joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Latvijā

Latvijā atrodas divi UNESCO Pasaules mantojuma objekti, no kuriem viens ir kopā ar vairākām citām valstīm — Rīgas vēsturiskais centrs un Strūves ģeodēziskais loks. Trīs objekti atrodas kandidātu sarakstā (Latvijas nacionālajā sarakstā). Pirmais objekts Pasaules mantojumu sarakstā tika reģistrēts 1997. gadā.

Sarakstā iekļautie objekti

Sarakstā iekļauto objektu izvietojums

Kandidātu sarakstā esošie objekti

Atsauces

Ārējās saites 
 UNESCO Latvijas Nacionālā komisija 
 Latvija UNESCO Pasaules mantojuma saraksta mājaslapā 

Latvija
Latvija
Maskavas Lielais teātris

Maskavas Lielais teātris () ir vēsturisks teātris Maskavā, Krievijā. Dibināts 1825. gadā. Ēkas arhitekts ir Jozefs Bove. Maskavas Lielajā teātrī tiek uzvestas operas un baleta izrādes.

Neoklasicisma stilā celtā teātra galvenā ēka laika gaitā vairākas reizes tikusi pārbūvēta un renovēta. Attēlots uz 100 rubļu banknotes.

Pats Lielā teātra uzņēmums tika dibināts . Sākotnēji izrādes tika aizvadītas privātmājā, tomēr vēlāk tika iegādāts Petrova teātris. Mūsdienās Lielā teātra baleta un operas trupa ir vienas no savas jomas vecākajām un slavenākajām trupām pasaulē. Ar vairāk nekā 200 dejotājiem šī ir lielākā baleta trupa pasaulē. Lielā teātra paspārnē darbojas arī viena no pasaulē prestižākajām baleta skolām pasaulē — Lielā baleta akadēmija.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Maskava
Operteātri
Ņujorkas Modernās mākslas muzejs

Modernās mākslas muzejs (, MoMA) ir mākslas muzejs Manhatanā, Ņujorkā, ASV. Tiek uzskatīts par ietekmīgāko modernās mākslas muzeju pasaulē. Muzejā galvenokārt ir amerikāņu un Eiropas mākslinieku darbi no 19. gadsimta līdz mūsdienām. Dibināts 1929. gadā. Muzejā atrodas dažādas gleznas, skulptūras, grafiskās mākslas, rūpnieciskā dizaina, arhitektūras darbi, fotogrāfijas, mākslas filmas. 1940. gadā muzejā tika nodibināta Fotogrāfiju nodaļa. Tajā atrodas plaši pazīstama mākslas fotogrāfiju kolekcija, kuru izveidoja bijušais muzeja Fotogrāfiju nodaļas direktors Edvards Steihens.

1939. gadā uzceltā muzeja ēka vēlāk tika paplašināta, 1953. gadā tika izveidots dārzs. 1984. gadā tika pabeigts daudzstāvu tornis un rietumu spārns, ar ko pieejamā muzeja ekspozīcija tika dubultota. Lielāki pārbūves darbi, tai skaitā paplašināšana, izglītības un pētniecības kompleksa izveide, tika pabeigti 2004. gadā.

2013. gadā muzeju apmeklēja gandrīz 3,1 miljons cilvēku, tas bija 15. apmeklētākais mākslas muzejs pasaulē. Pašreizējais muzeja direktors ir Glenns Lorijs.

Atsauces

Ārējās saites 

 

ASV kultūra
Mākslas muzeji un galerijas ASV
Muzeji Ņujorkā
Levantes jūra

Levantes jūra () ir Vidusjūras austrumu daļa starp Mazāzijas pussalu un Āfrikas ziemeļaustrumu krastu. Austrumos piekļauja Levantes krastam, no kuras cēlies jūras nosaukums. Rietumu robeža ar Vidusjūras daļu, ko reizēm sauc arī par Lībijas jūru, tiek vilkta no Rāselhelāla zemesraga Kirenaikas ziemeļos Lībijā līdz Gavdas salai dienvidos no Krētas. Jūras ziemeļaustrumos atrodas Kipras sala un akvatoriju starp salu un Mazāzijas pussalu reizēm dēvē par Kilikijas jūru. Dziļākā vieta ir Plīnija dzelme (4384 m) dienvidaustrumos no Krētas.

Jūras dienvidaustrumu daļā ir ievērojams dabasgāzes lauks.

Atsauces 

Atlantijas okeāns
Jūras
Mamil

Mamil jeb MAMIL ir akronīms angļu valodā ar nozīmi "pusmūža vīrietis likrā" (). Terminu izmanto, lai aprakstītu pusmūža vīrieti, kurš savam vaļaspriekam brauc ar dārgu sacensību velosipēdu, valkājot profesionāla izskata cieši pieguļošu velokreklu un velošortus.

Tiek apgalvots, ka jaunvārdu "mamil" 2010. gadā radījis britu reklāmas izpētes uzņēmums Mintel. Tas ieguva popularitāti Lielbritānija līdz ar Bredlija Viginsa panākumu 2012. gada Tour de France un 2012. gada Vasaras Olimpiskajās spēlēs 

Tiek uzskatīts, ka dārga sacīkšu velosipēda iegāde ir veselīgāka reakcija uz pusmūža krīzi kā dārga sporta auto iegāde..

Austrālijā riteņbraukšanas popularitātes pieaugumu pusmūža vīriešu vidū saista ar Tour Down Under sacensību popularitāti un 2011. gada Tour de France uzvarētāju Keidelu Evansu. Arī šībrīža Austrālijas premjerministrs Tonijs Ebots ir ticis raksturots kā "mamil". Šis popularitātes pieaugums atbalsojies arī Lielbritānijā, kur interesi palielinājušas uzvaras pēdējo gadu Olimpiskajās spēlēs, Tour de France un Pasaules čempionātos.

Atsauces 

Riteņbraukšana
Akronīmi
Maksimilians Šells

Maksimilians Šells (; dzimis , miris ) bija Austrijas un Šveices aktieris.

Pēc 1938. gada Anšlusa kopā ar ģimeni no Vīnes pārcēlās uz Cīrihi Šveicē. Pēc Otrā pasaules kara piedalījies vairākās vācu filmās, pēc tam pārcēlies uz Holivudu.

Par savu otro lomu Holivudā saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais aktieris galvenajā lomā par lomu filmā "Nirnbergas prāva" (Judgment at Nuremberg). Tēlojis vairākās antinacisma filmās, jo prata gan vācu, gan angļu valodu, piemēram, The Man in the Glass Booth (1975) un Julia (1977). Par lomām šajās filmās tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai. Tēlojis arī vairākas ievērojamas personības, par Vladimira Ļeņina tēlojumu televīzijas filmā Stalin (1992) saņēmis Zelta globusa balvu. Tēlojis arī teātrī.

Ārējās saites 

1930. gadā dzimušie
2014. gadā mirušie
Vīnē dzimušie
Austrijas aktieri
Šveices aktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Zelta globusa balvas ieguvēji
Britu—amerikāņu karš

Britu—amerikāņu karš jeb 1812. gada karš () bija militārs konflikts starp ASV un Apvienoto Karalisti, tās Ziemeļamerikas kolonijām un Amerikas pamatiedzīvotāju sabiedrotajiem. Konflikts ilga divus ar pusi gadus no 1812. gada jūnija līdz 1815. gada februārim. ASV un Kanādā šis tiek uzskatīts par atsevišķu karu, savukārt Eiropā tas tiek uzskatīts par Napoleona karu daļu. Tika atrisinātas vairākas problēmas, kas bija saglabājušās no ASV Neatkarības kara, tomēr kara rezultātā nenotika robežu maiņa. Strap kara iemesliem tiek minēta britu mēģinājumi ierobežot ASV tirdzniecību, britu Karaliskās Jūras kara flotes veiktā amerikāņu jūrnieku vervēšana, ASV vēlme paplašināt savu teritoriju.

Spēku samērs 
1812. gada militārais konflikts starp Lielbritāniju un ASV nebija viens no tiem kariem, kas sevī ietvēra samērā plašu militārpersonu skaitu. Sākoties karam, ASV armija sastāvēja tikai no nepilniem 12 000 karavīru, kamēr Britu impērijas pusē — Kanādas teritorijā — bija izvietoti tikai apmēram 7000 karavīru. Tam par iemeslu kalpoja fakts, ka tajā laika posmā Lielbritānijas militārais potenciāls lielākoties tika pavērsts pret Francijas karaspēku Eiropā, kur paralēli risinājās Napoleona kari.

Karojošo pušu zaudējumi

Atsauces

Ārējās saites 

1810. gadi
ASV vēsture
Lībijas jūra

Lībijas jūra (, ) ir kopš senatnes lietots nosaukums Vidusjūras daļai starp Krētas salu un Lībijas krastu Āfrikā, daļēji pārklājas ar austrumos esošo Levantes jūru. Nosaukums izmantots jau antīko ģeogrāfu Polībija, Strabona un Plutarha darbos, nereti tiek izmantots arī mūsdienās.

Atsauces 

Vidusjūra
Jūras
Abrahams Maslovs

Abrahams Harolds Maslovs (; dzimis , miris ) bija amerikāņu psihologs un filozofs.

Pazīstams ar izveidoto vajadzību hierarhiju, kurā apkopojis cilvēka vispārīgās vajadzības. Bijis psiholoģijas profesors Brandē universitātē, Bruklinas koledžā, The New School for Social Research universitātē un Kolumbijas Universitātē. Pats sevi uzskatījis par psiholoģijas pionieri.

Ārējās saites 

1908. gadā dzimušie
Ņujorkā dzimušie
1970. gadā mirušie
Amerikāņu psihologi
WataMote

WataMote, jeb No Matter How I Look at It, It’s You Guys' Fault I’m Not Popular! () ir 2013. gada japāņu anime komēdijseriāls un manga sērija, kuru radījuši divu mākslinieku apvienība Niko Tanigava. Seriālu ir režisējis Šins Onuma. Tas stāsta par piecpadsmitgadīgu vidusskolnieci Tomoko Kuroki un viņas kuriozajiem centieniem kļūt populārai savu klasesbiedru vidū.

Anime saņēma pozitīvu vērtējumu, jo īpaši attiecībā uz galveno varoni un viņas balss aktrisi Izumi Kitu, savukārt pretrunīgi tika vērtēts gan animes, gan mangas sociālās trauksmes attēlojums. Šajā animē ir atsauces uz tādām animēm un mangām, kā Death Note un Another. Tā parodē arī otaku kultūru kopumā.

Sižets 
Piecpadsmit gadus vecā Tomoko Kuroki uzskata, ka viņa vidusskolā varētu kļūt populāra savas pieredzes otome spēlēs dēļ. Pēc iestāšanās vidusskolā, viņa saprot, ka ir kļuvusi nesabiedriska un vientuļa, un ir spiesta kritiski novērtēt sevi pirmo reizi vairāku gadu laikā. Stāsts seko ne tikai Tomoko centieniem uzlabot savu sociālo statusu vidusskolas gaitās, bet arī viņas atpūtai vasaras brīvdienu laikā.

Manga 
Niko Tanigava iesāka veidot mangu WataMote 2011. gada 4. augustā. Pirmais tankobon sējums tika izlaists 2012. gada 21. janvārī. Mangas otrais sējums, izlaists 2012. gada 22. maijā, ieņēma 10. vietu Oricon sarakstā izlaišanas nedēļā. Manga ieguva popularitāti ārpus Japānas pēc fanu veidota tulkojuma publicēšanas mājas lapā 4chan.

Tēli 
 Tomoko Kuroki () — seriāla galvenā varone, kura bieži tiek attēlota kā izmisusi, vientuļa, ļoti kautrīga un nereti traka. Viņai ir negatīvs skatījums uz dzīvi, bieži viņai ir maisiņi zem acīm. Viņa ir arī diezgan perversa pēc dabas. Viņa spēlē daudz datorspēļu un sērfo internetā. Viņu ierunā Izumi Kita.
 Tomoki Kuroki () — Tomoko brālis, gadu jaunāks par viņu, bieži viņu mulsina Tomoko neparastā uzvedība. Tā kā viņš ir populārs un talantīgs futbolists, Tomoko reizēm ierodas pie viņa pēc padoma. Viņš vēlāk iestājas tajā pašā vidusskolā, kurā mācās Tomoko. Viņu ierunā Juičī Nakamura.
 Jū Naruse () — Tomoko labākā draudzene vidusskolā, kuru Tomoko dēvē par Jūčanu. Sauc Tomoko par Mokočī. Sākotnēji arī nepopulāra. Nokļūstot vidusskolā, Jū izmainīja savu izskatu, bet viņai joprojām patīk skatīties anime. Viņa uzskata Tomoko par savu labāko draudzeni. Viņai ir draugs, kas bieži vien padara Tomoko greizsirdīgu. Viņa ir galvenā varone atvasinātajā 4koma mangā. Viņu ierunā Kana Hanazava.
 Kī () — Tomoko māsīca, kura pirmo gadu mācās vidusskolā. Sākotnēji viņa noraugās uz Tomoko kā savu lielo māsu, bet viņas skatījums uz Tomoko ātri mainās, saprotot, ka lietas ar ko Tomoko viņai lielījās, bija nepatiesas. Viņu ierunā Rie Kugimija.

Atsauces

Ārējās saites 
  
 
 
 
 Square Enix mangas profils  

Anime seriāli
Leons fon Buhholcs

Leons Gustavs Vilhelms fon Buhholcs (, dzimis , miris 1910. gadā) bija Aizputē dzimis vācbaltiešu muižnieks un politiķis.

Dzimis muižnieka ģimenē. No 1858. līdz 1861. gadam studēja tieslietas Maskavas universitātē, no 1861. līdz 1863. gadam - Cīrihes universitātē, vēlāk atgriezās dzimtenē. No 1864. līdz 1879. gadam Langsēžu muižas īpašnieks, no 1879. gada - Štakeldangas muižas īpašnieks. No 1894. līdz 1904. gadam - Kurzemes bruņniecības Aizputes apriņķa maršals. Pēc 1905. gada revolūcijas pārcēlās uz Vāciju, dzīvoja Freiburgā, vēlāk Berlīnē, kur miris.

Ārējās saites 

1838. gadā dzimušie
1910. gadā mirušie
Vācbaltieši
Aizputē dzimušie
Heinrihs Blūmentāls

Heinrihs Ludvigs Johans Blūmentāls (, dzimis , miris ) bija vācbaltiešu ārsts un padagogs.

Dzīvesgājums 
Dzimis Aizputes ārsta ģimenē. No 1822. līdz 1824. gadam studēja medicīnu Getingenes universitātē, no 1824. līdz 1826. gadam - Tērbatas universitātē, kur ieguva doktora grādu. 

No 1828. līdz 1837. gadam - Harkovas universitātes profesors. No 1837. līdz 1850. gadam - Goļicina slimnīcas Maskavā vecākais ārsts. Rakstījis gan par medicīniskām, gan reliģiskām tēmām.

Ārējās saites 
Heinrihs Blūmentāls Baltische Biographische Lexikon 
Heinrihs Blūmentāls Erik-Amburger-Datenbank 

1804. gadā dzimušie
1881. gadā mirušie
Vācbaltieši
Aizputē dzimušie
Viesnīca "Diženā Budapešta"

"Viesnīca "Diženā Budapešta"" () ir 2014. gada komēdija, kuras režisors ir Vess Andersons. Filmas sižets veidots pēc rakstnieka Stefana Cveiga darbiem.

Filma ir par konsjeržu (attēlo Ralfs Fainss), kas cenšas pierādīt savu nevainību apsūdzībā par slepkavību.

Filmas pirmizrāde notika  Berlīnes starptautiskajā kinofestivālā. Filma guva labus panākumus, tika atzīta par vienu no 2014. gada labākajām filmām (9 kritiķu vērtējumā — labākā filma). "Viesnīca "Diženā Budapešta"" tikusi nominēta dažādiem apbalvojumiem, tai skaitā Amerikas Kinoakadēmijas, BAFTA kino balvai un Zelta globusa balvai vairākās nominācijās.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2014. gada filmas
ASV romantikas filmas
Vācijas filmas
Romantikas filmas
Vesa Andersona filmas
Imitācijas spēle

"Imitācijas spēle" () ir 2014. gada amerikāņu biogrāfiskā drāma, trilleris, kura režisors ir Mortens Tildums.

Filmas galvenais varonis ir britu matemātiķis, loģiķis, kriptoanalītiķis un viens no datorzinātnes pionieriem Alans Tjūrings, kam bija nozīmīga loma Nacistiskās Vācijas Enigma koda atšifrēšanā, kas palīdzēja sabiedrotajiem uzvarēt Otrajā pasaules karā. Filmā parādīts arī pēckara periods, kad Tjūrings tika apsūdzēts homoseksualitātē. Filmā Tjūringu tēlo Benedikts Kamberbačs.

Filmas pirmizrāde notika  Teljuraidas kinofestivālā. Filma guva panākumus, tā tika nominēta dažādiem apbalvojumiem, tai skaitā 8 Amerikas Kinoakadēmijas balvām, no kurām balvu ieguva Greiems Mūrs par labāko adaptēto scenāriju. Filma tika nominēta arī vairākām BAFTA kino balvām, kā arī Zelta globusa balvām. Lai arī vēsturiski Tjūringa dzīve attēlota visumā diezgan precīzi, daudzi vēsturnieki atzīmē, ka vairāki elementi filmā tikuši atspoguļoti neprecīzi.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2014. gada filmas
ASV filmas
Teorija par visu

"Teorija par visu" () ir 2014. gada britu biogrāfiskā romantiskā drāma, kuras režisors ir Džeimss Māršs. Filmas sižets veidots pēc Džeinas Vaildas Hokingas memuāriem Travelling to Infinity: My Life with Stephen.

Filma ir par teorētisko fiziķi Stīvena Hokinga un viņa bijušās sievas Džeinas Vaildas Hokingas attiecībām, Hokinga panākumiem fizikā un motoro neironu slimības diagnosticēšanu. Tajā galvenās lomas attēlo Edijs Redmeins, Felisita Džonsa, Čārlijs Fokss, Emilija Votsone, Saimons Makbērnijs, Deivids Tjūliss un Kristians Makejs.

Filmas pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā, kinoteātros Apvienotajā Karalistē — . Latvijā filmas pirmizrāde paredzēta . Filma tika nominēta dažādiem apbalvojumiem, tai skaitā piecām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, no kurām saņema vienu — galvenās lomas tēlotājam Edijam Redmeinam. Bez tam tika iegūtas arī vairākas Zelta globusa balvas un BAFTA kino balvas vairākās nominācijās.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2014. gada filmas
Apvienotās Karalistes romantikas filmas
Olandes jūra

Olandes jūra (, ) ir nosaukums Baltijas jūras akvatorijas daļai starp Botnijas līci (Botnijas jūru) ziemeļos un Baltijas jūras pamatdaļu dienvidos Austrumos to norobežo Olandes arhipelāgs, rietumos — Skandināvijas pussalas krasts.  Dziļākā vieta ir 301 m. Olandes jūra ir viens no dzīvākajiem kuģu satiksmes ceļiem starp Zviedriju un Somiju

Atsauces

Ārējās saites 

Jūras
Baltijas jūra
Somijas jūras
Zviedrijas jūras
Pasauļu karš

"Pasauļu karš" () ir 1898. gada zinātniskās fantastikas romāns. Tā autors ir Herberts Velss. Grāmata stāsta par karu starp cilvēkiem un marsiešiem un ir rakstīta pirmajā personā. Latvijā to sērijā "Fantastikas pasaulē" publicēja izdevniecība "Zinātne" 1970. gadā. Šajā izdevumā ir iekļauts arī priekšvārds un vēl viens Velsa romāns "Kad guļošais mostas."

Sižets 

Romāna sākumā galvenais varonis astronomijas observatorijā Oteršavas ciematā novēro vairākus noslēpumainus sprādzienus uz Marsa virsmas. Tas rada lielu interesi zinātnieku starpā. Vēlāk cilindrisks objekts, ko sākotnēji uzskatīja par meteorītu, nolaižas netālu no ciemata.

Nākamajā rītā bars ziņkārīgu cilvēku, sapulcējušies ap krāteri, atklāj, ka objekts ir mākslīgs. Tas atveras, un tajā esošie citplanētieši viņiem uzbrūk ar "siltuma stariem". Drīz ierodas militārie spēki, bet marsieši pārveido savu kosmosa kapsulu par lielu trijkājainu mašīnu un turpina uzbrukumu.

Nākamajās dienās nolaižas vēl vairāki citplanētiešu kuģi. Galvenais varonis stāsta gaitā bēg no trijkājiem, meklē barību un patvērumu. Vēlāk atklājas, ka iemesls marsiešu uzbrukumam bija tāds, ka uz Marsa lēnām ir sākusi izzust dzīvība, un tādēļ tā iemītnieki ierodas un sāk uzbrukt cilvēkiem. Baktēriju nepanesības dēļ marsieši iet bojā.

Filmas un radiopārraides 
Pēc grāmatas motīviem ir uzņemtas vairākas filmas un radīti radio iestudējumi, tai skaitā Stīvena Spīlberga 2005. gada filma "Pasauļu karš". Vēsturē iegājis Orsona Velsa veidotais romāna inscenējums CBS kanālā 1938. gadā, kas bija ieturēts reālistiskas radiopārraides stilā. Daudzi klausītāji informāciju par citplanētiešu uzbrukumu uztvēra kā patiesu, kas izraisīja paniku ASV ziemeļaustrumos. Pārraidi klausījās ap 6 miljoniem cilvēku.

Skatīt arī 
 Laikraksta "Le Monde" 100 gadsimta grāmatas

Ārējās saites 

 Elektroniskā grāmata 

1898. gada romāni
Zinātniskās fantastikas grāmatas
Serial Experiments Lain

Serial Experiments Lain () ir sireāla 1998. gada japāņu zinātniskās fantastikas anime. Tā tiek uzskatīta par lēnu un meditatīvu. Vairākas ainas tiek atkārtoti izmantotas un animē ir maz dialogu. Seriāls apskata tādas tēmas, kā cilvēka identitāte, narkotikas un cilvēku atkarība no komunikāciju tehnoloģijām. Anime ir ieguvusi lielākoties pozitīvas atsauksmes no kritiķiem.

Sižets 

Seriāla galvenā varone, četrpadsmit gadus vecā vidusskolniece, Leina Ivakura () pēc savas klasesbiedrenes pašnāvības saņem e-pastu no viņas adresētu. Šis notikums piesaista viņas interesi NAVI (animes analogs datoram) un Wired (animes analogs virtuālai realitātei). Laika gaitā viņai izveidojas disociatīvi personības traucējumi gan Wired, gan reālajā pasaulē. Viņa atklāj, ka ir autonoma datorprogramma, dizainēta, lai "nojauktu barjeru" starp Wired un reālo pasauli.

Atsauces

Skatīt arī 
 Ghost in the Shell
 "Digimoni" (3. sezona)

Ārējās saites 
  

 

Anime seriāli
Ziemeļu zēni

Ziemeļu zēni (, ) bija Somijas brīvprātīgo pulks Latvijas un Igaunijas brīvības cīņu laikā no 1919. gada janvāra līdz aprīlim. Virspavēlnieks bija somu ģenerālis Martins Vecers, kurš vienlaicīgi bija arī Igaunijas Dienvidu frontes komandieris, savukārt pulka komandieris bija igauņu izcelsmes pulkvedis Hanss Kalms. Liela daļa karavīru bija somu jēgeri, kas jau pirms tam bija piedalījušies Pirmā pasaules kara kaujās Zemgalē.

Pulkam lieli nopelni Kaujā pie Paju un Valkas atbrīvošanā no lieliniekiem 1919. gada 1. februārī.

Ar Lāčplēša ordeni apbalvotie 
 Martins Vecers, ģenerālis, brīvprātīgo somu karavīru virspavēlnieks Igaunijā un Latvijā
 Hanss Kalms, pulkvedis, "Ziemeļu zēnu" pulka komandieris
 Johans Viktors Ālrots-Arajūri, pulkvedis-leitnants
 Ārne Snellmans, majors
 Veine Vuori, majors  
 Pauls Polsons, kapteinis 
 Elja Rihtniemi, kapteinis 
 Ārne Salminens, kapteinis 
 Lauri Rautanens, kapteinis 
 Johaness Tamminens, leitnants 
 Henriks Tornbergs, leitnants 
 Ilmari Kalpa, kara ārsts
 Leo Lindells, radiospeciālists  
 Hermans Untolahti, feldfēbelis

Piemiņas vietas Latvijā 
 Alūksnes novada Bejas kapos apbedīti deviņi 1919. gada 22. februārī Bejas kaujā kritušie somu karavīri. 1989. gada 2. februārī kapos uzlikts balts koka krusts un koka sētiņa, bet 2000. gada 7. maijā Bejas kapos atklāja piemiņas akmeni ar uzrakstu "Šeit atdusas somu brīvprātīgo pulka Ziemeļu zēni karavīri, kuri krituši Bejas kaujā 1919. gadā."
 1999. gada 17. oktobrī pie Jaunalūksnes pagasta novadpētniecības centra atklāja somu karavīriem veltītu piemiņas plāksni.

Atsauces 

Igaunijas brīvības cīņas
Latvijas brīvības cīņas
Somijas militārā vēsture
Sardīnijas jūra

Sardīnijas jūra (, , , ) ir nosaukums Vidusjūras akvatorijas daļai starp Baleāru salām rietumos un Sardīnijas salu austrumos. Dažkārt tiek pieskaitīta Baleāru jūrai. Jūras garums austrumu—rietumu virzienā ir ap 420 km, lielākais dziļums — 3068 m dienvidrietumos no Menorkas salas. Lielākā pilsēta un osta krastā ir Algero Sardīnijas ziemeļrietumos.

Atsauces 

Jūras
Vidusjūra
Gvajakilas līcis

Gvajakilas līcis ir līcis Klusā okeāna piekrastē, Dienvidamerikas rietumos. Līča ziemeļu robeža ir Salinas pilsēta Ekvadorā, bet dienvidu robeža — Parinjasa rags Peru. Līcī ietek vairākas Ekvadoras un Peru upes. Līča nosaukums cēlies no Gvajakilas pilsētas nosaukuma. Lielākā daļa Ekvadoras eksporta iet caur Gvajakilas līci.

Atsauces 

Ekvadoras ģeogrāfija
Peru ģeogrāfija
Digitālā arhitektūra

Digitālā arhitektūra ir reālas vai virtuālas būves, kas radītas ar datorizētās arhitektūras projektēšanas, programmēšanas un simulāciju palīdzību. Šis termins tiek lietots arī, lai apzīmētu ēkas, kurās tiek izmantotas digitālās tehnoloģijas, piemēram, ēkas ar digitālām, interaktīvām fasādēm.

Digitālā arhitektūra sevī ietver ne tikai reālas, bet arī virtuālas būves, kas veidotas nevis no fiziskiem materiāliem, bet darbojas kā no atsevišķiem elementiem veidota digitālā karte. Šādas virtuālas būves atrodamas kibertelpā, piemēram, virtuālās pasaules un tērzētavas.

Veidojot digitālo arhitektūru, dators netiek lietots tikai kā idejas prezentācijas rīks un "digitāls papīrs". Ar programmatūras palīdzību forma tiek veidota un transformēta.

Iespējas

Forma 
Digitālā arhitektūra ietver sevī sarežģītus aprēķinus, kas ļauj izveidot nepieciešāmās konstrukcijas netradicionālām arhitektūras formām. Veidojot simulācijas, iespējams ilustrēt materiālu, konstrukciju un formu mijiedarbību.
Pateicoties arhitektūras projektēšanas programmatūrai (piemēram, Grasshopper spraudnis Rhinoceros; Bentley's Generative Component), digitālā arhitektūra ļauj arhitektam veidot sarežģītas brīvformas, atsakoties no tradicionālās ģeometrijas. Ēkas forma var veidoties arī kā dažādu procesu, piemēram, auduma krokošanās, simulācija. Izmantojot simulācijas, arhitekta pārziņā ir nevis formas veidošana, bet simulācijas parametru izvēle. Rezultātā arhitekts izvēlas kādu no programmas piedāvātajām formām.

Materiāli 
Digitālā arhitektūra paver iespējas būvēt ēkas, izmantojot digitāli izgatavotus materiālus. Tāpat kā, radot ēku formu, šie materiāli, izmantojot 3D modelēšanas programmatūru, var tikt veidoti netradicionālās formās. Projektējot objektu vai tā daļu, digitālie materiāli tiek veidoti nevis kā atsevišķas vienības, bet gan kā vienību kopums, kas ar algoritmu palīdzību tiek kārtoti noteiktās struktūrās. Šādi radīti materiāli tiek uztverti ne tikai kā faktūras vai plaknes, bet arī kā plastiski veidojumi ar dziļumu, paverot arhitektiem jaunas izteiksmes iespējas. Šādi materiāli tiek izgatavoti ar 3D printeru, lāzeru, robotu uc. digitālu ierīču palīdzību. Līdz ar to arhitektam ir iespēja pilnībā kontrolēt ēkas dizaina veidošanas procesus.
Digitālās arhitektūras iespējas ļauj arī tradicionālus materiālus, piemēram ķieģelus, izmantot jaunos veidos un netradicionālās formās.

Efektivitāte 
Digitālā arhitektūra, projektējot ēkas, paver iespējas kā galveno izvirzīt ēkas efektivitāti. Simulācijas ļauj veidot ēkas formu, balstoties uz nepieciešamajiem efektivitātes parametriem kādā jomā, piemēram, vērtējot klimata apstākļus, izmaksas, ekoloģiju uc.

Problēmas 
Šobrīd galvenā problēma ir digitāli izgatavoto materiālu augstās izmaksas. To izgatavošanai nepieciešamās robotikas tehnoloģijas ir dārgas un sarežģitas. Attīstoties tehnoloģijām un izmaksām kļūstot zemākām, pavērsies iespēja plašāk lietot digitālo arhitektūru.

Skatīt arī 
 Arhitektūra
 BIM

Atsauces 

Arhitektūra
Čuhloma

Čuhloma () ir pilsēta Krievijā, Kostromas apgabalā, Čuhlomas rajona administratīvais centrs. Izvietojusies apgabala ziemeļdaļā Čuhlomas ezera dienvidaustrumu krastā.

Vēsture 
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1381. gadā kā pilsēta Gaļičas kņazistē. 1778. gadā kļūst par apriņķa centru, no 1928. gada — rajona centrs. Mūsdienās mežrūpniecības un kokapstrādes centrs.

Atsauces

Ārējās saites
Benue

Benue () (arī Čadas upe, Čada) ir Nigēras upes kreisā krasta pieteka. Upes garums ir aptuveni 1083—1400 km. Benue ir svarīgs transporta ceļš tuvējajā apkārtnē upes vieglās kuģojamības dēļ. Upe sākas Adamavas kalnos Kamerūnas ziemeļos, no kurienes tā tek pa Nigērijas valsts teritoriju. Nigērijā tā tek caur Garvas pilsētu un Mandara kalnu reģionā ietek Nigērā.

2012. gada oktobrī Benue applūda, kas izraisīja indīgo čūsku populācijas palielināšanos Bauči reģionā. Nākamā gada jūlijā tika paziņots, ka no čūsku kodumiem Bauči apgabalā miruši aptuveni 200 cilvēku.

Atsauces

Ārējās saites 

Kamerūnas upes
Nigērijas upes
Nigēra (upe)
9. rajons

"9. rajons" () ir 2009. gada zinātniskās fantastikas filma. Tās režisors ir Nīls Blomkamps, to producējis Pīters Džeksons. Galveno lomu filmā atveido Šarlto Koplejs. Filma balstīta uz 2005. gada īsfilmas Alive in Joburg motīviem. Tā stāsta par cilvēku attieksmi pret citplanētiešu ierašanos, kā arī par galveno varoni, kurš infekcijas dēļ filmas gaitā kļūst arvien līdzīgāks šiem citplanētiešiem. Liela daļa filmas ir filmēta dokumentālu filmu stilā. Filma nominēta četrām Amerikas Kinoakadēmijas balvām.

Atsauces

Ārējās saites 

2009. gada filmas
ASV zinātniskās fantastikas filmas
Nīls Blomkamps

Nīls Blomkamps (, dzimis ) ir Dienvidāfrikas filmu un īsfilmu režisors, scenārists un producents, kā arī animators. Pazīstams kā filmas "9. rajons" režisors. Nominētls Zelta globusa un Amerikas Kinoakadēmijas balvai.

Filmogrāfija

Ārējās saites 

1979. gadā dzimušie
Dienvidāfrikas kinorežisori
Irmingera jūra

Irmingera jūra () ir Atlantijas okeānam piederīga malas jūra tā ziemeļrietumos. Izvietojusies Grenlandes dienvidaustrumu piekrastē, ziemeļaustrumos Dāņu šaurums to savieno ar Grenlandes jūru, austrumos jūru norobežo Islandes rietumu piekraste un Reikjanesas grēda. Nosaukta par godu dāņu hidrogrāfam, viceadmirālim Karlam Ludvigam Kristiānam Irmingeram (1802—1888), kura vārdā nosaukta arī jūru šķērsojošā siltā Irmingera straume.

Atsauces

Ārējās saites 

Jūras
Grenlandes jūras
Lsm.lv

Lsm.lv ir Latvijas Sabiedrisko mediju — Latvijas Radio un Latvijas Televīzijas — veidots ziņu portāls.

Ziņu portāla izveidi paredzēja Ministru kabineta programma sabiedrības saliedēšanas, nacionālās identitātes un valsts valodas pozīcijas nostiprināšanai, kas tika izveidota 2012. gada pavasarī. 2012. gada rudenī valsts budžeta grozījumos piešķīra 82,3 tūkstošus latu, bet darbības uzturēšanai līdz 2015. gadam (ieskaitot) vēl 50 tūkstošus latu gadā.

Portāls oficiāli savu darbību uzsāka

Atsauces

Ārējās saites 
    

Ziņu vietnes
Kočabambas departaments

Kočabambas departaments () ir viens no deviņiem Bolīvijas departamentiem valsts centrālajā daļā. Robežojas ar Lapasas departamentu rietumos, ar Beni departamentu ziemeļos, ar Santakrusas departamentu austrumos,  ar Potosi departamentu un ar Čukisakas departamentu dienvidos. Departamenta administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Kočabamba. Kočabambas departamenta kopējā platība ir 55 631 km², pēc 2012. gada datiem departamentā dzīvo 1 938 401 iedzīvotāji. Tas ir sestais lielākais departaments Bolīvijā pēc platības un trešais lielākais departaments pēc iedzīvotāju skaita. Departamenta platība aizņem 5,06% no kopējās Bolīvijas teritorijas. Departaments ir sīkāk sadalīts sešpadsmit provincēs.

Bolīvijas departamenti
Gods kalpot Rīgai!

"Gods kalpot Rīgai!" (GKR) ir 2012. gada martā dibināta politiska partija Latvijā. Tās vadītājs ir Andris Ameriks. Partijas kodolu sākotnēji veidoja 20 cilvēki, no kuriem 12 bija likvidētās LPP/LC Rīgas domes deputāti. Partija vairākus gadus darbojusies Rīgas domes valdošajā koalīcijā kopā ar partiju "Saskaņa". Tās biedrs Oļegs Burovs 2019. un 2020. gadā bija Rīgas domes priekšsēdētājs, savukārt Andris Ameriks iepriekš ilgstoši — Rīgas domes priekšsēdētāja vietnieks.

2018. gada decembrī partijā bija 605 biedri.

Vienīgā partijas pārstāve Saeimā bija Jūlija Stepaņenko, kas tika ievēlēta 12. un 13. Saeimā no partijas "Saskaņa" saraksta un pašreizējā Saeimas sasaukumā strādā kā pie frakcijām nepiederoša deputāte. 2020. gada 21. februārī J. Stepaņenko kopā ar pieciem Rīgas domes deputātiem no partijas izstājusies.

2022. gada 14. Saeimas vēlēšanās partijas biedri (Burovs u.c.) startēja partijas "Latvija pirmajā vietā" sarakstā. Vēlēšanās saraksts saņēma 6,24% vēlētāju atbalsta, iegūstot 9 vietas 14. Saeimā, no kurām vienu ieņēma "Gods kalpot Rīga" līderis O. Burovs.

Atsauces 

Latvijas reģionālās partijas
Amerikāņu snaiperis

"Amerikāņu snaiperis" () ir 2014. gada ASV biogrāfiskā kara drāma, kuras režisors ir Klints Īstvuds. Filmas sižets veidots pēc Krisa Kaila autobiogrāfijas American Sniper: The Autobiography of the Most Lethal Sniper in U.S. Military History.

Filma ir par ASV jūras kājnieku, snaiperi Krisu Kailu, kas nosūtīts uz karu Irākā. Tajā galvenās lomas attēlo Bredlijs Kūpers un Sjēna Millere.

"Amerikāņu snaiperis" pirmizrāde notika  Amerikas Kinoinstitūta rīkotajā festivālā, kinoteātros ASV filmas pirmizrāde notika . AFI to nosauca par vienu no desmit gada labākajām filmām. Tā nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai sešās nominācijās, tai skaitā kā labākā filma.

Atsauces

Ārējās saites 

2014. gada filmas
ASV filmas
Klinta Īstvuda filmas
Selma

"Selma" () ir 2014. gada amerikāņu vēsturiskā drāma, kuras režisore ir Ava Davernaja.

Filma ir par 1965. gada gājieniem no Selmas uz Montgomeriju, lai tiktu ļauts balsot afroamerikāņiem. Tajā galvenās lomas attēlo Deivids Ojelovo, Toms Vilkoinsons, Karmena Ejogo, Tims Rots un Opra Vinfrija.

"Selma" pirmizrāde notika  Amerikas Kinoinstitūta rīkotajā festivālā, kinoteātros ASV filmas pirmizrāde notika . AFI to nosauca par vienu no desmit gada labākajām filmām. Tā ir nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai divās nominācijās — kā labākā filma un par labāko dziesmu.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2014. gada filmas
ASV filmas
Sjēna Millere

Sjēna Rouza Daiena Millere (; dzimusi ) ir ASV dzimusi angļu aktrise, modele un modes dizainere.

2008. gadā tikusi nominēta BAFTA uzlēcošās zvaigznes balvai, par lomu 2012. gada TV filmā "Meitene" — BAFTA TV un Zelta globusa balvai kā labākā aktrise. Vēl ir lētojusi tādās filmās kā Layer Cake (2004), "Alfijs" (2004), "Meitene no fabrikas" (2006),  "Mīlestības robeža" (2008), "G.I. Džo: Kobras sacelšanās" (2009), "Lapsu medības" (2014) un "Amerikāņu snaiperis" (2014).

Ārējās saites 

1981. gadā dzimušie
Ņujorkā dzimušie
Angļu kinoaktieri
Karpentārija līcis

Karpentārija līcis () ir Klusajam okeānam piederīga epikontinentāla jūra Austrālijas ziemeļos. Izvietojusies starp Jorkas raga pussalu austrumos un Ārnemlendu rietumos; ziemeļos piekļaujas Arafuru jūrai. Līcis sekls, dziļums lielākoties 55—66 m, dziļākā vieta ir 82 m. Dienvidu un rietumu piekrastē vairākas salas, lielākās no kurām ir Groteilanta un Morningtona sala. Plūdmaiņu augstums līdz 3,2 m.

Pirmais no eiropiešiem līča krastus sasniedza holandietis Villems Janszons (Willem Janszoon) 1606. gadā. Cits holandietis, Jans Karstenszons (Jan Carstenszoon), līci apmeklēja 1623. gadā un nodēvēja to par godu tā laika Holandiešu Austrumindijas ģenerālgubernatoram Pīteram de Karpentīram (Pieter de Carpentier).

Atsauces

Ārējās saites 

Epikontinentālās jūras
Klusā okeāna līči
Austrālijas līči
Tesa

Tesa ir postmetāla mūzikas grupa no Rīgas, Latvijas. Izveidota 2005. gadā no grupu In.Stora, Kriegopfer un Les Corte dalībniekiem.

2006. un 2007.gadā grupa izdeva divus EP ierakstus Tagad un Nekad, kam sekoja pilna garuma studijas ieraksts 2008. gadā Heartbeatsfromthesky. Šajā laikā Tesa vislielāko atpazīstamību gūst Eiropā un Krievijā, kur norisinājušās grupas koncertturnejas un dalība festivālos. 2012. gadā grupa izlaiž savu nākamo studijas ierakstu IV, bet 2015. gadā — Ghost.

2020. gada 29. maijā grupa izdeva savu ceturto pilnmetrāžas studijas albumu un sesto ierakstu kopumā — C O N T R O L sadarbībā ar izdevniecību My Proud Mountain. Albumu bija paredzēts izdot un prezentēt 28. martā, taču COVID-19 pandēmijas dēļ tas tika izdots un prezentēt 29. maijā, Āgenskalna bijušajā Latvijas TV studijā Nometņu ielā 62. Albums ierakstīts Valmierā studijā Hodila, Ģirta Laumaņa vadībā.

Galvenie ietekmes avoti mūzikā ir tādas grupas kā Neurosis, Shora, Godspeed You! Black Emperor un Grails. Grupa ir arī uzstājusies koncertos ar tādām grupām kā Neurosis un Nadja.

Grupas albums "C O N T R O L" tika nominēts un ieguva Mūzikas ierakstu gada balvu "Zelta Mikrofons 2021" kategorijā "Metāla mūzikas albums".

Diskogrāfija 
 Tagad (EP) (2006)
 Nekad (EP) (2007)
 Heartbeatsfromthesky (2008)
 IV (2012)
 Ghost (2015)
C O N T R O L (2020)

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā grupas mājaslapa /
 Prog Archives profils 
 

2000. gadu mūzikas grupas
2010. gadu mūzikas grupas
Latvijas rokgrupas
Latvijas smagā metāla grupas
Latvijas postroka grupas
Latvijas postmetāla grupas
Latvijas sludge metal grupas
Latvijas eksperimentālā roka grupas
Georgs Radvils

Georgs Radvils, arī Radivils () jeb Jurģis Radvila (), arī Juris (Jeržijs) Radzivils (, , 1556–1600) bija Lietuvas dižkunigaitijas valstsvīrs un garīdznieks. Pārdaugavas hercogistes administrators (1578/1582–1586), Viļņas bīskaps (1579–1591), Krakovas bīskaps (1591–1600). Pirmais Romas katoļu baznīcas kardināls no Latvijas un Lietuvas teritorijas (1586).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1556. gada 31. maijā Viļņā Lietuvas lielmaršala un kanclera, Viļņas vaivada Nikolaja Radvila Melnā (Mikalojus Radvila Juodasis) ģimenē. Mācījās Viļņas un Ņasvižas kalvinistu skolās. No 1570. gada studēja Leipcigas universitātē, jezuītu ietekmē 1574. gadā pārgāja katoļu ticībā, studēja Poznaņas, Viļņas un Romas jezuītu skolās. 1574. gadā tika iecelts par Viļņas bīskapa koadjuktoru, 1579. gadā par Viļņas bīskapu. Atbalstīja Viļņas jezuītu akadēmijas (, 1579–1782) dibināšanu.

Pēc panākumiem Livonijas karā Stefans Batorijs viņu jau 1578. gadā iecēla par Livonijas hercogistes administratoru, tomēr pie savu pienākumu pildīšanas viņš varēja ķerties vienīgi pēc kara beigām 1582. gadā. Viņa vietnieks bija Demetrijs Soļikovskis, kas vēlāk kļuva par Ļvovas arhibīskapu. Pēc pēdējā Kurzemes bīskapa Magnusa nāves 1583. gadā viņš lika pievienot Kurzemes bīskapiju Livonijas hercogistei, izraisot Polijas-Lietuvas karu ar Dāniju (Piltenes mantojuma karš). Ar viņa atbalstu 1583. gadā tika izveidota Cēsu bīskapija un 1584. gadā Rīgas jezuītu koledža. Rekatolizēšanas mēģinājumi izraisīja Kalendāra nemierus (1584-1589).

1583. un 1584.-1586. gada muižu revīzijas apspriešanai Georgs Radvils sasauca Livonijas seimeli (provincialis conventus), lai paziņotu, ka apstiprinās agrākos Rīgas arhibīskapijas un Livonijas ordeņa lēņus, bet ne tos plašos dāvinājumus, kurus Livonijas kara juku laikā piešķīris arhibīskaps Vilhelms Brandenburgs vai administrators Jānis Hodkevičs.

1586. gada 14. jūlijā viņu svinīgi iesvētīja par Romas katoļu baznīcas kardinālu. Pēc karaļa Stefana Batorija nāves 1586. gada 12. decembrī pārtrauca pildīt savus Livonijas hercogistes administratora pienākumus.

1587. gadā kardināls G. Radvils piedalījās jaunā Polijas-Lietuvas valdnieka Sigismunda III Vāsas vēlēšanās, 1591. gadā viņu iecēla par Krakovas bīskapu.

Miris 1600. gada 21. janvārī Romā.

Atsauces 

Valdnieki Latvijas teritorijā
1556. gadā dzimušie
1600. gadā mirušie
Latvijas kardināli
Latvijas vēsture
Lietuvas vēsture
Radvilu dzimta
Evita Ašeradena

Evita Ašeradena (dzimusi Evita Sniedze 1974. gada 6. augustā Madonā) ir latviešu dramaturģe, teātra zinātniece un Valmieras Drāmas teātra direktore.

Biogrāfija 
Beigusi Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātes Teātra studiju kursu (1996), ieguvusi maģistra grādu. No 1997. līdz 2005. gadam LU Literatūras, folkloras un mākslas institūta asistente. No 2001. līdz 2005. gadam Valmieras Drāmas teātra literārās daļas vadītāja, kopš 2005. gada — teātra direktore. Publicējusi recenzijas izdevumos "Teātra Vēstnesis", "Literatūra un Māksla Latvijā", "Literatūra. Māksla. Mēs", "Rīgas Balss", "Kultūras Forums", "Jaunā Avīze", "Neatkarīgā Rīta Avīze". Valmieras Drāmas teātra direktore. Dramatizējusi Viljama Somerseta Moema romānu "Teātris" (2002, Latvijas Nacionālajā teātrī).

Sastādījusi grāmatu "Latvijas Nacionālais teātris" (2004) un izdevumu "Latviešu teātra hronika. 1919—1944" (2006). Līdzautore pētījumiem "20. gadsimta teātra režija pasaulē un Latvijā" (2002) un "Teātra režija Baltijā" (2006). Sarakstījusi poētiskas prozas krājumu "Leģendas par ilgām" (2011). Saņēmusi "Spēlmaņu nakts" žūrijas īpašo balvu, lugas "Kreisais pagrieziens" izrāde Dailes teātrī atzīta par gada labāko latviešu literatūras iestudējumu (2004). Ieguvusi AKKA/LAA Bezgalības balvu (2005).

Teātra darbinieku savienības biedre (1995). Dramaturgu ģildes biedre (2004). Rakstnieku savienības biedre (2005).

2015. gadā apprecējusies ar politiķi Arvilu Ašeradenu.

Lugas 
 "Tikai dzīvojam..." (1999), iestudēta Tukuma teātrī "Brīvā versija" (2000) un Lielvārdes skolas teātrī (2002)
 "Smilšu kaste" (2000), iestudēta Valmieras Drāmas teātrī (2003)
 "Tie paši oši" (2001), iestudēta Valmieras Drāmas teātri (2003)
 "Leģenda par lauru koku" (2001), iestudēta Lielvārdes skolas teātrī (2002)
 "Vilku ceļš" (2002), iestudēta Ausekļa Limbažu teātrī (2006)
 "Kreisais pagrieziens" (2003), iestudēta Dailes teātrī (2004)
 "Līdz pavasarim", iestudēta Valmieras Drāmas teātrī (2008)
 "Mākoņains, iespējams skaidrosies", iestudēta Valmieras Drāmas teātrī (2011)

Atsauces 

1974. gadā dzimušie
Latviešu rakstnieki
Latvijas dramaturgi
Latviešu valodā rakstošie
Rakstnieces
Madonā dzimušie
Latvijas Universitātes absolventi
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Autoimūna slimība

Autoimūna slimība ir tāda slimība, kas rodas no pārmērīgas imūnās atbildes pret sava organismā sastopamām vielām un audiem. Tā var skart gan tikai noteiktus orgānus, piemēram, vairogdziedzeris — autoimūns tireoidīts, gan konkrētu audu tipu piemēram, Gudpāsčera slimība, kas var ietekmēt bazālo membrānu gan plaušās, gan nierēs. Autoimūnās slimības ārstē parasti ar imūnsupresijas medikamentiem, kas samazina imūnreakciju, piemēram, glikokortikoīdiem.

Atsauces 

Imūnsistēmas slimības
Nikolajs Radvils Melnais

Nikolajs Radvils, arī Radivils, saukts Melnais (, ), arī Nikolajs Radzivils (, , 1515-1565) bija Lietuvas dižkunigaitijas valstsvīrs un diplomāts no Radvilu dzimtas. Lietuvas māršals (1545), Lietuvas kanclers (1550), Viļņas vaivads (1551). Livonijas kara laikā panāca Livonijas un Lietuvas militāro savienību pret Krieviju. Pēc Viļņas ūnijas noslēgšanas (1561) bija Rīgas arhibīskapijas administrators (1563–1565).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1515. gada 4. februārī Ņasvižā Traķu vaivadijas kastelāna Jāņa Radvila (Jonas Radvila) ģimenē. Jaunību pavadīja Polijas karaļa Sigismunda I (1467-1548) Krakovas galmā, kur sadraudzējās ar jauno princi Sigismundu  Augustu. 1544. gadā viņu iecēla par Lietuvas zemes maršalu, 1547. gadā Svētās Romas impērijas ķeizars Kārlis V viņu iecēla impērijas firsta kārtā. 1550. gadā viņš kļuva par Lietuvas kancleru, 1551. gadā par Viļņas vaivadu.
1553. gadā pārgāja kalvinisma ticībā, 1557. gadā Viļņā nodibināja reformātu baznīcu un skolu. 

Pēc Livonijas kara sākšanās firsts Nikolajs Radvils veicināja Livonijas un Lietuvas tuvināšanos. 1557. gada septembrī Livonijas ordenis  noslēdza vienošanos ar Lietuvas dižkungu Sigismundu II Augustu par savstarpēju palīdzību karā pret Krieviju. 1559. gada augustā Viļņā Livonijas ordenis noslēdza protekcijas līgumu (Viļņas līgumu) ar Lietuvu.

1560. gada jūnijā N. Radvils ieradās Rīgā, lai vienotos par Lietuvas karaspēka iesaistīšanos Livonijas aizsardzībā pret Krievijas uzbrukumu. 1561. gada augustā viņš vēlreiz ieradās Rīgā un 8. septembrī piešķīra pilsētai drošības garantijas. 1561. gada oktobrī un novembrī Viļņā veda sarunas ar Livonijas kārtām, kas noveda pie Viļņas ūnijas parakstīšanas 28. novembrī. Sigismunds II Augusts iecēla viņu par Livonijas pārvaldnieku.  
1562. gada janvārī N. Radvils trešo reizi ieradās Rīgas pilī, lai organizētu Livonijas ordeņa likvidāciju. Livonijas ordeņa pēdējais mestrs Gothards Ketlers 1562. gada 5. martā Rīgas pils kapitula zālē atbrīvoja ordeņa bruņiniekus no dotā zvēresta un ordeņa mestra regālijas nodeva Nikolajam Radvilam, pretī saņemot Kurzemes un Zemgales hercoga kroni. Pirms tam viņš izdeva aktu Rīgas arhibīskapijas bruņniecībai, solīdams ticības brīvību, privilēģijas, aizsardzību pret krieviem, palikšanu arhibīskapa pakļautībā utt. Pēc arhibīskapa Vilhelma nāves 1563. gadā sakās Lietuvas cīņa ar Zviedriju, kas beidzās ar Lietuvas uzvaru un N. Radvila kļūšanu par Rīgas arhibīskapijas administratoru.  

Miris 1565. gada 29. maijā Viļņā.

Atsauces 

1515. gadā dzimušie
1565. gadā mirušie
Latvijas vēsture
Lietuvas vēsture
Diplomāti
Radvilu dzimta
Lipāru salas

Lipāru salas (, , ) jeb Eolu salas (Isole Eolie, Ìsuli Eoli, Αιολίδες Νήσοι) ir vulkāniskas izcelsmes salu arhipelāgs Tirēnu jūras dienvidos netālu no Sicīlijas krastiem, Itālijā. Arhipelāgā ir izvietojušās desmit vulkāniskas izcelsmes salas, no kurām septiņas ir apdzīvotas, bet divas ir aktīvi vulkāni. Lielākās salas ir Lipari, Vulkāno, Salina un Stromboli.

Lipāru salu nosaukums ir radies no arhipelāga lielākās salas Lipari. Kopš 2000. gada salu arhipelāgs ir iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma objektu sarakstā. Katru gadu salas apmeklē vairāk kā 200 000 tūristu.

Ģeogrāfija 
Vulkāniskās izcelsmes salas ir izveidojušās aptuveni pirms 260 000 gadu vulkāniskas aktivitātes rezultātā. Āfrikas tektoniskajai plātnei virzoties pretī Eirāzijas tektoniskajai plātnei, ir izveidojusies vulkāniskā zona ar zemes garozas plīsumiem, kurā magma ir izvirdusi aptuveni 3600 metrus dziļumā Tirēnu jūras gultnē. Ģeoloģiski šis ir ļoti nelīdzens apvidus ar dziļām aizām un stāvām klintīm. Pēdējo 20 000 gadu laikā vulkānā Stromboli nepārtraukti notiek lavas izvirdumi, no kuriem pēdējais notika 2009. gada 13. aprīlī. Pārējās salās vulkāniskā aktivitāte ir novērojama reti, bet to apstiprina tvaiku un karsto termālo ūdeņu esamība.

Itālijas salas
Nikolajs Radvils

Nikolajs Radvils var būt:

 Nikolajs Radvils Melnais
 Nikolajs Radvils (Rudais)
 Kristaps Nikolajs Radvils

Skatīt arī 
 Radvili
Radvili

Radvili, arī Radivili un Radzivili (, , , ) ir sena lietuviešu dižciltīgo dzimta, kuras pirmsākumi izsekojami līdz 15. gadsimta sākumam.

Vēsture 
Dzimtas vārds cēlies no Traķu vaivada Radvila Astika dēla (, ; ap 1384-1477) vārda. Zināms, ka viņa tēvs Astiks, pēc kristīšanās Kristīns (, ; ap 1363-1442/1444) bija Viļņas kastelāns un viens no Lietuvas dižkunigaiša Vītauta Dižā uzticamiem atbalstītājiem, kas piedalījās Toruņas līguma (1411) un Melnas līguma (1422) parakstīšanā ar Vācu ordeni.

Horodlo sanaksmē bajāra Radvila dzimta ieguva ģerboni ar trim taurēm, viņa dēls Lietuvas lielkanclers Nikolajs Radvilietis, saukts Vecais (, , ; ap 1450–1509) sāka lietot tēvavārdu kā dzimtas vārdu.

Viņam bija trīs dēli, kas kļuva par trīs Radvilu dzimtas atzaru ciltstēviem:
 Nikolajs II Radvils, saukts "poļu draugs" (, ; 1470–1521), Lietuvas lielkanclers
 Nikolajs III Radvils (ap 1492-1530), Žemaitijas bīskaps (1515/1522-1530) 
 Jānis III Radvils (ap 1492–1542), Žemaitijas vecākais (1535-1542)
 Jānis I Radvils, saukts Bārdainais (, ; 1474–1522), Lietuvas lielmaršals, Traķu kastelāns, 
 Nikolajs Radvils Melnais (1515-1565), Lietuvas lielmaršals, Lietuvas kanclers, Viļņas vaivads. Livonijas kara laikā panāca Livonijas un Lietuvas militāro savienību pret Krieviju 
 Georgs Radvils (1556–1600), Pārdaugavas Livonijas hercogistes administrators (1578/1582–1586), Viļņas bīskaps, Krakovas bīskaps. Romas katoļu baznīcas kardināls 
 Alberts Radvils (1558–1592), sarunu vedējs ar Maskavijas pārstāvjiem, kas beidzās ar Jamas Zapoļskas miera līguma noslēgšanu
 Jurģis I Radvils, saukts Herkuls jeb Uzvarētājs (, ; 1480–1541), Lietuvas lielhetmanis (1531—1541), Biržu-Dubiņģu atzara ciltstēvs
 Nikolajs Radvils (Rudais) (1512-1584), Traķu vaivads (1550—1566), Lietuvas lielhetmanis (1553—1566), Viļņas vaivads (1566—1579), Lietuvas kanclers (1566—1579)
 Kristaps Nikolajs Radvils, saukts Pērkons (1547-1603), Viļņas vaivads (1584-1603), Lietuvas lielhetmanis (1589-1603), sakāva zviedrus kaujā pie Kokneses (1601)
 Kristaps Radvils (1585—1640), Viļņas vaivads (1633-1640), Lietuvas lielhetmanis (1635-1640)
 Jonušs Radvils (1612–1655), Žemaitijas ģenerālstārasts (1646-1653), Viļņas vaivads (no 1653), Lietuvas lielhetmanis (no 1654).
 Barbara Radvila (1520-1551), Polijas karaliene (1550-1551).

Dzimtas locekļu attēli

Atsauces 

Lietuvas vēsture
Polijas vēsture
Baltkrievijas vēsture
Radvilu dzimta
Lietuviešu dzimtas
Lietuvas dižkunigaitijas dižciltīgo dzimtas
Udmurtu valoda

Udmurtu valoda (удмурт кыл) ir permiešu valoda, kas izplatīta Udmurtijā, Krievijā, kur to galvenokārt lieto udmurti. Tā ir viena no Udmurtijas Republikas divām oficiālajām valodām (otra ir krievu valoda). Udmurtu valodas rakstībā izmanto pielāgotu kirilicu. Udmurtu alfabētā ir tie paši burti, kas krievu alfabētā, kā arī pieci papildu burti: Ӝ/ӝ, Ӟ/ӟ, Ӥ/ӥ, Ӧ/ӧ un Ӵ/ӵ. Tai visradniecīgākā ir komiešu valoda. Udmurtu valodā ir daudz aizguvmu no krievu un tatāru valodas.

Urāliešu valodas
Udmurtija
Krievijas valodas
Baznīcas dziesma

Baznīcas dziesma vai himna ir reliģiska dziesma, kas īpaši uzrakstīta dievu, dievību, nozīmīgu cilvēku vai personifikāciju slavināšanai, dievināšanai un lūgšanām. Baznīcas dziesmu parasti izpilda dievkalpojumos vai reliģiskos rituālos. Baznīcu dziesmas parasti ir apkopotas dziesmu grāmatās.

Atsauces 

Reliģiskie teksti
Dārzaugļu iela

Dārzaugļu iela ir iela Rīgā, Centra rajona Grīziņkalna apkaimē. Dārzaugļu iela sākas pie Pērnavas ielas krustojuma un beidzas pie Zemitāna ielas. Dārzaugļu ielas kopējais garums ir 196 metri..

Rīgas adrešu grāmatās iela atrodama 1868. gadā ar nosaukumu Kalna iela. 1885. gadā tās nosaukums ir mainījies uz Augļu ielu, bet tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā vairs nav mainījies, Dārzaugļu iela ieguva 1923. gadā.

Ielu savienojumi 
Dārzaugļu iela ir savienota ar šādām ielām:
 Pērnavas iela;
 Zemitāna iela.

Skatīt arī 
 Centra rajons

Atsauces 

Ielas Grīziņkalnā
Centra rajons
Johans Heinrihs Blūmentāls

Johans Heinrihs Blūmentāls (, dzimis , miris ) bija vācbaltiešu ārsts un teologs.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1734. gadā Jelgavā tirgotāja un konditora ģimenē. Mācījās Jelgavas latīņu skolā, studēja teoloģiju Rostokas Universitātē (1753-1754) un Jēnas Uiversitātē (1754-1755). No 1770. līdz 1773. gadam studēja medicīnu Leidenes Universitātē, papildinājās Oksfordā un Parīzē. 1774. gadā atgriezās dzimtajā Jelgavā, kur praktizēja kā ārsts. No 1775. gada līdz savai nāvei 1804. gadā bija Aizputes ārsts.

Johana Heinriha dēls no trešās laulības Heinrihs Blūmentāls arī kļuva par pazīstamu ārstu.

Ārējās saites 
Johans Heinrihs Blūmentāls Baltische Biographische Lexikon 

1734. gadā dzimušie
1804. gadā mirušie
Vācbaltieši
Jelgavā dzimušie
Autoceļš V1

|}
|}

V1 autoceļš Valdlauči—Rāmava ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu A7 pie Valdlaučiem ar Jāņa Čakstes gatvi Rīgā. Autoceļš ir  garš, klāts ar asfaltbetona segumu un atrodas Ķekavas novada Ķekavas pagastā.

Pie autoceļa V1 atrodas arī Rīgai piederošas Bauskas ielas mājas.

Atsauces 

V0001
Džordžs Balančins

Džordžs Balančins (, dzimis  kā Georgijs Balančivadze (, ), miris ) bija Krievijā dzimis gruzīnu izcelsmes amerikāņu horeogrāfs. Amerikāņu baleta klasiķis un neoklasiskā baleta pamatlicējs.

Dzimis Sanktpēterburgā, gruzīnu mūziķa ģimenē. No 1913. gada līdz 1921. gadam, ar pārtraukumu Oktobra revolūcijas laikā, mācījās baleta skolā pie Marijas teātra. No 1921. līdz 1923. gadam - Pēterburgas konservatorijā. 1924. gadā viesizrāžu laikā, palika uz dzīvi Vācijā. 

No 1924. līdz 1929. gadam Sergeja Djagiļeva "Ballets russes" horeogrāfs. Pēc Djagiļeva nāves darbojās Londonā, Kopenhāgenā un Montekarlo, līdz 1933. gadā pārcēlās uz ASV. Šeit viņš 1948. gadā Ņujorkā nodibināja vienu no mūsdienu slavenākajām baleta trupām - New York City Ballet, kuru vadīja gandrīz līdz savai nāvei. Miris no Kreicfelda-Jakoba slimības.

Ārējās saites 

Balančina fonds 

1904. gadā dzimušie
1983. gadā mirušie
Balets
Sanktpēterburgā dzimušie
Roberts fon Bolšvings

Heinrihs Oto Roberts brīvkungs fon Bolšvings (, dzimis , miris ) bija vācbaltiešu ierēdnis.

Studēja Getingenes univrsitātē. Atgriezies dzimtenē, bija asesors Aizputē. Pēc tam ieņēma Bauskas pilskunga amatu, vēlāk virspilskunga amatu Jelgavā. Beidzis pildīt amata pienākumus 1889. gadā līdz ar jaunās Krievijas juridiskās sistēmas ieviešanu. Atlikušo mūža daļu strādāja par dižciltīgo bāreņtiesas locekli.

Vācbaltieši
Kuldīgas novadā dzimušie
Tārps (filma)

"Tārps" ir režisora Anda Miziša 2005. gadā Vides filmu studijā uzņemtā latviešu dokumentālā filma. 

Tas ir skaudrais stāsts par atipisku pāri, Inesi un Kārli, kas dzīvo dārza būdā Juglas ezera krastā, tik tikko savilkdami galus kopā. Viņi piepelnās ar tārpu audzēšanu makšķerniekiem. Drīzumā abi gatavojas kļūt par vecākiem. Filma ir netik daudz par nelabvēlīgu ģimeni cik par to, kā cilvēki izkrīt no sabiedrības un samierinās ar to. 

Filma tika atzīta par labāko Baltijas dokumentālo filmu kinofestivālā Arsenāls un labāko dokumentālo filmu festivālā Lielais Kristaps 2006. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

2005. gada filmas
Latvijas dokumentālās filmas