joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
NG-13

NG-13, saukta arī par S.S. Robert Lawrence, bija ASV uzņēmuma Northrop Grumman kravas kosmosa kuģa Cygnus Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) apgādes misija NASA programmā Commercial Resupply Services 2 (CRS-2). Kravas kuģis orbītā tika palaists 2020. gada 15. februārī, darbību beidza 2020. gada 29. maijā.

Kosmosa kuģis nosaukts par godu pirmajam afroamerikāņu astronautam Robertam Lorensam, kurš gāja bojā treniņlidojuma laikā 1967. gadā.

Derīgā krava 
Kopējā kravas masa bija 3544 kg.
Kosmosa kuģa hermētiskajā nodalījumā atradās 3377 kg kravas: lietas apkalpei (712 kg), rezerves daļas stacijas iekārtām (1588 kg), krava zinātniskajiem pētījumiem (966 kg), datoru iekārtas (30 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aprīkojums (81 kg).
Kravā bija arī trīs Cubesat pavadoņi: Red-Eye 2, DeMi, TechEdSat 10

Nehermetizētā krava (167 kg) bija NanoRacks palaišanas iekārta NRCSD-E ar Cubesat pavadoņiem.

Lidojuma gaita 
Cygnus tika palaists  20:21:04 UTC ar nesējraķeti Antares 230+ no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta (MARS) starta laukuma LP-0A.

18. februārī Cygnus pietuvojās stacijai. 09:05 UTC kosmosa kuģi satvēra ar stacijas manipulatoru, ko vadīja Endrū Morgans. 11:16 UTC Cygnus bija pievienots pie Unity moduļa apakšējās pieslēgvietas.

7. maijā ar Dextre manipulatoru no Columbus moduļa tika noņemta HDEV Zemes novērošanas eksperimentālā iekārta un pievienota  Cygnus ārpusē, lai atbrīvotos no tās.

11. maijā 13:00 UTC ar Canadarm2 manipulatoru Cygnus tika atvienots no Unity moduļa. 16:09 UTC tas tika palaists brīvā lidojumā. Pēc tam kuģis paaugstināja orbītu uz 475 × 483 km.

13. maijā 23:25 UTC no pavadoņu izmešanas ierīces Slingshot tika palaisti pavadoņi Lynk the World. Cita derīgā krava (cits Lynk vai WIDAR) palika pievienota Cygnus un izvērsa sakaru antenu. Šīs derīgās kravas stacijā bija nogādātas ar SpaceX CRS-20, un SKS apkalpe tās bija uzstādījusi uz Cygnus lūkas.
NASA uzdevumā hermētiskajā nodalījumā tika veikts dedzināšanas eksperiments.

2020. gada 29. maijā kravas kuģis tika novadīts no orbītas; tas sasniedza atmosfēras blīvos slāņus un sadega virs Klusā okeāna dienvidu daļas.

Atsauces

Ārējās saites 
 Northrop Grumman CRS-13 Mission NASA

Cygnus kosmosa kuģi
Eva Puskarčīkova

Eva Puskarčīkova (; dzimusi ) ir čehu biatloniste.

Karjera 
Pasaules kausa sacensībās debitējusi  stafetes sacensībās Oberhofā. Piedalījusies divās ziemas olimpiskajās spēlēs (, ). 2014. gadā Sočos izcīnīja 4. vietu stafetē. 2015. gada ziemas universiādē izcīnījusi 2. vietu masu startā.

Pasaules čempionātā pirmoreiz piedalījās 2015. gadā Kontiolahti. Pirmo reizi vietu uz goda pjedestāla Pasaules kausa posmos individuāli ieguva  iedzīšanas sacensībās Pokļukā, ierindojoties 3. vietā pēc Lauras Dālmeieres un Kaisas Mekereinenas.  PK posmā Oberhofā izcīnīja 3. vietu distancē ar kopēju startu. Vairākas reizes ieguvusi godalgas PK posmos stafetē.

2020. gada Pasaules čempionātā Antholcā izcīnīja bronzas medaļu jauktajā stafetē kopā ar Markētu Davidovu, Ondržeju Moravecu un Mihalu Krčmāržu.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Atsauces

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Čehijas biatlonisti
Biatlonisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Liberecas apgabalā dzimušie
Biatlonisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Jānis Neimanis

Jānis Neimanis (dzimis ) ir jurists,  Satversmes tiesas tiesnesis.

Biogrāfija 
No 1983. līdz 1994. gadam mācījies Rīgas 25. vidusskolā.

1999. gadā absolvējis Latvijas Universitātes Juridisko fakultāti. 2005. gadā ieguvis doktora grādu, aizstāvot disertāciju "Tiesību tālākveidošanas konstitucionālie un metodoloģiskie problēmjautājumi".

No 1999. līdz 2018. gadam strādājis par pasniedzēju Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē. Bijis ievēlēts par lektoru, docentu un asociēto profesoru. Docējis studiju kursus tiesību pamatjautājumos un juridiskajā metodoloģijā. 

No 1997. līdz 2003. gadam strādājis Uzņēmumu reģistrā par Sabiedrisko organizāciju reģistrācijas nodaļas vadītāju un Juridiskās nodaļas vadītāja vietnieku.

No 2003. līdz 2007. gadam praktizējis par zvērinātu advokātu zvērinātu advokātu birojos "Baltmane & Bitāns", "Loze & partneri" un "Loze, Grunte & Cers".

2007. gadā apstiprināts par Augstākās tiesas Administratīvo lietu departamenta tiesnesi. Specializējies nodokļu tiesībās, publiskā iepirkuma un konkurences tiesībās. 

2016. gadā apbalvots ar Augstākās tiesas profesionālo Temīdas balvu.

2016. gada 22. decembrī Jānis Neimanis apstiprināts par Satversmes tiesas tiesnesi, amata pienākumus sācis pildīt 2017. gada 3. aprīlī. 

Vairāku monogrāfiju tiesību zinātnē autors - "Ievads tiesībās", "Juridisku kāzusu risināšanas tehnika", "Biedrības biedra rokasgrāmata", "Tiesību tālākveidošana", "Paziņošanas likuma komentāri", "Satversmes tiesas procesa tiesības", kā arī daudzu rakstu un pētījumu autors. 

2009. gadā piedalījies Latvijas Administratīvo tiesnešu biedrības izveidošanā un no 2009. gada līdz 2017. gadam bijis tās valdes priekšsēdētājs.

Atsauces 

1976. gadā dzimušie
Latvijas juristi
Latvijas Universitātes absolventi
Satversmes tiesas tiesneši
Latvijas Universitātes pasniedzēji
Aldis Laviņš

Aldis Laviņš (dzimis ) ir jurists, Satversmes tiesas tiesnesis. bijis šīs tiesas priekšsēdētājs.

Biogrāfija 

1996. gadā absolvējis Latvijas Policijas akadēmiju. Šobrīd (2020) turpina studijas Latvijas Universitātes doktorantūrā.

1997. gadā sācis strādāt Valsts policijas Galvenās kriminālpolicijas pārvaldes ekonomisko noziegumu izmeklēšanas nodaļā. 1997. un 1998. gadā bijis Latvijas Policijas akadēmijas Civiltiesību katedras asistents. No 1998. gada līdz 1999. gada nogalei strādājis Valsts kases Juridiskajā departamentā.

1999. gadā apstiprināts par Zemgales priekšpilsētas tiesnesi, 2002. gadā apstiprināts tiesneša amatā bez pilnvaru termiņa ierobežojuma.

2005. gadā kļuvis par Tiesnešu disciplinārkolēģijas locekli.

2008. gadā kļuvis par Augstākās tiesas Senāta tiesnesi.

2014. gada 3. aprīlī apstiprināts par Satversmes tiesas tiesnesi. Amatā stājies 2014. gada 25. aprīlī. 2014. gada 6. maijā ievēlēts par Satversmes tiesas priekšsēdētāju. Tiesneša amats kļuva pieejams, jo beidzās pilnvaru termiņš tiesnesei Aijai Brantai.

Atsauces 

1973. gadā dzimušie
Latvijas juristi
Latvijas Policijas akadēmijas absolventi
Satversmes tiesas tiesneši
Latvijas Policijas akadēmijas darbinieki
Grigorijs Ņemcovs

Grigorijs Ņemcovs (, dzimis , miris ) bija baltkrievu izcelsmes Latvijas uzņēmējs, žurnālists un politiķis. 

Absolvējis Gomeļas Valsts universitāti. Bija politiskās partijas "Latgales tauta" valdes loceklis un Daugavpils vicemērs. Ieņēma uzņēmumu "Latgales reklāma" un mediju aģentūras "Miljons" valdes locekļa amatus. Darbojās arī Daugavpils pilsētas domes Dzīvokļu komisijā.

Nošauts 2010. gada 16. aprīlī.

Atsauces 

1948. gadā dzimušie
2010. gadā mirušie
Latvijas žurnālisti
Latvijas uzņēmēji
Latvijas politiķi
Latvijas baltkrievi
Nogalinātie politiķi
Karēļi

Karēļi () ir Karēlijas pamatiedzīvotāji, kas dzīvo Somijas austrumos, Karēlijas Republikā un Tveras apgabalā. Karēļu valoda pieder somugru grupas valodām.

Vēsture 
No 1617. gada Karēlijas rietumu daļa bija iekļauta Zviedrijas lielvalsts sastāvā, 1634. gadā to sadalīja Viborgas vai Jaunpils lēnē () dienvidrietumos un Keksholmas lēnē (Kexholms län) ziemeļaustrumos. Zviedru Karēlijas galvaspilsēta tolaik bija tagadējā Priozerska jeb "Karjala (Корела)" pie Lādogas ezera. Krievu Karēlijas daļa tajā laikā ietilpa Oboņegas (Pieoņegas) zemē (, 1495-1708), kuru Pēteris I pievienoja jaunizveidotajai Ingrijas guberņai.

18. gadsimtā Krievijas impērija iekaroja karēļu apdzīvotās zemes, 1812. gadā tās iekļāva Somijas lielhercogistes sastāvā.
Ziemas kara laikā Padomju Savienības okupētajā Somijas Republikas un līdz tam eksistējušās Karēlijas APSR teritorijā 1940. gadā nodibināja Karēļu-somu PSR. Ap 400 000 Karēlijas iedzīvotāju devās bēgļu gaitās uz Somiju.

Skatīt arī 
 Baltijas somi

Ārējās saites 

Krievijas tautas
Somugri
Prestona

Prestona () ir pilsēta Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Pilsēta atrodas Lankašīras grāfistē. Pilsētā dzīvo 122 719 iedzīvotāji. Prestonai pilsētas tiesības piešķīra Elizabete II 2002. gadā.

Sadraudzības pilsētas 
Prestonai ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:

  Alemo
  Kališa
  Nīma
  Reklinghauzena

Cilvēki 
Prestonā dzimušie:

 Fils Džonss (1992) — futbolists

Atsauces

Ārējās saites 

 Mājaslapa 

Nepabeigti raksti par Apvienoto Karalisti
Apvienotās Karalistes pilsētas
Vladimīrs Rūžička

Vladimīrs Rūžička (, dzimis ) ir bijušais čehu hokejists, centra uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 233 spēles Nacionālās hokeja līgas klubos Edmontonas "Oilers", Bostonas "Bruins" un Otavas "Senators". Visvairāk sezonu karjeras gaitā aizvadījis Čehoslovākijas un Čehijas līgās. Izlašu sastāvā kļuvis par divu olimpisko spēļu un četru pasaules čempionātu medaļu ieguvēju.

Pēc karjeras beigām kļuva par treneri. Pašlaik (2020) ir Čehijas Ekstralīgas kluba HK Hradec Kralove galvenais treneris.

Spēlētāja karjera 
Uzaudzis HK Litvīnova jauniešu sistēmā, Rūžička tās rindās 1979. gadā sāka profesionāļa karjeru. Litvīnovas sastāvā hokejists spēlēja līdz pat 1987. gadam, kad pārcēlās uz Trenčīnas "Dukla". Šajā laika posmā Rūžička trīs reizes kļuva par Čehoslovākijas līgas rezultatīvāko spēlētāju, piecas reizes bija līgas labākais vārtu guvējs, bet 1986. un 1988. gadā tika atzīts par Čehoslovākijas gada labāko hokejistu.

1989. gadā Rūžička bija atgriezies HK Litvīnova sastāvā, taču sezonas vidū viņam radās iespēja pārcelties uz Ziemeļameriku, kur uzbrucējs pievienojās Edmontonas "Oilers" rindām, aizvadot savas pirmās 25 spēles NHL. "Oilers" izcīnīja Stenlija kausu, un čempiona gredzenu ieguva arī Rūžička. Tiesa, pārāk maz aizvadīto spēļu skaita dēļ hokejista vārds uz kausa netika iegravēts un par Stenlija kausa čempionu netiek uzskatīts. No 1990. līdz 1993. gadam Rūžička spēlēja Bostonas "Bruins" rindās. 1991.—92. gada sezonā ar 75 punktiem bija "Bruins" rezultatīvākais spēlētājs. 1993.—94. gada sezonas pirmo pusi aizvadīja Otavas "Senators" sastāvā, taču tad atgriezās Eiropā.

Karjeras nogalē vairākas sezonas aizvadīja Čehijas Ekstralīgas komandā Prāgas "Slavia". Tās rindās 1996. gadā kļuva par līgas rezultatīvāko spēlētāju. 2000. gadā noslēdza spēlētāja karjeru.

Trenera karjera 
Uzreiz pēc spēlētāja karjeras beigšanas Rūžička palika Prāgas "Slavia", kļūstot par komandas galveno treneri. Komandu Rūžička turpināja vadīt līdz pat 2015. gadam. No 2015. līdz 2019. gadam bija cita Čehijas Ekstralīgas kluba Homutovas "Pirati" galvenais treneris.

Rūžička vairākkārt vadījis arī Čehijas hokeja izlases, tās galvenā trenera amatā strādājot piecos pasaules čempionātos un 2010. gada olimpisko spēļu turnīrā. Divas reizes Rūžička trenera amatā aizvedis izlasi līdz pasaules čempionāta zelta medaļām.

Ārējās saites 

1963. gadā dzimušie
Čehijas hokejisti
Čehijas hokeja treneri
Čehijas hokeja izlases treneri
Edmontonas "Oilers" spēlētāji
Bostonas "Bruins" spēlētāji
Otavas "Senators" spēlētāji
Hokejisti 1984. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1988. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Ūstu apgabalā dzimušie
Tarass Tarasenko

Tarass Tarasenko (dzimis 1980. gada 26. jūlijā, Bohuslavas pils, Kijevas apgabals), Ukrainas advokāts, arbitrāžas pārvaldnieks. 9.sasaukuma Ukrainas tautas deputāts.

Biogrāfija 
Dzimis 1980. gada 26. jūlijā, Bohuslavā. Māte strādā vidējās izglītības sfērā, tēvs bija Bohuslavas pilsētas padomes deputāts.

Tarass Tarasenko beidzis Vadima Getmana v.n. Kijevas nacionālās ekonomikas universitātes juridisko fakultāti.

No 2002. Līdz 2004. gadam Tarass strādā AB "Ukrsocbank", kurā vadīja Harkovas, Hmeļņickas un Kijevas apgabalu apakšnodaļas.

Tarasenko ir SIA "JUК "STS" direktors, kas tika nodibināta 2010. gadā. Līdz tam strādāja vadošos amatos juridiskos uzņēmumos.

Tautas deputātu kandidāts no partijas "Sluga naroda" 2019. gada parlamenta vēlēšanās, №.124 sarakstā. Vēlēšanu laikā: advokāts, bezpartejiskais. Dzīvo Kijevā.

Darbība parlamentā 
Augstākās radas Komitejas loceklis par cilvēktiesību jautājumiem, cilvēktiesību apakškomitejas priekšsēdētājs.

Ukrainas Augstākās radas starpparlamentu asamblejas Ukrainas daļas, Lietuvas Republikas Seima un Polijas Republikas Senāta loceklis.

Starpparlamentu sakaru deputātu grupas līdzpriekšsēdētājs ar Latvijas Republiku.

Starpparlamentu sakaru deputātu grupas loceklis ar Dienvidāfrikas Republiku, Itālijas Republiku, Polijas Republiku un Kanādu.

Atsauces 

Ukrainas politiķi
Džons Viks

"Džons Viks" () ir 2014. gada filma, kuras režisors ir Čads Stahelski.

Filma stāsta par bijušo algoto slepkavu Džonu Viku, kuram jāatgriežas pie darba pēc tam, kad viņa mājās ielauzās laupītāji un nogalināja suni, kuru Džonam atstājusi viņa mirusī sieva. Galvenās lomas atveido Kiānu Rīvss, Maikls Naikvists, Elfijs Alens, Adriana Paliki, Bridžita Moinahana, Dīns Vinterss, Ians Makšeins, Džons Legisamo un Vilems Defo. Filmas pirmizrāde notika 2014. gada 19. septembrī. Filmai ir izdoti divi turpinājumi — "Džons Viks 2" un "Džons Viks 3: Parabellum".

Atsauces

Ārējās saites 

2014. gada filmas
ASV filmas
Purvmala (stacija)

Purvmala () bija dzelzceļa stacija līnijā Ieriķi—Abrene (Pitalova) Abrenes apriņķa Purvmalas pagastā, pēc 1944. gada Pitalovas rajona Nosovas pagastā.

Saglabājusies stacijas ēka.

Vēsture 
Izveidota līdz ar Pitalovas — Sitas dzelzceļa būvi 1902. gadā kā Moračevas stacija (Морачево) 8 km attālumā no Pitalovas, 1921. gadā to pārdēvēja par Purvmalas staciju. Vācu okupācijas laikā pārdēvēta par Bokavu (Bohkau). PSRS okupācijas laikā 1944. gada 23. augustā Purvmalas staciju iekļāva Krievijas PFSR Pleskavas apgabalā. Pēc kara beigām tajā pieturēja pasažieru vilcieni Rīga—Gulbene—Pitalova. 

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas Purvmalas staciju kļuva par robežstaciju Krievijas Oktobra dzelzceļa pakļautībā, pēc vīzu režīma ieviešanas 1993. gadā vilcienu satiksmi pārtrauca. 2004. gada stacija tika oficiāli slēgta.

Attēlu galerija

Ārējās saites 
 vesture.dodies.lv (Latvijas armijas karte)
 railwayz.info

Atsauces un piezīmes 

Dzelzceļa līnijas Ieriķi—Abrene stacijas un pieturas punkti
Vecumu pagasts
Laima Geikina

Laima Geikina (dzimusi ) ir latviešu profesore, pētniece, izglītības un teoloģijas eksperte, politiķe, Rīgas domes deputāte.

Valdes locekle Neatkarīgās izglītības biedrībā. 2007. gadā ieguvusi doktora grādu pedagoģijā, 2014. gadā ieguvusi doktora grādu teoloģijā. Strādā Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātē kā vadošā pētniece un profesore.

Politiskā darbība 
Šobrīd ir politiskās partijas «Kustība Par!» pārskata padomes vadītāja. Kandidējusi 13. Saeimas un 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās no Attīstībai/Par! saraksta.

Ievēlēta Rīgas domē 2020. gada 29. augustā notikušajās ārkārtas vēlēšanās no partiju apvienības "Attīstībai/Par!, Progresīvie" saraksta. Darbojas domes Izglītības, kultūras un sporta komitejā un Drošības, kārtības un korupcijas novēršanas jautājumu komitejā kā priekšsēdētāja vietniece. Šobrīd darbojas frakcijā: “Par!/PROGRESĪVIE”.

Atsauces 

1961. gadā dzimušie
Kustības “Par!” politiķi
Rīgas domes deputāti (2020—2025)
Latvijas pedagogi
Latvijas zinātnieces
Latvijas Universitātes absolventi
Liānas

Liāna ir koksnes vīnogulājs ar garu kātu, kas sakņojas augsnē zemes līmenī un izmanto kokus, kā arī citus vertikālā atbalsta līdzekļus, lai piekļūtu labi apgaismotām meža vietām. Liānas aug mitrajos lapu mežos (īpaši sezonas mežos), bet tās var augt arī mērena klimata lietusmežos. Ir arī mērenās liānas, piemēram, Clematis vai Vitis (savvaļas vīnogu) ģinšu pārstāvji. Liānas var veidot tiltus meža nojumes vidienē, nodrošinot arborētiskiem dzīvniekiem celiņus pa mežu. Šie tilti var pasargāt vājākos kokus no stipra vēja. Liānas konkurē ar meža kokiem par saules gaismu, ūdeni un augsnes barības vielām. Mežos, bez liānām, aug par 150% vairāk augļu; kokiem ar liānām ir divreiz lielāka iespēja nomirt.

Termins "liāna" nav taksonomisks grupējums, bet drīzāk auga augšanas apraksts — līdzīgi kā "koks" vai "krūms". Liānas var atrast dažādās augu ģimenēs. Viens veids, kā atšķirt liānas no kokiem un krūmiem, ir balstīts uz stīvumu. Jaunākiem kokiem un krūmiem, zari ir elastīgāki, bet vecākiem, zari ir lielāki un stīvāki. Liānas cilmes pamatnē izaugumi ir stīvi un jauni, toties vecākas cilmes ir elastīgākas un ne tik izturīgas.

Augu morfoloģija
Viļņas Pētera un Pāvila baznīca

Viļņas Svēto apustuļu Pētera un Pāvila baznīca (, ) ir 18. gadsimta beigās uzcelta baroka stila Romas katoļu baznīca, kas atrodas Lietuvas galvaspilsētas Viļņas Antakalna seņūnijā. Tiek uzskatīta par Polijas-Lietuvas baroka meistardarbu. 

Pirms esošās baznīcas šajā vietā atradās Laterāna kanoniķu klosteris un baznīca, kas tika nopostīta Krievu - poļu kara laikā. Pašreizējo baznīcu 18. gadsimta beigās sāka celt Lietuvas lielhetmanis Mihails Kazimirs Pacs, kas pats apglabāts baznīcā. Baznīcas būvi pabeidza viņa brālis Žemaitijas bīskaps Kazimirs Pacs. Baznīcas interjeru veidoja meistari no Itālijas. Kopš uzcelšanas baznīcas interjers mainījies maz. 1803. gadā baznīcā uzstādīja Francišeka Smugleviča altārgleznu. 20. gadsimta sākumā ierīkoja ērģeles. Baznīca darbojās arī Lietuvas PSR laikā, bet no 1976. līdz 1987. gadam tika veikta tās restaurācija. No 1956. līdz 1989. gadam, kad Viļņas katedrāle bija pārvērsta par muzeju, baznīcā atradās Svētā Kazimira relikvijas. Dievkalpojumi baznīcā notiek lietuviski un poliski.

Ārējās saites 

Baznīcas Lietuvā
Viļņa
Engelholma

Engelholma () ir pilsēta Skones lēnē, Zviedrijā. 2017. gadā pilsētā dzīvoja 42 131 iedzīvotājs. Pilsētu 1516. gadā dibināja Dānijas karalis Kristiāns II. Pilsētā bāzējas hokeja klubs Rögle BK, kas spēlē Zviedrijas hokeja līgā.

Ārējās saites 

Zviedrijas pilsētas
Kristiansunna

Kristiansunna () ir pilsēta Mēres un Rumsdāles filkē, Norvēģijā. 2018. gadā Kristiansunnā dzīvoja 24 300 iedzīvotāji. Pilsētā bāzējas futbola klubs Kristiansund BK, kas spēlē Norvēģijas augstākajā futbola līgā.

Sadraudzības pilsētas 
Kristiansunnai ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:

 Kokola, Somija
 Hernesanda, Zviedrija
 Frederika. Dānija

Cilvēki 
Kristiansunnā dzimuši:

 Ūle Gunnars Sulšērs (1973) — futbolists, futbola treneris

Atsauces

Ārējās saites 

 Mājaslapa 

Norvēģijas pilsētas
Retro tramvaju maršruts (Rīga)

Retro tramvaju maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas domāts pārsvarā tūristiem un kursē tikai vasaras sezonā (no maija līdz septembrim) no Ausekļa ielas līdz Mežaparkam. Retro tramvaju maršrutu apkalpoja viens tramvaja vagons.

Retro tramvaju maršrutu apkalpo "Rīgas satiksme" 5. tramvaju depo.

Regulārie reisi slēgti Covid-19 pandēmijas dēļ, bet ir iespējama retro tramvaja noma.

Maršruts 
Virzienā Ausekļa iela — Mežaparks tramvaji brauc pa šādām ielām: Ausekļa iela, Kronvalda bulvāris, Zigfrīda Annas Meierovica bulvāris, Aspazijas bulvāris, Radio iela, Kr. Barona iela, Matīsa iela, Miera iela, Brasas tilts, Gaujas iela, Ķīšezera iela, Kokneses prospekts un Meža prospekts.

Virzienā Mežaparks — Ausekļa iela tramvaji brauc pa šādām ielām: Meža prospekts, Kokneses prospekts, Ķīšezera iela, Gaujas iela, Brasas tilts, Miera iela, Matīsa iela, Kr. Barona iela, Radio iela, Aspazijas bulvāris, Zigfrīda Annas Meierovica bulvāris un Kronvalda bulvāris.

Pieturvietas 
11. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 47 pieturas. Virzienā Ausekļa iela — Mežaparks ir 24 pieturas, tāpat arī virzienā Mežaparks — Ausekļa iela ir 23 pieturas.

Skatīt arī 
 Tramvaju satiksme Rīgā
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Rīgas Satiksme

Tramvaju satiksme Rīgā
Jalomica

Jalomica () ir 417 kilometrus gara Donavas kreisā krasta pieteka Rumānijas dienvidu daļā.

Izteka - no Bučedžu kalniem. Tek austrumu - dienvidaustrumu virzienā. Augštecē Jalomicai kalnu upes raksturs, lejtecē tek pa Lejasdonavas līdzenumu. Lielākā pieteka - Prahova. Jalomicas krastos atrodas Tirgovište, Urzičeni, Slobozija.

Ārējās saites 

 

Rumānijas upes
Donavas pietekas
Hemēnlinna

Hemēnlinna () ir pilsēta Somijā. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 67 530 iedzīvotāji. Pilsētā bāzējas hokeja klubs Hemēnlinnas HPK, kas spēlē Somijas hokeja līgā.

Sadraudzības pilsētas 
Hemēnlinnai ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:

 Bēruma, Norvēģija
 Celle, Vācija
 Frederiksberga, Dānija
 Habnarfjerdira, Islande
 Tvera, Krievija
 Pišpekladāņa, Ungārija
 Toruņa, Polija
 Upsāla, Zviedrija
 Veimāra, Vācija
 Tartu, Igaunija
 Luka, Itālija

Cilvēki 
Hemēnlinnā dzimuši:

 Žans Sibēliuss (1865—1957) — komponists
 Kimi Reikenens (1979) — Formula 1 pilots
 Jūso Hietanens (1985) — hokejists
 Jūse Saross (1995) — hokejists

Ārējās saites 

 Mājaslapa 

Somijas pilsētas
1991. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

1991. gada Pasaules čempionāts cīņas sportā notika šķirti: vīrieši brīvajā un grieķu-romiešu cīņā sacentās no 27. septembra līdz 6. oktobrim Varnā (Bulgārija), sievietes brīvajā cīņā no 24. līdz 25. augustam Tokijā (Japāna). Šajā čempionātā, pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas, pirmoreiz piedalījās tās cīkstoņi.

Medaļu sadalījums starp valstīm

Komandu vērtējums

Medaļu ieguvēji

Brīvā cīņa, vīrieši

Grieķu-romiešu cīņa, vīrieši

Brīvā cīņa, sievietes

Latvijas cīkstoņi 
Čempionātā piedalījās četri Latvijas brīvā stila cīkstoņi:
 Sergejs Kursītis — 14. vieta (74 kg)
 Alans Gasijevs — 17. vieta (82 kg)
 Igors Samušonoks — 10. vieta (90 kg)
 Toms Zvirbulis — 17. vieta (100 kg)

Ārējās saites 
 United World Wrestling Database 

1991
1991. gads sportā
Sports Japānā
Sports Bulgārijā
Kajāni

Kajāni () ir pilsēta Somijā, Kainū reģiona administratīvas centrs. 2021. gadā pilsētā dzīvoja 36 498 iedzīvotāji, tādējādi tā ir pēc iedzīvotāju skaita lielākā pilsēta Kainū reģionā. Kajāni atrodas pie Kajānijoki upes ietekas Oulujervi ezerā.

Pilsēta dibināta 17. gadsimtā, un tās sākumi ir saistīti ar darvas ražošanu. Lielā Ziemeļu kara laikā to ieņēma Krievijas karaspēks, 1716. gadā nopostot Kajānu pili. Mūsdienās pilsētas ekonomika balstās kokapstrādes un papīra rūpniecības nozarēs.

Sadraudzības pilsētas 
Kajāni ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:

 Estešunda, Zviedrija
 Rostova pie Donas, Krievija
 Švalma, Vācija
 Ņīreģhāza, Ungārija
 Markete, Mičigana, ASV
 Džudžanga, Ķīna
 Baijonna, Francija

Ievērojamas personības 
Kajāni dzimuši:

 Jonass Kempainens (1988) — hokejists
 Urho Kekonens (1900—1986) — Somijas prezidents

Atsauces

Ārējās saites 

 
 Mājaslapa

Somijas pilsētas
Kainū
Karina

Karina () ir pilsēta Varsimaissuomi reģionā, Somijā. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 33 449 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas netālu no Turku.

Sadraudzības pilsētas 
Karinai ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:

 Anšao, Portugāle
 Jegeva. Igaunija

 Enšēpinga, Zviedrija
 Senteša, Ungārija
 Sovetskija, Krievija

Ārējās saites 

 Mājaslapa 

Somijas pilsētas
Kokola

Kokola () ir pilsēta Somijā, Viduspohjanmā reģiona administratīvas centrs. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 47 706 iedzīvotāji. Pilsētu 1620. gadā dibināja Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs. Pilsēta atrodas Botnijas līča krastā.

Sadraudzības pilsētas 
Kokolai ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:

 Hernesanda, Zviedrija
 Morbilanga, Zviedrija
 Ūlagere, Zviedrija
 Āveroja, Norvēģija
 Kristiansunna, Norvēģija
 Frederika, Dānija
 Ambla, Igaunija
 Jarva Jāni, Igaunija
 Marijampole, Lietuva
 Boldoga, Ungārija
 Hatvana, Ungārija
 Ratingena, Vācija
 Fičburga, Masačūsetsa, ASV
 Sadberi, Kanāda
 Fušuna, Ķīna

Ārējās saites 

 Mājaslapa 

Somijas pilsētas
Viduspohjanmā
Kotka

Kotka () ir ostas pilsēta Somijā, Kimenlākso reģiona administratīvais centrs. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 52 899 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas pie Somu līča.

Sadraudzības pilsētas 
Kotkai ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:

 Lanskrūma, Zviedrija
 Glostrupa, Dānija
 Fredrikstada, Norvēģija
 Tallina, Igaunija
 Greifsvalde, Vācija
 Gdiņa, Polija
 Lībeka, Vācija
 Klaipēda, Lietuva
 Kronštate, Krievija
 Taižu, Ķīna

Ārējās saites 

 Mājaslapa 

Somijas pilsētas
Fošaņa

Fošaņa (, ) ir prefektūras līmeņa pilsēta Guanduna provincē Ķīnas dienvidos, viena no Pērļu upes deltas aglomerācijas pilsētām. Izvietojusies provinces vidusdaļā, austrumos robežojas ar provinces galvaspilsētu Guandžou, dienvidos — ar Džunšaņu un Dzjanmeņu, rietumos — ar Juņfu un Džaocjinu, ziemeļos — ar Cjinjuaņu. Municipalitātes administratīvais un kultūras centrs ir Čaņčenas rajons. Nozīmīgs rūpniecības centrs. Tiek uzskatīta par Kantonas operas un ušu cīņas paveida «naņcjuaņa» dzimteni.

Kā neliela apdzīvota vieta Pērļu upes krastā Fošaņa zināma visā Ķīnas vēstures gaitā. Izaugusi Minu dinastijas laikā kā keramikas un metālapstrādes centrs. 19. gadsimtā Fošaņa attīstītās metalurģijas dēļ dēvēta par Ķīnas Birmingemu. 1951. gadā Fošaņa atdalīta no Naņhajas apriņķa kā atsevišķa apriņķa līmeņa pilsēta, bet 1954. gadā kļuva par prefektūras centru. 1983. gadā Fošaņa kļuva par prefektūras līmeņa municipalitāti. 2002. gadā Fošaņai pievienotas Naņhajas un Šuņdes pilsētas kā Fošaņas rajoni. 2009. gadā Šuņde ieguva provinces tiešās pārvaldes apriņķa statusu un fiskālo neatkarību no Fošaņas.

Fošaņa bija viena no 2019. gada FIBA Pasaules kausa norises pilsētām.

Atsauces

Ārējās saites 

Ķīnas pilsētas
Guanduna
Sjameņa

Sjameņa (, ), agrāk zināma arī kā Amoja, ir prefektūras līmeņa municipalitāte Fudzjaņas provincē Ķīnas dienvidaustrumos; veido subprovinciālu administratīvu teritoriju. Izvietojusies provinces dienvidos Taivānas šauruma krastā. Robežojas rietumos ar Džandžou, bet ziemeļos un austrumos — ar Cjuaņdžou. Nozīmīga osta, viena no Ķīnas pirmajām speciālajām ekonomiskajām zonām.

Vēsture 
Sjameņa aizsākusies kā zvejnieku ciemats Sjameņas salā Fudzjanas piekrastē. Sunu dinastijas laikā attīstījusies kā osta. 1387. gadā, lai aizsargātu ostu pret pirātiem, uzbūvēts cietoksnis. No 16. gadsimta ostu intensīvi izmantoja Austrumindijas kompānija un citu Eiropas valstu tirgotāji. Pēc Kantonas sistēmas ieviešanas (paaugstinājās nodokļi) ārzemju tirgotāji pārstāja lietot Sjameņas ostu. Pēc Pirmā Opija kara beigām 1842. gadā Sjameņas osta atkal tika atvērta ārzemju tirgotājiem. Sjameņas osta tradicionāli bijis Ķīnas tējas tirdzniecības centrs.

1950. gados Sjameņa bija Taivānas šauruma krīzes centrā. Mazāk kā 10 km no pilsētas centra atrodas Ķīnas Republikas kontrolētā nocietinātā Dzjiņmeņas (Kinmenas) sala. 

1980. gados Sjameņā tika izveidota viena no Ķīnas pirmajām speciālajām ekonomiskajām zonām. Sākotnēji zona aizņēma 2,5 km² Sjameņas salā, bet vēlākajos gados tika vairākkārt paplašināta un mūsdienās aizņem lielu daļu pilsētas administratīvās teritorijas — 1573 km².

1988. gadā Sjameņai tika piešķirt subprovinciālas pilsētas un speciālas plānošanas pilsētas statuss. 2006. gadā Sjameņa tika atzīmēta kā Ķīnas otra dzīvošanai piemērotākā pilsēta, bet 2011. gadā — Ķīnas romantiskākās atpūtas pilsēta.

Pilsēta atrodas mitrā subtropiskā klimata zonā. Gada vidējā temperatūra ir 20,7 °C un vidējais nokrišņu daudzums 1350 mm.

Atsauces

Ārējās saites 

Ķīnas pilsētas
Fudzjaņa
Justes klosteris

Justes klosteris () ir 1402. gadā hieronimītu ordeņa dibināts klosteris Spānijas rietumos, Estremadurā. Pazīstams kā vieta, kur dzīves nogali pavadīja Spānijas karalis un Svētās Romas imperators Kārlis V. Šeit viņš pārvācās uz dzīvi pēc tam, kad Svētās Romas imperatora titulu bija nodevis savam brālim Ferdinandam I, bet Spānijas karaļa titulu - dēlam Felipem II, tā radīdams Hābsburgu Spānijas un Austrijas atzarus. Pēc nāves Kārli IV apglabāja šajā klosterī, tomēr viņa dēls Felipe vēlāk pārnesa imperatora pīšļus uz Eskorjalu. 

Klostera komplekss cieta Napoleona karu laikā un pamazām sagruva. 1949. gadā tika sākti atjaunošanas darbi. Mūsdienās klosteris ir paulīniešu ordeņa rīcībā.

Ārējās saites 
 

Spānijas klosteri
Katoļu klosteri
Kouvola

Kouvola () ir pilsēta Somijā. Kimenlākso reģiona administratīvais centrs. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 83 149 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas  attālumā no Helsinkiem. Pilsētā bāzējas hokeja klubs KooKoo, kas spēlē Somijas hokeja līgā.

Sadraudzības pilsētas 
Kouvolai ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:

 Balatonfīreda, Ungārija
 Vologda, Krievija
 Mīlheima, Vācija

Ārējās saites 

 Mājaslapa 

Somijas pilsētas
Porvo

Porvo () ir pilsēta Ūsimā reģionā, Somijā. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 50 345 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas  attālumā no Helsinkiem.

Sadraudzības pilsētas 
Porvo ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:

 Dalvika, Islande
 Dinkelsbīhle, Vācija
 Hamāra, Norvēģija
 Hankoka, Mičigana, ASV
 Kameņa Pomorska, Polija
 Lunda, Zviedrija
 Viborga. Dānija
 Vīmsi, Igaunija
 Viljandi, Igaunija

Cilvēki 
Porvo dzimuši:

 Ādolfs Lindforss (1879—1959) — grieķu-romiešu cīkstonis
 Arturs Lindforss (1893—1977) — grieķu-romiešu cīkstonis
 Veine Vuori (1896—1940) — virsnieks
 Fredriks Jensens (1997) — futbolists

Ārējās saites 

 Mājaslapa 

Somijas pilsētas
Metropolitēna līnija

Metropolitēna līnija () ir Londonas metro līnija no Oldgeitas Sitijā uz rietumiem — ziemeļrietumiem. Ar violetu krāsu apzīmētā 67 kilometrus garā līnija ekspluatācijā nodota 1863. gadā, un ir vecākā metro līnija pasaulē. Tomēr vissenākā šīs līnijas daļa, kura tika ekspluatēta ar tvaika lokomotīvēm kā Metropolitēna dzelzceļa daļa starp Padingtonas un Faringdonas stacijām, mūsdienās vairs neietilpst šajā līnijā. Metropolitēna līnija ir viena no divām Londonas metro līnijām, kura iestiepjas ārpus Lielās Londonas. Līnijā ir 34 stacijas, no kurām tikai 9 atrodas pazemē.

Ārējās norādes 
 
 

Londonas metro
Zbruča

Zbruča () ir 247 kilometrus gara Dņestras kreisā krasta pieteka Ukrainas rietumos. 

Tek dienvidu virzienā, veidojot Ternopiļas un Hmeļnickas apgabalu robežu. Upes krastos atrodas Voločiska. Upe gadsimtiem bijusi divu valstu robežupe. No 1772. līdz 1793. gadam Zbruča bija Polijas - Lietuvas un Hābsburgu monarhijas robežupe, no 1793. līdz 1918. gadam (izņemot laiku no 1809. līdz 1815. gadam) - Krievijas impērijas un Hābsburgu monarhijas/Austrijas impērijas/Austroungārijas robežupe, bet no 1921. līdz 1939. gadam pa upi gāja PSRS un Polijas robeža.

Pie Husjatinas pilsētciema 1848. gadā upē tika atrasts Zbručas elks.

Ārējās saites 

Ukrainas upes
Dņestras pietekas
Silkeborga

Silkeborga () ir pilsēta Vidusjitlandes reģionā, Dānijā. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 46 179 iedzīvotāji. Silkeborga atrodas Jitlandes pussalas vidienē. Pilsētā bāzējas futbola klubs Silkeborg IF, kas spēlē Dānijas futbola Superlīgā.

Sadraudzības pilsētas 
Silkeborgai ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:

 Ārborga, Islande
 Ārendāla, Norvēģija
 Baņa Luka, Bosnija un Hercegovina
 Korona, Kalifornija, ASV
 Kaizerslauterne, Vācija
 Savonlinna, Somija

Cilvēki 
Silkeborgā dzimuši:

 Larss Baks (1980) — šosejas riteņbraucējs
 Kaspers Dolbergs (1997) — futbolists

Ārējās saites 

 Mājaslapa 

Dānijas pilsētas
Vidusjitlandes reģions
Daugavpils Reģionālā slimnīca

Daugavpils reģionālā slimnīca ir IV līmeņa daudzprofilu neatliekamās medicīniskās palīdzības ārstniecības iestāde Vasarnīcu ielā 20, Daugavpilī, kurā ārstē ne tikai Daugavpils pilsētas un novada, bet arī visa Latgales reģiona iedzīvotājus.
2016. gada decembrī tā kļuva par vienu no Rīgas Stradiņa universitātes studiju un pētniecības klīniskajām bāzēm. Tolaik slimnīcā strādāja 241 ārsti, 602 medmāsas, 224 māsu palīgi un 419 citi darbinieki.

Vēsture 

19. gadsimta otrajā pusē nodibināja Daugavpils zemstes slimnīcu Mazā Dārza ielā. 
1921. gadā Daugavpils cietoksnī izveidoja Latvijas Bruņoto spēku Daugavpils kara slimnīcu. Slimnīcu vadīja kara ārsti Emīls Hugo Skadiņš (1921-1922), Jānis Alksnis (1922-1930), Voldemārs Hibšmans (1930-1931) un Bruno Blosfelds (1931-1940). 1923. gada augustā slimnīcā atvēra sieviešu nodaļu, bet 1939. gada 22. aprīlī bērnu infekcijas nodaļu. 
1924. gada 1. oktobrī atvēra valsts Daugavpils slimnīcu. 1937. gadā nolēma būvēt jaunu slimnīcas ēku Siguldas ielā.
1939. gadā nodibināja Daugavpils apvienoto slimnīcu, apvienojot agrāko apriņķa slimnīcu ar pilsētas slimnīcu.
Pēc Otrā pasaule kara apvienotā slimnīca pārcēlās uz agrākās Psihoneiroloģiskās slimnīcas ēku Sigulda ielā.

Daugavpils pilsētas centrālā slimnīca 

1986. gadā Stropu ezera krastā atklāja jaunu 12 stāvu Daugavpils pilsētas centrālās slimnīcas ēku. 1998. gadā tai pievienoja Daugavpils pilsētas dzemdību namu, 2000. gadā Daugavpils Infekcijas slimnīcu, bet 2001. gadā Daugavpils pilsētas Bērnu slimnīcu un Centra poliklīniku.

Daugavpils reģionālā slimnīca 
2002. gadā, apvienojot Daugavpils pilsētas domes pašvaldības uzņēmumu "Daugavpils pilsētas centrālā slimnīca" ar Daugavpils rajona pašvaldības SIA "Plaušu slimību un tuberkulozes centrs", izveidoja SIA "Daugavpils reģionālā slimnīca".
2005. gadā Daugavpils reģionālās slimnīcas infekciju nodaļa pārcēlās uz jaunām telpām 18. Novembra ielā 311, Daugavpilī.

2010. gadā tai pievienoja SIA "Daugavas slimnīcu" un izveidoja slimnīcas Narkoloģijas stacionāro nodaļu Jātnieku ielā 53/55, Daugavpilī un Narkoloģijas ambulatoro nodaļu Stacijas ielā 2, Daugavpilī.

Atsauces

Ārējās saites 
 mājas lapa

IV līmeņa slimnīcas Latvijā
Daugavpils
Ninbo

Ninbo (, ), agrāk arī Ninpo, ir prefektūras līmeņa municipalitāte Džedzjanas provincē Ķīnas dienvidaustrumos. Ninbo ir subprefektūras līmeņa municipalitāte un vienlaikus arī speciālās plānošanas pilsēta. Izvietojusies provinces ziemeļaustrumos. Ziemeļos to apskalo Handžou līcis, bet austrumos — Austrumķīnas jūra. Robežojas austrumos ar Šaosjinu, dienvidos — ar Taidžou, bet ziemeļaustrumu piekrastē izvietojies Džoušaņas arhipelāgs. Administratīvi Ninbo municipalitātei pakļautas vēl divas pilsētas ar vairāk kā miljonu iedzīvotājiem — Cisji un Jujao.

Vēsture 
Ninbo ir viena no Ķīnas vecākajām pilsētām, kuras vēsture sakņojas Hemudu kultūrā ap 4800. gadiem p.m.ē. Zināma kā viena no Zīda ceļa tirdzniecības pilsētām 2000 gadu senā pagātnē, kā arī nozīmīga tirdzniecības osta Tanu un Sunu dinastiju laikā.

Sunu dinastijas laikā (960–1279) pilsēta tika dēvēta par Mindžou (明州, Míngzhōu). Minu dinastijas laikā Ninbo bija vienīgā osta, kurā bija atļauta tirdzniecība ar Japānu. Cjinu dinastijas laikā Ninbo bija viena no līguma ostām, kas tika atvērtas eiropiešiem saskaņā ar Naņdzjinas līgumu.

2. pasaules kara laikā Japāna bombardēja Ninbo ar bumbām, kurās bija ar buboņu mēri inficēti insekti, izsaucot nopietnu slimības uzliesmojumu.

Ekonomika 
Pilsētas galvenās ekonomiskās aktivitātes saistītas ar Ninbo-Džoušaņas ostu, kas ir viena no lielākajām ostām Ķīnā. Galvenās rūpniecības nozares ir elektrotehnika, tekstilrūpniecība un pārtikas rūpniecība.

2007. gadā pāri Handžou līcim tika uzbūvēts 35,7 km garš tilts, kas Ninbo savieno ar Šanhaju.

Atsauces

Ārējās saites 

Ķīnas pilsētas
Anrī Rišārs

Žozefs Anrī Rišārs (; dzimis , miris ) bija kanādiešu hokejists, spēlēja centra uzbrucēja pozīcijā.

Visu profesionāļa karjeru (1955-1975) pārstāvēja NHL klubu Monreālas "Canadiens". Komandas sastāvā 11 reizes izcīnījis Stenlija kausu, kas ir NHL rekords. Deviņas reizes piedalījjies Visu zvaigžņu spēlē. 2017. gadā Rišārs tika iekļauts 100 ievērojamāko NHL spēlētāju sarakstā.

Arī viņa brālis Moriss Rišārs bija ievērojams hokejists, tāpat tiek uzskatīts par vienu no visu laiku izcilākajiem hokejistiem.

Atsauces

Ārējās saites 

1936. gadā dzimušie
2020. gadā mirušie
Kanādas hokejisti
Monreālas "Canadiens" spēlētāji
Hokeja slavas zālē uzņemtie
Monreālā dzimušie
Little Big

Little Big ir Krievijas reiva un poppanka grupa no Sanktpēterburgas, ko 2013. gadā dibināja Iļja Prusikins.

Grupa ieguva atpazīstamību ar vairākām dziesmām, tai skaitā Skibidi (2018), kas kļuva par populāru interneta fenomenu. Bija plānots, ka Little Big piedalīsies 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē, pārstāvot Krieviju ar dziesmu Uno.

Grupas dalībnieki ir Iļja Prusikins (Илья Прусикин), Sofja Tajurskaja (Софья Таюрская), Sergejs Makarovs (Сергей Макаров) un Antons Lissovs (Антон Лиссов).

Diskogrāfija

Albumi 
 2014. gads — With Russia From Love
 2015. gads — Funeral Rave
 2018. gads — Antipositive, Pt. 1
 2018. gads — Antipositive, Pt. 2

Singli 
 2013. — Everyday I’m Drinking
 2013. — We Will Push The Button
 2013. — Russian Hooligans
 2013. — Life In Da Trash
 2014. — With Russia From Love
 2014. — Dead Unicorn
 2014. — Kind Inside, Hard Outside
 2015. — Give Me Your Money (feat. Tommy Cash)
 2016. — Big Dick
 2016. — Hateful Love
 2017. — LollyBomb
 2018. — Слэмятся пацаны (feat. Ruki vverh!)
 2018. — Punks Not Dead
 2019. — Rave In Peace (In Memory Of Keith Flint)
 2019. — I’m OK
 2019. — Arriba (feat. Tatarka & Clean Bandit)
 2019. — Rock-Paper-Scissors
 2020. — Uno
 2020. — Hypnodancer
 2020. — Tacos

2010. gadu mūzikas grupas
Krievijas pankroka grupas
Krievijas elektroniskās mūzikas grupas
Teātris Jozefštatē

Teātris Jozefštatē () ir 1788. dibināts teātris Austrijas galvaspilsētas Vīnes Jozefštates rajonā. Tas ir senākais aktīvais teātris pilsētā.

Pēc teātra pārbūves 1822. gadā tas tika atklāts ar Ludzviga van Bēthovena speciāli sacerētu uvertīru Die Weihe des Hauses. Teātri diriģējuši Ludvigs van Bēthovens un Rihards Vāgners. Ar teātra darbību saistīti tādi vārdi kā Klauss Maria Brandauers, Kurds Jirgenss, Johans Nestrojs, Oto Prēmingers, Ferdinands Raimunds, Makss Reinhards, Johans Štrauss I, Oskars Verners. 

1834. gadā teātrī notika Rīgā mirušā un apglabātā Konradīna Kreicera populārākās operas "Nakts nometne Granadā" pirmizrāde.

Ārējās saites 

 

Vīne
Teātri Austrijā
Arkatūra

Arkatūra (, no  — 'arku rinda'), arkatūras josla, arkatūras frīze, arkatūras kolonnu josla ir nepārtraukta vai posmota dekoratīvu māņarku rinda uz ēku fasādēm vai iekštelpu sienām. Pamatveids ir aklā arkatūra (aklā arkāde), kuru veido elementi, kas plastiski nostiprināti uz sienas virsmas. Atsevišķos gadījumos starp arkatūru un sienu paliek neliela necaurejama sprauga. Arkatūra var būt posmota vai arī nepārtraukta. Pēdējā var būt arkatūras joslas vai frīzes veidā, kas papildināta ar uz kronšteiniem balstītam kolonnām. Šāds arkatūras risinājuma veids ir raksturīgs, piemēram, Vladimiras-Suzdaļas kņazistes baznīcu arhitektūrai, kur šads arkatūras dekora noformējums guva plašu pielietojumu. Šāds fasāžu un iekštelpu sienu dekoratīvas posmošanas veids raksturīgs arī Senajos Austrumos, viduslaiku Eiropā, Mazāzijā un citur. Par piederību noteiktam laikmetam liecina arkas forma — apaļā (romānika), lauztā (gotika) u.c.

Atsauces 

Arhitektūras elementi
SpaceX CRS-20

SpaceX CRS-20 bija ASV uzņēmuma SpaceX bezpilota kravas kosmosa kuģa Dragon lidojums uz Starptautisko kosmosa staciju NASA Commercial Resupply Services (CRS) pagarinātajā programmā. Dragon orbītā tika palaists 2020. gada 7. martā; nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās 2020. gada 7. aprīlī.

Šis bija pēdējais Dragon pirmās paaudzes kravas kuģa lidojums.
Šoreiz tika izmantots 2017. gada februārī (CRS-10) un 2018. gada decembrī (CRS-16) kosmosā lidojis Dragon nolaižamais aparāts. Raķete bija pirms tam izmantota 2019. gada decembrī CRS-19 palaišanā.

Derīgā krava 
Dragon kopējā kravas masa augšupceļā bija 1977 kg.
Hermētiskais nodalījums bija piepildīts ar 1509 kg kravas. Transportkuģa hermētiskajā sekcijā atradās: zinātnisko eksperimentu aparatūra un materiāli (960 kg), mantas un pārtika apkalpei (273 kg), stacijas rezerves daļas un aprīkojums amerikāņu segmentam (219 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aparatūra (56 kg), datoru piederumi (1 kg).
Kravā bija arī nanopavadoņi G-SATELLITE, Quetzal-1 (Gvatemalas pirmais pavadonis) un Lynk the World.

Nehermētiskajā kravas sekcijā bija ārējā platforma Bartolomeo (masa 468 kg), kas var nodrošināt ar elektroenerģiju un datu pārraidi 12 iekārtas; platformu izgatavoja Airbus Defense and Space Vācijas nodaļa un apkalpo Eiropas Kosmosa aģentūra.

No stacijas atpakaļ uz zemi tika nogādāts vairāk nekā 1800 kg kravas. Tajā bija zinātnisko pētījumu paraugi un iekārtas.

Lidojuma gaita 
Dragon tika palaists  04:50:31 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 Full Thrust no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-40.

Pēc derīgās kravas atdalīšanas raķetes pirmā pakāpe nosēdās laukumā Landing Zone 1 Floridas kosmoportā.

Kravas kuģis SKS sasniedza 9. martā. 10:25 UTC to satvēra ar stacijas manipulatoru Canadarm2, ko vadīja Džesika Meira. Kosmosa kuģis tika pārvietots uz Harmony moduļa apakšējo pieslēgvietu; pilnībā pieslēgts 12:18 UTC.

25. martā ar manipulatoru Canadarm2 un Dextre no Dragon nehermētiskās kravas sekcijas izņemta Bartolomeo eksperimentu iekārta. 2. martā tā tika pievienota Columbus modulim.

2020. gada 7. aprīlī aptuveni 10:30 UTC Dragon ar Canadarm2 palīdzību tika atvienots no Harmony moduļa. Brīvā lidojumā kravas kuģis tika palaists 13:06 UTC. Dragon 17:58 UTC  iedarbināja dzinējus un veica noiešanu no orbītas. 18:50 UTC nolaižamais aparāts nolaidās Klusā okeāna punktā aptuveni 117,5° R 26,5° Z. Lidojuma ilgums bija 31 diena 13 stundas 59 minūtes.

Atsauces

Ārējās saites 
 CRS-20 Mission SpaceX
 Space Life and Physical Sciences Research and Applications SpaceX-20 Experiments and Payloads NASA
 SpaceX CRS-20 spaceflightnow.com

Dragon kosmosa kuģis
Roskildes Universitāte

Roskildes Universitāte () ir 1972. gadā dibināta publiska universitāte Dānijas pilsētā Roskildē, valsts rietumos. Universitāte piedāvā bakalaura, maģistra un doktora apmācību dažādās sociālo, humanitāro un dabas zinātņu sfērās. 

Roskildes Universitāte dibināta pēc 20. gadsimta sešdesmito gadu beigu studentu protestiem kā mācību iestāde ar brīvāku mācību režīmu nekā konservatīvākās Kopenhāgenas un Orhūsas Universitātes. Kopš tā laika vairākus Roskildes Universitātes apmācības principus ir ieviesušas arī citas Dānijas universitātes.

Ārējās saites 

 

Universitātes Dānijā
Zēlandes reģions
Hadersleva

Hadersleva (, ) ir pilsēta Dānijā, Dienviddānijas reģionā. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 22 011 iedzīvotāji. Pilsētā bāzējas futbola klubs SønderjyskE Fodbold, kas spēlē Dānijas Superlīgā.

Sadraudzības pilsētas 
Haderslevai ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:

 Braina, Francija
 Daugavpils, Latvija
 Ribņika, Polija
 Sandefjorda, Norvēģija
 Ūsikaupunki, Somija
 Varberga, Zviedrija
 Vitenberga. Vācija

Ārējās saites 

 
 Mājaslapa

Dānijas pilsētas
Madars Razma

Madars Razma (dzimis  Priekulē) ir latviešu šautriņu metējs, kurš piedalās Profesionālās darts organizācijas (PDC) organizētajos turnīros. Razma ir kļuvis par seškārtēju Latvijas čempionu individuālajās sacensībās (2010, 2012, 2014, 2015, 2016, 2019), septiņkārtēju Latvijas čempionu pāros (2010, 2011, 2013, 2014, 2016, 2017, 2019).

Razma ir uzvarējis 7 starptautiskus Pasaules darta federācijas (WDF) un Britu darta organizācijas (BDO; pusprofesionāla šautriņu mešanas organizācija, asociēta ar WDF) organizētos turnīrus, piedalījies trijos BDO pasaules čempionātos (2014, 2015, 2016), labākais rezultāts ir astotdaļfināls (2015, 2016).

2017. gadā ieguvis PDC tūres karti, tādejādi kvalificējoties PDC tūrei, kļūstot par pirmo Latvijas pārstāvi tajā. 2018. gada 19. tūres turnīrā Razma iekļuva finālā, pa ceļam ceturtdaļfinālā uzvarot tā brīža pasaules ranga līderi Mihaelu van Gervenu, finālā gan ar rezultātu 3—6 piekāpjoties Maksam Hopam.

Uzvarot 2019. gada PDC Baltic & Nordic Pro tūres kopvērtējumā, Razma kvalificējās 2020. gada PDC pasaules čempionātam, kļūstot par pirmo Latvijas pārstāvi, kas to ir izdarījis. 1. kārtas mačā ar rezultātu 2—3 piekāpās Harijam Vordam.

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa

1988. gadā dzimušie
Priekulē dzimušie
Latvijas šautriņu metēji
Hemes pils

Hemes pils () jeb Tavastehusas pils () ir 13. gadsimtā celta pils Somijas pilsētā Hemēnlinnā Vanajavesi ezera rietumu krastā (senatnē uz salas). 

Pils pirmsākumi tradicionāli tiek saistīti ar Birgela Jarla Otrā zviedru krusta kara laiku 13. gadsimta vidū, tomēr nekāda materiāla apstiprinājuma tam nav. 16. gadsimta vidū pils zaudēja militāro nozīmi. Kad 1809. gadā Somija iekļāvās Krievijas impērijas sastāvā, pils tika pārbūvēta par cietumu un kalpoja par to līdz 1953. gadam. 1979. gadā pilī tika ierīkots muzejs.

Ārējās saites 
 
 

Pilis Somijā
Somijas vēsture
Uzbrukums Rīgai (1944)

1944. gada uzbrukums Rīgai ( — 'Rīgas operācija') bija Padomju Savienības bruņoto spēku uzbrukuma operācija pret Trešā reiha karaspēkiem Otrā pasaules kara laikā, kas ilga no 1944. gada 14. septembra līdz 1944. gada 22. oktobrim. Operāciju veica PSRS karaspēka 1., 2. un 3. Baltijas fronte. Tajā padomju karaspēks guva uzvaru par Vērmahta karaspēka grupu "Ziemeļi" un ieņēma Rīgu. Šī operācija bija daļa no PSRS karaspēku veiktās Baltijas operācijas, kuras gaitā Latvijas teritorijā beidzās vācu okupācija un sākās otrā padomju okupācija.

Pretinieki

Sarkanā armija 
 1. Baltijas fronte (1-й Прибалтийский фронт, komandieris Ovaness Bagramjans).
 4. triecienarmija (4-я ударная армия, komandieris P. Mališevs)
 6. gvardes armija (6-я гвардейская армия, komandieris I. Čistjakovs)
 43. armija (43-я армия, komandieris A. Beloborodovs)
 51. armija (51-я армия, komandieris J. Kreizers)
 3. aviācijas armija (3-я воздушная армия)
 2. Baltijas fronte (2-й Прибалтийский фронт, komandieris Andrejs Jerjomenko)
 3. triecienarmija (3-я ударная армия)
 10. gvardes armija (10-я гвардейская армия, komandieris M. Kazakovs)
 22. armija (22-я армия, komandieris G. Korotkovs)
 130. latviešu strēlnieku korpuss, komandieris D. Brantkalns (43. gvardes latviešu strēlnieku divīzija un 308. latviešu strēlnieku divīzija)
 5. tanku korpuss (5-й танковый корпус)
 15. gaisa armija (15-я воздушная армия)
 3. Baltijas fronte (3-й Прибалтийский фронт, komandieris Ivans Masļeņņikovs, izformēta 1944. gada 16. oktobrī un tās daļas iekļautas Ļeņingradas frontes (67. armija), 1. Baltijas frontes (61. armija) un 2. Baltijas frontes (1. triecienarmija un 14. gaisa armija) sastāvā.
 1. triecienarmija (1-я ударная армия, komandieris N. Zahvatajevs)
 54. armija (54-я армия, komandieris S. Roginskis)
 61. armija (61-я армия, komandieris P. Belovs)
 67. armija (67-я армия, komandieris N. Simonjaks)
 14. gaisa armija (14-я воздушная армия, komandieris I. Žuravļovs)

Vērmahts 
 Armiju grupas "Centrs" daļas (komandieris F. Šērners)
 16. armija
 18. armija
 3. tanku armija (no 1944. gada 20. septembra karaspēka grupas "Ziemeļi" sastāvā)

Skatīt arī 
 Baltijas operācija (1944)
 Latvijas okupācijas hronoloģija (1944—1945)

1944. gads
Otrais pasaules karš
Kaujas Latvijas teritorijā
Kaujas ar PSRS piedalīšanos
Kaujas ar Vācijas piedalīšanos
Rīgas vēsture
Jaunais nacionālais stadions (Tokija)

Nacionālais stadions (), saukts arī par Jauno nacionālo stadionu, ir multifunkcionāls stadions, galvenokārt futbola vajadzībām Tokijā, Sindzuku rajonā. 

Plānots, ka tas būs 2020. gada vasaras olimpisko un paraolimpisko spēļu atklāšanas un noslēguma ceremoniju norises vieta. Bez šīm ceremonijām olimpisko spēļu laikā stadionā notiks sacensības arī vieglatlētikā un futbolā (fināls sieviešu sacensībās).

Jaunais stadions tika būvēts uzbūvēts vecā nacionālā stadiona vietā. Vecā stadiona demontāža tika pabeigta 2015. gada maijā, bet jaunā stadiona celtniecība sākās 2016. gada 11. decembrī un noslēdzās 2019. gada 30. novembrī. Stadions oficiāli tika atklāts 2019. gada 21. decembrī.

Sākotnējie Jaunā nacionālā stadiona būvniecības plāni aizkavējās, jo sabiedrība bija sašutusi par paaugstinātajām celtniecības izmaksām. Tā rezultātā jaunais stadiona dizains nebija gatavs uz 2019. gada pasaules čempionātu regbijā, kā sākotnēji paredzēts. Arhitekta Kengo Kuma radītais jauns stadiona dizains tika apstiprināts 2015. gada decembrī, lai aizstātu sākotnējo dizainu.

Galerija

Stadiona būvniecība

Atsauces

Ārējās saites 

Futbola stadioni Japānā
Olimpiskie stadioni
2020. gada vasaras olimpiskās spēles
Olimpiskās norises vietas vieglatlētikā
Balatona augstienes nacionālais parks

Balatona augstienes nacionālais parks () ir nacionālais parks Ungārijas rietumos, Balatona ezera ziemeļu krastā. Izveidots 1997. gadā, apvienojot 6 pirms tam aizsargājamas teritorijas, to starpā Tihāņas pussalu un Kišbalatona ezeru.

Radīts, lai aizsargātu Alfelda jeb Lielā Ungārijas līdzenuma stepes dabu un tās iedzīvotāju tradicionālo dzīvesveidu. Alfelda stepe lielākajā Ungārijas daļā ir meliorēta un pārveidota lauksaimniecības vajadzībām, bet nacionālā parka teritorijā saglabājusies relatīvi neskarta.

Galerija

Ārējās saites 

 

Ungārijas nacionālie parki
Mikola Romera Universitāte

Mikola Romera Universitāte () ir 1991. gadā dibināta valsts universitāte Lietuvas galvaspilsētā Viļņā ar struktūrvienībām arī Kauņā. Mācības notiek angļu un lietuviešu valodā. 2004. gadā ar Lietuvas Seima lēmumu par Mikola Romera Universitāti, par godu juristam Mikolam Romerim, tika pārsaukta Lietuvas Juridiskā universitāte.

Ārējās norādes 
 
 

Universitātes Lietuvā
Viļņa