauktajām komandām. Tā paša gada septembrī uzvarēja Dimanta līgas finālsacensībās Cīrihē. 2021. gadā Eiropas vieglatlētikas asociācija atzina Bolu par gada uzlecošo zvaigzni sievietēm.

2022. gada Pasaules čempionātā telpās Belgradā ieguva divas sudraba medaļas: 400 metros un stafetē. 2022. gada Pasaules čempionātā ASV pilsētā Jūdžīnā izcīnīja sudrabu 400 m/b, piekāpjoties tikai Sidnijai Maklaflinai, kas uzstādīja jaunu pasaules rekordu. Bola ieguva sudraba medaļu arī 4x400 metru jauktajā stafetē, bet 4x400 metru sieviešu stafetes komanda ar Bolu sastāvā priekšskrējienā tika diskvalificēta. 2022. gada Eiropas čempionātā Minhenē izcīnīja trīs zelta medaļas: 400 metros, 400 m/b un 4x400 metru stafetē. 400 metru distanci veica 49,44 sekundēs, labojot Nīderlandes rekordu.

Atsauces

Ārējās saites 

2000. gadā dzimušie
Utrehtas provincē dzimušie
Nīderlandes vieglatlētes
Barjerskrējēji
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskie bronzas medaļnieki vieglatlētikā
Nīderlandes olimpiskie bronzas medaļnieki
Janeks Eiglane

Janeks Eiglane (; dzimis  Rakverē) ir igauņu vieglatlēts, startē desmitcīņas sacensībās. 

2015. gada Eiropas U-23 čempionātā Tallinā izcīnīja bronzas medaļu. Tajā pašā gadā pirmoreiz piedalījās arī Pasaules čempionātā pieaugušajiem, kas risinājās Pekinā, un ieņēma 19. vietu. 2017. gada Pasaules čempionātā Londonā ar 8371 punktiem ieņēma 4. vietu. Pēc diviem gadiem Pasaules čempionātā Dohā ierindojās 6. vietā. 2022. gada Eiropas čempionātā Minhenē, iegūstot 8346 punktus, izcīnīja bronzas medaļu.

Viņa personiskais rekords desmitcīņā ir 8405 punkti, tas sasniegts 2022. gada aprīlī sacensībās Noksvilā, ASV.

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Rietumviru apriņķī dzimušie
Igaunijas vieglatlēti
Desmitcīņnieki
Marina Beha-Romančuka

Marina Beha-Romančuka (; dzimusi  Hmeļnickas apgabalā) ir ukraiņu vieglatlēte, startē tāllēkšanas un trīssoļlēkšanas sacensībās. Viņa ir 2022. gada Eiropas čempione trīssoļlēkšanā, pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece tāllēkšanā.

Karjera 
Karjeras sākumā startējusi tikai tāllēkšanā. Pirmo starptautisko panākumu guvusi 2011. gadā, uzvarot Eiropas jaunatnes olimpiskajā festivālā Trabzonā. 2013. gada Eiropas čempionātā junioriem Rieti, Itālijā, izcīnīja bronzas medaļu. 2013. gadā piedalījās arī Pasaules čempionātā pieaugušajiem Maskavā, kvalifikācijā paliekot 25.. vietā. Savā debijas Eiropas čempionātā 2016. gadā Amsterdamā iekļuva finālā, bet tajā ieņēma 12. vietu.  Riodežaneiro kvalifikācijā sasniedza 10. rezultātu un iekļuva finālsacensībās, bet tajās palika bez rezultāta.

2017. gada Eiropas U-23 čempionātā Bidgoščā kļuva par bronzas medaļnieci. 2017. gada Pasaules čempionātā Londonā kvalifikācijā ieņēma 18. vietu un finālsacensībām nekvalificējās. 2018. gada Eiropas čempionātā Berlīnē izcīnīja sudraba medaļu, labākajā mēģinājumā aizlecot 6,73 metrus tālu.

2019. gada Eiropas čempionāts telpās Glāzgovā ieguva bronzu tāllēkšanā. Tā paša gada jūlijā uzvarēja Universiādē, kas norisinājās Neapolē. 2019. gada Pasaules čempionātā Dohā tāllēkšanas sacensībās sasniedza rezultātu 6,92 un ieguva sudraba godalgu, piekāpjoties tikai Malaikai Mihambo. 2021. gada Eiropas čempionātā telpās Toruņā izcīnīja zelta medaļu.  Tokijā, kas risinājās 2021. gada augustā, tāllēkšanā ieņēma piekto vietu.

Pirms 2022. gada sezonas nolēma pievērsties arī trīssoļlēkšanai. 2022. gada Pasaules čempionātā telpās Belgradā piedalījās gan tāllēkšanas, gan trīssoļlēkšanas sacensībās. Trīssoļllēkšanā ar rezultātu 14,76 m izcīnīja sudraba medaļu, bet tāllēkšanā ieņēma sesto vietu. 2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā medaļas izcīnīt neizdevās — tāllēkšanā ieņēma 8. vietu, bet trīssolī sasniedza 11. rezultātu. 2022. gada Eiropas čempionātā Minhenē pēc sāpīgas 4. vietas tāllēkšanā nākamajā dienā kļuva par Eiropas čempioni trīssoļlēkšanā, sasniedzot personisko rekordu — 15,02 m.

Sasniegumi

Atsauces

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Hmeļnickas apgabalā dzimušie
Ukrainas vieglatlētes
Tāllēcēji
Trīssoļlēcēji
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Pēdējā detaļa

"Pēdējā detaļa" () ir 1973. gada ASV komēdijdrāmas filma, kuras režisors ir Hals Ešbijs. Filmā galvenās lomas atveido Džeks Nikolsons, Otiss Jangs, Endijs Kveids, Kliftons Džeimss un Kerola Keina. Filma ir balstīta uz 1970. gada Derila Panisena romāna ar tādu pašu nosaukumu.

Filma stāsta par diviem karavīriem, kuriem tiek pavēlēts nogādāt cietumā jaunu karavīru, taču pa ceļam viņi nolemj viņam sniegt vēl pēdējo iespēju pavadīt labi laiku.

"Pēdējā detaļa" pirmizrāde notika  un to izplatīja Columbia Pictures. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, kuri slavēja Nikolsona un Kveida aktierspēli, kā arī scenāriju. Filma nominēta trim Amerikas Kinoakadēmijas balvām kategorijās "Labākais aktieris galvenajā lomā" (Nikolsons), "Labākais aktieris otrā plāna lomā" (Kveids) un "Labākais adaptētais scenārijs". "Pēdējā detaļa" nominēta arī divām Zelta globusa balvām, četrām BAFTA kino balvām (saņemot divas), kā arī Zelta palmas zaram 1974. gada Kannu kinofestivālā. Nikolsons par savu lomu saņēma festivāla labākā aktiera balvu.

Atsauces

Ārējās saites 

1973. gada filmas
ASV filmas
Columbia Pictures filmas
Kinokomēdijas
Drāmas
Hals Ešbijs

Viljams Hals Ešbijs (, dzimis , miris ) bija amerikāņu kinorežisors un montāžists, uzskatīts par vienu no "Jaunās Holivudas" (New Hollywood) jeb "amerikāņu jaunā viļņa" pārstāvjiem.

Savu karjeru sācis kā filmu montāžists, strādājot pie režisora Normana Džuisona. Bijis montāžists viņa filmai "Nakts karstumā" (1966), par ko saņēmis savu vienīgo Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā montāža". Šajā kategorijā ticis nominēts arī par Džuisona filmu The Russians Are Coming, the Russians Are Coming (1966).

1970. gadā iznāca viņa pirmā režisētā filma, komēdijdrāma The Landlord. 1978. gadā saņēmis savu trešo Kinoakadēmijas balvas nomināciju, šoreiz kategorijā "Labākais režisors", par filmu "Atgriešanās mājās" (Coming Home, 1978), ar Džeinu Fondu un Džonu Voitu galvenajās lomās. Režisējis arī tādas pazīstamas filmas kā "Harolds un Moda" (Harold and Maude, 1971), "Pēdējā detaļa" (1973), Shampoo (1975), Bound for Glory (1976), Being There (1979) un Lookin' to Get Out (1982).

Ārējās saites 

1929. gadā dzimušie
1988. gadā mirušie
Amerikāņu kinorežisori
Jūtā dzimušie
Normans Džuisons

Normans Frederiks Džuisons (, dzimis ) ir Kanādas kinorežisors, scenārists un kinoproducents.

Kopumā režisējis 24 pilnmetrāžas filmas un trīs reizes, trīs dažādās desmitgadēs ir ticis nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais režisors", par filmām "Nakts karstumā" (1967), Fiddler on the Roof (1971) un "Mēnessērdzīgais" (Moonstruck, 1987). Režisējis dažādu žanru filmas, kā drāmu The Cincinnati Kid (1965), komēdiju The Russians Are Coming, the Russians Are Coming (1966), kriminālfilmu "Tomasa Krauna afēra" (The Thomas Crown Affair, 1968), mūziklu "Jēzus Kristus Superzvaigzne" (Jesus Christ Superstar, 1973), zinātniskās fantastikas filmu Rollerball (1975), neo-noir filmu F.I.S.T. (1978), komēdijdrāmas ...And Justice for All (1979) un Other People's Money (1991), mistērijas filmas A Soldier's Story (1984) un Agnes of God (1985), biogrāfisko filmu "Viesulis" (The Hurricane, 1999) un drāmu The Statement (2003).

Savās filmās bieži attēlojis sabiedrības sociālās un politiskās problēmas, bieži strīdus izraisošus un pretrunīgus tematus padarot pieejamus plašākai auditorijai. Saņēmis vairākas balvas, piemēram, Sudraba lāci Berlīnes starptautiskajā kinofestivālā, kā arī ticis nominēts trim Zelta globusa balvām un vienai BAFTA kino balvai. 71. Kinoakadēmijas balvu pasniegšanas ceremonijā saņēmis Ērvinga Tālberga memoriālo balvu. Viņa filmas kopumā ir tikušas nominētas 41 Kinoakadēmijas, 22 BAFTA un 41 Zelta globusa balvai.

Atsauces

Ārējās saites 

1926. gadā dzimušie
Kanādiešu kinorežisori
Kanādiešu scenāristi
Kanādiešu kinoproducenti
Ontārio dzimušie
Vilma Murto

Vilma Anna Helena Murto (; dzimusi ) ir somu vieglatlēte, kas startē kārtslēkšanas sacensībās, 2022. gada Eiropas čempione.

Karjera 
Starptautiskās sacensībās debitēja 2014. gadā, piedaloties Pasaules čempionātā junioriem Jūdžīnā un ieņemot 25. vietu.  sacensībās telpās Cveibrikenē viņa laboja pasaules junioru rekordu, sasniedzot 4,71 m, kas bija arī jauns Somijas rekords. 2016. gadā debitēja Eiropas čempionātā pieaugušajiem, kas notika Amsterdamā, un ar rezultātu 4,45 metri ieņēma 7. vietu. Tajā pašā gadā Pasaules U-20 čempionātā Bidgoščā izcīnīja bronzas medaļu. 2016. gadā debitēja arī olimpiskajās spēlēs, kvalifikācijā ieņemot 24. vietu.

2017. gada Eiropas U-20 čempionātā ar pieticīgu rezultātu 4,15 metru augstumā ieguva bronzas godalgu. Pasaules čempionātā debitēja 2019. gadā Dohā, kvalifikācijā pārvarēja 4,35 metru augstumu un finālsacensībām nekvalificējās.  Tokijā iekļuva finālā un ar rezultātu 4,50 metri ieņēma dalītu 5. vietu. 2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā finālā pārvarēja latiņu 4,60 metru augstumā un ierindojās 6. vietā. 2022. gada Eiropas čempionātā Minhenē atkārtoja Katerinas Stefanidi 2018. gadā uzstādīto Eiropas čempionātu rekordu (4,85 m) un izcīnīja zelta medaļu.

Atsauces

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Dienvidrietumsomijā dzimušie
Somijas vieglatlētes
Kārtslēcēji
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Čako aizstāvju stadions

Čako aizstāvju stadions () ir daudzfunkcionāls stadions Paragvajas galvaspilsētā Asunsjonā. 1917. gadā uzceltajā stadionā mūsdienās ir 42 354 sēdvietas un tajā bāzējas Paragvajas futbola izlase. Stadions nosaukts Čako kara (1932—1935) dalībnieku piemiņai. Tā kā stadions ir lielākais valstī, šeit nereti notiek Asunsonas futbola klubu Cerro Porteño, Club Guaraní un Club Olimpia spēles.

Ārējās saites

 Stadiona profils stadiumguide.com
 Stadiona profils stadiumdb.com

Futbola stadioni Paragvajā
Affliction

Affliction ir 1997. gada ASV neo-noir krimināldrāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Pols Šreiders. Filmā galvenās lomas atveido Niks Nolte, Sisija Speiseka, Džeimss Kobērns un Vilems Defo. Filma ir balstīta uz 1989. gada Rasela Benksa romāna ar tādu pašu nosaukumu.

Filma stāsta par personīgu problēmu nomāktu mazpilsētas policistu Veidu Vaithausu (Nolte), kurš, mēģinot saglabāt veselo saprātu, izmeklē aizdomīgu nāvi medību laikā.

Affliction pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā, bet ASV tika izdota gadu vēlāk — . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši izceļot Noltes un Kobērna sniegumu. 71. Kinoakadēmijas balvu ceremonijā Nolti nominēja kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā", savukārt Kobērns saņēma balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā". Filma nominēta arī sešām Independent Spirit Awards balvām.

Atsauces

Ārējās saites 

1997. gada filmas
ASV filmas
Drāmas
Krimināldrāmas
Pola Šreidera filmas
Vācijas Valsts banku asociācija

Vācijas Valsts banku asociācija () ir vadošā asociācija Vācijas banku nozarē. Tā pārstāv 61 bankas, tostarp federālo zemju bankas (Vācijas krājbanku finanšu grupas galvenās iestādes), kā arī Vācijas valstij vai atsevišķām tās federālajām zemēm piederošo veicināšanas un attīstības banku intereses. 

VÖB dalībiestādes ar kopējiem aktīviem aptuveni 3229 miljardu eiro apmērā aptver aptuveni vienu trešdaļu Vācijas banku tirgus.

Ar 59% tirgus daļu parastās VÖB bankas, kas ir VÖB biedri, ir tirgus līderi pašvaldību finansējuma jomā; turklāt tās nodrošina aptuveni 23% no visiem uzņēmumu kreditēšanas darījumiem Vācijā. 2021. gadā attīstības un veicināšanas bankas federālajā un federālo zemju līmenī izsniedza 81 miljardu eiro jaunu attīstības un veicināšanas aizdevumu veidā. 

VÖB ir vienīgā Vācijas banku asociācija, kas pilda tās dalībiestāžu darba devēju apvienības funkcijas: Publiskā sektora banku darba devēju apvienība (), kurā ietilpst VÖB dalībiestādes ar kopumā 60 000 darbinieku (2021. finanšu gadā) un kas veic darba koplīgumu slēgšanas pienākumus.

Atsauces

Ārējās saites
 VÖB oficiālā vietne
 LinkedIn

Vācijas saimniecība
Bankas
2022.—2023. gada Optibet hokeja līgas sezona

2022.—2023. gada Latvijas čempionāta sezona ir 32. Latvijas Virslīgas hokeja čempionāta sezona. Sezona sākās . Šajā sezonā Latvijas Virslīgas hokeja čempionātā startē deviņas komandas.

2022. gada augustā tika paziņots, ka panākta vienošanās ar Lietuvas hokeja federāciju par trīs Lietuvas komandu pievienošanos turnīram. Līgas uzvarētāja tiks kronēta kā Baltijas čempione, savukārt labākā Latvijas un Lietuvas komanda izcīnīs attiecīgi Latvijas un Lietuves čempiones titulu.

Komandas 
Latvijas Virslīgas Hokeja Čempionātā šosezon startē deviņas komandas.

Formāts 
Regulārajā sezonā tiek aizvadīti četri spēļu riņķi, kas nozīmē, ka katra no komandām aizvadīs 32 spēles. Izslēgšanas kārtā cīņas tiks aizvadītas sērijā līdz četrām uzvarām.

Komandu treneri un kapteiņi

Ārējās saites 
 Līgas oficiālā mājaslapa

LHČ
LHČ
2022
Vēlēšanās trīs tūkstošu gadu garumā

"Vēlēšanās trīs tūkstošu gadu garumā" () ir 2022. gada ASV un Austrālijas kopražojuma fantāzijas filma, kuras režisors, producents un scenārija līdzautors ir Džordžs Millers. Tā ir A. S. Baietas īsā stāsta The Djinn in the Nightingale's Eye adaptācija. Galvenās lomas atveido Idriss Elba un Tilda Svintone. Elba atveido džinu, kuru atbrīvo profesore (Svintone) un kurš stāsta viņai par savu dzīvi.

Filmas "Vēlēšanās trīs tūkstošu gadu garumā" pasaules pirmizrāde notika Kannu kinofestivālā , bet ASV kinoteātros to demonstrē no , Austrālijā no , bet Latvijā pirmizrāde notika . Filma galvenokārt saņēmusi pozitīvas kritiķu atsauksmes, tomēr tā ir kases izgāšanās.

Atsauces

Ārējās saites 

2022. gada filmas
ASV filmas
Austrālijas filmas
Džordža Millera filmas
Ēriks Blumkvists

Ēriks Blumkvists (;  dzimis , Stokholmā) ir Zviedrijas starptautiskais lielmeistars šahā (2013).

Biogrāfija 
Daudzkārtējais Zviedrijas jauniešu šaha čempionātu dalībnieks, kurās izcīnījis sudraba (2008. gadā U18 vecuma grupā) un divas bronzas medaļas (2006. gadā – U16, 2007. gadā – U18 vecuma grupās). Pārstāvējis Zviedriju Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās.

Divas reizes uzvarējis Zviedrijas šaha čempionātos (2016, 2019). 2014. gadā izcīnījis sudraba medaļu Zviedrijas šaha čempionātā.

2022. gada augustā izcīnījis 3. vietu šaha festivāla RTU Open 2022 "A" turnīrā.

Pārstāvējis Zviedrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (2016, 2018, 2022);
 Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (2013-2015, 2019);
 Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 2019. gadā;
 Pasaules jauniešu U16 komandu šaha olimpiādē piedalījies 2006. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2008. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2013. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Stokholmā dzimušie
Zviedrijas šahisti
Aslapes

Aslapes () ir grīšļu dzimtas ģints, kas ir sastopama gandrīz visā pasaulē tropiskajos un mērenajos reģionos. Augiem ir raksturīgas garas, šauras (zālei līdzīgas) lapas ar asām, bieži robainām (zāģzobam līdzīgām) malām un 1-3 m gari stublāji, kuru galā veidojas sazarota ziedkopu. Tāpat kā daudziem citiem augiem, kas sastopami mitros biotopos, aslapēm ir raksturīgi dziļi, ložņājoši sakneņi.

Sugas 
Ģints sugu skaits tiek apstrīdēts, un, atkarībā no autora, tiek atzītas 2 līdz 60 sugas. Pašlaik organizācija Kew Royal Botanic Gardens ir akceptējusi trīs sugas, no kurām vienai ir četras pasugas.

 Cladium costatum Steyerm. - sastopams no Venecuēlā un Gajānā,
 Cladium mariscoides (Muhl.) Torr. - sastopama Ziemeļamerikas austrumos no Labradoras līdz Manitobai, un uz dienvidiem līdz Floridai un Teksasai,
 Cladium mariscus (L.) Pohl – dižā aslape
 Cladium mariscus subsp. californicum (S.Watson) Govaerts - sastopama Kalifornijā, Arizonā, Ņūmeksikā, Nevadā, Jūtā, Teksasā, Sonorā, Koahuilā
 Cladium mariscus subsp. intermedium Kük. - Austrālijā, Jaunkaledonijā
 Cladium mariscus subsp. jamaicense (Crantz) Kük. - Latīņamerikā no Meksikas līdz Argentīnai; Rietumindijā; ASV dienvidaustrumos no Teksasas līdz Delavērai; pasuga ir naturalizējusies tropiskajā Āfrikā un daudzās okeāna salās, tostarp Kanāriju salās, Madagaskarā, Jaungvinejā, Havaju salās
 Cladium mariscus subsp. mariscus - Eiropā, Ziemeļāzijā un Ziemeļāfrikā no Īrijā un Marokā, Japānā, Vācijā, Itālijā, Francijā, Skandināvijā, Baltijā, Polijā, Balkānos, Ukrainā, Krievijā, Sibīrijā, Saūda Arābijā, Irānā, Himalajos, Kazahstānā, Ķīnā, Korejā.

Atsauces 

Aslapes