joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Digimoni (3. sezona)

"Digimoni" () ir japāņu anime seriāls. Latvijā tas tika pārraidīts telekanālā TV3. Seriāla trešā sezona, pazīstama arī kā Digimon Tamers (), risinās realitātē, kurā cilvēki uzskata digimonus par datorspēļu, televīzijas seriālu un kāršu spēļu tēliem. Galvenais varonis Takato atklaj, ka digimoni eksistē un tie ir spējīgi nonākt realitātē. Sezonas scenārists Čiaki Konaka ir pazīstams arī ar savu darbu tādos anime seriālos kā Serial Experiments Lain un Hellsing.

Sižets 

Seriāla sezona ir par puisi vārdā Takato kurš ir fans digimonu franšīzei. Viņš uzskata, ka digimonu fenomens ir tikai spēle, līdz viņš noskenē savā kāršu lasītājā noslēpumainu zilu karti. Pēc tam kāršu lasītājs maina izskatu un izveido īstu digimonu balstoties uz Takato zīmējumiem - Guilmonu. Vēlāk viņš satiek Ruki un Dženu. Kopā ar viņu digimoniem Terriermonu un Renamonu pret ļaundariem, kā arī tiekas ar citiem digimoniem — Impmonu un Kalumonu.

Pēc vairāku ļauno Digimonu uzveikšanas, Takato kopā ar draugiem nokļūst Digitālajā pasaulē, kur no jauna satiek Impmonu, kurš ir pārvērties par Bielzemonu. Bielzemons nogalina Takato klasesbiedrenes Juri digimonu Leomonu, kas Juri iedzen depresijā. Juri sajūtas seriāla galvenais ļaundaris D-Reaper izmanto lai nokļūtu reālajā pasaulē un to apņemtu. Takato ar draugiem izdodas to uzveikt.

Ārējās saites 
  
 
 

Digimoni
Valdaja

Valdaja () ir pilsēta Krievijā, Novgorodas apgabala dienvidaustrumu daļā, Valdajas rajona centrs Valdaja augstienē Valdaja ezera rietumu krastā.

Vēsture
Valdajas ciems pirmoreiz droši rakstos parādās 1495. gadā. Līdz 1764. gadam apdzīvotā vieta piederēja 1653. gadā dibinātajam Valdaja Iverska klosterim, kas atrodas uz salas Valdaja ezerā. 1770. gadā Valdaja ieguva pilsētas tiesības. Iedzīvotāju tradicionālā nodarbošanās bija zvanu un zvaniņu izgatavošana. Otrā pasaules kara laikā pilsētai tuvu atradās frontes līnija, tomēr vācu karspēks to neieņēma.

Atsauces

Ārējās saites 

Valdaja enciklopēdijā "Mana pilsēta"
Gulbene (dīķis)

Gulbene  ir mākslīga ūdenstilpe Dienvidkurzemes novada Vaiņodes pagasta rietumos.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada ezeri
Vaiņodes pagasts
Vaiņodes novada ezeri
Bērzupe (Liepnas pagasts)

Bērzupe, izloksnē Bārzupe, ir ciems Alūksnes novada Liepnas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 10 km no pagasta centra Liepnas, 32 km no novada centra Alūksnes un 233 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P42, netālu no Dobusalas strauta ietekas Bērzupītē.

Atsauces 

Latvijas skrajciemi
Kosovas futbola izlase

Kosovas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Kosovu starptautiskās futbola sacensībās. Kosovas futbola izlasi pārvalda Kosovas Futbola federācija. Kosova ir FIFA un UEFA locekle kopš 2016. gada maija.

 FIFA deva atļauju Kosovas futbola izlasei aizvadīt sankcionētas draudzības spēles ar citām izlasēm.  Kosova tika uzņemta UEFA sastāvā, bet 13. maijā kļuva arī par FIFA locekli. Vēlāk jūnijā Kosovas izlase tika iekļauta 2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas turnīrā.

Izlases mājas spēļu pamatlaukums ir Fadila Vokri stadions, taču izlase aizvada spēles arī Adema Jašari Olimpiskajā stadionā Mitrovicā. Tomēr neviens no šiem stadioniem patlaban neatbilst FIFA prasībām, lai aizvadītu Pasaules kausa kvalifikācijas spēles. Tāpēc paredzēts, ka komanda tās aizvadīs Loro Boriči stadionā Škodrā, Albānijā.

Sastāvs 
Šāds sastāvs tika izsaukts pārbaudes spēlei pret Albāniju (11.11.2020) un 2020.—2021. gada UEFA Nāciju līgas spēlēm pret Slovēniju (15.11.2020) un Moldovu (18.11.2020).

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā Kosovas Futbola federācijas vietne 
 Kosovas futbola izlase FIFA vietnē 

Eiropas futbola izlases
Izlase
Kosovas Futbola federācija

Kosovas Futbola federācija (FFK) (; ) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Kosovā. Tā organizē nacionālo futbola čempionātu, kā arī atbild par Kosovas futbola izlasi. FFK galvenā mītne atrodas Prištinā. Federācija tika dibināta 1946. gadā kā Dienvidslāvijas Futbola asociācijas nodaļa. 

 UEFA kongresā Kosovas Futbola federācija tika uzņemta UEFA sastāvā.
Tā paša gada 13. maijā tā kļuva arī par FIFA locekli.

Atsauces

Ārējās saites 
 Kosovas Futbola federācija Oficiālā vietne

Futbola organizācijas
Kosovas sporta organizācijas
Briežudārzs

Briežudārzs, arī Briežu dārzs, izloksnē Brīžudorzs, ir apdzīvota vieta Alūksnes novada Liepnas pagastā. Apdzīvotā vieta daļēji izzudusi. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā 10 km no pagasta centra Liepnas, 23 km no novada centra Alūksnes un 224 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V401, Liepnas upes krastā.

Atsauces 

Latvijas skrajciemi
Mārcis Ošs

Mārcis Ošs (dzimis  Limbažos) ir latviešu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2022) pārstāv Latvijas Virslīgas klubu FK Spartaks Jūrmala. Viņa jaunākais brālis Dāvis Ošs arī ir futbolists — vārtsargs.

2016. gada martā Ošs pirms pārbaudes spēlēm pret Slovākiju un Gibraltāru pirmo reizi saņēma oficiālu izsaukumu uz Latvijas futbola izlasi, taču ne šajās, ne nākamajās — Baltijas kausa spēlēs pret Igauniju un Lietuvu — viņš laukumā netika. Izlasē debitēja  draudzības spēlē pret Gruziju, laukumā nākot uz maiņu, sākoties otrajam puslaikam.

Atsauces

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Limbažos dzimušie
Latvijas futbolisti
FK Jelgava spēlētāji
Latvijas izlases futbolisti
FK Auda spēlētāji
FK Spartaks Jūrmala spēlētāji
Varķe

Varķe ir apdzīvotā vieta Dienvidkurzemes novada Vaiņodes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā 9,1 km no pagasta centra Vaiņodes, 45,0 km no novada centra Grobiņas un 187,0 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.

Atsauces
Boycott, Divestment and Sanctions

Boycott, Divestment and Sanctions (), arī BDS un BDS kustība ir vispasaules kustība ar mērķi izdarīt nevardarbīgu spiedienu uz Izraēlu, līdz tā pakļaujas kustības izvirzītajiem nosacījumiem: pārtrauc Palestīnas okupāciju, atzīst Izraēlā (ārpus okupētajām teritorijām) dzīvojošo arābu-palestīniešu pamattiesības un nodrošina viņu vienlīdzību ar citiem iedzīvotājiem, kā arī ciena, aizsargā un atbalsta palestīniešu bēgļu tiesības atgriezties savās mājās un īpašumos saskaņā ar ANO rezolūciju 194. Viņi paši sevi definē kā "iekļaujošu, antirasistisku cilvēktiesību kustību, kas ir principiāli pret visa veida diskrimināciju, tai skaitā pret antisemītismu un islāmfobiju".

BDS koordinators un organizētājs ir Palestīniešu BDS Nacionālā komiteja jeb BNC. Kampaņa sākās  pēc 170 palestīniešu nevalstisko organizāciju iniciatīvas, lai atbalstītu Palestīnu, izmantojot Izraēlas boikotēšanu, investīciju atsaukšanu un sankcijas pret to. Kampaņa "boikotu" skaidro kā atbalsta pārtraukšanu Izraēlai, Izraēlas uzņēmumiem un starptautiskiem uzņēmumiem, kas iesaistīti cilvēktiesību pārkāpumos Palestīnā. "Investīciju atsaukšana" () tiek skaidrota kā neinvestēšana un investīciju atsaukšana no Izraēlas uzņēmumiem un Palestīnas cilvēktiesību pārkāpumos iesaistītiem uzņēmumiem. Un "sankcijas" tiek skaidrotas kā reģionālas kustības, lai panāktu starptautiska spiediena izdarīšanu valstiskā līmenī pret Izraēlu. BDS arī atsaucas uz anti-aparteīda kustību Dienvidāfrikā, kas bija vērsta pret tur pastāvošo aparteīda režīmu.

Par BDS kustību ir ļoti dažādi viedokļi. Kritiķi uzskata, ka BDS samazina Palestīnas vadības vēlmi vest miera sarunas, apsūdz to antisemītismā un antisemītiskā anticionismā. BDS atbalstītāji noraida antisemītisma apsūdzības, norādot, ka viņu kustībā ir arī ebreji un izraēlieši.

Skatīt arī 

 Ebreju un palestīniešu pretstāve
 Izraēla
 Palestīnas Valsts

Atsauces  

Arābu-Izraēlas konflikts
Politiskās kustības
Izraēla
Palestīna
Varķe (upe)

Varķe ir Augustupes labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā.

Iztece - Vaiņodes pagasta galējos ziemeļos, uz dienvidaustrumiem no Asītes. Iesākumā tek dienvidrietumu virzienā, vidustecē sagriežoties uz dienvidaustrumiem. Ietek Augustupē pie Augustes. Upi nešķērso valsts autoceļi, tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Vaiņodes novada upes
Liepājas ezera baseina upes
Kārlis Gailis

Kārlis Gailis (1903—1973) bija Rīgas ostas strādnieks un arodbiedrības aktīvists, par līdzdarbību transportstrādnieku streiku organizēšanā vairākkārtīgi arestēts. 
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 21. jūnijā atbrīvots no cietuma, iecelts par Centrālās vēlēšanu komisijas locekli, ievēlēts par Tautas Saeimas deputātu.

Otrā pasaules kara laikā Sarkanās armijas Latviešu strēlnieku divīzijas sastāvā, pēc kara 1947. gadā ievēlēts par Latvijas PSR Augstākās padomes prezidija priekšsēdētāja vietnieku, 1948. gadā par sekretāru, LKP Revīzijas komisijas locekli (1949-1963).

Atsauces 

1903. gadā dzimušie
Tautas Saeimas deputāti
1973. gadā mirušie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
Ar Sarkanās Zvaigznes ordeni apbalvotie
Rīgā dzimušie
Marina Makropulu

Marina Makropulu (; dzimusi kā Marina Pogoreviči ()  Ploještos) ir Rumānijā dzimusi Grieķijas starptautiskā lielmeistare šahā (1982).

Biogrāfija 
Daudzkārtējās Rumānijas sieviešu šaha čempiones Marijas Albulecas meita. Šahu iemācījusies spēlēt desmit gadu vecumā. 1980. gadu sākumā bijusi viena no vadošajām Rumānijas šahistēm. Rumānijas sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi trīs medaļas: zelta (1984) un 2 sudraba (1980, 1983). 1981. gadā Bidgoščā uzvarējusi Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla zonas turnīrā un ieguvusi tiesības spēlēt starpzonu turnīrā, kurā 1982. gadā ieņēmusi 7. vietu. Par panākumiem turnīros FIDE 1982. gadā viņai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. Bija pirmā Rumānijas šahiste, kas saņēmusi šo nosaukumu.

1987. gadā apprecējusies un pārgājusi Grieķijas pilsonībā. Deviņas reizes uzvarējusi Grieķijas sieviešu šaha čempionātos (1990, 1994, 1996, 1998, 1999, 2004, 2007, 2008, 2011). 1990. gadā Kualalumpurā piedalījusies savā otrajā Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kurā dalījusi 13. vietu. Daudzu starptautisko sieviešu šaha turnīru laureāte, tajā skaitā četras reizes uzvarējusi Atēnu starptautiskajā šaha turnīrā Acropolis (1982, 1987, 1988, 1991) un 2005. gadā dalījusi pirmo vietu turnīrā Gengānā (Francija).

Pārstāvējusi Rumānijas un Grieķijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
 Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 15 reizes (1982, 1988-2014). Rumānijas izlases sastāvā 1982. gadā komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba medaļu, bet individuālajā vērtējumā bronzas medaļu.
 Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījusies 2011. gadā.
 Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījusies 10 reizes (1992—2013).

Pazīstama arī kā šaha trenere. 2011. gadā saņēmusi FIDE treneres nosaukumu.

Atsauces

Ārējās saites 

1960. gadā dzimušie
Prahovas žudecā dzimušie
Grieķijas šahisti
Rumānijas šahisti
Spānijas—ASV karš

Spānijas—ASV karš (,  vai Guerra hispano-americana) bija militārs konflikts starp Spāniju un ASV 1898. gadā.

Karš sākās pēc Kubas cīņas par neatkarību no Spānijas, kas sākās 1895. gada februārī. Brutālos Spānijas centienus apturēt sacelšanos plaši atspoguļoja ASV laikraksti, un pieauga amerikāņu līdzjūtība kubiešiem. Pieaugošais sabiedrības pieprasījums pēc ASV iejaukšanās kļuva vēl uzstājīgāks, kad  Havanā neizskaidrotu iemeslu dēļ tika nogremdēts USS Maine kuģis. Spānija pieteica karu ASV , savukārt ASV Spānijai — nākamajā dienā. Tā kā Spānija nebija gatavojusi armiju vai karafloti attālinātam karam, ASV guva virsroku. 1. maijā ASV jūras eskadras iznīcināja Manilas līcī noenkuroto Spānijas koloniālo flotili. Pašu Manilu ASV spēki ieņēma augustā. Karš faktiski beidzās, kad ASV spēki Kubā pie Santjago iznīcināja Spānijas floti un ieņēma pilsētu.

 tika parakstīts Parīzes līgums. Kara rezultātā Spānija zaudēja savas kolonijas Amerikā, savukārt ASV ieguva teritorijas Klusā okeāna reģiona rietumos un Latīņamerikā.

Ārējās saites 

1898. gads
ASV vēsture
Spānijas vēsture
Milda Bundule

Milda Bundule (arī Milda Bundule - Birkenfelde, pēc 1952. gada Milda Dzērvīte (1903—1978)) bija komuniste un Tautas Saeimas deputāte (1940).

Dzīvesgājums 
Milda Marija Birkenfelde dzimusi  (pēc vecā stila — ) Vecates muižas "Jaunzemēs" Kriša Birkenfelda un Līzes dzimušas Krastiņas ģimenē. 

1920. gadā iestājusies komjaunatnes organizācijā, bet 1921. gadā - komunistu partijā. Pēc Mazsalacas vidusskolas beigšanas aizbēga uz PSRS, kur mācījās Rietumtautu Komunistiskajā universitātē Maskavā. Kad atgriezās dzimtenē, darbojās kā Mazsalacas komjaunatnes organizācijas sekretāre, Rīga komjaunatnes organizātore un Latvijas komjaunatnes centrālās komitejas locekle.. 1929. gadā arestēta, atbrīvota 1939. gada 15. maijā. 

Pēc Latvijas okupācijas iecelta par Latvijas Komunistiskās partijas Jēkabpils apriņķa komitejas 1. sekretāri. Tautas Saeimas deputāte no Vidzemes apgabala (1940).

Otrā pasaules kara laikā evakuācijā PSRS darbojas par redaktori un diktori latviešu radiopārraidēs, bet 1942. gadā dodas uz Latviju Komunistiskās partijas CK operatīvās grupas sastāvā.   

Pēc Otrā pasaules kara bija LKP Jēkabpils apriņķa komitejas sekretāre, no 1955. gada LKP Auces rajona 1. sekretāre, pēc tam partijas darbā Jelgavas rajonā.

Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Jelgavā PSKP vēstures katedras pasniedzēja.

Apbalvota ar PSRS Ļeņina ordeni, Lielā Tēvijas kara I pakāpes ordeni, Sarkanā Karoga ordeni un medaļām. 

Mirusi 1978. gada 19. jūlijā Jelgavā. Apglabāta Rīgas 1. Meža kapos.

Atsauces 

1903. gadā dzimušie
Latvijas Komunistiskā partija
Tautas Saeimas deputāti
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
1978. gadā mirušie
Barības ķēde

Barības ķēde, arī barošanās ķēde, ir lineārs attēlojums, kurā redzama dažādu dzīvo organismu barošanās attiecība. Tā ir daļa no barošanās tīkla, kas veidojas, barības ķēdēm krustojoties. Barības ķēde sākas ar producentiem (augi un sēnes), tiem seko primārie patērētāji (zālēdāji) un noslēdzas ar sekundārajiem patērētājiem (gaļēdājiem un visēdājiem). Sekundārajos patērētājos var būt vairāki posmi, tas ir, vieni sekundārie patērētāji savā barībā lieto citus sekundāros patērētājus.

Ekoloģija
Razgradas "Ludogorets"

Razgradas "Ludogorets" () ir profesionāls Bulgārijas futbola klubs no Razgradas. Klubs dibināts 1945. gadā, pašlaik spēlē Bulgārijas futbola augstākajā līmenī — Pirmajā profesionālajā līgā. Mājas spēles aizvada Ludogorets Arena stadionā.

Sākot ar 2011.–2012. gada sezonu, Ludogorets futbolisti piecas reizes pēc kārtas ir izcīnījuši Bulgārijas čempionu titulu. Komanda ir divas reizes uzvarējusi Bulgārijas kausa izcīņā, kā arī ieguvusi divus superkausus.
2014.–2015. gada sezonā pirmo reizi kvalificējās UEFA Čempionu līgas grupu turnīram, kur ierindojās 4. vietā un no grupas neizkļuva. 2016.–2017. gada sezonā izdevās vēlreiz iekļūt Čempionu līgas grupu turnīrā.

Sasniegumi 
 Bulgārijas čempionāts, pašlaik — Pirmā profesionālā līga
 Čempioni (11): 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016-17, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2021-21, 2021-22
 Bulgārijas kauss
 Kausa ieguvēji (2): 2011–12, 2013–14
 Finālisti (1): 2016–17
 Bulgārijas superkauss
 Kausa ieguvēji (5): 2012, 2014, 2018, 2019, 2021
 Finālisti (4): 2013, 2015, 2017, 2020
 Bulgārijas čempionāta B grupa
 Čempioni (1): 2010–11

Atsauces

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā vietne

Bulgārijas futbola klubi
Aleksandrs Gordons Leings

Aleksandrs Gordons Leings (; dzimis  Edinburgā, miris  Rietumāfrikā) bija skotu ceļotājs, pirmais eiropietis, kas sasniedzis leģendāro Timbuktu Rietumāfrikas iekšienē.

Studējis Edinburgas Universitātē. 1811. gadā pārcēlies uz Barbadosu, kur sākotnēji strādāja, pēc tam nokļuva dienestā. Dienēja sākotnēji Vestindijā, pēc tam Āfrikā. Dienesta laikā pētījis Rietumāfriku, mēģināja sasniegt Nigēras izteku. Piedalījies karadarbībā pret ašantiem 1823. un 1824. gadā. Pēc tam atgriezies Anglijā.

1825. gadā A. G. Leings tika nosūtīts ekspedīcijā ar mērķi sasniegt leģendāro Rietumāfrikas pilsētu Timbuktu. Tika izvēlēts maršruts no ziemeļiem cauri Sahāras tuksnesim, ar sākumu Tripolē pie Vidusjūras. 14. jūnijā viņš apprecēja britu konsula Tripolē meitu Emmu Voringtoni, bet divus mēnešus pēc kāzām devās uz dienvidiem kopā ar tirgotāju karavānu. Ilgajā ceļā pārvarējis dažādas grūtības (pārtikas un ūdens trūkumu, slimības, tuaregu un berberu uzbrukumus) 1826. gada 18. augustā viņš tomēr sasniedza Timbuktu kā pirmais no eiropiešiem. A. G. Leings pilsētā uzturējās 38 dienas, izpētīja to un konstatēja, ka savu seno spozmi Timbuktu ir zaudējusi. Atpakaļceļā viņu nogalināja musulmaņu fanātiķis, vēloties kavēt eiropiešu iespiešanos šajā teritorijā.

Vienīgās liecības par A. G. Leinga ceļojumu ir vēstules, ko viņš nosūtīja uz Tripoli, kamēr ceļojuma piezīmes nav saglabājušās.

Ārējās saites 

 

1794. gadā dzimušie
1826. gadā mirušie
Ceļotāji
Skotijas cilvēki
Edinburgā dzimušie
Rakstvežu iela

Rakstvežu iela ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Rakstvežu iela sākas krustojumā ar Kuršu laukumu, bet beidzas krustojumā ar Krišjāņa Valdemāra ielu. Aptuvenais ielas garums ir 290 metri un to pilnā garumā sedz akmens bruģis. Kustība pa ielu norit divos virzienos. 

Ielas apbūve sastāv no jaukta tipa apbūves, kur ir sastopamas gan pirms kara mūra un koka ēkas, gan Padomju laiku celtnes. Rakstvežu ielā 13 atrodas Liepājas Svētā Jāzepa Romas katoļu katedrāle, bet Kuršu ielas un Rakstvežu ielas krustojumā atrodas Liepājas Pētertirgus.

Ielu savienojumi 
Rakstvežu iela ir savienota ar šādām ielām:

 Kuršu laukums
 Kuršu iela
 Krišjāņa Valdemāra iela

Vēsture 
Šīs ielas austrumu daļa iepriekš sniedzās tālāk uz austrumiem. Vismaz no 1887. gada tas turpinājās uz ziemeļaustrumiem no krustojuma ar Kuršu laukumu (iepriekš saukts par Latviešu ielu). No turienes tas tieši pirms krustojuma ar Malkas ielu apvienojās ar Peldu ielu. Šis ielas izkārtojums saglabājās vismaz līdz 1941. gadam. Šis bijušais ielas posms ir uzbūvēts, taču apmale Kuršu laukumā 15 joprojām parāda sākotnējo virzienu.

Atsauces 

Ielas Liepājā
Degole

Degole ir ciems Tukuma novada Degoles pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 4,9 km no pagasta centra Vienības, 11,8 km no novada centra Tukuma un 77,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P104 (Tukums—Auce—Lietuvas robeža (Vītiņi)). Apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Degoles muižu (Gut Degahlen).

Atsauces
Kārlis Krūmiņš (politiķis)

Kārlis Krūmiņš (1905—) bija latviešu zemnieks un komunists. Kopš 1925. gada darbojās nelegālajā Latvijas Komunistiskajā partijā, vairākkārt apcietināts. 

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā iecelts par Latvijas Komunistiskās partijas Madlienas komitejas sekretāru. Tautas Saeimas deputāts (1940).

Atsauces 

1905. gadā dzimušie
Latvijas Komunistiskā partija
Tautas Saeimas deputāti
Cilvēki ar nezināmu miršanas datumu
Arvīds Kalniņš (deputāts)

Arvīds Kalniņš (1904—1942) bija latviešu zemnieks un komunists. Kopš 1921. gada darbojās nelegālajā Latvijas Komunistiskajā partijā (partijas iesaukas Asaka, Prusaks, Veģis), 1926. gadā aizbrauca uz Maskavu, kur 1931. gadā beidza Rietumtautu Komunistisko universitāti, pēc kam atgriezās Latvijā. Bija LKP CK sekretārs (1931—1932), 1932. gadā apcietināts par pretvalstisku darbību.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā atbrīvots un iecelts par Latvijas Komunistiskās partijas Vidienas apgabala komitejas pirmo sekretāru. Tautas Saeimas deputāts (1940).

Kritis Otrā pasaules kara kaujās pie Ļeņingradas.

Atsauces 

1904. gadā dzimušie
Latvijas Komunistiskā partija
Tautas Saeimas deputāti
1942. gadā mirušie
Alberts Miezis

Alberts Pēteris Miezis-Zālītis (1908—1941) bija latviešu skolotājs un žurnālists. 1929. gadā beidza Jelgavas Skolotāju institūtu, darbojās biedrībā "Darba Jaunatne". Pēc 1934. gada 15. maija Ulmaņa apvērsuma darbojās nelegālajā Latvijas Darba jaunatnes savienībā (1935), bija tās centrālās komitejas loceklis. 1940. gada 11. aprīlī apcietināts par pretvalstisku darbību.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 21. jūnijā amnestēts un iecelts par laikraksta "Brīvā Jaunatne" redaktoru. Tautas Saeimas deputāts (1940).

Vācu okupācijas laikā Bauņu pagastā apcietināts un nošauts 1941. gada septembrī.

Atsauces 

1908. gadā dzimušie
Latvijas Komunistiskā partija
Tautas Saeimas deputāti
1941. gadā mirušie
Eduards Eliass

Eduards Eliass (1893—1978) bija Latvijas Komunistiskās partijas biedrs no 1919. gada. Arestēts par pretvalstisku darbību 1921. gadā un 1923. gadā apmaiņas kartībā izdots PSRS. 1928. gadā nelegāli iesūtīts Latvijā, darbojās LKP Rīgas pagrīdes organizācijā. 1929. gadā atkal apcietināts.

Pēc Latvijas okupācijas iecelts par LKP Vidienas apgabala komitejas otro sekretāru. Tautas Saeimas deputāts (1940). 
Latvijas PSR Augstākās padomes deputāts līdz 1947. gadam.

Miris 1978. gada 28. novembrī, apglabāts Rīgas Meža kapos.

Atsauces 

1893. gadā dzimušie
Latvijas Komunistiskā partija
Tautas Saeimas deputāti
1978. gadā mirušie
Mirnija (Arhangeļskas apgabals)

Mirnija () ir slēgtā pilsēta (Закрытое административно-территориальное образование, ЗА́ТО) Krievijas Eiropas daļas ziemeļos, Arhangeļskas apgabala centrālājā daļā. Pilsētu var apmeklēt tikai ar atļaujām un tās funkcija ir Pļeseckas kosmodroma darbības nodrošināšana.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta radās 1957. gadā kā starpkontinentālā ballistisko raķešu bāze, kura vēlāk tika pārveidota par kosmodromu. Pirmais kosmiskais starts no Pļeseckas kosmodroma notika 1966. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Arhangeļskas apgabala administratīvais iedalījums
Krievijas slēgtās pilsētas
Simens Agdesteins

Simens Agdesteins (; dzimis  Ākešhusā) ir Norvēģijas starptautiskais lielmeistars šahā (1985) un futbolists.

Biogrāfija 
Jaunībā vienādi veiksmīgi nodarbojies ar šahu un futbolu. 1982. gadā kļuvis par jaunāko Norvēģijas šaha čempionāta uzvarētāju, vēlākajos gados vēl sešas reizes atkārtojis šo panākumu (1986, 1988, 1989, 2000, 2002, 2005). 1984. gadā Groningenā kļuvis par Eiropas junioru šaha čempionāta vicečempionu (uzvarēja Valērijs Salovs). 1985. gadā Meksikā piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kur ieņēmis 6. vietu, tikai nedaudz atpaliekot no iekļūšanas pretendentu skaitā. Vēlāk vēl trīs reizes piedalījies starpzonu un atlases turnīros (1990, 1993), taču nav atkārtojis šo sasniegumu. Par panākumiem turnīros FIDE 1983. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1985. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Bijis pirmais Norvēģijas šahists, kas saņēmis lielmeistara nosaukumu. 1986. gadā bijis otrais Pasaules junioru šaha čempionātā vecuma grupā līdz 20 gadiem.

No 1984. gada bijis Norvēģijas otrās līgas futbola kluba Lyn Toppfotball (Oslo) spēlētājs. No 1988. līdz 1989. gadam aizvadījis 8 spēles Norvēģijas futbola izlases rindās un guvis vienus vārtus. Futbola karjeru beidzis 1992. gadā ceļgala traumas dēļ.

1995. gadā kā diplomēts sociologs beidzis Oslo Universitāti un atsācis nopietni nodarboties ar šahu. 1996. gadā dalījis pirmo vietu Reikjavikas starptautiskajā šaha turnīrā Reykjavík Open. 2004. gadā dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Kannās. 2013. gadā uzvarējis šaha turnīros Oslo un Barselonā, kā arī piedalījies Pasaules kausa izcīņā šahā, kur pirmajā kārtā zaudējis Etjēnam Bakro.

Pārstāvējis Norvēģijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 9 reizes (1982-1984, 1988-1990, 1996, 2004-2008, 2014). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1982) medaļu.

Pazīstams arī kā šaha un futbola treneris. Bijis viens no pirmajiem nākamā Pasaules šaha čempiona Magnusa Karlsena treneriem.

Atsauces

Ārējās saites 

1967. gadā dzimušie
Ākešhusā dzimušie
Norvēģijas futbolisti
Norvēģijas šahisti
Maiks Heringtons

Maiks Heringtons () ir līdzdibinājis datorspēļu izstrādes uzņēmumu Valve Corporation.

Iepriekš strādājis par spēļu izstrādātāju Dynamix un arī strādāja par izstrādātāju Microsoft, kur izstrādāja Windows NT operētājsistēmu, 1996. gadā, Heringtons kopā ar Geibu Ņūelu, citu bijušo Microsoft darbinieku, dibināja Valve. M. Heringtons un Ņūels privāti dibināja Valve Half-Life izstrādes laikā. Half-Life kļuva par spēļu industrijas fenomenu, iegūstot vairāk nekā 50 Gada spēles titulus.

2000. gada 15. janvārī, pēc veiksmīgās Half-Life spēles, Heringtons izbeidza vienošanos ar Ņūelu un pameta Valve, lai dotos pagarinātā atvaļinājumā ar savu sievu, Moniku.

2006. gadā, Heringtons atgriezās programmatūras industrijā, kad viņš līdzdibināja Picnik ar senu draugu un bijušo kolēģi Darinu Masenu. 2010. gada martā, Google iegādājās Picnik. Heringtons aizgāja no Google 2011. gada martā un līdzdibināja jaunu programmatūras uzņēmumu ar Massenu, sauktu par Catnip Labs.

Atsauces 

Microsoft darbinieki
Valve Corporation darbinieki
Bulduru strauts

Bulduru strauts ir Džūkstes labā krasta pieteka Tukuma novadā.

Tek ziemeļu virzienā. Ietek Džūkstē augšpus Pluķu kapiem. Upi šķērso valsts autoceļš V1450 (Lancenieki–Džūkste–Lestene), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

Atsauces 

Tukuma novada upes
Lielupes baseina upes
Džūkstes pietekas
Jānis Niedre

Jānis Niedra, vēlāk Jānis Niedre, (dzimis , miris ) bija latviešu žurnālists, rakstnieks, literatūrzinātnieks. Nelegālās Latvijas Komunistiskās partijas biedrs, Tautas Saeimas (1940) un Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāts (1940-1941).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1909. gada 24. maijā Tihvinā, Novgorodas guberņā (dažos avotos kā dzimšanas vieta minēts Jēkabpils rajons) dzelzceļa strādnieka ģimenē. Bērnību un jaunību pavadījis Latgalē. Mācījās Štikānu un Līvānu pagasta pamatskolās un Jēkabpils vidusskolā. Pēc tās beigšanas 1927. gadā pārcēlās uz Rīgu un strādāja Latvijas Valsts Vēsturiskajā muzejā par bibliotekāru. Darbojās Strādnieku jaunatnes biedrībā "Darba jaunatne" (1928), Latvijas Sociāldemokrātiskajā Strādnieku partijā (1929). Publicēja grāmatu "Ķeceris Latgalē" (1932) un vairākas citas grāmatas, ieguva Kr. Barona prēmiju par zinātnisku darbu etnogrāfijā (1933).

Pēc Ulmaņa apvērsuma iestājās nelegālajā Latvijas Komunistiskajā partijā, 1934. gada 19. augustā apcietināts par pretvalstisku darbību, nosēdējis cietumā līdz 1937. gada 7. jūnijam.

Pēc atbrīvošanas bija privātbibliotēkas bibliotekārs, privātsekretārs, no 1939. gada darbojās Veselības veicināšanas biedrībā.  

Pēc Latvijas okupācijas iecelts par Preses un biedrību departamenta direktoru un ievēlēts par Tautas Saeimas (1940) un Latvijas PSR Augstākās Padomes deputātu (1940-1941) no Latgales vēlēšanu apgabala.

Pēc departamenta likvidēšanas no 1940. gada 9. augusta līdz 1. septembrim vadīja Latvijas PSR Galveno literatūras pārvaldi, kuras uzdevums bija preses cenzūras ieviešana. 26. augustā parakstīja rīkojumu par "literatūras izņemšanu". Pēc tam viņš tika iecelts Valsts apgādniecību un poligrāfisko uzņēmumu pārvaldes priekšnieka, kā arī LPSR Rakstnieku savienības orgkomitejas priekšsēdētāja amatā.

Pēc Vācijas karaspēka iebrukuma devās bēgļu gaitās uz Krieviju. Pēc Otrā pasaules kara beigām aizstāvēja filoloģijas zinātņu kandidāta grādu (1948) un nodevās rakstniecībai. Miris .

Darbi 
Rakstījis galvenokārt biogrāfiskos un vēsturiskos romānus.
 Latviešu pasakas. izlase J. Niedres sakārtojumā un apdarinājumā. Rīga: Latvijas Valsts izdevniecība, 1946.
 Jānis Niedre; Jānis Ozols. Latviešu sakāmvārdi un parunas. Rīga: Latvijas valsts izdevniecība, 1955.
 Jānis Niedre stāstu krājums "Pamošanās", Latvijas valsts izdevniecība, Rīga, 1963. g. Stāstos kritizējis Latgales katoļu mācītājus par viņu divkosīgo morāli un manipulāciju ar ticīgajiem cilvēkiem, kā arī kolhozu slavinājums.
 Diena dienu māca; no atmiņu grāmatas. Rīga: Liesma, 1965.
 Tai rītā mazā gaismiņā
 Un vēji triec nodegu pelnus... 
 Saliņa bangojošā okeānā. Rīga: Izdevniecība "Liesma", 1970.
 Я вернусь. Maskava: Советский писатель, 1974.
 Viņš izgāja rītausmā. Rīga: "Liesma", 1986.

Apbalvojumi 
 Latvijas PSR Nopelniem bagātais kultūras darbinieks (1959)
 Latvijas PSR Valsts prēmija (1972)

Atsauces 

1909. gadā dzimušie
1987. gadā mirušie
Tautas Saeimas deputāti
LKP biedri
Latviešu žurnālisti
Latviešu rakstnieki
Latvijas PSR Nopelniem bagātie kultūras darbinieki
Ar Oktobra Revolūcijas ordeni apbalvotie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
Broņislava Juhno

Broņislava Juhno (1911—) bija Sarkanās palīdzības dienesta darbiniece. Darbojās nelegālajā Latvijas Komunistiskajā partijā. 1935. gadā arestēta un sodīta ar ievietošanu pārmācības namā uz 3 gadiem. 

Pēc Latvijas okupācijas ievēlēta par Tautas Saeimas deputāti (1940).

Atsauces 

1911. gadā dzimušie
Latvijas Komunistiskā partija
Tautas Saeimas deputāti
Cilvēki ar nezināmu miršanas datumu
Ņūels

Ņūels var būt:
 Alens Ņūels (Allen Newell, 1927—1992) — datorzinātnieks;
 Geibs Ņūels (Gabe Newell, dzimis 1962) — Valve Corporation līdzdibinātājs un izpilddirektos.

Uzvārdi
Kundziņu ezers

Kundziņu ezers (arī Rūdolfa ezers)  ir ezers Tukuma novada Džūkstes pagasta dienvidaustrumu daļā. Grāvis savieno ezeru ar Jāņukroga grāvi.

Atsauces 

Tukuma novada ezeri
Džūkstes pagasts
Huhhota

Huhhota (, , mongoļu: ), agrāk zināma kā Guisui (归绥, Guīsuí), ir pilsēta Ķīnā, Iekšējās Mongolijas administratīvais centrs. 2012. gadā Huhhotā dzīvoja 2,87 miljoni iedzīvotāju. Vairāk iedzīvotāju Iekšējajā Mongolijā dzīvo tikai Baotou. Pilsētas nosaukums tulkojumā no mongoļu valodas nozīmē "Zilā pilsēta".

Ārējās saites 

Ķīnas pilsētas
Gerijs Šendlings

Gerijs Emanuels Šendlings (, dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris. Plašākai sabiedrībai ir zināms kā producents un aktieris tādās filmās kā What Planet Are You From? (2000) un The Larry Sanders Show (1992). Viņš ir ierunājis bruņurupuci Vernu animācijas filmā "Otrpus žoga" (Over the Hedge, 2006).

Atsauces

Ārējās saites

 

1949. gadā dzimušie
2016. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Ilinoisā dzimušie
Kamils Pisaro

Kamils Pisaro (, ; dzimis , miris ) bija dāņu/franču gleznotājs.

Gleznojis ielas, pilsētu nomales, lauku ainavas. Viens no impresionisma pamatlicējiem. Vienīgais, kas savus darbus izstādījis visās astoņās impresionistu grupas izstādēs. Bijis daudzu ietekmīgu mākslinieku mentors un draugs, daudzi Pisaro pazinušie aprakstīja viņu kā "tēvu Pisaro".

Arī vairāki Pisaro pēcteči kļuvuši par gleznotājiem vai ir strādājuši šajā nozarē.

Galerija

Atsauces

Ārējās saites 

 

1830. gadā dzimušie
1903. gadā mirušie
Dānijas gleznotāji
Francijas gleznotāji
Karš par Spānijas mantojumu

Karš par Spānijas mantojumu bija konflikts starp vairākām Eiropas valstīm, kas ilga no 1701. līdz 1714. gadam.

Karu izraisīja ilgstošā Francijas un Hābsburgu cīņa par hegemoniju Eiropā. Tā kā Spānijas karalim, pēdējam Habsburgu dinastijas pārstāvim Karlosam II nebija mantinieku, jautājums par varas pārņemšanu kļuva aktuāls vairākās Eiropas valstīs. Mēģinājums sadalīt impēriju starp troņa pretendentiem (Francijas Burboniem, Austrijas Hābsburgiem un Bavārijas Vitelsbahiem) bija neveiksmīgs.

Pēc Karlosa II nāves Spānijas troni ieguva Francijas karaļa Luija XIV mazdēls Anžū Filips. Tā kā šāds risinājums apdraudētu Eiropas līdzsvaru, Lielbritānija, Nīderlande, Svētās Romas impērijas imperators Leopolds, Prūsija, Hannovere, citas vācu valstiņas un Portugāle noslēdza savienību pret Franciju. Alianse guva panākumus, izņemot Spāniju, kur Filips veiksmīgi noturēja savas pozīcijas.

1713. gadā notika Utrehtas miera kongress, ar kuru karš beidzās. 1714. gadā tiks noslēgts Raštates miera līgums starp Franciju un Austriju
un Bādenes miera līgums starp Franciju un Svēto Romas impēriju.

Ārējās saites 

 

18. gadsimts
Kari Eiropā
Oglenis

Oglenis (arī Baložu ezers) ir ezers Tukuma novada Džūkstes pagasta dienvidrietumu daļā. Caurtek Jāņukroga grāvis.

Atsauces 

Tukuma novada ezeri
Džūkstes pagasts
Olivers Nāsens

Olivers Nāsens (; dzimis ) ir Beļģijas šosejas riteņbraucējs. 

2015. gada novembrī tika paziņots par Nāsena pievienošanos  komandai nākamajā sezonā. Viņš tika iekļauts komandas pieteikumā 2016. gada Tour de France.  komandai paziņojot par likvidēšanos, Nāsens uz nākamo sezonu parakstīja līgumu ar Francijas komandu . 2016. gada augustā uzvarēja Bretagne Classic sacensībās.

2017. gadā uzvarējis Beļģijas čempionātā grupas braucienā.

2018. gadā atkārtoti uzvarēja Bretagne Classic sacensībās.

Atsauces

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Beļģijas riteņbraucēji
Rietumflandrijā dzimušie
Purpura alveja

Purpura alveja (Aloe purpurea) ir alveju ģints suga, kas endēma Maurīcijai.

Maurīcijā pazīstama arī ar nosaukumu mazambron marron vai mazambron. Atšķirībā no pārējo alveju sēklām, Indijas okeāna rietumu daļas salās alvejām ogu sēklas ir bez lidspārniņiem, un tās ir izdalītas atsevišķā grupā Lomatophyllum.

Apraksts 

Daudzgadīgs sukulentu augs. Ziedi aug uz taisna stumbra, kas var sasniegt līdz pat 3 m augstumu. Tas sugu atšķir no tuvi radniecīgās Ganerskveinas alvejas, kura stumbrs ir ložņājošs. Vienam un tam pašam augam var būt gan dzelteni, gan sārti ziedi.

Stumbra augšdaļā blīva garu un šauru, vairāk nekā 20 lapu rozete. Salīdzinājuma ar Ganerskveinas sugu, lapas plānākas un mazāk gaļīgas, vairāk ieliektas un sarkanīgākas, to malu klāj sarkani dzeloņi.

Izplatība 
Sastopama sausos mežos, sausās klinšainās nogāzēs, augstkalnu plato. Pirms kolonizācijas bija visā Maurīcijā izplatīta suga.

Atsauces

Literatūra 
 The Native Plants and Animals of Mauritius. The Mauritian Wildlife Foundation. 
 Augu ģeogrāfija un daudzveidība. Normunds Priedītis. Apgāds Zvaigzne ABC, 2009. 

Alvejas
Maurīcijas alvejas
Maurīcijas endēmā flora
Burjatu valoda

Burjatu valoda () ir mongoļu valodu saimes valoda, kurā galvenokārt runā burjati. Tā tiek klasificēta arī kā mongoļu valodas dialekts. Burjatu valoda ir izplatīta Baikāla ezera apkārtnē pie Krievijas—Mongolijas robežas — teritorijā, kur galvenokārt dzīvo burjati. Tā ir Burjatijas, Krievijas federālās republikas, oficiālā valoda. Neliela daļa no cilvēkiem, kas runā burjatu valodā, dzīvo arī Mongolijā un Ķīnā. Krievijas burjatu valoda ir kļuvusi par burjatu valodas literāro valodu, kas tiek pierakstīta kirilicā. Vēl tiek izdalītas Mongolijas burjatu valoda un Ķīnas burjatu valoda.

Mongoļu valodas
Krievijas valodas
Mongolijas valodas
Ķīnas valodas
Burjatija
Bodžera eļļassēklis

Bodžera eļļassēklis (Elaeocarpus bojeri) ir kritiski apdraudēta koku suga, kas endēma Maurīcijai.

Eļļassēkļi ir ļoti daudzveidīga ģints dienvidaustrumu Āzijas un Papua-Jaungvinejas mežos, taču nav nevienas Āfrikā sastopamas sugas. Vienīgi dažas savrupi aug Madagaskarā un Maurīcijā.

Izplatība un veģetācija 

Līdz pēdējo divu eksemplāru jaunatklāšanai sugu uzskatīja par izmirušu. Šie kociņi bija saglabājušies vienīgi nelielā kalna nogāzē mākoņu mežā, blakus indiešu templim salas dienvidu daļā. 

Bodžera eļļassēklim vajadzīgs pastāvīgs mitrums un mērena Saules gaisma, taču nav nepieciešams liels nokrišņu daudzums. 

Saskaņā ar Sarkanās grāmatas datiem, 1998. gadā bija atlikuši mazāk nekā 10 šo nelielo kokveida augu. Pēc Maurīcijas savvaļas fonda ziņām, ap 2005. gadu bija 12 Bodžera eļļassēkļu. Abos gadījumos uzskaitīti arī mākslīgos apstākļos izaudzētie koki. Global Trees Campaign norāda uz diviem kokiem, kas saglabājušies savvaļā. Augs ierindots Zemeslodes 100 visapdraudētāko sugu sarakstā.

Apraksts  
Neliels krūmveida koks, tā augstums līdz 6 m. 

Vietējais nosaukums Bois Dentelle ("mežģīņu koks")  norāda uz smalki veidotām dzeltenbrūnām vai krēmaini baltām, bārkstainām vainaglapām. Ziedi grupēti raženos, lielos ķekaros. Ziedam 5 kauslapas un 5 vainaglapas. Bārkstainie ziedi ir raksturīgi daudzām dzimtas sugām, kas ir ļoti laba atšķiršanas pazīme, ja tie ir redzami. Ziedu forma iegarena, zvanveidīga.

Apdraudējums 
Sugas pastāvēšanu apdraud divi faktori. Pirmais ir dabiskā vides izzušana. Ik gadu mākoņu mežu platība pasaulē sarūk par vairāk nekā 1%, un Maurīcija nav izņēmums. Sarukšanas iemesli ir cilvēku darbības rezultātā radītās klimata izmaiņas un mežu izciršana priekš lauksaimniecības un ganībām.

Otrs Bodžera eļļassēkļu izzušanas iemesls ir invazīvās sugas, it īpaši gvajave Psidium cattleyanum, kas aizņēmušas eļļassēkļu un daudzu citu vietējo augu atlikušos areālus.

Aizsardzība 
Sugas pēdējā patvēruma vieta tiek aizsargāta kopā ar blakus esošo tempļa kompleksu. Vairākkārt tika mēģināts izdiedzēt jaunus stādiņus siltumnīcās no sēklām, kas iegūtas no savvaļā izdzīvojušajiem kokiem. Taču sekmīgi izaudzēti tikai daži jauni kociņi.

Atsauces

Literatūra 
 The Native Plants and Animals of Mauritius. The Mauritian Wildlife Foundation. 
 Augu ģeogrāfija un daudzveidība. Normunds Priedītis. Apgāds Zvaigzne ABC, 2009. 

Eļļassēkļu dzimta
Maurīcijas flora
Maurīcijas endēmā flora
Zemeslodes 100 visapdraudētākās sugas
Mezeņa

Mezeņa () ir pilsēta Krievijas Eiropas daļas ziemeļos, Arhangeļskas apgabala ziemeļaustrumos pie Tovas upes ietekas Mezeņas upē, 45 kilometri no tās ietekas Baltajā jūrā.

Vēsture 
Radusies ar nosaukumu Okladņikova sloboda 15./16. gadsimtā kā zvērādu tirdzniecības punkts. 1780. gadā tai pieškirtas pilsētas tiesības. Mezeņa bija tradicionāla politisko darbinieku izsūtīšanas vieta.

Cilvēki 
Mezeņā izsūtījumā dažādos laikos dzīvojušu Protopops Avakums (Протопоп Аввакум, 1620 — 1682), Inesa Armanda (Инесса Фёдоровна Арманд, 1874 — 1920), Kliments Vorošilovs.

Atsauces

Ārējās saites
Overtime TV

Overtime TV bija sporta apskata raidījums, kuru vadīja sporta žurnālists Armands Puče un bijušais basketbolists un treneris Valdis Valters. Tas no  līdz 2017. gadam tika pārraidīts TV6 televīzijas kanālā.

Raidījumā tiek analizēti aktuāli sporta notikumi, intervētas ar sportu saistītas personas, organizēti konkursi. Kopā ar Puči un Valteru raidījumu vada arī Guntis (persona, kas slēpjas aiz maskas), kopš 2016. gada — arī sporta žurnāliste Viktorija Kamaza, kas vada "Viktorijas zonas" sadaļu.

Atsauces 

Latvijas televīziju raidījumi
Kārlis Plāters

Kārlis Plāters (1899—1949) bija latviešu strēlnieks, nelegālās Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) biedrs. Krievijas pilsoņu kara laikā bijis Sarkanajā armijā, pēc kara beigām strādāja vadošā saimnieciskā un lielinieku partijas darbā Krievijas PFSR. 1934. gadā beidza Maskavas Rietumtautu Komunistisko universitāti, pēc tam nelegāli (segvārds Skolmeistars) iesūtīts Latvijā, 1935. gadā apcietināts un notiesāts spaidu darbos. 

Pēc Latvijas okupācijas iecelts par LKP Zemgales apgabala komitejas pirmo sekretāru un ievēlēts par Tautas Saeimas deputātu (1940).  
Otrā pasaules kara beigās 1945. gada janvārī iecelts par Jelgavas apriņķa izpildkomitejas locekli.
Miris 1949. gada 22. martā, apglabāts Rīgas Raiņa kapos.

Atsauces 

1899. gadā dzimušie
Latvijas Komunistiskā partija
Tautas Saeimas deputāti
1949. gadā mirušie
Krievijas latvieši
Auziņu grāvis

Auziņu grāvis ir Abavas kreisā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Iztek no Līkā. Tek ziemeļu virzienā, pirms Pētertāles sagriežoties uz rietumiem. Ietek Abavā augšpus Vasku dīķiem. Grāvi šķērso valsts autoceļš P104 (Tukums—Auce—Lietuvas robeža (Vītiņi)), netālu no Auziņu grāvja  atrodas Strutele.

Atsauces

Tukuma novada upes
Jaunpils novada upes
Isvintenu strauts

Isvintenu strauts (arī Isvintenes strauts, Tiesnešu strauts) ir Prūsenes kreisā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Tek austrumu-dienvidaustrumu virzienā. Ietek Prūsenē pie Mēra kalna. Strautu šķērso valsts autoceļš V1461 (Grenči–Skārdi), tā krastos atrodas Rāvi.

Atsauces

Tukuma novada upes
Kandavas novada upes
Jaunpils novada upes
Ventas baseina upes
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Kamerūnā

Sarakstā apkopotas tās vietas Kamerūnā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Kamerūnas ir iekļautas 2 vietas (abi dabas objekti), savukārt 12 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Kamerūna Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1982. gada 7. decembrī.

Sarakstā iekļautie objekti

Sarakstā iekļauto objektu izvietojums

Kandidātu sarakstā esošie objekti

Atsauces 

Kamerūna
Kamerūna‎
Kamerūna
Pudeļpalmas

Pudeļpalmas (Hyophorbe) ir palmu dzimtas ģints, kurai pieder piecas Maskarēnu salām endēmas sugas Indijas okeāna rietumu daļā.

Ģints pārstāvjus ir viegli kultivēt tropu zemēs. Augi nav pārāk lieli, un kaut arī šīs palmas ir salu neizturīgas, tās viegli pārcieš Saules svelmi, vējus un sāļūdeņu šļakatas.

Izplatība 
Lai arī ģints daudzviet tiek plaši audzēta un ir iecienīta botāniskajos dārzos, savvaļā tā ir visapdraudētākā ģints palmaugu pasaulē.

Pudeļpalma izdzīvojusi vienīgi nelielajā Raundas salā, kur tās populācija lēnām atjaunojas. Uz izmiršanas robežas atrodas Hyophorbe verscffeltii jeb vārpstpalma. Tā ir endēma Rodrigesas salai, un sugu atšķir slaidāks stumbrs.

No pārējām trim sugām vienīgi Hyophorbe indica tiek plašāk kultivēta. Savvaļā suga ir izmirstoša, tās dzimtene — Reinjona. Maurīcijā savvaļā saglabājušies tikai trīs Hyophorbe vaughanii eksemplāri, pēdējais Hyophorbe amaricaulis jeb vientuļās palmas pārstāvis aug Kjūrpaipas botāniskajā dārzā.

Sugas 
 Hyophorbe amaricaulis  
 Hyophorbe indica 
 Hyophorbe lagenicaulis 
 Hyophorbe vaughanii 
 Hyophorbe verscffeltii

Atsauces

Literatūra 
 Растения. Самая полная энциклопедия. Луиза Эббот, Анна-Лиза Эванс. 2004 Dorling Kindsley Limited; A Penguin Company. "Издевательства Астрель", перев. с. англ. 2006. 

Pudeļpalmas
Maurīcijas palmas
Karakalpakstāna

Karakalpakstānas Republika (Qaraqalpaqstan Respublikası, Қарақалпақстан Республикасы) ir autonoma republika Uzbekistānas teritorijā. Tās galvaspilsēta ir Nukusa. 

Karakalpakstāna atrodas Turānas zemienē. Dienvidos no tās ir Karakuma tuksnesis, bet lielu autonomās republikas daļu tās ziemeļaustrumos aizņem Kizilkuma tuksnesis. Ziemeļrietumos Ustjurta plato. Karakalpakstānas teritorijā ietilpst kādreizējā Arāla jūras dienvidu daļas gultne, kas mūsdienās ir tuksnesis (Arālkums) izsīkušā ezera vietā. Lielākā upe — Amudarja.

2013. gadā Karakalpakstānā dzīvoja 1,7 miljoni iedzīvotāju. No tiem gandrīz trešdaļa ir karakalpaki, otra trešdaļa — uzbeki, bet trešā trešdaļa — kazahi. Lielākās pilsētas ir republikas galvaspilsēta Nukusa, kā arī Hedžaili, Tahiatoša, Čimboja, Kenghirota un Meinoka. Meinoka kādreiz bija nozīmīga ostas pilsēta pie Arāla jūras, bet mūsdienās, kad jūra ir izsīkusi, tā atrodas tuksnešainā apvidū. Karakalpakstāna ir nabadzīgākais Uzbekistānas reģions.

Uzbekistānas ģeogrāfija
Pētertāle

Pētertāle ir apdzīvota vieta Tukuma novada Irlavas pagastā. Atrodas pagasta dienvidos 8,5 km no pagasta centra Irlavas, 20,1 km no novada centra Tukuma un 85,5 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P104 (Tukums—Auce—Lietuvas robeža (Vītiņi)), pie Šķiltu strauta, uz rietumiem no Vasku dīķiem. Veidojusies ap vēsturisko Pētertāles muižu (Gut Petertal).

Atsauces
Miegaiņu grāvis

Miegaiņu grāvis ir Skrimbu strauta kreisā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Izteka pie Kandavas un Tukuma novada robežas. Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Skrimbu strautā lejpus Kalnmuižas. Grāvi nešķērso valsts autoceļi, tā krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

Atsauces

Tukuma novada upes
Kandavas novada upes
Ventas baseina upes
Prūsene

Prūsene (arī Prūšenupīte) ir Viesatas kreisā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Tek austrumu-dienvidaustrumu virzienā. Ietek Viesatā pie Vamboļu mājām. Lielākā pieteka - Isvintenu strauts. Upi šķērso valsts autoceļš V1153 (Doktorāts–Viesāti–Irlava), tās krastos atrodas Pluģi.

Atsauces

Tukuma novada upes
Jaunpils novada upes
Ventas baseina upes
Viesatas pietekas
Nahčivana

Nahčivana (, Нахчыван, ) ir pilsēta Azerbaidžānā, Nahčivanas Autonomajā Republikā. Tā ir šīs autonomās republikas galvaspilsēta. 2017. gadā Nahčivanā dzīvoja 92,1 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Nahčivanas upes krastos, vietā, kur tā ietek Araksas upē.

Pēc armēņu tradīcijām, pilsētu esot dibinājis Noass.

Azerbaidžānas pilsētas
UNESCO dalībvalstu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopotas UNESCO (Apvienoto Nāciju Izglītības, zinātnes un kultūras organizācija) dalībvalstis. 2016. gadā UNESCO bija 195 pilntiesīgas dalībvalstis un 10 asociētās locekles. Atsevišķām atkarīgajām teritorijām ir sava atsevišķa NOK no pamatvalsts NOK. Asociētās locekles lielākoties ir teritorijas, kuras nav neatkarīgas.

Trīs UNESCO dalībvalstis nav ANO dalībvalstis: Kuka salas, Niue un Palestīnas Valsts 
(Palestīna ir 3. novērotājvalsts ANO Ģenerālajā Asamblejā kopš 2012. gada 29. novembra), un viena no ANO dalībvalstīm — Lihtenšteina — nav UNESCO dalībvalsts. Kosova savu dalību UNESCO apstiprināja 2015. gadā, bet tās priekšlikums neguva 2/3 nepieciešamo pārējo dalībvalstu atbalstu.

1946. gada 4. novembrī UNESCO dibināja ASV, Austrālija, Brazīlija, Čehija, Dānija, Dienvidāfrikas Republika, Dominikāna, Ēģipte, Francija, Grieķija, Indija, Kanāda, Ķīna, Libāna, Lielbritānija, Meksika, Nīderlande, Norvēģija, Saūda Arābija, Slovākija un Turcija. Jaunākās dalībvalstis, kas UNESCO pievienojās 2011. gadā bija Dienvidsudāna, Kirasao, Palestīnas autonomija un Sintmārtena.

Dalībvalstis

Asociētās locekles

Novērotāji 
UNESCO ir 2 pastāvīgie novērotāji un 10 starpvaldību organizācijas ar pastāvīgās novērošanas misijām.

Ne-dalībvalsts
  (Eiropa un Ziemeļamerika)

Organizācijas
  Neatkarīgais Maltas Bruņinieku ordenis

Starptautiskās organizācijas
 Amerikas Attīstības banka
  Arābu līga
 Arābu līgas izglītības, kultūras un zinātnes organizācija
 Āfrikas Savienība
 Eiropas Padome
  Eiropas Savienība 
 Ibero-Amerikas valstu organizācija
 Islāma izglītības, zinātnes un kultūras organizācija
 Latīņamerikas Sociālo zinātņu institūts
 Latīņu savienība

Turklāt pastāv UNESCO koordinācijas birojs Apvienoto Nāciju Universitātē.

Piezīmes

Atsauces 

UNESCO
Augusts Gailits

Augusts Gailits (, dzimis , miris ), arī Gailīts, Gailītis, bija igauņu un latviešu izcelsmes Igaunijas rakstnieks, latviešu literatūras tulkotājs un propagandētājs.

Biogrāfija 
Tēvs — pārlatviskots lībietis, māte — pārvācota igauniete. Mājās sarunājušies latviski. Izglītību ieguvis Valkas pamatskolā, Valkas pilsētas skolā, Tartu pilsētas skolā (1905—1907). Pēc tam līdz 1911. gadam dzīvojis Tartu, pašizglītojies, klausījies lekcijas medicīnā, sācis interesēties par žurnālistiku. 1911. gadā ieradies Rīgā, kur jau dzīvoja viņa vecākie brāļi. Līdz 1916. gadam laikrakstā "Dzimtenes Vēstnesis" rakstījis par dažādu ārzemju tautu mākslu un literatūru, dažādus rakstus par latviešu literatūru un kultūru sūtījis igauņu laikrakstam Postimees.

Pirmajā pasaules karā bijis kara korespondents. Bijis viens no igauņu rakstniecības organizācijas Siuru dibinātājiem. No 1920. līdz 1922. gadam dzīvojis Rīgā, bijis Igaunijas vēstniecības preses atašejs. Pēc tam strādājis Igaunijas vēstniecībā vairākās citās valstīs. Vēl bijis teātra direktors, turpinājis nodarboties ar rakstniecību. 1944. gadā emigrējis uz Erebrū Zviedrijā, kur arī 1960. gadā miris.

Rakstnieka ievērojamākais darbs ir 1928. gadā izdotais romāns "Toms Nipernādijs" (Toomas Nipernaadi), kas latviski pirmoreiz izdots 1942. gadā. Romāna dramatizētā versija vairākkārt uzvesta teātrī. Darbs tulkots arī vairākās citās valodās. Gailits arī tulkoja latviešu autoru darbus igauniski.

Atsauces

Ārējās saites 

1891. gadā dzimušie
1960. gadā mirušie
Igaunijas rakstnieki
Valgas apriņķī dzimušie
Viktors II

Pāvests Viktors II (), īstajā vārdā Grāfs Gebharrds fon Dollnšteins-Hiršbergs (; dzimis ap 1018. gadu, miris ) bija Romas pāvests no 1055. gada līdz nāvei 1057. gadā.

Atbalstīja baznīcas reformas. 24 gadu vecumā tika iecelts par Eihštetes bīskapu. Kļuva par vienu no Heinriha III tuvākajiem līdzgaitniekiem. Pēc Leona IX nāves izveidojās opozīcija pret Savonas Hildbrandu (nākamo pāvestu Gregoru VII), tāpēc par pāvestu ievēlēja Viktoru II, tomēr Viktors turpināja iesāktās baznīcas reformas. Miris no malārijas, apglabāts Ravennā.

Ārējās saites 

1018. gadā dzimušie
1057. gadā mirušie
Romas pāvesti
Indaura

Indaura (dēvanāgarī: इंदौर) ir pilsēta Indijā, Madhjas Pradēšas štata lielākā pilsēta.

Dibināta 16. gadsimtā kā tirdzniecības mezgls starp Deli un Dekānas plato. Economic Times laikraksts šo nosaucis par štata komerciālo centru. Pilsēta tiek uzskatīta arī par štata izglītības centru — te atrodas Indijas Tehnoloģiju institūts un Indijas Vadībzinātņu institūts. Ar 2,17 miljoniem iedzīvotāju Indaura ir devītā lielākā pilsēta valstī un 76. lielākā pasaulē.

Atsauces

Ārējās saites 
 

Indijas pilsētas
Godāvari

Godāvari (, ) ir otra garākā upe Indijā aiz Gangas. Upes garums ir 1465 km. Tās izteka atrodas Brahmagiri kalnā, aptuveni 80 km no Arābijas jūras, tomēr tā plūst pretējā virzienā, tas ir, no rietumiem uz austrumiem gandrīz pāri visai Indijai, sadalot valsti uz pusēm. Godāvari ietek Bengālijas līcī. Lielākās pilsētas Godāvari krastos ir Rādžamandri, Mančerāla, Rāmagundama, Nāndada un Nāšika.

Ārējās saites 

Indijas upes