joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
1993. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas

1993. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas notika 1993. gada 7. jūlijā. Tās bija pirmās prezidenta vēlēšanas pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas. Par 5. Latvijas prezidentu tika ievēlēts Guntis Ulmanis. Kā paredz Satversme, prezidentu ievēlēja 5. Saeima.

Vēlēšanu noteikumi 
Prezidenta vēlēšanu pirmajā kārtā Saeimā pārstāvētās partijas izvirza savus prezidenta amata kandidātus. Lai kandidāts tiktu ievēlēts, par viņu jānobalso vismaz 51 no 100 Saeimas deputātiem. Ja pirmajā kārtā neviens no kandidātiem nav saņēmis vajadzīgo balsu skaitu, tad notiek atkārtota balsošana. Ja arī pēc otrās reizes netiek noskaidrots uzvarētājs, ar katru nākamo kārtu no vēlēšanām tiek izslēgts kandidāts, kurš iepriekšējā kārtā ieguvis vismazāk balsu. Ja arī pēdējā kārtā, kurā palikuši 2 kandidāti, neviens no viņiem nesaņem vismaz 51 balsi, notiek jaunas vēlēšanas, kurās tiek izvirzīti jauni vai arī jau bijušie kandidāti.

Kandidāti

Vēlēšanu norise 

Pirmā vēlēšanu kārta notika 6.jūlijā. Balsojuma pirmajā kārtā neviens no kandidātiem nepieciešamo balsu skaitu savākt nespēja. Guntis Ulmanis saņēma 12 balsis, Aivars Jerumanis - 14 balsis, bet Gunārs Meierovics - 35 balsis. Tā kā jau iepriekš bija izlemts, ka gadījumā, ja vienā kārtā prezidents ievēlēts netiks, tad nākamā kārta notiks nākamajā dienā, otrā balsojuma kārta tika pārcelta uz nākamo sēdi 7. jūlijā.

Otrajā kārtā pēc likuma vajadzēja piedalīties tiem pašiem trim kandidātiem, kas pirmajā kārtā, bet lielākā balsu skaita ieguvējs pirmajā kārtā - Gunārs Meierovics savu kandidatūru bija atsaucis par labu Guntim Ulmanim. Šajā kārtā Guntis Ulmanis saņēma 46 balsis, bet Aivars Jerumanis - 10 balsis. Līdz ar to bija nepieciešama balsošana trešajā kārtā, kurā vairs nepiedalījās A.Jerumanis kā mazākā balsu skaita īpašnieks otrajā balsojuma kārtā. Trešajā balsojuma kārtā piedalījās vairs tikai Guntis Ulmanis, kas saņēma 53 balsis par un 26 balsis pret un tika ievēlēts par pirmo atjaunotās Latvijas Republikas prezidentu .

Atsauces 

Prezidenta veleszanas
Latvijas prezidenta vēlēšanas
1996. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas

1996. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas notika 1996. gada 18. jūnijā. Atkārtoti par Latvijas prezidentu tika ievēlēts Guntis Ulmanis. Kā paredz Satversme, prezidentu ievēlēja 6. Saeima.

Vēlēšanu noteikumi 
Prezidenta vēlēšanu pirmajā kārtā Saeimā pārstāvētās partijas izvirza savus prezidenta amata kandidātus. Lai kandidāts tiktu ievēlēts, par viņu jānobalso vismaz 51 no 100 Saeimas deputātiem. Ja pirmajā kārtā neviens no kandidātiem nav saņēmis vajadzīgo balsu skaitu, tad notiek atkārtota balsošana. Ja arī pēc otrās reizes netiek noskaidrots uzvarētājs, ar katru nākamo kārtu no vēlēšanām tiek izslēgts kandidāts, kurš iepriekšējā kārtā ieguvis vismazāk balsu. Ja arī pēdējā kārtā, kurā palikuši 2 kandidāti, neviens no viņiem nesaņem vismaz 51 balsi, notiek jaunas vēlēšanas, kurās tiek izvirzīti jauni vai arī jau bijušie kandidāti.

Kandidāti

Vēlēšanu norise 

Ap vēlēšanu norisi notika skandāls sakarā ar to, ka viens no izvirzītajiem prezidenta amata kandidātiem - Alfrēds Rubiks - tobrīd atradās ieslodzījumā cietumā, līdz ar to iepriekšējās Saeimas sēdēs pirms prezidenta vēlēšanām par šo jautājumu noritēja aktīvas debates. Tāpat bija pieņemts lēmums pagarināt prezidenta pilnvaras no trīs gadiem līdz četriem gadiem, taču tikai skaitot no nākamajām prezidenta vēlēšanām.

Jau balsojuma pirmajā kārtā viens no kandidātiem - līdzšinējais Latvijas prezidents Guntis Ulmanis savāca nepieciešamo balsu skaitu, lai tiktu atkārtoti ievēlēts par Latvijas prezidentu.
.

Atsauces 

Prezidenta veleszanas
Latvijas prezidenta vēlēšanas
Daudzšūnu dzīvnieki

Daudzšūnu dzīvnieki (Eumetazoa) ir dzīvnieku (Animalia) apakšvalsts, kas apvieno sarežģītākos daudzšūnu organismus. Daudzšūnu dzīvnieku apakšvalstī tiek iekļauta lielākā daļa dzīvnieku tipu (36 tipi). Šajā apakšvalstī nav iekļauti tikai parazoji (Parazoa), kas ietver 2 tipus - plakozojus (Placozoa) un sūkļus (Porifera).

Galvenās apakšvalsts īpašības ir attīstīta gastrulācija, mute un zarnu trakts, barība tiek pārstrādāta zarnu traktā, primāri ir muskulatūra un nervu sistēma. Barošanās šiem dzīvniekiem notiek gan dobuma gremošanas, gan arī fagocitozes un pinocitozes ceļā.

Sistemātika 
Daudzšūnu dzīvnieku apakšvalsts (Eumetazoa)
 nodalījums 
 tips  (neskaidra piederība)
 tips 
 tips 
 tips 
 apakšnodalījums 
 tips 
 tips 
 tips 
 tips 
 tips †
 apakšnodalījums 
 virstips 
 tips 
 tips 
 tips 
 tips 
 tips 
 tips 
 tips 
 tips 
 virstips 
 tips 
 tips 
 tips 
 tips 
 tips 
 tips 
 tips 
 virstips 
 tips 
 tips 
 tips 
 tips 
 tips †
 tips 
 tips 
 tips 
 tips 
 tips 
 nodalījums  
 tips  
 tips 

tipi incertae sedis - dzīvnieki, ko nav iespējams pievienot nevienam zināmam tipam. Piemēram, fosilais Gluteus minimus vai ģints Dendrogramma divas sugas, kas atklātas tikai 2014. gadā.

Atsauces 

 
Dzīvnieki
1997. gada F1 sezona

1997. gada F1 sezona bija 48. F1 sezona. Tā sākās  un beidzās .

Jaunais čempions Deimons Hils devās uz Arrows komandu, kura solīja regulāras uzvaras, tomēr drīz to nožēloja, jo finišēšana, nemaz nerunājot par labām pozīcijām, bija grūti izpildāms uzdevums abiem komandas pilotiem. Žaks Vilnēvs pēdējā sacīkstē pārspēja Mihaelu Šumaheru. Šumahers mēģināja Vilnēvu izsist no trases, tādēļ tika diskvalificēts no visas sezonas, tādējādi par vicečempionu padarot Frencenu.

Komandas un piloti

Kopvērtējumi un rezultāti

Pilotu kopvērtējums

Komandu kopvērtējums

Sacīkstes 

1997. gads sportā
Formula 1 sezonas
Jurijs Aleksejevs

Jurijs Aleksejevs (; dzimis ) ir Latvijas krievu inženieris, publicists un politiķis, Rīgas domes deputāts no PCTVL (2005—2009), avīzes "Bizness&Baltija" galvenais redaktors un direktors (2006—2010), diskusiju portāla "IMHOclub" dibinātājs (2011) un redaktors.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1958. gadā Noriļskā, bērnībā dzīvoja Krasnodarā. 1970. gadā kopā ar māti un māsu pārcēlās uz Rīgu, dzīvoja Ķengaragā. Mācījās Rīgas 62. un 52. vidusskolā.

1981. gadā absolvēja Rīgas Politehnisko institūtu) radioinženiera specialitātē, bija inženieris konstruktors, tad vadošais inženieris un laboratorijas vadītājs ražošanas apvienības "Radiotehnika" konstruktoru birojā "Orbīta" (1979—1992). Bijis magnetolas "Rīga-310" galvenais konstruktors.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1992. gadā viņš kļuva par laikraksta Bizness&Baltija ģenerāldirektoru (1992—1998) un līdzīpašnieku, laikraksta Kommersant Baltic daily galveno redaktoru (1999—2005), žurnāla Biznes.LV galveno redaktoru (2005—2006), tad par laikraksta Bizness&Baltija galveno redaktoru (2006—2010). 2011. gada aprīlī izveidoja diskusiju portālu "IMHOclub".

Politiskā aktivitāte 
2004. gadā Jurijs Aleksejevs iestājās partijā PCTVL, bija Rīgas domes deputāts (2005—2009).

2013. gadā viņš bija viens no sabiedriskās organizācijas "Nepilsoņu kongress" ierosinātājiem.

2017. gada novembrī Drošības policija sāka kriminālprocesu saistībā ar Aleksejeva komentāriem viņa izveidotajā interneta portālā, kuros bija pausts aicinājums "piebeigt visus fašistu izdzimteņus", kam saskaņā ar komentārā pausto pieder vairāku noteiktu tautību pārstāvji, kā arī vēršanās pret vienas tautas valodu, nodēvējot to par "fašistisku".

2018. gada novembrī Drošības policija aizturēja Aleksejevu un vēl divas personas saistībā ar iepriekš sāktu kriminālprocesu par darbībām organizētā grupā, kas vērstas pret Latviju, kā arī palīdzību ārvalstij vērsties pret Latviju.

Aleksejevam piemēroja izbraukšanas aizliegumu, atrodoties policijas uzraudzībā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Uz ko cerēja Feņa? (2005), 

1958. gadā dzimušie
Latvijas krievi
Latvijas žurnālisti
Rīgas domes deputāti (2005—2009)
Rīgas Tehniskās universitātes absolventi
Krasnojarskas novadā dzimušie
2003. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas

2003. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas notika 2003. gada 20. jūnijā. Bija izvirzīta tikai viena prezidenta kandidatūra — tā brīža Latvijas prezidente Vaira Vīķe-Freiberga, kuru ar pārliecinošu balsu vairākumu ievēlēja atkārtoti par prezidenti vēl uz četriem gadiem. Kā paredz Satversme, prezidentu ievēlēja 8. Saeima.

Kandidāti

Vēlēšanu norise 

2003. gada prezidenta vēlēšanas bija līdz šim vienīgās prezidenta vēlēšanas atjaunotajā neatkarīgajā Latvijā, kurās bija tikai viena kandidatūra. Balsošana notika aizklāti ar vēlēšanu zīmēm, deputātiem pa vienam ieejot balsošanas zālē. Jau pirmajā balsojuma kārtā Vaira Vīķe-Freiberga ieguva pietiekamu balsu skaitu, lai tiktu atkārtoti ievēlēta par Latvijas Valsts prezidenti, saņemot 88 balsis Par no maksimāli iespējamajām simts. Līdz ar to, tāpat kā Guntis Ulmanis pirms viņas, arī Vaira Vīķe-Freiberga bija tikusi atkārtoti ievēlēta par Latvijas prezidenti. Lielāku atbalstu par viņu Latvijas Republikas vēsturē guva tikai Jānis Čakste 1922. gada vēlēšanās.

Balsojumā par Vairas Vīķes-Freibergas atkārtotu ievēlēšanu piedalījās visi partiju Jaunais laiks, Tēvzemei un Brīvībai/LNNK, Zaļo un Zemnieku savienības, Latvijas Pirmās partijas, Tautas partijas un Tautas saskaņas partijas deputāti, kuri jau iepriekš bija pauduši atbalstu prezidentes ievēlēšanai. Latvijas Sociālistiskās partijas frakcija pirms prezidenta vēlēšanām bija paziņojusi, ka tā balsos pret prezidentes pārvēlēšanu, bet četri Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā Saeimas deputāti balsojumā plānoja nepiedalīties.

Prezidentes pilnvaras otrajiem četriem prezidentūras gadiem sākās 2003. gada 8.jūlijā, kad viņai bija jādod zvērests.

Atsauces 

P
Latvijas prezidenta vēlēšanas
1922. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas

1922. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas notika . Jānis Čakste pēc vienošanās starp Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju un Latvijas Zemnieku savienību tika izvirzīts kā vienīgais kandidāts un ievēlēts kā 1. Latvijas prezidents ar 92 balsīm par un 6 deputātiem atturoties. Prezidentu ievēlēja 1. Saeima.

Kandidāti

Vēlēšanu norise 

Pirms vēlēšanām par iespējamajiem prezidenta amata kandidātiem tika uzskatīti līdzšinējais Satversmes sapulces priekšsēdētājs Jānis Čakste, latviešu strēlnieku bataljonu organizētājs, bijušais zemkopības ministrs Jānis Goldmanis un tieslietu ministrs Jānis Pauļuks. Kārlis Ulmanis bija atteicies no savas kandidatūras uzstādīšanas, bet vēl klīda baumas, ka sociāldemokrāti varētu virzīt savu kandidātu - Raini, tomēr beigās tika izvirzīta tika Jāņa Čakstes kandidatūra, un viņš ar 92 balsīm (lielākais atbalsts Valsts prezidenta ievēlēšanas vēsturē) tika ievēlēts par pirmo neatkarīgās Latvijas prezidentu.

Atsauces

Ārējās saites 
 Jānis Čakste, biogrāfija Prezidenta kancelejas mājaslapā

Prezidenta veleszanas
Latvijas prezidenta vēlēšanas
1925. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas

1925. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas notika 1925. gada 6. novembrī, 2. Saeimas darbības laikā. Vēlēšanās ar trīs kandidātiem par Latvijas prezidentu atkārtoti tika ievēlēts Jānis Čakste.

Kandidāti

Vēlēšanu norise 

Pirmajā balsojumā prezidentu ievēlēt neizdevās, jo neviens kandidāts nesaņēma vairāk kā 50 balsis. Rainis tajā ieguva 33 balsis, Ulmanis — 32, bet Čakste — 29, proti, katrs savu kandidatūru izvirzījušās partijas balsis. Otrajā balsojumā sociāldemokrāti Raiņa kandidatūru atsauca, un tajā Čakste tika atkārtoti ievēlēts par prezidentu, iegūstot 60 balsis.

Atsauces 

Prezidenta veleszanas
Latvijas prezidenta vēlēšanas
1927. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas

1927. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas notika 1927. gada aprīlī, 2. Saeimas darbības laikā. Vēlēšanas notika ārkārtas apstākļos, jo līdzšinējais Latvijas prezidents Jānis Čakste bija miris, prezidenta amatā esot. Prezidenta ievēlēšana šajā reizē izrādījās ļoti grūta - tikai pēc deviņiem neveiksmīgiem balsojumu trīs Saeimas sēžu garumā par 2. Latvijas Valsts prezidentu tika ievēlēts Gustavs Zemgals.

Kandidāti

Vēlēšanu norise 
Prezidenta vēlēšanas notika ārkārtas apstākļos pēc tam, kad 1927. gada 14. martā bija miris līdzšinējais Latvijas prezidents Jānis Čakste.

Pirmajā balsojumā par prezidentu Latviešu zemnieku savienība virza savu kandidātu Albertu Kviesi, bet kreisie spēki — bijušo tieslietu un iekšlietu ministru Pēteri Juraševski. Tā kā abi kandidāti nepieciešamo balsu skaitu negūst, otrajā balsojumā Juraševska vietā tiek nominēts bijušais Ministru prezidents Voldemārs Zāmuēls, kas nevienu partiju nepārstāv, tomēr arī tas neko rezultātos nemaina. Trešajā balsojumā Zāmuelu nomaina Latvijas sūtnis Londonā Fridrihs Vesmanis — atkal bez rezultāta.

Vēlēšanas turpinās nākamajā Saeimas sēdē 7. aprīlī, kad Alberts Kviesis un sociāldemokrātu virzītais Fridrihs Vesmanis gūst vienādu rezultātu — 44 balsis katram. Kā kandidāti tika apspriesti Saeimas priekšsēdētājs Pauls Kalniņš un dzejnieks Rainis.

Tā kā vēl vairākās balsojumu kārtās neviens kandidāts tā arī ievēlēts netiek, Nacionālās apvienības deputāts Arveds Bergs 8. aprīlī piedāvā grozījumus Satversmē, nododot tiesības prezidentu ievēlēt tautai. Lai arī Berga priekšlikums tiek noraidīts, pēc Fēliksa Cielēna ierosinājuma kandidēt uz prezidenta amatu piekritis bijušais Tautas padomes vicepriekšsēdis Gustavs Zemgals, lai glābtu koalīciju no stāvokļa, kad tai vairs nav atlicis kandidātu. Rezultātā Gustavs Zemgals tiek ievēlēts ar 73 balsīm Par.

Atsauces 

Prezidenta vēlēšanas
Latvijas prezidenta vēlēšanas
Ārkārtas vēlēšanas Latvijā
1933. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas

1933. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas notika , 4. Saeimas darbības laikā. Jau pirmajā balsojuma kārtā atkārtoti par prezidentu tika ievēlēts līdzšinējais prezidents Alberts Kviesis.

Kandidāti

Vēlēšanu norise 
Līdzās valsts prezidentam Albertam Kviesim un Saeimas priekšsēdētājam Paulam Kalniņam par prezidenta amata kandidātu tika izvirzīts mazpazīstamais Miķelis Bite, kuram vēlēšanu brīdi vēl nebija nokārtots deputāta mandāts. Jau pirmajā kārtā Latvijas Zemnieku savienības virzītais kandidāts, līdzšinējais Latvijas prezidents Alberts Kviesis ieguva pietiekamu balsu skaitu, lai tiktu atkārtoti ievēlēts par prezidentu.

Atsauces 

Prezidenta veleszanas
Latvijas prezidenta vēlēšanas
1930. gada Latvijas Valsts prezidenta vēlēšanas

1930. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas notika 1930. gada aprīlī, 3. Saeimas darbības laikā. Gustavs Zemgals atteicās kandidēt atkārtoti, līdz ar to, tāpat kā 1927. gada vēlēšanās bija nepieciešamas daudzas balsojuma kārtas, līdz par prezidentu tika ievēlēts Latviešu zemnieku savienības kandidāts Alberts Kviesis, kas kļuva par 3. Latvijas Valsts prezidentu.

Kandidāti

Vēlēšanu norise 
Prezidenta vēlēšanas sākās 1930. gada 8. aprīlī. Pirmajā vēlēšanu kārtā piedalījās LZS izvirzītais Tiesu palātas priekšsēdētājs Alberts Kviesis, ilggadējais Saeimas priekšsēdis no sociāldemokrātiem Pauls Kalniņš un komunistu kandidāts Ernests Miezis. Pirmajā balsojumā Kviesis saņēma 47 balsis, Kalniņš — 36, Miezis — 6. Otrajā balsojumā Kviesim 47 balsis, Kalniņam — 32, Miezim — 5. Trešajā balsojumā kandidāti bija Kviesis un Kalniņš. Kviesis saņēma 46 balsis, Kalniņš — 33. Ceturtajā kārtā bija tikai viens kandidāts — Alberts Kviesis —, kas saņēma 49 balsis. Līdz ar to vēlēšanas tika paredzēts turpināt nākamajā Saeimas sēdē.

Vēlēšanas turpinājās 9. aprīlī. Kā kandidāti otrajai kārtai tika piedāvāti Alberts Kviesis un Pauls Kalniņš. Otrās kārtas pirmajā balsojumā Kviesis saņēma 47 balsis, Kalniņš — 35. Otrajā balsojumā Kviesim atkal 47, Kalniņam — 36. Trešajā balsojumā piedalījās tikai Alberts Kviesis, kas saņēma 55 balsis un tika ievēlēts par Valsts prezidentu.

Atsauces 

Prezidenta vēlēšanas
Latvijas prezidenta vēlēšanas
Irkutska

Irkutska () ir Sibīrijas pilsēta Krievijas Federācijā pie Irkutas upes ietekas Angārā, apmēram 72 kilometrus no Angāras iztekas no Baikāla pie Transsibīrijas dzelzceļa. Irkutskas apgabala centrs un Austrumsibīrijas galvenais ekonomiskais centrs.

Pilsētu dibināja 1652. gadā kazaki Jurija Pohabova vadībā kā ziemas apmetnes vietu. Pilsēta attīstījās kā liels centrs tirdzniecībai ar Ķīnu. Pēc Dekabristu sacelšanās Irkutska bija viena no lielākajām dekabristu nometinājuma vietām. No 1822. gada Irkutska bija Austrumsibīrijas ģenerālgubernatūras centrs. Krievijas pilsoņu kara laikā Irkutska kādu laiku bija admirāļa Kolčaka galvenās mītnes vieta. 1920. gada 7. februārī šeit viņš tika sodīts ar nāvi.

Pilsētā atrodas liela aviorūpnīca "Irkut" (Иркут), kas ražo Su klases kaujas lidmašīnas, bet uz Angāras upes uzcelta Irkutskas HES.

Cilvēki 

Irkutskā dzimuši:

 Nikolajs Kamovs (Николай Ильич Камов, 1902 - 1973) - helikopteru konstruktors
 Mihails Mils (Михаил Леонтьевич Миль, 1909 - 1970) - helikopteru konstruktors
 Boriss Volinovs (Борис Валентинович Волынов, 1934 - ) - kosmonauts

Atsauces

Ārējās saites
Sārī

Sari (Māzanderāņu: Sārī) — pilsēta Irānas ziemeļos, netālu no Kaspijas jūras krasta. Māzanderānas ostana centrs. Iedzīvotāju skaits — 568 214 (pēc 2006. gada datiem).

Irānas pilsētas
Jānis Karlivāns

Jānis Karlivāns (dzimis  Cēsīs) ir bijušais latviešu vieglatlēts, startējis daudzcīņas (desmitcīņas un septiņcīņas) sacensībās. Kopš 2007. gada J. Karlivāns ir Latvijas rekordists desmitcīņā ar 8271 punktu. Tāpat 2001. gadā sportists uzstādīja Latvijas rekordu junioriem, savācot 7665 punktus.

Karjera 
Piedalījies divās Olimpiskajās spēlēs (2004, 2008). 2004. gadā Atēnās izcīnīja 25. vietu ar izcīnītiem 7583 punktiem. 2008. gadā Pekinā sportists izstājās no sacensībām pēc diska mešanas.

Viens no karjeras augstākajiem sasniegumiem ir 2004. gada Eiropas kausa izcīņā izcīnītā uzvara.

Piecas reizes J. Karlivāns ir kļuvis par Latvijas čempionu. Pirmoreiz (2000. gadā) viņš kļuva par Latvijas čempionu septiņcīņā telpās, tad 2001. gadā uzvarēja Latvijas čempionātā tallēkšanā, savukārt 2003. gadā pirmo reizi kļuva par Latvijas čempionu desmitcīņā. 2004. gadā šo panākumu viņš atkārtoja, uzvarot ne tikai desmitcīņā, bet arī augstlēkšanā.

2007. gada Eiropas čempionātā telpās viņš izcīnīja 10. vietu, savukārt uz 2007. gada Pasaules čempionāta laiku viņš ar savu jūnijā uzstādīto Latvijas rekordu bija desmitais spēcīgākais desmitcīņnieks visā sezonā, bet uz čempionātu neaizbrauca savainojuma dēļ.

2009. gada sākumā beidza karjeru.

Personiskie rekordi

Atsauces

Ārējās saites 

 Pekina 2008 profils
 Intervijas:
 Tad atnāca Jānis un… uzkāpa Olimpā, frut.lv
 J. Karlivāns: "Pekinā 8000 punkti būs", sportacentrs.com

1982. gadā dzimušie
Cēsīs dzimušie
Latvijas vieglatlēti
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Desmitcīņnieki
Cefeīda

Cefeīda — pulsējoša maiņzvaigzne, kuras starjauda ir stingri atkarīga no perioda. Cefeīdu klase nosaukta par godu zvaigznei Cefeja δ. Vispazīstamākā cefeīda ir Polārzvaigzne.

Cefeīdas kā Visuma bākas 
Cefeīdām ir liela nozīme attāluma noteikšanā līdz tālām galaktikām, jo, izmērot cefeīdas pulsāciju periodu, var noteikt tās reālo starjaudu. Zinot cefeīdas redzamo spožumu, var noteikt attālumu līdz tai un galaktikai, kurā cefeīda ietilpst. Tāpēc cefeīdas dēvē arī par "Visuma bākām".

Pamatojoties uz cefeīdu īpašībām, Edvīns Habls noteica attālumu līdz Andromēdas galaktikai, pirmo reizi vēsturē pierādot objektu eksistenci ārpus mūsu Galaktikas.

Maiņzvaigznes
Plimuta

Plimuta (, ) ir pilsēta Anglijas dienvidrietumos, Devonā pie Plimas (Plym) upes ietekas Lamanšā. Gadsimtiem bijusi viena no lielākajām britu kara bāzēm. 2. pasaules kara laikā smagi cietusi vācu armijas uzlidojumos.

Osta jau pazīstama kā tirdzniecības ar feniķiešiem vieta. 1439. gadā ar parlamenta lēmumu tā ieguva pilsētas tiesības. 1403. gadā to nodedzināja franči. Osta īpaši uzplauka XVI gadsimta laikā. 1620. gadā no Plimutas uz Ameriku devās kuģis "Mayflower". Anglijas pilsoņu kara laikā Plimuta bija parlamenta piekritēju pusē. 2. pasaules kara laikā Plimutu kā kara flotes bāzi no 1940. gada 6. jūlija līdz 1944. gada 30. aprīlim daudzkārt bombardēja vācu aviācija. Gāja bojā 1 172 civilo iedzīvotāju, bet pašas pilsētas iedzīvotāju skaits samazinājās gandrīz uz pusi, jo daudzi to pameta. Plimuta bija viena no galvenajām bāzēm Sabiedroto uzbrukumam Normandijā 1944. gadā.

Cilvēki 
Plimutā dzimuši:

 Viljams Baijs (William Bligh, 1754 – 1817) – jūrnieks
 Rovena Brūsa (Rowena Bruce; 1915–1999) – starptautiskā meistare šahā
 Toms Deilijs (Tom Daley; 1994) – daiļlēcējs
 Henrijs Everijs (Henry Every, 1653 – ?) – pirāts
 Trevors Frānsiss (Trevor Francis; 1954 – ) – futbolists un futbola treneris
 Maikls Fūts (Michael Foot, 1913 – ) – politiķis un rakstnieks
 Džons Hokinss (John Hawkins, 1532 – 1595) – kuģu būvētājs
 Rozija Hantingtona-Vitlija (Rosie Huntington-Whiteley; 1987 – ) – modele un aktrise
 Viljams Elfords Līčs (William Elford Leach, 1790 – 1836) – biologs
 Andžela Mortimere (Angela Mortimer, 1932 – ) – tenisiste
 Meja Satona (May Sutton, 1886 – 1975) – tenisiste
 Denijs Teilors (Danny Taylor, 1986 – ) – hokejists
 Donalds Vinnikots (Donald Winnicott, 1896 – 1971) – psihoanalītiķis

Atsauces

Ārējās saites 

Anglijas pilsētas
Starptautiskā Basketbola federācija

Starptautiskā Basketbola federācija (franču: Fédération Internationale de Basketball), plašāk pazīstama pēc akronīma FIBA, ir galvenā par basketbolu atbildīgā organizācija pasaulē.

FIBA tika dibināta 1932. gadā Ženēvā kā Starptautiskā Basketbola amatieru federācija. Organizāciju dibināja astoņas valstis: Argentīna, Čehoslovākija, Grieķija, Itālija, Latvija, Portugāle, Rumānija un Šveice. Divus gadus pēc dibināšanas to oficiāli atzina arī Starptautiskā Olimpiskā komiteja. 1989. gadā, kad FIBA atļāva savos turnīros piedalīties profesionāļiem, piemēram, NBA basketbolistiem, organizācija nomainīja savu nosaukumu uz tagadējo.

Kopš 1950. gada FIBA rīko Pasaules čempionātu vīriešiem, bet kopš 1953. gada - čempionātu sievietēm. Abi šie turnīri tiek rīkoti reizi četros gados. Šobrīd FIBA locekles ir 213 nacionālās federācijas, kas ir sadalītas 5 kontinentālajās zonās: Amerikā, Āfrikā, Āzijā, Eiropā un Okeānijā.

FIBA nosaka starptautiskos basketbola noteikumus, nosaka ekipējuma specifiku, regulē spēlētāju pārejas starp dažādu valstu klubiem, kā arī kontrolē starptautisko basketbola tiesnešu darbību.

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

Basketbola organizācijas
Bilskas pagasts

Bilskas pagasts ir viena no Smiltenes novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos. Robežojas ar sava novada Smiltenes, Launkalnes, Palsmanes un Grundzāles pagastiem, kā arī Valmieras novada Plāņu pagastu un Valkas novada Vijciema pagastu.

Daba 
Pagasts atrodas Tālavas zemienes Sedas līdzenumā, Trikātas pacēlumā, austrumos piekļaujas Aumeisteru paugurvalnim. Augstākais punkts () atrodas dienvidos no Meimuriem.

Reljefa formas 
Apsiņkalns, Lāčkalns, Lielais kalns, Liepu sala

Hidrogrāfija

Ūdensteces 
 Vija
 Gružupīte
 Kamalda
 Kurmīšupīte
 Rustupīte
 Mēmupīte
 Pubuļupe
 Pirkuļupe
 Sarkaņupe

Ūdenstilpes 
Bilskas ezers, Sūcis.

Purvi 
Baltais purvs, Laivas purvs, Nāves purvs, Radzenes purvs, Tīrpurvs.

Dabas aizsardzība 
Valsts aizsardzībā atrodas Bilskas aleja.

Vēsture 

Bilskas pagasts izveidojies no Valkas apriņķa Bilskas, Jaunbilskas un Mēru muižu pagastiem. 
Pēc 1920. gada zemes reformas Vecbilskas muiža (Alt-Bilskenshof) sadalīta 26 vienībās 522 ha kopplatībā, Jaunbilskas muiža (Neu-Bilskenshof) sadalīta 31 vienībā 538 ha kopplatībā, Raudas muiža (Raudiņas, Raudenhof) 15 vienībās 294 ha kopplatībā, bet Bānūzis (Bahnus) 13 vienībās 275 ha, Pāpiņa muiža (Pāpiņas, Papenhof) 7 vienībās 175 ha, Zeltiņa muiža (Selting, Seltingshof) 9 vienībās 77 ha kopplatībā.

1935. gadā tā platība bija 92,6 km² un pagastā dzīvoja 1448 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Bilskas un Kalnāju ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Bilskas ciems ietilpis Smiltenes (1949-1959) un Valkas (pēc 1959. gada) rajonos. 1954. gadā Bilskas ciemam pievienoja likvidēto Kalnāju ciemu, 1961. gadā — Aumeisteru ciema kolhoza «Blāzma» teritoriju ar centru Lobērģos. 1971. gadā kolhoza «Draudzība» teritoriju pievienoja Birzuļu ciemam, bet 1977. gadā Birzuļu ciemu likvidēja un tā teritoriju pievienoja Bilskas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Bilskas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Smiltenes novadā.

Kultūras pieminekļi 
Dzirkaļu senkapi (Kapiņu sils)
Kalnaegļu pilskalns (Lielais kalns)
Kalnaegļu upurozols (Veldes ozols) - kulta vieta
Lāčkalnu senkapi
Līdaciņu Jāņa kalns ar akmeni - kulta vieta 
Līdaciņu senkapi (Kapu kalniņš) 
Pakuļu viduslaiku kapsēta (Kapu kalns)
Panderu senkapi (Jāņu kalns)
Panderu upurkalns un upurakmens - kulta vieta
Piltiņu pilskalns (Jāņa kalns)
Piltiņu senkapi (Kapu kalniņš, Kravantas)
Vecruiku senkapi (Kapu kakts)

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Bilska (pagasta centrs), Lobērģi, Mēri, Zeltiņi.

Ievērojamas personības  
 Jēkabs Dravnieks (Jēkabs Draviņ-Dravnieks, 1858—1927), skolotājs, grāmatizdevējs un enciklopēdists
 Zigfrīds fon Fēgezaks (Siegfried von Vegesack, 1888—1974), vācbaltiešu vēsturnieks un rakstnieks
 Jānis Ziemeļnieks (1897—1930), latviešu dzejnieks un žurnālists

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Smiltenes novada pagasti
Brantu pagasts

Brantu pagasts ir viena no Smiltenes novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Smiltenes pilsētu un Blomes, Smiltenes, Launkalnes un Raunas pagastiem.

Daba

Reljefa formas 
Dzērvju kalns, Gāles kalns, Kubla kalni, Kuiļa kalns.

Hidrogrāfija

Ūdensteces 
 Abuls
 Mutulīte
 Kulbāsu strauts
 Nigra
 Brantupīte
 Knīpupīte
 Dranda
 Cērtene
 Kaņupe

Ūdenstilpes 
Brantu dzirnavezers, Brantu ezers, Paltes ezers, Prūšu dzirnavu ezers , Strantes ezers.

Purvi 
Tīrais purvs.

Vēsture 
1945. gadā Valkas apriņķa Launkalnes pagastā izveidoja Brantu ciema padomi. Brantu ciems ietilpis Smiltenes (1949-1959) un Valkas (pēc 1959. gada) rajonos. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Brantu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Smiltenes novadā.

Kultūras pieminekļi
Brantu muižas kungu māja
Brantu senkapi
Gailīšu senkapi
Kalnastrantu senkapi un apmetne
Kampu pilskalns
Lejaskleperu senkapi
Lejasstrantu senkapi
Slavēku senkapi
Tīrumpapānu senkapi

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vidzeme (pagasta centrs), Branti, Lembis.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Smiltenes novada pagasti
Ērģemes pagasts

Ērģemes pagasts ir viena no Valkas novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļrietumos, Igaunijas pierobežā. Robežojas ar sava novada Valkas un Kārķu pagastiem, Valmieras novada Ēveles, Jērcēnu (agrāko Sedas pilsētas lauku teritoriju) un Naukšēnu pagastiem, kā arī Igaunijas Valgas apriņķa Tervas pagastu (agrāk Helmes un Hummuli pagastiem). Pagasta centrs — Ērģeme. Attālums līdz novada centram Valkai — 13 km, līdz Rīgai — 173 km.

Daba

Hidrogrāfija

Upes  
Acupīte, Ērgļupīte, Oļupe, Omuļupe (Ehne), Pedele, Rikanda, Seda, Žukupe

Ezeri 
Kukris, Valdis, Bērzu ezers, Rūķis.

Vēsture 

Ērģemes novads pirmoreiz rakstos minēts 14. gadsimta sākumā (1323. gadā), kad Ērģemes pilī notika Livonijas ordeņa vadības sanāksme par to, vai slēgt mieru ar Lietuvas Dižkunigaitiju.

Ērģemes tuvumā ir notikušas divas lielas vēsturiskas kaujas, kurās lielā mērā izšķīrās vēlākais Latvijas liktenis: 1560. gada 2. augusta Ērģemes kauja starp Livonijas konfederācijas karaspēku un Vidzemē iebrukušo Krievijas caristes karaspēku un 1702. gada 18. jūlija Kauja pie Omuļiem Lielā Ziemeļu kara laikā starp krievu dragūnu pulkiem Šeremetjeva vadībā (ap 12 000 karavīru) un Volmāra fon Šlipenbaha komandēto zviedru karaspēka vienību (ap 2000 vīru). Zviedri cieta smagu sakāvi, ļaujot krieviem ieņemt Ziemeļvidzemi un gandrīz visu Igauniju.

1919. gada oktobra sarunās par militārās palīdzības sniegšanu pret Bermonta armijas uzbrukumu Rīgai Igaunijas valdība ierosināja Ērģemes pagasta iekļaušanu Igaunijas teritorijā, kam Latvijas valdība nepiekrita. Pēc Latvijas—Igaunijas robežas līguma parakstīšanas pagasts palika Latvijas teritorijā.
1935. gadā Valkas apriņķa Ērģemes pagasta platība bija 124,4 km² un tajā dzīvoja 1709 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Ērģemes un Brentu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Valkas rajona Ērģemes ciemam 1954. gadā pievienoja likvidētos Brentu un Omuļu ciemus, 1960. gadā padomju saimniecības «Smertes» teritoriju pievienoja Kārķu ciemam, 1979. gadā pievienoja daļu Kārķu ciema teritorijas, 1981. gadā daļu teritorijas pievienoja Naukšēnu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Ērģemes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Valkas novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Ērģeme (pagasta centrs), Omuļi, Staļi, Turna.

Ievērojamas personības 
 Andrejs Skuja (1866—1950), latviešu ārsts internists, Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes privātdocents.
 Jānis Kurelis (1882-1954), ģenerālis,Lāčplēša Kara Ordeņa kavalieris.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Valkas novada pagasti
Ēveles pagasts

Ēveles pagasts ir viena no Valmieras novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Rencēnu, Jērcēnu un Naukšēnu pagastiem, kā arī Valkas novada Ērģemes un Kārķu pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija 
Upes: Ančupīte, Ošupīte, Seda, Strenčupīte, Šūnupe, Veites strauts, Vībupīte.

Vēsture 
Ēveles un pagasta latviskais nosaukums veidojies no Valmieras pilskunga Hēvelna (Höweln) vārda, kam Polijas karalis Sigismunds Augusts nodeva novadu ar nosaukumu Alt-Wohlfart pārvaldīšanā 1562. gadā. 1892. gadā Ēveles pagastam pievienoja Ķempēnu pagastu. 1935. gadā Ēveles pagasta platība bija 89,9 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Ēveles un Dakstu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Ēveles ciemam pievienoja Dakstu ciemu. 1977. gadā Ēveles ciemu iekļāva Jērcēnu ciemā. 1992. gadā Ēveles pagastu atjaunoja, to izdalot no Jērcēnu pagasta pirmskara robežās. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Burtnieku novadā. 2021. gadā Burtnieku novadu iekļāva Valmieras novadā.

Pieminekļi 
 Ēveles muižas klēts un parks

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Ēvele (pagasta centrs), Ķemere, Daksti, Ķempēni.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Valmieras novada pagasti
 
Jērcēnu pagasts
Gatis Jahovičs

Gatis Jahovičs (dzimis  Rīgā) ir bijušais latviešu basketbolists, spēlēja vieglā uzbrucēja pozīcijā, Latvijas basketbola izlases dalībnieks. Trīskārtējs LBL čempions Rīgas VEF sastāvā. Karjeras pēdējā sezonā pārstāvēja "Liepāja/Triobet".

Pēc profesionāla sportista karjeras beigām — funkcionārs, sākumā vadīja VEF basketbola skolu, bet 2018. gada martā apstiprināts par basketbola kluba VEF direktoru, 2020. gadā — par kluba prezidentu.

Karjera 
6 gadu vecumā sāka apgūt basketbolu Valtera Basketbola skolā.

Profesionālo basketbolista karjeru sāka 2001. gadā BK Skonto rindās pie trenera Valda Valtera. Pirmajā sezonā, spēlējot LBL čempionātā, G. Jahovičs jau devās sākuma pieciniekā taču statistika nebija izcila - 12 aizvadītajās spēlēs tikai 4,8 punkti vidēji spēlē. Tajā pašā sezonā tika nosūtīts arī uz fārmklubu BK Skonto 2, kur 7 spēlēs viņš vidēji guva 19,6 punktus LBAL čempionātā. Nākamajā sezonā G. Jahovičs atgriezās BK Skonto, kas tobrīd spēlēja ULEB Eirokausā. Šajā kausa izcīņā G. Jahovičs aizvadīja 8 spēlēs caurmērā gūstot 4,5 puktus. Šajā sezonā LBL čempionātā aizvadot 21 spēli viņš atzīmējās ar vidēji gūtiem 5,7 punktiem. 2003./2004. LBL sezonā BK Skonto atkal piedalījās ULEB Eirokausā, kur 12 spēlēs G. Jahovičs vidēji spēlē guva 6,4 punktus un LBL 12 spēlēs vidēji guva 10,5 punktus.

2004. gada sākumā G. Jahovičs pārcēlās uz Poliju un pievienojās Vloclavekas "Anwil" vienībai. Polijas basketbola līgas čempionātā viņš laukumā devās 16 spēlēs un vidēji spēlē guva 3,8 punktus. 2007. gadā G. Jahovičs pameta Polijas klubu un atgriezās Latvijā. Līdz 2009. gadam viņš spēlēja Rīgas ASK, bet kopš 2009. gada — Rīgas VEF sastāvā. 2011. gadā pirmoreiz karjerā izcīnīja LBL čempiona titulu, uzvaru guva arī nākamajās divās LBL sezonās. G. Jahoviča spēlētāja karjeru daudz ietekmējušas biežās traumas, kas spēlētājam neļāva atklāt prognozēto potenciālu ne nacionālajā izlasē, ne pārstāvētajos klubos.

2014. gada vasarā pievienojās citam LBL klubam Rīgas "Barons kvartāls", bet 2015. gadā — "Liepāja/Triobet", kur beidza aktīvo basketbolista karjeru.

Basketbola funkcionārs 
Pēc sportista karjeras beigām kļuva par VEF baasketbola skolas vadītāju. 2018. gada martā apstiprināts par basketbola kluba VEF direktoru pēc tam, kad Laila Spaliņa amatu pameta, lai aktīvāk darbotos politikā. 2020. gada septembrī G. Jahovičs kļuva par basketbola kluba VEF prezidentu, stājoties Edgara Jaunupa vietā.

Ārējās saites 

 Eurobasket 2009 profils 

1984. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas basketbolisti
Vieglie uzbrucēji
Launkalnes pagasts

Launkalnes pagasts ir viena no Smiltenes novada administratīvajām teritorijām tā dienviddaļā. Robežojas ar sava novada Smiltenes pilsētu un Brantu, Smiltenes, Bilskas, Palsmanes, Variņu, Raunas un Drustu pagastiem un Cēsu novada Dzērbenes pagastu.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
 Abuls
 Dranda
 Cērtene
 Vija
 Kamalda
 Rauza
 Ruņģupīte
 Šepka
 Lipsa
 Palsa
 Kļavaisa

Ezeri 
Pagastā atrodas 16 ezeri un lielākie no tiem ir Lizdoles ezers, Niedrājs un Spicieris

Purvi 
Pagastā atrodas 10 dažāda lieluma purvi, bet lielākais no tiem ir Krievu purvs.

Vēsture 
1935. gadā Cēsu apriņķa Launkalnes pagasta (līdz 1925. gadam Brantu pagasts) platība bija 70,78 km² un tajā dzīvoja 1186 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Brantu un Launkalnes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Tagadējā Launkalnes pagasta teritoriālā attīstība sākas ar 1945. gadā Valkas apriņķa Smiltenes pagastā izveidoto Cērtenes ciemu. Cērtenes ciems ietilpis Smiltenes (1949-1959) un Valkas (pēc 1959. gada) rajonos. Cērtenes ciemam 1951. gadā pievienoja Niedrāju ciema Vorošilova kolhoza teritoriju. 1968. gadā Cērtenes ciemu pārdēvēja par Launkalnes ciemu. 1979. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Palsmanes ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Launkalnes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Smiltenes novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Silva, Launkalne (pagasta centrs), Rauziņa, Mežmuiža, Krūklanti, Liedulieši, Lībāni, Dāmi, Saltupi.

Saimniecība 
Launkalnes pagastā atrodas Somijas Stora Enso Oyj meitas uzņēmuma AS Stora Enso Latvija kokzāģētava.

SIA Strenču mežrūpniecības saimniecība nodarbojas ar mežizstrādi, mežsaimniecību un kokapstrādi.

Igaunijas AS Graanul Invest meitasuzņēmums SIA Graanul Invest ražo koksnes granulas. Tam pagastā ir arī koģenerācijas stacija, kuras iekārtas piegādājis Somijas uzņēmums MW Power (Metso meitas uzņēmums).

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces

Ārējās saites 

Vidzeme
Smiltenes novada pagasti
Kuritiba

Kuritiba (, ) ir pilsēta Brazīlijas dienvidos, Paranas štata administratīvais centrs. Tā ir astotā lielākā valsts pilsēta pēc iedzīvotāju skaita, un lielākā Dienvidu reģionā. 2018. gadā tajā dzīvoja 1,9 miljoni iedzīvotāju. Kuritibas aglomerācijā ietilpst vēl 26 pašvaldības, un kopā ar tām iedzīvotāju skaits sasniedz 3,2 miljonus, kļūstot par septīto lielāko aglomerāciju Brazīlijā.

Pilsēta atrodas plakankalnē, aptuveni 900 metrus virs jūras līmeņa, vairāk nekā 110 km no Atlantijas okeāna, 1390 km uz dienvidiem no valsts galvaspilsētas Braziljas. Pilsēta 1693. gadā dibināta portugāļu kolonizatori (bandeirantes). 1853. gadā tika izveidota Paranas provinces, atdalot to no Sanpaulu provinces, un Kuritiba kļuva par provinces administratīvo centru. Kopš tā laika pilsēta, kas pazīstama ar plašajām ielām, piedzīvoja strauju izaugsmi, ko pastiprināja daudzu Eiropas imigrantu ierašanās 19. gadsimtā, galvenokārt, vācieši, poļi, ukraiņi un itāļi. Tieši tāpēc Kuritibā mūsdienās izpaužas kultūras daudzveidība.

Atsauces

Ārējās saites 

Brazīlijas pilsētas
Smiltenes pagasts

Smiltenes pagasts ir viena no Smiltenes novada administratīvajām teritorijām tā vidienē. Robežojas ar sava novada Smiltenes pilsētu un Bilskas, Launkalnes, Brantu un Blomes pagastiem, kā arī Valmieras novada Trikātas un Plāņu pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
 Abuls
 Nigra
 Pelnanču upīte
 Nārvelis
 Kamalda

Ezeri 
Slīpju ezers

Vēsture 
Pēc 1920. gada zemes reformas Smiltenes muiža (Smilten) sadalīta 264 vienībās 2840 ha kopplatībā, Cērtenes muiža (Zehrten) sadalīta 27 vienībā 565 ha kopplatībā, Smiltenes mācītājmuiža 19 vienībās 487 ha kopplatībā, Ikšeles muiža (Uexküllshof) 18 vienībās 317 ha kopplatībā, sadalītas arī Grotūža, Jāņa, Ķeņģu, Lembja, Mezā un Vēskas pusmuižas, Cērtenes ciems sadalīts 44 vienībās 42 ha kopplatībā.

1935. gadā Valkas apriņķa Smiltenes pagasta platība bija 244,6 km² un tajā dzīvoja 3380 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Cērtenes, Niedrāju un Smiltenes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Smiltenes ciems ietilpis Smiltenes (1949-1957) un Valkas (pēc 1975. gada) rajonos. 1957. gadā Smiltenes ciemu likvidēja, tā teritoriju pievienoja Smiltenes pilsētai, izveidojot Smiltenes lauku teritoriju. 1975. gadā Smiltenes ciemu izveidoja no jauna, tajā iekļaujot Smiltenes pilsētas lauku teritoriju un daļu Plāņu ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Smiltenes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Smiltenes novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Kalnamuiža (pagasta centrs), Brutuļi, Grotūzis, Ilgas, Jaunbilska, Kamaldiņa, Lūkalni, Lūķi, Mācītājmuiža, Varicēni.

Ievērojamas personības 
 Pauls Kundziņš (1888-1983), latviešu arhitekts, etnogrāfs un Latvijas Universitātes profesors. Latvijas Etnogrāfiskā brīvdabas muzeja dibinātājs un pirmais vadītājs (1924—1933).

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Smiltenes novada pagasti
Trikātas pagasts

Trikātas pagasts ir viena no Valmieras novada administratīvajām teritorijām, Gaujas kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Strenču pilsētu un Brenguļu, Valmieras, Jērcēnu un Plāņu pagastiem, kā arī Smiltenes novada Smiltenes un Blomes pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Abuls, Dedums,  Gauja, Lisa, Melderupīte, Nigra un  Vaiģupīte

Ezeri 
Dutkas ezers, Baznīcas ezers, Trikātas ezers

Vēsture 
Trikāta rakstu avotos pirmo reizi minēta 1208. gadā kā Tālavas latgaļu valsts centrs. 1224. gadā Trikātas apvidus pēc Tālavas sadalīšanas nonācis ordeņa pakļautībā. 1935. gadā Valkas apriņķa Trikātas pagasta platība bija 301,3 km² un tajā dzīvoja 3035 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Taures, Trikātas un Vāles ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1945. gadā Valkas rajona Trikātas ciemam pievienoja likvidēto Taures ciemu. 1965. gadā Trikātas ciema padomju saimniecības «Plāņi» teritoriju pievienoja Plāņu ciemam. 1975. gadā Trikātas ciemam pievienots likvidētais Vāles ciems, bet daļa Trikātas pagasta teritorijas pievienota Plāņu ciemam, savukārt 1979. gadā daļa Plāņu ciema teritorijas pievienota Trikātas ciemam. 1981. gadā daļa Trikātas ciema teritorijas pievienota Brenguļu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Trikātas pagastu iekļāva Beverīnas novadā. 2021. gadā Beverīnas novadu iekļāva Valmieras novadā.

Pieminekļi 
 Trikātas pilsdrupas
 Trikātas mācītājmuižas dzīvojamā ēka
 Trikātas luterāņu baznīca
 Trikātas viduslaiku pils
 Libirtu senkapi
 Atpiļu Upuru ozols - kulta vieta

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Trikāta (pagasta centrs), Dutka, Ūdriņas.

Ievērojamas personības 
 Mārtiņš Abuls (1885—1930), Latvijas tiesnesis, žurnālists, sabiedrisks darbinieks. Bijis 3. Saeimas deputāts (1928—1930).
 Jānis Kalacis (1868—1947), jurists
 Jānis Balodis (ģenerālis) (1881—1965)
 Aleksandrs Mežciems (1891—1960), Krievijas impērijas armijas, latviešu strēlnieku, vēlāk Latvijas armijas virsnieks

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Valmieras novada pagasti
Valkas pagasts

Valkas pagasts ir viena no Valkas novada administratīvajām teritorijām tā vidienē, Igaunijas pierobežā. Robežojas ar sava novada Valkas pilsētu un Ērģemes, Vijciema un Zvārtavas pagastiem, Valmieras novada Jērcēnu un Plāņu pagastiem, kā arī Igaunijas Valgas apriņķa Tervas un Valgas pagastiem (agrāk Valgas pilsētu un Hummuli, Tellistes, Karulas un Tahevas pagastiem).

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Gauja, Kaičupe, Kokšu upīte, Pedele, Purgaile, Rikanda, Rīzupe, Seda, Žukupe.

Ezeri 
Dibena ezers, Dziļais ezers, Leišu ezers, Silezers, Zāļu ezers.

Vēsture 
Valkas pagasts izveidots 1909. gadā, teritoriju atdalot no Lugažu pagasta. 
1919. gada oktobra sarunās par militārās palīdzības sniegšanu pret Bermonta armijas uzbrukumu Rīgai Igaunijas valdība ierosināja Valkas pagasta iekļaušanu Igaunijas teritorijā, kam Latvijas valdība nepiekrita. Pēc Latvijas—Igaunijas robežas līguma parakstīšanas pagasts palika Latvijas teritorijā.
1935. gadā Valkas apriņķa Valkas pagasta platība bija 49,1 km² un tajā dzīvoja 598 iedzīvotāji.

1945. gadā pagastā izveidoja Valkas ciema padomi, ko gan 1947. gadā likvidēja, bet atjaunoja 1949. gadā līdz ar pagasta likvidēšanu. Valkas rajona Valkas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidētos Lugažu un Pedeles ciemus. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Valkas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Valkas novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Sēļi, Lugaži, Pedele, Saule, Zīle, Alieši, Bērzezers, Tomēni. Pagasta pārvalde atrodas Lugažos, Lugažu muižā.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces

Ārējās saites 
 Valkas novads. Valkas pagasts

Vidzeme
Valkas novada pagasti
Variņu pagasts

Variņu pagasts ir viena no Smiltenes novada administratīvajām teritorijām tā dienvidaustrumos. Robežojas ar sava novada Drustu, Launkalnes, Palsmanes un Virešu pagastiem, kā arī Gulbenes novada Lejasciema un Rankas pagastiem.

Daba

Upes 
 Palsa
 Šepka
 Lapupe
 Kļavaisa
 Ķeņģu strauts
 Akmeņupīte
 Sterģupīte
 Vizla
 Bukšupīte
 Vidaga

Vēsture 
Variņu pagastu izveidoja 1990. gadā, no Valkas rajona Palsmanes pagasta atdalot kolhoza «Oktobris» teritoriju. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Smiltenes novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Variņi (pagasta centrs), Grošļi, Jaunzemi, Ķempes, Ķeņģi, Rudbārži, Ūdrupe.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Smiltenes novada pagasti
Vijciema pagasts

Vijciema pagasts ir viena no Valkas novada administratīvajām teritorijām tā dienvidrietumos, Gaujas kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Valkas un Zvārtavas pagastiem, Valmieras novada Plāņu pagastu un Smiltenes novada Bilskas un Grundzāles pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
 Gauja
 Vija
 Daudzupīte
 Vēžnieku upīte
 Stampupe
 Vārnupe
 Laužu kanāls
 Ielīca

Ezeri 
Tropiņu atteka

Vēsture 
Vēstures avotos Vijciems pirmo reizi minēts 1224. gada Tālavas dalīšanas līgumā kā villa apud Viwam fluvium (ciems pie Vivas upes) Tālivalža dēlam Ramekam piederošajā zemē.

1935. gadā Valkas apriņķa Vijciema pagasta platība bija 130 km² un tajā dzīvoja 1594 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Beverinas un Vijciema ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Valkas rajona Vijciema ciemam 1950. gadā pievienoja likvidēto Beverinas ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Vijciema pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Valkas novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vijciems (pagasta centrs), Kairi, Lāčupi, Mežmuiža, Bāci, Peņģi, Punkales, Sūbri, Jērcēni.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Valkas novada pagasti
Matics Osovnikars

Matics Osovnikars (dzimis 1980. gada 19. janvārī Kraņjā, Slovēnijā) ir slovēņu sprinteris. Viņš ir piedalījies 2004. gada Olimpiskajās spēlēs, kurās pārvarēja 1. kārtu, bet 2. kārtā finišu sasniedza ceturtais, nekvalificējoties pusfinālam. 2006. gada Eiropas čempionātā vieglatlētikā viņš izcīnīja bronzas medaļu, finišu sasniedzot pēc 10,14 sekundēm, kas kļuva par viņa personīgu un arī Slovēnijas rekordu. Viņam pieder Slovēnijas rekords arī 200 un 60 metru distancēs. 2007. gada Pasaules čempionātā viņš skrēja finālā, bet 2009. gadā nespēja pārvarēt pirmo kārtu.

Personiskie rekordi 
 60m telpās: 6,58 VR(2004)
 100m: 10,14 VR(2006)
 200m: 20,47 VR(2004)
 200m telpās: 20,77 VR(2003)
 300m: 34,46 (1997)
 400m: 48,88 (1997)

Ārējās saites 

1980. gadā dzimušie
Slovēnijas vieglatlēti
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Slovēnijā dzimušie
Asafa Pauels

Asafa Pauels (; dzimis 1982. gada 23. novembrī) ir Jamaikas sprinteris. Viņam ir piederējis pasaules rekords 100 metru distancē - 9,74 sekundes. Taču viņa personiskais rekords ir 9,72 s. Pirmās lielās sacīkstes, kurās Pauels piedalījās, bija 2003. gada Pasaules čempionāts vieglatlētikā, bet tajā viņš tika diskvalificēts par pāragru startu. Uz 2004. gada Olimpiskajās spēlēm viņš ieradās jau kā viens no favorītiem, finālā paliekot tikai 5. vietā. 200 metru distancē viņš finišēja 4. vietā pusfinālā, bet finālā neskrēja. Pirmo reizi pasaules rekordu - tobrīd 9,77 sekundes viņš sasniedza 2005. gada 14. jūnijā, pārspējot 2002. gadā uzstādīto Tima Montgomerija rekordu - 9,78 sekundes. 2006. gada 12. maijā Getlins teorētiski pārspēja Pauela rekordu, 100 metrus noskrienot 9,7660 sekundēs, bet pēc IAAF noteikumiem, rezultāts bija jānoapaļo uz 9,77 sekundēm. Vēlāk gan Getlins tika pieķerts dopinga lietošanā, tādēļ viņa rekords tiek izskatīts IAAF. 2006. gada 11. jūnijā Pauels veica 9,77 sekundes ātru skrējienu otro reizi. 2007. gada 9. septembrī Itālijas pilsētā Rjeti Pauels sasniedza jaunu pasaules rekordu 9,74 sekundes.

Asafa Pauels ir skrējis ātrāk par 10 sekundēm 29 reizes, bet vairāk reižu (52) tas izdevies vienīgi Morisam Grīnam. Tiesa, Pauels ir vienīgais sprinteris, kas 100 metrus ir skrējis ātrāk par 9,8 sekundēm veselas četras reizes. Savu pirmo sasniegumu viņš sasniedza vienīgi 2007. gada Pasaules čempionātā, kurā izcīnīja bronzas medaļu 100 metru distancē.

Ārējās saites 

1982. gadā dzimušie
Jamaikas vieglatlēti
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Dopinga lietas vieglatlētikā
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Pasaules rekordisti vieglatlētikā
Sprinteri
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Grenoble

Grenoble () ir pilsēta Francijas dienvidaustrumos Alpu priekškalnēs Izēras upes ielejā. Dofinē novada vēsturiskais centrs. Mūsdienās ievērojams zinātnes (fizika, datorzinības un matemātika) un ziemas sporta centrs.

Pilsētā atrodas Eiropas Sinhrotronās radiācijas iekārta (European synchrotron radiation facility) — lielākais sinhronotrons Eiropā, Laues-Lanževēna instūts (Institut Laue-Langevin) — viens no ievērojamākajiem pasaules neitronu pētniecības centriem, un vairāki citi pasaules līmeņa zinātnes centri.

Vēsture 
3. gadsimtā šajā vietā atradās ķeltu cilts allobrogu apmetne Kularo (Cularo). Pēc 380. gada tā tika nosaukta par Gracianopoli (Gratianopolis) romiešu imperatora Graciāna vārdā. Pēc Rietumromas impērijas izjukšanas Grenoble bija Burgundijas karalistes sastāvā, bet vēlāk nonāca Vjennas grāfu īpašumā. 1084. gadā Grenobles apkārtnē radās kartūziešu ordenis.
1349. gadā Grenoble līdz ar visu Dofinē kļuva par Francijas sastāvdaļu. 1788. gada 7. jūnijā Grenoblē notika sacelšanās pret karaļa varu, jeb t. s. "Dakstiņu diena" (Journée des Tuiles), kuru daži vēsturnieki uzlūko par Lielās Franču revolūcijas sākumu.

Francijas dienvidaustrumu robežas aizsardzībai 19. gadsimtā paplašināja viduslaiku Bastīlijas cietoksni (La Bastille), kas tiek uzskatīts par lielāko nocietinājumu Francijā. Pilsēta izveidojās par lielu Francijas izglītības un pētniecības centru ar trīs universitātēm un vairākiem pētniecības institūtiem.
1968. gadā Grenoblē notika ziemas olimpiskās spēles.

Izglītība 
 Grenoble École de Management
 Grenobles-Alpu universitāte

Cilvēki 
Grenoblē dzimuši:

 Renē Arnū (René Arnoux, 1948) — autobraucējs;
 Antuāns Barnavs (Antoine Barnave, 1761—1793) — politiķis;
 Anrī Fantēns-Latūrs (Henri Fantin-Latour, 1836—1904) — mākslinieks;
 Mišels Figēns (Michel Fugain, 1942) — mūziķis;
 Etjēns Bonno de Kondiljaks (Étienne Bonnot de Condillac, 1715—1780) — filozofs;
 Miss Kittin (1973) — mūziķe;
 Žiljēns Robērs (Julien Robert, 1974) — biatlonists;
 Stendāls (Stendhal, 1783—1842) — rakstnieks;
 Lionels Terejs (Lionel Terray, 1921—1965) — alpīnists;
 Žaks de Vokansons (Jacques de Vaucanson, 1709—1782) — izgudrotājs.

Sadraudzības pilsētas 
Grenobles sadraudzības pilsētas ir:
  Katānija, Itālija
  Insbruka, Austrija
  Esene, Vācija
  Halle, Vācija
  Kišiņeva, Moldova
  Oksforda, Lielbritānija
  Rehovota, Izraēla
  Fīniksa, ASV
  Pēča, Ungārija
  Betlēme, Palestīna
  Kauņa, Lietuva
  Sfaksa, Tunisija
  Konstantīna, Alžirija
  Korato, Itālija
  Sevana, Armēnija
  Cukuba, Japāna

Ārējās saites

Atsauces 

Overņas-Ronas-Alpu pilsētas
Izēra