joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Mikāls Laudrups

Mikāls Laudrups (; dzimis ) ir bijušais dāņu futbolists, pašlaik ir futbola treneris. Spēlējis pussarga pozīcijā, pārstāvējis Dānijas futbola izlasi.

Spēlētāja karjeras laikā spēlējis Dānijā, Itālijā, Spānijā, Japānā un Nīderlandē. Spēlēja Johana Kruifa trenētajā FC Barcelona "zvaigžņu komandā", kuras sastāvā izcīnīja deviņas uzvaras dažādās sacensībās. Kluba sastāvā no 1991. līdz 1994. gadam četras sezonas pēc kārtas tika izcīnīta uzvara La Liga čempionātā un 1992. gadā — UEFA Eiropas kausā. Pēc karjeras FC Barcelona viņš pievienojās kluba sīvākajiem pretiniekiem Spānijā — Madrides "Real" —, kā sastāvā ieguva savu piekto La Liga titulu pēc kārtas. Vēl ir izcīnījis Itālijas un Nīderlandes čempiona titulu attiecīgo valstu klubu sastāvā.

Dānijas izlasē debitējis 18. dzimšanas dienā 1982. gadā. Kopumā aizvadītajās 104 spēlēs (5. vieta Dānijas izlases vēsturē) guvis 37 vārtus (6. vieta Dānijas izlases vēsturē). Izlases sastāvā divas reizes spēlējis FIFA Pasaules kausā (1986, 1998) un trīs reizes — Eiropas čempionātā (1984 (sasniegts pusfināls), 1988, 1996). Bija izlases kapteinis no 1994. līdz 1998. gadam. Karjeru beidza pēc 1998. gada Pasaules kausa, kurā spēlēja kopā ar brāli Brianu.

2003. gada novembrī par godu UEFA jubilejai Dānijas Futbola asociācija viņu izvēlēja par Dānijas futbola pēdējo 50 gadu labāko spēlētāju, iekļaujot viņu UEFA jubilejas apbalvojumu izlasē. 2006. gada novembrī Laudrups tika atzīts par visu laiku izcilāko Dānijas futbolistu. 2004. gadā bijušais Brazīlijas futbolists Pele viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē. Iekļauts Dānijas izlases slavas zālē.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri.

Sasniegumi 
Juventus

 Itālijas Serie A: 1985–86
 Starpkontinentālais kauss: 1985

Barcelona

 Copa del Rey: 1989–90
 Spānijas La Liga: 1990–91, 1991–92, 1992–93, 1993–94
 Supercopa de España: 2001, 2002
 Eiropas kauss: 1991–92
 UEFA Superkauss: 1992

Real Madrid

 Spānijas La Liga: 1994–95

Ajax

 Eredivisie: 1997–98
 KNVB beker: 1997–98

Dānija

 FIFA Konfederāciju kauss: 1995

Individuālie sasniegumi

 Dānijas gada futbolists: 1982, 1985
 FIFA 100

Atsauces

Ārējās saites 

1964. gadā dzimušie
Dānijas futbolisti
Dānijas izlases futbolisti
1986. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1998. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1984. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1996. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
FIFA 100
Dānijas futbola treneri
S.S. Lazio spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
Madrides "Real" spēlētāji
Amsterdamas "Ajax" spēlētāji
Galvaspilsētas reģionā (Dānija) dzimušie
Pāvels Hrustaļovs

Pāvels Hrustaļovs (, dzimis 1922. gadā, miris ) bija Sarkanās armijas vecākais leitnants — lidotājs. 

1944. gada no 10. novembrī Hrustaļova izlūklidmašīna Pe-2, kuru komandēja Anvars Gatauļļins, tika notriekta Auces - Dobeles apkaimē. Ekipāža krītošo lidmašīnu esot novirzījusi uz pretinieka tehniku uz zemes. Hrustaļovs gāja bojā. 1945. gada 18. augustā Hrustaļovam tika piešķirts Padomju Savienības Varoņa nosaukums. Apglabāts Dobelē.

Ārējās saites 
 Par Pāvelu Hrustaļovu 

Kalugas apgabalā dzimušie
Padomju Savienības Varoņi
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Ar Tēvijas Kara ordeni apbalvotie
Oslavani

Oslavani () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Brno lauku apriņķī uz rietumiem no Brno.

Vēsture 
Rakstos pirmoreiz minēta 1104. gadā. 1225. gadā šeit tika nodibināts vecākais sieviešu klosteris Morāvijā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1783. līdz 1973. gadam apkaimē ieguva akmeņogles. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Tūrisms
Pilsētā atrodas 16. gadsimtā klostera vietā izbūvētā Oslavanu pils, mūsdienās muzejs.

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Ādams Johans fon Krūzenšterns

Ādams Johans fon Krūzenšterns (; dzimis , miris ) jeb Ivans Krūzenšterns () bija Igaunijā dzimis vācbaltiešu izcelsmes krievu admirālis.
No 1803. līdz 1806. gadam viņš ar kuģiem "Nadežda" un "Ņeva" vadīja ekspedīciju apkārt zemeslodei.

Dzīvesgājums 
Dzimis  Hagudi (Haggud) muižā tiesneša Johana Frīdriha fon Krūzenšterna (1724—1791) ģimenē. Cēlies no Krūzenšērnas dzimtas. Mācījās Tallinas bruņniecības skolā, pēc tam Kronštates jūras kadetu korpusā. No 1787. gada dienēja Krievijas impērijas kara flotē, piedalījās Krievijas-Zviedrijas karā (1787-1790).  
 
No 1793. līdz 1799. gadam dienēja Lielbritānijas kara flotē, piedalījās kaujās ar Francijas kara floti Atlantijas un Indijas okeānu jūrās. Napoleona karu laikā  1803. gadā Krievijas impērijas ķeizars Aleksandrs I viņam uzdeva vadīt jūras ekspedīciju uz Kluso okeānu, ekspedīcijas oficiālais mērķis bija izpētīt tirdzniecības ceļus no Aļaskas piekrastes līdz Japānai. Tās maršruts lielā mērā sakrita ar Žana Fransuā de Laperūza 1785. - 1788. gada Klusā okeāna ekspedīcijas maršrutu.      
Ekspedīcija šķērsoja Atlantijas okeānu, gar Horna ragu sasniedza Kluso okeānu, izpētīja jūras ceļu no Aleutu salām gar Kamčatkas pussalu, Kuriļu salām, Sahalīnu līdz Hokaido salai. Pēc tam kuģi, šķērsojot Indijas un Atlantijas okeānus, atgriezās Kronštatē.    

Pēc atgriešanās Pēterburgā viņu paaugstināja par 2. ranga kapteini (1806), 1. ranga kapteini (1809), komandkapteini (1819), kontradmirāli (1826), viceadmirāli (1829).
No 1827. līdz 1842. gadam viņš bija jūras kadetu korpusa direktors, 1841. gada iecelts par ģenerāladmirāli. 

Miris  savā Kiltsi muižā, apglabāts Tallinas Doma baznīcā.

Darbi 

 Путешествие вокруг света в 1803, 1804, 1805 и 1806 годах на кораблях „Надежда“ и „Нева“ (krieviski 1809);
 Reise um die Welt in den Jahren 1803, 1804, 1805 und 1806 (vāciski 1810, 1812);
 Wörtersammlungen aus den Sprachen einiger Völker des östlichen Asiens und der Nordwestküste von Amerika (vāciski 1813);
 Memoire sur une carte da detroit de la Sonde et de la rade de Batavia (franciski 1813);
 Beiträge zur Hydrographie d. grösseren Oceane (vāciski 1819).

Piemiņa 
 Krūzenšterna sala 
 Krūzenšterna šaurums 
 Krūzenšterna rifs 

 "Krūzenšterns" (burinieks)

Atsauces

Ārējās saites 

1770. gadā dzimušie
1846. gadā mirušie
Jūrasbraucēji
Vācbaltieši
Igaunijas cilvēki
Jura ordeņa kavalieri
Vladimira ordeņa kavalieri
Annas ordeņa kavalieri
Raplas apriņķī dzimušie
Valters Štālekers

Francis Valters Štālekers (, dzimis , miris ) bija Ostlandes Sicherheitspolizei (SiPo) un Sicherheitsdienst (SD) vadītājs 1941. un 1942. gadā. Viens no galvenajiem holokausta organizētājiem Latvijā un apkārtējās valstīs.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1900. gadā protestantu mācītāja ģimenē. 1919./1920. gadā Štālekers iekļāvās "Vācu nacionālajā aizsardzības un uzbrukuma savienībā" (Deutschvölkischer Schutz- und Trutzbund) un teroristiskajā organizācijā "Konsuls" (Organisation Consul), piedalījās ielu kaujās Virtembergā un Rūras apgabalā. 

No 1920. līdz 1924. gadam studēja jurisprudenci Tībingenes universitātē. 1921. gadā iestājās NSDAP, tomēr vēlāk aktīvi darbību neveica, pēc universitātes beigšanas strādājot Virtembergas valsts pārvaldē. 
1932. gadā atkal iestājās NSDAP un pēc Hitlera nākšanas pie varas 1933. gadā kļuva par Virtembergas slepenās policijas (vēlākās Gestapo) priekšnieka vietnieku. Vēlāk darbojās analoģiskā amatā Breslavā. Pēc Austrijas anšlusa 1938. gadā kļuva par Donavas apgabala SiPo un SD vadītāju. 1939. gadā ar Reinharda Heidriha atbalstu kļuva par okupētās Čehijas jeb Bohēmijas un Morāvijas protektorāta SiPo un SD priekšnieku. No 1940. gada maija līdz jūnijam Štālekers bija analoģiskā amatā Norvēģijā. 

Īsi pirms Vācijas iebrukuma PSRS Štālekers kļuva par Einsatzgruppe A vadītāju, kuras uzdevums bija represijas armijas grupas "Ziemeļi" aizmugurē Baltijas valstu, Baltkrievijas un Krievijas ziemeļrietumu teritorijā. Ebreju un romu holokausta, psihiatrisko slimnieku iznīcināšanas un citās akcijās Štālekers iesaistīja arī vietējos kolaborantus.

1942. gada 22. martā ievainots sadursmē ar partizāniem pie Gatčinas, miris lidojuma laikā uz Prāgu, izvadīts no Prāgas hradas.

Ārējās saites 

1900. gadā dzimušie
1942. gadā mirušie
Holokausts Latvijā
Bādenē-Virtembergā dzimušie
ZDF

Zweites Deutsches Fernsehen ("Otrā vācu televīzija"), parasti saīsināti ZDF, ir vācu televīzijas kanāls, kura galvenā mītne atrodas Maincā, Reinzemē-Pfalcā. Tā darbojas kā neatkarīga bezpeļņas organizācija, kuru atzīst visās Vācijas federālajās zemēs. ZDF finanses iegūst no licenču maksas un reklāmām. Dažas no ZDF pazīstamākajām televīzijas pārraidēm ir Wetten, dass..? un heute. Tomass Bulluts, pašreizējais kanāla galvenais direktors, tika ievēlēts 2011. gadā.

ZDF tika dibināts 1961.gadā starpvalstu vienošanās ietvaros pēc tam, kad Rietumvācijas federālās valdības plāns izveidot televīzijas kanālu, kuru kontrolē federālā valdība, izraisīja asas diskusijas. Kanāls uzsāka pārraidi 1963. gada 1. aprīli no Ešbornas, kas atrodas Frankfurtes pie Mainas tuvumā. ZDF pārraidīja savu pirmo krāsaino pārraidi 1967. gadā, un septiņus gadus vēlāk pārcēla savu galveno mītni uz Maincu. ZDF pievienojās Eiropas Raidorganizāciju apvienībai 1963. gadā, kā arī tai ir sadarbība ar dažādiem pārraidītājiem visā pasaulē.

Atsauces

Ārējās saites 

  
  
 

Televīzijas kanāli
Vācijas uzņēmumi
Reinzeme-Pfalca
Alsviķi

Alsviķi ir ciems Alūksnes novada Alsviķu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos pie autoceļa P39 7,5 km no novada centra Alūksnes un 190 km no Rīgas. Alsviķos atrodas arodskola, Jaunannas mūzikas un mākslas skolas filiāle, tautas nams, bibliotēka, vairāki veikali, bērnudārzs, feldšerpunkts, pasts.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta veidojusies ap 1576. gadā izveidotās Alsviķu muižas (Alswig) centru; tās nosaukums cēlies no muižas pirmo īpašnieku Halsvigu (Halswig) dzimtas uzvārda, kuriem tā piederēja līdz Zviedru—poļu karam. Vēlāk muiža izlēņota vairākiem īpašniekiem, pēdējie no tiem bija Vulfu dzimta. 1939. gadā pilī tika izveidota grūti audzināmo meiteņu iestāde, vēlāk — speciālā profesionāli tehniskā vidusskola. Kopš 1991. gada pilī darbojas Valsts rehabilitācijas centrs jauniešiem invalīdiem.

Atsauces

Ārējās saites 
 Vietas.lv Alsviķu muiža
 Zudusī Latvija. Alsviķu muiža

Latvijas pagastu centri
Jaunzemi (Ilzenes pagasts)

Jaunzemi ir ciems Alūksnes novada Ilzenes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā pie autoceļa V375 28 km no novada centra Alūksnes un 182 km no Rīgas. Jaunzemos atrodas Ilzenes pamatskola, veikals, feldšeru punkts, pasts, interešu izglītības un mūžizglītības centrs «Dailes».

Vēsture 
Apdzīvotā vieta izveidota padomju laikos netālu no Čonku muižas ciema kā kolhoza «Ilzene» un Ilzenes ciema centrs. Dominē kompakta daudzdzīvokļu un «Līvānu» tipa māju apbūve.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Budžaka

Budžaka (, ), arī Budžakas stepe, ir vēsturiska teritorija un dabas apgabals mūsdienu Ukrainas Odesas apgabala teritorijā; fiziski atdalīta no pārējās Ukrainas, kā arī Moldovas dienvidos.

Atrodas Melnās jūras piekrastē starp Donavu un Dņestru, bijusī Moldāvijas daļa, kas atdala mūsdienu Moldovu no jūras. Teritorijas zemes satiksmes savienojumu ar Ukrainu nodrošina divi tilti pāri Dņestrai, no kuriem viens 7,4 km atrodas Moldovas teritorijā, bet ar abu valstu līgumu ir nodots Ukrainas kontrolē.

Demogrāfija
13 188 m2 lielo teritoriju apdzīvo daudzas reģiona tautas – ukraiņi, bulgāri, moldāvi, gagauzi. Iedzīvotāju skaits 2012. gada 1. janvārī bija 577 574 cilvēki. Lielākā pilsēta Izmajila ar 73 651 iedzīvotāju. 2001. gadā Budžakā dzīvoja 617 200 cilvēku, no kuriem 40% bija ukraiņi, 21% bulgāri, 20% kriev, 13% moldāvi un 4% gagauzi.

Nosaukums un teritorija 
Noaukums cēlies Osmaņu impērijas valdīšanas periodā (1484.-1812.), kad teritoriju turciski sauca par bucak — ‘pierobeža, nostūris’ un tas attiecās uz teritoriju kas atradās apmēram starp Bilhorodu-Dņistrovsku, Benderu un Izmajilas pilsētām. 

Vēsturiski Budžaka bija Moldāvijas dienvidu stepes rajons, kuru līdz 1812. gadam sauca par Besarābiju. Pēc Moldāvijas austrumu daļas iekļaušanas Krievijas impērijas sastāvā 1812. gadā visu teritoriju starp Dņestru un Prutu nosauca par Besarābijas guberņu.

Vēsture kopš 19. gadsimta 
1806.-1812. gada krievu-turku kara laikā Moldāvijas austrumus iekaroja Krievijas impērija, un ar 1812. gada Bukarestes līgumu teritorija uz austrumiem no Prutas upes nonāca Krievijas sastāvā. No Budžakas padzina tā turku iedzīvotājus un to vietā nometināja pareizticīgos bulgārus un gagauzus no turku kontrolētās Bulgārijas. Ekonomikas veicināšanai šeit ieradās arī vācieši, krievi un ebreji. 

Pēc Krievijas sakāves 1856. gada Krimas karā daļu no Budžakas piekrastes zemēm atdeva Moldāvijai. Pēc 1877-78. gada krievu turku kara un starptautiskajiem līgumiem, kas apstiprināja Rumānijas karalistes izveidošanu, šīs teritorijas atkal nodeva Krievijas pakļautībā. 

Pēc Krievijas impērijas sabrukuma, 1918. gada 9. aprīlī jaunizveidotā Moldāvijas Demokrātiskā Republika nobalsoja par pievienošanos Rumānijai. 1939. gada Molotova-Ribentropa līgums paredzēja, ka teritoriju varēs ieņemt PSRS, kas 1940. gada 26. jūnijā iesniedza ultimātu Rumānijai, ieprasot Besarābijas un ziemeļu Bukovinas nodošanu PSRS. Lielākajā daļā vēsturiskās Besarābijas guberņas izveidoja Moldāvijas PSR, bet Budžaku, kā Akermanas, vēlāk Izmailas apgabalu, iekļāva Ukrainas PSR sastāvā. 

Sākoties Vācijas-PSRS karam, Rumānija iesaistījās karā, lai atgūtu 1940. gadā zaudētās teritorijas. Turpinot uzbrukumu, tā anektēja arī daļu Ukrainas, izveidojot Transņistrijas provinci. 

1954. gada 14. februārī Ukrainas PSR notika teritoriālā reforma. Izmajilas apgabals tika likvidēts un iekļauts Odesas apgabalā, kas kļuva par teritoriāli lielāko apgabalu Ukrainā.

Atsauces

Ārējās saites 

Moldovas vēsture
Ukrainas vēsture
Ukrainas vēsturiskie reģioni
Rajhrada

Rajhrada () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Brno lauku apriņķī uz dienvidiem no Brno pie Svratkas upes.

Vēsture 
Iesākumā bijusi nocietināta vieta Lielmorāvijā, vēlāk pilsēta attīstījās ap 1045. gadā dibināto benediktiešu klosteri. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Tūrisms
Pilsētā atrodas 1045. gadā dibināts benediktiešu klosteris.

Ārējās saites
Rajhradas benediktiešu klosteris 
Rajhradas benediktiešu klosteris kā kultūras fenomens  

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Hersonas guberņa

Hersonas guberņa (, ) bija Krievijas impērijas guberņa starp Dņepras un Dņestras upēm, kas pastāvēja no 1803. līdz 1922. gadam. Tā bija viena no trim guberņām, kuru izveidoja no 1802. gada 8. oktobrī likvidētās Novorosijas guberņas (skat: Jaunkrievija), kas pastāvēja no 1796. līdz 1802. gadam. Sākotnēji guberņu sauca par Nikolajevas guberņu, taču ar Krievijas impērijas ķeizara Aleksandra I 1803. gada 15. maija pavēli Hersona kļuva par guberņas galvaspilsētu un attiecīgi mainījās arī guberņas nosaukums.

Ģeogrāfija 
Ziemeļos guberņa robežojās ar Kijevas guberņu un Poltavas guberņu, rietumos ar Besarābijas guberņu, austrumos ar Jekaterinoslavas guberņu un dienvidos ar Taurijas guberņu.

Guberņas teritorija bija 70 600 km2. 1914. gadā iedzīvotāju skaits sasniedza 3 744 600 cilvēkus. Guberņas ekonomika bija galvenokārt balstīta uz lauksaimniecību ar mazattīstītām graudu pārstrādes, metāla apstrādes, cukurbiešu pārstrādes un citām nozarēm.

Iedalījums 
No 1806. gada guberņu veidoja pieci ujezdi — Hersonas, Aleksandrijas, Oļviopoles, Tiraspoles un Jeļisavetgradas. Odesas un Nikolajevas pilsētām bija īpašs administratīvais statuss. 1825. gadā izveidoja Odesas ujezdu. Laikā no 1828. līdz 1865. gadam pastāvēja Bobriņecas ujezds, kurā apvienoja Oļviopoles un Jeļisavetgradas ujezdi. 1834. gadā no Tiraspoles ujesda nodalīja Anaņevskas ujezdu. 1865. gadā Bobriņecas ujezda administratīvais centrs pārnests uz Jeļisavetgradu un tas nosaukts par Jeļisavetgradas ujezdu.

Iedzīvotāji 
Lielākās guberņas iedzīvotāju grupas bija ukraiņi, krievi, ebreji un moldāvi. Ievērojamas ebreju un vāciešu iedzīvotāju grupas speciāli nosūtīja uz Hersonas guberņu no citām Krievijas guberņām, tai skaitā vairāk nekā 2500 ebreju no Kurzemes guberņas, lai attīstītu zemkopību un rūpniecību.

Ukrainas vēsture
Krievijas Impērija
Kaseresa

Kaseresa (; ) ir pilsēta Kaseresas provincē, Estremadurā, Spānijā. 2014. gadā pilsētas iedzīvotāju skaits sasniedza gandrīz 96 tūkstošus. Provinces administratīvais centrs. Atrodas ap 80 km uz ziemeļaustrumiem no Badahosas.

Kaseresas apkārtne tikusi apdzīvota jau aizvēsturiskajos laikos. 25. gadā p.m.ē. pilsētu dibināja romieši. 9. gadsimtā pilsēta nonāca mauru kontrolē. Bija pazīstama ar Alkasaresas nosaukumu līdz 1229. gadam, kad rekonkistas rezultātā varu pilsētā atguva kristieši. Mūsdienās šis ir viens no provinces lielākajiem tirdzniecības centriem.

Vecpilsētas daļu ieskauj masīvs mūris, pusi no kuras cēluši romieši, pusi — mauri. Te atrodas vairākas viduslaiku pilis, 16. gadsimtā uzceltā Svētā Mateja baznīca (uzcelta bijušās mošejas vietā), vairākas citas baznīcas, Casa de Toledo-Moctezuma (konkistadora Huana Kano bijusī māja). Šī pilsētas daļa ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Iedzīvotāji

Klimats

Ārējās saites 
 

Estremaduras pilsētas
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Spānijā
Kolberģis

Kolberģis (), agrāk arī Jaunalūksne, ir ciems Alūksnes novada Jaunalūksnes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta ziemeļrietumos Alūksnes ezera krastā autoceļu P40 un V390 krustojumā pie Alūksnes austrumu robežas 5 km no pilsētas centra un 205 km no Rīgas. Kolberģī atrodas pagasta pārvalde, bērnudārzs «Pūcīte», tautas nams, bibliotēka, pasts, vairāki veikali.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta veidojusies ap 16. gadsimtā dibinātās Kolberģa muižas (Goldberg) centru. Muižas pēdējie īpašnieki bija fon Hekeli. 20. gadsimta pirmajā pusē Kolberģī darbojās alus darītava, bibliotēka. Pēc Otrā pasaules kara ciems attīstījās kā padomju saimniecības «Alūksne» ciemats. Kopš 1971. gada — pagasta centrs.

Atsauces

Ārējās saites 
 Alūksnes novada teritorijas plānojums. Pašreizējās situācijas raksturojums

Latvijas pagastu centri
Alfrēds Jodls

Alfrēds Jodls (,  — ) bija vācu virsnieks, vadījis Vērmahta operatīvo štābu Otrā pasaules kara laikā.

Dzīvesgājums 

Dzimis atvaļināta artilērijas virsnieka ģimenē. Militārā dienesta gaitas sāka 1910. gadā kā kadets 4. Bavārijas artilērijas pulkā. Virsnieka dienesta pakāpē — leitnants, paaugstināts 1912. gadā. Piedalījās Pirmajā pasaules karā kā artilērijas virsnieks, par kaujās izrādīto varonību apbalvots ar Dzelzs krusta abām pakāpēm, kā arī citiem apbalvojumiem.

Pēc kara turpināja dienestu Reihsvērā. 1920. gadā pabeidza štāba virsnieku kursus un paaugstināts par kapteini (1924 — majors, 1935 — pulkvedis, 1939 — ģenerālmajors). 1924. gadā pabeidza studijas Berlīnes universitātē, līdz 1931. gadam pildīja štāba virsnieka pienākumus Minhenē dislocētajā 7. kājnieku divīzijā. 1932. — 1933. gadā dienestā Kara ministrijā, savukārt 1934. — 1935. gadā nosūtīts komandējumā uz Turcijas armiju. Pēc tam Vērmahta štāba operatīvās vadības priekšnieks. 1938. — 1939. gadā artilērijas priekšnieks Austrijā.

Otrā pasaules kara priekšvakarā, 1939. gada 27. augustā atkārtoti iecelts par Vērmahta operatīvās vadības priekšnieku, paliekot amatā līdz kara beigām. 1940. gada jūlijā, Francijas kampaņas laikā, tika paaugstināts par ģenerālleitnantu, kā arī artilērijas ģenerāli (1944 — ģenerālpulkvedis), apbalvots ar Dzelzs krusta Bruņinieka krustu ar šķēpiem. 1945. gadā kopā ar Kārļa Dēnica valdības locekļiem arestēts Flensburgā. Kā Dēnica pārstāvis parakstījis Trešā reiha bezierunu kapitulācijas aktu.

Jodls tika tiesāts Nirnbergas procesā, kurā viņš tika atzīts par kara noziedznieku, piespriežot nāvessodu pakarot. Spriedums izpildīts 1946. gada 16. oktobrī, Jodla pēdējie vārdi bijuši "Ich grüße Dich, mein ewiges Deutschland" — "Es sveicu tevi, mana mūžīgā Vācija". 1953. gadā, atkārtoti izskatot Jodla lietu, Minhenes tiesa atzina, ka Jodla vaina nav pierādīta. Tomēr sabiedriskā spiediena dēļ minētais nolēmums tika atsaukts.

Ārējās saites 

Vācijas militārpersonas
Bavārijā dzimušie
Dzelzs krusta Bruņinieka krusta kavalieri
KFC

KFC jeb pilnajā nosaukumā Kentucky Fried Chicken ir starptautisks ātras ēdināšanas restorānu tīkls, kura galvenais vadības centrs atrodas Lūivilā, Kentuki, ASV. Uzņēmumu 1930. gada 20. martā dibināja Pulkvedis Sanderss. Uzņēmums galvenokārt specializējas ceptas vistas izstrādājumos. KFC pieder Yum! Brands, kas ir arī Pizza Hut un Taco Bell restorānu īpašnieks.

KFC bija viens no pirmajiem ātrās ēdināšanas restorānu tīkliem, kas atvēra savus restorānus ārpus ASV. 1987. gadā KFC kļuva par pirmo rietumu pasaules restorānu, kas atvēra savu franšīzi Ķīnā. Pašlaik uzņēmums ir izpleties tādos mērogos, ka Ķīna ir uzņēmuma lielākais noieta tirgus.

Pēc 2013. gada decembra datiem, tas ir otrais lielākais ātrās ēdināšanas restorānu tīkls pasaulē aiz McDonald's. Uzņēmumam ir vairāk kā 18 875 restorānu, 118 pasaules valstīs.  KFC atvēra savu pirmo restorānu Latvijā, Rīgā, Audēju ielā 14, restorāna platība ir 400 m2.

Atsauces

Ārējās saites 

  

Ātrās ēdināšanas restorāni
ASV uzņēmumi
Hama

Hama (, ) ir pilsēta Sīrijā. Atrodas valsts rietumos Āsas uses krastā, 213 km uz ziemeļiem no Damaskas un 46 km uz ziemeļiem no Himsas. Ceturtā lielākā pilsēta valstī pēc Halebas, Damaskas un Himsas.

Pazīstama ar tās 17 norijām (10—22 m diametrā), kas tika izmantotas dārzu laistīšanā, dzeramā ūdens nodrošināšanā. 14. gadsimtā tika izgatavotas 32 norijas. Nozīmīgs lauksaimniecības tirgus centrs (kokvilna, graudaugi, augļi, dārzeņi).

Nozīmīga aizvēstures laika apdzīvota vieta. Laika gaitā to pārvaldījušas dažādas tautas un valstis, Sīrijas sastāvā ir kopš Pirmā pasaules kara noslēguma. 1175. gadā pilsēta cieta zemestrīcē. Nozīmīga Sīrijas pilsoņu kara norises vieta 2011. un 2012. gadā.

Ārējās saites 
 

Sīrijas pilsētas
Gagauzi

Gagauzi ir apmēram 240 000 cilvēku liela pie tjurku valodu saimes piederošā valodā runājoša pareizticīgo tauta, kuras lielākā daļa (147 500) dzīvo Moldovā, kur pastāv Gagauzijas autonomā teritoriālā vienība. Lielas gagauzu grupas dzīvo arī Ukrainā, Bulgārijā, Turcijā un Krievijā.

Izcelsme 
Gagauzu etniskā izcelsme ir tik neskaidra, ka par to ir pastāvējušas vismaz 20 dažādas teorijas. Pamatā tiek uzskatīts, ka viņi cēlušies no tjurku valodās runājušajiem protobulgāriem vai kumāniem. Cita hipotēze gagauzu izcelsmi saista ar turku valodu pārņēmušiem Balkānu bulgāriem.

Valoda 
Gagauzu valoda pieder pie tās pašas tjurku valodu grupas kā azerbaidžāņu valoda, turku valoda un turkmēņu valoda.
Gagauzu valoda ir īpaši tuva Balkānu tjurku dialektiem, kuros runā Grieķijā, ziemeļaustrumu Bulgārijā, kā arī Kumanovas un Bitolas apkārtnē Ziemeļmaķedonijā.

Nonākšana Besarābijā 
Pēc 1806.-1812. gada krievu-turku kara Krievijas impērija anektēja Moldāvijas austrumu daļu līdz Prutas upei un izveidoja Besarābijas guberņu. Lai nodrošinātu savu kontroli pār jauniegūto teritoriju, īpaši tās dienvidu daļu (Budžaku), no tās tika padzīti vairākus gadsimtus šeit dzīvojušie Nogaju turki, kas tika piespiesti pārcelties uz Krimu, Azovu un Stavropoli. Viņu vietā no 1812. līdz 1846. gadam šeit tika nomitināti tūkstošiem pareizticīgo gagauzu un bulgāru no Osmaņu impērijas pakļautībā esošās Dobrudžas.

Autonomija 

Haotiskajā PSRS sabrukuma periodā gagauzu aktīvisti 1989. gadā nobalsoja par autonomas gagauzu republikas izveidošanu. Baidoties no moldāvu nacionālisma, 1991. martā gagauzi nobalsoja par PSRS saglabāšanu un atbalstīja 1991. gada augusta PSRS valsts apvērsuma mēģinājumu, tādējādi vēl vairāk pasliktinot attiecības ar Moldovas valdību.

1991. gada 19. augustā Gagauzijas Republika pasludināja savu neatkarību. Politiskajai situācijai nostabilizējoties, 1994. gada 23. decembrī Moldovas parlaments pieņēma lēmumu par autonomijas piešķiršanu gagauziem, kā arī, teorētiskā Moldovas un Rumānijas apvienošanās gadījumā, dot tiem iespēju lemt par atdalīšanos no Moldovas. Tika izveidota Gagauzijas autonomā teritoriālā vienība, kurā par valsts valodām izmanto gagauzu, krievu un rumāņu valodas, taču visplašāk lietotā ir krievu valoda.

Atsauces 

Moldovas tautas
Tjurki
Rosice

Rosice () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Brno lauku apriņķī uz rietumiem no Brno.

Vēsture 
Rakstos pirmoreiz minēta 1259. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Lādikīja

Lādikīja, arī Latākija (, ) ir galvenā ostas pilsēta Sīrijā. 2004. gadā iedzīvotāju skaits tajā sasniedza 383,7 tūkstošus — šī ir piektā lielākā pilsēta valstī pēc Halebas, Damaskas, Himsas un Hamas.

Šī vieta ir apdzīvota kopš 2. tūkstošgades p.m.ē., tomēr modernā pilsēta tika dibināta 4. gadsimtā p.m.ē. Seleikīdu impērijas laikā. Laika gaitā to pārvaldījušas dažādas tautas un valstis, Sīrijas sastāvā ir kopš 1944. gada. Lielākā daļa klasiskā laikmeta ēku ir tikušas iznīcinātas zemestrīcēs, saglabājusies ir romiešu triumfa arka un korintiskās kolonnas. Mūsdienās Lādikīja ir arī nozīmīgs lauksaimniecības reģions (tiek ražota tabaka, kokvilna, labība, augļi).

Ārējās saites 
 

Sīrijas pilsētas
Jaunanna

Jaunanna, agrāk arī Jaunanne, padomju laikā Meijeri, neoficiālais nosaukums Vārna, ir ciems Alūksnes novada Jaunannas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta rietumdaļā pie autoceļa P43 vietā, kur Ievedne un Paparze ietek Pededzē 17 km no novada centra Alūksnes un 216 km no Rīgas. Jaunannā atrodas pagasta pārvalde, mūzikas un mākslas pamatskola, tautas nams, bibliotēka, pasts, vairāki veikali.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta sākusi veidoties pēc 2. pasaules kara kā jaunizveidotās Meijera ciema padomes centrs uz bijušās Jaunannas pusmuižas zemes. 1990. gadā ciems pārdēvēts tagadējā vārdā. Ciemā blīva savrupmāju apbūve, vairākas daudzdzīvokļu mājas un sabiedriskais centrs.

Jaunannas mežmuižas medību pils ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Šlapanice

Šlapanice () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Brno lauku apriņķī uz austrumiem no Brno.

Vēsture 
Rakstos pirmoreiz minēta 1235. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Tišnova

Tišnova () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Brno lauku apriņķī uz ziemeļrietumiem no Brno pie Svratkas upes.

Vēsture 
Rakstos pirmoreiz minēta 1233. gadā, kad netālu tika nodibināts cisterciešu Porta coeli klosteris. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Tūrisms
Pie pilsētas atrodas 1240. gadā dibinātais Porta coeli klosteris.

Cilvēki
1240. gadā Porta coeli klosterī mira Bohēmijas karaļa Otokāra I atraitne Ungārijas Konstance (Konstancie Uherská, 1180-1240).

Ārējās saites
Porta coeli klosteris 

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Glikogēns

Glikogēns ir polisaharīds, kas sastāv no glikozes molekulām un atrodas visās sēņu, dzīvnieku un cilvēka šūnās. Cilvēkam glikogēns galvenokārt tiek veidots un uzkrāts aknu šūnās (hepatocītos) un muskuļos. Glikogēns kalpo par enerģijas rezervēm. Lielākās enerģijas rezerves ir taukaudos esošie tauki, bet glikogēns ir svarīgākais no enerģijas rezervēm izmantotajiem ogļhidrātiem dzīvniekiem. Muskuļos esošais glikogēns tiek pārveidots par glikozi un izmantots turpat, savukārt noārdītais glikogēns aknās tiek glikozes veidā transportēts uz jebkuru orgānu ķermenī.

Glikogēns ir analogs cietei, kas ir glikozes polimērs augiem, tādēļ tiek saukts arī par dzīvnieku cieti. Tam ir līdzīga struktūra kā amilopektīnam (cietes sastāvdaļai), taču tā molekulas ir vairāk sazarotas un kompaktākas nekā cietei. Glikogēns kalpo kā enerģijas rezerve situācijās, kad strauji nepieciešama enerģija, taču tā ir mazāka nekā, ja tiktu lietoti tauki.

Hepatocītos esošais glikogēns var sastādīt līdz pat 8% no kopējā aknu svara (100—120 g pieaugušajiem) tieši pēc ēdienreizes. Muskuļos glikogēns sastāda tikai 1% no to masas. Glikogēna daudzums, kas tiek uzglabāts ķermenī, ir atkarīgs no fiziskajiem treniņiem, bazālā metabolisma un ēšanas paradumiem. Glikogēna sintēzi veicina aizkuņģa dziedzera hormons — insulīns.

Atsauces 

Polisaharīdi
SKS 44. ekspedīcija

SKS 44. ekspedīcija (Экспедиция МКС-44; Expedition 44 jeb ISS-44) bija Krievijas, ASV, Eiropas un Japānas kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2015. gada jūnija līdz septembrim.

Apkalpe 

Sākotnēji komandiera vieta bija paredzēta Jurijam Lončakovam, bet 2013. gada septembrī viņš atstāja kosmonautu vienību, saņemot darba piedāvājumu Gazprom.

Pēc kravas kuģa Progress M-27M neveiksmīgās palaišanas 2015. gada 28. aprīlī tika nolemts aizturēt nākamos kosmosa kuģu startus, līdz netiks noskaidrots kļūmes cēlonis. Sojuz TMA-15M bija jāatgriežas uz zemi maijā (šajā brīdī sāktos 44. ekspedīcija), bet tā nolaišanos pārcēla par mēnesi, jo nākamais kuģis Sojuz TMA-17M startētu tikai jūlija beigās.

Iziešanas atklātā kosmosā

Atsauces

Ārējās saites 

 44. ekspedīcija NASA mājas lapā 
 43./44. ekspedīcija Energija mājas lapā  
 44./45. ekspedīcija Energija mājas lapā  

44
2015. gads kosmonautikā
Andreass Mogensens

Andreass Enevolls Mogensens (Andreas Enevold Mogensen, dzimis ) ir Dānijas pirmais kosmonauts, inženieris.

Mogensena pirmais kosmiskais lidojums sākās 2015. gada septembrī, kosmosa kuģī Sojuz TMA-18M dodoties uz Starptautisko kosmosa staciju SKS 18. Krievijas viesekspedīcijas sastāvā. Stacijā veikta EKA eksperimentu programma iriss.
Uz zemi viņš atgriezās pēc gandrīz desmit dienām ar Sojuz TMA-16M

Atsauces

Ārējās saites 

 Andreasa Mogensena blogs 
 Андреас Энеуолль Могенсен astronaut.ru 

Dānijas kosmonauti
ESA kosmonauti
Kopenhāgenā dzimušie
Kalncempji

Kalncempji, agrāk arī Cempji, ir ciems Alūksnes novada Kalncempju pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienviddaļā pie autoceļa V396 18 km no novada centra Alūksnes un 196 km no Rīgas. Kalncempjos atrodas pagasta pārvalde, bibliotēka, feldšeru vecmāšu punkts, veikals.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta izveidojusies pēc 2. pasaules kara, apbūvēta galvenokārt ar Līvānu tipa mājām, kā arī divām, lielākoties neapdzīvotām, daudzdzīvokļu mājām.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Zigurds Mežavilks

Zigurds Mežavilks (dzimis , miris ) bija latviešu sporta fotogrāfs un žurnālists.

Biogrāfija 
Zigurds Mežavilks dzimis Bauskas apriņķa Svitenes pagastā 1926.gada 22.martā zemnieku ģimenē. 

Skolas gados sācis nodarboties ar šaušanas sportu. Pēc tēva nāves māte ar abiem dēliem Zigurdu un Uģi (vēlāk pazīstamu mākslinieku) pārceļas uz Liepājas apriņķi, bet sākoties Otrajam pasaules karam pārceļas uz Krieviju. 

Zigurds brīvprātīgi iestājies Sarkanās armijas 201. Latviešu strelnieku divīzijā, mācījies Militārajā skolā. Kaujās guva nopietnu ievainojumu, bija kājas protēze. . 

Pēc kara no 1945. līdz 1953. gadam strādājis par skolotāju Rīgā. 

Pievērsies žurnālistikai un līdz 1989. gadam bija žurnālists laikrakstos "Fiziskā Kultūra", "Padomju Jaunatne", "Sports". 1959. gadā kļuvis par Latvijas Žurnālistu savienības biedru. 

Viņa fotogrāfijas ir unikālas, tās ir dzīvas pasaules sporta notikumu liecības un stāsti par izciliem sportistiem.  Zigurds Mežavilks kā fotokorespondents veidojis Olimpisko spēļu un dažādu Pasaules čempionātu reportāžas. 

Viņa žurnālista spalvai pieder daudzi nozīmīgi raksti par sabiedriski aktuālām tēmām, tajā skaitā  laikrakstā „Latvietis”, ar kuru viņs sadarbojas kā neatkarīgs žurnālists.

Grāmatas 

Pirmais Mežavilka fotogrāfiju albums „Lielais basketbols” tika izdots 1964.gadā. 

1977.gadā iznāca viņa grāmata „TTT” par leģendāro Latvijas sieviešu basketbola komandu. 

2005. gadā izdota viņa sarakstīta grāmata "Pirmie latvieši pasaules sporta virsotnēs". 

2010.gadā tapa Zigurda Mežavilka grāmata „Opermūzikas svētki Siguldā”, kas atspoguļo festivāla vēsturi piecpadsmit gadu garumā. 

Mežavilka fotogrāfijas tika publicētas daudzās grāmatās – „VEF cīnās”, „Latvijas sports”, „Latvijas sporta vēsture” u.c., tās atrodamas Latvijas Sporta muzejā un Basketbola muzejā.

Apbalvojumi 
1998. gadā Zigurds Mežavilks saņēmis 1. pakāpes Triju Zvaigžņu ordeņa Goda zīmi.

Ģimene 
Mežavilks bijis precējies, ir meita no pirmās laulības un divi dēli-dvīņi no otrās, kuri dzīvo Vācija kopā ar māti Ņinu Mežavilku. Latvijā viņa arī strādāja par fotožurnālisti.

Z.Mežavilka jaunākais brālis Uģis arī ir žurnālists, slavens mākslinieks.

Atsauces 

1926. gadā dzimušie
2015. gadā mirušie
Latviešu fotogrāfi
Latvijas žurnālisti
Triju Zvaigžņu ordeņa goda zīmju saņēmēji
Latviešu strēlnieki
Sporta vēsture
Scandinavian Airlines

Scandinavian Airlines (SAS), agrāk Scandinavian Airlines System, ir Zviedrijas, Norvēģijas un Dānijas nacionālā lidsabiedrība un lielākā lidsabiedrība Skandināvijā.

Lidsabiedrība dibināta 1946. gadā kā zviedru, dāņu, un norvēģu konsorcijs transatlaniskajai satiksmei, un pēc diviem gadiem sadarbība paplašināta Eiropas lidojumiem un iekšzemes satiksmei. 1951. gadā visi trīs uzņēmumi tika apvienoti vienā.

1995. gadā SAS kopā ar Latvijas valdību dibināja Latvijas nacionālo lidsabiedrību airBaltic, bet globālās finanšu krīzes apstākļos 2009. gadā SAS pārdeva savas daļas (47,2%) uzņēmumā.
1997. gadā SAS kopā ar lidsabiedrībām Air Canada (Kanāda), Lufthansa (Vācija), Thai Airways International (Taizeme) un United Airlines (ASV) nodibināja globālu "Zvaigžņu apvienību" (Star Alliance).

Ārējās saites

Atsauces 
Skandināvija
Dānijas lidsabiedrības
Zviedrijas lidsabiedrības
Norvēģijas lidsabiedrības
Dānijas uzņēmumi
Zviedrijas uzņēmumi
Norvēģijas uzņēmumi
Brenci

Brenci, padomju laikā arī Maliena, ir ciems Alūksnes novada Malienas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā pie autoceļa P41 Dambītes krastā 11 km no novada centra Alūksnes un 210 km no Rīgas. Brencos atrodas pagasta pārvalde, Malienas tautas nams, Malienas pamatskola, bibliotēka, bērnudārzs, veikals. Apbūvē dominē vienģimeņu un divģimeņu mājas ar saimniecības ēkām, kā arī divas daudzdzīvokļu mājas.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Ūjezda pie Brno

Ūjezda pie Brno () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Brno lauku apriņķī uz dienvidaustrumiem no Brno.

Vēsture 
Rakstos pirmoreiz minēta 1131. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. 1805. gada 2. decembrī no pilsētas Sv. Antonija kapelas ar lielgabala šāvienu tika dots Austerlicas kaujas sākuma signāls. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Zbīšova

Zbīšova () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Brno lauku apriņķī uz rietumiem no Brno.

Vēsture 
Rakstos pirmoreiz minēta 1280. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā. No 20. gadsimta piecdesmitajiem līdz deviņdesmitajiem gadiem pilsētas apkaimē ieguva akmeņogles.

Tūrisms
Pilsētā atrodas daļa no rūpnieciskā dzelzceļa muzeja (Muzeum průmyslových železnic).

Ārējās saites
Rūpnieciskā dzelzceļa muzejs , , 

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Mālupe (ciems)

Mālupe ir ciems Alūksnes novada Mālupes pagastā, pagasta centrs. Atrodas pagasta rietumu daļā pie autoceļa P41 vietā, kur Mālupes upīte ietek Pededzē  no novada centra Alūksnes un  no Rīgas. Mālupē atrodas pagasta pārvalde, veco ļaužu pansionāts, bibliotēka, tautas nams, feldšerpunkts, veikals.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušo Mālupes muižas (Mahlup) centru. Attīstījusies kā daudz plašāka pagasta centrs (kopš 1924. gada).

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
2005. gada Rēzeknes domes vēlēšanas

2005. gada Rēzeknes domes vēlēšanas bija Rēzeknes domes vēlēšanas, kas notika 12. martā, 2005. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Rēzeknes domē tika ievēlēti 13 deputāti. Vēlēšanās piedalījās 14 kandidātu saraksti, kas veidoti no 187 kandidātiem. Rēzeknē vēlēšanas notika 13 iecirkņos.

Vēlēšanās visvairāk balsu ieguva partijas "Jaunais Centrs" saraksts (32,59%), bet kopā pilsētas domē iekļuva 9 saraksti. Rēzeknes domes vēlēšanās piedalījās 16 105 vēlētāji jeb 61,59% no balsstiesīgajiem.

2005. gadā 26. maijā Latgales apgabaltiesa par vainīgiem vēlētāju ietekmēšanā un viņu balsu uzpirkšanā par labu „Jaunā Centra” biedriem Igoram Ignatjevam un Irēnai Seikstei Rēzeknes domes vēlēšanās atzina Jāni Krēsliņu un Anfinogenu Goršanovu, piespriežot viņiem 1600 latus un 1040 latus lielus naudas sodus, bet 23. martā Administratīvā rajona tiesa apmierināja vairāk nekā 40 Rēzeknes domes deputātu kandidātu prasību atcelt Rēzeknes domes vēlēšanu rezultātus un 20. aprīlī Centrālā vēlēšanu komisija izsludināja atkārtotas domes vēlēšanas 20. augustā.

Kandidātu saraksti

Ievēlētie deputāti

Atsauces

Ārējās saites 
 Kandidātu saraksti
 Vēlēšanu rezultāti
 Balsotāju aktivitāte

Vēlēšanas 2005
Rēzekne
Frēsundas rūnu akmens

Frēsundas rūnu akmens bija rūnu akmens, kas atradās pie Frēsundas () baznīcas Upsalas lēnes teritorijā Zviedrijas austrumos. Tas uzstādīts pēc 11. gadsimta par godu vikingam Bjērnam (Bjôrn), kas kritis Viruzemē, un ir viens no vecākajiem rakstu avotiem, kurā pieminēta Igaunijas teritorija, proti, Viruzeme — vikingu Virlandi. Rūnas uz akmens bija gravējis rūnu meistars Osmunds Koresons. Teksts uz akmens bija gandrīz vienāds ar to, kas atrodas uz Engbi rūnu akmens, lai gan ir nelielas atšķirības. Mūsdienās šis akmens ir zudis.

Rūnu teksts ar latīņu burtiem (sākas no kreisā stūra un vijas gar akmens malu):

Ārējās saites 
 An English Dictionary of Runic Inscriptions of the Younger Futhark, at the university of Nottingham

Igaunijas vēsture
Zviedrijas vēsture
Rūnu akmeņi
Engbi rūnu akmens

Engbi rūnu akmens ir rūnu akmens, kas atrodas pie Engbi () baznīcas Upsalas lēnes teritorijā Zviedrijas austrumos. Tas uzstādīts pēc 11. gadsimta par godu vikingam Bjērnam (Bjôrn), kas kritis Viruzemē, un ir viens no vecākajiem rakstu avotiem, kurā pieminēta Igaunijas teritorija, proti, Viruzeme — vikingu Virlandi. Rūnas uz akmens ir gravējis rūnu meistars Osmunds Koresons. Teksts uz akmens ir gandrīz vienāds ar to, kas atrodas uz Frēsundas rūnu akmens, lai gan ir nelielas atšķirības.

Rūnu teksts ar latīņu burtiem (sākas no kreisā stūra un vijas gar akmens malu):

Ārējās saites 
 An English Dictionary of Runic Inscriptions of the Younger Futhark, at the university of Nottingham

Igaunijas vēsture
Zviedrijas vēsture
Rūnu akmeņi
Mārkalne

Mārkalne ir ciems Alūksnes novada Mārkalnes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienviddaļā autoceļu V390 un V391 krustojumā  no novada centra Alūksnes un  no Rīgas. Mārkalnē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, tautas nams, bibliotēka, feldšerpunkts, veikals.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Seviljas katedrāle

Seviljas katedrāle () ir Romas katoļu baznīcas dievnams Seviljā, Spānijā. Šī ir lielākā gotiskā katedrāle (un katedrāle vispār) un trešā lielākā baznīca pasaulē. Baznīcas altāris darināts no zelta, tas ir dārgākais pasaulē.

Celtniecība sākta 13. gadsimta sākumā, pabeigta nākamajā gadsimtā. Pēc pabeigšanas tā pārspēja Stambulā esošo Svēto Sofiju kā lielākā katedrāle pasaulē. Baznīca uzcelta bijušās mošejas vietā. Katedrālē apglabāts Kristofors Kolumbs. 104 m augstais baznīcas zvana tornis Giralda ir viens no nozīmīgākajiem pilsētas simboliem.

1987. gadā baznīca kopā ar Alkazaru un Indiju Galveno arhīvu iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. 2007. gada 31. decembrī katedrāle atzīta par vienu no Divpadsmit Spānijas dārgumiem.

Ārējās saites 
 
 

Baznīcas Spānijā
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Spānijā
Divpadsmit Spānijas dārgumi
Okinava (sala)

Okinavas sala ( Okinawa-hontō?, arī 沖縄島 Okinawa-jima; Okinaviešu: 沖縄/うちなー Uchinaa vai 地下/じじ jiji; Kunigami: ふちなー Huchináa) ir lielākā sala Okinavas salu un Nansei salu grupā Japānas teritorijā. Salas izmērs ir 1201,03 kvadrātkilometri un tā atrodas aptuveni 640 km uz dienvidiem no Japānas arhipelāga, tikpat tālu no Ķīnas un 400 km no Taivānas. Lielākā daļa no salas 1,3 miljoniem iedzīvotāju dzīvo tās galvenajā prefektūras pilsētā. Okinavā ir bāzēta lielākā daļa no ASV militārajiem spēkiem Japānā.

Otrā pasaules kara noslēgumā šeit norisnājās kauja par Okinavu starp Japānas un ASV karaspēku.

Atsauces

Ārējās saites 

Japānas salas
Pededze (ciems)

Pededze ir ciems Alūksnes novada Pededzes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā Naumovas strauta krastā pie autoceļa P42  no novada centra Alūksnes un  no Rīgas. Pededzē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bibliotēka, tautas nams, feldšerpunkts, pasts, veikals. Vēsturiski ciems veidojies kā pagasta centrs 8 km no Pededzes upes.

Ārējās saites 

 Pededzes valsts pamatskolas iesvētīšanas video ar valsts prezidenta Kārļa Ulmaņa dalību 1938. gadā
 Jaunāko Ziņu reportāža no valsts prezidenta vizītes Pededzē 1938. gadā

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Konkordijas laukums

Konkordijas (Saskaņas) laukums () ir laukums Parīzē, Francijā. Vairāk nekā 8,6 ha liels, lielākais laukums pilsētā. Atrodas Parīzes 8. apgabalā, pie Elizejas laukiem.

Laukuma projekta autors ir arhitekts Anžs Žaks Gabriels, laukums izveidots 18. gadsimta vidū atklāta astoņstūra formā.

Sākumā nosaukts par Luija XV laukumu, uzstādīta karaļa statuja. Franču revolūcijas laikā Luija XV statuja tika nomainīta pret giljotīnu, laukums pārsaukts par Revolūcijas laukumu.  laukumā tika giljotinēts Luijs XVI. Vēl giljotinēti tikuši arī Marija Antuanete, Grāfiene Dibarī, Žoržs Dantons, Antuāns Lavuazjē, Maksimiljēns Robespjērs, Luijs Antuāns Senžists, Olimpija de Guža un citi.

1795. gadā laukums ieguva pašreizējo nosaukumu, tomēr no 1814. līdz 1826. gadam tā nosaukums bija "Luija XV laukums", pēc tam līdz 1830. gadam — "Luija XVI laukums". 1830. gadā tika atgūts Konkordijas laukuma nosaukums.

Laukuma centrā atrodas 23 m augstais Luksoras obelisks (no Luksoras tempļa), kas bija Ēģiptes dāvana Francijai 19. gadsimtā.

Ārējās saites 

 

Parīze
Korneti

Korneti () ir ciems Alūksnes novada Veclaicenes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā pie autoceļa V381 uz ziemeļiem no Kornetu ezeru virknes  no novada centra Alūksnes un  no Rīgas. Kornetos atrodas pagasta pārvalde, bibliotēka, tautas nams, feldšerpunkts, tūrisma informācijas centrs, novadpētniecības muzejs, veikals. 

No ciema uz rietumiem atrodas Pilskalna ezers, tā ziemeļu daļā atrodas valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis Drusku (Kornetu) pilskalns.

Vēsture 
Apdzīvotā vieta atrodas agrākā Apekalna draudzes novada Korneta muižas (Schreibershof) teritorijā.  
Pēc Otrā pasaules kara Kornetos bija ciema padomes un kolhoza «Veclaicene» centrālais ciemats, kur izbūvēti vairāki infrastruktūras objekti, divas daudzdzīvokļu mājas un «Līvānu» māju kvartāls.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Māriņkalns

Māriņkalns, izloksnē Māriņkols, ir ciems Alūksnes novada Ziemera pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta rietumu daļā autoceļu V383 un V384 krustojumā  no novada centra Alūksnes un  no Rīgas. Māriņkalnā atrodas pagasta pārvalde, Ziemeru pamatskola, bibliotēka, tautas nams, ģimenes ārsta prakse, pasts, veikals. Apdzīvotā vieta veidojusies kā pagasta centrs; izaugusi pēckara gados kā kolhoza «Straume» ciemats.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Dānijas kroņprincis Frederiks

Dānijas kroņprincis Frederiks (; dzimis ), pilnajā vārdā Frederiks Andre Henriks Kristians (Frederik André Henrik Christian), ir pašreizējās Dānijas karalienes Margrētes II un viņas vīra Henrika pirmais dēls un Dānijas troņa troņmantnieks.

Studējis politoloģiju Orhūsā un Hārvardā. Ir izgājis militāro apmācību. 2004. gadā apprecējies ar austrāliešu mārketinga konsultanti Mēriju, ar kuru iepazinies  laikā. Frederiks kopš 2009. gada ir SOK loceklis.

Ārējās saites 
 
 

1968. gadā dzimušie
Dānijas cilvēki
Dānijas karaliskā vara
Triju Zvaigžņu ordeņa lielkrusta komandieri
Ar Krizantēmas ordeni apbalvotie
Džeimss Horners

Džeimss Rojs Horners (, dzimis , miris ) bija amerikāņu komponists un diriģents, filmu oriģinālmūzikas autors un aranžētājs. Desmit reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai, no kurām balvu ieguvis divas reizes — par labāko oriģinālmūziku ("Titāniks", 1997) un par labāko dziesmu (dziesmu My Heart Will Go On no filmas "Titāniks", apbalvots kopā ar dziesmas teksta autoru Villu Dženingsu). Par mūziku šai filmai un dziesmu saņēmis arī divas Zelta globusa balvas un trīs Grammy balvas. Kopumā savas karjeras laikā ieguvis 12 Grammy balvas.

2015. gada 22. jūnijā Horners gāja bojā, pilotējot savu nelielo turbodzinēja lidmašīnu. Tā avarēja Lospadres nacionālā meža teritorijā, netālu no Santabarbaras. Horners lidmašīnā atradās viens.

Darbi kinomūzikas žanrā 
Hornera radošā darbība bija 37 gadu garumā (1978—2015). Viņš ir komponējis mūziku vairāk nekā 100 filmām. Starp viņa nozīmīgākajiem darbiem ir mūzika filmām:
 Something Wicked This Way Comes (1983)
 Krull (1983)
 Cocoon (1985)
 "Svešie" (Aliens, 1986)
 "Amerikāņu aste" (An American Tail, 1986)
 "Brīnumu lauks" (Field of Dreams, 1989)
 "Mīļā, es samazināju bērnus!" (Honey, I Shrunk the Kids, 1989)
 "Slava" (Glory, 1989)
 "Amerikāņu aste: Feivels dodas uz rietumiem" (An American Tail: Fievel Goes West, 1991)
 "Patriotu spēles" (Patriot Games, 1992)
 "Pelikānu lieta" (The Pelican Brief, 1993)
 "Reālie draudi" (Clear and Present Danger, 1994)
 "Rudens leģendas" (Legends of the Fall, 1994)
 "Kaspers" (Casper, 1995)
 "Drošsirdis" (Braveheart, 1995)
 "Apollo 13" (1995)
 "Izpirkums" (Ransom, 1996)
 "Drosme liesmās" (Courage Under Fire, 1996)
 "Titāniks" (1997)
 "Zorro maska" (The Mask of Zorro, 1998)
 "Katastrofa" (Deep Impact, 1998)
 "Absolūtā vētra" (The Perfect Storm, 2000)
 "Kā Grinčs nozaga Ziemassvētkus" (How the Grinch Stole Christmas, 2000)
 "Brīnišķais prāts" (A Beautiful Mind, 2001)
 "Smilšu un miglas nams" (House of Sand and Fog, 2003)
 "Troja" (Troy, 2004)
 "Lidojuma plāns" (Flightplan, 2005)
 The New World (2005)
 "Spaidervika hronikas" (The Spiderwick Chronicles, 2008)
 "Avatars" (2009)
 "Karatē puika" (The Karate Kid, 2010)
 "Apbrīnojamais Zirnekļcilvēks" (The Amazing Spider-Man, 2012)

Atsauces

Ārējās saites 

1953. gadā dzimušie
Kalifornijā dzimušie
2015. gadā mirušie
Amerikāņu komponisti
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji komponisti
Zelta globusa balvas ieguvēji
Grammy balvas ieguvēji
Aviokatastrofās bojā gājušie
Ģikši

Ģikši ir ciems Cēsu novada Amatas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā autoceļu P31 un V315 krustojumā  no novada centra Cēsīm un  no Rīgas. Ciema rietumu daļā tek Gaidenes upe. Ģikšos atrodas pagasta pārvalde, Amatas pamatskola, bērnudārzs, bibliotēka, kultūras nams, pasts, veikals.

Atsauces 

Latvijas pagastu centri
Finanšu un kapitāla tirgus komisija

Finanšu un kapitāla tirgus komisija (FKTK) ir valsts iestāde, kas pārrauga un regulē Latvijas banku, krājaizdevēju sabiedrību, apdrošināšanas sabiedrību un apdrošināšanas starpnieku, finanšu instrumentu tirgus dalībnieku, privāto pensiju fondu, maksājumu iestāžu un elektroniskās naudas iestāžu darbību. Kopumā Finanšu un kapitāla tirgus komisija uzrauga vairāk nekā 300 finanšu sektora dalībnieku. Komisijas pārraudzībā esošo tirgus dalībnieku aktīvu apjoms ir vairāk nekā 30 miljardi eiro.

FKTK vēsture 
2000. gada 1. jūnijā LR Saeima pieņēma Finanšu un kapitāla tirgus komisijas likumu. Gada beigās, 2000. gada 26. oktobrī Latvijas Republikas Saeima par FKTK padomes priekšsēdētāju iecēla Uldi Cērpu, bet par priekšsēdētāja vietnieku — Jāni Brazovski. 2001. gada 5. maijā FKTK padomes locekļu amatos iecēla Ludmilu Vojevodu un Gvido Romeiko. Darbu FKTK sāka 2001. gada 1. jūlijā.

FKTK vadība 
2000. gada 26. oktobrī Latvijas Republikas Saeima par FKTK padomes priekšsēdētāju iecēla Uldi Cērpu, kurš komisijas darbu vadīja līdz 2008. gada 24. aprīlim.

No 2008. gada 25. oktobra līdz 2011. gada 8. decembrim Komisijas darbu vadīja Irēna Krūmane.

No 2012. gada 12. janvāra līdz 2016. gada 28. janvārim FKTK darbu vadīja Kristaps Zakulis.

No 2016. gada 11. februāra līdz 2019. gada 15. jūlijam FKTK darbu vadīja Pēters Putniņš.

Kopš 2019. gada 24. oktobra FKTK priekšsēdētāja ir Santa Purgaile.

Lēmumi 

 2011. gada 21. novembrī sakarā ar konstatētu līdzekļu iztrūkumu FKTK apturēja Latvijas Krājbankas darbību.
 2013. gada 17. jūnijā ar FKTK lēmumu ir anulētas AAS "Balva" apdrošināšanas licences.
 2013. gada 28. oktobrī pēc "GE Money Bank" lūguma FKTK anulēja licenci kredītiestādes darbībai.

Atsauces

Skatīt arī 
 Apdrošināšana
 Apdrošinātājs
 Bankas

Ārējās saites 
 Finanšu un kapitāla tirgus komisija 
 FKTK Klientu skola 
 Apdrošināto aizsardzības fonds (AAF) 
 Latvijas Noguldījumu garantiju fonds 

Apdrošināšana
Latvijas valsts iestādes
Latvijas saimniecība
Finanšu pakalpojumu uzņēmumi
Finanšu pārskati