joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Gostiņina

Gostiņina () ir pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē. 1612. gada 12. septembrī Gostiņinas pilī mira Krievijas cars no 1606. līdz 1610. gadam Vasilijs Šuiskis (Василий Шуйский, 1552 - 1612).

Cilvēki 
Pilsētā dzimuši:

 Niklāvs Strunke

Gostinzina
Braslavas pagasts

Braslavas pagasts ir viena no Limbažu novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Alojas un Brīvzemnieku pagastiem, Valmieras novada Matīšu, Vecates un Skaņkalnes pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Ūdensteces 
Bauņupīte, Īģe, Mažurka, Neķe, Struņķupīte.

Ūdenstilpes 
Ķiruma ezers, Urgas dzirnavezers.

Purvi 
Purvēnu purvs, Vilzēnu purvs.

Dabas aizsardzība 
Pagasts atrodas Ziemeļvidzemes biosfēras rezervāta teritorijā.

Vēsture 

1935. gadā Valmieras apriņķa Braslavas pagasta platība bija 36,2 km² un tajā dzīvoja 661 iedzīvotājs. 1945. gadā pagastā izveidoja Braslavas ciema padomi, ko 1947. gadā likvidēja, bet 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidēšanu, atjaunoja. Braslavas ciems (vēlāk pagasts) ietilpis Alojas (1949—1956), Limbažu (1956—1962; 1967—2009) un Valmieras (1962—1967) rajonos. 1954. gadā Braslavas ciemam pievienoja likvidēto Vilzēnu ciemu. 1977. gadā daļu Braslavas ciema teritorijas pievienoja Alojas pilsētciematam, bet Braslavas ciemam pievienoja daļu Skaņkalnes ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Braslavas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Alojas novadā. 2021. gadā Alojas novadu iekļāva Limbažu novadā.

Kultūras pieminekļi
Vilzēnu muižas durvju kompekti

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vilzēni (pagasta centrs), Urga, Braslava, Vilzēnmuiža, Klāmaņi.

Ievērojamas personības 
 Ernests Blanks (1894—1972), publicists, rakstnieks un vēsturnieks
 Jānis Mencis vecākais (1914—2011), matemātiķis
 Dace Everss (1954), aktrise

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Vidzeme
Limbažu novada pagasti
OpenStreetMap

OpenStreetMap (tulkojumā no angļu valodas — ‘atvērtā ielu karte’) ir projekts, kura mērķis ir radīt brīvi labojamas kartes. Kartes tiek veidotas, par pamatu ņemot datus no pārnēsājamiem GPS uztvērējiem, aerofotogrāfijām, pašu lietotāju zināšanām, kā arī no citiem atvērtiem datu avotiem, kas pieļauj to izmantošanu karšu veidošanai.

Karšu dati un arī pašas renderētās kartes ir licencētas saskaņā ar Open Database License licenci.

Vēsture 

OpenStreetMap (OSM) 2004. gada jūlijā dibināja Stīvs Kousts. 2006. gadā tikai izveidota organizācija OpenStreetMap Foundation (OSMF), lai paplašinātu izaugsmi, attīstību un brīvu ģeogrāfisko datu izplatīšanu un koplietošanu ikvienam interesentam. 2006. gada decembrī Yahoo apstiprināja, ka OpenStreetMap drīkst izmantot tā aerofotogrāfijas kā datu avotu karšu izveidē.

2007. gada aprīlī kompānija Automotive Navigation Data (AND) projektam ziedoja pilnīgus datus par Nīderlandes ceļu tīklu, kā arī Indijas un Ķīnas galveno ceļu datus. 2007. gada jūlijā, kad notika pirmā starptautiskā OSM konference The State of the Map, projektā bija reģistrējušies 9000 lietotāju. Konferences sponsoru skaitā bija Google, Yahoo un Multimap. 2007. gada augustā parādījās neatkarīgs projekts OpenAerialMap, lai izveidotu datubāzi ar aerofotogrāfijām, kuras pieejamas saskaņā ar brīvu licenci. 2007. gada oktobrī OpenStreetMap pabeidza importēt ASV TIGER ceļu datubāzi. 2007. gada decembrī Oksfordas Universitāte kļuva par pirmo lielo organizāciju, kura izmantoja OpenStreetMap datus savā galvenajā tīmekļa vietnē.

2008. gada janvārī kļuva pieejama funkcionalitāte, kura ļāva lejupielādēt kartes datus GPS iekārtām velosipēdistu vajadzībām. 2008. gada februārī Indijā notika vairākas apmācību darbnīcas. Martā divi dibinātāji paziņoja, ka ir saņēmuši investīcijas 2,4 miljonu eiro apjomā kompānijā CloudMade, kura izmanto OpenStreetMap datus komerciāliem mērķiem. 2010. gada novembrī Bing pārmainīja datu licenci, atļaujot izmantot viņiem piederošus satelītattēlus kartes veidošanai.

2012. gadā Google Maps platformas pārejai uz maksas produkta statusu noveda uz vairāku populāru vietņu pāreju uz OpenStreetMap un citu karšu pakalpojumu sniedzēju produktiem.

Pielietojums 
OpenStreetMap dati ir pieejami dažādos formātos dažādās tīmekļa vietnēs:

Tiešsaistes rastra kartes 

Kartes ir pieejamas tiešsaistē šādās tīmekļa vietnēs:

Atsauces

Ārējās saites 

 www.openstreetmap.org - Projekta mājaslapa
 Projekta viki
 Latvijas OSM entuziastu kopienas blogs
 Latvijas projekta dalībnieku lapa
 Pilnīgāko karšu piemēri

Creative Commons
Kartogrāfija
1995. gada F1 sezona

1995. gada F1 sezona bija 46. F1 sezona. Tā sākās  un beidzās .

Lai gan par čempionu pārliecinoši kļuva Mihaels Šumahers, Deimons Hils arī sākotnēji cīnījās par titulu. Sezonas vidū bankrotēja Simtek komanda, bet pēc sezonas beigām par maksātnespēju paziņoja arī Pacific. Pēdējās sacīkstes treniņbraucienus nopietnu avāriju piedzīvoja Mika Hekinens un kādu laiku bija komas stāvoklī, tomēr līdz nākamās sezonas sākumam soms spēja izveseļoties un dažas sezonas vēlāk pat izcīnīja divus titulus.

Komandas un piloti

Kopvērtējumi un rezultāti

Pilotu kopvērtējums

Konstruktoru kauss

Sacīkstes

Atsauces 

1995. gads sportā
Formula 1 sezonas
Latvian Airplay Top

Latvian Airplay Top ir iknedēļas Latvijas populārāko dziesmu saraksts, ko pirmoreiz 1994. gadā apkopoja Latvijas rokziņu aģentūra kā Latvian Airplay Top 20. Kopš 1999. gada to apkopo Atis Klušs. 2000. gadā tas pārtapa Latvian Airplay Top 30, 2002. gadā — Latvian Airplay Top 40, bet kopš 2004. gada tas ir Latvian Airplay Top 50.

Populārāko dziesmu saraksts tiek izveidots ik nedēļu apkopojot 18 dažādu Latvijas radiostaciju un TV kanālu populārāko dziesmu sarakstus. Katrai radiostacijai ir noteikts reitings, visaugstākais tas ir Radio SWH, Radio SWH + un European Hit Radio.

Sarakstu reitingi

Gada beigu topu pirmo vietu ieguvēji 
 1994: Youssou N'Dour & Neneh Cherry — 7 Seconds
 1995: Take That — Back for Good
 1996: Spice Girls — Wannabe
 1997: No Doubt — Don't Speak
 1998: Selīna Diona — My Heart Will Go On
 1999: Britnija Spīrsa — …Baby One More Time
 2000: Bon Jovi — It's My Life
 2001: Prāta Vētra — Maybe
 2002: Lauris Reiniks — Sirds sadeg neparasti
 2003: Prāta Vētra — Plaukstas lieluma pavasaris
 2004: Bi-2 & Prāta Vētra — Скользкие улицы
 2005: Depeche Mode — Precious

Rekordi

Visvairāk nr. 1 dziesmas 
 Prāta Vētra — 14
 Depeche Mode — 10
 Madonna — 9
 U2 — 9
 Dons — 7
 Gain Fast — 5
 Backstreet Boys — 4
 Red Hot Chili Peppers — 4

Visvairāk nedēļu sarakstos 
 Prāta Vētra — 475
 Madonna — 278
 Depeche Mode — 227
 U2 — 226
 Robijs Viljamss — 193
 Dons — 193
 Tumsa — 173
 Red Hot Chili Peppers — 163
 Lauris Reiniks — 158
 Autobuss Debesīs — 145

Visvairāk dziesmu sarakstos 
 Prāta Vētra — 39
 Madonna — 28
 A-Eiropa — 23
 Robijs Viljamss — 23
 U2 — 22
 Valeriya — 22
 Tumsa — 21
 Pet Shop Boys — 21
 Hi-Fi — 20
 Zemfira — 20

Dziesmas visvairāk nedēļu Top 40 
 Fēlikss Ķiģelis — Bezmiegs — 39
 Backstreet Boys — As Long As You Love Me — 32
 The Prodigy — Smack My Bitch Up — 32
 Dons — Ja es būtu vējš — 29
 Coolio feat. L.V. — Gangsta's Paradise — 26
 Savage Garden — Truly Madly Deeply — 26
 Prāta Vētra — Spogulīt spogulīt — 26
 The Prodigy — Breathe — 25
 Selīna Diona — My Heart Will Go On — 25
 Madonna — The Power of Good-Bye — 25
 Prāta Vētra & Bi-2 — Скользкие улицы — 25

Nr. 1 hiti

Skatīt arī 
 Latvijas Spice

Ārējās saites 
 Pašreizējais tops
 Latvian Airplay Top vēsture

Latvijas mūzika
Gura Kalvarja

Gura Kalvarja () - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē apmēram 25 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Varšavas pie Vislas upes.

Ievērojama vieta gan katoļiem, gan ebrejiem - hasīdiem. Iesākumā apdzīvotā vieta saucās Gura (Góra, "kalns"), kopš 1670. gada Nova Jerozolima (Nowa Jerozolima, "Jaunā Jeruzāleme"), bet kopš XVIII gadsimta tai ir mūsdienu nosaukums.

Kopš XIII gadsimta šeit atradās ciems, kurš tika nopostīts karos ar zviedriem. 1666. gadā ciemu savā īpašumā ieguva Poznaņas bīskaps Veršbovskis, un pamatojoties uz apkārtnes līdzību ar Jeruzālemi, izveidoja pilsētu, kuras plānojums atbilda viduslaiku Jeruzālemei. Tika uzaicināti dominikāņu, cisterciešu un piāristu mūku ordeņi, lai apmestos pilsētā. Tika uzceltas daudzas baznīcas, kapeles, krucifiksi, lai to izdaiļotu. Šajā pilsētā bija liegts apmesties ebrejiem. Pēc bīskapa nāves pilsēta tomēr panīka, daudzas reliģiskās celtnes tika nojauktas, un no 1883. līdz 1919. gadam apmetnei pilsētas tiesību nebija.

XIX gadsimta sākumā tika atcelts ebreju apmešanās liegums, pilsēta kļuva par ievērojamu hasīdisma centru un hasīdu Geru dinastijas centru. 2. pasaules kara laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti.

Pilsēta ir hipnotizētāja Volfa Mesinga (Вольф Григорьевич Мессинг, 1899 - 1974) dzimtā pilsēta.

Gura Kalvarja
Carta marina

Carta marina (no latīņu valodas — ‘Jūras karte’), pilnajā nosaukumā — Carta marina et Descriptio septemtrionalium terrarum ac mirabilium rerum in eis contentarum, diligentissime elaborata Annon Domini 1539 Veneciis liberalitate Reverendissimi Domini Ieronimi Quirini, ir viena no senākajām un detalizētākajām Ziemeļeiropas kartēm, ko veidojis Zviedrijas baznīcas darbinieks, diplomāts un rakstnieks Olafs Magnuss (1490—1557). Ir zināmas tikai divas par šo senākas Skandināvijas kartes.

Karti Olafs Magnuss izstrādāja Romā pēc tam, kad bija šeit ieradies diplomātiskā vizītē, no kuras gan atpakaļ Zviedrijā vairs neatgriezās, jo viņa brālis bija iejaukts reliģiskā strīdā ar Zviedrijas karali Gustavu I, kā rezultātā 1530. gadā bija spiests atstāt Zviedriju. Līdz pat mūža galam viņš nodevās Zviedrijas vēstures un ģeogrāfijas izpētei. Rezultātā tapa Carta marina un tās komentārs — grāmata Historia de Gentibus Septentrionalibus ("Ziemeļu tautu vēsture"). Informācijas avoti kartes tapšanā bija Olfa Magnusa paša ceļojumu piezīmes, Skandināvijas jūrnieku kartes, kā arī kartes no Ptolemaja darba Geographia (Ģeogrāfija).

Karte tika nodrukāta 1539. gadā Venēcijā pavisam nedaudz eksemplāros, un tā tika veltīta Venēcijas Republikas patriarham Hieronīmam Kvurīno. Karte tika drukāta deviņās daļās, izmantojot deviņas 55x40 cm lielas ksilogrāfiskās klišejas. Saliekot šos deviņus (3x3) gabalus, kas apzīmēti ar latīņu alfabēta burtiem no A līdz I, tika iegūta 1,70 m x 1,25 m liela karte. Papildu tirāžā tika izdoti kartes komentāri, kas turklāt tika pārtulkoti arī itāļu (Opera breve) un vācu (Ain kurze Auslegung und Verklerung der neuuen Mappen) valodā.

Visas nodrukātās kartes pazuda no publiskas aprites pēc 1574. gada un vēlākos gados pat tika apšaubīts, ka šāda karte vispār ir eksistējusi. Vienīgās norādes uz kartes pastāvēšanu bija saglabājušies kartes komentāru eksemplāri.

1886. gadā Oskars Brenners atrada vienu saglabājušos kartes eksemplāru Minhenes bibliotēkā (Hof- und Staatsbibliothek, tagad Bayerische Staatsbibliothek) Vācijā, kur tas atrodas vēl joprojām. 1961. gadā vēl viens kartes eksemplārs tika atrasts Šveicē, kuru jau nākamajā gadā par 150 000 Zviedrijas kronām nopirka Upsalas Universitāte. Šobrīd tas atrodas Upsalas Universitātes bibliotēkā (Carolina Rediviva), kur tas ir pieejams vispārējai apskatei.

Šie divi saglabājušies kartes eksemplāri ir unikālas Apgaismības laikmeta liecības un nenovērtējams avots kartogrāfijas un Ziemeļeiropas kultūras vēstures pētniekiem. Bez detalizētiem ģeogrāfisko objektu attēlojumiem karte satur arī vairāk nekā 100 miniatūras, kurās attēloti reāli un izdomāti dzīvnieki, vietējās paražas un apģērbi, kā arī vēsturiski notikumi.

Pirmā karte, kas detalizēti attēlo arī Latvijas teritoriju.

Ārējās saites 
 Carta marina — Upsalas Universitātes bibliotēkā

Kartes
Svars

Svars fizikā ir gravitācijas, precīzāk, smaguma spēka, izraisīts spēks, ar kuru atbalstīts vai pakārts ķermenis (tas ir, ķermenis, kurš nevar brīvi krist) iedarbojas uz savu balstu vai piekari. Sarunvalodā svars bieži tiek lietots kā sinonīms jēdzienam "masa", kas nav pareizi no fizikas viedokļa.

Svara (tāpat kā jebkura spēka) mērvienība SI ir ņūtons (N), kuru var izteikt kā kg·m/s² (kilogrami reiz metri sekundē ik sekundi).

Uz dažādiem astronomiskajiem objektiem vienādas masas ķermeņu svars var būt dažāds. Ja ķermenis atrodas lielā attālumā no citiem objektiem un savstarpējā gravitācija uz to neiedarbojas, tad ķermenim nav svara.

Ja balsts vai piekare ir nekustīgi attiecībā pret astronomisko objektu, piemēram, Zemi, tad ķermeņa svars  un smaguma spēks  ir vienādi. Atbilstoši Trešajam Ņūtona likumam tikpat liels kā svars, bet pretēji vērsts ir balsta vai pieskares ķermenim pieliktais pretdarbības spēks . Līdz ar to ķermenim pieliktais kopspēks vienāds ar nulli:

.

Ja ķermenis kopā ar balstu vai piekari attiecībā pret astronomisko objektu kustas ar paātrinājumu , tad, ievērojot Otro Ņūtona likumu,

,

kur  ir ķermeņa masa,  ir brīvās krišanas paātrinājums. No šīs sakarības redzams, ka ķermeņa svars var būt gan lielāks, gan mazāks par smaguma spēku. Ja ķermenis brīvi krīt (), nav atbalsta pretdarbības spēka un ķermenis atrodas bezsvara stāvoklī (tādā stāvoklī, piemēram, ir visi ķermeņi kosmosa kuģī, kas kustas pa ģeostacionāro orbītu).

Ikdienas apstākļos uz Zemes svars tiek noteikts, ķermeni uzliekot uz svariem. Tad svars ir vienāds ar tam pretēji vērsto atbalsta reakcijas spēku. Savukārt, svara izmaiņu atkarībā no paātrinājuma virziena var izjust liftā laika posmos, kad tas kustas nevienmērīgi.

Skatīt arī 
 Masa
 Spēks
 Gravitācija
 Smaguma spēks

Ārējās saites 

Fizikāli lielumi

vi:Tương tác hấp dẫn#Trọng lực
Levits

Levits var būt persona:
 Egils Levits — latviešu jurists, valsts prezidents (dzimis 1955. gadā);
 Jānis Levits — latviešu smagā roka ģitārists;
 Karls Levits — Vācijas ebreju filozofs (1897—1973(79?));
 Mihaels Levits — Izraēlas, ASV un Lielbritānijas biofiziķis (dzimis 1947. gadā).

Uzvārdi
Tlušča

Tlušča () - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Varšavas.

Tluszcza
Želehova

Želehova () - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Garvolinas. Pilsēta pirmoreiz minēta 1282. gadā, un 1447. gadā tai piešķirtas pilsētas tiesības. Pilsēta bija privātīpašums Čoleku (vēlāk Želehovsku) ģimenes privātīpašums, līdz Krievijas varas iestādes pēc Janvāra sacelšanās to atcēla. No XVII gadsimta pilsētā sāka apmesties ebreji. Līdz 2. pasaules karam lielākā daļa no pilsētas iedzīvotājiem bija ebreji. XX gadsimta trīsdesmitajos gados daudzi no viņiem emigrēja uz Kostariku.

Zzelehova
Lirix

Lirix ir 2000. gadā ierakstīts, bet tā arī neizdots, grupas Sanctimony minialbums.

Dziesmu saraksts 
 God of Victory
 Sonata of the Moon
 In Sorrow
 Eternity

Mūzikas albumi
Radio SWH Rock

Radio SWH Rock ir vienīgā roka formāta radiostacija Latvijā. Tā pieder akciju sabiedrībai Radio SWH.

Radio SWH Rock sāka raidīt FM 89,2 MHz frekvencē Rīgā un tās apkaimē , plkst. 10:00.  Radio SWH Rock sāka raidīt jaunu programmu, piedāvājot plašāku autorprogrammu izvēli, jaunu mūzikas pasniegšanas veidu un audio noformējumu.
2008. gada 1. septembrī Radio SWH Rock sāka atskņot rokmūzikas klasikas skaņdarbus bez komentāriem diennakts laikā. 2012. gada 3. martā Radio SWH Rock atvēra Radio klubu SWH Rock Club. 2012. gada 1. septembrī startēja Radio SWH Rock Top 500 akcija, kuras laikā klausītāji no 10. septembra līdz 21. septembrim ieteica savas dziesmas, un no 24.septembra līdz 28. septembrim Radio SWH Rock ēterā tika atskaņots Top 500. Par visu laiku labāko rokdziesmu Radio SWH Rock klausītāji atzina Led Zeppelin Stairway To Heaven. 2015. gada 2. martā Radio SWH Rock mainīja saukli un papildināja atskaņošanas sarakstu ar jaunāko laiku rokmūziku.

Ētera personības 
 Artis Dvarionas

Ārējās saites 
 Radio SWH Rock

Latvijas radio stacijas
Rock
Immortal

Immortal ir melnā metāla grupa no Norvēģijas. Parasti tiek uzskatīta par vienu no t.s. otrā viļņa Skandināvu melnā metāla skatuves ievērojamākajiem pārstāvjiem, tomēr, atšķirībā no tādām grupām kā Mayhem, Burzum vai Dark Funeral viņu dziesmu tematika nav saistīta ar sātanismu vai kā citādi vērsta pret reliģiju. Dziesmu tekstos dominē drūma un mūžīgi sasalusi ziemeļu pasaule, kaujas un iznīcība. Grupas dibinātāji un ilggadīgie līderi bija vokālists un ģitārists Ulve Eikemū (Abbath) un sākotnējais ģitārists un visu dziesmu tekstu autors Haralds Nevdāls (Demonaz).
Sākot ar 1999. gada albumu At the Heart of Winter grupas skanējumā parādās izmaiņas un melnais metāls aizvien vairāk tiek apvienots ar Trešmetālam raksturīgu spēles stilu.

Diskogrāfija 
 Diabolical Fullmoon Mysticism (1992)
 Pure Holocaust (1993)
 Battles in the North (1995)
 Blizzard Beasts (1997)
 At the Heart of Winter (1999)
 Damned in Black (2000)
 Sons of Northern Darkness (2002)
 All Shall Fall (2009)
 Northern Chaos Gods (2018)

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa
 MySpace profils
 Last.fm profils
 Krievu mājaslapa

1990. gadu mūzikas grupas
2000. gadu mūzikas grupas
2010. gadu mūzikas grupas
Norvēģijas rokgrupas
Norvēģijas smagā metāla grupas
Norvēģijas melnā metāla grupas
Footwork Arrows

Footwork Arrows bija Formula 1 komanda no Apvienotās Karalistes. Komanda piedalījās F1 sacīkstēs no 1991. līdz 1996. gadam.

Vēsture 
Komandu dibināja firma "Footwork" un Džekijs Olivers, kurš kļuva par komandas direktoru. Tā tika bāzēta uz Arrows komandas.

Pirmās sezonas (1991-1993) 
1991. gada sākumā tika lietota vecā Arrows A11C šasija un Porsche motors. Par pilotiem kļuva Alessandro Kafi un Mikēle Alboreto. Pirmajās četrās sacīkstēs Kafi nespēja ne reizi kvalificēties. Vēlāk viņš tika savainots un tāpēc tika aizstāts ar Stefanu Johansonu. Jau pēc četrām sacīkstēm Kafi atkal bija ierindā un varēja braukt. Viņš arī sasniedza sezonas labāko rezultātu komandai - 10. vieta. Itālis tomēr tika nomainīts ar Aguri Sudzuki pēc sezonas. Bija manāms uzlabojums, jo Sudzuki nekvalificējās tikai divām sacīkstēm, bet Alboreto izcīnīja sešus punktus. 1993. gadā Alboreto nomainīja Dereks Vorviks, kurš spēja izcīnīt vienu ceturto vietu, kas uz to brīdi bija komandas labākais sasniegums.

Pēdējās sezonas (1994-1996) 

1994. gadā Mugen Honda motorus nomainīja Ford. Iepriekšējo pilotu pāri (Vorviks un Sudzuki) nomainīja Džanni Morbidelli un Kristians Fitipaldi. Fitipaldi izcīnīja divas ceturtās vietas (6 punkti), bet Morbidelli bija piektais un sestais (3 punkti). Kopvērtējumā komanda ierindojās devītajā vietā. 1995. gadā Fitipaldi vietā sāka braukt Taki Inoue. Morbidelli uz daļu sezonas nomainīja Masimiliāno Papiss. Sezonas pēdējo sacīksti Morbidelli nobrauca izcili un kāpa uz goda pjedestāla. Viņš, tāpat kā otrās vietas īpašnieks Olivjē Panī un ceturtās vietas īpašnieks Marks Blandels no uzvarētāja Deimona Hila atpalika divus apļus - tas ir Formula 1 rekords. 1996. gadā komandā brauca Rikardu Rosē un Joss Verstapens. Pēdējais vienu reizi spēja izcīnīt punktus.

Izpirkšana (1996) 

1996. gada sākumā Toms Vokinšovs nopirka lielu daļu komandas un no 1997. gada piedalījās F1, atgriežot Arrows vārdu. Viņš solīja uzvaras, kas bija diezgan ticami, ņemot vērā to, ka tika parakstīts līgums ar čempionu Deimonu Hilu un maksātspējīgo Pedru Dinizu. Formulas tomēr bija ļoti lēnas un neizturīgas, tāpēc rezultāti nebija pat tuvi uzvarām, tomēr Ungārijas GP tikai tehniskas problēmas patraucēja Hilam izcīnīt savu pirmo uzvaru Arrows sastāvā.

Formula 1 komandas
Opus Pro

Opus Pro ir latviešu smagā roka grupa, kas izveidota 1986. gadā. Grupas kodolu veidoja solists Alex, īstajā vārdā Oļegs Andrejevs, kā arī ģitārists un dziesmu autors Harijs Zariņš. Opus Pro bija viena no populārākajām latviešu grupām 20. gadsimta 80. un 90. gados. Opus Pro pamatsastāva mūziķi ir Latvijas rokmūzikas veterāni taustiņinstrumentālists Jānis Valters un bundzinieks Juris Veremejs. Kopš 2010. gada septembra, kad grupu pameta ģitārists un daudzu dziesmu līdzautors Harijs Zariņš un basģitārists Uldis Krūmiņš, grupai ir pievienojušies divi jauni grupas dalībnieki — ģitārists Artūrs Zemnieks un basģitārists Jānis Retenais.

Opus Pro ir uzstājusies kopā ar tādām pasaules mūzikas zvaigznēm kā “Whitesnake”, “ZZ Top”, “Nazareth”, “Slade”, “Sweet”, Bjorka, "CCR”. Grupa ir izdevusi albumus "Dzimene" un "Es eju tevi zagt", labāko dziesmu izlasi un albumu "Tu un es" kopā ar solista Alex meitu Aiju (tobrīd pazīstama kā Aisha). Aija Andrejeva ar grupu sadarbojas kopš 2004. gada. Pēc 6 gadu pārtraukuma 2012. gadā grupa ieraksta dziesmu "Mēs būsim kopā arvien". 2014. gadā grupas CD "Stāsts Nr. 13" saņēma zelta CD statusu. 2016. gadā grupa rīkoja koncerttūri "Rozā lietus" par godu savas pastāvēšanas 30 gadu jubilejai.

Populārākās un pazīstamākās "Opus Pro" dziesmas ir "Brīvību Baltijai", "Es un tu", "Rozā lietus", "Šonakt" un "Mīļā", "Tu man es Tev".

Diskogrāfija 
Studijas albumi
 "Dzimene (1996)
 "Es eju tevi zagt" (2000)
 "Labākās dziesmas" (2002)
 "Tu un es" kopā ar Aiju Andrejevu (2006)
 "Stāsts Nr.13" (2014)
 "Būsim kopā arvien" (2020)

Atsauces 

1980. gadu mūzikas grupas
1990. gadu mūzikas grupas
2000. gadu mūzikas grupas
2010. gadu mūzikas grupas
Latvijas rokgrupas
Latvijas smagā roka grupas
Vestiena

Vestiena ir ciems Madonas novada Vestienas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā Ilziņa un Salāja ezeru krastos pie autoceļa P81  no novada centra Madonas un  no Rīgas. Vestienā atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bērnudārzs, tautas nams, bibliotēka, brīvdabas estrāde, pasts, feldšerpunkts, luterāņu baznīca, degvielas uzpildes stacija, vairāki veikali, uzņēmumi.

Iedzīvotāji

Vēsture 

 
Apdzīvotā vieta veidojusies ap kādreizējo Vestienas muižas (Festen) centru. 
Zviedru Vidzemes laikā 1696. gadā pēc ģenerālgubernatora Ērika Dālberga projekta uzcelta Vestienas baznīca.

Pēc Otrā pasaules kara gados bija padomju saimniecības "Vestiena" centrālais ciemats. Muižas apbūve (18. gadsimta 2. puse — 19. gadsimts) ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

Atsauces 

Latvijas ciemi
Latvijas pagastu centri
Vestienas pagasts
Višogroda

Višogroda () - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē uz austrumiem no Plockas pie Vislas upes. Sena slāvu apmetne. Viduslaikos tirdzniecības centrs un viena no Mazovijas kņaza galvenajām pilsētām. XVII gadsimtā pilsētu nodedzināja zviedri, pēc šī laika pilsēta attīstība stagnēja. Cionisma līdera Nahuma Sokolova (Nahum Sokolow, 1859-1936) dzimtā pilsēta.

Viszogroda
1991. gada F1 sezona

1991. gada F1 sezona bija 42. F1 sezona. Tā sākās  un beidzās .

Brazīlietis Airtons Senna pārliecinoši izcīnīja savu trešo un pēdējo pasaules čempiona titulu. Sezona iezīmējās ar jaunu punktu skaitīšanas sistēmu - kopš 1991. gada par uzvaru pienācās 10 punkti, iepriekšējo 9 vietā, un ieskaitē tika ņemti vērā visu braucēju uzrādītie rezultāti. Šajā sezonā savas pirmās piecas F1 sacīkstes aizvadīja arī vēlākais septiņkārtējais pasaules čempions Mihaels Šumahers.

Komandas un piloti

Kopvērtējumi un rezultāti

Pilotu kopvērtējums

Konstruktoru kauss

Sacīkstes

Piezīmes un atsauces 

1991. gads sportā
Formula 1 sezonas
Sonja Henije

Sonja Henije (;  — ) bija norvēģu daiļslidotāja un aktrise. Pēc sportistes karjeras beigām viņa kļuva par naturalizētu ASV pilsoni. Henije kļuva par trīskārtēju ziemas olimpisko spēļu čempioni, desmitkārtēju Pasaules čempioni (pirmo reizi — 15 gadu vecumā) un seškārtēju Eiropas čempioni. Savas aktrises karjeras augstumos viņa bija viena no vislabāk apmaksātajām aktrisēm Holivudāю

Ārējās saites 

1912. gadā dzimušie
Oslo dzimušie
1969. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktrises
Norvēģu kinoaktieri
Norvēģijas daiļslidotāji
Daiļslidotāji 1924. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Daiļslidotāji 1928. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Daiļslidotāji 1932. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Daiļslidotāji 1936. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Norvēģijas olimpiskie zelta medaļnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki daiļslidošanā
MasterCard Lola

MasterCard Lola bija Formula 1 autosacīkšu komanda, kura piedalījās 1997. gadā.

Tā debitēja 1997. gada Austrālijas GP, tomēr abi piloti bija 10 sekundes lēnāki par pārējiem, tāpēc kvalificēties nespēja. Sakarā ar izgāšanos Austrālijā, sponsori vairs neapmaksāja Lola komandas izdevumus un pirms Brazīlijas GP komanda bankrotēja. Tā ir viena no visīsāko laiku pastāvējušajām F1 komandām. Tās vienīgie piloti bija Vinčenzo Sospiri un Rikardu Rosē.

Formula 1 komandas

de:Lola Cars#1997
Moncas autodroms

Moncas autodroms () ir Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Moncā, Itālijā. Tā ir viena no pirmajām autosacīkšu trasēm pasaulē.

Kopš F1 čempionāta izveides 1950. gadā Moncas autodromā sacīkstes nav notikušas vienīgi 1980. gada F1 sezonā, kad  notika Imolā. Trase ir viena no ātrākajām F1 kalendārā. Vismaz 59 cilvēki (ieskaitot skatītājus) ir miruši šajā trasē vai vēlāk slimnīcā pēc gūtajām traumām dažādās avārijās. Pēdējais bija Paolo Gislimberti, trases darbinieks, kurš pēc vairāku pilotu avārijas pirmajā aplī guva nāvējošu triecienu ar formulas riteni. Pēdējais pilots, kurš ir miris no gūtajiem ievainojumiem kādā avārijā Moncā ir Ronijs Petersons. Lai gan pēc avārijas ārsti paziņoja, ka viņa dzīvībai briesmas nedraud, sākās komplikācijas un zviedrs mira slimnīcā. Visvairāk uzvaru šajā trasē ir ieguvis Mihaels Šumahers.

Skatīt arī 
 F1 trašu saraksts

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa , 

Itālijas Grand Prix
Franss Halss

Franss Halss (; dzimis ap 1580. gadu, miris ) bija nīderlandiešu gleznotājs. Viņš piederēja pie Rubensa paaudzes un bija viens no pirmajiem brīvās Holandes portretu meistariem. Par viņa dzīvi ir saglabājies ļoti maz ziņu.

Biogrāfija 
Viņš bija dzimis Antverpenē flāmu vecākiem, kas pārcēlās uz Holandi pēc tam, kad pilsētu 1585. gadā ieņēma spāņi. Kopš 1591. gada viņa vecāki bija apmetušies Hārlemā, Ziemeļholandē, un viņš turpat nodzīvoja visu mūžu. Viņš bija divreiz precējies un ar vismaz desmit bērniem.

Halss pastāvīgi bija finansiālās grūtībās, un mūža nogalē pilsētas nabagmāja atvēlēja viņam mazu ikgadēju pabalstu, jo viņš, dzīvojot tajā, bija gleznojis tās reģentu portretus. Pēc četriem gadiem viņš mira, un plašu atzinību viņa darbi atkal ieguva tikai 19. gadsmita vidū.

Mākslinieka karjera 
Agrākā zināmā Halsa glezna ir Jacobus Zaffius (1611), un ir iespējams, ka viņš bija māceklis pie sava novadnieka Karela van Mandera. Halss sasniedza popularitāti ar saviem pirmajiem grupu portretiem, no kuriem pazīstamākajos ir attēlotas Sv. Adriāna (1627) un Sv. Jura (1616) strēlnieku rotas. E.H. Gombrihs par Sv. Jura strēlnieku rotas virsnieku mielasta portretu saka:
[..] grupas portrets, kas gleznots Halsa karjeras sākumā, atklāj spožumu un oriģinalitāti, ar kādu viņš risināja šādus uzdevumus. Lepno un neatkarīgo Nīderlandes pilsētu iedzīvotājiem bija pienākums dienēt strēlniekos - parasti kopienas turīgāko locekļu vadībā. Hārlemieši šo vienību virsniekus pēc dienesta pienākumu izpildes mēdza godāt ar lepnu mielastu, un bija izveidojusies tradīcija šos priecīgos notikumus iemūžināt lielā gleznās. Māksliniekam tas noteikti nebija viegls uzdevums - vienā darbā ietvert tik daudz portretu un panākt, lai rezultāts neizskatītos kokains vai samākslots, kā tas mēdza gadīties agrāk. Halss jau no paša sākuma izprata, kā atveidot līksmo svinību gaisotni un atdzīvināt ceremoniālo grupu, vienlaikus negrēkojot pret nepieciešamību katru no divpadsmit vīriem parādīt tā, lai mums liktos, ka paši esam viņus visus sastapuši - sākot no druknā pulkveža ar pacelto glāzi galda galā un beidzot ar jauno leitnantu pretējā pusē, kurš gan atstāts bez sēdvietas, taču raugās tik pašapzinīgi, it kā gaidītu komplimentus par savu lielisko ekipējumu.
Kopā Halss šajos gados bija uzgleznojis piecus lielus grupu portretus. Vienu no tiem, Trūcīgo kompānija (1633—37), viņš atteicās pabeigt, jo viņš nevēlējās doties uz Amsterdamu pozēšanai, un tam tika nolīgts kāds mazpazīstams portretists, kas paveica darbu tik labi, ka mākslas speciālisti joprojām nevar piekrist, kur sākas viena darbs un beidzas otra.

Viņš ir labi pazīstams arī ar savām spēcīgu un veselīgu tēlu gleznām, kā Smejošais kavalieris (1624). Halsa mierīgākie vēlīnākie darbi ir pielīdzināmi viņa laikabiedram Rembrantam.

Darbi

Atsauces

Ārējās saites 

 Fransa Halsa muzejs

1580. gados dzimušie
1666. gadā mirušie
Nīderlandes gleznotāji
Flāmu gleznotāji
Antverpenes provincē dzimušie
Team Lotus

Team Lotus bija Formula 1 autosacīkšu komanda. Tā piedalījās no 1958. līdz 1994. gadam.

Vēsture

Piecdesmitie gadi 
Brits Kolins Čepmens 1952. gadā izveidoja Lotus Engineering Ltd. Tai bija panākumi Formula 2 klasē. 1958. gadā komanda sāka piedalīties Formula 1 sacensībās.

Dominance sešdesmitajos un septiņdesmitajos 

1960. gada Monako GP tika izcīnīta pirmā uzvara. Tiesa gan, neuzvarēja Lotus pilots, bet gan Lotus šasija, kuru lietoja Roba Vokera komandas pilots Stīrlings Moss. Pirmā uzvara Lotus komandai nāca 1961. gada ASV GP, kad laimīgais uzvarētājs bija Iness Airlends. 1963. gadā komanda izcīnīja gan konstruktoru kausu, gan čempiona titulu (Džims Klārks). Tas pats tika atkārtots divus gadus vēlāk. Klārks nomira trīs gadus vēlāk sacīkšu avārijā. Komanda spēja izcīnīt konstruktoru kausu arī bez viņa. Par čempionu kļuva Lotus pilots Greiems Hils. Pēc diviem gadiem Lotus pilots atkal kļuva par čempionu. Šoreiz tas bija Johens Rints. Diemžēl viņš nomira, pirms paspēja garantēt savu titulu, tomēr otrs kandidāts Džekijs Ikss nespēja sadeldēt Rinda pārsvaru. Komanda, kā parasti, izcīnīja arī konstruktoru kausu. Rints kļuva par vienīgo F1 čempionu, kurš par tādu kļuva pēc savas nāves. Pēc diviem gadiem par čempionu atkal kļuva Lotus pilots - šoreiz tas bija Emersons Fitipaldi. Pēc gada komanda izcīnīja otro konstruktoru kausu pēc kārtas, tiesa gan, šoreiz iztika bez čempiona titula. 1978. gadā tika izcīnīts komandas pēdējais konstruktoru kauss un čempiona tituls. Par čempionu kļuva amerikānis Mario Andreti.

Astoņdesmitie gadi 
Kopš Andreti titula komanda kļuva aizvien mazāk un mazāk konkurētspējīga. Astoņdesmitajos gados starp komandas pilotiem bija Naidžels Mensels, Airtons Senna un Elio de Andželiss. Šajā dekādē nomira komandas dibinātājs un ilggadējais vadītājs Kolins Čepmens. Komandas vadību pārņēma Pīters Vors.

Deviņdesmitie gadi (komandas beigas) 
Deviņdesmitajos gados komandas nosaukums jau bija sastopams rezultātu lejasgalā. 1994. gadā komanda aizvadīja savu pēdējo sezonu, pirms apvienojās ar Pacific Racing, komandu, kura gadu vēlāk bankrotēja.

Formula 1 komandas
Cianāti

Cianāti ir ciānskābes sāļi. Cianāta jons satur skābekli, oglekli un slāpekli tieši šādā secībā (-OCN). Organiskie cianāti ir ciānskābes esteri. Cianāta grupa ir viena no organisko savienojumu funkcionālajām grupām. Cianāti ir relatīvi stabili (salīdzinot ar fulminātiem) un maztoksiski (salīdzinot ar cianīdiem). Cianīdu atindēšana bieži vien ir cianīdu oksidēšana par cianātiem ar kālija permanganātu.

Amonija cianāts ievērojams ar to, ka bija pirmā neorganiskā viela, no kuras tika iegūts organisks savienojums - urīnviela (Frīdrihs Vēlers 1828. gadā).

Neorganiskos cianātus laboratorijā iegūst, sakausējot metālu karbonātus ar urīnvielu.

Cianātiem piemīt tautomērija, jo šķīdumos tie ir līdzsvarā ar izomēriem - izocianātiem:

Cietā stāvoklī pārsvarā ir izocianāta forma.

Tādēļ cianāta jonu bieži mēdz attēlot rezonanses struktūras veidā:

Cianāta jons ir izoelektronisks oglekļa dioksīda molekulai un tam ir tāda pati lineāra forma.

Jonam, kas satur pa vienam skābekļa, oglekļa un slāpekļa atomam, ir iespējami 3 izomēri:
 -OCN - cianāti
 -NCO - izocianāti
 -CNO - fulmināti

Ciānskābe
Sāļi

de:Cyansäure#Cyanate
Kutno

Kutno () ir pilsēta Polijas centrālajā daļā, Lodzas vojevodistē, uz ziemeļiem no Lodzas. Militārā rūpniecība (bruņutransportieru ražošana). 1939. gadā pilsētas pievārtē notika Bzuras kauja.

Cilvēki 

Kutno dzimuši:

 Šolems Ašs (שלום אש/Sholem Asch, 1880 — 1957) — ebreju rakstnieks
 Jakubs Vavžiņaks (Jakub Wawrzyniak, 1983 —) - futbolists

Lodzas vojevodistes pilsētas
Boriss Jeļcins

Boriss Jeļcins (,  — ) bija pirmais Krievijas Federācijas prezidents no  līdz .

Dzīvesgājums 
Dzimis 1931. gada 1. februārī Sverdlovskas apgabala Talickas rajona Butkas ciemā. 1932. gadā Jeļcina vecāki pārcēlās uz Kazaņu, 1934. gadā OGPU arestēja viņa tēvu Nikolaju un ieslodzīja GULAGa nometnē. Pēc tēva atbrīvošanas 1937. gadā viņa ģimene pārcēlās uz Berezņikiem, kur viņš mācījās pamatskolā (1939-1945), tad 1. vidusskolā (1945-1949). Studēja inženierzinātnes Urālu Politehniskajā institūtā Sverdlovskā (1949-1955). 1963. gadā kļuva par Sverdlovskas celtniecības kombināta galveno inženieri, vēlāk par direktoru.  

1976. gadā Jeļcinu iecēla par PSKP Sverdlovskas apgabala komitejas pirmo sekretāru. Perestroikas laikā Jeļcins sākotnēji bija Mihaila Gorbačova reformu atbalstītājs, bet vēlāk viņš kritizēja reformas kā pārāk mērenas un aicināja pāriet uz daudzpartiju demokrātiju. 1987. gadā viņš atkāpās no PSKP CK Politbiroja locekļa amata. 1990. gadā viņu ievēlēja par Krievijas PFSR Augstākās padomes priekšsēdētāju, 1991. gadā par Krievijas PFSR prezidentu, bet pēc PSRS sabrukuma par Krievijas Federācijas prezidentu. Viņu pārvēlēja 1996. gada vēlēšanās.
Nepilnu pusgadu pirms nākamajām prezidenta vēlēšanām, kurās Jeļcins tāpat nevarētu piedalīties, viņš atkāpās no sava amata. Par Krievijas pagaidu prezidentu kļuva premjerministrs Vladimirs Putins, kuru vēlāk arī oficiāli ievēlēja par jauno prezidentu. Jeļcins nomira no sirds slimības .

Atbalsts Latvijas suverenitātei 
Latvijas neatkarības atgūšanas laikā Boriss Jeļcins kā Krievijas Augstākās Padomes priekšsēdētājs vairākas nedēļas pavadīja Jūrmalā, lai kopā ar Latvijas Republikas Augstākās Padomes priekšsēdētāju Anatoliju Gorbunovu apspriestu politiska, ekonomiska un sociāla līguma noslēgšanu starp Latvijas Repuliku un Krievijas PFSR kā starp divām suverēnām valstīm.

Atsauces

Ārējās saites 

1931. gadā dzimušie
2007. gadā mirušie
Krievijas prezidenti
PSKP CK locekļi
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
Triju Zvaigžņu ordeņa lielkrusta komandieri
Sverdlovskas apgabalā dzimušie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Epitēlijaudi

Epitēlijaudi jeb epitēlijs (epithelium) ir audi, kas veidojas uz robežas ar ārējo vidi un nodrošina vielu apmaiņu ar to, kā arī aizsardzību no ārējās vides iedarbības. Epitēlijaudi sastāv no vairākām šūnu kārtām, tās ir blīvi novietotas un ātri noveco, un iet bojā.

Epitēlijaudus iedala segepitēlijā jeb segaudos un dziedzerepitēlijā jeb dziedzeraudos.

Segepitēlijs pārklāj visu cilvēka ķermeni (ietilpst ādas sastāvā), kā arī izklāj gremošanas traktu, elpceļus, urīnizvadceļus, dzimumceļus un ķermeņa dobumus (gļotādu). Segepitēlija šūnas ir cieši saistītas cita ar citu, un starp tām nav šūnstarpu vielas.

Dziedzerepitēlijs veido dziedzerus, kuri var būt vienšūnas un daudzšūnu. Tie izdala dažādas vielas. Piemēram, sviedru dziedzeri izvada no organisma sviedrus, kuņģa dziedzeri ražo kuņģa sulu, kas palīdz sagremot uzturu, virsnieru dziedzeri izdala asinīs vielu (hormonu), kas paātrina sirdsdarbību. Dziedzerepitēlijs dalās 2 apakšgrupās — ārējās sekrēcijas un iekšējās sekrēcijas dziedzerepitēlijs.

Funkcijas 
 Aizsargfunkcija — Aizsargā citus audus no dažādiem kairinātājiem, neļauj organisma iekšējā vidē iekļūt mikroorganismiem.

 Uzsūkšanas funkcija — Gremošanas trakta epitēlijs uzsūc barības vielas, vitamīnus un ūdeni, āda uzsūc skaistumkopšanas krēmus un indīgas vielas.

 Izdalīšanas jeb sekretorā funkcija — Sviedru dziedzeri izdala sviedrus, siekalu dziedzeri — siekalas, asaru dziedzeri — asaras, gremošanas dziedzeri — gremošanas sulas, elpceļu dziedzeršūnas — gļotas, iekšējās sekrēcijas dziedzeri — hormonus.

 Kustību funkcija — Skropstiņepitēlijs elpceļos pārvieto putekļus un citus netīrumus, lai izvadītu tos no organisma, olvados, tas pārvieto olšūnu dzemdes virzienā. Dzīvniekiem tas nodrošina kustības (planārijām un daudziem kāpuriem).

Atsauces

Ārējās saites 
 epitelijaudi | Medicīnas termins 

Histoloģija
Audi
Loviča

Loviča () ir pilsēta Lodzas vojevodistē Polijas centrālajā daļā, uz ziemeļaustrumiem no Lodzas pie Bzuras upes. Savulaik bijusi Polijas primāta rezidences pilsēta. Ja Polijas-Lietuvas valsti pārvaldīja reģents (kad nākamais karalis vēl nebija ievēlēts), Loviča dažkārt kalpoja par valsts galvaspilsētu. Polijas kampaņas laikā 1939. gadā pie pilsētas notika Bzuras kauja. Politiķa Vladislava Grabska (Władysław Grabski, 1874-1938) un aktiera Daniela Olbrihska (Daniel Olbrychski, 1945 - ) dzimtā pilsēta.

Apskates objekti
Lovičas bazilika (Bazylika katedralna Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny i św. Mikołaja w Łowiczu)

Galerija

Ārējās saites
Lovičas bazilika

Lodzas vojevodistes pilsētas
Articolo 31

Articolo 31 () ir 1990. gadā Milānā izveidota itāliešu hiphopa grupa.

Grupas vēsture 
J-Ax (īstajā vārdā Alessandro Aleotti) un DJ Jad (īstajā vārdā Luca Perrini) iepazinās kādā pasākumā Milānā un tajā pašā gadā izlēma izveidot grupu. Sākotnēji viņi vēlējās to nosaukt par "Articolo 41" — pants, kas paredz atbrīvošanu no militārā dienesta sakarā ar nervu sistēmas problēmām, taču kāds itāliešu profesors ieteica grupu nosaukt par "Articolo 31", kas Īrijas Konstitūcijā ir pants, kas garantē vārda brīvību medijos.

Grupas aizsākums un sasniegumi 
Ar singlu "Tocca qui" no albuma "Strade di Città" (tulk. "Pilsētas ielas") Articolo 31 izdevās kā pirmajai itāliešu hiphop grupai iekļūt Itālijas mūzikas topos. 1996. gadā iznāca albums "Così com'é" (tulk. "Šādi ir"), kas ieguva lielu popularitāti un tika izdots arī Vācijā un Šveicē. 1999. gadā tika izdots albums "Xché sì" (tulk. "Tāpēc, ka jā"), kura tapšanā piedalījās vairāki populāri izpildītāji, kā Kērtiss Blovs (Kurtis Blow), Paolo Brera un grupa Gemelli Diversi.

Grupa ir piedalījusies arī filmā "Bez filtra" (it. - Senza Filtro), kas tapa 2001. gadā. Tajā grupas dalībnieki pievērš uzmanību itāliešu jaunatnes problēmām lielpilsētās, to skaitā narkomānijai.

Sestajā albumā ar nosaukumu "Domani Smetto" (tulk. "Rīt es beigšu") grupas mūzika ieguva jaunu veidolu, jo tajā tika savienoti elementi no roka, popa un pankroka. 2004. gadā tika izdots līdz šim brīdim pēdējais Articolo 31 albums ar nosaukumu "Italiano Medio" (tulk. "Vidusmēra itālis"), un tajā pašā gadā arī albums "La Riconquista Del Forum: Live" (tulk. "Foruma atgūšana: Live").

Grupas pārtraukums un solo karjeras 
2005. gadā grupas dalībnieki pieteica pārtraukumu Articolo 31 darbībā. Tomēr mūziķu darbība turpinās: Dj Jad nodarbojas kā dīdžejs un 2006. gadā publicēja albumu "Milano-New York", savukārt J Ax 2006. gadā guva panākumus ar dziesmu "Ti amo o ti ammazzo" (tulk. "Es tevi mīlu vai tevi nogalinu" no albuma "Di Sana Pianta".

2007. gada 15. septembrī MTV paziņoja par Articolo 31 atkalapvienošanos uz vienu dienu speciālam koncertam MTV Day.

Diskogrāfija 
 Strade di Città (1993) 
 Messa di Vespiri (1994) 
 Così com'è (1996) 
 Nessuno (1998) 
 Xché sì (1999) 
 Domani Smetto (2002) 
 Italiano Medio (2003) 
 La Riconquista Del Forum: Live (2004)

1990. gadu mūzikas grupas
2000. gadu mūzikas grupas
Itālijas popgrupas
Itālijas rokgrupas
Lotus

Lotus var būt:

 Team Lotus, autosacīkšu komanda (1954—1994);
 Lotus F1 Racing, autosacīkšu komanda (2010—2011), 2011. gadā pārdēvēta par Caterham F1 Team;
 Lotus F1 Renault, autosacīkšu komanda (F1 startē kopš 2012. gada);
 Lotus Cars, automašīnu marka;
 Lotus Software, datoru programmatūras uzņēmums.
Europa

Europa var būt:

 Europa — vācu transatlantiskais laineris.

Skatīt arī 
 Eiropa — pasaules daļa;
 Eiropa — feniķiešu princese grieķu mitoloģijā;
 Eiropa — Jupitera pavadonis;
 Eiropa — asteroīds;
 Eiropa — sala Mozambikas šaurumā;
 Eiropas Savienība
Johansons

Johansons (sieviešu dzimtē Johansone) ir ģermāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Andrejs Johansons (1922—1983) — latviešu kultūrvēsturnieks, rakstnieks;
 Eduards Johansons (1991) — latviešu aktieris
 Januss Johansons (1959) — latviešu aktieris;
 Kārlis Johansons (1890—1929) — latviešu mākslinieks;
 Pāvils Johansons (1947) — latviešu dzejnieks, atdzejotājs un mūziķis.

Skatīt arī 
 Jūhansons
 Džohansons

Ģermāņu uzvārdi
Lenčicas apriņķis

Lenčicas apriņķis () ir apriņķis Polijā, Lodzas vojevodistes ziemeļos. Robežojas ar Lodzas vojevodistes Kutno, Lovičas, Zgežas un Podembices apriņķi, kā arī Lielpolijas vojevodistes Kolo apriņķi. Apriņķa teritorijā atrodas Polijas ģeogrāfiskais centrs.

Apskates objekti
Lenčicas pils (Zamek Królewski w Łęczycy)
Tumas koleģiāta baznīca (Kolegiata w Tumie)

Galerija

Ārējās saites
Lenčicas pils
Tumas koleģiāta baznīca

Lodzas vojevodistes apriņķi
Žemaišu dialekts

Žemaišu dialekts () ir dialekts, kurā runā Lietuvas rietumos. Alfabēts ir standartizēts un tajā ir 32 burti. Tāpat kā ar latgaliešu valodu, ir strīdi par to, vai tā ir valoda vai dialekts.

Alfabēti 

Baltu valodas
Spā-Frankošampa

Spā-Frankošampas trase () ir Formula 1 sacīkšu trase. Tā atrodas Frankošampas pilsētā, Beļģijā, netālu no Spā pilsētas. Tā ir daudzu pilotu un fanu mīļākā trase. Šajā trasē bieži vien notiek interesantas sacīkstes, jo tā ir izaicinoša. Pirmais līkums, La Source, ir ļoti ass, tāpēc pilotu burzmas laikā tur var notikt avārijas. Eau Rouge, daudzuprāt, ir F1 labākais līkums. Piloti to cenšas izbraukt ar pilnu gāzi, kas dažkārt beidzas ar neveiksmi un avāriju.

Vienas no notikumiem bagātākajām sacīkstēm šajā trasē notika 1998. gadā. Stipra lietus apstākļos pirmajā aplī avarēja lielākā daļa pilotu, turklāt, nevis pa vienam, bet visi reizē. Sacīkstes, protams, tika apstādinātas. Pēc atkārtota starta, sacīkšu vidū Mihaels Šūmahers (sacīkšu tobrīdējais līderis), cenšoties par apli apdzīt Deividu Kulthārdu, ietriecās britu pilota mašīnā un uz trim riteņiem tika līdz boksiem, kur izstājās. Arī Kulthārds sacīkstes beidza pēc šī incidenta. Šūmahers vēlāk boksos uzbruka Kulthārdam ar vārdiem "tu centies mani nogalināt". Negaidīti, tomēr sacīkstēs pirmo uzvaru izcīnīja Jordan komanda. Viņu pilots Deimons Hils spēja novaldīt savu formulu un neiesaistīties incidentos. Ralfs Šumahers, komandas otrais pilots, finišēja otrais.

Skatīt arī 
 F1 trašu saraksts

Ārējās saites

 Oficiālā mājaslapa , , 

Beļģijas Grand Prix
Ljēžas province
Opel

Opel Automobile GmbH (zīmols Opel) ir Vācijā bāzēts autobūves uzņēmums. Tā mātes uzņēmums ir Nīderlandē reģistrēta pārvaldītājsabiedrība Stellantis.

Vēsture 
Uzņēmuma sākums datējams ar 1863. gada 21. janvāri, savukārt automobiļu ražošana uzņēmumā sākās 1899. gadā. 
1929. gadā Opel nokļuva General Motors īpašumā.

2017. gada 6. martā paziņots, ka Francijas autobūves grupa Groupe PSA iegādāsies ar Opel un Vauxhall zīmoliem strādājošo Adam Opel AG, kas pēdējā laikā cieta zaudējumus. Darījuma summa veido 1,3 miljardus eiro. 5. jūlijā Eiropas Komisija atļāva PSA pārņemt Opel.

2021. gada 16. janvārī tika pabeigta mātes uzņēmuma Groupe PSA apvienošanās ar Fiat Chrysler Automobiles, un Opel Automobile nonāca apvienotā uzņēmuma Stellantis pakļautībā.

Opel automašīnu modeļi

Vēsturiskie Opel modeļi 
 Opel Admiral A (1964-1968)
 Opel Admiral B (1969-1977)
 Opel Ascona A (1970-1975)
 Opel Ascona B (1975-1981)
 Opel Ascona C (1981-1988)
 Opel Astra F (1991-1998)
 Opel Astra G (1998-2004)
 Opel Calibra (1989-1998)
 Opel Campo (1991-2002)
 Opel Combo (1996-2003)
 Opel Commodore A (1967-1971)
 Opel Commodore B (1972-1977) 
 Opel Commodore C (1977-1982) 
 Opel Corsa A (1983-1993)
 Opel Corsa B (1993-2000)
 Opel Corsa C (2000-2006)
 Opel Diplomat A (1964-1968)
 Opel Diplomat B (1969-1977)

 Opel Frontera A (1992-1998)
 Opel Frontera B (1998-2002)
 Opel GT (1968-1973) 
 Opel Kadett A (1962-1965)
 Opel Kadett B (1965-1973)
 Opel Kadett C (1973-1979)
 Opel Kadett D (1979-1984)
 Opel Kadett E (1984-1991)
 Opel Kapitän A (1964-1968)
 Opel Kapitän B (1969-1970)
 Opel Manta A (1970-1975) 
 Opel Manta B (1975-1988) 
 Opel Monterey (1993-1999)
 Opel Olympia (1967-1970) 
 Opel Movano (..2001..)
 Opel Vivaro 
 Opel Omega A (1986-1994)
 Opel Omega B (1994-2002)
 Opel Rekord P1 (1957-1960)
 Opel Rekord P2 (1960-1963)
 Opel Rekord A (1963-1965)
 Opel Rekord B (1965-1966)
 Opel Rekord C (1966-1972)
 Opel Rekord D (1972-1977)
 Opel Rekord E1 (1977-1982)
 Opel Rekord E2 (1982-1986)
 Opel Senator A1 (1978-1982)
 Opel Senator A2 (1982-1986)
 Opel Senator B (1987-1993)
 Opel Sintra, (1997-1999)
 Opel Speedster Turbo, (2002-2006)
 Opel Tigra (1994-2000)
 Opel Vectra (1988-1995)
 Opel Vectra B (1995-2002)
 Opel Zafira (1999-2005)
 Opel Zafira HydroGen3 (2004)
 Opel Vectra C (2002-2008) Tagad aizstāts ar Insignia

Pašreizējie modeļi 
 Opel Agila B (2008-)
 Opel Corsa D (2006-)
 Opel Tigra Twin Top (2004-)
 Opel Astra I (2010-)

 Opel Meriva (2003-)
 Opel Insignia (2008-) Aizstāj Vectra
 Opel Zafira B (2005-)
 Opel GT (2007-)
 Opel Antara, (2006-)

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa
 Opel Latvijā

 
Vācijas uzņēmumi
Hesene
Ultramaratons (piedzīvojumu sacensības Latvijā)

Ultramaratons ir Latvijas daudzdienu piedzīvojumu sacīkste ar airēšanas maratona un tūrisma tehnikas elementiem ar ātrumposmiem, orientēšanos un dabīgiem šķēršļiem apmēram 160-225 km garā distancē. Sacensības sastāv no ātrumposmiem, pārbraucieniem, laivu pārnesieniem, orientēšanās posmiem. Dažos posmos jāpilda speciālie uzdevumi. Visi posmi sadalīti pa trīs dienām ar fiksētu startu katru dienu. Sacensības paredzētas vairākās laivu klasēs: kanoe, smailes, jūras kajaki u.c. Galvenais rīkotājs ir SIA "Campo".

Sacensību maršruti 

2001. gads - Kurzeme (Pakuļu HES ūdenskrātuve, Ciecere, Venta, Abava, Usmas ezers, Engure, Puzes ezers, Rinda, Irbe līdz ietekai jūrā)

2002. gads - Vidzeme (Ilzas ezers, Gauja līdz mājām "Ielīcas")

2003. gads - Latgale (Jašezers, Bicānu ezers, Zolvas ez., Rušonica, Rušons un apkārtne, Tartaks, Cirišs, Ciriša ūd-krāt., Bēšonu ez., Karpa ez., Jaziņu ez., Cārmins, Lejs, Ārdavs, Sīvers, Drīdzs, Sauleskalns)

2004. gads - Kurzeme (Rinda no Ventspils-Ances ceļa tilta, Puzes ezers, Engure, Usmas ezers un apkārtne, Slujas ezers, Abava, Venta, Nabas ezers)

2005. gads - Vidzeme (Pededze no Litenes, Jaunpededze, Aiviekste, Vērdes kanāls, Lubāns, Lubāna izvadkanāls, Meirānu kanāls)

2006. gads - Augšzeme (Saukas ez., Dienvidsusēja, Mēmele, Lielupe līdz Mežotnei)

2007. gads - Engures ezers - Babītes ezers (Engures ezers, Mērsrags, Rīgas jūras līcis līdz Engurei un tālāk līdz Lapmežciemam, Kaņieris, Vecslocene, Slokas ezers, Vecslocene, Lielupe, Spuņupe, Babītes ezers)

Statistika 

Ne visiem gadiem iespējams noteikt precīzu distances garumu, jo orientēšanās posmos dalībnieki varēja veikt individuālu maršrutu. Daži no posmiem bija tikai pārbraucieni, kas neietekmēja rezultātu. Sākot ar 2005. gadu sacensības ilga 2 dienas ar nelielu prologa braucienu iepriekšējās dienas vakarā.

Rezultāti 

2001 Kurzeme

2002 Vidzeme

2003 Latgale

2004 Kurzeme

2005 Vidzeme

2006 Augšzeme

2007 Engures ezers - Babītes ezers

Ārējās saites 

 Ultramaratons 2001
 Ultramaratons 2002
 Ultramaratons 2003
 Ultramaratons 2004
 Ultramaratons 2005
 Ultramaratons 2006
 Ultramaratons 2007

Sporta veidi
Boļševiki

Boļševiki ( — ‘tādi, kas ir vairākumā’) jeb lielinieki bija Krievijas impērijā                                                                                                                                                                                 KSDSP radikālais spārns, kas 1912. gada partijas kongresā ieguva vairākumu Vladimira Uļjanova (Ļeņina) vadībā un atšķēlās no partijas, izveidojot Krievijas Sociāldemokrātisko Strādnieku (boļševiku) partiju. Par savu mērķi uzskatot komunisma ieviešanu, partija pēc 1917. gada Oktobra apvērsuma pārdēvējās par Krievijas komunistisko (boļševiku) partiju (Российская коммунистическая партия (большевиков) — РКП(б)) un saglabāja šo nosaukumu līdz 1925. gadam.

No 1925. līdz 1952. gadam partijas nosaukums bija "Vissavienības Komunistiskā (boļševiku) partija" (Всесоюзная коммунистическая партия (большевиков) (ВКП(б)).

No 1952. līdz 1991. gadam partijas nosaukums bija "Padomju Savienības komunistiskā partija" (Kоммунистическая партия Советского Союза (КПСС)).

1991. gadā Krievijas Federācijā partija tika likvidēta.

Ārējās saites 

 Изгоев А. С. «Социализм, культура и большевизм»
 Йоффе Г. Подъём и падение большевизма

Krievijas vēsture
Padomju Savienības komunistiskā partija