joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Raiens Gigss

Raiens Džozefs Gigss (; dzimis  Kārdifā, Velsā) ir velsiešu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Velsas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada janvāra ir Velsas izlases galvenais treneris.

Karjera 
Visu savu profesionāļa karjeru Gigss aizvadījis Anglijas futbola Premjerlīgas klubā Manchester United. Kluba sastāvā viņš debitēja 1990.—1991. gada sezonā un ir bijis pamatsastāva spēlētājs kopš 91.—92. gada sezonas. Viņam pieder kluba rekords par visvairāk aizvadītajām spēlēm tā sastāvā un visvairāk iegūtajām balvām.

Kopš 1992. gada viņš ir ieguvis 11 Premjerlīgas uzvarētāja medaļas, 4 FA Kausa uzvarētāja titulus un 2 Čempionu līgas kausus. 2011. gada 31. janvārī starptautiskā interneta aptaujā viņš tika atzīts par visu laiku labāko Manchester United spēlētāju, šo balvu viņam pasniedza Alekss Fērgusons. Viņš ir vienīgais futbolists, kas guvis vārtus visās 23 Premjerlīgas sezonās. Gigss tāpat ir visvairāk spēles UEFA Čempionu līgā aizvadījušais spēlētājs.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuva par treneri. 2014. gadā uz neilgu laiku tika iecelts par Manchester United galvenā trenera pienākumu izpildītāju. Vēlāk līdz 2016. gadam bija trenera asistents. 2018. gada janvārī tika apstiprināts par Velsas izlases galveno treneri.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Manchester United

 Anglijas Premjerlīga: 1992–93, 1993–94, 1995–96, 1996–97, 1998–99, 1999–2000, 2000–01, 2002–03, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2010–11, 2012–13
 FA kauss: 1993–94, 1995–96, 1998–99, 2003–04
 Anglijas Līgas kauss: 1991–92, 2005–06, 2008–09
 FA Community Shield: 1993, 1994, 1996, 1997, 2003, 2007, 2008, 2010, 2013
 UEFA Čempionu līga: 1998–99, 2007–08
 UEFA Superkauss: 1991
 Starpkontinentālais kauss: 1999
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2008

Individuālie sasniegumi

 Velsas gada futbolists: 1996, 2006

Atsauces

Ārējās saites 

 Sporting-heroes.net 
 Manchester United profils 

1973. gadā dzimušie
Velsā dzimušie
Velsas futbolisti
Velsas izlases futbolisti
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Velsas futbola treneri
Velsas futbola izlases treneri
Manchester United F.C. spēlētāji
Students

Students ( tāds, kas cenšas pēc kaut kā) ir cilvēks, kurš studē augstskolā bakalaura vai maģistra līmeņa studiju programmā.

Studējošais - persona, kura studē augstskolā bakalaura, maģistra līmeņa studiju programmā, rezidentūrā vai doktorantūrā.

Citās valstīs, piemēram, Apvienotajā Karalistē par studentiem sauc arī vidusskolu skolēnus. Latvijā students pēc normatīvajiem aktiem ir cilvēks, kurš studē augstskolā vai koledžā. Senajā Romā un viduslaiku Eiropā par studentu sauca jebkuru cilvēku, kurš nodarbojas ar izglītošanos. 12. gadsimtā, kad parādījās pirmās universitātes, studenti bija to pasniedzēji un klausītāji, bet līdz ar zinātnisko grādu izveidošanos, tikai studējošie.

Atsauces 

Augstskolas
Dauguļu pagasts

Dauguļu pagasts bija viena no Valmieras apriņķa pašvaldībām tā dienviddaļā. Robežojās ar Valmieras apriņķa Augstrozes, Dikļu, Mujānu un Ķieģeļu pagastiem, kā arī Cēsu apriņķa Rozulas un Kūduma pagastiem. Pagasta valde atradās Dauguļos.

Vēsture 
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu.
1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Dauguļu un Lazdukalna ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Valmieras rajonā. Mūsdienās Dauguļu pagasta teritorija Valmieras novada Dikļu un Zilākalna pagastos, Limbažu novada Umurgas pagastā un Cēsu novada Stalbes pagastā.

Cilvēki 
 Alfrēds Tauriņš (1904–1986), inženieris ķīmiķis, Latvijas Universitātes, Jelgavas Lauksaimniecības akadēmijas un Makgila universitātes docētājs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

Atsauces 

 
Latvijas pagasti
Latvijas bijušie pagasti
Josefs Vašīčeks

Josefs Vašīčeks (; dzimis  Havlīčkūvā Brodā, Čehoslovākijā, miris 2011. gada 7. septembrī) bija profesionāls čehu hokejists, centra uzbrucējs, Čehijas hokeja izlases dalībnieks.

Spēlētāja karjera 
Pirms karjeras KHL viņš spēlēja NHL klubos Karolīnas "Hurricanes", Nešvilas "Predators" un Ņujorkas "Islanders". 1998. gada NHL draftā viņu "Hurricanes" izraudzījās ar kopējo 91. kārtas numuru. "Lokomotiv" pārstāv kopš 2008. gada. 2006. gadā "Hurricanes" sastāvā viņš izcīnīja Stenlija kausu.

2011. gada 7. septembrī spēlētājs gāja bojā Jaroslavļas aviokatastrofā.

Čehijas izlases sastāvā piedalījies 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Vankūverā (7. vieta), trijos Pasaules čempionātos (2003. gadā 4. vieta, 2005. gadā 1. vieta, 2009. gadā 6. vieta) un 2004. gada Pasaules kausa izcīņā (3. vieta).

Atsauces

Ārējās saites 
 The Internet Hockey Database profils 

1980. gadā dzimušie
2011. gadā mirušie
Čehijas hokejisti
Jaroslavļas "Lokomotiv" spēlētāji
Karolīnas "Hurricanes" spēlētāji
Našvilas "Predators" spēlētāji
Ņujorkas "Islanders" spēlētāji
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēles dalībnieki
Aviokatastrofās bojā gājušie
Deniss Kuļašs

Deniss Kuļašs (; dzimis 1983. gada 31. martā) ir krievu hokejists, aizsargs, Krievijas izlases dalībnieks. Pašlaik (2016) Kuļašs spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Ufas "Salavat Julajev" rindās.

Spēlētāja karjera 
Nespējot iekļūt Omskas "Avangard" pamatsastāvā, savu profesionālo karjeru Kuļašs uzsāka Maskavas "CSKA" rindās, klubā spēlējot no 2003. līdz 2005. gadam. Denisa spēle tika ievērota arī Ziemeļamerikā, kā rezultātā 2003. gada NHL draftā viņu izvēlējās Nešvilas "Predators" vienība. No 2005. līdz 2007. gadam Kuļašs spēlēja Maskavas "Dinamo" sastāvā, taču tad atgriezās "CSKA" rindās. 2010. gada janvārī Kuļašs tika aizmainīts uz savu dzimto Omskas "Avangard" vienību.

2011.—12. un 2012.—13. gada sezonas Kuļašs aizvadīja Kazaņas "Ak Bars" sastāvā, taču tad atgriezās "Avangard", kļūstot arī par tās kapteini. "Avangard" sastāvā spēlēja līdz pat 2015.—16. gada sezonas noslēgumam. 2016. gada maijā noslēdza divu gadu līgumu ar Ufas "Salavat Julajev".

2011. gada Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēles ietvaros Kuļašs izdarīja 177,58 kilometrus stundā ātru metienu, tādējādi uzstādot jaunu pasaules rekordu.

Ārējās saites 

1983. gadā dzimušie
Krievijas hokejisti
Maskavas CSKA spēlētāji
Maskavas "Dinamo" spēlētāji
Omskas "Avangard" spēlētāji
Kazaņas "Ak Bars" spēlētāji
Ufas "Salavat Julajev" spēlētāji
Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēles dalībnieki
Jekaterinburgas "Avtomobilist" spēlētāji
Čerepovecas "Severstal" spēlētāji
Pociema pagasts

Pociema pagasts bija viena no Valmieras apriņķa pašvaldībām tā vidienē. Robežojās ar Puikules, Ozolu, Dikļu, Vainižu, Katvaru un Pāles pagastiem. Pagasta valde atradās Pociemā.

Vēsture 
Pociema pagasts (; ) izveidojās pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu, apvienojoties Ķipēnu (Eck) un Pociema (Posendorf) muižu pagastiem. 

1920. gada zemes reformas laikā Pociema muižu sadalīja 69 vienībās 1326 ha kopplatībā, Ķipenu muižu 46 vienībās 960 ha kopplatībā.
Pagasta teritorija 1935. gadā bija 59,25 km² ar 976 iedzīvotājiem. Pagasta valde (vēlāk ciema padome) līdz 1962. gadam atradās "Vecstirnās". 
1935. gadā pagasta platība bija 60,25 km² ar 1012 iedzīvotājiem. 

1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Mauriņu un Pociema ciema padomes. 1947. gada 16. oktobrī pagastu iekļāva jaunizveidotajā Limbažu apriņķī. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Limbažu rajonā. Mūsdienās Pociema pagasta teritorijas lielākā daļa iekļauta Limbažu novada Katvaru pagastā un neliela daļa Kocēnu novada Dikļu pagastā.

Atsauces 

 
Latvijas pagasti
Latvijas bijušie pagasti
1409. gads

1409. gads () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

Notikumi 
 2. decembris — tika dibināta Leipcigas universitāte

Nezināms datums 
 Vācu ordenis pieteica karu Polijas karalistei un Lietuvas dižkunigatijai.

Dzimuši 
 16. janvāris — Renē Valuā-Anžū, Neapoles karalis (miris 1480.)
 5. oktobris — Kārlis Knutsons (Karl Knutsson), Zviedrijas karalis (miris 1470.)
 7. oktobris — Elizabete Luksemburga, Ungārijas un Bohēmijas karaliene (mirusi 1442.)

Miruši 
 25. jūlijs — Martins I Jaunākais, Sicīlijas karalis (dzimis ap 1374/1376.)
Virgoļiča korpuss

Virgoļiča korpuss () bija Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijas sastāvā esošs apmēram 5 000 karavīru liels krievu algotņu karaspēks Latvijas brīvības cīņu (Bermontiādes) laikā. Korpuss sastāvēja no strēlnieku pulka, kavalērijas pulka, artilērijas diviziona un tehniskajām vienībām. No 1919. gada 16. jūlija pulkveža Virgoļiča vienības štābs bija Kuršēnos un tās uzdevums bija karadarbības laikā pret Latvijas armiju nodrošināt aizmuguri pret Lietuvas armiju.

Izveide 
Korpusa pamatu veidoja krievu virsnieki, kas pēc 1918. gada martā noslēgtā Brestļitovskas miera līguma atradās Vācijas okupētajā zonā. Pēc 1918. gada novembrī parakstītā Kompjeņas pamiera krievu Ziemeļu brīvprātīgo korpusa karavīri tika internēti Zalcvēdeles gūstekņu nometnē, kur 1919. gada martā tika saformētas divas krievu brīvprātīgo vienības - "Kavalērijas ģenerāļa grāfa Kellera vārdā nosaukto partizānu vienību" (Партизанский Отряд имени генерала-от-кавалерии графа Келлера) Pāvela Bermonta-Avalova vadībā un "Pulkveža Virgoļiča brigādi" (Бригада полковника Вырголича). Sākotnēji abas vienības ietilpa kņaza Anatola Līvena brīvprātīgo korpusā un cīnījās pret Padomju Latvijas armiju. Pēc korpusa sakāves un Strazdumuižas pamiera noslēgšanas 1919. gada 9. jūlijā kņaza Līvena daļas saņēma ģenerāļa Judeņiča pavēli doties uz Narvas fronti, lai pievienotos Ziemeļrietumu armijas plānotajam karagājienam uz Petrogradu.

Bermonta-Avalova un Virgoļiča komandētās daļas atteicās doties prom no Latvijas, izstājās no Līvena korpusa un Jelgavā nodibināja "Kavalērijas ģenerāļa grāfa Kellera vārdā nosaukto Rietumu brīvprātīgo korpusu" (Западный добровольческий генерала-от-кавалерии графа Келлера корпус). 
Augustā Virgoļiča vienība izstājās no korpusa un tika pārdēvēta par 2. Rietumu brīvprātīgo korpusu (2-й Западный добровольческий корпус).

Augusta beigās Berlīne tika izveidota Rietumkrievijas valdība, kuras rīcība tika nodoti Bermonta un Virgoļiča korpusi, uz kuru bāzes 5. septembrī tika izveidota Rietumkrievijas Brīvprātīgo armija kņaza Bermonta-Avalova vadībā. 20. septembrī P. Bermonts-Avalovs pasludināja sevi par Rietumkrievijas pavēlnieku un 21. septembrī Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijai tika pievienota Dzelzsdivīzija un vācu brīvprātīgo korpusi.

Pulkveža Virgoļiča korpusa sastāvs

Vadība 
Komandieris: pulkvedis Jevgēņijs Virgoļičs (Евгений Павлович Вырголич (Верголич) (1883-?))

Kājnieku daļas 
 1. strēlnieku pulks (1-й стрелковый полк)

Kavalērijas daļas 
 Kavalērijas pulks (Конный полк) komandieris pulkvedis Markovs

Artilērija 
 artilērijas divizions (артиллерийский дивизион)

Likvidācija 

Pulkveža Virgoļiča korpusa karavīrus internēja 1919. gada decembrī pēc tā ierašanās Veimāras Republikā.

Literatūra

Ārējās saites 
 П.Р.Бермонт-Авалов. Документы и воспоминания. "Вопросы истории",Москва, 2003, NoNo 1, 2, 5, 6

Atsauces 

Latvijas militārā vēsture
Latvijas brīvības cīņas
Merabs Mamardašvili

Merabs Mamardašvili (; dzimis  Gori, Gruzijas PSR, miris  Maskava, PSRS) bija padomju filozofs, no 1968. gada filozofijas zinātņu doktors, no 1972. gada profesors. Raksturīgs ar to, ka maz publicējās, bet daudz lasīja lekciju ciklus dažādās pilsētās (tajā skaitā arī Rīgā). Pazīstamākie lekciju cikli par Imanuelu Kantu, Renē Dekartu, Marselu Prustu tika publicēti tikai pēc PSRS sabrukuma. Iespējams. viņš bija vienīgais eksistenciālisma pārstāvis Padomju Savienībā. Kādu laiku strādāja par padomju žurnāla "Filozofijas jautājumi" ("Вопросы философии") galvenā redaktora vietnieku.

Ārējās saites 
 Par Merabu Mamardašvili.
 Apziņa un civilizācija. 
 Literatūrkritika kā lasīšanas akts. 
 http://www.isfp.co.uk/russian_thinkers/merab_mamardashvili.html
 http://www.ladoshki.com/?books&author=854
 http://univertv.ru/video/filosofiya/filosofiya_novogo_vremeni/o_mamardashvili_govorit_fokina_olesya/
 http://www.mamardashvili.ru/

1930. gadā dzimušie
1990. gadā mirušie
Gruzīnu filozofi
Gruzijas kultūra
Tears for Fears

Tears for Fears ir astoņdesmito gadu sākumā izveidota britu poproka mūzikas grupa. Sākotnēji darbojusies jaunā viļņa stilā, plaši izmantojot sintezatorus, bet vēlāk pārgājusi uz klasiskāku poproka skanējumu. Populārākais grupas albums ir 1985. gadā iznākušais Songs from the Big Chair, kas Apvienotajā Karalistē un ASV ieguva attiecīgi trīskāršā un pieckāršā platīna diska statusu.

Diskogrāfija

Studijas albumi 

 The Hurting (1983)
 Songs from the Big Chair (1985)
 The Seeds of Love (1989)
 Elemental (1993)
 Raoul and the Kings of Spain (1995)
 Everybody Loves a Happy Ending (2004)

Izlases un retrospekcijas 
 Tears Roll Down (Greatest Hits 82–92) (1992)
 Saturnine Martial & Lunatic (1996)
 Rule the World – The Greatest Hits (2017)

Koncertieraksti 
 Secret World - Live in Paris (1996)

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 
 Neoficiālā fanu mājaslapa 

1980. gadu mūzikas grupas
2000. gadu mūzikas grupas
2010. gadu mūzikas grupas
Anglijas popgrupas
Anglijas rokgrupas
Anglijas poproka grupas
Anglijas alternatīvā roka grupas
Anglijas elektroniskās mūzikas grupas
Anglijas sintpopa grupas
Anglijas jaunā viļņa grupas
Brendijs

Brendijs ir no pārtvaicēta  augļu vai ogu vīna iegūts stiprais spirtotais dzēriens. Brendijā parasti ir 35–60% etilspirta un tas pārsvarā tiek baudīts pēc ēdienreizes. Pasaulē vieni no vislabāk atzītajiem brendijiem ir konjaks un armanjaks, kas nāk no Francijas dienvidrietumiem.

Skatīt arī 
 Viskijs

Stiprie spirtotie dzērieni
Tihonovs

Tihonovs (, no personvārda Tihons (Ти́хон); sieviešu dzimtē Tihonova (Ти́хонова)) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Viktors Tihonovs (Виктор Тихонов, 1930—2014) — bijušais PSRS hokejists, vēlāk plaši pazīstams treneris;
 Viktors Tihonovs (Виктор Тихонов, 1988) — krievu hokejists, 1930. gadā dzimušā Viktora Tihonova mazdēls;
 Vjačeslavs Tihonovs (Вячесла́в Ти́хонов, 1928—2009) — krievu aktieris.

Krievu uzvārdi
Jozefs Štimpels

Jozefs Štimpels (; dzimis 1972. gada 20. jūlijā) ir slovāku hokejists, centra uzbrucējs, Slovākijas izlases dalībnieks. Pašlaik (2014) Štimpels spēlē Slovākijas Ekstralīgas kluba HK Nitra rindās.

Spēlētāja karjera 
Savas dzimtās pilsētas Nitras hokeja klubā Štimpels debitēja jau 1989.—90. sezonā, kad tas spēlēja Čehoslovākijas līgas otrajā divīzijā. Nākamajā sezonā tam bija izdevies izcīnīt vietu augstākajā līgā, un Štimpels savu debijas sezonu tajā noslēdza ar 45 punktiem 49 spēlēs.

Pēc sezonas beigām NHL draftā viņu ar augsto 40. numuru izvēlējās Bostonas "Bruins", un Jozefs pārcēlās uz Ziemeļameriku. Viņš debitēja "Bruins" rindās, taču lielāko daļu sezonas pavadīja Vācijas hokeja līgas klubā Ķelnes "Haie". Vietu Bostonas kluba pamatsastāvā Štimpels izcīnīja jau 1993.—94. sezonā, kas bija Jozefa trešā sezona Ziemeļamerikā. 1997. gada vasarā Štimpels pievienojās Losandželosas "Kings" vienībai. 2004.—05. sezonas NHL lokauta laikā Štimpels spēlēja Čehijas Ekstralīgas kluba Prāgas "Slavia" rindās, taču 2005. gada vasarā pievienojās Floridas "Panthers" rindām, lai tās sastāvā spēlētu līdz pat 2007.—08. sezonas beigām.

2008. gada vasarā Štimpels pievienojās jaunizveidotās Kontinentālās hokeja līgas kluba Astanas "Baris" rindām. Pēc 2009.—10. sezonas Štimpels, kopā ar vēl vairākiem "Baris" spēlētājiem, pārcēlās uz Minskas "Dinamo" vienību, kur visu nākamo sezonu kalpoja kā tās kapteinis. 2011.—12. gada sezonu uzsāka Maskavas "Spartak" sastāvā, taču ilgi tajā nenoturējās, sezonu noslēdzot SM līgas vienībā Oulu "Karpat".

2012. gada vasarā pievienojās HK Nitra rindām.

Slovākijas izlases rindās spēlējis trīs olimpisko spēļu turnīros, kā arī sešos Pasaules čempionātos, 2002. gadā izcīnot Slovākijai tās vēsturē pirmo Pasaules čempiones titulu.

Ārējās saites 

1972. gadā dzimušie
Nitras apgabalā dzimušie
Slovākijas hokejisti
Bostonas "Bruins" spēlētāji
Losandželosas "Kings" spēlētāji
Floridas "Panthers" spēlētāji
Astanas "Baris" spēlētāji
Minskas "Dinamo" spēlētāji
Maskavas "Spartak" spēlētāji
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēles dalībnieki
Vācijas hokeja līgas čempioni
Bratislavas "Slovan" spēlētāji
Kvadrāts (uzņēmums)

Gumijas rūpniecības AS "Kvadrāts" () bija Rīgas gumijas izstrādājumu rūpnīca Maskavas ielā 322/324, Ķengaragā, kas pārsvarā eksportam ražoja gumijas apavus, velosipēdu riepas, kameras, rotaļlietas, transmisiju siksnas, kā arī pretgāzu uzvalkus „Quadrat", uzpūšamos pontonus, glābšanas laivas un sporta laivas.

Vēsture 
Pēc arhitekta Vilhelma Bokslafa projekta būvēto Holandes uzņēmuma "Baltic India Rubber Company Quadrat"  fabriku atklāja 1924. gada 9. maijā blakus Baltijas Linu manufaktūrai Blieķu muižas teritorijā. Nepieciešamo kaučuku gumijas izstrādājumu ražošanai tā saņēma no angļu — holandiešu kaučuka apvienības, no vietējiem materiāliem izmantoja tikai audumus un otrreizējai pārstrādei nodotos gumijas izstrādājumus.
1925. gadā uzņēmums nodarbināja 348 strādniekus. Sākotnējais sabiedrības kapitāls bija 750 000 latu. 1929. gadā gumijas izstrādājumi veidoja 4,5% no Latvijas eksporta, izgatavojot 3,3 miljonus gumijas apavu pāru. 1930. gados tā bija lielākā gumijas izstrādājumu fabrika Baltijā.  
Latvijā patērēja tikai nelielu daudzumu no saražotā — lielākā daļa tika eksportēta uz ārzemēm. Trīsdesmito gadu otrajā pusē eksporta apjoms samazinājās un līdz ar to samazinājās gumijas izstrādājumu izlaide. Apgrozījums 1935. gadā bija 8 590 507 latu. 1936. gadā tika izgatavoti 1,8 miljoni apavu pāru. Pēdējais uzņēmuma valdes priekšsēdētājs bija agrākais Latvijas Valsts prezidents Alberts Kviesis.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā nacionalizēto uzņēmumu pārdēvēja par "Sarkano kvadrātu". 1974. gadā izveidoja ražošanas apvienību "Sarkanais kvadrāts", kas apvienoja rūpnīcas "Sarkanais kvadrāts", "Meteors" un "Varonis". Apvienībā katram uzņēmumam bija sava specializācija — "Sarkanais kvadrāts" nodarbojās ar gumijas apavu un gumijas tehnisko izstrādājumu ražošanu. Apgrozījums 1968. gadā bija 15 200 000 rubļu. 
1986. gadā saražoja 15,2 miljonus pāru gumijas apavu. 1990. gadā rūpnīca kļuva par nomas uzņēmumu. 1992. gadā pārtapa par AS "Kvadrāts". 1998. gada nogalē uzņēmumu pārstrukturēja, izveidojot četrus jaunus patstāvīgus uzņēmumus — AS "Baltijas Apavu Fabrika", AS "Baltijas Gumijas fabrika", SIA "Servi Ko" un AS "Kvadrāts", kam samazināja pamatkapitālu. 1999. gada 2. septembrī AS "Kvadrāts" likvidēja.

Nosaukumi 
 AS "Kvadrāts" („Quadrat", 1924—1940);
 Gumijas izstrādājumu rūpnīca "Sarkanais kvadrāts" (1945 — 01.11.1963);
 Gumijas izstrādājumu firma "Sarkanais kvadrāts" (01.11.1963 — 14.11.1974);
 Latvijas ražošanas apvienība "Sarkanais kvadrāts" (14.11.1974 — 17.02.1976);
 Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotā Latvijas ražošanas apvienība "Sarkanais kvadrāts" (17.02.1976 — 21.02.1990);
 Nomas uzņēmums Latvijas ražošanas apvienība "Sarkanais kvadrāts" (21.02.1990 — 06.08.1990);
 Nomnieku organizācija Latvijas ražošanas apvienība "Sarkanais kvadrāts" (06.08.1990 — 24.09.1991);
 Valsts nomas uzņēmums "Apvienība Sarkanais kvadrāts" (24.09.1991 — 29.07.1992);
 Akciju sabiedrība "Kvadrāts" (29.07.1992 — 02.09.1999).

Atsauces

Ārējās saites 

 A/s "Kvadrāts" bankrots
 Sarkanais Kvadrāts — mediju un inovāciju centrs

Ķengarags
Bijušās rūpnīcas Latvijā
1386. gads

1386. gads () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.

Notikumi 
 2. februāris — Jagailis apprecējās ar Polijas karalieni Jadvigu.
 15. februāris — Jagailis tika kristīts un ieguva kristīto vārdu Vladislavs.
 24. februāris — atentātā tika nogalināts Neapoles, Ungārijas un Horvātijas karalis Karls III.
 4. marts — Jagailis tika kronēts par Polijas karali.
 9. maijs — Portugāle un Anglija noslēdza Vindzoras līgumu.
 9. jūlijs — notika Zempahas kauja (Schlacht bei Sempach) starp Austriju un Šveici.
 17. augusts — Venēcijas Republika un Albānijas princis noslēdza aliansi pret Osmaņu impēriju.
 1. oktobris — tika dibināta Heidelbergas universitāte.

Nezināms datums 
 Samarkandas emīrs Tamerlans iekaroja Tbilisi.

Dzimuši 

 24. jūnijs — Joans Kapistrāno (Ioannes Capistranus), franciskāņu mūks (miris 1456.)
 9. augusts — Henrijs V (Henry V), Anglijas karalis (miris 1422.)

 iespējams
 Donatello, itāļu tēlnieks (miris 1466.)

Miruši 
 27. aprīlis — Leonora Telleša de Menezeša (Leonor Telles de Menezes), Portugāles karaliene (dzimusi 1350.)
 9. jūlijs — Leopolds III (Leopold III.), Austrijas hercogs (dzimis 1351.)
1999. gada Pasaules čempionāts hokejā

1999. gada Pasaules čempionāts hokejā notika Oslo, Lillehammerē un Hamārā, Norvēģijā no 1999. gada 1. līdz 16. maijam. Tas bija 63. Pasaules čempionāts hokejā.

Vietu sadalījums un statistika

Vietu sadalījums 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  — piedalīsies kvalifikācijas turnīrā par palikšanu Augstākajā divīzijā
  — piedalīsies kvalifikācijas turnīrā par palikšanu Augstākajā divīzijā
  — piedalīsies kvalifikācijas turnīrā par palikšanu Augstākajā divīzijā
  — piedalīsies kvalifikācijas turnīrā par palikšanu Augstākajā divīzijā
  — piedalīsies kvalifikācijas turnīrā par palikšanu Augstākajā divīzijā
  — piedalīsies kvalifikācijas turnīrā par palikšanu Augstākajā divīzijā

Labākie spēlētāji

Turnīra apbalvojumi 
 Labākie hokejisti:
 Labākais vārtsargs:  Tomijs Salo
 Labākais aizsargs:  Františeks Kučera
 Labākais uzbrucējs:  Saku Koivu

 Simboliskā izlase:
 Vārtsargs:  Tomijs Salo
 Aizsargi:  Jere Karalahti un  Pāvels Kubina
 Uzbrucēji:   Saku Koivu,  Martins Ručinskis un  Tēmu Selenne

Rezultatīvākie spēlētāji

Labākie vārtsargi

Ārējās saites 
 IIHF mājaslapa 

1999. gads sportā
Pasaules čempionāts hokejā
Hokejs Norvēģijā
USA-225

USA-225, zināms arī kā Rapid Pathfinder Prototype (RPP) un NRO Launch 66 (NRO L-66), ir ASV pavadonis. Tas tika palaists  Nacionālais izlūkošanas biroja vajadzībām. Ar to paredzēts veikt jaunu tehnoloģiju eksperimentus. 

Pavadonis tika palaists  12:26 UTC ar nesējraķeti Minotaur I SLV-10 no Vandenberga Gaisa spēku bāzes. Šī bija mazākā nesējraķete, kuru NRO izmantojusi savu kravu nogādāšanai Zemes orbītā. Misija ir slepena, un nekādi dati par kosmiskā aparāta izmēriem, instrumentiem, tā izgatavotāju un izmaksām nav publiskoti.

Atsauces 

NRO kosmiskie aparāti
.id

.id ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Indonēziju. Domēns izveidots 1993. gadā. Domēna sponsors ir IDNIC-PPAU Mikroelektronika, bet domēnu reģistrēšanu nodrošina PANDI.

Ārējās saites 

  IANA .id whois information

Nacionālie augšējā līmeņa domēni
Indonēzija

sv:Toppdomän#I
Dainis Dukurs

Dainis Dukurs (dzimis  Alūksnē) ir bijušais bobslejists, Siguldas bobsleja un kamaniņu trases direktors, Siguldas novada domes deputāts un skeletona treneris. Viņš ir abu savu dēlu Martina un Tomasa treneris, kā arī tiek uzskatīts par skeletona aizsācēju Latvijā.

Izglītību ieguvis Valkas vidusskolā, Murjāņu sporta ģimnāzijā un Rīgas Politehniskajā institūtā. Bijis bobslejists, 1985. gadā bija Latvijas čempions kopā ar Jāni Skrastiņu. Par Siguldas bobsleja un kamaniņu trases direktoru kļuvis 1994. gadā. Kopš 1984. gada izgatavo bobsleja tehniku. Trīs reizes ticis atzīts par gada labāko treneri Latvijā (2010, 2011, 2013). 2009. gadā tika ievēlēts Siguldas novada domē no "Rīgas apriņķa novadu apvienības". 2013. gada nogalē paziņoja, ka atkāpsies no Siguldas trases direktora amata, lai koncentrētos trenera darbam. Trases vadītāja darbu atsācis drīz pēc .

Atsauces

Ārējās saites 
 CVK informācija

1957. gadā dzimušie
Alūksnē dzimušie
Latvijas bobslejisti
Latvijas treneri
Rīgas Tehniskās universitātes absolventi
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
1995. gada Pasaules čempionāts hokejā

1995. gada Pasaules čempionāts hokejā notika Stokholmā un Jevlē, Zviedrijā no 1995. gada 23. aprīļa līdz 7. maijam. Tas bija 59. Pasaules čempionāts hokejā.

Vietu sadalījums un statistika

Vietu sadalījums 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  — piedalījās kvalifikācijas turnīrā par palikšanu Augstākajā divīzijā

Turnīra apbalvojumi 
 Labākie hokejisti:
 Labākais vārtsargs:  Jarmo Miliss
 Labākais aizsargs:  Kristers Olsons
 Labākais uzbrucējs:  Saku Koivu

 Simboliskā izlase:
 Vārtsargs:  Romans Tureks
 Aizsargi:  Timo Jutila un  Tomijs Sjedins
 Uzbrucēji:   Saku Koivu,  Jere Lehtinens un  Ville Peltonens

Rezultatīvākie spēlētāji

Ārējās saites 
 IIHF mājaslapa 

Hokejs Zviedrijā
1995. gads sportā
Pasaules čempionāts hokejā
Vaļu medības

Vaļu medības ir rūpnieciska vaļveidīgo jūras zīdītāju nomedīšana to ķermeņu vai ķermeņu daļu komerciālai izmantošanai vai lietošanai pārtikā. Atsevišķos gadījumos vaļu nomedīšana tiek veikta pētnieciskiem mērķiem. Agrāk vaļus intensīvi medīja, lai iegūtu gaļu, taukus, joslvaļu mutes "bārkstis" un pelēko ambru, ko iegūst no kašalotu zarnām smaržu industrijas vajadzībām. Mūsdienās vaļus medī galvenokārt pārtikai. Gadā visā pasaulē tiek nomedīti ap 1500 vaļu, galvenokārt mazie joslvaļi.

Vēsture 

Tiek lēsts, ka cilvēki vaļus medījuši jau no senākajiem laikiem. Primitivākajā veidā nelielus vaļveidīgos, galvenokārt baltvaļus, grindas, cūkdelfīnus un narvaļus, medīja, tos ar laivām atgriežot no atklātas jūras un izdzenot uz sēkļa.

Attīstoties tehnoloģijām, vaļu medīšanai sāka izmantot speciāli aprīkotas laivas un medību rīkus — harpūnas vai bultas ar tām pievienotu tauvu vai trosi. Šādas medības aprakstītas 6000 gadus vecos petroglifos Ulsanas tuvumā Korejā. Šādā veidā tikuši medīti kuprvaļi un eļļas vaļi. Mūsdienās šāda veida vaļu medības no nelielām laivām un smailītēm praktizē inuiti Grenlandē, Kanādas ziemeļos un Krievijas Tālajos Austrumos. Vaļveidīgo gaļa joprojām sastāda ievērojamu daļu no mūsdienu Arktikas tautu ēdienkartes.

Pirmās rakstiskās liecības par vaļu medībām Eiropā ir no 1059. gada. Ar to nodarbojušies Biskajas līča piekrastes iedzīvotāji baski. Iesākumā medības notika galvenokārt tuvējos piekrastes ūdeņos, pakāpeniski medību areālus pārceļot tālāk uz ziemeļiem — Lamanšu, Īrijas, Islandes un Grenlandes piekrasti. 17. gadsimtā vaļu pirmapstrādei (sadalīšanai un tauku kausēšanai) neapdzīvotās Arktikas vietās tika ierīkotas speciālas bāzes. Jana Majena salā holandiešu vaļu mednieku bāze tika ierīkota 1615. gadā, 1619. gadā — Smērenburga ("tauku pilsēta") Špicbergenas ziemeļos.

18. gadsimta otrajā pusē vaļu medības tika sāktas arī dienvidu puslodē.

Vairāk kā 2 miljoni vaļu tika nogalināti 20. gadsimta sākumā. 1930. gados katru gadu tika nomedīti ap  vaļveidīgo. 20. gadsimta vidū vairākas vaļu sugas bija gandrīz izmirušas vai arī to populācija neatjaunojās. Lai regulētu vaļu medības starptautiskā līmenī, izveidotu vaļu populācijas aizsardzības mehānismu un nodrošinātu nozares attīstību, 1946. gada 2. decembrī tika nodibināta Starptautiskā vaļu medību komisija (IWC). 1986. gadā IWC izsludināja rūpniecisko vaļu medību aizliegumu.

Atsauces

Ārējās saites 
 Processing a Whale
 IWC mājaslapa

Vaļveidīgie
Medības
Zvejniecība
Lady Antebellum

Lady Antebellum ir kantrī mūzikas grupa no Nešvilas, Tenesī štata, ASV. Grupa tika dibināta 2006. gadā. 2007. gadā grupa kā viesmākslinieki piedalījās Džima Brikmana singlā "Never Alone", pēc tam tika parakstīts līgums ar ierakstu kompāniju Capitol Records Nashville un izdots singls "Love Don't Live Here". Dziesma ierindojās Hot Country Songs topa trešajā vietā 2008. gada maijā un bija viņu debijas albuma pirmais singls. 2008. gada 15. aprīlī tika izdots debijas albums ar nosaukumu Lady Antebellum. Otrais studijas albums Need You Now tika izdots 2010. gada 26. janvārī. 2009. gada Grammy Awards grupa vai tās darbi tika nominēti divās nominācijās, tikpat daudz nominācijās grupa iekļuva 2010. gada Grammy Awards. Savukārt 2011. gada Grammy Awards grupa vai tās darbi tika izvirzīti sešās nominācijās, no kurām 5 tika svinēta uzvara, tai skaitā dziesma "Need You Now" kļuva par gada ierakstu, albums Need You Now kļuva par gada kantrī mūzikas albumu.

Diskogrāfija 
Studijas albumi
 Lady Antebellum (2008)
 Need You Now (2010)
 Own the Night (2011)
 On This Winter's Night (2012)
 Golden (2013)
 747 (2014)
 Heart Break (2017)

EP
 iTunes Session (2010)
 A Merry Little Christmas (2010)

Kantrimūzikas topa pirmajā pozīcijā nokļuvušie singli
 "I Run to You" (2009)
 "Need You Now" (2009–2010)
 "American Honey" (2010)
 "Our Kind of Love" (2010)
 "Just a Kiss" (2011)
 "We Owned the Night" (2011)

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 
 MySpace profils 

2000. gadu mūzikas grupas
2010. gadu mūzikas grupas
ASV popgrupas
ASV kantrimūzikas grupas
ASV kantrī popa grupas
Grammy balvas ieguvēji
Kantrimūzikas grupas
Gobi

Gobi (, Govĭ — ‘pustuksnesis’; ; ) ir liels tuksnešains reģions Āzijā. Tas atrodas Ķīnas ziemeļos un ziemeļrietumos, kā arī Mongolijas dienvidos. Tuksnesi no ziemeļiem ieskauj Altaja kalni un Mongolijas stepes un pļavas, no dienvidaustrumiem Heši koridors un Tibetas plato un no dienvidaustrumiem ieskauj Ziemeļķīnas līdzenums. Gobi tuksnesis aizņem 1 295 000 km² lielu teritoriju, kas padara to par piekto lielāko tuksnesi pasaulē. Gobi tuksnesī atradās vairākas Zīda ceļa pilsētas. Gobi sastāv no vairākiem atšķirīgiem ekoloģiskiem un ģeogrāfiskiem reģioniem. Tas stiepjas 1610 km garumā no dienvidrietumiem uz ziemeļaustrumiem un 800 km garumā no dienvidiem uz ziemeļiem. Šis ir aukstais tuksnesis, kāpās reizēm veidojas sniega un salnas kārta. Tuksnesī ir krasas temperatūras atšķirības.

Ārējās saites 

 

Āzijas tuksneši
Gobi (nozīmju atdalīšana)

Gobi var būt:
 Gobi lācis, brūno lāču pasuga;
 Gobi, tuksnešais reģions.
Jānis Tutins

Jānis Tutins (; dzimis , Rēzeknes rajonā) ir latviešu (latgaliešu) politiķis, pārstāv partiju "Saskaņa". Bijis Rēzeknes domes priekšsēdētājs (2005—2006), kā arī vairāku Saeimas un Rēeknes pašvaldības sasaukumu deputāts.

Biogrāfija 
1985. gadā J. Tutins pabeidza Rīgas 4. medicīnas skolu, iegūdams feldšera profesiju. Strādājis par sanitāru un feldšeri. Bijis komjaunietis, darbojies kā organizācijas funkcionārs. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas nodarbojies ar dažāda veida uzņēmējdarbību Rēzeknē, bijis arī apsargs, datoroperators. No 2002. gada J. Tutins vadīja Rēzeknes pilsētas komunālās saimniecības uzņēmumu.

Augstāko izglītību ieguvis jau darbojoties politikā, kad 2006. gadā saņēma biznesa administrācijas bakalaura grādu Ņūportas starptautiskajā universitātē (Newport International University), kas ir neakreditēta augstskola Vaiomingas štatā ASV.

Politiskā darbība 
Aktīvi politikā iesaistījies no 2002. gada, kad kandidēja 8. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Apvienotās Republikāņu partijas. 2005. gadā ievēlēts Rēzeknes pilsētas domē no Tautas Saskaņas partijas, arī atkārtotajās pašvaldības vēlēšanās (rezultāti tika anulēti vēlētāju uzpirkšanas dēļ) guvis vēlētāju uzticību. Šajā sasaukumā ievēlēts par pilsētas domes priekšsēdētāju, taču amatu ieņēma tikai līdz 2006. gada martam, kad to zaudēja Jurim Guntim Vjaksem.

2006. gada rudenī ievēlēts 9. Saeimā no "Saskaņās Centra" saraksta un kopš tā laika ir parlamenta deputāts. 2007. gadā pēc Induļa Emša demisijas nesekmīgi pretendēja uz Saeimas priekšsēdētāja amatu (to ieņēma Gundars Daudze). Kandidēja 2009. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās, taču neguva vēlētāju atbalstu. 2010. gada rudenī tika ievēlēts 10. Saeimā un 2011. gada Saeimas ārkārtas vēlēšanās arī 11. Saeimā. Kandidēja 2014. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās no "Saskaņas Centra" saraksta, bet netika ievēlēts. Toties tika ievēlēts 12. Saeimā tajā pašā gadā notikušajās 12. Saeimas vēlēšanās, tāpat arī ievēlēts 13. Saeimā no partijas "Saskaņa" saraksta 13. Saeimas vēlēšanās, kas notika 2018. gada rudenī.

Kandidēja arī 14. Saeimas vēlēšanās 2022. gadā, taču "Saskaņas" saraksts nepārvarēja 5% barjeru.

Atsauces

Ārējās saites 

 Jānis Tutins Biogrāfija "Saskaņas Centra" mājaslapā

1966. gadā dzimušie
Rēzeknē dzimušie
Tautas saskaņas partijas politiķi
"Saskaņas" politiķi
9. Saeimas deputāti
10. Saeimas deputāti
11. Saeimas deputāti
12. Saeimas deputāti
13. Saeimas deputāti
Rēzeknes pašvaldības vadītāji
Rēzeknes domes deputāti (2005—2009)
Platinum Arena

Platinum Arena () ir daudzfunkcionāla halle, kas atrodas Habarovskā, Krievijā. Halle tika atklāta 2003. gadā. Arēna ir Kontinentālās hokeja līgas kluba Habarovskas "Amur", kā arī tā jauniešu kluba Habarovskas "Amurskie Tigri", mājvieta.

Ārējās saites 
 Halles mājaslapa 

Daudzfunkcionālās halles Krievijā
Ledus halles Krievijā
Camp Nou

Camp Nou (, tulkojumā "Jaunais laukums") ir futbola stadions Barselonā, Spānijā. Stadions tika atklāts . Te savas mājas spēles aizvada Spānijas futbola čempionāta Pirmās divīzijas klubs FC Barcelona. Stadionā ir 99 354 vietas, kas to padara par lielāko futbola stadionu Eiropā. Būvēts 1954.—1957. gadā. Camp Nou ir notikušas vairākas starptautiska mēroga spēles, tai skaitā divi UEFA Čempionu līgas fināli un 1992. gada Vasaras Olimpisko spēļu futbola turnīrs. Līdz 2000. gadam stadiona nosaukums bija Estadi del FC Barcelona (no spāņu valodas FC Barcelona stadions). UEFA šim stadionam ir piešķīrusi piecu zvaigžņu reitingu. Camp Nou stadiona laukums ir 105×68 m liels.

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

Futbola stadioni Spānijā
1982. gada FIFA Pasaules kausa stadioni
Olimpiskās norises vietas futbolā
Tarjeijs Bē

Tarjeijs Bē (; dzimis  Strinā, Norvēģijā) ir norvēģu biatlonists. 2010.—2011. gada Pasaules kausa sezonas kopvērtējuma uzvarētājs. Olimpiskajās spēlēs izcīnījis trīs zelta medaļas (visas stafetēs). Piedalījies deviņos Pasaules čempionātos, kur kopā izcīnījis 11 zelta medaļas.

Viņa brālis Juhanness Tīngnēss Bē arī ir biatlonists, daudzu titulu ieguvējs un Norvēģijas izlases dalībnieks.

Karjera 
Ar biatlonu nodarbojas kopš 2000. gada, Norvēģijas izlases sastāvā ir kopš 2006. gada. Uzrādījis atzīstamus rezultātus Pasaules čempionātā junioriem. Startēdams 3 čempionātos, viņš vienu reizi kļuva par čempionu, 3 reizes ierindojās 2. vietā.

Pasaules kausa posmos piedalās kopš 2008.—2009. gada sezonas, taču debijas sezonā startēja vienīgi pēdējā posmā Hantimansijskā, kur sprintā ieņēma 61. vietu, tādējādi neizcīnot punktus un neiekļūstot Pasaules kausa kopvērtējumā.

2009.—2010. gada sezonu aizvadīja veiksmīgāk. Viņš guva uzvaru divās sacīkstēs: Oberhofas posma sprintā un Vankūveras olimpisko spēļu stafetē. Vēl Rūpoldingas posma stafetē ieņēma 2. vietu. Kopvērtējumā ieguva 176 punktus, ierindojoties 43. vietā.

Veiksmīgi iesāka 2010.—2011. gada Pasaules kausa sezonu, kļūdams par kopvērtējuma līderi. 2011. gada Pasaules čempionātā Hantimansijskā apstiprināja savu sezonas līdera pozīciju, pirmajās piecās distancēs izcīnot piecas medaļas (tostarp zeltu jauktajā stafetē, 20 km klasiskā biatlona distancē un 4 x 7,5 km stafetē), tā kļūstot par čempionātā visvairāk medaļas izcīnījušo biatlonistu starp vīriešiem. Sezonu T. Bē noslēdza ar uzvaru Pasaules kausa kopvērtējumā, kā arī ieguva mazo kristāla globusu sprintā un iedzīšanā.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Statistika Pasaules kausā

Starti Pasaules kausā

Pasaules junioru/jauniešu čempionāts

Eiropas čempionāts

Atsauces

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Norvēģijas biatlonisti
Norvēģijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki biatlonā
Olimpiskie sudraba medaļnieki biatlonā
Olimpiskie bronzas medaļnieki biatlonā
Norvēģijas olimpiskie zelta medaļnieki
Norvēģijas olimpiskie sudraba medaļnieki
Norvēģijas olimpiskie bronzas medaļnieki
Norvēģijā dzimušie
Karaļa runa

"Karaļa runa" () ir 2010. gada Apvienotās Karalistes vēsturiskā drāma, kuras režisors ir Toms Hūpers un scenārija autors ir Deivids Seidlers. Galvenās lomas filmā atveido Kolins Fērts, Džefrijs Rašs, Helēna Bonema Kārtere, Maikls Gembons, Gajs Pērss, Timotijs Spols, Dereks Džekobi un Dženifere Ehle.

Filma ir stāsts par Džordžu VI, kurš stostīšanās dēļ tiek iepazīstināts ar runas defektus ārstējošu speciālistu Laionelu Logu, kas viņam palīdz nestostīties. Viņi kļūst par labiem draugiem un pēc Džordža VI brāļa atteikšanās no troņa, viņš lūdz L. Logam sagatavot radio runu tautai pirms Otrā pasaules kara.

Filmas pirmizrāde notika  Telluride filmu festivālā ASV. ASV tā tika izdota , Lielbritānijā —  un Latvijā — . "Karaļa runas" filmēšana galvenokārt notika Londonā, kā arī citās Lielbritānijas pilsētās, laika posmā no 2009. gada decembrim līdz 2010. gada janvārim.

"Karaļa runa" tika nominēta 14 BAFTA kino balvām, no kurām ieguva septiņas, tai skaitā kā labākā filma. Tāpat tā tika nominēta divpadsmit 83. Amerikas Kinoakadēmijas balvām, no kurām ieguva 4, tai skaitā kā labākā filma.

Atsauces

Ārējās saites 
  

2010. gada filmas
Apvienotās Karalistes filmas
ASV filmas
Austrālijas filmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas filmas
Eiropas Kino balvas ieguvējas filmas
BAFTA kino balvas ieguvēji (filmas)
Toma Hūpera filmas
Jūliuss Dērings

Jūliuss Dērings (;  — ) bija ievērojams vācbaltu gleznotājs un kultūras darbinieks, kas apvienoja vēlīnā romantisma tradīciju ar 19.gs. dokumentējošo reālismu. Kurzemes Provinces muzeja bibliotekārs (1860—1893), nodarbojies ar Kurzemes mākslas vēstures materiālu vākšanu un apzināšanu.

Biogrāfija 

Dzimis 1818. gada 31. augustā Drēzdenē, Vācijā. Studēja Drēzdenes mākslas akadēmijā pie E. Bendemaņa (1838), studiju gados sāka darināt portretus. 1844. gadā viņš ceļoja pa Dienvidvāciju un Ziemeļitāliju, zīmējot tautastērpus zīmējumus dzejnieka E. Dullera izdevumam "Vācu tautas vēsture" (Geschichte des deutschen Volks).
1845. gadā viņu uzaicināja strādāt par zīmēšanas skolotāju Jelgavas ģimnāzijā, līdztekus viņš pasniedza arī privātstundas, aktīvi nodarbojās ar portretu darināšanu un baznīcu altārgleznu gleznošanu. 1852. gadā apceļoja Vāciju, Itāliju un Franciju.

Dērings ilgstoši bija Kurzemes literatūras un mākslas biedrības biedrs, no 1860. gada darbojās kā bibliotekārs Kurzemes Provinces muzejā, kur apzināja kultūrvēsturiskos materiālus. Interesējās par jaunāko literatūru un pārvaldīja franču un itāļu valodas. 

1863. gadā arheologiski izpētīja Bīlavu un Birznieku Velna laivas.
1885. un 1889. gadā devās ceļojumā uz Grieķiju un Palestīnu, miris 1898. gada 26. septembrī.

Māksla 

Jūliusa Dēringa galvenais mākslas žanrs bija portreti. Viņa darināto portretu kopskaits sasniedz tūkstoti no kuriem gan saglabājušies tikai nedaudzi. Portretu pasūtījumi nāca visbiežāk no muižnieku un pilsoniskajām aprindām. 

Otrs plašākais Dēringa žanrs bija altārgleznas, kuru vairums ir saglabājušās. Tēmu risinājums ir konvencionāls un tradicionāls. Dērings tiešāk vai netiešāk seko aprobētiem un arī slaveniem paraugiem. Vairāki gandrīz identiski kompozīciju atkārtojumi (Iecavas, Jelgavas, Salas, Saukas, Bauskas baznīcās) liecina par tipveida produkciju.

Pazīstamākās gleznas

Atsauces

Ārējās saites 
 https://web.archive.org/web/20141006121336/http://www.makslasvesture.lv/index.php/J%C5%ABliuss_D%C4%93rings

Vācbaltieši
Latvijas gleznotāji
Kanādas dolārs

Kanādas dolārs (; ) ir Kanādas Republikas oficiālā valūta. To parasti apzīmē ar dolāra zīmi ($), vai ar C$, lai atšķirtu no citu valstu valūtām, ko arī sauc par dolāriem. 1 dolārs atbilst 100 centiem. Pamatojoties uz 2007. gada datiem, Kanādas dolārs ir septītā mainītākā valūta aiz ASV dolāra, euro, jēnas, sterliņu mārciņas, Šveices franka un Austrālijas dolāra. Vēl Kanādas dolāru izmanto Senpjērā un Mikelonā, kur tā ir neoficiālā valūta. Centrālā banka, kas izdot valūtu, ir Kanādas Banka. 2011. gada februārī viens Kanādas dolārs atbilda 52,6 santīmiem.

Atsauces

Ārējās saites 
 Banknotes Kanādas bankā  
 Kanādas dolārs: Vēsturiskās un aktuālās banknotes   

Kanāda
Nacionālās valūtas
Paulinija

Paulinija () ir pilsēta Sanpaulu štatā, Brazīlijā. Tā atrodas aptuveni 119 km uz ziemeļiem no štata administratīvā centra Sanpaulu. Paulinijas kopējā platība ir 139,332 km², bet iedzīvotāju skaits pēc Ģeogrāfijas un statistikas institūta datiem 2010. gadā bija 82 150 cilvēki.

Līdz 1964. gadam Paulinija bija daļa no Kampinašas pilsētas. Pilsēta ir nosaukta pazīstama Kampinašas reģiona zemnieka vārdā (José Paulino Nogueira). Sākotnēji tas bija dzelzceļa stacijas nosaukums, bet tikai vēlāk kļuva par visas apdzīvotās vietas nosaukumu. Paulinijā atrodas viena no lielākajām naftas pārstrādes rūpnīcām (Refinaria de Paulínia) Latīņamerikā.

Atsauces

Ārējās saites 

Brazīlijas pilsētas
Edvards Liedskalniņš

Edvards Liedskalniņš (, dzimis  Stāmerienas pagastā, miris  vai pēc citiem avotiem  Maiami, ASV) bija latviešu tēlnieks amatieris, kurš vienatnē un slepenībā izveidoja Koraļļu pili Floridā, ASV. Edvards Liedskalniņš kļuva slavens arī ar savu mistisko teoriju par magnētismu.

Dzīvesgājums

Dzimis 1887. gadā Stāmerienas pagastā zemnieku ģimenē. Mācījies vietējā pagastskolā, pabeidzis skolā četras klases, daudz laika pavadījis, lasot grāmatas. Piedalījies 1905. gada revolūcijā. Saderinājies ar Hermīni Lūsi, taču īsi pirms kāzām līgava viņu atstājusi. 1912. gadā, iespējams nelegāli, Liedskalniņš emigrēja uz Ziemeļameriku. Strādājot kokrūpniecībā, viņš dzīvoja dažādās vietās Kanādā un ASV (Vašingtonas štatā, Oregonā, Kalifornijā, Teksasā). 1919. gadā viņš apmetās Floridā.

Edvards Liedskalniņš mira 1951. gada 7. decembrī no nieru slimības. Viņa būvētā Koraļļu pils kļuva par tūrisma objektu un 1984. gadā tā iekļauta ASV Nacionālajā vēsturisko vietu reģistrā.

Koraļļu pils 

Apmēram no 1920. gadā Liedskalniņš sāka celt Koraļļu pili Floridasitijā kā veltījumu dzimtenē palikušajai līgavai. Pats Liedskalniņš viņu dēvējis par "Mīļoto Sešpadsmitgadnieci" (Sweet Sixteen), bet amerikāņiem līgavas vārds bija Agnese Scuffs. Koraļļu pils vienmēr tika celta nakts laikā, māksliniekam visus darbus veicot vienatnē. Viņš izmantoja vienkāršas pašdarinātas sviras un vinčas. No 1937. līdz 1939. gadam Liedskalniņš pārveda akmeņus uz jaunu vietu 16 km attālumā, netālu no Houmstedas. Koraļļu pils būvniecības laikā Edvards Liedskalniņš vienatnē spēja pārvietot akmeņus, kas kopumā svēra vairāk kā 1100 tonnas. Neko tuvāk nepaskaidrojot, tēlnieks apgalvoja, ka viņš ir atklājis piramīdu celtniecības paņēmienus. 
Arī mūsdienās neviens nav spējis izskaidrot, kā Edvards Liedskalniņš vienatnē spēja pacelt milzīgos akmens bluķus. 
Daži cilvēki uzskata, ka Liedskalniņš vienkārši ir bijis ģeniāls konstruktors un inženieris, bet citi uzskata, ka tēlnieks spējis atklāt un izmantot kādu antigravitātes spēku, kas ļāva viņam pacelt un pārvietot akmeņus līdzīgi kā burvim.

Darbi 
Liedskalniņš sarakstījis trīs publicistiskas brošūras angļu valodā:

 ("Grāmata katrā mājā")
 ("Minerālu, augu un dzīvnieku dzīve")
 ("Magnētiskā straume")

Piemiņa 
Billija Aidola dziesmа Sweet Sixteen ir veltīta Edvarda Liedskalniņa personīgai traģēdijai un paveiktajam brīnumam.
 Ed. L. (2007. gada dokumentālā filma)
 Kas bija Ed. L.?, dokumentālā filma. Režisore Laima Freimane (2010)

Atsauces

Ārējās saites 
Dokumentālā filma par Koraļļu pili (krievu valodā)
Latvieša mīlestības pils otrā pasaules malā
Latvietis, kurš izrādījies viens no 20. gadsimta noslēpumainākajiem cilvēkiem
https://drive.google.com/file/d/1j-HZgZ5oxBDHZLfcH9xNRXbjA_DgSvGH/view?usp=sharing Edvards Liedskalniņš. Magnētiskā strāva. 
https://drive.google.com/file/d/1TXWwy3sv7LKpx7BJrgvCXiHCXF3r2kNT/view?usp=sharing  Perpetium motion holder - mūžīgās kustības turētājs

1887. gadā dzimušie
1951. gadā mirušie
Latviešu tēlnieki
ASV latvieši
Gulbenes novadā dzimušie
Latviešu dēkaiņi
Nobela prēmija fizioloģijā vai medicīnā

Nobela prēmija fizioloģijā vai medicīnā () ir ikgadējs apbalvojums par ieguldījumu medicīnā, kuru kopš 1901. gada pasniedz par sasniegumiem fizioloģijā vai medicīnā. Tā ir viena no piecām Alfrēda Nobela 1895. gadā dibinātajām Nobela prēmijām, kura tiek pasniegta piecās dažādās jomās: fizikā, ķīmijā, literatūrā, miera veicināšanā un fizioloģijā vai medicīnā.

Balvas piešķiršanas kārtība 
Saskaņā ar Nobela testamentu balvu fizioloģijā vai medicīnā piešķir Karolinskas institūts. Sākotnēji tas tika uzdots institūta profesoriem (1901. gadā bija 19 profesoru), bet ar laiku, pieaugot balvas prestižam, tika veiktas organizatoriskas izmaiņas. 1977. gadā tika nodibināta speciāla institūcija — Karolinskas institūta Nobela asambleja. Tajā ir 50 Karolinskas institūta profesori. kas ievēl piecu cilvēku Nobela komiteju, kas izvērtē pretendentus, izvēlas sekretāru organizatorisku jautājumu risināšanai, kā arī katru gadu izvēlas 10 papildus biedrus, kas palīdz vērtētājiem.

Balvu pasniedz Zviedrijas Karaliskā Zinātņu Akadēmija svinīgā ceremonijā Zviedrijas galvaspilsētā Stokholmā katru gadu 10. decembrī (A. Nobela nāves dienā). Pirmo Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā 1901. gadā saņēma vācu fiziologs Emīls fon Bērings. Līdz 2019. gadam tikušas pasniegtas 110 Nobela prēmijas fizioloģijā vai medicīnā (207 vīriešiem un 12 sievietēm). Pirmā sieviete, kas saņēmusi Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā, bija amerikāniete Gērtija Kori (1947. gadā). Šī ir augstākā balva, ko iespējams saņemt fizioloģijā vai medicīnā.

Saņemtās balvas 
Katrs Nobela prēmijas laureāts saņem zelta medaļu, diplomu (ar ierakstu par konkrētā laureāta nopelniem) un naudas summu, ko nosaka attiecīgajā gadā no Nobela fonda pieejamo līdzekļu apjoms. Kopš 1968. gada pieņemts noteikums, ka vienā apbalvošanas reizē laureātu skaits fizioloģijā vai medicīnā nepārsniedz 3 cilvēkus, starp kuriem tiek sadalīta piešķirtā naudas prēmija. Saskaņā ar apbalvošanas komitejas lēmumu, trīs laureātu gadījumā prēmija var tikt sadalīta vienādās daļās, vai arī viens no zinātniekiem saņem pusi, bet divi pārējie — pa ceturtdaļai. Kopējā naudas balva dažādos gados ir atšķirīga, piemēram, 2009. gadā 10 miljoni Zviedrijas kronu (1.4 miljoni US$), bet 2012. gadā — 8 miljoni Zviedrijas kronu (1.1 miljoni US$).

Nobela prēmijas laureāti fizioloģijā vai medicīnā

Atsauces

Ārējās saites 

 Nobela prēmija fizioloģijā vai medicīnā
Raimonds Vilkoits

Raimonds Vilkoits (dzimis 1990. gada 10. aprīlī) ir bijušais latviešu hokejists, centra uzbrucējs. 2010. gadā aizvadījis trīs spēles Kontinentālās hokeja līgas kluba Rīgas "Dinamo" sastāvā.

Pašlaik (2019) Vilkoits ir Krievijas Jaunatnes hokeja līgas kluba HK Rīga galvenais treneris.

Spēlētāja karjera 
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Vilkoits uzsāka 2008.—09. sezonā spēlējot Rīgas "Dinamo" fārmkluba HK Rīga 2000 rindās. Arī nākamajā sezonā Vilkoits turpināja spēlēt gan Baltkrievijas Ekstralīgā, gan arī "Dinamo" fārmklubā — Rīgas "Dinamo-Juniors" rindās. Tā rindās sezonas noslēgumā viņš kļuva arī par Latvijas čempionu hokejā. 2010.—11. gada sezonu Vilkoits uzsāka Jaunatnes hokeja līgas kluba HK Rīga rindās, taču 2010. gada 8. decembrī Raimonds debitēja Rīgas "Dinamo" rindās. Divas dienas vēlāk, spēlē pret Ņižņekamskas "Ņeftehimik", Vilkoits arī guva savus pirmos vārtus Kontinentālajā hokeja līgā. 2011. gada 12. februārī Vilkoits spēlēja arī Jaunatnes hokeja līgas Zvaigžņu spēlē.

2012.—13. gada sezonu Vilkoits uzsāka Baltkrievijas Ekstralīgas kluba Soļigorskas "Shakhter" rindās, taču jau pēc piecām spēlēm pārcēlās uz Slovākijas Ekstralīgas vienību MHC Martin. 2013.—14. gada sezonā spēlēja Mestis līgas vienībā Jokipojat, taču nākamo sezonu aizvadīja jau Kazahstānas čempionāta vienībā Atirau "Beibarys". No 2015. līdz 2017. gadam bija HK Zemgale kapteinis, taču tad pusotru sezonu aizvadīja HK MOGO rindās.

Latvijas hokeja izlases sastāvā aizvadījis piecas spēles.

Spēlētāja statistika

Izlases statistika

Atsauces

Ārējās saites 

1990. gadā dzimušie
Latvijas hokejisti
SK Rīgas 18 spēlētāji
HK Rīgas 2000 spēlētāji
Rīgas "Dinamo" spēlētāji
HK Zemgales spēlētāji
HK Liepājas Metalurga spēlētāji