joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Gatis Čakšs

Gatis Čakšs (dzimis  Līvānos) ir latviešu vieglatlēts, startē šķēpa mešanā. 2014. gada Pasaules čempions junioriem. Personisko rekordu 87,57 m uzstādījis 2021. gadā Austrijas pilsētā Eizenštatē.

G. Čakša treneris ir Andrejs Vaivads. Beidzis Murjāņu sporta ģimnāziju un Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmiju.

Pēc uzvaras 2014. gada Pasaules čempionātā junioriem G. Čakšs pretendēja uz uzlecošās zvaigznes balvu Latvijas Gada balvā sportā 2014, tomēr piekāpās Aļonai Ostapenko.

Piedalījās 2018. gada Eiropas čempionātā un 2019. gada Pasaules čempionātā pieaugušajiem, abos nepārvarot kvalifikāciju un ieņemot attiecīgi 13. un 21. vietu. Divreiz uzvarējis Latvijas čempionātā — 2019. gadā Ogrē un 2020. gadā Jelgavā.

G. Čakša 2021. gada jūnijā uzstādītais personiskais rekords (87,57 m Austrijas pilsētā Eizenštatē) ir otrais visu laiku labākais Latvijas vieglatlētikas vēsturē, atpaliekot tikai no Latvijas rekordista Vadima Vasiļevska, kā arī uzstādīšanas brīdī ierindoja sportistu ceturtajā vietā 2021. gada pasaules rangā.

Personiskie rekordi

Atsauces

Ārējās saites 

 LVS profils

1995. gadā dzimušie
Līvānos dzimušie
Latvijas vieglatlēti
Šķēpa metēji
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Franks Kesjē

Franks Janiks Kesjē (; dzimis ) ir Kotdivuāras futbolists, kas spēlē pussarga pozīcijā, Kotdivuāras izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Kesjē pārstāv Spānijas La Liga komandu Barcelona.

Karjera 
Jauniešu vecumā spēlējis Abidžanas komandā Stella Club. 2015. gada janvārī pievienojās Itālijas klubam Bergamo "Atalanta". 2015.—2016. gada sezonā tika izīrēts B sērijas klubam Cesena. Pēc sezonas atgriezās Atalanta, debitējot A sērijā 2016. gada augustā. 2017. gada jūnijā pārgāja uz citu A sērijas klubu AC Milan. Līgums paredzēja divu gadu īri ar pienākumu izpirkt. 2022. gadā ar Milan komandu uzvarējis A sērijā. 2022. gada jūlijā noslēdzis četru gadu līgumu ar La Liga komandu Barcelona.

Spēlējis Kotdivuāras U-17 un U-20 izlasēs. Piedalījies 2013. gada FIFA U-17 Pasaules kausā. 2014. gada septembrī 17 gadu vecumā debitējis Kotdivuāras izlasē spēlē pret Sjerraleoni. Izlases rindās piedalījies 2017. un 2019. gada Āfrikas Nāciju kausa finālturnīros.

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Kotdivuāras futbolisti
Kotdivuāras izlases futbolisti
Bergamo "Atalanta" spēlētāji
AC Milan spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Kananga

Kananga () ir pilsēta Kongo Demokrātiskajā Republikā, Rietumkaisai provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 1 127 704 iedzīvotāji.

Ārējās saites 

Kongo DR pilsētas
Kumamoto

Kumamoto (, Kumamoto, ) ir ar valdības rīkojumu noteikta pilsēta Japānas dienvidos, Kumamoto prefektūras administratīvais centrs. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 739 tūkstoši iedzīvotāju. Kumamoto atrodas Kjusju salas centrālajā daļā. Lai arī Kumamoto robežojas ar Fukuokas—Kitakjusju aglomerāciju, tā tajā tomēr oficiāli neietilpst.

Vēsture 

Ap 1600. gadu apdzīvota vieta izveidojās pie Kumamoto pils, kuru uzcēla daimjo Kato Kijamasa. No 1633. gada pēc sjoguna Tokugavas Iejasu vēlmes šeit sāka valdīt Hosokavas klans. Edo laikmetā Kumamoto attīstījās kā tirdzniecības centrs. 1877. gadā šī bija viena no Sacumas klana sacelšanās vietām, Kumamoto pils cieta ugunsgrēkā, kā rezultātā daļēji tika nopostīta. 1960. gadā Kumamoto pils tika atjaunota, tā tagad ir iekļauta Japānas nacionālo dārgumu sarakstā, kā arī kļuvusi par pilsētas simbolu.

2016. gadā no 14. līdz 16. aprīlim Kumamoto cieta vairāku pazemes grūdienu rezultātā. Visstiprākā zemestrīce bija 16. aprīļa rītā (7,1 magnitūda). Šīs zemestrīču sērijas laikā stipri cieta Kumamoto pils.

Ģeogrāfija 

Kumamoto atrodas Kjusju salas centrālajā daļā, pie Ariakes līča, kur tajā ietek Sirakavas un Midorikavas upes. 110 km uz ziemeļiem atrodas Fukuokas pilsēta, bet 180 km uz dienvidiem atrodas Kagosima. Pilsētas platība ir 389,54 km², kas ir 5,3% no Kumamoto prefektūras platības. Lai arī Kumamoto robežojas ar Fukuokas—Kitakjusju aglomerāciju, tā tajā tomēr oficiāli neietilpst.

Vidējā gada gaisa temperatūra ir +16,9 °C. Visaukstākais mēnesis ir janvāris, kad vidējā temperatūra ir +5,7 °C, bet vissiltākais mēnesis ir augusts, kad ir +28,2 °C. Vidējais gada nokrišņu daudzums ir 1990 mm. Visvairāk nokrišņu ir jūnijā un jūlijā (abos mēnešos katrā vidēji 400 mm). Vissausākie mēneši ir decembris (50 mm) un janvāris (60 mm).

Administratīvais iedalījums 
Kumamoto administratīvi sīkāk dalās piecās apkaimēs: rietumu, ziemeļu, dienvidu, austrumu apkaimē, kā arī čuo apkaimē.

Iedzīvotāji 
 Kumamoto dzīvoja  cilvēku, kas ir aptuveni 43% no Kumamoto prefektūras kopējā iedzīvotāju skaita.

Saimniecība 
Kumamoto ir attīstīta tekstilrūpniecība un elektrisko iekārtu ražošana. Kopš 2011. gada marta cauri Kumamoto iet ātrvilciena Shinkansen maršruts. Uz austrumiem no pilsētas atrodas starptautiskā Kumamoto lidosta. Tā kā Ariakes līcis, kuras krastos atrodas Kumamoto, ir ļoti sekls, tad osta ir izbūvēta uz mākslīgi izveidotas salas Sinminato, mazliet tālāk no krasta. Prāmju satiksme Kumamoto savieno ar līcim otrajā pusē esošo Minamisimabaras pilsētu.

Kultūra 
Kumamoto atrodas daimjo Hosokavas Tadatosi un Mijamoto Musasi kapenes, kā arī Maekavas Kunio projektētais mākslas muzejs (atvērts 1979. gadā).

Sports 
Kumamoto stadions bija viens no 2019. gada Pasaules kausa regbijā stadioniem.

Atsauces

Ārējās saites 

Japānas pilsētas
Chongfu Shiyong Shiyan Hangtian Qi

Chongfu Shiyong Shiyan Hangtian Qi jeb CSSHQ ( — "Atkārtoti lietojams eksperimentāls kosmosa kuģis") bija Ķīnas nepilotējams daudzkārt izmantojams kosmosa kuģis. Tas orbītā tika palaists 2020. gada 4. septembrī, un pēc divām dienām atgriezās uz zemes. Kosmosa nozares novērotāji Ķīnā un ārpus tās šo kosmosa kuģi uzskata par spārnotu kosmisko lidmašīnu jeb kosmoplānu. Pēc neapstiprinātām ziņām tas varētu būt projekta Shenlong daļa.

Par daudzkārt izmantojama kosmosa kuģa palaišanu pēc starta paziņoja valstij piederošā Ķīnas Aerokosmiskā zinātnes un tehnoloģiju korporācija (CASC). Ne CASC, ne Ķīnas plašsaziņas līdzekļi neziņoja par lidojuma starta laiku. Ķīnas amatpersonas arī nepublicēja nevienu raķetes vai tās slepenās kravas fotogrāfiju. Tika paziņots, ka tā nosaukums ir Chongfu Shiyong Shiyan Hangtian Qi ("Atkārtoti lietojams eksperimentāls kosmosa kuģis"), kas veiks eksperimentus orbītā un pēc kāda laika nolaidīsies uz zemes.

Kosmosa kuģa slepenais raksturs un tā misija norādīja uz militāru raksturu. Daži analītiķi salīdzināja kosmosa kuģi ar ASV Gaisa spēku vairākkārt izmantojamo X-37B kosmoplānu. Novērtējot nesējraķetes celtspēju, tā masa ir aptuveni 8,5 tonnas.

Valstij piederošā ziņu aģentūra Xinhua 2017. gadā ziņoja, ka Ķīna plāno 2020. gadā palaist atkārtoti izmantojamu kosmosa kuģi, kas paredzēts, lai "ielidotu debesīs kā lidmašīna.” Toreiz tika piebilsts, ka jaunā kosmiskā lidmašīna varēs orbītā nogādāt cilvēkus vai kravas un atgriezties uz Zemes.

Lidojuma gaita 
Kosmosa kuģis tika palaists  07:30 UTCar nesējraķeti Chang Zheng 2F no Dzjucjuaņas pavadoņu palaišanas centra.

ASV armijas pavadoņu novērošanas staciju tīkls atklāja slepeno Ķīnas kosmosa kuģi orbītā, kuras augstums bija no 332 līdz 348 kilometri un orbītas slīpums pret ekvatoru — 50,2 grādi. Analītiķi, kas novērtēja kosmiskā aparāta orbitālos datus, aprēķināja, ka tas tika palaists aptuveni 07:30 UTC.

6. septembrī Ķīnas plašsaziņas līdzekļi paziņoja, ka kosmosa kuģis ir nolaidies, neprecizējot vietu un laiku. Rietumu analītiķi, to skaitā Džonatans Makdovels, secināja, ka CSSHQ nolaidās aptuveni 02:00 UTC uz izsusējušā sālsezera Lopnūra gultnes ierīkotā skrejceļa numur 05.

ASV kosmosa novērošanas katalogā tika pievienots jauns objekts, kas apzīmēts kā NORAD ID 46395 (COSPAR ID 2020-063G) un sasaistīts ar Chang Zheng 2F startu. Tā orbītas parametri bija līdzīgi CSSHQ. Ķīna nav ziņojusi par šo objektu. Analītiķi secināja, ka objekts ticis palaists brīvā lidojumā divus orbītas apriņķojumus pirms kosmosa kuģa nolaišanās.

Atsauces

Ārējās saites 
 Chongfu Shiyong Shiyan Hangtian Qi (CSSHQ) Gunter Dirk Krebs

Ķīnas kosmonautika
Kosmoplāni
Televisa

Televisa (pilnais nosaukums Grupo Televisa, S.A.B.) ir Meksikas mediju kompānija, lielākā no spāņu valodā strādājošajām pasaules mediju kompānijām. Tā tika izveidota 1973. gadā. Uzņēmuma galvenā mītne atrodas Mehiko.

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

Televīzijas kanāli
Meksikas uzņēmumi
Sestās koalīcijas karš

Sestās koalīcijas karš () bija daļa no Eiropas valstu koalīcijas kariem pret Francijas impēriju. Sestajā koalīcijā pret Napoleona vadīto armiju 1813. gadā iesaistījās Austrijas impērija, Apvienotā Karaliste, Krievijas impērija, Portugāles karaliste, Prūsijas karaliste, Spānijas karaliste, Sicīlijas karaliste, Sardīnijas karaliste un Zviedrijas karaliste. 
Francijas impērijas pusē karoja tās vasaļvalstis Varšavas hercogiste, Itālijas karaliste, Neapoles karaliste, kā arī Reinas konfederācija un Dānijas karaliste.

Pēc Napoleona armijas sakāves Krievijas karagājienā Prūsijas karalis 1812. gada decembrī noslēdza Tauraģes konvenciju ar Krieviju un pātrauca savienību ar Franciju, bet 1813. gada februārī noslēdza savienību ar Krievijas imperatoru.
1813. gada 3. martā Zviedrija noslēdza koalīciju ar Apvienoto Karalisti, 17. martā Prūsijas karalis pieeteica karu Francijai. Jūnijā Apvienotā Karaliste un Zviedrija, bet augustā arī Austrijas impērija pievienojās Krievijas un Prūsijas koalīcijai.
 
Pēc zaudētās Leipcigas kaujas 1813. gada 16. oktobrī koalīcijai pievienojās sakautās Reinas konfederācijas valstis. Pēc zaudētajām kaujām Napoleons atkāpās uz Parīzi, kur 1814. gada aprīlī atteicās no troņa un tika nometināts Elbas salā Vidusjūrā. 
Eiropas valstu attiecību sakārtošanai tika sasaukts Vīnes kongress (1814—1815).

Ārējās saites
Šmakovkas muzejs

Šmakovkas muzejs ir muzejs Daugavpilī, Rīgas ielā 22a. Lielākais un modernākais kandžas vēsturei un ražošanai veltītais muzejs Latvijā.

Muzejā parādīta Latgales kandžas jeb šmakovkas ražošana, tostarp gan autentiskas, gan mūsdienīgas ražošanas iekārtas. Muzejs piedāvā arī ieskatu Latgales vēsturē un brīdina par alkoholisma sekām.

Izveide 
Muzeju izveidoja pēc Latgales Reģiona attīstības aģentūras idejas Daugavpils pilsētas pašvaldības Tūrisma attīstības un informācijas aģentūras paspārnē ar Daugavpils domes finansiālo atbalstu, pateicoties pārrobežu sadarbības programmas projektam Museum Gateway. Šmakovkas muzeja izveide ir viens no projekta pasākumiem, kura mērķis ir šo dzērienu padarīt par pasaulē atpazīstamu Latgales kulinārā mantojuma produktu.

Ekspozīcijas veidošanā piedalījās apkārtnes iedzīvotāji, kuri dāvināja dažādas ar šmakovkas darīšanu saistītus priekšmetus, un šobrīd muzejā apskatāmas lielākas un mazākas ierīces, trauki, caurulītes, mērinstrumenti, glāzes un citu piederumu.

Muzejā apskatāmi vairāk nekā 200 dažādi eksponāti, no kuriem senākais eksponāts datēts ar 1890. gadu.

Ekspozīcijas telpas 
Muzejam pavisam ir trīs zāles ar kopējo platību 290 m2.

Mazā zāle 
 Šmakovkas pirmsākumi;
 Baznīcu kalna makets;
 Alkoholisko dzērienu ietekme uz cilvēka veselību.

Lielā zāle 
 Šmakovkas tradicionālā gatavošana un pasniegšana;
 Konspirācija 20. gadsimta laikā;
 Šmakovkas ceļš Latgalē mūsdienās.

Sarkanā zāle 
 Modernais ražošanas cikls no maizes līdz destilātam, izmantojot autentiskās iekārtas no Čehijas, Itālijas un Vācijas;
 Ieskats šmakovkas realizācijā pēc pudeļu mazgāšanas, izžāvēšanas, iepildīšanas un aizskrūvēšanas;
 Ieskats laboratorijas mērinstrumentos.

Ekskursijas iespējas 
Muzeja apmeklētājiem ir pieejami bezmaksas audiogidi sešās valodās — latviešu, latgaliešu, krievu, angļu, vācu un lietuviešu. Tiek piedāvāti arī gida pakalpojumi trijās valodās, kur tiek stāstīts par Latgales vēsturi, dzēriena pagatavošanas receptēm un rūpnieciskajām iekārtām.

Muzeja apmeklētājiem tiek piedāvāta arī šmakovkas dzēriena degustācija un iespēja iegādāties suvenīrus ar muzeja simboliku.

Muzejā rīkotie pasākumi 

 Akcijas cena katrā mēneša pirmajā svētdienā;
 Ikgadējā muzeju nakts;
 Šmakovkas dzimšanas diena;
 Vecpuišu un vecmeitu ballītes;
 Kvests „Reiz Šmak.OFF.kas muzejā”;
 Latgaliešu filmu pirmizrādes;
 un citi pasākumi.

Atsauces 

Daugavpils
Muzeji Latvijā
Septītās koalīcijas karš (1815)

Septītās koalīcijas karš jeb Simts dienas () bija daļa no Eiropas valstu koalīcijas kariem pret Francijas impēriju no Napoleona atgriešanās no nometinājuma Elbas salā 1815. gada 1. martā līdz sakāvei Vaterlo kaujā 22. jūnijā.

Septītajā koalīcijā pret Napoleona vadīto armiju 1815. gadā iesaistījās Apvienotā Karaliste, Austrijas impērija, Prūsijas karaliste, Krievijas impērija, Portugāles karaliste, Spānijas karaliste, Sicīlijas karaliste, Sardīnijas karaliste, Dānijas karaliste un Zviedrijas karaliste, kā arī bijušās Reinas konfederācijas valstis.
Francijas impērijas pusē karoja tās vasaļvalsts Neapoles karaliste.

1. martā Napoleons ieradās Antibā un pa t.s. Napoleona ceļu (Route Napoléon) šķērsoja Alpu priekškalnes un drīz sasniedza Grenobles pilsētu, kurā viņa pusē pārgāja viss garnizons. Pēc Lionas ieņemšanas Napoleons sevi atkal paslusināja par Francijas ķeizaru.

1815. gada 25. martā Vīnes kongresā Apvienotā Karaliste, Austrijas impērija, Prūsijas karaliste, Krievijas impērija noslēdza jaunu koalīciju pret Napoleonu.
15. jūnijā Napoleons pārgāja Francijas robežu un iegāja tālaika Nīderlandes karalistes teritorijā, kur bija sapulcināta liela britu-nīderlandiešu armija hercoga Velingtona vadībā un prūšu armija ģenerālfeldmašala fon Blihera (Gebhard Leberecht von Blücher) vadībā. Vaterlo kaujas laukā 1815. gada 18. jūnijā Napoleons uzbruka Velingtona armijai, kas izturēja franču uzbrukumu līdz prūšu armijas pienākšanai.
Austriešu un krievu armijas ieradās jau pēc Napoleona sakāves.

22. jūnijā Napoleons Parīzē atteicās no troņa par labu savam dēlam Napoleonam II un 29. jūnijā ieradās Rošforas ostā, kur viņu apcietināja britu kara flote un nometināja Svētās Helēnas salā, kur viņš mira 1821. gadā.

Atsauces 
 
Francijas vēsture
Lielbritānijas vēsture
Elkupīte

Elkupīte (arī Brūnupe, Elkupe)  ir Bārtas labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā uz dienvidiem no Bārtas.

Tek dienvidrietumu - rietumu virzienā, paralēli autoceļam V1218 (Bārta–Kalēti–Gramzda), lejtecē - P113 (Grobiņa—Bārta—Rucava). Ietek Bartā pie Plostagala.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Grobiņas novada upes
Bārtas pietekas
Bārtas pagasts
Gravas upe

Gravas upe  ir Vārtājas labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā uz austrumiem no Bārtas. Tek dienvidaustrumu virzienā, ietek Vārtājā pie Žāžu kapiem.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Vārtājas pietekas
Bārtas pagasts
Kārklupe (Bārtas pieteka)

Kārklupe (arī Kārklupis)  ir Bārtas labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā uz rietumiem no Bārtas.

Izveidojas, satekot Poļu grāvim (no labās) un Puļķupei (no kreisās). Ļoti līkumojot tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Bārtā mežainā apvidū.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Grobiņas novada upes
Bārtas pietekas
Bārtas pagasts
Melnupe (Puļķupes pieteka)

Melnupe  ir Puļķupes labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā pie Bārtas. Tek dienvidrietumu viezienā. Vidustecē to šķērso valsts autoceļš P113 (Grobiņa—Bārta—Rucava). Ietek Puļķupē pie Remesu mājām.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Grobiņas novada upes
Bārtas pagasts
Nullenes grāvis

Nullenes grāvis (arī Knīpupe)  ir Ķīburu strauta kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā uz ziemeļiem no Bārtas.

Tek rietumu - dienvidrietumu virzienā mežainā apvidū. Ietek Ķīburu strautā augšpus Ķīburiem.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Grobiņas novada upes
Bārtas pagasts
Poļu grāvis (Kārklupes pieteka)

Poļu grāvis  ir Kārklupes labā satekupe Dienvidkurzemes novadā uz rietumiem no Bārtas. Tek dienvidrietumu virzienā. Pie Kārklupju mājām izveido Kārklupi, satekot ar Puļķupi no kreisās puses.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Grobiņas novada upes
Bārtas pagasts
Puļķupe

Puļķupe (arī Puļķupīte, Putkupe)  ir Kārklupes kreisā satekupe Dienvidkurzemes novadā. Dažkārt Puļķupi uzskata par Kārklupes augšteci.

Iztek no Paltu purva. Tek dienvidrietumu virzienā. Pie Kārklupju mājām izveido Kārklupi, satekot ar Poļu grāvi no labās puses. Lielākā pieteka - Melnupe. Upe šķērso valsts autoceļus V1223 (Bārta–Krūte) un P113 (Grobiņa—Bārta—Rucava). Puļķupes krastos atrodas Bārta.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Grobiņas novada upes
Bārtas pagasts
Vilkupe (Bārtas pieteka)

Vilkupe ir Bārtas labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā uz rietumiem no Bārtas.

Iztece no purvaina apvidus, netālu no valsts autoceļa P113 (Grobiņa—Bārta—Rucava). Tek dienvidrietumu virzienā, mežainā apvidū. Ietek Bārtā pie kempinga "Ods".

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Grobiņas novada upes
Bārtas pietekas
Bārtas pagasts
Zvirgzdupe (Ķīburu strauta pieteka)

Zvirgzdupe  ir Ķīburu strauta kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā uz ziemeļrietumiem no Bārtas.

Tek rietumu virzienā mežainā apvidū. Vidustecē šķērso valsts autoceļu P113 (Grobiņa—Bārta—Rucava). Ietek Ķīburu strautā lejpus Ķīburiem.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Grobiņas novada upes
Nīcas novada upes
Bārtas pagasts
2000. gada ASV prezidenta vēlēšanas

2000. gada ASV prezidenta vēlēšanas bija 54. ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika 2000. gada 7. novembrī. Tajās ievēlēja ASV prezidentu Džordžu V. Bušu un viceprezidentu Diku Čeiniju

Džordžs Bušs bija pirmais prezidents, kopš Bendžamina Herisona 1888. gadā, kurš uzvarēja vēlēšanās, saņemot mazāk balsu nekā viņa pretinieks.

Kandidātu izvirzīšana 
Republikāņu partija nominēja Džordžu V. Bušu, kā viņu prezidenta amata kandidātu. Viņš ir bijušā prezidenta Džordža H. V. Buša dēls.

Demokrātiskā partija bez nekādas nopietnas opozīcijas nominēja tābrīža ASV viceprezidentu Elu Goru. Viņš izvēlējās Konektikutas senatoru Džo Lībermanu, kā viņa viceprezidenta amata kandidātu.

Atsauces

Ārējās saites 

2000. gads
ASV
Vēlēšanas
2004. gada ASV prezidenta vēlēšanas

2004. gada ASV prezidenta vēlēšanas bija 55. ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika 2004. gada 2. novembrī. Vēlēšanās uz otro termiņu tika ievēlēts Džordžs V. Bušs ASV Prezidenta amatā un Diks Čeinijs viceprezidenta amatā.

Kandidātu izvirzīšana 
Republikāņu partija nominēja toreizējo prezidentu Džordžu V. Bušu. Džordžam V. Bušam nestājās pretī nekāda nopietna opozīcija.

Demokrātu partijas nominācijai pieteicās 9 kandidāti. Džons Kerijs uzvarēja nomināciju un izvēlējas Džonu Edvardsu — Ziemeļkarolīnas senatoru, kā viņa viceprezidenta kandidātu.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2004. gads
ASV
Vēlēšanas
Ronalds Makdonalds

Ronalds Džons Makdonalds (; dzimis , miris ) bija kanādiešu vieglatlēts, garo distanču skrējējs. 1898. gadā uzvarēja otrajā Bostonas maratonā. Piedalījies arī 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Biogrāfija 
Makdonalds ir dzimis Freizersgrantā, Antigošas apgabalā, Jaunskotijā. Viņa tēvs nomira jūrā, kad Makdonaldam bija divpadsmit gadi, pēc tam viņa māte ar ģimeni pārcēlās uz Kembridžportu, Masačūsetsā, kur dzīvoja radinieki. 1897. gadā viņš iestājās Bostonas koledžā kā īpašs students.

1898. gada 19. aprīlī viņš bija viens no 25 sportistiem, kas startēja Bostonas maratonā. Šis bija pirmais maratons, kurā viņš startēja. Viņa rezultāts maratonā bija 2 stundas un 42 minūtes un viņš bija ātrākais no 15 finišētājiem maratonā.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš pārstāvēja Kanādu un startēja maratona skriešanas disciplīnā. Viņš bija viens no 7 finišētājiem šajās sacensībās, taču precīzs viņa rezultāts nav zināms.

1901. gadā viņš atkal startēja Bostonas maratonā. Taču šoreiz viņš izstājās no maratona krampju dēļ. 1902. gadā viņš atgriezās Bostonas maratonā, arī šoreiz viņam nācās izstāties no sacensībām.

Makdonalds 1901. gadā atgriezās Jaunskotijā, kur iestājās Svētā Franciska Ksavjēra Universitātē, Antigonišā. Turp viņš uzvarēja vairākās sacensībās, uzstādot vairākus Kanādas un pasaules rekordus. 1902. gadā viņš organizēja pirmās iekštelpu sacensības Kanādas austrumos. Tajās viņš uzvarēja 3 jūdžu (4,8 km) skrējienā, ar laiku 15:38, kas bija jauns Kanādas rekords iekštelpās. 1903. gadā viņš 5 jūdžu (8,0 km) skrējienā pārspēja 1899. gada Bostonas maratona uzvarētāju Lorensu Brignoliju. Vēlāk, tajā pašā gadā, viņš iestājās Tuftsas Medicīnas koledžas medicīnas skolā, kuru pabeidza 1907. gadā.

1909. gada 18. augustā viņš startēja savā pēdējā maratona distancē Sentdžonsā, Ņūfaundlendā. Šajā maratonā viņš ieguva pirmo vietu ar laiku 3:07:50.

Makdonals 30 gadus dzīvoja un strādāja Portu pussalā. 1913. gadā viņš apprecējās ar Adu Pjereju no Sentdžordžesas, Ņūfaundlendas, un viņiem bija pieci bērni. 1938. gadā viņš kopā ar ģimeni atgriezās Antigonišā, lai dotos pensijā; diabēta dēļ viņš bija ieguvis lieku svaru, un viņa veselība bija pasliktinājusies. 1942. gadā viņš pārcieta smagu insultu; pēc pieciem gadiem viņš nomira Antigonišā.

1979. gadā viņš tika uzņemts Jaunskotijas slavas zālē.

Atsauces

Ārējās saites 
 Ronalds Makdonalds (SOK profils) 
 Ronalds Makdonalds (Olympedia.org) 
 Ronalds Makdonalds (Sports Reference profils) 

1874. gadā dzimušie
1947. gadā mirušie
Kanādas vieglatlēti
Kanādas sportisti 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Vieglatlēti 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Akmiņupe (upe)

Akmiņupe (arī Akmeņupe, Akmeņupīte)  ir Dvietes labā krasta pieteka Augšdaugavas novada Bebrenes pagastā.

Iztece pie Bružuku kalna. Tek ziemeļu virzienā. Lielākā pieteka  - Žogeru upīte. Ietek Dvietē uz ziemeļaustrumiem no Bebrenes, dabas parka Dvietes paliene teritorijā. Lejtecē upi šķērso valsts autoceļš P72 (Ilūkste (Virsaiši)—Bebrene—Birži). Ierīkota Akmiņupes dabas taka.

Atsauces 

Augšdaugavas novada upes
Bebrenes pagasts
Ilūkstes novada upes
Bērzupīte (Pīkstulītes pieteka)

Bērzupīte  ir Pīkstulītes kreisā krasta pieteka Augšdaugavas novada Bebrenes pagastā uz ziemeļaustrumiem no Bebrenes. Tek dienvidu-dievidrietumu virzienā. Ietek Pīkstulītē augšpus Pulkstenīšu mājām.

Atsauces 

Augšdaugavas novada upes
Bebrenes pagasts
Ilūkstes novada upes
Biķernieku upe

Biķernieku upe  ir Nemunas baseina Ugras labā satekupe Augšdaugavas novadā.

Iztece uz dienvidiem no Ilzes, kur šķērso valsts autoceļu V702 (Ilūkste–Ilze–Vitkušķi). Tek dienvidrietumu virzienā. Netālu no valsts autoceļa P70 (Svente—Lietuvas robeža (Subate)), satekot ar Jermulišku upi, izveido Ugru.

Atsauces 

Augšdaugavas novada upes
Bebrenes pagasts
Eglaines pagasts
Ilūkstes novada upes
1996. gada ASV prezidenta vēlēšanas

1996. gada ASV prezidenta vēlēšanas bija 53. ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika 1996. gada 5. novembrī. Šajās vēlēšanās uzvarēja Bills Klintons.

Kandidātu izvirzīšana

Atsauces 

1996. gads
ASV
Vēlēšanas
Dzirnavu upīte (Patstaunes pieteka)

Dzirnavu upīte  ir Patstaunes labā krasta pieteka Augšdaugavas novada Bebrenes pagastā. Tek ziemeļaustrumu virzienā cauri Bebrenes ciemam. Ietek Patstaunē pie dabas parka Dvietes paliene robežas.  Upīti Bebrenē šķērso valsts autoceļš P72 (Ilūkste (Virsaiši)—Bebrene—Birži).

Atsauces 

Augšdaugavas novada upes
Bebrenes pagasts
Ilūkstes novada upes
Inga Goldberga

Inga Goldberga (dzimusi ) ir latviešu attīstības plānotāja, mārketinga speciāliste un politiķe. Bijusi 13. Saeimas deputāte, pārstāv partiju "Saskaņa". Iepriekš bijusi Daugavpils pilsētas domes izpilddirektore.

Biogrāfija 
1990. gadā absolvējusi Rīgas Tehnisko universitāti arhitektūras un būvniecības specialitātē. Dzīvo Krāslavas novadā.

Strādājusi attīstības plānošanas jomā. 2002. gadā bijusi Latgales reģiona Attīstības aģentūras direktore, pēc tam — Daugavpils domes Pilsētas attīstības departamenta vadītāja (2003—2009) un pilsētas domes izpilddirektora vietniece. 2013. un 2014. gadā bijusi Daugavpils Rotko mākslas centra mārketinga speciāliste. No 2014. gada līdz ievēlēšanai Saeimā I. Goldebrga ieņēma Daugavpils pilsētas domes izpilddirektores amatu.

Politiskā darbība 
2018. gadā I. Goldberga iestājās partijā "Saskaņa" un no tās saraksta tika ievēlēta 13. Saeimā.

Atsauces 

1966. gadā dzimušie
"Saskaņas" politiķi
13. Saeimas deputāti
Ilzupīte

Ilzupīte (arī Ilza, lejtecē Pudana, Pudāne, Pūdānupe) ir Dvietes labā krasta pieteka Augšdaugavas un Jēkabpils novados starp Kaldabruņu un Bebreni. 

Iztece Ilzines ezera ziemeļos. Tek ziemeļu virzienā. Lielākā pieteka - Kaņupīte. Ietek Dvietē iepretim Aizupei dabas parka Dvietes paliene teritorijā. Upi šķērso valsts autoceļi V822 (Vilkupe–Bebrene) un P72 (Ilūkste (Virsaiši)—Bebrene—Birži). Lielāko tiesu no lejteces faktiski veido Bebrenes un Rubenes pagastu robežu.

Atsauces 

Augšdaugavas novada upes
Bebrenes pagasts
Jēkabpils novada upes
Rubenes pagasts
Ilūkstes novada upes
Jermulišku upe

Jermulišku upe (arī Kamiņčas upe) ir Nemunas baseina Ugras kreisā satekupe Augšdaugavas novadā.

Iztece no Līkumu ezera. Tek dienvidrietumu virzienā. Caurtek Kamiņčas ezeram. Starp Līkumu un Kamiņčas ezeriem upi šķērso valsts autoceļš V702 (Ilūkste–Ilze–Vitkušķi). Netālu no valsts autoceļa P70 (Svente—Lietuvas robeža (Subate)), satekot ar Biķernieku upi, izveido Ugru.

Atsauces 

Augšdaugavas novada upes
Bebrenes pagasts
Eglaines pagasts
Ilūkstes novada upes
1992. gada ASV prezidenta vēlēšanas

1992. gada ASV prezidenta vēlēšanas bija 52. ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika 1992. gada 3. novembrī.

Izvēle bija starp Arkanzasas gubernatoru Billu Klintonu (Demokrātu partija) un tābrīža ASV prezidentu Džordžu H. V. Bušu (Republikāniskā partija). Pirmo reizi kopš 1912. gada trešās partijas kandidātam Rosam Perotam bija iespēja uzvarēt vēlēšanas. Perots saņēma 18,9% no visām balsīm, iegūstot otro vietu Jūtā un Meinā

Bills Klintons uzvarēja, saņemot 370 elektorus un 43% balsu. Džordžs H. V. Bušs saņēma 168 elektorus un 37,4% balsu. Ross Perots nesaņēma elektorus, bet saņēma 18,9% balsu, kas ir augstākais trešās partijas pārstāvja rādītājs kopš 1912. gada. Šīs vēlēšanas arī bija pēdējās līdz 2020. gadam, kad vēlēšanu zaudētājs uzvarēja vēlēšanās Floridas štatā (to atkārtoja Donalds Tramps).

Kandidātu izvirzīšana

Atsauces

Ārējās saites 

1992. gads
ASV vēsture
Vēlēšanas
Muāvija I

Muāvija ibn Abī Sufjāns (, Muʿāwiya ibn Abī Sufyān, dzimis 597., 603. vai 605. gadā, miris 680. gada aprīlī) bija Umajādu kalifāta izveidotājs un tā pirmais kalifs. Viņš cīnījās pret Alī Ibn Abū Tālibu. 661. gadā pēc Alī nāves Muāvija apvienoja musulmaņu zemes, izveidojot Umajādu kalifātu ar tās galvaspilsētu Damaskā.

Biogrāfija 
Muāvija ir dzimis Mekā, kureišītu ģimenē. Viņa tēvs bija Abū Sufjāns ibn Harbs, kurš iestājās pret Muhameda sludināto islāmu. Precīzs Muāvijas dzimšanas gads nav zināms. Tiek pieļauts, ka viņš ir dzimis 597., 603. vai 605. gadā.

630. gados Muāvija piedalījās Sīrijas iekarošanā, kuru veica arābi. 639. gadā kalifs Umars Ibnelhatābs iecēla Muāviju par Sīrijas pārvaldnieku. Muāvijas vadībā tika izveidota Vidusjūras flote, ar kuru 647. gadā iekaroja Kipru. Pēc tam Muāvija turpināja uzbrukt Austrumromas impērijai un centās iekarot Konstantinopoli.

Pēc kalifa Osmāna Ibn Afāna nāves 656. gadā, Muāvija neatzina Alī Ibn Abū Tālibu par jauno kalifu un uzsāka cīņu pret viņu. 657. gadā Muāvija cieta sakāvi, bet tas netraucēja 660. gadā iebrukt Irākas teritorijā, bet 661. gadā uzbrukt Hidžāzam, iekarojot Meku un Medīnu. 661. gada janvārī Alī Ibn Abū Tālibs tika nogalināts. Muāvija I izmantoja momentu, un vēlreiz iebruka Irākā, kur jau par jauno kalifu tika ievēlēts Muhameda mazdēls Hasans Ibn Alī, piespiežot viņu padoties un politisko varu atdot Muāvijam. Par jauno arābu kalifu kļuva Muāvija I un tika izveidots Umajādu kalifāts. Par Umajādu kalifāta galvaspilsētu Muāvija I pasludināja Damasku.

669. gadā Muāvija I deklarēja, ka kalifa postenis ir mantojams, lai to paturētu savā ģimenē, par troņmantnieku pasludinot savu dēlu Jazīdu I. 670. gados Muāvija I iekaroja Austrumromas impērijas teritorijas Ziemeļāfrikā; kalifāta teritorijā tika iekļauta mūsdienu Lībijas teritorija. No 674. līdz 677. gadam vairākkārtīgi centās iekarot Konstantinopoli. 678. gadā Muāvijas Vidusjūras flote tika sakauta.

Muāvija I nomira 680. gada aprīlī. Par jauno Umajādu kalifāta valdnieku kļuva Jazīds I.

Atsauces

Ārējās saites 

680. gadā mirušie
Kalifi
1988. gada ASV prezidenta vēlēšanas

1988. gada ASV prezidenta vēlēšanas bija 51. ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika . Vēlēšanās par ASV prezidentu tika ievēlēts Džordžs H. V. Bušs un Dens Kveils par viceprezidentu.

Kandidātu izvirzīšana

Atsauces 

1988. gads
ASV
Vēlēšanas
1984. gada ASV prezidenta vēlēšanas

1984. gada ASV prezidenta vēlēšanas bija 50. ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika . Vēlēšanās uz otro termiņu pārliecinošo tika ievēlēts Ronalds Reigans ASV prezidenta amatā un Džordžs H. V. Bušs viceprezidenta amatā.

Kandidātu izvirzīšana 
Republikāņu partija bez nekādas opozīcijas nominēja tolaik populāro ASV prezidentu Ronaldu Reiganu.

Atsauces

Ārējās saites 
 

1984. gads
ASV
Vēlēšanas
1980. gada ASV prezidenta vēlēšanas

1980. gada ASV prezidenta vēlēšanas bija 49. ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika 1980. gada 4. novembrī. Vēlēšanās uzvarēja tobrīdējais Kalifornijas gubernators Ronalds Reigans.

Kandidātu izvirzīšana 
Uz Republikāņu partijas nomināciju pieteicās 12 galvenie kandidāti. Priekšā izvirzījās Kalifornijas gubernators Ronalds Reigans. 1980. gada 17. jūlijā viņš arī tika nominēts.

Atsauces 

1980. gads
ASV
Vēlēšanas
Ilzes pilskalns

Ilzes pilskalns atrodas Augšdaugavas novada Bebrenes pagastā, starp Bebreni un Ilzi. 

Pilskalnu 2001. gadā aprakstījis Juris Urtāns, kurš atzīmēja, ka pilskalna uzmērījums pagaidām nav veikts. Tas ir ziemeļu - dienvidu virzienā orientēts, savrups, kokiem neapaudzis, apmēram 10 metrus augsts paugurs, kas ilgstošas aršanas rezultātā iespējamās pilskalna mākslīgā izveidojuma pazīmes ir pilnīgi zaudējis. 

1926. gadā pilskalnā tika konstatēts kultūrslānis, kas vēlāk, iespējams, noarts nogāzēs. Pašlaik pakalnā, kura virsmas garums apmēram 70 metri, bet platums apmēram 40 metri, varbūtējs kultūrslānis konstatējams tikai atsevišķās vietās.

Foto galerija

Ārējās saites 
 Ilzes pilskalns

Pilskalni Sēlijā
Bebrenes pagasts
Arheoloģiskie pieminekļi Latvijā
Reinholds Bernhards

Reinholds Bernhards, arī Mārtiņš-Reinholds Bernhards, (dzimis  Carnikavā, Rīgas apriņķī, Vidzemes guberņā Mārtiņa Bernharda ģimenē, miris ) bija tālbraucējs kapteinis, Latvijas SPR Kara flotes komandieris, Ķeizariskās zinātņu akadēmijas hidrogrāfs, meteorologs un hidrologs, Polinēzijas ģeogrāfs un antropologs.

Izglītība 
1900. gadā absolvējis Mangaļu jūrskolu, no 1901. gada tālbraucējs stūrmanis. 1903. gadā ieguvis tālbraucēja kapteiņa diplomu, bijis pasniedzējs Lubezeres jūrskolā.

Militārā karjera 
1904. gadā iesaukts Krievijas Impērijas armijā. No 1918. gada 2. augusta līdz 22. augustam Padomju Krievijas Volgas kara flotiles komandieris. No 1919. gada februāra Latvijas SPR kara flotiles komandieris. 1919. gada 22. maijā, pēc Rīgas zaudēšanas, flotile pilnā sastāvā viņa vadībā pārgāja Latvijas zemessardzes pusē. No 1919. gada augusta līdz 1920. gada janvārim apakšpulkvedis Judeņiča Ziemeļrietumu brīvprātīgo armijā. 1930. gadā atvaļināts no Latvijas Republikas armijas.

Mūža nogale 
Strādājis par Latvijas Radio diktoru. Sarakstījis pirmās kara kuģniecības taktikas mācību grāmatas latviešu valodā, kā arī virkni noveļu. Valsts prezidenta u.c. augstāko amatpersonu standartu un karogu idejas autors.

Izvadīts no Rīnūžu Baltās baznīcas, apglabāts Vecmīlgrāvja Daugavgrīvas Baltāsbaznīcas draudzes kapsētā.

Atsauces 

1879. gadā dzimušie
1937. gadā mirušie
Ādažu novadā dzimušie
Carnikavas pagasts
Latvijas Radio
Latvijas Radio diktori
Latvijas Radio ētera personības
Latvijas tālbraucēji kapteiņi
Valaiņu pilskalns (Bebrenes pagasts)

Valaiņu pilskalns atrodas Augšdaugavas novada Bebrenes pagastā, uz dienvidiem no  Putnu salas. 

Pilskalnu 2008. gadā atklāja tuvējo māju saimniece. 2009. gadā to apsekoja Latvijas Petroglifu centra ekspedīcija Andra Grīnberga vadībā. Tās laikā tika konstatēts, ka zem koku izgāzumiem atrastās lauskas varētu būt datētas ar mūsu ēras pirmās tūkstošgades otro pusi. Pilskalns apmēram 10 metrus augsts, plakums, iespējams, mākslīgi izlīdzināts un ir 37 metrus garš un 35 metrus plats. Daļēji saglabājušās terases. 

2014. gadā laikā, kad pilskalns tika formēts kā valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis, tā teritorijā tika veikta meža izciršana un tas tika izpostīts, izbraukājot ar meža tehniku.

Foto galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 www.latvijas-pilskalni.lv

Pilskalni Sēlijā
Bebrenes pagasts
Arheoloģiskie pieminekļi Latvijā
Aleksejs Saveļjevs

Aleksejs Saveļjevs (dzimis  Rīgā) ir Latvijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Latvijas futbola izlases dalībnieks. 2022. gada sezonā pārstāv Virslīgas futbola klubu FK Auda, kas viņu īrē no Riga FC.

Karjera 
Saveļjevs ir JFC Skonto audzēknis. 2016. gadā spēlēja Latvijas 1. līgā RTU FC rindās, vēlāk pievienojās SK Babīte. 2017. gadā debitēja Latvijas Virslīgā SK Babīte/Dinamo sastāvā. Aizvadīja 10 spēles un guva trīs vārtus. Klubs tika izslēgts no Virslīgas, un Saveļjevs nonāca Lietuvas klubā Marijampoles "Švyturys". No tās tika izīrēts Itālijas klubam Hellas Verona. Futbolists spēlēja kluba jauniešu komandā Primavera čempionātā. 2018. gada maijā Hellas Verona izpirka tiesības uz futbolistu, parakstot līgumu uz trīs gadiem. 

 pirmo reizi tika iekļauts Hellas Verona pieteikumā B sērijas spēlei pret Lecce, taču laukumā neiznāca. 2020. gada janvārī tika izīrēts Itālijas C sērijas klubam Rende. 2020. gada septembrī pārgāja uz C sērijas klubu Mantova 1911.

Spēlējis dažādu vecumu Latvijas jauniešu izlasēs. Pirmo reizi uz  Latvijas pieaugušo izlasi tika izsaukts 2018. gada novembrī pirms 2018.—2019. gada UEFA Nāciju līgas spēlēm. Tajās spēlēs palika rezervē. Latvijas izlasē debitēja  drauzības spēlē pret Sanmarīno, dodoties laukumā sākumsastāvā.

Atsauces

Ārējās saites 

1999. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas futbolisti
Latvijas izlases futbolisti
Hellas Verona F.C. spēlētāji
Margrietas iela

Margrietas iela ir iela Rīgā, Pārdaugavā, Kurzemes administratīvajā rajonā, Āgenskalna un Zasulauka apkaimē. Kopējais ielas garums ir 640 metri. Tā sākas krustojumā ar Mazo Nometņu ielu, Atpūtas ielu un Ormaņu ielu un beidzas krustojumā ar Āgenskalna ielu, Kuldīgas ielu un Mazo Kuldīgas ielu. Ielā ir divas braukšanas joslas ar asfalta un bruģa segumu. Pa to ved 2. tramvaja maršruts. 

Margrietas ielā ir dažāda tipa apbūve, tostarp 14. (vakara) vidusskola (Margrietas ielā 4, 1937. gadā celtā ēkā). Margrietas ielu šķērso satiksmes pārvads Kalnciema tilts (zem tā saglabājies vēsturiskais krustojums ar Kalnciema ielu).

Ielu savienojumi 
Margrietas iela krustojas ar šādām ielām:
 Mazā Nometņu iela
 Atpūtas iela
 Ormaņu iela
 Ernestīnes iela (T veida krustojums)
 Kapseļu iela (T veida krustojums)
 Kalnciema iela
 Kristapa iela (T veida krustojums)
 Valentīna iela
 Āgenskalna iela
 Kuldīgas iela
 Mazā Kuldīgas iela

Sabiedriskais transports 
Pa Margrietas  ielu iet 2. tramvaja maršruts (pietura Kalnciema iela).

Skatīt arī 
 Zasulauks
 Āgenskalns

Atsauces 

Ielas Āgenskalnā
Ielas Zasulaukā
Kurzemes rajons
1976. gada ASV prezidenta vēlēšanas

1976. gada ASV prezidenta vēlēšanas bija 49. ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika 1976. gada 2. novembrī. Vēlēšanās uzvarēja tābrīža Džordžijas gubernators Džimijs Kārters.

Kandidātu izvirzīšana

Atsauces 

1976. gads
ASV
Vēlēšanas
1788.—1789. gada ASV prezidenta vēlēšanas

1788.—1789. gada ASV prezidenta vēlēšanas bija pirmās ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika no 1788. gada 15. oktobra līdz 1789. gada 10. janvārim. Par pirmo prezidentu ievēlēja Džordžu Vašingtonu, bet par pirmo ASV viceprezidentu tika ievēlēts Džons Adamss.

Atsauces 

1788. gads
1789. gads
ASV
Vēlēšanas
Māris Gulbis (basketbolists)

Māris Gulbis (dzimis  Rīgā) ir latviešu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) pārstāv Latvijas basketbola līgas (LBL) klubu VEF Rīga, taču visvairāk sezonu spēlējis BK Ventspils sastāvā. Latvijas basketbola izlases spēlētājs.

M. Gulbja jaunākais brālis Mārtiņš Gulbis arī ir spēlējjis basketbolu, bet ātri izvēlējies kļūt par treneri. Šobrīd — Latvijas sieviešu izlases galvenais treneris.

Karejera 
Karjeras laikā pārstāvējis daudzus LBL klubus, spēlējis arī Lietuvā un Portugālē. 2018. gadā kopā ar BK Ventspils kļuva par Latvijas čempoinu. BK Ventspils sastāvā M. Gulbis nostiprinājies kā viens no komandas līderiem, ir arī tās kapteinis. 2020.—2021. gada Latvijas—Igaunijas līgas sezonas sākumā saņēma oktobra mēneša labākā spēlētāja balvu (šajā laika posmā guva vidēji 29,4 punktus spēlē).

2021. gada vasarā M. Gulbis pievienojās Latvijas čempionvienībai VEF Rīga, kurā bija spēlējis vienu sezonu pirms vairāk nekā 10 gadiem.

M. Gulbis ir spēlējis Latvijas U-20 izlasē, taču ilgstoši netika pārstāvējis Latvijas pieaugušo izlasi. 2020. gadā viņam izdevās piedzīvot debiju izlases sastāvā, pirmo spēli 2021. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Bosniju un Hercegovinu aizvadot 34 gadu vecumā.

Atsauces

Ārējās saites 

1985. gadā dzimušie
Latvijas basketbolisti
Spēka uzbrucēji
Kails Maklahlens

Kails Merits Maklahlens (, dzimis ) ir ASV aktieris. Vislabāk pazīstams par Deila Kūpera lomu televīzijas seriālā "Tvinpīka" (1990—1991, 2017) un filmā "Tvinpīka: Caur uguni" (1992). Par šo lomu seriālā ir saņēmis Zelta globusa balvu. Ir filmējies arī divās Deivida Linča filmās: "Kāpa" (1984) un "Zilais samts" (1986). Ieskaņojis lomu animācijas filmā "Prāta spēles" (2015). Maklahlens ir piedalījies tādos seriālos kā "Sekss un lielpilsēta" (Sex and the City 2000—2002), "Bīstamās mājsaimnieces" (2006—2012), "Kā es satiku jūsu māti" (2010—2014) un "Drošības aģenti V.A.I.R.O.G.S" (2014—2015).

Ārējās saites 

1959. gadā dzimušie
Vašingtonas štatā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Zelta globusa balvas ieguvēji
Mihaels Gregoričs

Mihaels Gregoričs (, dzimis ) ir austriešu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Austrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Gregoričs pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu SC Freiburg.

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Austrijas futbolisti
Austrijas izlases futbolisti
TSG 1899 Hoffenheim spēlētāji
Hamburger SV spēlētāji
FC Augsburg spēlētāji
Gelzenkirhenes "Schalke 04" spēlētāji
Štīrijā dzimušie
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji

1994. gadā dzimušie
Austrijas futbolisti
Austrijas izlases futbolisti
TSG 1899 Hoffenheim spēlētāji
Hamburger SV spēlētāji
FC Augsburg spēlētāji
Gelzenkirhenes "Schalke 04" spēlētāji
SC Freiburg spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Štīrijā dzimušie
Vladimīrs Coufals

Vladimīrs Coufals (, dzimis ) ir čehu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Čehijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Coufals pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu West Ham United.

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Čehijas futbolisti
Čehijas izlases futbolisti
West Ham United F.C. spēlētāji
Morāvijas-Silēzijas apgabalā dzimušie
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1968. gada ASV prezidenta vēlēšanas

1968. gada ASV prezidenta vēlēšanas bija 46. ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika .

Izšķirošā izvēle bija starp diviem bijušajiem ASV viceprezidentiem: demokrātu Hjūbertu Hamfriju no Minesotas un republikāni Ričardu Niksonu no Ņujorkas. Ričards Niksons uzvarēja ar nelielu pārsvaru.

Kandidātu izvirzīšana

Atsauces 

1968. gads
ASV
Vēlēšanas
Viktors Glovers

Viktors Džeroms Glovers (Victor Jerome Glover, dzimis ) ir ASV Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrācijas (NASA) astronauts, ASV Jūras kara flotes lidotājs izmēģinātājs, komanders.

Viktors Glovers piedzima Kalifornijas štata Pomonā. 1994. gadā viņš absolvēja Ontario vidusskolu Kalifornijā. 1999. gadā viņš Kalifornijas Politehniskajā štata universitātē ieguva bakalaura grādu vispārējā inženierijā.

1998. gada janvārī Glovers sāka dienestu ASV Kara flotē. Pensakolā viņš apguva sākotnējo lidotāja apmācību. 2002. gada 14. decembrī Teksasas štata Kingsvillā viņš ieguva lidotāja kvalifikāciju "pilota spārni". Pēc tam viņš turpināja apmācību ASV Jūras kājnieku korpusa Jūras kājnieku flotes nomaiņās eskadriļā Sandjego. 2003. gadā Glovers tika norīkots 34. uzlidojumu iznīcinātāju eskadriļā Virdžīnijā. Viņš uz lidmašīnu bāzes kuģa USS John F. Kennedy piedalījās Irākas karā; veica 24 kaujas lidojumus.

No 2006. līdz 2007. gadam Glovers trenējās Gaisa spēku Izmēģinātājpilotu skolā. 2007. gadā viņš Gaisa universitātē Edvardsas Gaisa spēku bāzē ieguva zinātņu maģistra grādu lidojumu izmēģinājumu inženierijā. 2007. gada 9. jūnijā viņš ieguva izmēģinātājpilota kvalifikāciju. Pēc tam viņš tika norīkots par izmēģinātājpilotu 31. Gaisa izmēģinājumu un novērtēšanas eskadriļā Jūras kara flotes Gaisa ieroču stacijā Čainaleikā, Kalifornijā.
2009. gadā Glovers Jūras kara flotes Pēcdiploma skolā ieguva zinātņu maģistra grādu sistēmu inženierijā. 2010. gadā viņš ieguva militāro operāciju mākslas un zinātnes maģistra grādu Gaisa komandēšanas un štāba koledžā Maksvelas bāzē. Pēc tam Glovers tika norīkots 195. uzlidojumu iznīcinātāju eskadriļā ASV Jūras kara flotes bāzē Acugi, Japānā.
2012. gadā viņš kļuva par Jūras kara flotes pārstāvi ASV Kongresā, bija Džona Makeina palīgs.

Viktors Glovers 2008. gadā pieteicās par astronautu kandidātu, bet netika uzņēmts. Otro reizi viņš pieteicās 2012. gadā, un 2013. gada 17. jūnijā viņu uzņēma NASA 21. astronautu iesaukumā. Pēc astronautu pamata apmācības pabeigšanas 2015. gada 9. jūlijā Glovers ieguva astronauta kvalifikāciju.

2018. gada 3. augustā tika paziņots, ka Viktors Glovers ir iekļauts Crew Dragon pirmajā darba misijā SpaceX Crew-1, kam bija jānotiek 2019. gadā.

Viktora Glovera pirmais kosmiskais lidojums sākās 2020. gada 16. novembrī, esot kosmosa kuģa SpaceX Crew-1 pilotam. Viņš bija Starptautiskās kosmosa stacijas 64. un 65. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz zemes viņš atgriezās 2021. gada 2. maijā.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

Ārējās saites 
 NASA Astronaut Victor J. Glover NASA 
 Виктор Джером Гловер astronaut.ru 

ASV astronauti
Kalifornijā dzimušie
Māras aleja

Māras aleja ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Āgenskalnā. Māras aleja sākas krustojumā ar Ojāra Vācieša ielu un beidzas krustojumā ar Saules aleju. Kopējais ielas garums ir 250 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu un visā garumā ir gājēju celiņš bez autotransporta satiksmes. Māras alejas nepāra numuru pusē ir dzīvojamo ēku apbūve. Ielas pretējā pusē atrodas Māras dīķis.

Māras aleja ir izveidota 1932. gadā ar šo pašu nosaukumu.

Ielu savienojumi 
Māras aleja ir savienota ar šādām ielām:
 Ojāra Vācieša iela (T veida krustojums)
 Saules aleja (T veida krustojums)

Skatīt arī 
 Āgenskalns

Atsauces 

Ielas Āgenskalnā
Zemgales priekšpilsēta
Roberts Skovs

Roberts Skovs (, dzimis ) ir Dānijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Dānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Skovs pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu TSG 1899 Hoffenheim.

2018.–2019. gada Dānijas Superlīgas sezonā Skovs guva 29 vārtus, kas kļuva par jaunu rekordu.

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Dānijas izlases futbolisti
Dānijas futbolisti
TSG 1899 Hoffenheim spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Abrāzija

Abrāzija (no  — 'nokasīšana') jeb viļņgrauze ir lielu ūdenstilpju krastu noārdīšanās viļņu ietekmē. Ūdens klātbūtnē, materiālu virsma ar laiku noārdās berzes dēļ, ko rada materiāla skrāpēšana, skalošana un nonēsāšanās. Abrāzijas līmenis ir atkarīgs no iesaistīto materiālu cietuma, koncentrācijas, kustīgo daļu ātruma un masas.

Atsauces 

Ģeoloģija
Hidroloģija
Jonass Vinds

Jonass Vinds (, dzimis ) ir Dānijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Dānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Vinds spēlē Vācijas Bundeslīgas kluba VfL Wolfsburg sastāvā.

Sasniegumi 
København

 Dānijas Superlīga: 2018–19

Ārējās saites 

1999. gadā dzimušie
Dānijas izlases futbolisti
Dānijas futbolisti
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji

VfL Wolfsburg spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Klemāns Lenglē

Klemāns Lenglē (, dzimis ) ir Francijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Francijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Lenglē pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Tottenham Hotspur, kas viņu īrē no FC Barcelona.

Sasniegumi 
Nancy

 Francijas 2. līga: 2015–16

Barcelona

 Spānijas La Liga: 2018–19
 Spānijas Karaļa kauss: 2020–21
 Supercopa de España: 2018

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Francijas izlases futbolisti
Francijas futbolisti
Sevilla FC spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Eduardo Kamavinga

Eduardo Kamavinga (, dzimis ) ir Francijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Francijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Kamavinga pārstāv La Liga komandu Real Madrid.

Dzimis bēgļu nometnē Angolā, bēgļu no Kongo Demokrātiskās Republikas ģimenē.

Ārējās saites 

2002. gadā dzimušie
Francijas izlases futbolisti
Francijas futbolisti
Stade Rennais F.C. spēlētāji

Madrides "Real" spēlētāji
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Karls Jakobs Heins

Karls Jakobs Heins (, dzimis ) ir Igaunijas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Igaunijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada Heins pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Arsenal FC.

Ārējās saites 

2002. gadā dzimušie
Igaunijas izlases futbolisti
Igaunijas futbolisti
Arsenal FC spēlētāji
Reading FC spēlētāji
Šeins Dafijs

Šeins Dafijs (, dzimis ) ir Īrijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Īrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Dafijs pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Fulham, kas viņu īrē no Brighton & Hove Albion.

Īrijas futbola izlases sastāvā Dafijs ir spēlējis 2016. gada Eiropas čempionātā.

Sasniegumi 
Celtic

 Skotijas kauss: 2019–20

Individuālie sasniegumi

 Brighton & Hove Albion gada labākais spēlētājs: 2018–19

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Ziemeļīrijā dzimušie
Īrijas izlases futbolisti
Īrijas futbolisti
Everton F.C. spēlētāji
Burnley FC spēlētāji
Blackburn Rovers F.C. spēlētāji
Brighton & Hove Albion F.C. spēlētāji
Celtic F.C. spēlētāji
Fulham FC spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Džefs Hendriks

Džefs Hendriks (, dzimis ) ir Īrijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Īrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Hendriks pārstāv Anglijas čempionāta komandu Reading, kas viņu īrē no Newcastle United.

Īrijas futbola izlases sastāvā Hendriks ir spēlējis 2016. gada Eiropas čempionātā.

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Dublinā dzimušie
Īrijas izlases futbolisti
Īrijas futbolisti
Derby County F.C. spēlētāji
Burnley FC spēlētāji
Newcastle United F.C. spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1992. gadā dzimušie
Īrijas futbolisti
Īrijas izlases futbolisti
Derby County F.C. spēlētāji
Burnley FC spēlētāji
Newcastle United F.C. spēlētāji
Queens Park Rangers F.C. spēlētāji
Reading FC spēlētāji
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Alesandro Bastoni

Alesandro Bastoni (, dzimis ) ir Itālijas futbolists, spēlē centra aizsarga pozīcijā, Itālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2017. gada Bastoni pārstāv Itālijas Serie A komandu Milānas "Internazionale".

Ārējās saites 

1999. gadā dzimušie
Itālijas izlases futbolisti
Itālijas futbolisti
Bergamo "Atalanta" spēlētāji
Milānas "Internazionale" spēlētāji
Parma F.C. spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Sandro Tonali

Sandro Tonali (, dzimis ) ir Itālijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Itālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Tonali pārstāv Itālijas Serie A komandu AC Milan.

Sasniegumi 
Brescia

 Itālijas Seire B: 2018–19

 AC Milan
 Itālijas futbola čempionāta A sērija : 2021–22

Individuālie sasniegumi

 Itālijas Seire B gada labākais futbolists: 2018

Ārējās saites 

2000. gadā dzimušie
Itālijas izlases futbolisti
Itālijas futbolisti
Brescia Calcio spēlētāji
AC Milan spēlētāji
Manuels Lokatelli

Manuels Lokatelli (, dzimis ) ir Itālijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Itālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Lokatelli pārstāv Itālijas Serie A komandu Juventus, kas viņu īrē no U.S. Sassuolo.

Sasniegumi 
Milan

 Supercoppa Italiana: 2016
Itālija

 Eiropas čempionāts: 2020

Ārējās saites 

1998. gadā dzimušie
Itālijas izlases futbolisti
Itālijas futbolisti
AC Milan spēlētāji
U.S. Sassuolo Calcio spēlētāji
Turīnas "Juventus" spēlētāji
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Karolis Laukžemis

Karolis Laukžemis (, dzimis ) ir Lietuvas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Lietuvas futbola izlases dalībnieks.

2016. gadā pārstāvēja FK Jelgava.

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Lietuvas izlases futbolisti
Lietuvas futbolisti
FK Jelgava spēlētāji