joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Struga

Struga (, ) ir pilsēta Ziemeļmaķedonijas dienvidrietumos.

Ģeogrāfija 
Pilsēta atrodas ielejā starp vairākiem kalniem. Pilsētas dienvidos atrodas Ohridas ezers, kas ir senākais un dziļākais ezers Balkānu kalnos. Strugā savu tecējumu uzsāk arī Melnās Drimas (maķedoniešu val. - Црн Дрим) upe, kas sadala pilsētu divās daļās.

Pilsēta atrodas 171 km attālumā no valsts galvaspilsētas Skopjes un 15 km attālumā no Ohridas.

Vēsture 
Arheoloģiskie izrakumi liecina, ka pirmās neolīta laikmeta apmetnes datējamas ar laiku ap 3000. g. p.m.ē.

Strugas apkārtne kādreiz bijusi gan Senās Maķedonijas, gan Romas pārvaldībā.

Pastāv uzskats, ka viduslaikos pilsētas pašreizējā atrašanās vietā atradusies maza pilsētiņa Eteliona. Šajā laikā Strugas apkārtne atradusies Bulgāru valsts sastāvā.

15. gadsimtā Strugas apkārtne nonāca Osmaņu impērijas sastāvā uz gandrīz 500 gadiem. Ar to arī izskaidrojama vēl mūsdienās sastopamā turku minoritāte Strugas pilsētā.

20. gadsimta sākumā pēc Balkānu kariem Struga nonāk Serbijas, vēlāk jaundibinātās Dienvidslāvijas, tad Sociālistiskās Dienvidslāijas sastāvā.

No 1991. gada Struga ir viena no neatkarīgās Ziemeļmaķedonijas pilsētām.

Iedzīvotāji 
2002. gadā Strugas pilsētā reģistrēti 16 559 iedzīvotāji.

Nacionālais sastāvs:
 Maķedonieši — 9901 (59,79%);
 Albāņi — 4293 (25,92%);
 Turki — 907 (5,48%);
 Aromūni — 550 (3,32%);
 Čigāni — 97 (0,59%);
 Serbi — 72 (0,43%);
 Bosnieši — 16 (0,10%);
 citi — 723.

Attēlu galerija

Ārējās saites 
 Strugas oficiālā mājaslapa (maķedoniešu un albāņu valodās)
 Informācija par Strugu (angļu val.)
 Tūrisma informācija - "Visit Struga" (angļu, maķedoniešu un albāņu valodās)
 Kultūras informācija (angļu un maķedoniešu valodās)

Atsauces 

Ziemeļmaķedonijas pilsētas
1722. gads

1722. () bija parastais gads, kas sākās ceturtdienā.

Notikumi

Dzimuši 
 9. augusts - Prūsijas Augusts Vilhelms (August Wilhelm von Preußen), prūšu ģenerālis (miris 1758.)
 27. septembris - Semjuels Adamss (Samuel Adams), ASV valstsvīrs (miris 1803.)
 3. decembris - Grigorijs Skovoroda (Григорій Савич Сковорода), ukraiņu filozofs (miris 1794.)

Miruši 
 16. jūnijs — Džons Čērčils (John Churchill), Anglijas karavadonis un valstsvīrs (dzimis 1650.)
Smarža

Smarža jeb aromāts ir viena no sajūtām jeb pamatmaņām, kuru nodrošina ožas receptori, kas reaģē uz gaistošu vielu klātbūtni gaisā. Cilvēkam un augstākajiem dzīvniekiem ožas receptori atrodas deguna dobumā. Arī citi dzīvnieki, piemēram, kukaiņi, sajūt smaržas, taču ķīmiskie receptori (hemoreceptori) tiem ir savādāki.

Cilvēks pieder pie dzīvniekiem ar samērā vāji attīstītu ožu, tādēļ mums sajūtamās smaržas ir maz diferencētas. To nosaka summārā sajūta, ko dod ožas receptori, trijzaru nerva receptori un vomeronazālā orgāna receptori. Nepatīkamas smaržas parasti sauc par smakām.

Smaržu uztvere 
Smaržas uztvere ir ne tikai fizioloģisks, bet arī psihisks process, tādēļ dažādi cilvēki smaržas var just atšķirīgi. Smaržu sajūtu ietekmē tādi fizioloģiski faktori kā elpošanas caur degunu kvalitāte, hormonālais fons, cilvēka vecums un dažādas slimības (anosmija). No psihiskiem faktoriem ožu ietekmē nervu sistēmas uzbudināmības pakāpe un dažāda individuāla pieredze. Ar smaržu uztveres pētīšanu nodarbojas olfaktometrija. Šī zinātnes nozare ir svarīga parfimērijā, pārtikas produktu kvalitātes noteikšanā, dažādos klīniskos pētījumos, ekoloģijā.

Ožas receptoru darbība nav vēl pilnīgi izpētīta, tādēļ nevar skaidri paredzēt, kā smaržos kāda noteikta viela.

Ierīces smaržas reproducēšanai 
Lai arī attēla un skaņas ierakstīšanas un reproducēšanas ierīces ir sen pazīstamas un plaši izplatītas, ir mēģinājumi izstrādāt iekārtas, ar ko varētu "pārraidīt" smaržas. Pagaidām šādas iekārtas ir mazpazīstamas savas sarežģītības un dārdzības dēļ. Smaržu reprodukcijas ierīcei jāsastāv no gaistošo vielu ķīmiskās analīzes iekārtas un speciāla "smaržu kārtridža", kurā ir netoksiskas smaržvielas, kuras kombinējot, iegūst vēlamo aromātu. Uzdevumu īpaši sarežģī fakts, ka cilvēks uztver tikai trīs pamatkrāsas, bet ožas receptoru paveidu ir simtiem. Ir gan hipotēze, ka ir tikai septiņas pamatsmaržas - ētera, kampara, muskusa, puķu, piparmētru, asā un puvekļu. Tās kombinējot, iegūst visas pārējās.

Skatīt arī 
 Aromaterapija
 Feromons
 Mākslīgais deguns

Atsauces 

Maņas
Kubinkas bruņutehnikas muzejs

Kubinkas bruņutehnikas muzejs ir viens no lielākajiem pasaules muzejiem, kurā var apskatīt visdažādāko periodu un veidu bruņutehniku. Muzejs atrodas Krievijā, Kubinkas pilsētas apkaimē (Maskavas apgabals) militārās daļas teritorijā. Atrašanos muzejā regulē Krievijas Federācijas bruņoto spēku normatīvie akti, kas attiecas uz militāro daļu apmeklētājiem. Fotografēšanā ārpus muzeja telpām ir stingri noliegta. 

Muzeja darbinieki ne tikai apkalpo apmeklētājus, bet arī restaurē eksponātus. Daudzi no muzeja eksponātiem ir darba kārtībā un piedalās militārās vēstures šovos, kas veltīti dažādiem datumiem un gadadienām. Līdzās tam notiek eksponātu kaujas ceļa vēsturiskā izpēte. 

Ekspozīcijā ir atrodams ļoti liels skaits dažādu periodu un valstu tanku, bruņumašīnu u.c. militārās tehnikas eksponātu. Muzejā atrodami gan sērijveida modeļa, gan unikāli bruņutehnikas prototipi. Muzejs aktīvi sadarbojas ar bruņutehnikas muzejiem ārvalstīs, piemēram, Lielbritānijā, Francijā un citur.

Ārējās saites 

 Muzeja darba laiki u.c. informācija 
 Kubinkas bruņutehnikas muzeja mājaslapa 
 Tanku muzejs (BMWpower)

Muzeji Krievijā
Maskavas apgabals
1709. gads

1709. () bija parastais gads, kas sākās otrdienā.

Notikumi

Bez datuma 
 Eiropā tika piedzīvota aukstākā ziema pēdējo 300 gadu laikā.

Jūlijs 
 8. jūlijs - Lielais Ziemeļu karš: Poltavas kaujā Pētera I vadītā Krievijas karaspēks sakāva Kārļa XII vadīto Zviedrijas armiju.

Dzimuši 
 18. septembris - (j.s., pēc v.s. 7. septembrī) — Semjuels Džonsons (Samuel Johnson), angļu rakstnieks (miris 1784.)
 2. novembris — Lielbritānijas Anna (Anna van Hannover), Nīderlandes stadhoudera sieva, vēlāk reģente (mirusi 1769.)
 29. decembris - (j.s., pēc v.s. 18. decembrī) — Elizabete Petrovna (Елизавета Петровна), Krievijas imperatore (mirusi 1761.)

Piezīmes un atsauces
Antisemītisms

Antisemītisms ir aizspriedumi vai diskriminējoša attieksme pret ebrejiem kā etnisku grupu. Tas ir viens no rasu šovinisma veidiem.

Antisemītisma rašanās ir saistāma ar Senās Romas impēriju: 70. gadā pēc Jeruzalemes izpostīšanas ebreji bija spiesti doties trimdā. Jaunajās mītnes zemēs ebreji veidoja savas diasporas, kas cieši turējās kopā. Antisemītisma sākotnējais rašanās iemesls bija ebreju atšķirīgā ticība. Vēlāk jau pēc kristietības plašas izplatības sākumā Senajā Romā, bet vēlāk arī Eiropā, pasaulē antisemītisms bija saistīts ar Bībelē aprakstītajiem notikumiem. Viduslaikos ebrejiem bija jādzīvo nošķirti no pārējās sabiedrības speciālos geto. Modernais antisemītisms radās jau 20. gs., kad parādījās sazvērestības teorijas par ebreju varu, naudu, neierobežoto ietekmi. Visradikālākā antisemītisma izpausme bija Trešā reiha realizētā politika pret ebrejiem, kuras apogejs bija holokausts. Arī mūsdienās antisemītisms ir plaši izplatīts atsevišķu kustību ideoloģijās, arābu valstu retorikā.

Ārējās saites 

 Antisemītisma izpausmes: vēsture un mūsdienas Rīga: Latvijas Cilvēktiesību centrs, 2015
 Официальный советский антисемитизм послесталинского периода
 Russian anti-semitism

Skatīt arī 
 Anticionisms
 Cionisms

Diskriminācija
Ebreji
Jūdaisms
Padomju Savienība
1705. gads

1705. () bija parastais gads, kas sākās ceturtdienā.

Notikumi 
 16. jūlijs — Lielais Ziemeļu karš: Mūrmuižas kaujā zviedri sakāva Krievijas karaspēku.

Dzimuši 

 24. janvāris — Farinelli (Farinelli), itāļu operdziedātājs (miris 1784.)
 31. oktobris — Klements XIV (Clemens XIV), Romas pāvests (miris 1774.)

Miruši 
 3. janvāris — Luka Džordāno (Luca Giordano), itāliešu gleznotājs (dzimis 1634.)
 1. februāris — Hanoveres Sofija Šarlote (Sophie Charlotte von Hannover), Prūsijas karaliene (dzimusi 1668.)
 5. jūnijs — Leopolds I (Leopold I), Austrijas erchercogs (dzimis 1640.)
 13. septembris — Imre Tekeli (Thököly Imre), ungāru politiķis (dzimis 1657.)
 31. decembris — Bragansas Katrīna (Catherine of Braganza) Anglijas karaliene (dzimusi 1638.)
1697. gads

1697. () bija parastais gads, kas sākās otrdienā.

Notikumi 
 2. decembris — Londonā tika iesvētīta Svētā Pāvila katedrāle.

Dzimuši 
 18. oktobris - Kanaleto (Canaletto), itāliešu gleznotājs (miris 1768.)

Miruši
1695. gads

1695. () bija parastais gads, kas sākās sestdienā.

Notikumi

Dzimuši

Miruši 
 6. februāris — Ahmeds II, Osmaņu impērijas sultāns (dzimis 1643.) 
 13. aprīlis — Žans de Lafontēns (Jean de La Fontaine); franču rakstnieks (dzimis 1621.)
 8. jūlijs — Kristiāns Heigenss (Christiaan Huygens), Nīderlandes zinātnieks (dzimis 1629.)
 21. novembris — Henrijs Pērsels (Henry Purcell), angļu komponists (dzimis 1659.)
Vladimirs Petrovs (šahists)

Vladimirs Petrovs (dzimis  Rīgā, miris  ieslodzījumā KPFSR ziemeļos) bija Latvijas krievu izcelsmes šahists, lielmeistars.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1908. gadā Rīgā, kurpnieka Mihaila Petrova un viņa sievas Anastāsijas ģimenē kā jaunākais no viņu trīs bērniem. No 1919. līdz 1925. gadam mācījās Rīgas pilsētas Krievu vidusskolā. 1925. gadā uzsāka studēt Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un Tieslietu fakultātē, 1926. gadā ieguva pirmās vietas 1. Rīgas meistarsacīkstēs un Latvijas Šaha kluba meistarsacīkstēs un pārsvarā nodevās šaha spēlei.

Vladimirs Petrovs bija 1929. gadā dibinātās LU krievu studentu korporācijas «Ruthenia» biedrs. 1931. gadā pārstāvēja Latviju 4. Nāciju šaha turnīrā Prāgā, 1935. gadā Šaha olimpiādē Varšavā.
1937. gadā guva panākumus jaunajā Ķemeru viesnīcas ēkā notikušajā Starptautiskajā Šaha turnīrā un kļuva par šaha lielmeistaru. Tanī pat gadā apprecējās ar Gaļinu Zeņecu (Petrovu-Matīsu). 1938. gadā šaha turnīrā Margitā uzvarēja Francijas šaha lielmeistaru un pasaules čempionu Aleksandru Aļehinu. 1939. gadā 8. Šaha olimpiādē Buenosairesā V. Petrovs nezaudēja nevienā no šaha partijām, bet ar Aļehinu un Kapablanku nospēlēja neizšķirti.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā viņš PSRS 12. čempionātā ieņēma 10. vietu. 1941. gada vasaras sākumā Vladimirs aizbrauca uz turnīru Rostovā pie Donas, kur viņu pārsteidza Otrā pasaules kara sākums. 1941. un 1942. gadā viņš piedalījās šaha meistaru turnīros Maskavā un Sverdlovskā (tagad Jekaterinburga), bet 1942. gada 31. augustā viņu arestēja un piesprieda 10 gadus ieslodzījuma GULAG nometnēs.

Miris soda nometnē Kotlasas tuvumā 1943. gada 26. augustā.

Nozīmīgākās sacensības 

 1926. gads, 1. vieta Rīgas šaha čempionātā.
 1934. gads, 1. - 2. Latvijas šaha čempionātā.
 1935. gads, 1. vieta 4. Latvijas šaha čempionātā.
 1937. gads, 1. vieta 5. Latvijas šaha čempionātā.
 1937. gads, 1. - 3. vieta Ķemeru starptautiskajā turnīrā (kļuva par lielmeistaru).
 1938. gads, 1. vieta 6. Latvijas šaha čempionātā.
 1940. gads, 10. vieta PSRS šaha čempionātā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Šaha cietokšņa komandants, raksts la.lv
 Partijas Chessgames datubāzē

Latvijas šahisti
Latvijas krievi
PSRS šahisti
Padomju represiju upuri
Rīgā dzimušie
1685. gads

1685. () bija parastais gads, kas sākās pirmdienā.

Notikumi

Dzimuši 
 23. februāris - Georgs Frīdrihs Hendelis (Georg Friedrich Händel), vācu komponists (miris 1759.) 
 12. marts - Džordžs Bērklijs (George Berkeley), īru/angļu filozofs (miris 1753.)
 21. marts - Johans Sebastiāns Bahs (Johann Sebastian Bach), vācu komponists, ērģelnieks (miris 1750.)
 18. augusts - Bruks Teilors (Brook Taylor), angļu matemātiķis (miris 1731.)
 1. oktobris - Kārlis VI (Karl VI.), Svētās Romas imperators (miris 1740.)
 26. oktobris - Domeniko Skarlati (Domenico Scarlatti), itāliešu komponists (miris 1757.)

Miruši 
 6. februāris — Čarlzs II (Charles II), Skotijas, Anglijas un Īrijas karalis (dzimis 1630.)
Zantes pagasts

Zantes pagasts ir viena no Tukuma novada administratīvajām teritorijām tā dienvidos. Robežojas ar Vānes, Zemītes, Viesatu, Gaiķu un Remtes pagastiem.

Daba 
Pagasts ir bagāts ar mežiem. Smiltiņu kalns (Ķīķerkalns) ir augstākā pagasta virsotne (155,3 m virs jūras līmeņa).

Hidrogrāfija 
Lielākās upes pagastā ir Amula un Vēdzele, bet ūdenstilpes — Kazukalnu, Kuļķu, Mednieku dīķi.

Vēsture 

Mūsdienu Zantes pagastā vēsturiski atradās Jaundziru muiža (Gut Neu-Dsirren, Jaundziras), Lielzantes muiža (Gut Groß-Santen, Zante), Plāņu muiža (Gut Plahnen).

Pirmo reizi vēstures avotos Zante ir minēta 1595. gadā, nosaukums radies no ordeņa vasaļa vārda Zante (). Zantes pagasts ietilpst Tukuma apriņķi kopš 1925. gada. Pirms tam tas bija Talsu apriņķa sastāvā. 1936. gadā pagastā dzīvoja apmēram 1800 iedzīvotāji (no tiem 27% vāciešu), platība bija 86,7 km² un tā budžets bija 23 000 latu.

1945. gadā pagastā izveidoja Zantes un Dziru ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Zantes ciemam pievienoja Dziru ciemu. Tagadējā Zantes pagasta teritorija kā administratīva vienība ir beigusi veidoties 1984. gadā. Administratīvajos pārkārtojumos tagadējā Zantes pagastā iekļautas nelielas teritorijas no kādreizējiem Aizupes un Matkules pagastiem, bet neliela teritorija pievienota Zemītes pagastam. 1990. gadā ciems tika reorganizēts par pagastu. 2009. gadā Zantes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Kandavas novadā. 2021. gadā tika iekļauts Tukuma novadā.

Interesanti apskates objekti ir Lindes akmens (44. lielākais Latvijā), Dziru dzirnavu apkārtne, Venteru pilskalns, Zantes vējdzirnavas (Zilās jumpravas dzirnavas), Plāņu muižas pils, „Āžmugura”, Zantes muiža (Zantes pamatskola), Kurzemes cietokšņa muzejs, Zantes brīvprātīgo ugunsdzēsēju biedrības muzejs, Piemiņas vieta Zantes pagasta deportētajiem iedzīvotājiem.

Iedzīvotāji 
Zantes pagastā 2015.gadā dzīvoja aptuveni 600 iedzīvotāju.

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Zante (pagasta centrs), Jaundziras, Mazzante, Plāņi, Miezāji.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra 

Zantes pagastā darbojas Zantes pamatskola, kurā šobrīd mācās 130 skolēnu, Zantes ģimenes krīzes centrs, bērnudārzs, bibliotēka, kultūras nams, veikals.

Atsauces

Ārējās saites 
 Apskates objekti Zantes pagastā (Vietas.lv)

Talsu apriņķis
Kurzeme
Tukuma novada pagasti
Viesatu pagasts

Viesatu pagasts ir viena no Tukuma novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar Jaunpils, Irlavas, Zemītes un Zantes pagastiem, kā arī Saldus novads Remtes pagastu. Attālums līdz Rīgai ir 95 km.

Daba 
Vairāk kā 40% no pagasta teritorijas aizņem mežs.

Hidrogrāfija 
Cauri pagastam tek Viesata, Prūsene un Ķuņķurupe. Lielākais ezers ir Viesatu dzirnavezers (3 ha).

Vēsture 
Pagastā esošie Dievkalns un Veckuipju kalns savulaik kalpojuši kā pilskalni. Šobrīd tie ir iekļauti Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļu sarakstā. Mūsdienu Viesatu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Rāves muiža (Gut Rawen, Rāvi), Viesātu muiža (Gut Weesahten, Viesatas), Vīnšeņķu muiža (Gut Weinschenken).

Vēsturiski Viesatu pagasta teritorija bija piederīga Struteles muižai, kura šobrīd atrodas Jaunpils pagastā. Līdz 1891. gadam pastāvēja Remtes-Viesatu pagasts, līdz 1927. gadam - Remtes pagasts, vēlāk Viesatu apkaime bija Struteles pagastā, kurā 1945. gadā izveidoja Viesatu un Struteles ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Viesatu ciemam 1954. gadā pievienoja Struteles ciemu, 1961. gadā - daļu Grenču ciema. 1975. gadā daļu Viesatu ciema iekļāva Degoles ciemā. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju kopā ar Jaunpils pagastu apvienoja Jaunpils novadā. 2021. gadā Jaunpils novadu iekļāva Tukuma novadā.

Iedzīvotāji 
Pagastā darbojas bibliotēka, feldšeru punkts, Latvijas pasta nodaļa.

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Viesatas un Rāvi.

Ievērojamas personības 
 Matīss Siliņš (1861—1942), latviešu skolotājs un etnogrāfs, pirmais kartogrāfs, kas sastādījis un izdevis kartes latviešu valodā.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Kurzeme
Tukuma novada pagasti
.lv

.lv ir Latvijas Interneta augstākā līmeņa domēns (ccTLD).

Ieteicamais domēna reģistrācijas līmenis ir otrais. Tomēr ir iespējams reģistrēt arī trešā līmeņa domēnus ar šādiem otrā līmeņa domēniem:

 .com.lv — komerciālām struktūrām;
 .edu.lv — mācību iestādēm;
 .gov.lv — valsts pārvaldes struktūrām (šis domēns ir VITA pārziņā);
 .org.lv — bezpeļņas organizācijām;
 .mil.lv — valsts aizsardzības iestādēm;
 .id.lv — privātpersonām (katram Latvijas iedzīvotājam ir iespējams vienu šādu domēnu reģistrēt bez maksas);
 .net.lv — interneta pakalpojumu sniedzējiem;
 .asn.lv — asociācijām;
 .conf.lv — konferencēm un izstādēm.

Jebkurš var reģistrēt .lv domēnu, bet strīdu risināšanas noteikumos ir norādīts, ka priekšroka tiek dota Latvijas lietotājiem.
Ārpus Latvijas šis augstākā līmeņa domēns nav plaši izplatīts. 
Ir iespējams reģistrēt latviskus (internacionalizētus) domēna vārdus, kā piemēram https://web.archive.org/web/20180228101039/http://xn--tdali-d8a8w.lv/%3Cbr />
No  stājas spēkā atviegloti domēnu reģistrēšana noteikumi, ka arī paātrināta reģistrēšana.

Ārējās saites 
 IANA .lv whois informācija
 nic.lv Domēna vārdu reģistrators

Nacionālie augšējā līmeņa domēni
Sakari Latvijā
Vānes pagasts

Vānes pagasts ir viena no Tukuma novada administratīvajām teritorijām tā dienvidrietumos. Robežojas ar sava novada Matkules, Kandavas, Zemītes un Zantes pagastiem, Saldus novada Gaiķu un Šķēdes pagastiem, kā arī Kuldīgas novada Kabiles pagastu.

Daba 
Lielu pagasta teritorijas daļu aizņem mežs.

Hidrogrāfija 
Cauri pagastam tek Imula un Amula un to pietekas. Lielākie ūdenstilpes ir Ķirpdīķis, Purva dīķis un Vēderiņu dīķis.

Vēsture 
Mūsdienu Vānes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Aizupes muiža (Gut Ahsuppen, Aizupe), Vānes muiža (Gut Wahnen, Vāne), Variebas muiža (Gut Warriben, Varieba).

1935. gadā Vānes pagasta platība bija 60,2 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Vānes un Sarcenes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Vānes ciemam pievienoja Sarcenes un Variebas ciemus, 1973. gadā - Aizupes ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Kandavas novadā. 2021. gadā Kandavas novadu iekļāva Tukuma novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vāne (pagasta centrs), Aizupe, Varieba, Jaunvarieba un Mežmuižas.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Apskates objekti 
Vānes pagastā atrodas Aizupes muižas pils, kultūras nams, piemiņas zīme nacionālajiem partizāniem, kino dzīvnieku ferma u.c. objekti.

Atsauces

Ārējās saites 
 Vānē piemiņas zīme nacionālajiem partizāniem

Talsu apriņķis
Kurzeme
Tukuma novada pagasti
Kandavas novads

Kandavas novads bija pašvaldība Kurzemes austrumos. Kandavas novads bija pirmais novads Latvijā. Tas tika izveidots 1999. gada februārī ar Ministru Kabineta noteikumiem Nr. 40.

2009. gada teritoriālajā reformā tika apvienoti Kandavas novads, Vānes pagasts un Zantes pagasts, izveidojot vienotu Kandavas novadu..

2021. gadā Kandavas novads tika pievienots Tukuma novadam.

Daba

Vēsture

Teritoriālais iedalījums

Apdzīvotās vietas

Iedzīvotāji

Etniskais sastāvs

Pašvaldība

Tautsaimniecība

Izglītība

Sports

Kultūra

Reliģija

Ievērojami novadnieki

Ievērojamas vietas

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 

 
Latvijas bijušie novadi
Valters Nernsts

Valters Hermanis Nernsts (; dzimis , miris ) bija vācu fizikālais ķīmiķis. Atklāja Trešo termodinamikas likumu, par ko 1920. gadā ieguva Nobela prēmiju ķīmijā. Viens no fizikālās ķīmijas pamatlicējiem, devis ieguldījumu elektroķīmijā, termodinamikā, cietvielu ķīmijā un fotoķīmijā. Pazīstams kā Nernsta vienādojuma atklājējs.

Dzimis Brīzenē, Prūsijā (tagad Vombžezno, Polijā). Studēja fiziku un matemātiku universitātēs Cīrihē, Berlīnē un Grācā. Kādu laiku strādāja Leipcigā pie Vilhelma Ostvalda, vēlāk Getingenē nodibināja "Fizikālās un elektroķīmijas institūtu". Trešo termodinamikas likumu publicēja 1905. gadā. Izgudroja arī t.s. Nernsta spuldzi. Kopā ar kompānijām Bechstein un Siemens radīja elektriskās klavieres. Kopš 1924. gada vadīja Fizikālās ķīmijas institūtu Berlīnē.

Tā kā Nernsts bija atklāts Ādolfa Hitlera kritiķis, pēc nacistu nākšanas pie varas Nernstam zinātnieka karjera bija jāpārtrauc. Miris 1941. gadā, apglabāts Getingenē netālu no Maksa Planka kapavietas.

Ārējās saites 

 Valters Nernsts Nobela prēmijas mājaslapā 

Kujāvijas-Pomožes vojevodistē dzimušie
Polijas vācieši
Vācijas ķīmiķi
Termodinamika
Prūsijas cilvēki
Nobela prēmijas laureāti ķīmijā
1667. gads

1667. () bija parastais gads, kas sākās sestdienā.

Notikumi 
 30. janvāris - Andrusovas pamiers noslēgts starp Krieviju un Poliju Andrusovas ciemā Smoļenskas tuvumā.

Dzimuši 
 30. novembris - Džonatans Svifts (Jonathan Swift), īru rakstnieks (miris 1745.)

Miruši 
 22. maijs — Aleksandrs VII (Alexander VII), Romas pāvests (dzimis 1599.)
1661. gads

1661. () bija parastais gads, kas sākās sestdienā.

Notikumi 
 23. aprīlis - Čarlzs II kronēts par Anglijas un Īrijas karali.

Dzimuši 
 9. jūnijs - (j.s., pēc v.s. 30. maijā) — Fjodors III (Фёдор III), Krievijas cars (miris 1682.) 
 6. novembris - Karloss II (Carlos II), Spānijas karalis (miris 1700.)
 27. novembris - Fjodors Apraksins (Фёдор Матвеевич Апраксин), Krievijas politiķis (miris 1728.)

Miruši 

 9. marts — kardināls Mazarīni (Jules Mazarin), franču politiķis (dzimis 1602.)
1657. gads

1657. () bija parastais gads, kas sākās pirmdienā.

Notikumi

Fenruāris 
 2. februāris — par Horvātijas karali un Austrijas erchercogu kļuva Leopolds I Hābsburgs.

Dzimuši 
 11. jūlijs — Frīdrihs I (Friedrich I.), Prūsijas karalis (miris 1713.)
 25. septembris — Imre Tekeli (Thököly Imre), ungāru politiķis (miris 1705.)
 27. septembris — (j.s., pēc v.s. 17. septembrī) — Sofija Romanova (Софья Алексеевна Романова), Krievijas caru Ivana V un Pētera I reģente (mirusi 1704.)

Miruši 
 2. aprīlis — Ferdinands III, Svētās Romas imperators (dzimis 1608.)
 12. jūnijs — Viljams Hārvejs (William Harvey), angļu mediķis (dzimis 1578.) 
 6. augusts — Bohdans Zinovijs Hmeļnickis (Богдан Зиновій Хмельницький), Ukrainas hetmanis (dzimis 1595.)
Aizsargu Nopelnu krusts

Aizsargu Nopelnu krusts bija Latvijas aizsargu organizācijas augstākā goda zīme no 1927. līdz 1940. gadam. To piešķīra par varonību vai izcilu darbību aizsargu organizēšanā un apmācībā.

Goda zīme "Aizsargu Nopelnu krusts" tika nodibināta 1927. gadā. Mērķis bija godināt tos cilvēkus, kas veikuši pašaizliedzīgu darbu valsts iekšējā miera un kārtības uzturēšanā. Goda zīmes piešķiršanu izlēma aizsargu valde, kas sastāvēja no aizsargu priekšnieka un pa vienam vēlētam aizsargu priekšstāvim no Latvijas novadiem. Piešķiršanu bija jāakceptē Iekšlietu ministram. Ar Aizsargu Nopelnu krustu varēja apbalvot arī valsts amatpersonas, karavīrus un ārzemniekus. 

Goda zīme bija balts, emaljēts krusts ar zelta malām uz ozollapu vainaga fona. Vidū rombs ar sarkanu fonu, kurā attēlota roka, kas satvērusi zobenu. Lenta sarkan—balt—zelta krāsās. Goda zīme bija jānēsā svētkos un svinīgos pasākumos. Izskata autors bija mākslinieks Kasparsons. Reizē ar šo goda zīmi tika nodibināta arī Aizsargu medaļa Par uzcītību. 

Pēdējoreiz apbalvojums tika pasniegts 1939. gada 20. martā, ko noteica 1938. gadā pieņemtais likums "Par ordeņiem un goda zīmēm".

Atsauces

Ārējās saites 

 Aizsargu Nopelnu krusts

Latvijas apbalvojumi
Apbalvojumi
Aizsargu medaļa "Par uzcītību"

Aizsargu medaļa "Par uzcītību" bija Latvijas aizsargu goda zīme no 1927. līdz 1940. gadam. To piešķīra par ilggadīgu kārtīgu dienesta pienākumu pildīšanu organizācijā. 

Goda zīme tika nodibināta 1927. gadā. Goda zīmju piešķiršanu izlēma Aizsargu valde, kura sastāvēja no aizsargu priekšnieka un pa vienam vēlētam aizsargu priekšstāvim no Latvijas novadiem. Piešķiršanu bija jāakceptē Iekšlietu ministram. Ar aizsargu medaļu “Par uzcītību” varēja apbalvot arī personas, kuras sekmējušas aizsargu mērķus un darbību. 

Medaļas priekšpusē bija attēlota saule, kurai priekšā bija pacelta roka ar zobenu tajā, ozollapas un trīs zvaigznes, bet aizmugurē - savītas ozollapas ar zīli un uzraksts "PAR CENTĪBU" (šī iemesla dēl apbalvojumu pazīst arī kā medaļu "Par centību"). Medaļa bija jānēsā zaļi baltā lentē. Izskata autors bija mākslinieks Kasparsons.

Šī bija viena no divām aizsargu goda zīmēm. Reizē ar šo apbalvojumu tika nodibināts arī Aizsargu Nopelnu krusts.

Pēdējoreiz apbalvojums tika pasniegts 1939. gada 20. martā, ko noteica 1938. gadā pieņemtais likums "Par ordeņiem un goda zīmēm".

Atsauces 

Latvijas apbalvojumi
Apbalvojumi
Gabriels Batistuta

Gabriels Omars Batistuta (; dzimis ), saukts par Batigolu, ir bijušais Argentīnas futbolists. Lielāko savas karjeras daļu viņš aizvadīja Itālijas futbola klubā ACF Fiorentina un ir astotais visu laiku rezultatīvākais spēlētājs Itālijas Serie A līgā ar 184 vārtiem 318 spēlēs no 1991. līdz 2003. gadam. Starptautiskā līmenī viņš pārstāvēja Argentīnas izlasi, kurā viņš ir visu laiku rezultatīvākais spēlētājs ar 56 vārtiem 78 spēlēs, pārstāvot komandu trijos Pasaules kausos. 2004. gadā Pele viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

Kad viņa klubs Fiorentina 1993. gadā tika pazemināts uz B sēriju, Batistuta palika ar klubu un palīdzēja tam atgriezties augstākajā līmenī jau nākamajā gadā. Florences fani savam varonim 1996. gadā uzstādīja bronzas statuju pilnā augumā. Fiorentina sastāvā viņš nekad neuzvarēja Itālijas čempionātā, bet to paveica, kad 2000. gadā pārcēlās uz AS Roma. Savu pēdējo sezonu viņš aizvadīja Katarā Al-Arabi klubā, karjeru beidzot 2005. gadā.

Šobrīd viņš strādā kā televīzijas komentētājs, komentējis 2006. gada Pasaules kausā TV kanālam Televisa Deportes un raidījumam La jugada.

Sasniegumi 
River Plate

 Argentīnas pirmā divīzija: 1989–90

Fiorentina

 Itālijas B sērija: 1993–94
 Coppa Italia: 1995–96
 Supercoppa Italiana: 1996

Roma

 Itālijas A sērija: 2000–01
 Supercoppa Italiana: 2001

Argentīna

 Copa América: 1991, 1993
 FIFA Konfederāciju kauss: 1992

Individuālie sasniegumi

 Copa América labākais vārtu guvējs: 1991, 1995
 FIFA Konfederāciju kausa labākais vārtu guvējs: 1992
 Itālijas A sērijas labākais vārtu guvējs: 1994–95
 Argentīnas gada futbolists: 1998
 FIFA 100

Ārējās saites 

1969. gadā dzimušie
Santafē provincē dzimušie
Argentīnas futbolisti
Argentīnas izlases futbolisti
FIFA 100
1994. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1998. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
ACF Fiorentina spēlētāji
AS Roma spēlētāji
Milānas "Internazionale" spēlētāji
Filipss

Filipss var būt:

Cilvēki ar šādu vārdu 
 Filipss Idovu (Phillips Idowu; 1978) ― britu vieglatlēts.

Cilvēki ar šādu uzvārdu 
 Dvaits Filipss (Dwight Phillips; 1977) ― amerikāņu vieglatlēts;
 Džons Filipss (John Phillips; 1951) ― amerikāņu kosmonauts;
 Kelvins Filipss (Kalvin Phillips; 1995) ― angļu futbolists;
 Kriss Filipss (Chris Phillips; 1978) ― kanādiešu hokejists;
 Leslijs Filipss (Leslie Phillips; 1924―2022) ― angļu aktieris, režisors un rakstnieks.

Skatīt arī 
 Filipsa
 Filips

Uzvārdi
1651. gads

1651. () bija parastais gads, kas sākās svētdienā.

Notikumi

Janvāris 
 1. janvāris — Čārlzs II tiek kronēts par Skotijas karali.

Dzimuši

Miruši
1649. gads

1649. () bija parastais gads, kas sākās svētdienā.

Notikumi

Janvāris
 30. janvāris — Anglijas karalim Čārlzam I tiek izpildīts nāves sods, publiski nocērtot galvu.

Nezināms datums 
 publicēta vācbaltu luterāņu mācītāja Paula Einhorna grāmata Historia Lettica (Latviešu vēsture)

Dzimuši 
 23. jūlijs — Klements XI (Clemens XI), Romas pāvests (miris 1721.)

Miruši 
 30. janvāris - Čarlzs I (Charles I), Skotijas, Īrijas un Anglijas karalis (dzimis 1600.)
1600. gads

1600. () bija garais gads, kas sākās sestdienā.

Notikumi

Jannāris 
 1. janvāris — Skotijā sāka lietot Jūlija kalendāru.

Februāris 
 17. februāris — Romā, Džordāno Bruno tiek sadedzināts uz sārta par ķecerību.
 19. februāris — Huajnaputina vulkāns veic katastrofālu izvirdumu. Tas ir lielākais izvirdums, kas reģistrēts Dienvidamerikā.

Decembris 
 31. decembris — tika izveidota Britu Austrumindijas kompānija

Dzimuši 
 17. janvāris — Pedro Kalderons de la Barka (Pedro Calderón de la Barca), spāņu dramaturgs (miris 1681.)
 19. novembris — Čarlzs I (Charles I), Anglijas , Skotijas un Īrijas karalis (miris 1649.)

Miruši 
 17. februāris — Džordāno Bruno (Giordano Bruno), itāļu filozofs un mistiķis (dzimis 1548.)
Hoseba Ečeverija

Hoseba Ečeverija (; dzimis , Elgojbarā, Gipužkoas provincē, Basku Zemē) ir basku bijušais futbolists.

Ārējās saites 

1977. gadā dzimušie
Basku Zemē dzimušie
Basku futbolisti
Spānijas futbolisti
Spānijas izlases futbolisti
1998. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Athletic Bilbao spēlētāji
Sansevastjanas "Real Sociedad" spēlētāji
2000. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Bilbao

Bilbao (, ) ir pilsēta Basku Zemes autonomajā teritorijā, Spānijā. Tā ir Basku Zemes lielākā pilsēta un Biskajas provinces galvaspilsēta. Pilsētā ir 354 145 iedzīvotāju (2006), bet tās aglomerācijā ir 950 155 iedzīvotāju. Pilsēta ir slavena ar Gugenheima muzeju un savu viduslaiku vecpilsētu.

Ģeogrāfija 
Pateicoties tam, ka Bilbao atrodas vietā, kur trīs upes veido grīvu, pilsēta ir nozīmīga ostas pilsēta un industriālais centrs. Pilsētas rajoni upes krastā stiepjās līdz pat Biskajas līcim. 2006. gada statistikas dati liecina, ka pilsētas robežās dzīvoja 354 145 iedzīvotāju. Pilsētas aglomerācijas iedzīvotāju skaits 2007. gadā bija 950 155, ierindojot Bilbao Spānijas apdzīvotāko aglomerāciju piektajā vietā. Kopš 2008. gada Bilbao mērs ir Injaki Askuna.

Tūrisms 
Neskaitot slaveno Gugenhaima muzeju, pilsēta ir mājas arī Bilbao Daiļamatniecības muzejam, kurš tiek uzskatīts par vienu no labākajiem Spānijā, un Bilbao Grīvas Kuģniecības muzejam Nervijonas upes krastā, kas vēl nesen pie sevis uzņēma izstādi - RMS Titanic. Muzeji ir tikai viena no pilsētas piedāvātajām aktivitātēm.

Kopš Gugenhaima muzeja atklāšanas 1997. gadā, pilsētā tika atvērtas astoņas jaunas viesnīcas, atspoguļojot arvien pieaugušo interesi par pilsētu.

Viens no tūristu iecienītākajiem objektiem ir viduslaiku vecpilsēta ar mazām ieliņām, veikaliņiem, kā arī vēstures pieminekļiem.

Demogrāfija 

1970. gadā Bilbao bija Spānijas sestā lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita pilsētas robežās un trešā lielākā - aglomerācijā. Pilsētas iedzīvotāju skaits visaugstākais bija 1981. gadā - 433,115. Kopš tā laika iedzīvotāju sk. sāka samazināties.

Sports 
Neskaitot tradicionāli populārās sporta spēles, futbolu un basketbolu, Bilbao, pateicoties savai izdevīgajai atrašanās vietai, piedāvā arī dažādas brīvdabas aktivitātes. Kempings, tāpat kā klinšu kāpšana, ir populāra nodarbošanās tuvējos kalnos. Ūdenssports, īpaši sērfošana, ir populāri Sopelanas un Mundakas pludmalēs, uz kurām no pilsētas ir viegli nokļūt ar auto, metro vai vilcienu.

Komandu sporta veidi

Sadraudzības pilsētas 

  Buenosairesa, Argentīna
  Rosario, Argentīna
  Medeljina, Kolumbija
  Bordo, Francija
  Čindao, Ķīnas Tautas Republika
  Tbilisi, Gruzija
  Pitsburga, ASV
  Santadrija de Besos, Spānija
  Iloilo, Filipīnas

Cilvēki 
Bilbao ir dzimuši:

Sportisti
 Rafaels Alkorta, futbolists.
 Gaiska Mendjeta, futbolists.
 Hulio Salinas, futbolists.

Basku Zemes pilsētas
Spānijas municipalitātes
1630. gads

1630. () bija parastais gads, kas sākās otrdienā.

Notikumi

Dzimuši 
 29. maijs - Čarlzs II (Charles II), Skotijas, Anglijas un Īrijas karalis (miris 1685.)
 nezināms datums - Stepans Razins (Степан Тимофеевич Разин), kazaku sacelšanās līderis (miris 1671.)

Miruši 
 15. novembris - Johanness Keplers (Johannes Kepler), vācu astronoms un matemātiķis (dzimis 1571.)
Ronalds Kūmans

Ronalds Kūmans (; dzimis ) ir nīderlandiešu futbola treneris un bijušais futbolists, Nīderlandes futbola izlases aizsargs un pussargs. Viņš ir pazīstams ar savu meistarību izpildīt soda sitienus. Viņa karjeras spilgtākais mirklis pienāca 1992. gada Čempionu Kausa izcīņas finālā, kad viņa pārstāvētā FC Barcelona, pateicoties spēles papildlaikā no soda sitiena gūtajiem Kūmana vārtiem, pieveica Itālijas klubu Sampdoria.

2018. gada februārī apstiprināts par Nīderlandes izlases galveno treneri. No 2020. gada augusta līdz 2021. gada oktobrim bija FC Barcelona galvenais treneris.

Sasniegumi

Spēlētāja karjera 
Ajax

 Eredivisie: 1984–85
 KNVB beker: 1985–86

PSV Eindhoven

 Eredivisie: 1986–87, 1987–88, 1988–89
 KNVB beker: 1987–88, 1988–89
 Eiropas kauss: 1987–88

Barcelona

 Spānijas La Liga: 1990–91, 1991–92, 1992–93, 1993–94
 Copa del Rey: 1989–90
 Supercopa de España: 1991, 1992, 1994
 Eiropas kauss: 1991–92
 Eiropas Superkauss: 1992

Nīderlande

 Eiropas čempionāts futbolā: 1988

Individuālie sasniegumi

 Nīderlandes gada futbolists: 1987, 1988

Trenera karjera 
Ajax

 Eredivisie: 2001–02, 2003–04
 KNVB beker: 2001–02
 Johan Cruijff Schaal: 2002

Benfica

 Supertaça Cândido de Oliveira: 2005

PSV Eindhoven

 Eredivisie: 2006–07

Valencia

 Copa del Rey: 2007–08

AZ Alkmaar

 Johan Cruijff Schaal: 2009

Atsauces

Ārējās saites 

1963. gadā dzimušie
Nīderlandes futbolisti
Nīderlandes izlases futbolisti
1988. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1990. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1992. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1994. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Nīderlandes futbola treneri
Nīderlandes futbola izlases treneri
PSV Eindhoven spēlētāji
Roterdamas "Feyenoord" spēlētāji
FC Barcelona spēlētāji
Amsterdamas "Ajax" spēlētāji
Ziemeļholandē dzimušie
2009. gads Latvijas mūzikā



Notikumi

Janvāris 
 16. janvāris. Klajā nāk grupas Tribes of the City jaunais dubultalbums Recipe of the Golden Dream.
 22. janvāris. Ir sākusies pieteikumu pieņemšana Starptautiskajam jauno izpildītāju starptautiskajam konkursam "Jaunais Vilnis 2009", kura fināls risinās jūlija beigās 
 23. janvāris. Latvijas Televīzijas vadība rīko preses konferenci gaidāmās "Eirovīzijas 2009" sakarā. Cita vidū tiek precizēti Latvijas atlases koncertu datumi. Uzzināts, šie koncerti notiks 27. un 28. februārī Ventspilī. .
 31. janvāris. Vecrīgas klubā "Space Dog" rokgrupa Backflow rīko grupas pastāvēšanas divu gadu jubilejas ballīti ar koncertu .

Maijs 
 20. maijs. "Arēnā Rīga" koncertē amerikāņu ņūmetāla grupa Limp Bizkit.

Jūlijs 
 2. jūlijs. Rīgā, Sapņu Fabrikā uzstājas amerikāņu rokgrupa Faith No More. Šis ir grupas pirmais koncerts Latvijā.

Iznākušie albumi

Ārzemju izpildītāju koncerti Latvijā

Piezīmes un atsauces 

2009. gads Latvijā
2009. gads mūzikā
Kārlis Greiškalns

Kārlis Greiškalns (dzimis  Viesītē) ir Latvijas politiķis un pedagogs. Bijis Latvijas izglītības un Zinātnes ministrs (2000—2002), Valmieras rajona un pilsētas un Burtnieku novada vadītājs, kā arī 7. Saeimas deputāts.

Biogrāfija 
Dzimis 1942. gada 20. decembrī, Viesītē. 1961. gadā pabeidza Viesītes vidusskolu. Mācības turpināja Latvijas Valsts fiziskās kultūras institūtā. No 1999. līdz 2002. gadam studēja sociālās zinātnes Latvijas Lauksaimniecības universitātēs maģistratūrā.

No 1966. līdz 1971. gadam strādāja par skolotāju Cēsu rajona Vecpiebalgas vidusskolā. No 1972. līdz 1981. gadam bija sporta biedrības "Vārpa" Valmieras rajona padomes priekšsēdētājs. No 1982. līdz 1984. gadam bija Valmieras Viestura 3. vidusskolas direktors. No 1984. līdz 1994. gadam bija Valmieras rajona izpildkomitejas priekšsēdētāja vietnieks.

No 1994. līdz 1998. gadam bija Valmieras rajona padomes priekšsēdētājs. No 1997. līdz 1998. gadam bija Valmieras pilsētas domes priekšsēdētājs. No 1998. līdz 2000. gadam bija 7. Saeimas deputāts. No 2000. līdz 2002. — Latvijas izglītības un Zinātnes ministrs. No 2003. gada Vidzemes profesionālās izglītības centra izpilddirektors

Politiskās partijas 
Tautas partijā ieņēmis ģenerālsekretāra amatu, no TP saraksta iekļuvis Saeimā 7. Saeimas vēlēšanās, bet 8. Saeimas vēlēšanās izbalsots. 2005. gada pašvaldību vēlēšanās startējis no LPP, "Vidzemes apvienība" saraksta un ievēlēts par Valmieras pilsētas Domes deputātu. 9. Saeimas vēlēšanās netika ievēlēts no Latvijas Pirmās partijas un partijas "Latvijas Ceļš" vēlēšanu apvienības saraksta.

Nozīmīgākie ieņemamie amati 
2009. gada februārī Greiškalns ieņēma šādus amatus: padomes priekšsēdētājs Valsts akciju sabiedrībā "Latvijas Loto" , padomes loceklis Valsts akciju sabiedrībā "Latvijas dzelzceļš" , direktors Vidzemes profesionālās izglītības centrā. 

No 2012. gada oktobrim līdz nākamā gada janvārim ieņēmis Burtnieku novada domes priekšsēdētāja amatu.

Atsauces

Ārējās saites 
 Īsa biogrāfija

1942. gadā dzimušie
Viesītē dzimušie
Šlesera reformu partijas politiķi
Latvijas izglītības un zinātnes ministri
7. Saeimas deputāti
Valmieras pašvaldības vadītāji
Latvijas pedagogi
Latvijas Lauksaimniecības universitātes absolventi
Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmijas absolventi
Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Vitauts Staņa

Vitauts Staņa (dzimis  Bērzainē) ir latviešu politiķis, Latvijas Zemnieku savienības biedrs. Bijis 10. Saeimas deputāts, iepriekš darbojies pašvaldībās.

V. Staņa 1978. gadā beidzis Latvijas Lauksaimniecības akadēmiju automobiļu un autotransporta specialitātē. Pēc studiju beigām strādājis Valmieras Ugunsdzēšanas iekārtu rūpnīcā, bet pēc tam Ļeņina kolhozā par mehāniķi, tad par galveno inženieri. Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas kopš 1991. gada pievērsies uzņēmējdarbībai, bijis kokzāģētavas īpašnieks, bet kopš 1998. gada iesaistījies pašvaldības darbā.

Politiskā darbība 
No 1998. līdz 2009. gadam V. Staņa bija Bērzaines pagasta padomes priekšsēdētājs, bet no 2001. līdz 2009. gadam - Valmieras rajona padomes priekšsēdētājs. 2003. gadā iestājies Latvijas Zemnieku savienībā. Kopš 2007. gada V. Staņa ir LZS priekšsēdētāja vietnieks. 2006. gadā nesekmīgi kandidēja 9. Saeimas vēlēšanās no Zaļo un zemnieku savienības. 2009. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Valmieras novada domē (tagad Kocēnu novads) no ZZS saraksta un kļuva par domes priekšsēdētāju.

2010. gada oktobrī ievēlēts 10. Saeimā no Zaļo un Zemnieku savienības.

11. Saeimas vēlēšanās ar astoto numuru kandidēja no ZZS saraksta Vidzemes apgabalā, taču netika ievēlēts. No 2013. līdz 2017. gadam bijis Kocēnu novada domes deputāts.

V. Staņa joprojām dzīvo dzimtajā Bērzainē. Hobiji - kalnu slēpošana, ceļošana un fotografēšana. V. Staņa ir precējies, divu dēlu un meitas tēvs.

Atsauces 

1955. gadā dzimušie
Valmieras novadā dzimušie
10. Saeimas deputāti
Latvijas Lauksaimniecības universitātes absolventi
Sepaktakrau

Sepaktakrau (malajiešu: "spēriens"; taizemiešu: ตะกร้อ "takrau"; Laosiešu: ກະຕໍ້ "KA-tau"; filipīniešu: "sipa") jeb spēriena volejbols ir sporta spēle, kas ir radusies Dienvidaustrumāzijā un atgādina volejbolu. No volejbola tā atšķiras ar to, ka tajā tiek izmantota rotangpalmu mizas bumba un spēlētājiem ir atļauts skart bumbu tikai ar pēdām, ceļgaliem, krūškurvi vai galvu. Tas ir populārs sporta veids Taizemē, Kambodžā, Malaizijā, Laosā, Filipīnās un Indonēzijā. 

Taizemē spēli vienkārši sauc par takrau. Malaizijā to dažreiz sauc "sepak raga". Filipīnās šī spēle ir pazīstama kā "sipa", proti, "spēriens". Austrālijā lietotais nosaukums ir "footnis".

Komandu sporta veidi
Nikolajs Judeņičs

Nikolajs Judeņičs () ( — ) bija Krievijas impērijas armijas virsnieks. Krievijas pilsoņu karā karojis baltgvardu armijā.

Dzīvesgājums

Krievijas impērijas armijā 

Dzimis Maskavā. 1881. gadā pabeidza Aleksandrovskas kara skolu. 1887. gadā pabeidza Ģenerālštāba akadēmiju. Piedalījies Krievijas—Japānas karā (1904 — 1905), kur komandēja pulku. No Pirmā pasaules kara sākuma bija Kaukāza armijas štāba priekšnieks. No 1915. gada janvāra komandēja šo divīziju. Viņš karoja pret Osmaņu impērijas armiju.

Krievijas pilsoņu karš 

Pēc Februāra revolūcijas Krievijā (1917) kļuva par Kaukāza frontes komandieri, bet jau maijā viņš tika atcelts no šī amata un atvaļinājās. Atbalstīja Korņilova sacelšanos pret boļševikiem. 1918. gadā pārcēlās uz Somiju, kur 1919. gadā ar Karla Menerheima piekrišanu uzsāka veidot militārās vienības, lai cīnītos pret boļševikiem. Šai pašā gadā pārcēlās ar saviem spēkiem uz Igauniju. Ļoti aktīvi sadarbojās ar Antanti un jo īpaši ar Lielbritāniju. Aktīvi veica politisko darbību, lai izveidotu varas orgānus atbrīvotajām teritorijām. Vadīja Ziemeļrietumu armiju, kas sākotnēji palīdzēja igauņiem atbrīvot Igauniju, bet pēc tam veica aktīvu karadarbību jau Krievijas teritorijā, kur veica iebrukumu ar mērķi iegūt Petrogradu. Šīs viņa ieceres neizdevās un Petrogradas pievārtē viņš cieta smagu sakāvi, kur svarīga loma no pretinieku puses bija latviešu strēlniekiem.

Emigrācija 

1920. gada 22. janvārī izsludināja Ziemeļrietumu armijas demobilizāciju. 28. janvārī viņu arestēja Igaunijas varas iestādes, tomēr pēc tam viņu atbrīvoja pēc Antantes lūguma. Drīz pēc tam emigrēja uz Lielbritāniju, bet vēlāk pārcēlās uz Franciju, kur aktīvi iesaistījās krievu trimdas organizācijās un to darbībā. 1933. gadā mira netālu no Nicas. 1957. gadā pārapbedīts Nicas Krievu kapos.

Ārējās saites 

Jura ordeņa kavalieri
Krievijas pilsoņu kara dalībnieki
Krievijas virsnieki
Maskavā dzimušie
Nātru raibenis

Nātru raibenis jeb parastais nātru raibenis (Aglais urticae) ir raibeņu dzimtas (Nymphalidae) tauriņu suga. Tas sastopams Eirāzijas mērenajā joslā, sākot ar Eiropu izplatības areāla rietumos un cauri Tuvajiem Austrumiem, Centrālāzijai, Sibīrijai, Ķīnai, Mongolijai austrumu virzienā līdz Korejai un Japānai. Latvijā nātru raibenis ir visbiežāk sastopamais raibeņu dzimtas tauriņš. Nātru raibeņi sastopami praktiski jebkur, pilsētas dārzus un parkus ieskaitot, tomēr tas biežāk novērojams mežmalās, pļavās un citās lauku ainavās. Tos bieži var novērot barojamies ar dažādu ziedu nektāru.

Morfoloģija 

Nātru raibenis ir vidēji liels tauriņš, kura spārnu virspuses ir ļoti košas un krāsainas, bet ir apakšpuses kā visiem raibeņiem slēpjoši neuzkrītošas. Tā spārnu plētums ir 45—62 mm. Priekšspārni no virspuses ir oranžsarkani ar samērā platu, dekoratīvu dzeltenmelnu joslu uz priekšējās malas, mijoties melnam un dzeltenam laukumam, bet spārna galā dzeltenā laukuma vietā ir balts. Spārna centrā divi nelieli melni un viens liels dzeltenmelns lāsums. Aizmugurējiem spārniem pamatlaukums divkrāsains: melns ar platu oranžu ārējo malu, uz tā viens dzeltens lāsums. Gar visu četru spārnu ārējām malām nātru raibenim ir melna josla, uz kuras virknējas gaiši zili trīsstūrveida raibumi. Aizmugurējiem spārniem bazālā puse divkrāsaina — tumši brūna, gandrīz melna ar gaišu ārējo malu, priekšējo spārnu apakšpuses ir gaiši brūnas.

Ekoloģija 
Eiropā nātru raibenis sastopams atklātās ainavās un mežmalās. Tas ir viens no biežākiem viesiem pilsētas dārzos un parkos, kur tos vilina Sorbaria, Buddleia. Nātru raibenim sezonā attīstās viena paaudze, bet siltās vasarās var attīstīties arī divas paaudzes. Jaunie tauriņi parasti izlido jūnija beigās vai jūlija sākumā, bet otrā paaudze septembra sākumā. Nātru raibeņi lido līdz vēlam rudenim un, kad kļūst vēss, tie tumšās, vēsās vietās dodas pārziemot. Tās var būt neapkurinātas ēkas, pagrabi, malkas šķūņi, alas, koku dobumi un citas līdzīgas vietas. Pavasarī līdz ar pirmajām siltajām dienām tie kļūst aktīvi un ir vieni no pirmajiem tauriņiem, kas izlido. Parasti nātru raibeņus var sākt novērot no aprīļa sākuma vai vidus līdz maija beigām. Tad paaudzes nomainās. Kāpurus uz augiem var novērot no maija līdz augustam. To iekūņošanās sākas jūnija sākumā.

Kāpuri attīstās un barojas praktiski tikai uz lielās nātres (Urtica dioica) lapām. Kā alternatīvu augu varētu pieminēt parasto apini (Humulus lupulus).

Galerija

Atsauces

Ārējās saites 

 Redzēt: Nātru raibenis
 Dabas foto: Nātru raibenis
 Butterflies of Britain & Europe: Small Tortoiseshell

Nātru raibeņi
Rabona

Rabona ir sitiena vai piespēles izpildīšanas veids futbolā. To izpilda, kāju, ar kuru tiek izdarīts sitiens, sakrustojot aiz balsta kājas. Tas tiek uzskatīts par vienu no sarežģītākajiem tehniskajiem elementiem futbolā. Rabonas sitiens parasti tiek izpildīts situācijās, kad spēlētājs atrodas pozīcijā, no kuras ir neiespējami izdarīt sitienu pa vārtiem vai piespēli partnerim. Piemēram, spēlētājam, kurš izmanto tikai labo kāju, bet spēles laikā atrodas kreisajā laukuma pusē, ir divas iespējas kā, nepagriežoties un nesamazinot ātrumu, izdarīt centrējumu: sist ar labās kājas pēdas ārmalu vai izpildīt rabonas sitienu. Mūsdienās šo futbola elementu bieži izmanto Rikardu Kvarežma, Pablo Aimars, Džo Kouls, bet agrāk Djego Maradona.

Ārējās saites 
Rikardu Kvarežmas videopamācība kā izpildīt rabonas sitienu

Futbols
Futbola tehniskie elementi
1612. gads

1612. () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

Notikumi 
 26. jūnijs - Matiašs, Ungārijas un Bohēmijas karalis, Frankfurtē tika kronēts par Svētās Romas impērijas imperatoru.

Dzimuši 
 16. jūnijs - Murads IV, Osmaņu impērijas sultāns. (miris 1640.)

Miruši 
 20. janvāris — Rūdolfs II Hābsburgs, Svētās Romas impērijas imperators, Ungārijas karalis (dzimis 1552.)
 12. septembris — Vasilijs IV Šuiskis (Василий Шуйский), Krievijas cars (dzimis 1552.) 
 9. novembris — Henrijs Frederiks (Henry Frederick), Velsas princis (dzimis 1594.)
1603. gads

1603. () bija parastais gads, kas sākās trešdienā.

Notikumi 
 24. marts - Skotijas karalis Džeimss VI kļuva arī par Anglijas karali Džeimsu I.

Dzimuši

Miruši 
 24. marts - Elizabete I (Elizabeth I), Anglijas karaliene (dzimusi 1533.)
Basku Zeme

Basku Zeme (; ) ir viens no septiņpadsmit autonomajiem apgabaliem Spānijā. Basku Zeme ietilpst kultūrvēsturiskajā reģionā, ko plašāk pazīst kā Basku zemi. Lai gan Basku Zemes lielākā pilsēta ir Bilbao, tās galvaspilsēta ir Vitorija.

Ģeogrāfija 
Basku Zemes autonomais apgabals sastāv no šādām provincēm:

 Alava (;), ar galvaspilsētu Vitorijā (; );
 Biskaja (; ), ar galvaspilsētu Bilbao; 
 Gipuskoja (; ), ar galvaspilsētu Sansebatjanā (; ).

Demogrāfija 
Gandrīz puse no Basku Zemes 2 155 546 iedzīvotājiem dzīvo Bilbao aglomerācijā, ko veido sešas no desmit autonomijas lielākajām pilsētām (Bilbao, Barakaldo, Gečo, Portugalete, Santurci un Basauri).

Lielākās pilsētas 
 Bilbao (354,145)
 Vitorija (226,490)
 Sansevastjana (183,308)
 Barakalda (95,675)
 Gečo (83,000)
 Irjuna (59,557)
 Portugalete (51,066)
 Santurci (47,320)
 Basauri (45,045)
 Renteríja (38,397)

Valodas 
Visā Basku Zemes teritorijā oficiālās valodas statuss ir abām, spāņu un basku, valodām.

1984. gada tautas skaitīšanas rezultāti parādīja, ka no 2,1 miljona autonomijas iedzīvotāju basku valodu prot 21%, bet tikai 13% prot tajā lasīt un 10% prot rakstīt.

Politika

Valdība 
Basku Zemei ir savs parlaments (, ) un valdība (, ), kuri atrodas Vitorijā.

Teritoriālās pretenzijas 
Basku nacionālisti ir izvirzījuši prasības par Navarras, kas tiek uzskatīta par basku nācijas šūpuli, pievienošanu pārējām trijām Spānijas teritorijā esošajām basku provincēm, kuras kopā aizvietotu esošo Basku Zemes autonomo novadu. Šajā gadījumā Basku Zemes administrācijas sēdeklis tiktu pārcelts uz Pamplonu. Dedzīgākie basku seperātisti un to atbalstītāji uzstāj par neatkarīgas basku valsts, kas sastāvētu no Basku Zemes un Navarras Spānijā, kā arī no Ziemeļu basku zemes Francijā, izveidošanu.

Navarra un Franču basku zeme nav vienīgās teritorijas, kurām tiek izvirzītas basku nacionālistu prasības; ir vēl arī divi anklāvi jau esošajā Basku Zemes teritorijā −Trevīno (;  un Viljaverdes ieleja (; ), kuri pieder kaimiņu novadiem - Kastīlijai un Leonai ()un Kantabrijai ().

Skatīt arī 
 Ikurrina
 Basku zeme
 Basku valoda
 Baski

Atsauces

Ārējās saites 

 
Spānijas autonomās komūnas