joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Valgale

Valgale (arī Abavciems jeb Sabiles Valgale, agrāk Valgales muiža) ir ciems Talsu novadā, bijušais Abavas pagasta centrs pie autoceļa V1396 (Sabile - Abavciems - Jaunzemji), Valgales upes krastos. Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1230. gada Rīgas miera līgumā ar kuršiem; domājams — tagadējais Valgales pilskalns 1,5 km uz ziemeļrietumiem no ciema pie Bandenieku mājām (bijušās Mazvalgales pusmuižas (Vorwerk Klein-Walgalen). Mūsdienu Valdgales ciems veidojies ap Valgales muižu (Gut Walgalen).

Ciemā atrodas Upesgrīvas internātpamatskolas struktūrvienība "Valgales skola", Sabiles novada muzejs, Abavas bibliotēka.

Atsauces 

Abavas pagasts
Talsu novada ciemi
Latvijas ciemi
Valgale (upe)
Gotholds Eizenšteins

Ferdinands Gotholds Makss Eizenšteins (; —) bija vācu matemātiķis. Viņš specializējās skaitļu teorijā un matemātiskajā analīzē un pierādīja vairākus rezultātus, kas nebija izdevies pat Kārlim Frīdriham Gausam. Gluži kā Galuā un Ābels, Eizenšteins mira no tuberkulozes, nesasniedzis 30 gadu vecumu. Viņš piedzima un nomira Berlīnē, Prūsijā.

Ārējās saites 

 
 The life of Gotthold Ferdinand Eisenstein, M. Schmitz 
 Ferdinand Eisenstein, Larry Freeman (2005), Fermat's Last Theorem Blog.

1823. gadā dzimušie
1852. gadā mirušie
Vācijas matemātiķi
Berlīnē dzimušie
Upespils

Upespils (agrāk arī Kastrāne, Kastrānes muiža) ir apdzīvota vieta Ogres novada Suntažu pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļaustrumos Mazās Juglas krastā pie autoceļa P4  no pagasta centra Suntažiem,  no novada centra Ogres un  no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Kastrānes muižas (Kastran) centru, izaugusi padomju gados kā Raiņa kolhoza ciemats.

Atsauces 

Latvijas vidējciemi
Ķieģeļceplis (Suntažu pagasts)

Ķieģeļceplis ir apdzīvota vieta Ogres novada Suntažu pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļaustrumos Mazās Juglas krastā pie autoceļa P4  no pagasta centra Suntažiem,  no novada centra Ogres un  no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados pie būvmateriālu un keramikas ražotnes, kas izmantoja Kastrānes māla atradni.

Atsauces 

Latvijas mazciemi
Veģi

Veģi ir aprūpes ciems Latvijā, Talsu novada Abavas pagastā autoceļu P120 (Talsi — Stende — Kuldīga), P130 (Līgas — Kandava - Veģi) un V1362 (Abavciems - Veģi) krustojumā, netālu no Abavas upes. Apdzīvotā vieta iesākumā veidojusies ap Veģu muižu (Gut Weggen). Mūsdienās Veģos atrodas Valsts sociālās aprūpes centra "Kurzeme" filiāle "Veģi" bērniem un jauniešiem  ar smagiem fiziskās un garīgās attīstības traucējumiem.. Pie autoceļa P120 tilta pār Veģupīti atrodas Veģupītes ūdenskritums.

Atsauces 

Abavas pagasts
Talsu novada ciemi
Latvijas ciemi
Abava
Turgeņeva iela

Turgeņeva iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā Maskavas forštates apkaimē. Ielas kopējais garums ir 765 metri, un tā sastāv no 2 braukšanas joslām. Iela nosaukta krievu rakstnieka Ivana Turgeņeva vārdā.

Vēsture 
Iela izveidota 1885. gadā apvienojot Elizabetes ielas posmu no Krasta ielas līdz toreizējai Laipu ielai. Iela tika nosaukta par godu krievu rakstniekam I. Turgeņevam. Kopš tiem laikiem ielas nosaukums netika mainīts.

Ielu savienojumi 
Turgeņeva iela krustojas ar šādām ielām:
 Krasta iela;
 Maskavas iela;
 Elijas iela;
 Prāgas iela;
 Gogoļa iela;
 Riepnieku iela;
 Dzirnavu iela.

Sabiedriskais transports 
 2., 11., 16., 22., 24., 25., 47., 50., 51., 52. un 57. maršruta autobusi kursē posmā no Gogoļa ielas krustojuma līdz Dzirnavu ielas krustojumam.
 12. un 34. maršruta autobusi kursē posmā no Gogoļa ielas krustojuma līdz Krasta ielas krustojumam.
 13. trolejbusu maršruti kursē posmā no Gogoļa ielas krustojuma līdz Dzirnavu ielas krustojumam.
 3., 31., 34. un 35. maršruta trolejbusi kursē ielas posmā no Gogoļa ielas krustojuma līdz Prāgas ielas krustojumam.

Atsauces 

Ielas Maskavas forštatē
Leicester City FC

Leicester City Football Club ir Anglijas futbola klubs no Lesteras. Klubs ir dibināts 1884. gadā kā Leicester Fosse, pašreizējais nosaukums klubam ir kopš 1919. gada. Komanda spēlē Anglijas Premjerlīgā, mājas spēles aizvada King Power stadionā, kur ir 32 262 skatītāju vietas. Komanda uzvarēja 2015.—2016. gada Anglijas Premjerlīgas sezonā. Pirms tam Leicester City lielākais panākums bija 2. vieta Anglijas futbola līgas Pirmajā divīzijā, kas tolaik bija Anglijas futbola augstākā līga, 1928.—1929. gada sezonā. 2021. gadā kluba futbolisti izcīnīja FA kausu.

Komandas sastāvs 
.

Sasniegumi 
 Anglijas futbola augstākais līmenis (līdz 1992. gadam Pirmā divīzija; tagad — Premjerlīga)
 Čempioni (1): 2015–16
 Vicečempioni (1): 1928–29
 Anglijas futbola 2. līmenis (1893.—1992. Otrā divīzija; 1992.—2004. Pirmā divīzija; tagad — Championship)
 Čempioni (7): 1924–25, 1936–37, 1953–54, 1956–57, 1970–71, 1979–80, 2013–14 
 Vicečempioni (2): 1907–08, 2002–03
 Anglijas futbola 3. līmenis (tagad — League One)
 Uzvarētāji (1): 2008–09
 FA kauss
 Kausa ieguvēji (1): 2020–21
 Finālisti (4): 1948–49, 1960–61, 1962–63, 1968–69
 Anglijas Līgas kauss
 Kausa ieguvēji (3): 1963–64, 1996–97, 1999–2000 
 Finālisti (2):  1964–65, 1998–99 
 FA Community Shield (līdz 2001. gadam — Charity Shield)
 Kausa ieguvēji (1): 1971

Atsauces

Ārējās saites 
 

Anglijas futbola klubi
Leicester City F.C.
Abavas Velnala

Abavas Velnala (arī Melderu Velna ala, Matkules Velnala, Kandavas Velnala, Kretuļa ala) ir ala Tukuma novada Kandavas pagastā. Izvietojusies Abavas ielejas kreisā krasta sāngravā pie Kalnmuižas—Aizdzires ceļa netālu no Melderu mājām Abavas senlejas dabas parka teritorijā. Iecienīts tūrisma objekts. Ala un atsegums kopš 1957. gada ir aizsargājams ģeoloģisks objekts, bet kopš 1998. gada — valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis.

Ala izveidojusies gaišajos smilšakmeņos zem dolomītu slāņkopām. Tā ir 7 m (pēc citiem datiem — 8,6 m) gara un ap 1 m plata, ar šauru un zemu apdarinātu ieeju. Alas samazināšanos un ieejas aizsprostošanos veicina nobiras no kraujas un nokrišņu ūdens ieskalotās smiltis.

Virs alas pļavā atrodas Abavas Velnakmens, pie kura 1976. gadā veikti arheoloģiskie izrakumi, kuru rezultātā atrastas senlietas no 2.—4. gadsimta.

Pēc 1924. gadā publicētajām K. Veinberga ziņām vietējie iedzīvotāji to saukuši arī par Kretuļa alu, jo tur savā laikā esot slēpušies Kretuļa vadīti partizāni.

Teika vēstī, ka Velns gribējis akmeni iesviest Abavā, bet nelaikā gailis iztraucējis ar savu dziedāšanu, tādēļ Velns nosviedis akmeni un iemucis alā.

Atsauces 

Latvijas alas
Kandavas pagasts
Abrenes nolaidenums

Abrenes nolaidenums, arī Utrojas nolaidenums, ir dabas apgabals Mudavas zemienes rietumu malā Latvijas un Krievijas teritorijā. No Mudavas zemienes pazeminātās daļas to norobežo Ostrovas—Opočkas purvu josla, bet no Zilupes līdzenuma — purvu virkne ziemeļos no Malnavas. Rietumu robeža ar Adzeles pacēlumu ir Kacēnu paugurgrēda.

Abrenes nolaidenuma viļņotā virsa lēzeni pazeminās no 80—100 m vjl rietumu malā līdz 60—70 m v.j.l. Veļikajas upes tuvumā. Augstākais punkts ir Svjaticas kalns (134,2 m v.j.l.) austrumos no Pitalovas. Pamatiežu virsu veido augšdevona kaļķakmeņi ar dolomītu, merģeļu un māla kārtām, kas vietām atsedzas upju krastos. Pamatiežus sedz kvartāra, galvenokārt ledāja nogulumieži; to biezums 8—20 m.

Klimats mēreni kontinentāls ar vislielāko kontinentalitātes pakāpi Latvijā. Nolaidenumu atūdeņo Veļikajas baseina upes — Vjada ar Liepnu, Kouru un Niedrupīti, Kūkova ar Riku un Ludumku, Rītupe ar Ludzu.

Nolaidenuma ziemeļdaļā Viļakas novadā nodibināts Vecumu mežu dabas parks.

Atsauces 

Mudavas zemiene
Latvijas zemienes
Krievijas ģeogrāfija
Abrienas kalns

Abrienas kalns ir paugurs Vidzemes augstienes Vestienas pauguraines vidusdaļā 1,6 km uz ziemeļaustrumiem no Gaiziņkalna, Latvijas 4. augstākais paugurs. Izvietojies Madonas novada Bērzaunes pagasta ziemeļaustrumos pie autoceļa V883 netālu no Abrienu mājām, ietilpst Gaiziņkalna dabas parkā. Rombveida formas pirmmasīva lielpaugurs ar nelīdzenu, paugurotu virsu. Nogāzes stāvas, terasētas. Paugura virsējo slāni veido sakrokota putekļveida smilts un aleirīti, nogāzēs — pamatmorēna, zem tās smilts un grants materiāls ar oļu piejaukumu. Apaudzis ar mežu (egles, bērzi).

Atsauces 

Latvijas pauguri
Bērzaunes pagasts
Adamaita ala

Adamaita ala vai Adamaiša ala ir ala Krimuldas novada Krimuldas pagastā. Izvietojusies Braslas labajā krasta Buļu iezī Gaujas nacionālā parka teritorijā. Ala ir 18 m gara, platība 55 m², grūti pieejama. Nosaukumu ala ieguvusi no 20. gadsimta sākuma laupītāju bandas vadoņa Adamaiša vārda. Gadsimta vidū alas ieeja aizbruka, atrakta 1986. gadā.

Atsauces 

Latvijas alas
Krimuldas pagasts
Aina Kraujiete

Aina Kraujiete (īstajā vārdā Aina Asja Kraujīte, dzimusi 1923. gada 15. augustā Varakļānos, mirusi 2007. gada 11. novembrī Ņujorkā) bija latviešu dzejniece, kas lielāko dzīves daļu aizvadīja ASV.

Biogrāfija 
A. Kraujiete beigusi Rīgas 1. valsts ģimnāziju (1940), studējusi LU Medicīnas fakultātē. 1944. gadā devusies bēgļu gaitās uz Vāciju, studējusi medicīnu J. V. Gētes universitātē. 1948. gadā izceļojusi uz Kanādu. 1953. gadā pārcēlusies uz Ņujorku, ASV. Strādājusi vēža pētniecības institūtā, kā arī Kolumbijas un Ņujorkas pilsētas universitātē par elektronmikroskopisti. No 1975. gada piedalījusies žurnāla "Jaunā Gaita" veidošanā. Viņas dzīvesbiedrs bija latviešu trimdas žurnālists un publicists Viktors Neimanis (1921—1994).

30. gadu beigās pirmās publikācijas žurnālā "Skolu Dzīve". Regulāri publicējusi dzeju no 1951. gada trimdas izdevumos "Laiks", "Jaunā Gaita", "Latvija Amerikā" un citos. Izdotas sešas dzejoļu grāmatas, Latvijā publicēta neliela izlase "Jau čūsku ritulis ris...". Saņēmusi Zinaīdas Lazdas balvu (1965), PBLA Kultūras fonda balvu (1975, 1987). Atdzejojusi latviski amerikāņu modernisma autoru dzeju.

Dzejas grāmatas 
 "Es esmu vasara". Shippenville: Upeskalns, 1963.
 "No aizpirktās paradīzes". Shippenville: Upeskalns, 1966.
 "Kristalls un māls". Stokholma: Daugava, 1970.
 "Ne bungas, ne trompetes". Bruklina: Grāmatu draugs, 1974.
 "Spoguli, spoguli atklājies". Toronto: Ziediņš, 1986.
 "Somnabulists" un "Stikla sieviete" [divas poēmas]. Newton: LaRAs Grāmatu klubs, 1995.
 "Jau čūsku ritulis ris..." [izlase]. Rīga: Preses nams, 1998.

Atsauces 

Latvijas dzejnieki
Varakļānos dzimušie
ASV latvieši
Latviešu valodā rakstošie
Heinrihs fon Štriks

Heinrihs Eduards Kārlis fon Strīks (Heinrich Eduard Karl von Stryk, 1873–1938) bija vācbaltiešu politiķis, Vidzemes bruņniecības landmaršals (1918-1919), Baltenlandes valsts izveides projekta autors.

Dzīves gājums 
Celies no Strīku dzimtas. Dzimis 1873. gada 16. jūlijā Vidzemes guberņas Pērnavas apriņķa Volvetu muižā (, ) tās īpašnieka barona Aleksandra Oskara fon Štrika un viņa sievas Vilhelmīnes Frīderikes, dzimušas fon Kubes, ģimenē. 
Mācījās Tērbatas Kolmana privātģimnāzijā (1885-1890), studēja tieslietas Tērbatas Universitātē (1891-1893). Pēc studiju beigšanas bija Pērnavas apriņķa deputāts, miertiesnesis, auto un aero klubu biedrs. Pēc tēva nāves 1902. gadā kļuva par Volvetu muižas īpašnieku.
1905. gada 20. aprīlī salaulājās ar grāfieni Emmu fon Melinu. Pirmā Pasaules kara laikā it kā apgādājis vācu karaspēka vadību ar militāro informāciju, kas atviegloja tā iebrukumu Kurzemē. 

Kopš 1916. gada dzīvoja Stokholmā, kur nodibināja palīdzības biedrību baltiešiem. 1917. gadā šķīra laulību un salaulājās ar Irēni fon  Keizerlingu. Pēc tam, kad Vācijas karaspēks 1918. gada sākumā okupēja Vidzemi un Igauniju, Heinrihs fon Štriks atgriezās dzimtenē un 1918. gada jūlijā tika ievēlēts par Vidzemes bruņniecības landmaršalu. Būdams amatā, vadīja vietējo opozīciju Vācijas impērijas augstākajai armijas virspavēlniecībai tās plānos Baltiju anektēt, Vidzemes bruņniecības diplomātiskais pārstāvis Berlīnē. Viens no Kurzemes hercogistes atjaunošanas projekta, pēc tam Baltijas valsts aktīvs virzītājs. 11. novembrī Baltijas hercogistes reģentu padome iecēla Štriku par ārlietu komisāru un 14. novembrī viņš devās uz Stokholmu sarunu sākšanai ar Antanti par Baltenlandes valsts izveidošanu. 

Latvijas brīvības cīņu sākumā viņš Regeringsgatanas ielā Stokholmā fon Štriks atvēra informācijas biroju, kurā aizcināja pieteikties brīvprātīgos stāties Latvijas zemessardzē un doties uz Latviju karot ar lieliniekiem. Biroja vadītājs leitnants Alfonss Engmans laikrakstam Stockholms Tidningen intervijā stāstīja, ka, spriežot pēc atsaucības, tuvākā pusgada laikā plānojot savervēt 10 000 brīvprātīgo. Biroja rīcībā esot ievērojamas skaidrās naudas summas, kas saņemtas no ziedotājiem Baltijā, esot arī lidmašīna, ar kuru grasoties lidot uz Kurzemi, lai pārbaudītu, kā iekārtosies pirmie 300 brīvprātīgie, kam drīzumā jāierodas Liepājā. Savukārt kreiso izdevums Folkets Dagblad aktīvi protestēja pret šādām aktivitātēm, pieprasot, lai varas iestādes slēdz biroju un vervēšana nekavējoties tiktu pārtraukta.
Domājams, ka Vācijas izlūkdienestu organizētās Štrika sazvērestības skandāla dēļ 1919. gada 20. februārī bija spiests pamest dzimteni un apmetās uz dzīvi Berlīnē, kur norobežojās no politiskās dzīves. 

Miris 1938. gada 10. septembrī Neibrandenburgā, Vācijā.

Atsauces

Literatūra 
 Niedra A. Kā tās lietas tika darītas. - Gauja: Rīga, 1987. - 339 lpp.
 Wilhelm von Stryk. Familien-Chronik der Freiherren Vogt von Elspe: derer von Stryk und der Stryk von Elspe. Breitkopf u. Härtel, 1901 - 195 S.

1873. gadā dzimušie
1938. gadā mirušie
Vācbaltieši
Latvijas vēsture
Igaunijas vēsture
Vējupe

Vējupe (arī Rijkalnu atteka, Gaujas atteka, Ādažu atteka) ir viens no lielākajiem Gaujas vecupju ezeriem. Izvietojies Ādažu novada Ādažu pagastā, Gaujas kreisajā krastā Ādažu ciema teritorijā. Vēl 20. gadsimta 70. gados bija sekls, piesērējis, aizaugošs dīķis; tagad iztīrīts, iedobe padziļināta, tiek veidots par caurplūdes ūdenskrātuvi. Krasti apbūvēti, atsevišķās vietās (austrumu galā un ziemeļrietumu gala kreisajā krastā) atsevišķi mežu puduri. Šķērso divas ielas un viens gājēju tilts. Caurteka zem Gaujas ielas vecupes ziemeļrietumu galā to savieno ar Gauju. Krastā peldētava, aktīvās atpūtas zona.

Atsauces 

Ādažu novada ezeri
Paugurciems

Paugurciems ir ciems Latvijā, Talsu novada Laidzes pagastā uz ziemeļaustrumiem no Talsiem.

Atsauces 

Laidzes pagasts
Talsu novada ciemi
Latvijas ciemi
Juris Urtāns

Juris Tālivaldis Urtāns (dzimis ) ir latviešu vēsturnieks un arheologs, vēstures zinātņu doktors, habilitētais mākslas zinātņu doktors (disertācija "Arheoloģijas piemineklis kā kultūrvēsturisks fenomens").

Jura Urtāna tēvs bija arheologs Vladislavs Urtāns. 1975. gadā beidzis Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filozofijas fakultāti kā vēsturnieks. Strādājis Muzeju un kultūras pieminekļu zinātniskās pētniecības padomē, Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcijā. Kopš 1998. gada ir Latvijas Kultūras akadēmijas profesors, ir arī augstskolas prorektors. Latviešu studentu korporācijas Lacuania biedrs.

Veicis plašu arheoloģijas un vēstures pieminekļu apzināšanu visā Latvijas teritorijā. Vadījis daudzas arheoloģijas ekspedīcijas, pēdējos gados pievērsies tālizpētes metožu (apsekošanas ar aviāciju) izmantošanai vēstures pētījumos. Vairāk par 900 publikāciju autors, to skaitā vairāk nekā 20 dažādu grāmatu autors.

Atsauces

Ārējās saites 
 Juris Tālivaldis Urtāns Tradicionālās kultūras informācijas centrs

Madonā dzimušie
Latviešu vēsturnieki
Latviešu arheologi
Latvijas Universitātes absolventi
Kārlis Morics Lejiņš

Kārlis Morics Lejiņš (1858-1920) bija latviešu ārsts, pirmais Latviešu ārstu biedrības priekšsēdētājs (1902-1903).
Baltijas hercogistes Zemes komitejas loceklis (1918).

Biogrāfija 
Dzimis Vecates pagasta “Rimeikās” 16 bērnu ģimenē. Pauļa Lejiņa vecākais brālis un krusttēvs, faktiski arī patēvs (viņu tēvs nomira agrā Pauļa vecumā). 
Studēja medicīnu Pēterburgas Kara medicīnas akademijā.
Pēc studiju beigām strādāja Rīgā par rentgenologu un fizikālās terapijas speciālistu. Viņa kabinets atradās līdzās Rīgas Latviešu biedrības ēkai. 

1902. gada 4. martā pēc viņa iniciatīvas 25 Rīgas latviešu ārsti izveidoja Rīgas Latviešu biedrības Zinību komisijas Ārstniecības nodaļu, par kuras pirmo vadītāju ievēlēja Kārli Moricu Lejiņu. 1904. gadā tā izveidoja savu bezmaksas ambulanci un 1909. gada 17. jūnijā tika pārveidota par patstāvīgu Latviešu ārstu biedrību Gustava Reinharda vadībā.
 
1917. gada 22. decembrī Lejiņu ievēlēja par provāciskās Vidzemes Zemes padomes locekli.
1918. gada 8. novembrī viņš kopā ar jaunāko brāli Pauli Lejiņu, Jāni Bisenieku, Andreju Krastkalnu, Eiženu Laubi, Konstantīnu Pēkšēnu, Alfrēdu Ģīmi iesaistījās Baltijas hercogistes Zemes komitejas sastāvā.

Miris Rīgā 1920. gada 20. jūlijā. Apglabāts Meža kapos.

Atsauces 

1858. gadā dzimušie
1920. gadā mirušie
Valmieras novadā dzimušie
Latvijas ārsti
Haralds Kārlis

Haralds Kārlis (dzimis ) ir bijušais latviešu basketbolists. Spēlēja vieglā uzbrucēja pozīcijā. Pēc spēlētāja karjeras beigām — sporta organizators, komentētājs un treneris.

"Rīdzenes" sporta skolas audzēknis. Karjeru pieaugušo basketbolā uzsācis 2008. gadā kluba BK Barons sastāvā. Pēc tam vairākas sezonas aizvadījis Canaria basketbola akadēmijas komandā Spānijā. No 2011. līdz 2015. gadam pārstāvējis Seton Hall universitātes basketbola komandu NCAA turnīrā. 2015. gadā pievienojās BK Valmiera (2016. gadā tās sastāvā kļuva par LBL čempionu), bet 2017. gadā pārgāja uz BK Jūrmala.

Latvijas basketbola izlases sastāvā startē 2015. gada Eiropas čempionātā. Pirms tam pārstāvējis Latvijas jaunatnes izlases.

2018. gada septembrī H. Kārlis paziņoja par profesionālā basketbola karjeras beigām, kam par iemeslu bijušas traumas.

Pēc spēlētāja karjeras beigām pievienojies Ghetto Games komandai un ir viens no strītbola sacensību organizētājiem un vadītājiem, kā arī komentē basketbola spēles un strādājis par treneri. 2022. gada vasarā H. Kārlis kļuva par Latvijas Universitātes basketbola kluba menedžeri.

Arī H. Kārļa brālis Bruno Kārlis spēlējis basketbolu, šobrīd — treneris.

Atsauces

Ārējās saites 

 Seton Hall 

1991. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas basketbolisti
Druļļu purvs

Druļļu purvs (arī Aģes purvs vai Kazu purvs) ir purvs Krimuldas novada Lēdurgas pagastā, Aģes upes baseinā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos uz ziemeļiem no autoceļa V81. Rietumos izvietojies Zaltes purvs, ziemeļos — Aģes ezers un Sāra purvs. Augstā purva daļā (656 ha) kūdras slāņa biezums 3—6 m, zemā purva daļā (707 ha) — 1,6—4,2 m. Kopējie kūdras krājumi ap 22,4 mlj m³, no tiem rūpnieciski izmantojami ap 10,7 mlj m³. Daļa purva apaugusi ar krūmiem, centrālā (augstā purva) daļa — ar retām priedēm. Purva nosusinātajā daļā (~450 ha) tīrumi, pļavas, ganības. Purva austrumu galā izvietojies Melnezers.

Atsauces 

Latvijas purvi
Lēdurgas pagasts
Gemini 6A

Gemini 6A jeb Gemini VI-A bija ASV NASA Gemini programmas kosmosa kuģa Gemini pilotējams lidojums. Palaists 1965. gada decembrī. Tas veica pirmo pilotējamo kosmosa kuģa tuvošanās manevru citam kuģim Gemini 7.

Apkalpe 
Kuģa Gemini apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublējošā apkalpe:
 Virdžils Grisoms, komandējošais pilots
 Džons Jangs, pilots

Mērķi 
Sākotnējā Gemini 6 misija tika atcelta, kad 25. oktobrī palaišanas laikā eksplodēja pasīvais mērķis Agena Target Vehicle GATV 5002, ar kuru kosmosa kuģim vajadzētu pietuvoties un saslēgties četras reizes. Tuvošanās uzdevums bija tik svarīgs, ka tika nolemts izmainīt Gemini 6 uzdevumus, un par pasīvo mērķi izmantot Gemini 7. Misija tika pārdēvēta par Gemini 6A.

Lidojuma gaita 
Pirmais no abiem kosmosa kuģiem tika palaists Gemini 7 4. decembrī.

12. decembrī vajadzēja notikt Gemini 6A startam. 1,5 sekundi pēc dzinēju iedarbināšanas kļūmīga sensora dēļ vadības dators izslēdza dzinējus. Pēc instrukcijas komandierim šādā gadījumā vajadzēja aktivizēt katapultējamos sēdekļus, lai apkalpi novirzītu drošā attālumā no problemātiskās raķetes. Širra to neizdarīja, secinot, ka nesējs nav pacēlies no starta vietas.

Gemini 6A tika palaists  13:37:26 UTC ar nesējraķeti Titan II GLV no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-19.

Gemini 6A veica manevru sēriju un pietuvojās Gemini 7. 270 minūšu laikā abi kuģi pietuvojās attālumā no 90 m līdz 30 cm.

Nolaišanās notika nākamajā dienā, 16. decembrī. Nolaižamais aparāts 15:28:50 UTC nolaidās 18 km attālumā no plānotās vietas Atlantijas okeānā.

Ārējās saites 

 Gemini 6 Encyclopedia Astronautica
 NASA Gemini 7/Gemini 6 press kit - Nov 29, 1965

6A
Nellija Kleinberga

Nellija Kleinberga (dzimusi  Saldū) ir latviešu kultūras darbiniece un politiķe, bijusi 12. Saeimas deputāte, ievēlēta no Latvijas Reģionu apvienības. Līdz tam ilgstoši vadījusi Skrundas novada pašvaldību, šobrīd — Kuldīgas novada domes deputāte, pārstāv partiju "Kuldīgas novadam".

Biogrāfija 
1981. gadā beigusi Skrundas 1. vidusskolu. Pēc tam mācījusies Rīgas kultūras un izglītības darbinieku tehnikumā, iegūstot dramatiskā kolektīva vadītāja specialitāti. Studējusi J. Vītola Latvijas Valsts konservatorijā, ko pabeigusi 1991. gadā ar kultūrizglītības darba speciālista, svētku organizatora, režisora specialitāti. Jau darbojoties pašvaldībā, ieguvusi sociālo zinātņu maģistra grādu sabiedrības vadībā Latvijas Universitātes Ekonomikas un vadības fakultātē.

1980. gadā N. Kleinberga sākusi darbu Skrundas kultūras namā, kopš 1988. gada — tā vadītāja. Neprecējusies, ir meita.

Politiskā darbība 
Skrundas pašvaldības deputāte kopš 1989. gada. 1997. gadā ievēlēta Skrundas pilsētas domē no saraksta “Pilsētai un laukiem”. Nākamajās vēlēšanās 2001. gadā kandidēja no saraksta “Skrundas novadam”, taču netika ievēlēta. 2001. gadā strādājusi Kuldīgas domē kā domes priekšsēdētāja palīdze un Sociālo lietu departamenta direktore.

2005. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēta Skrundas pilsētas domē no saraksta “Skrundas rītdienai” un ievēlēta arī par domes priekšsēdētāju (pašvaldības vadītājas amatā atradās līdz 2014. gadam, kad ievēlēta Saeimā). 2009. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēta Skrundas domē no partijas Demokrāti.lv saraksta, savukārt 2013. gada vēlēšanās no partijas “Reģionu alianse”.

2014. gadā kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās no Latvijas Reģionu apvienības, bet netika ievēlēta. Toties rudenī notikušajās 12. Saeimas vēlēšanās N. Kleinberga tika ievēlēta 12. Saeimā, kur darbojas Latvijas Reģionu apvienības frakcijā kā priekšsēdētāja vietniece. Kopš 2015. gada Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas Latvijas delegācijas pastāvīgā pārstāvja aizstājēja. 2017. gadā ievēlēta par Latvijas Reģionu apvienības Saeimas frakcijas priekšsēdētāju un politisko partiju apvienības "Latvijas Reģionu Apvienība" valdes priekšsēdētāju. 2018. gadā no tās saraksta kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās, taču saraksts nesaņēma pietiekošu balsu skaitu, lai iekļūtu Saeimā.

2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās ievēlēta Kuldīgas novada domē no partijas "Kuldīgas novadam" saraksta. Jaunais pašvaldības deputātu sasaukums viņu apstiprināja par vienu no domes priekšsēdētājas Ingas Bērziņas vietniekiem. 2022. gadā kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās no apvienības "Jaunā Vienotība", ar kuru sadarbojās partija "Kuldīgas novadam", taču netika ievēlēta.

Atsauces

Ārējās saites 

1964. gadā dzimušie
Saldū dzimušie
Latvijas Reģionu apvienības politiķi
12. Saeimas deputāti
Latvijas pašvaldību vadītāji
Latvijas Mūzikas akadēmijas absolventi
Latvijas Universitātes absolventi
Zvirgzdi

Zvirgzdi ir ciems Latvijā, Talsu novada Laidzes pagastā uz ziemeļaustrumiem no Talsiem, faktiski saplūdis ar novada centru. Latvijas PSR laikā šeit atradās Padomju armijas daļa.

Atsauces 

Laidzes pagasts
Talsu novada ciemi
Latvijas ciemi
Baiba Bendika

Baiba Bendika (dzimusi  Cēsīs) ir latviešu biatloniste, Latvijas izlases līdere. Regulāri startē arī distanču slēpošanas sacensībās.

Karjera 
Biatlonā trenējas no 2000. gada. Pasaules kausā debitējusi 2011. gadā. Trīs reizes startējusi Pasaules čempionātā junioriem. Augstākā individuāli iegūtā vieta — 2011. gadā Novemesto (Čehija) izcīnītā 34. vieta 15 km distancē.

Pasaules čempionātā pieaugušajiem debitējusi 2012. gadā.

2016. gada februārī pirmo reizi karjerā iekļuva labāko desmitniekā Pasaules kausa posmā, finišējot 5. vietā sprinta sacensībās Kenmorā, Kanādā. Šī ir arī augstākā vieta, kādu Pasaules kausā ieņēmusi kāda no Latvijas biatlonistēm. Līdz tam viņas augstākā ieņemtā vieta individuālajās sacensībās bija 41., taču kopā ar Andreju Rastorgujevu B. Bendika bija iekļuvusi pirmajā desmitniekā jauktajā stafetē, ko izdevās atkārtot arī Kanādas posmā.

2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs B. Bendika startēja trīs individuālajās distancēs, ieņemot vietas ceturtajā desmitā (labākais starts bija sprintā, kur viņa finišēja 33. vietā).

2020. gada Pasaules čempionātā Antholcā vispirms ieguva 12. vietu sprinta distancē, bet pēc tam pacēlās uz 9. vietu iedzīšanā. Šie ir sportistes augstākie sasniegumi Pasaules čempionātā, bet 9. vieta — augstākā, kādu šāda līmeņa sacensībās spējušas iegūt Latvijas sportistes.

2021. gada Eiropas čempionātā uzvarēja sprinta distancē. 2021. gadā Pasaules čempionātā Pokļukā B. Bendika atkārtoja augstāko sasniegumu Latvijas biatlonistēm Pasaules čempionātos: ieguva 9. vietu 12,5 km distancē ar kopējo startu, pirms pēdējās šautuves atrodoties otrajā pozīcijā, bet zaudējot to pēc divām kļūdam šaušanā. B. Bendika startēja arī 2021. gada Pasaules čempionātā ziemeļu slēpošanā Obersdorfā, izcīnot 35. vietu 10 kilometru brīvā stila distancē, kas bija labākā starp Latvijas sportistēm (slēpošanas izlases līdere Patrīcija Eiduka ieņēma 43. vietu).

2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pekinā B. Bendika startēja gan biatlonā, gan distanču slēpošanā. Biatlonā rezultāti bija zemāki nekā iepriekšējā olimpiādē, kam viens no iemesliem bija veselības problēmas sagatavošanās posmā. Tomēr lielā mērā pateicoties B. Bendikas sniegumam šīs bija vēsturē labākās ziemas olimpiskās spēlēs Latvijai distanču slēpošanā. Viņa finišēja 31. vietā 30 km brīvajā stilā (tieši aiz viņas finišēja Latvijas labākā distanču slēpotāja Patrīcija Eiduka), savukārt stafetē, kur Latvijas komanda ieguva 17. vietu, B. Bendika savu etapu veica kā 7. labākā starp visām šī etapa dalībniecēm.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Atsauces

Ārējās saites 

 

1991. gadā dzimušie
Cēsīs dzimušie
Latvijas biatlonisti
Latvijas distanču slēpotāji
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Dubna (Krievija)

Dubna () ir pilsēta Maskavas apgabalā, Krievijā. Osta Maskavas kanāla krastā.

Attīstījusies 20. gadsimta vidū, 1956. gadā piešķirtas pilsētas tiesības. Pilsētā atrodas Apvienotais kodolpētījumu institūts — viens no lielākajiem zinātnes centriem valstī. Pilsētas nosaukuma vārdā nosaukts ķīmiskais elements dubnijs, kas 1970. gadā pirmo reizi tika iegūts institūtā.

Iedzīvotāji

Atsauces

Ārējās saites 

Maskavas apgabala pilsētas
Jūgu purvs (Daudzeses pagasts)

Jūgu purvs vai Aklais purvs ir augstais un pārejas purvs Jaunjelgavas novada Daudzeses pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumos uz dienvidiem no Jelgavas-Krustpils dzelzceļa. Kopējā platība 1050 ha, augstais purvs — 776 ha, pārejas purvs — 274 ha. Kopējie kūdras krājumi lēsti ap 321,7 mlj m³, rūpnieciski izmantojami — 200 mlj m³. Purvs veidojies galvenokārt līdzenā ieplakā, iazaugot ezeriem. Purva centrālajā daļā saglabājies 20 ha lielais Znotiņu ezers. No purva ziemeļdaļas sākas Ģirupe, no dienviddaļas — Jūga.

Purva lielākajā daļā un tam piekļautajās teritorijās  platībā 1998. gadā izveidots dabas liegums «Aklais purvs». Lieguma teritorija ir vienots biotopu komplekss, kuru vieno Jūgu purva nosacītais hidroloģiskais režīms un zemais antropogēnā traucējuma līmenis. Teritorijai raksturīga augsta ainaviskā vērtība — šeit sastopamas gan atklātas vai daļēji atklātas tipiskas augstā purva ainavas, gan tipiski purva ezeriņi, gan slēgtas mežu ainavas. Natura 2000 teritorija.

Purvā izveidota laipu apļveida dabas taka — Aklā purva taka, kas ved arī gar Ģirupes upi un līdz Ģirupes ezeram. Nelabiekārtota taka ved uz piemiņas vietu 1944. gada pavasara kaujai starp Sarkanās armijas izpletņlēcējiem un Vērmahta karavīriem Otrā pasaules kara laikā.

Atsauces 

Latvijas purvi
Daudzeses pagasts
Natura 2000
Aklais purvs (Sīļukalna pagasts)

Aklais purvs vai Melnais purvs ir augstais un zemais purvs Riebiņu novada Sīļukalna pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā starp Kažavas, Lečijas un Malmutas augštecēm, sadalot pagasta apdzīvoto daļu divās daļās, ko savieno tikai autoceļš V739 gar purva ziemeļu galu. Kopējie kūdras krājumi lēsti ap 40,9 mlj m³, rūpnieciski izmantojami — 22,6 mlj m³. Purvs veidojies ūdensšķirtnē nepietiekamās noplūdes dēļ. Purva centrālajā daļā nelielais Teilānu ezers (Piegazes ezers). Dienvidrietumu galā pakāpeniski pāriet nosusinātā mežā.

Atsauces 

Latvijas purvi
Sīļukalna pagasts
Akmene (Durbes pieteka)

Akmene, arī Akmenes upīte, Akmensupe, Mazupe, augštecē arī Vicupīte, Viče, Vičupe, Vīcupe, Vīčupe)  ir upe Kurzemes rietumos, Durbes labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā. Sākas mežainā apvidū Vecpils pagastā uz ziemeļiem no Lekšiem, plūst ziemeļrietumu virzienā pa Bandavas pauguraini un Apriķu līdzenumu. Durbes upes krastos atrodas Dunalka un Cīrava. Satekot kopā ar Tebru veido Sakas upi. Lielākās pietekas ir Melnupīte un Ašvalks (abas kreisās). Šķērso autoceļus P112. Ietek Durbē pie Akmenes Cīravas pagastā.

Atsauces 

Dienvidkurzemes novada upes
Durbes novada upes
Aizputes novada upes
Aizputes pagasts
Durbes pietekas
Cīravas pagasts
Akmineica

Akmineica, arī Akmenīca, ir upe Latgalē, Udrijas ezera pieteka Rēzeknes un Krāslavas novados, Rāznas nacionālā parka teritorijā. Sākas mežainā apvidū Kaunatas pagastā pie Borovajas augšpus Asticu ezera, līkumo dienvidaustrumu virzienā pa Rāznavas pauguraini cauri vairākiem nelieliem ezeriņiem (Asticu ezers, Daņilovkas ezers, Riuseits). Ietek Udrijas ezera ziemeļaustrumu krastā. Upei 10 nelielas pietekas, pa kurām uzņem apkārtējo ezeru ūdeņus. Divreiz šķērso autoceļu P55.

Atsauces 

Rēzeknes novada upes
Krāslavas novada upes
Dagdas novada upes
Skūgširkogordena

Skūgširkogordena, Stokholmas Meža kapi ( — ‘meža kapsēta’) ir kapsēta Stokholmā, Zviedrijā. Tās arhitektūrā vērojama pāreja no ziemeļu klasicisma uz funkcionālismu. Arhitekti: Gunnars Asplunds un Sīgurds Leverencs.

Darbs pie kapsētas tika sākts 1917. gadā. Tā tika atklāta 1920. gadā, tomēr darbs pie tās noslēdzās 1940. gadā. Kapsēta tika uzcelta vietā, kur iepriekš bija veci grants karjeri, kas apauguši ar priedēm.

Te atrodas piecas kapellas, trīs no tām apvienotas krematorijā. Paši kapi sakārtoti blokos priežu mežā. Ir piemiņas birzs, monumentāls kalns. Skūgširkogordenā apglabāta Grēta Garbo, Eivinds Junsons, kapsētas arhitekts Asplunds, Maliks Bendžellols, Ivars Lo-Johansons, Lennarts Skūglunds. Apglabāti arī daudzi pēckara trimdas latvieši.

Ar 100 tūkstošiem kapavietu šī ir lielākā kapsēta valstī, pēc platības — otra lielākā. 1994. gadā tā iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Panorāma

Atsauces

Ārējās saites 
 
 

UNESCO Pasaules mantojuma vietas Zviedrijā
Kapsētas
Stokholma
Juglas iela (Rīga)

Juglas iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Juglas un Dreiliņu apkaimēs. Juglas iela sākas krustojumā ar Brīvības gatvi pretī tramvaju galapunktam "Jugla" un beidzas krustojumā ar Augusta Deglava ielu. Kopējais ielas garums ir 5688 metri.

Ielu savienojumi 
Juglas iela krustojas ar šādām ielām:
 Brīvības gatve,
 Ciemupes iela,
 Pāles iela,
 Juglas krastmala/Braila iela,
 Kvēles iela,
 Braila iela,
 Strazdumuižas iela,
 Krēgermuižas iela,
 Ūdeļu iela,
 Murjāņu iela,
 Murjāņu iela,
 Malienas iela,
Mežapurva iela,
Vecā Biķernieku iela,
Biķernieku iela (rotācijas aplis),
Dzelzavas iela,
Robežu iela (Stopiņu novads),
Augusta Deglava iela/Lubānas iela/Kaivas iela (rotācijas aplis).

Attēlu galerija

Skatīt arī 
 Jugla
 Dreiliņi
 Vidzemes priekšpilsēta

Atsauces 

Ielas Juglā
Ielas Dreiliņos
Vidzemes priekšpilsēta
Jevišovice

Jevišovice () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Znojmo apriņķī.

Vēsture 
Rakstos pirmoreiz minēta 1268. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Čehijas pilsētas
Dienvidmorāvijas apgabala pilsētas
Ozolciema iela

Ozolciema iela ir viena no ielām Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Ziepniekkalna apkaimē. Tā sākas pie Vienības gatves krustojuma. Iela sastāv no 2 braukšanas joslām. Kopējais ielas garums ir 3378 metri, visā garumā klāta ar asfalta segumu. 2022. gadā no krustojuma ar Valdeķu ielu izveidoja veloceliņu Centrs—Ziepniekkalns.

Ozolciema ielā 18 atrodas pati garākā dzīvojamā māja Baltijas valstīs.

Ielu savienojumi 
Ozolciema iela krustojas ar šādām ielām:
 Vienības gatve
 Mežkalna iela
 Īslīces iela
 Valdeķu iela

Skatīt arī 
 Ziepniekkalns
 Zemgales priekšpilsēta

Atsauces 

Ielas Ziepniekkalnā
Kļaviņš

Kļaviņš (sieviešu dzimtē Kļaviņa) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vārda „kļava” pamazināmās formas. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Askolds Kļaviņš (1966) — latviešu uzņēmējs un politiķis;
 Dzintars Kļaviņš (1928—2007) — latviešu pianists, mūzikas zinātnieks un pedagogs;
 Edgars Kļaviņš (1993) — latviešu hokejists;
 Jānis Kļaviņš:
 Jānis Kļaviņš (1974) ― latviešu TV un radio raidījumu veidotājs un dabas pētnieks;
 Jānis Kļaviņš (1933—2008) ― Latvijas šaha meistars;
 Juris Kļaviņš (1944) — latviešu diriģents, pedagogs;
 Krišjānis Kļaviņš (1984) — latviešu sporta funkcionārs;
 Māris Kļaviņš (1956) — latviešu vides zinātnieks, ķīmiķis un augstskolas pasniedzējs;
 Roberts Kļaviņš (1885—1941) — latviešu virsnieks, Latvijas brīvības cīņu dalībnieks.

Latviešu uzvārdi
Riepnieku iela

Riepnieku iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā, Maskavas foršates apkaimē. Riepnieku iela sākas krustojumā ar Turgeņeva ielu un beidzas krustojumā ar Dzirnavu ielu. Riepnieku ielas kopējais garums ir 202 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām.

Vēsture 
Pirmo reizi rakstītajos avotos tika minēta 1754. gadā ar nosaukumu Mazā Riepnieku iela. 1885. gadā tā tika pārdevēta par Riepnieka ielu (), jo Lielā Riepnieku iela 1885. gadā tika pievienota Dzirnavu ielai. Abām ielām nosaukums sākotnēji bija cēlies no latviešu valodas vārda riepes, kas nozīmēja tauvas no kaņepēm vai tērauda stieples. Tauvu vīšana notika uz īpašas iekārtas, kas bija uzstādīta gar Lielo Riepnieku ielu. Tauvu vīšana ir viena no vecākajām Rīgas ražošanas nozarēm.

Ielu savienojumi 
Riepnieku iela krustojas ar šādām ielām:
 Turgeņeva iela (T-veida krustojums)
 Puškina iela
 Dzirnavu ielu (T-veida krustojums)

Skatīt arī 
 Latgales priekšpilsēta
 Maskavas forštate

Atsauces 

Ielas Maskavas forštatē
Latgales priekšpilsēta
Vaidavas iela (Rīga)

Vaidavas iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Purvciema apkaimē. Vaidavas iela sākās krustojumā ar Ūnijas ielu un beidzas krustojumā ar Dzelzavas ielu. Vaidavas ielas kopējais garums ir 551 metrs. Tā sastāv no 3 braukšanas joslām; transporta kustība ir vienvirziena (no Dzelzavas ielas). Sabiedriskajam transportam ir divvirziena iela.

Vēsture 

Pirmo reizi Rīgas ielu sarakstos Vaidavas iela sastopama 1935. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainījies.

Ielu savienojumi 
Vaidavas iela krustojas ar šādām ielām:
 Dzelzavas iela
 Ūnijas iela

Sabiedriskais transports 
 13., 16., 17., 18., 23. un 35. maršruta trolejbusi kursē visas ielas posmā no Dzelzavas ielas krustojuma līdz Ieriķu ielas krustojumam.
 48. un 49. maršruta autobusi kursē visas ielas posmā no Dzelzavas ielas krustojuma līdz Ieriķu ielas krustojumam.

Skatīt arī 
 Purvciems
 Vidzemes priekšpilsēta

Atsauces 

Ielas Purvciemā
Vidzemes priekšpilsēta
Malienas iela (Rīga)

Malienas iela ir Rīgas iela Vidzemes priekšpilsētas Mežciema un Juglas apkaimēs. Malienas iela sākas krustojumā ar Juglas ielu un beidzas krustojumā ar Sergeja Eizenšteina ielu. Ielas kopējais garums ir 1818 metri, un tā sastāv no divām braukšanas joslām.

Ielu savienojumi 
Malienas iela krustojas ar šādām ielām:
 Juglas iela
 Hipokrāta iela
 Celmu iela
 Līduma iela
 Sergeja Eizenšteina iela

Skatīt arī 
 Mežciems
 Jugla
 Vidzemes priekšpilsēta

Atsauces 

Ielas Mežciemā
Ielas Juglā
Vidzemes priekšpilsēta
Ulbrokas iela

Ulbrokas iela ir iela Rīgā, Vidzemes un Latgales priekšpilsētas, Pļavnieku un Dreiliņu apkaimēs. Iela sākas krustojumā ar Akadēmiķa Mstislava Keldiša ielu un beidzas krustojumā ar Biķernieku ielu turpinoties tālāk kā Sergeja Eizenšteina iela. Ielas garums ir 2622 metri.

Vēsture 
Iela izveidota 1978. gadā ar nosaukumu Kārļa Pētersona iela, 1988. gadā nosaukumu mainīja uz Friča Roziņa ielu, bet 1991. gadā iela ieguva tagadējo nosaukumu, kas kopš tiem laikiem vairs netika mainīts.

Sākotnēji gāja tikai Pļavnieku robežās. 2000. gadu sākumā tika uzbūvēts ielas pagarinājums līdz krustojumam ar Biķernieku ielu Dreiliņos.

Ielu savienojumi 
Ulbrokas iela krustojas ar šādām ielām:
 Akadēmiķa Mstislava Keldiša iela
 Dravnieku iela
 Salnas iela
 Augusta Deglava iela
 Dzelzavas iela
 Biķernieku iela

Skatīt arī 
 Vidzemes priekšpilsēta 
 Latgales priekšpilsēta
 Pļavnieki
 Dreiliņi

Atsauces 

Ielas Pļavniekos
Ielas Dreiliņos
Pļavas

Pļavas ir ciems Talsu novada Laucienes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumu daļā Pļavupes un Pļavu ezera krastā autoceļu V1401 un V1410 krustojumā  no pagasta centra Laucienes,  no novada centra Talsiem un  no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ceļu krustojumā pie Pļavu dzirnavām un bijušā Valdgales—Mērsraga šaursliežu dzelzceļa stacijas. Izaugusi padomju gados kā Pļavu ciema padomes (1945—1975) centrs, iekļaujot arī kādreizējo Nariņciemu. 

Pļavās atrodas Nariņciema baptistu draudzes dievnams.

Atsauces
Gunāra Astras iela

Gunāra Astras iela atrodas Rīgā,  Vidzemes priekšpilsētā, Purvciema apkaimē. Nosaukta latviešu tautas brīvības un cilvēktiesību cīnītāja Gunāra Astras vārdā.

G. Astras iela sākas no krustojuma ar Lielvārdes ielu un beidzas krustojumā ar Augusta Deglava ielu; tās pagarinājums ir Dārzciema iela. Gunāra Astras ielas garums ir 1757 metri.

Ielu savienojumi 
Gunāra Astras iela krustojas ar šādām ielām:
 Lielvārdes iela
 Andromedas gatve
 Džohara Dudajeva gatve
 Dzelzavas iela
 Pūces iela
 Kurmju iela
 Stirnu iela
 Augusta Deglava iela

Skatīt arī 
 Purvciems
 Vidzemes priekšpilsēta

Atsauces 

Ielas Purvciemā
Buļļu iela (Rīga)

Buļļu iela ir Rīgas iela Kurzemes rajonā, Iļģuciema apkaimē. Iela sākas krustojumā ar Daugavgrīvas ielu un Pulka ielu pie Dzegužkalna, turpinās 2883 metru garumā līdz, šķērsojot vairākas citas lielas ielas un dzelzceļa līniju, beidzas Kleistu mežā pie Lāčupes kapiem. Buļļu iela sastāv no 2 braukšanas joslām ar asfalta segumu.

Vēsture 
Buļļu iela ir izveidojusies no sena tirdzniecības ceļa. Jau 15. gs. beigās Buļļu ceļa galā pie Lielupes minēta Buļļu muižas pārceltuve, kas bija ļoti nozīmīgs posms ceļā uz Kurzemi. Kā iela pirmo reizi Rīgas adrešu grāmatās tā minēta 1868/1869. gadā ar nosaukumu Buļļu muižas iela (). 1923. gadā tā tika pārsaukta par Buļļu ielu, 1963. gadā, tās nosaukums tika mainīts uz Valentīnas Tereškovas ielu, kas saglabājās līdz pat 1990. gadam, kad iela tika pārsaukta par Buļļu ielu.

Ielu savienojumi 
Buļļu iela krustojas ar šādām ielām:
 Daugavgrīvas iela
 Pulka iela
 Dzegužu iela
 Grodņas iela (T veida krustojums)
 Saldus iela
 Dagmāras iela
 Lilijas iela (T veida krustojums)
 Dzirciema iela
 Vecā Buļļu iela (T veida krustojums)
 Garā iela (T veida krustojums)
 Spilves iela
 Saulgožu iela
 Mazā Buļļu iela (T veida krustojums)
 Sniķeres iela (T veida krustojums)
 Virbu iela (T veida krustojums)
 Kleistu iela
 Baltegļu iela (T veida krustojums)

Sabiedriskais transports 
 13. maršruta autobusi kursē posmā no Daugavgrīvas ielas krustojuma līdz Dzirciema ielas krustojumam.
 38. maršruta autobusi kursē posmā no Dzirciema ielas krustojuma līdz Spilves ielas krustojumam.
 39. maršruta autobusi kursē no Dzirciema ielas krustojuma.

Skatīt arī 
 Kurzemes rajons
 Iļģuciems

Atsauces 

Ielas Iļģuciemā
Lībagi

Lībagi ir ciems Latvijā, Talsu novada Lībagu pagastā. Kaut arī pagasts nosaukts ciema vārdā, pagasta centrs atrodas Mundigciemā. Lībagu ciems atrodas autoceļu A10 (Rīga—Ventspils) un V1401 (Stende—Lauciene—Mērsrags) krustojumā. Ciems veidojies ap Lībagu muižu (Gut Lipsthusen).

Atsauces 

Laucienes pagasts
Talsu novada ciemi
Latvijas vidējciemi
Ernestīnes iela

Ernestīnes iela ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Āgenskalnā. Ernestīnes iela sākas krustojumā ar Baložu ielu un beidzas krustojumā ar Margrietas ielu. Ielas garums ir 1230 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu divu joslu platumā visā ielas garumā.

Ernestīnes ielā ir gan daudzdzīvokļu namu apbūve, gan savrupmāju apbūve, kā arī vairākas sabiedriskas celtnes, tostarp Āgenskalna Valsts ģimnāzija (adrese Lavīzes ielā 2a), Rīgas Dabaszinību skola (Ernestīnes ielā 8a), 53. vidusskola (Melnsila ielā 6). Kvartālā starp Melnsila ielu un Lapu ielu nepāra numuru pusē Ernestīnes ielai blakus atrodas Jaunatnes dārzs.

Ernestīnes ielā Rīgas kartēs atrodamas jau no 19. gadsimta 80. gadiem ar savu tagadējo nosaukumu.

Ielu savienojumi 
Ernestīnes iela ir savienota ar šādām ielām:
 Baložu iela (T veida krustojums)
 Olgas iela (T veida krustojums)
 Melnsila iela
 Lapu iela (T veida krustojums)
 Sabiles iela
 Struteles iela (T veida krustojums)
 Dreiliņu iela
 Margrietas iela (T veida krustojums)

Skatīt arī 
 Āgenskalns

Atsauces 

Ielas Āgenskalnā
Kurzemes rajons
Rīgas ielu raksti, kuriem nav kartes
Ālave

Ālave ir upe Zemgalē, Bērzes labā krasta pieteka Dobeles un Jelgavas novados. Sākas purvainā apvidū Lielauces paugurainē Naudītes pagasta dienvidrietumos. Tek pa Zemgales līdzenumu austrumu —ziemeļaustrumu virzienā. Kopējais garums ir  (pēc citiem avotiem — ). Lielākajā daļā upes tecējuma gultne regulēta, uzņem apkārtējo meliorācijas sistēmu ūdeņus. Lielākās pietekas ir Jugliņa (13 km) un Aurupīte (8 km; abas kreisās). Upi šķērso Jelgavas—Liepājas un Glūdas—Reņģes dzelzceļa līnijas, kā arī autoceļi P97 un P103. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Šķibe, Krimūnas, Ķirpēni un Penkule.

Atsauces 

Dobeles novada upes
Jelgavas novada upes
Tērvetes novada upes
Auru pagasts
Bērzes pagasts
Ālave
Murjāņu iela (Rīga)

Murjāņu iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Juglas apkaimē. Murjāņu iela sākas krustojumā ar Brīvības gatvi un beidzas strupceļā pie Juglas ezera. Ielas garums ir 2453 metri.

Vēsture 
Iela izveidota 1935. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, kopš tā brīža nosaukums netika mainīts. Iela ir nosaukta par godu Murjāņiem, apdzīvotājai vietai Saulkrastu novada Sējas pagastā.

Ielu savienojumi 
Murjāņu iela ir savienota ar šādām ielām:
 Brīvības gatve (T veida krustojums);
 Vangažu iela
 Ainažu iela
 Bākūžu iela (T veida krustojums)
 Tūjas iela (T veida krustojums)
 Slēpotāju iela (T veida krustojums)
 Silciema iela (Y veida krustojums)
 Krosa iela (T veida krustojums)
 Slēpotāju iela (T veida krustojums)
 Tramplīna iela (T veida krustojums)
 Kvēles iela
 Susējas iela (T veida krustojums)
 Veldres iela
 Skrudalienas iela
 Ineša iela (T veida krustojums)
 Juglas iela
 Strazdmuižas iela (T veida krustojums)
 Apogu iela

Sabiedriskais transports 
Pa Murjāņu ielu kursē 15., 21.,  28.,  29.,  31. un 33. maršruta autobusi, kā arī 4. maršruta trolejbusi. Murjāņu ielā 58 atrodas dispečeru punkts "Jugla".
  
  28. un 29.maršruta autobusi, kā arī 4. maršruta trolejbusi kursē posmā no krustojuma Brīvības gatves krustojuma līdz Juglas ielas krustojumam.
 15. 21. un 31. maršruta autobusi kursē nelielā posmā no Juglas dispečeru punkta līdz Juglas ielas krustojumam.
 33. maršruta autobusi virzienā no Pļavniekiem uz Juglu kursē no krustojuma ar Juglas ielu līdz krustojumam ar Brīvības gatvi, kur atrodas maršruta galapunkts. Virzienā no Juglas uz Pļavniekiem autobusi kursē no Silciema ielas krustojuma līdz Juglas ielas krustojumam.

Skatīt arī 
 Vidzemes priekšpilsēta
 Jugla

Atsauces 

Ielas Juglā
Ilze Graubiņa

Ilze Graubiņa (dzimusi , mirusi ) bija latviešu pianiste.

Tēvs — komponists Jēkabs Graubiņš.

1959. gadā beigusi Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolu, 1965. gadā — Maskavas konservatorijas Jakova Fliera klasi, 1967. gadā — aspirantūru. 1967. gadā kļuva par pedagoģi Latvijas Valsts konservatorijā (vēlāk — Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmija), no 1986. gada — profesore. No 1967. līdz 1986. gadam soliste Latvijas Filharmonijā. Koncertējusi PSRS un ārzemēs. 1964. gada Johana Sebastiāna Baha otrajā starptautiskajā konkursā Leipcigā ieguvusi 1. prēmiju. Graubiņas repertuārā galvenokārt bija Bahs, Ludvigs van Bēthovens, Johanness Brāmss.

1967. gadā Graubiņa saņēmusi Latvijas PSR Nopelniem bagātās skatuves mākslinieces goda nosaukumu. 1979. gadā saņemts Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieces goda nosaukums.

Apglabāta Rīgas Meža kapos.

Atsauces

Ārējās saites 
 Biogrāfija 

1941. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
2001. gadā mirušie
Latvijas mūziķi
Latvijas PSR Nopelniem bagātie skatuves mākslinieki
Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieki
Rīgas Meža kapos apbedītie
Stirnu iela (Rīga)

Stirnu iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Purvciemā. Tā sākas pie krustojuma ar Augusta Deglava ielu un beidzas krustojumā ar Ieriķu ielu. Ielas garums ir 2267 metri.

Vēsture 
Pirmo reizi Rīgas adrešu grāmatās Stirnu iela sastopama 1925. gadā ar nosaukumu Briežu iela. Savu tagadējo nosaukumu tā ieguva 1932. gadā, kas laika gaitā vairāk nav mainījies.

Ielu savienojumi 
Stirnu iela krustojas ar:
 Augusta Deglava ielu
 Kurmju ielu
 Purvciema ielu
 Pūces ielu
 Dzelzavas ielu
 Ūnijas ielu
 Pīļu ielu
 Ķeguma ielu
 Sveķu ielu
 Ieriķu ielu

Sabiedriskais transports 
 15. maršruta autobusi kursē posmā no Dzelzavas ielas krustojuma līdz Ieriķu ielas krustojumam.
 11., 13. un 18. trolejbusu maršruti arī kursē posmā no [Dzelzavas iela (Rīga)|Dzelzavas ielas]] krustojuma līdz Ieriķu ielas krustojumam.

Attēlu galerija

Skatīt arī 
 Purvciems
 Vidzemes priekšpilsēta

Atsauces 

Ielas Purvciemā
Vidzemes priekšpilsēta
Alinānu tīrelis

Alinānu tīrelis, arī Alinānu purvs, Aļņu purvs, ir augstais un pārejas purvs Salas novada Sēlpils pagastā. Izvietojies pagasta dienvidrietumos uz rietumiem no autoceļa V815. Notece galvenokārt pa novadgrāvjiem uz Piksteri dienvidrietumos. Purvs izveidojies starppauguru beznoteces ieplakā.

Atsauces 

Latvijas purvi
Sēlpils pagasts
Purgalciems

Purgalciems ir ciems Latvijā, Talsu novada Lībagu pagastā.

Atsauces 

Laucienes pagasts
Talsu novada ciemi
Latvijas skrajciemi
Vsevolods Rauzers

Vsevolods Rauzers (;  — 1941. gads, Ļeņingrada) bija PSRS šahists.

Biogrāfija 
Jaunībā dzīvojis Ukrainā un agri sācis nodarboties ar šahu. 1927. gadā Poltavā dalījis pirmo vietu Ukrainas šaha čempionātā. Lai gan zaudējis papildus maču, tomēr ieguvis Ukrainas šaha čempiona nosaukumu. 1929. gadā kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā. 1933. gadā Harkovā atkārtoti dalījis pirmo vietu Ukrainas šaha čempionātā. Vēlāk pārcēlies uz Ļeņingradu. Sešas reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos (1927, 1929, 1931, 1933, 1934/1935, 1937). Labākais rezultāts - 6. vieta 1933. gadā. 1936. gadā bijis otrais Ļeņingradas šaha čempionātā, uzvarot abās savstarpējās partijās turnīra uzvarētāju Vjačeslavu Ragozinu. 1937. gadā nopietni saslimis un vairs nevarējis regulāri piedalīties šaha turnīros. Savā pēdējā turnīrā Kijevā, kas bijis PSRS šaha čempionāta pusfināls, dalījis tikai 13.-15. vietu. Otrā pasaules kara laikā gājis bojā Ļeņingradas blokādē.

Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā ar savām figūru aktīvās attīstības idejām, kuras Rauzers bieži izmantoja savās partijās. Viņa vārdā ir nosaukts plaši pazīstams variants sicīliešu aizsardzībā: 1. e4 c5 2. Zf3 d6 3. d4 cxd4 4. Zxd4 Zf6 5. Zc3 Zc6 6. Lg5.

Atsauces

Ārējās saites 

1908. gadā dzimušie
1941. gadā mirušie
PSRS šahisti
Ukrainas šahisti
Blenemas pils

Blenemas pils () ir liela savrupmāja Vudstokā, Oksfordšīrā, Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Galvenā Marlboro hercogu rezidence. Viena no lielākajām mājām Anglijā.

Uzcelta laikā no 1705. līdz apmēram 1722. gadam netālu no Anglijas pilsoņu karā nopostītās Vudstokas pils. Sākotnēji paredzēta kā atlīdzība Džonam Čērčilam (1. Marlboro hercogam), tomēr celtniecības sākumā tā kļuva par politisko cīņu objektu. Pati pils celta angļu baroka stilā. Te dzīvojuši Marlboro hercogi nākamos 300 gadus (arī pašlaik), Blenemas pilī ir arī dzimis Vinstons Čērčils. Pilī mūsdienās tiek uzņemtas arī filmas. Tūrisma objekts.

1987. gadā Blenemas pils iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Ārējās saites 

 

Pilis Lielbritānijā
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Lielbritānijā