joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sjui Li

Sjui Li ( ; dzimusi ) ir ķīniešu brīvā stila cīkstone, 2008. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvēja.

Biogrāfija 
Sjui Li dzimusi 1989. gadā. 2007. gadā viņa piedalījās pasaules čempionātā Baku. Tur pirmajā cīņā zaudēja Krievijas cīkstonei Nataļjai Goļcai un ieņēma tikai 28. vietu.

2008. gadā ieguva bronzas medaļu Āzijas čempionātā. 2008. gada olimpiskajās spēlēs Pekinā pusfinālā uzvarēja kolumbieti Žaklīnu Renteriju, bet finālā zaudēja japānietei Saori Jošidai un saņēma sudraba medaļu. 2009. gadā kļuva par pasaules kausa uzvarētāju. 2012. gadā piedalījās Āzijas čempionātā, taču ieņēma tikai 7. vietu.

Atsauces

Ārējās saites 

 Sjui Li uz pjedestāla Pekinas olimpiādē.

1989. gadā dzimušie
Aņhui dzimušie
Ķīnas cīkstoņi
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskie sudraba medaļnieki cīņas sportā
Hoseins Kanaāni Zādegāns

Mahmuds Hoseins Kanaāni Zādegāns (; dzimis ) ir Irānas futbolists, aizsargs, Irānas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Irānas Pro Līga kluba Persepolis sastāvā.

Atsauces

Ārējās saites 

1994. gadā dzimušie
Irānas izlases futbolisti
Irānas futbolisti
2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Maidera Unda

Maidera Unda Gonsalesa de Audikana (; dzimusi ) ir bijusī spāņu brīvā stila cīkstone, Olimpisko un Eiropas spēļu, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.

Biogrāfija 
Maidera Unda dzimusi 1977. gadā Vitorijā. No 2000. līdz 2010. gadam un 2012. gadā viņa kļuva par Spānijas čempioni. 2008. gadā Unda piedalījās olimpiskajās spēlēs Pekinā, kur ieņēma 5. vietu. 2009. gadā viņa ieguva bronzas medaļu pasaules čempionātā. Gadu vēlāk, 2010. gadā ieguva arī Eiropas čempionāta bronzas medaļu. 2012. gada olimpiskajās spēlēs Londonā pusfinālā zaudēja bulgāru cīkstonei Stankai Zlatevai, bet cīņā par bronzas medaļu pieveica baltkrievieti Vasiļisu Marzaļuku. Tajā pašā gadā viņa ieguva bronzas medaļu arī Eiropas čempionātā. 2013. gadā viņa izcīnīja sudraba medaļu Eiropas čempionātā un divus gadus vēlāk bronzas medaļu 1. Eiropas spēlēs Baku.

Atsauces

Ārējās saites 

1977. gadā dzimušie
Basku Zemē dzimušie
Spānijas cīkstoņi
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskie bronzas medaļnieki cīņas sportā
Latvijas Sociālo pedagogu federācija

Latvijas Sociālo pedagogu federācija ir 2010. gada 22. septembrī dibināta nevalstiskā organizācija, kuras juridiskais statuss ir biedrība. Federācija par savu mērķi ir izvirzījusi sociālpedagoģiskās domas un profesionālās darbības attīstības Latvijā veicināšanu, apvienojot sociālos pedagogus vienotā struktūrā. Federāciju kopš dibināšanas brīža vada tās padomes priekšsēdētājs Kristaps Keišs.

Atsauces 

Latvijas nevalstiskās organizācijas
Viesturs Roziņš

Viesturs Roziņš (dzimis 1990. gada 14. janvārī) ir latviešu režisors un drāmas terapeits.

Dzīvesgājums 
2013. gadā beidzis Latvijas Kultūras akadēmiju un ieguvis bakalaura grādu Teātra režijā. 2018. gadā beidzis Rīgas Stradiņa universitāti un ieguvis maģistra grādu veselības aprūpē un drāmas terapeita kvalifikāciju. Strādā VSIA Strenču psihoneiroloģiskā slimnīcā un klīnikā "Dzintari" par sertificētu drāmas terapeitu. Paralēli iestudē projektus dažādos Latvijas teātros. Veidojis izrādes Dailes teātrī, Dirty Deal teatro, Goda teātrī, Valmieras Drāmas teātrī, teātra klubā Austrumu robeža, Daugavpils teātrī, Latvijas Leļļu teātrī, Buranteatr Čehijas Republikā. Veidojis režiju Latvijas Literatūras gada balvas ceremonijai 2016. un 2017. gadā.

Nozīmīgākie iestudējumi 
 Dailes teātra izrāde "Sabojātie" — 2012./2013. gada sezonā nominēta Latvijas Teātru gada balvai "Spēlmaņu nakts" 1 kategorijā ("Gada debija skatuves mākslā" — Jolanta Znotiņa)
 Goda teātra izrāde "Dērbijas vergi" — 2014./2015. gada teātra sezonā nominēta Latvijas Teātru gada balvai "Spēlmaņu nakts" 2 kategorijās ("Gada aktrise otrā plāna lomā" — Anete Berķe un "Gada sasniegums oriģināldramaturģijā" — Ludmila Roziņa)
 Eduarda Smiļģa Teātra muzejā veidotā izrāde "Pērs Gints un sievietes" — 2014./2015. gada teātra sezonā nominēta Latvijas Teātru gada balvai "Spēlmaņu nakts" 1 kategorijā ("Gada kustību mākslinieks" — Kārlis Božs)
 Valmieras Drāmas teātra izrāde "80 dienās apkārt zemeslodei" — 2016./2017. gada sezonā nominēta Latvijas Teātru gada balvai "Spēlmaņu nakts" 4 kategorijās ("Gada izrāde bērniem vai pusaudžiem"; "Gada scenogrāfs" — Valters Kristbergs; "Gada video mākslinieks" — Gatis Priednieks Melnacis; "Gada kustību mākslinieks" — Kārlis Božs)
 Daugavpils teātra izrāde "Kliedzēji" — 2018./2019. gada sezonā nominēta Latvijas Teātru gada balvai "Spēlmaņu nakts" 4 kategorijās ("Gada mazās formas izrāde"; "Gada režisors"; "Gada debija vai jaunie skatuves mākslinieki" — Agris Krapivņickis un "Gada muzikālās partitūras autors" — Jēkabs Nīmanis), izrāde ieguvusi arī balvas — "Gada mazās formas izrāde" un "Gada muzikālās partitūras autors" (Jēkabs Nīmanis).
 Latvijas Leļļu teātra izrāde "Salātlapiņa" — 2018./2019. gada sezonā nominēta Latvijas Teātru gada balvai "Spēlmaņu nakts" 3 kategorijās ("Gada izrāde bērniem"; "Gada režisors"; "Gada muzikālās partitūras autors" — Perpetuum Ritmico)
 Dirty Deal teatro izrāde "Piramīda" — 2018./2019. gada sezonā nominēta Latvijas Teātru gada balvai "Spēlmaņu nakts" 2 kategorijās ("Gada izrāde pusaudžiem" un "Gada režisors")
 Daugavpils teātra izrāde "Dzīvnieku ferma" - 2020./2021. gada sezonā nominēta Latvijas Teātru gada balvai "Spēlmaņu nakts" kā Gada labākā izrāde

Atsauces 

1990. gadā dzimušie
Latviešu režisori
Latvijas Kultūras akadēmijas absolventi
Rīgas Stradiņa universitātes absolventi
Dzjina Žuisjue

Dzjina Žuisjue ( ; dzimusi ) ir ķīniešu brīvā stila cīkstone, 2012. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvēja, divkārtējā pasaules čempione.

Biogrāfija 
Dzjina Žuisjue piedalījās 2012. gada olimpisko spēļu brīvās cīņas sacensībās svara kategorijā līdz 63 kg. Ceturtdaļfinālā viņa uzvarēja polieti Moniku Mihaliku, pusfinālā — Krievijas cīkstoni Ļubovu Volosovu, bet finālā zaudēja japānietei Kaori Ičo.

Atsauces

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Šaaņsji dzimušie
Ķīnas cīkstoņi
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Pasaules čempiones brīvajā cīņā
Olimpiskie sudraba medaļnieki cīņas sportā
Suņa Janaņa

Suņa Janaņa ( ; dzimusi ) ir ķīniešu brīvā stila cīkstone, 2016. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas un 2020. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvēja.

Biogrāfija 
Ar cīņas sportu Suņa Janaņa nodarbojas kopš 2007. gada. Starptautiskos turnīros viņa debitēja  2010. gadā, uzvarot Āzijas Junioru čempionātā Ķīnā un Pasaules Junioru čempionātā Budapeštā (svara kategorijā līdz 51 kg). 2011. gada Āzijas čempionātā Taškentā, svara kategorijā līdz 48 kg, finālā uzvarēja mongoļu sportisti Cogtbazarinu Enhžargalu. Tā paša gada septembrī Pasaules čempionātā viņa sacentās kategorijā līdz 51 kg un ieņēma 8.vietu.

2012. gada Olimpiskajās spēlēs Suņa Janaņa nekonkurēja, jo zaudēja kvalifikācijas sacensībās. Tā paša gada septembrī Pasaules čempionātā Kanādā viņa sasniedza finālu, bet tajā zaudēja Kanādas cīkstonei Džesikai Makdonaldai. 2013. gadā pasaules čempionātā svara kategorijā līdz 51 kg, viņa finālā uzvarēja mongoļu cīkstoni Erdenečimegijnu Sumjaa un saņēma zelta medaļu. 2014. gadā Āzijas spēlēs Inčhonā, Suņa startēja svara kategorijā līdz 48 kg, finālā zaudēja Eri Tosakai un saņēma sudraba medaļu. 2016. gadā Āzijas čempionāta fināla viņa uzvarēja Kazahstānas sportisti Irinu Borisovu. 2016.gada olimpiskajās spēlēs cīņā par bronzu viņa uzvarēja Kazahstānas pārstāvi Žuldizu Ešimovu.

2018. gadā Suņa Janaņa ieguva bronzas medaļu Pasaules čempionātā Budapeštā. 2019. gadā zelta medaļu Āzijas čempionātā Siaņā.

2021. gada augustā olimpiskajās spēlēs Tokijā Suņa Janaņa iekļuva finālā, kur zaudēja japānietei Jui Susaki un ieguva sudraba medaļu.

Atsauces

Ārējās saites 

1992. gadā dzimušie
Liaoninā dzimušie
Ķīnas cīkstoņi
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Pasaules čempiones brīvajā cīņā
Olimpiskie bronzas medaļnieki cīņas sportā
Olimpiskie sudraba medaļnieki cīņas sportā
Rips Torns

Elmors Ruals "Rips" Torns jaunākais (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris, balss aktieris un komiķis.

Torns tika izvirzīts Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā" par Marša Tērnera lomu filmā Cross Creek (1984). Par producenta Ārtija lomu šovā The Larry Sanders Show viņš sešas reizes nominēts Emmy balvai, ko saņēmis 1996. gadā. Tāpat viņš ir ieguvis Amerikas komēdijas balvu par smieklīgāko otrā plāna lomu šajā šovā, un divas CableACE balvas par dalību šovā. 1997. gadā Torns tika nominēts Satelīta balvai par šefa Zeda lomu filmā "Vīri melnā" (1997).

Atsauces

Ārējās saites 

1931. gadā dzimušie
2019. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
ASV televīzijas aktieri
ASV teātra aktieri
Emmy balvas ieguvēji
Teksasā dzimušie
Sotka (zīmols)

Sotka ir mēbeļu veikalu zīmols, kas pieder Somijas uzņēmumam Indoor Group.

Vēsture 
1930. gadu beigās mēbeļu cenas Somijā bija pieaugušas līdz augstam līmenim, un lielu daļu mēbeļu izgatavoja mazie galdnieki. Uz pārtikas rūpniecību orientētais kooperatīvs Osuustukkukauppa (OTK) nolēma apgūt pilnīgi jaunu jomu: kokapstrādi. 1941. gadā sākās darbi pie modernas lielas rūpnīcas plānošanas. Sākotnējā posmā tika konstatēts, ka mēbeļu ražotnei ir vajadzīga augstas kvalitātes kokzāģētava.
1941. gada 17. aprīlī ar Hemēnlinnas pilsētu tika parakstīts pirkšanas līgums par 26,5 hektāru zemes platību pie Vanajavesi ezera. Pilsēta apņēmās līdz rūpnīcas robežai izbūvēt sliežu ceļu, kā arī elektrostaciju un elektrolīniju uz to. Būvdarbi sākās 1941. gada jūnijā. Nākamajā gadā tika dibināts OTK meitas uzņēmums OTK Puu Oy ( "koks").
1942. gada septembrī sāka darbu divi no rūpnīcas trīs korpusiem.
Pēc kara turpinājās celtniecības darbi. 1947. gadā pakāpeniski tika sākta zāģēšana jaunajā rūpnīcā, un divus gadus vēlāk arī mēbeļu rūpnīca sāka darbību.

1956. gadā tika reģistrēta Sotka preču zīme. Ap to laiku uzņēmums sāka pārdot arī jumta segumu un dakstiņus, kā arī durvis, logus, virtuves mēbeles un mēbeles.
1958. gadā no bankrotējušā uzņēmuma Salpausselän Huonekalutehdas Oy tika iegādāta ražotne Lahti un tā bizness.
1964. gadā OTK Puu Oy tika pārdēvēts par Sotka Oy. Jaunā nosaukuma pamatā bija fakts, ka tajā ir burti OTK.

1983. gadā OTK apvienojās ar kooperatīvu E-osuuskunta Eka. Sotka Oy pārdeva kokzāģēšanas biznesu uzņēmumam Grahn, bet Hemēnlinnas kokzāģētava bankrotēja 1985. gadā.
1992. gadā Sotka mēbeļu rūpnīca pārtrauca darbību.
1993. gadā Sotka vadība izpirka uzņēmuma kapitāldaļas no Eka, un pārdēvēja to par Sotka Finland Oy.
1990. gadu beigās Sotka bija trešais lielākais mēbeļu tirgotājs Somijā.

1999. gada februārī Sotka Finland Oy kapitāldaļas nopirka privātā kapitāla fonds, ko pārvaldīja Sponsor Capital Oy. Aprīlī šie investori iegādājās arī Asko mēbeļu biznesu, ko apvienoja ar Sotka uzņēmumā Asko Huonekalu Oy (kopš 2000. gada maijā Indoor Group Oy).
Vēlāk Sotka tika integrēts Indoor Group un kā uzņēmums tas pārstāja eksistēt.

2005. gadā Indoor Group tika pārdots Kesko.
2017. gada jūnijā Indoor Group tika pārdots investoru grupai, to skaitā Sievi Capital un trīs Sotka frančīzes veikalu īpašnieks pensiju fonds Etera.

2020. gada janvārī Latvijā tika atklāts mēbeļu interneta veikals sotkamebeles.lv.

Atsauces

Ārējās saites 
 Sotka vietne
 Sotka interneta veikals Latvijā
 Sotka Oy vēsture

Indoor Group
Daniels Ontužāns

Daniels Ontužāns (dzimis ) ir latviešu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Pašlaik (2022) Ontužāns pārstāv Vācijas 3. līgas komandu SC Freiburg II un Latvijas futbola izlasi.

Karjera 
Ontužāns savu jauniešu karjeru sāka JFC Skonto. Vēlāk viņš pievienojās FC Augsburg akadēmijai, bet 2010. gadā pievienojās Minhenes "Bayern" akadēmijai. 2018. gada maijā Ontužāns parakstīja trīs gadu līgumu ar Minhenes "Bayern". 2019. gadā viņš pievienojās Bayern rezerves komandai, kas spēlē Vācijas trešajā līgā.  Ontužāns debitēja Bayern sastāvā Vācijas kausa spēlē pret pēc spēka piektās līgas komandu 1. FC Düren.

Ontužāns iepriekš ir trenējies ar Vācijas U-15 un U-16 jauniešu komandām. 2019. gada maijā Ontužāns pirmo reizi saņēma izsaukumu uz Latvijas futbola izlasi. Savu debiju viņš piedzīvoja  pret Slovēniju.

Ontužāns ir dzimis Vangažos. Astoņu gadu vecumā viņš ar vecākiem pārcēlās uz Augsburgu.

Atsauces

Ārējās saites 

2000. gadā dzimušie
Ropažu novadā dzimušie
Latvijas futbolisti
Latvijas izlases futbolisti
Minhenes "Bayern" spēlētāji
Jans Justiniāns Ņemirovičs-Ščits

Jans Justiniāns Ņemirovičs-Ščits (; dzimis , miris ) bija Žečpospoļitas valsts darbinieks, Inflantijas kastelāns no 1754. līdz 1760. gadam. Juscijanavas īpašnieks (mūsdienās ciems Daugavas labajā krastā Baltkrievijas Vjerhņadzvinskas rajonā), kur uzcēla baznīcu. Dibinājis arī dominikāņu klosteri Valincos (mūsdienās agropilsētiņa Vjerhņadzvinskas rajonā). Meita no pirmās laulības Dorota 1755. gadā apprecējās ar Pušas īpašnieku Janu Šadurski.

Avoti 
A. Haratym, Justynian Szczytt Niemirowicz [w:] Polski Słownik Biograficzny. T. 47. Warszawa-Kraków: Polska Akademia Nauk i Polska Akademia Umiejętności — Instytut Historii PAN im. Tadeusza Manteuffla, 2011, s. 565—567
T. Żychliński, Złota Księga Szlachty Polskiej, Rocznik IV, Poznań 1882, s. 366

1705. gadā dzimušie
1767. gadā mirušie
Inflantijas kastelāni
Silkeborg IF

Silkeborg IF  ir profesionāls Dānijas futbola klubs no Silkeborgas. Klubs ir dibināts 1917. gadā, spēlē Dānijas otrajā spēcīgākajā līgā — 1. divīzijā. Mājas spēles komanda aizvada JYSK Park stadionā, kura ietilpība ir 10 000 vietu, tai skaitā 6000 sēdvietas.  Kluba futbolisti 1993.—1994. gada sezonā ir izcīnījuši Dānijas čempiontitulu, 2001. gadā ir kļuvuši par Dānijas kausa ieguvējiem. 1996. gadā klubs ir uzvarējis UEFA Intertoto kausā.

Sasniegumi 
 Dānijas čempionāts (kopš 1991. gada — Superlīga)
 Čempioni (1): 1993–94
 Vicečempioni (1): 1997–98
 Dānijas kauss
 Kausa ieguvēji (1): 2000–01
 Finālisti (1): 2017–18
 Dānijas superkauss
 Finālisti (2): 1994, 2001
 Dānijas 1. divīzija
 Uzvarētāji (3): 2003–04, 2013–14, 2018–19
 UEFA Intertoto kauss
 Uzvarētāji (1): 1996

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 
 Kluba profils UEFA vietnē 
 Kluba profils soccerway.com 
 Transfermarkt kluba profils 

Dānijas futbola klubi
MFK Karviná

MFK Karviná  ir Čehijas futbola klubs no Karvinas. Klubs ir dibināts 2003. gadā, apvienojoties klubiem FC Karviná un Jäkl Karviná. Spēlē Čehijas futbola augstākajā līmenī — 1. līgā. Mājas spēles komanda aizvada Karvinas pilsētas stadionā, kura ietilpība ir 4833 vietas.

Sasniegumi 
 Čehijas 2. līga (FNL)
 Uzvarētāji (1): 2015–16

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 
 Kluba profils UEFA vietnē 
 Kluba profils soccerway.com 

Čehijas futbola klubi
Eiropas Olimpiskās komitejas

Eiropas Olimpiskās komitejas() ir Romā bāzēta starptautiska olimpiska organizācija, kas apvieno 50 Eiropas valstu nacionālās olimpiskās komitejas..

Citu uzdevumu vidū EOC organizē trīs galvenos kompleksos sporta pasākumus — Eiropas Jaunatnes Olimpisko festivālu, Eiropas mazo valstu spēles un Eiropas spēles.

Dalībvalstis

Bijušās dalībvalstis

Sacensības 
 Eiropas spēles
 Eiropas Jaunatnes Olimpiskais festivāls
 Eiropas mazo valstu spēles

Skatīt arī 
 Eiropas Paralimpiskā komiteja

Atsauces un piezīmes

Ārējās saites 
 Oficialā EOC mājaslapa

Olimpiskās organizācijas
Sports Eiropā
Eiropas spēles
Dzelzceļa stacijas Latvijā

Šajā sarakstā ir uzskaitītas esošās Latvijas dzelzceļa stacijas, pieturas punkti, ceļa posteņi, blokposteņi un izmaiņas punkti. Uzskaitītas stacijas, kas ir atrodamas 2021. gada valsts akciju sabiedrības "Latvijas dzelzceļš" publiskās lietošanas dzelzceļa infrastruktūras tīkla pārskatā. Tajā ir uzskaitīta 141 stacija, 128 pieturas punkti (no kuriem 62 ir norādīti kā iekonservēti), 2 blokposteņi, 16 ceļa posteņi un 4 izmaiņas punkti. Vairākos gadījumos stacija ir norādīta ar tai piederošajiem parkiem (piemēram, Torņakalns ir norādīts kā Rīgas Pasažieru stacijai piederošs parks).

Alfabētisks staciju uzskaitījums

0—9

A, Ā

B

C, Č

D

E

G

I

J

K, Ķ

L, Ļ

M

N

O

P

R

S, Š

T

U

V

Z

Piezīmes 
1. Pasažieru satiksme tiek uzskatīta par neregulāru, ja stacijā vilcieni pietur retāk kā reizi nedēļā.

Skatīt arī 
 Latvijas dzelzceļi

Atsauces

Ārējās saites 
 Valsts akciju sabiedrības “Latvijas dzelzceļš” publiskās lietošanas dzelzceļa infrastruktūras tīkla pārskats 2021 
 3.1.B pielikums. LDZ infrastruktūras tehniskā attīstība
 3.3.1.3.A pielikums. Dzelzceļa staciju saraksts
 3.3.1.3.B pielikums. Dzelzceļa izmaiņas punktu (tai skaitā dzelzceļa blokposteņu un ceļa posteņu) saraksts
 3.3.1.3.C pielikums. Dzelzceļa pieturas punktu saraksts
 Pasažieru vilcienu maršrutu shēma
 Latvijas dzelzceļa staciju fotogrāfijas 

Dzelzceļš Latvijā
Jans Koss

Jans Koss (; dzimis , miris ) bija Žečpospoļitas valsts darbinieks, Inflantijas kastelāns no 1664. līdz 1688. gadam. 

No 1661. līdz 1664. gadam - Helmno horunžijs, bet no 1688. līdz 1702. gadam - Helmno vaivads. Bija precējies ar Mariannu Volfu fon Līdenhauzeni. Ģimenē bija 4 bērni - Marianna, Konstance, Jans (Smoļenskas vaivads) un Juzefs (Inflantijas vaivads).

Ārējās saites 
M.J. Minakowski, Genealogia potomków Sejmu Wielkiego

1630. gadā dzimušie
1702. gadā mirušie
Inflantijas kastelāni
Kosakovski

Kosakovski arī Kosakovski-Korvini (, , , ) ir poļu šļahtiču dzimta, kura zināma no 15. gadsimta. 17. un 18. gadsimtā septiņi dzimtas locekļi bija Žečpospolitas kastelāni, tostarp Antonijs Kosakovskis bija pēdējais Inflantijas kastelāns. Viens no pazīstamākajiem dzimtas pārstāvjiem - Juzefs Kazimirs Kosakovskis bija Inflantijas bīskaps.

Dzimta sadalījusies daudzos atzaros. Tā tika iekļauta Polijas Karalistes, kā arī Kalugas, Kauņas, Kijevas, Podolijas, Viļņas guberņu augstdzimušo sarakstos.

Pazīstami Kosakovski 

Antonijs Kosakovskis (Antoni Kossakowski, 1735 – 1798) – Inflantijas kastelāns
Juzefs Kazimirs Kosakovskis (Józef Kazimierz Kossakowski,  1738 — 1794) – Inflantijas bīskaps
Jans Nepomucens Kosakovskis (Jan Nepomucen Kossakowski, 1755 — 1808) – Inflantijas bīskaps

Bibliogrāfija 
 Stanisław Kazimierz Kossakowski: Monografie historyczno-genealogiczne. T. 1–3. Warszawa, 1859-1860, 1872.

Latvijas vēsture
Latvijas cilvēki
Latgales dižciltīgo dzimtas
Antonijs Kosakovskis

Antonijs Kosakovskis (; dzimis , miris ) bija Žečpospoļitas valsts darbinieks, Inflantijas kastelāns no 1789. līdz 1795. gadam, Lielā Seima deputāts.

Dzimis Žemaitijas stolnika Dominika Kosakovska ģimenē. Antonija brāļi bija Inflantijas bīskaps Juzefs Kazimirs Kosakovskis un Lietuvas lielhetmanis Šimons Kosakovskis. Antonija Kosakovska dēls Jans Nepomucens Kosakovskis bija pēdējais Inflantijas bīskaps, bet Juzefs Antonijs Kosakovskis kļuva par Napoleona adjutantu.

Kā ietekmīgas Lietuvas lielkņazistes dzimtas pārstāvis ieņēma vairākus amatus valsts pārvaldē, līdz 1789. gadā tika iecelts par Inflantijas kastelānu. Pirms tam, 1788. gadā, no Kauņas apriņķa tika ievēlēts Lielajā jeb Četrgadu Seimā. 1792. gadā Antonijs Kosakovskis iekļāvās prokrieviskās Targovices konfederācijas sastāvā. Koscjuško sacelšanās laikā 1794. gadā nemiernieki Romualda Gedroica vadībā arestēja Antoniju Kosakovski, tomēr, personiski iejaucoties Koscjuško, viņs tika atbrīvots. Antonija Kosakovska brāļus Juzefu Antoniju un Šimonu nemiernieki sodīja ar nāvi.

Literatūra 
Krakowski Bernard. Kossakowski Antoni. // Polski Słownik Biograficzny. Tom XIV. Wrocław – W-wa – Kraków, 1968–1969. С. 263

Atsauces

Skat. arī 
Kosakovski

1735. gadā dzimušie
1798. gadā mirušie
Inflantijas kastelāni
Kosakovski
Kaļiņingradas apgabalā dzimušie
Indoor Group

Indoor Group Oy ir Somijas uzņēmums, kas darbojas mēbeļu mazumtirdzniecībā. Uzņēmums ir dibināts 1999. gadā. Tā galvenais birojs atrodas Vantā.

Uzņēmums pārvalda mēbeļu veikalu tīklu Asko un Sotka (tai skaitā franšīzes) veikalus un internetveikalus Somijā un Igaunijā. Tam ir arī meitas uzņēmums Insofa, kas Lahti ražo mīkstās mēbeles.

Indoor Group lielākie kapitāldaļu turētāji (2019. gads) ir investīciju uzņēmums Sievi Capital Oyj (57,96 %) un Ilmarinen pensiju fonds (18,74 %).

Vēsture 
Indoor nosaukuma priekštecis bija 1970. gadu vidū dibinātais uzņēmums Oy Indoor Design Ab, kam Helsinkos bija interjera priekšmetu veikals. Uzņēmums arī ražoja mēbeles, kuru dizainu veidoja Zviedrijas dizaineri.
1982. gadā Asko kļuva par Indoor Design kapitāldaļu turētāju, kas izveidoja nelielu veikalu tīklu līdzās dažām Asko mēbeļu zālēm.

1999. gada februārī privātā kapitāla fonds, ko pārvaldīja Sponsor Capital Oy, nopirka mēbeļu tirgotāju Sotka Finland Oy.
12. aprīlī šie investori dibināja uzņēmumu Asko Huonekalu Oy, kas no Asko iegādājās mēbeļu biznesu.
2000. gada 11. maijā Asko Huonekalu Oy tika pārdēvēts par Indoor Group Oy.

2005. gadā Indoor Group tika pārdots Kesko meitas uzņēmumam KesWell Oy.
2017. gada jūnijā Indoor Group tika pārdots investoru grupai, to skaitā Sievi Capital un trīs Sotka franšīzes veikalu īpašnieks pensiju fonds Etera (2018. gadā Etera tika pievienots Ilmarinen).

2020. gada janvārī Latvijā tika atklāti mēbeļu un interjera interneta veikali askomebeles.lv un sotkamebeles.lv=.

Skatīt arī 
 Asko
 Sotka

Atsauces

Ārējās saites 
 Indoor Group
Ignacijs Adams Levickis

Ignacijs Adams Levickis (; miris ) bija 18. gadsimta Žečpospoļitas valsts darbinieks, Inflantijas kastelāns no 1769. līdz 1778. gadam.

Dzimis Antoņinas Levickas (dzimusi Paškovska) un Kazimira Levicka ģimenē. Birčas pilsētas (mūsdienās ciems Pšemislas apriņķī) īpašnieks. 

Pirms iecelšanas par Inflantijas kastelānu ieņēma valsts darbinieka amatus Ļvovā un Pšemislā. Karaļa Augusta III valdīšanas beigās apmetās Sanokā, kur miris un apglabāts vietējā franciskāņu baznīcā. Ignacija Adama Levicka pēcteču starpā ir poļu dzejnieks Janušs Šubers (Janusz Szuber).

1788. gadā mirušie
Inflantijas kastelāni
Pjotrs Ježijs Pšebendovskis

Pjotrs Ježijs Pšebendovskis (; dzimis ap , miris ) bija Žečpospoļitas valsts darbinieks, Inflantijas kastelāns no 1710. līdz 1712. gadam, Inflantijas vaivads no 1713. līdz 1722. gadam, Viņa Karaliskā Spēka pulkvedis (pułkownik Jego Królewskiej Mości).

Mācījies jezuītu kolēģijā Stare Škotos (mūsdienās Gdaņskas rajons). Politikā iesaistījās pēc karaļa Jana III Sobeska nāves 1696. gadā. 1702. gadā uzturējās Parīzē, vēlāk Berlīnē un Lemborkā. Polijā ieradās līdz ar Augusta III kļūšanu par karali. Pēc Inflantijas vaivada karjeras kļuva par Malborkas vaivadu un darbojās amatā no 1722. līdz 1755. gadam. 1733. gadā balsoja par Staņislava Leščiņska kandidatūru.

Ārējās saites 
Pjotrs Ježijs Pšebendovskis portālā i-PSB 

1674. gadā dzimušie
1755. gadā mirušie
Inflantijas kastelāni
Inflantijas vaivadi
Jans Mihals Strutiņskis

Jans Mihals Strutiņskis (; miris ) bija Žečpospoļitas valsts darbinieks, Inflantijas kastelāns no 1737. līdz 1744. gadam, Ukmerģes stārasts no 1713. līdz 1732. gadam.

Dzimis Ukmerģes česņika Nikolaja Strutiņska ģimenē. Vairākkārt pārstāvējis Inflantiju seimos. 1720. gadā Žečpospolitas pārstāvis Osmāņu impērijā. Iespējams, caur laulībām ieguva savā īpašumā Skaistkalni.

Ārējās saites 
Jans Mihals Strutiņskis portālā i-PSB

Atsauces 

1745. gadā mirušie
Inflantijas kastelāni
Nikolajs Svinarskis

Nikolajs Svinarskis (; dzimis  , miris ) bija Žečpospoļitas valsts darbinieks, Inflantijas kastelāns no 1734. līdz 1737. gadam.

No 1756. līdz 1773. gadam - Kališas podčašijs. 1764. gadā Seima deputāts no Poznaņas vojevodistes, balsoja par Staņislava Poņatovska kandidatūru.

Ārējās saites 
sejm-wielki.pl

Atsauces 

1711. gadā mirušie
1773. gadā mirušie
Inflantijas kastelāni
Depo (veikalu tīkls)

SIA Depo DIY ir Latvijā reģistrēts uzņēmums, kas pārvalda būvmateriālu, dārza un mājsaimniecības preču veikalu tīklu DEPO  Latvijā, Lietuvā un Igaunijā. Uzņēmums ir dibināts 2004. gadā. Tā galvenais birojs ir Stopiņu novada Dreiliņos.

Latvijā ir 9 DEPO veikali, Lietuvā ir 5 veikali, un Igaunijā ir viens veikals.
Tallinā pirmais DEPO veikals Igaunijā tika atklāts 2020. gada 14. oktobrī.

Uzņēmuma vienīgais īpašnieks ir SIA "DMT Pluss", kā patiesais labuma guvējs ir Andris Kozlovskis. SIA Depo DIY pamatkapitāls ir  eiro.

Atsauces

Ārējās saites 
 

Veikalu tīkli Latvijā
Ārons Van-Bisaks

Ārons Van-Bisaks (, dzimis ) ir Anglijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Van-Bisaks pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Manchester United FC

Sasniegumi 
Individuālie sasniegumi

 Crystal Palace gada labākais spēlētājs: 2018–19

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Anglijas futbolisti
Crystal Palace F.C. spēlētāji
Manchester United F.C. spēlētāji
Nepabeigti raksti par Anglijas futbolistiem
Latvijas Sporta federāciju padome

Latvijas Sporta federāciju padome (LSFP) ir nevalstiskā organizācija, kas apvieno Latvijā esošās valsts atzīto sporta veidu federācijas (2019. gada vasarā to bija 93) un pārstāv to kopīgās intereses.

Sastāvs 

LSFP biedri var būt Latvijas Uzņēmumu reģistrā un/vai Biedrību un nodibinājumu reģistrā reģistrētās sporta federācijas, katru sporta veidu vai darbības formu var pārstāvēt tikai viena federācija. Vismaz reizi gadā sasaucamajai LSFP biedru kopsapulcei ir lēmējtiesības visos organizācijas darbības jautājumos, tā ievēl valdi, tās priekšsēdētāju un revīzijas komisiju. Valdei ir izpildvara, tā sastāv no priekšsēdētāja, diviem tā vietniekiem un astoņiem locekļiem. LSFP valdes priekšsēdētājs vienlaikus ir arī LSFP prezidents un viņa vietnieki – LSFP viceprezidenti. 2019. gada vasarā priekšsēdētājs bija Einārs Fogelis.

Darbība 

LSFP sporta popularizēšanai organizē publiskus masu sporta pasākumus ar daudzu sporta veidu vienlaicīgu dalību, kā BeActive Pludmales spēles. Padome izstrādā iesniedz priekšlikumus par sporta attīstības stratēģiju Izglītības ministrijai. LSFP ar valsts budžeta līdzfinansējumu izdod sporta metodisko grāmatu sēriju un konkursa kārtībā sniedz stipendijas sportistiem. LSFP ir arī viena no organizatorēm Latvijas Gada balvai sportā. Padome 2018.—2019. gados strādā pie jaunas treneru sertifikācijas sistēmas ieviešanas, lai paaugstinātu to līmeni.

Valdes locekļu statuss 

2017. gadā VID secināja, ka nevalstiskās organizācijas LSFP valdes locekļi ir pielīdzināmi valsts amatpersonām, kas izsauca nepatiku LSFP. Tā rezultātā LSFP nācās pārvēlēt valdē citus locekļus, kas bija savienojami ar šādu statusu. Padomes vadītājs E. Fogelis to nosauca par bezprecedenta valsts iejaukšanos nevalstiskās organizācijas darbībā.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 
 
 
 Sporta nozares struktūra 
 Sporta likums. 10. pants apraksta LSFP funkcijas

Latvijas sporta organizācijas
Latvijas nevalstiskās organizācijas
Mārtiņš Sesks vecākais

Mārtiņš Sesks vecākais (dzimis , miris ) bija latviešu autosportists, rallija "Kurzeme" aizsācējs un PSRS Rallija čempions. Pēc karjeras beigām nodarbojies ar uzņēmējdarbību piensaimniecības jomā.

Biogrāfija 
Mārtiņš Sesks dzimis  Cēsīs. Mācījies Siguldas 1. vidusskolā, beidzis Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Pārtikas rūpniecības tehnoloģijas fakultāti. Viņa dēls Uldis Sesks arī bijis autorallija braucējs, vēlāk politiķis (Liepājas domes priekšsēdētājs), arī mazdēls Mārtiņš ir autorallija pilots.

1958. gadā ieņēma direktora amatu Valtaiķu pienotavā, bet jau 1960. gadā kļuva par Liepājas piena kombināta direktora vietnieku un galveno inženieri. 1965. gadā Mārtiņš Sesks dibināja Liepājas Piena kombināta autosporta sekciju, kas viņa vadībā organizēja pirmās rallija "Kurzeme" sacensības. Vairākas reizes organizējis Latvijas un PSRS rallija čempionātus. No 1986. gada viņš bija Liepājas Agroapvienības priekšsēdētāja pirmais vietnieks. 1990. gadā organizēja Latvijas Piensaimnieku centrālās savienības atjaunošanu un ievēlēts tajā par priekšsēdētāju. No 1995. līdz 1996. gadam strādāja par A/S "Kurzemes piens" komercdirektoru, kā arī darbojies kā SIA "Rīgas piensaimnieks" padomnieks. 2000. gadā organizēja žurnāla "Latvijas lopkopis un piensaimnieks" izdošanu, nodibināja veterānu klubu "Vecais piensaimnieks" un apkopojis piensaimniecības vēstures materiālus un piedalījies pienrūpniecības muzeja pārprojektēšanā.

Miris .

Atsauces 

1936. gadā dzimušie
Cēsīs dzimušie
2019. gadā mirušie
Latvijas autosportisti
Latvijas Lauksaimniecības universitātes absolventi
Latvijas uzņēmēji
Spektr-RG

Spektr-RG (Спектр-РГ, Спектр-Рентген-Гамма) ir Krievijas un Vācijas orbitālā observatorija, kas paredzēta astrofiziskiem pētījumiem rentgenstaru enerģiju diapazonā (0,3 — 30 keV). Tā tika palaista  un ir izvietota Halo orbītā ap Zemes — Saules Lagranža punktu L2.

Projektu kopīgi realizē Krievijas Zinātņu akadēmijas Komisko pētījumu institūts (IKI RAN) un Vācijas aerokosmisko lidojumu centrs (DLR)

Spektr-RG tika būvēts uz NPO Lavočkina platformas Navigator bāzes.

Kosmiskā aparāta primārais instruments ir eROSITA, ko izgatavoja Maksa Planka ārpuszemes fizikas institūts. Tas darbojas 0,3 — 10 keV enerģiju diapazonā. eROSITA veidots, par pamatu ņemot ABRIXAS, ko orbītā palaida 1999. gadā, bet pēc dažām dienām tas sabojājās akumulatoru kļūmes dēļ.

Otrs zinātniskais instruments ir ART-XC, ko izgatavoja Komisko pētījumu institūts un Viskrievijas zinātniski pētnieciskais eksperimentālās fizikas institūts. Tas darbojas 6 — 30 keV diapazonā. ART-XC ir 7 rentgena slīdošā tipa spoguļu moduļi, ko izgatavoja Māršala kosmiko lidojumu centrs.

Spektr-RG tika palaists  12:30:57 UTC no Baikonuras kosmodroma ar nesējraķeti Proton-M / Blok DM-03.

2019. gada 21. oktobrī observatorija sasniedza Halo orbītu ap Zemes — Saules Lagranža punktu L2, 1,5 miljonu kilometru attālumā no Zemes.
8. decembrī tika sākta visas debess skenēšana.

2020. gada 15. decembrī Spektr-RG bija pabeidzis otro visas debess apskatu.

Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā 2022. gada 26. februārī Vācijas puse paziņoja, ka observatorijā Spektr-RG atslēgs savu teleskopu eROSITA. Aparatūra tika pārslēgta gaidošajā režīmā. 3. jūnijā Roskosmos nolēma patvaļīgi aktivizēt eROSITA teleskopu bez Vācijas speciālistu dalības.

Atssauces

Skatīt arī 
 ROSAT
 Chandra

Ārējās saites 
 Спектр-Рентген-Гамма Projekta Krievijas vietne] 
 eROSITA Maksa Planka ārpuszemes fizikas institūtā 
 Spektr-RG (SXG) Gunter Dirk Krebs

Orbitālās observatorijas
Krievijas kosmiskie aparāti
Urdava

Urdava (arī Lačupīte, Lācīte, Lāčupīte, Ločupīte, Padēle)  ir Kujas labā krasta pieteka Madonas novadā.

Iztece - no Nesaules ezera. Līkumojot tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Kusā pie Kočkarēm. Upi šķērso valsts autoceļi  V840 (Liede – Cesvaine) un V854 (Liezēre – Silakurmji – Graši). Tās krastos atrodas Kārzdaba. Pie upes Voļģu velnakmens.

Atsauces 

Daugavas baseina upes
Madonas novada upes
Cesvaines novada upes
Madonas novada upes
Aronas pagasts
Bulandu pilskalns

Bulandu pilskalns, agrāk arī Liepkalns ir pilskalns Vidzemē, kas atrodas Aizkraukles novadā, Iršu pagastā. Pilskalns atrodas ap 1 km uz ZA no Iršu ciema centra Iršupītes kreisajā krastā starp Aizupju un Akmeņsalu mājām.

Pilskalna apraksts 
Pilskalns ierīkots savrupā, nelielā uzkalnā, kas apaudzis ar kokiem un krūmiem. Kalna D un DA pusē Iršupīte uzpludināta, izveidojot ūdenskrātuvi, kas daļēji izskalojusi pilskalna nogāzi. Pārējās pilskalna nogāzes ir 6 — 9 m augstas. Pilskalnam ir izlīdzināts, par 2 m uz A krītošs plakums (izmēri 40x22 m), kurā konstatēts kultūrslānis. Pilskalns senatnē postīts ar kartupeļu bedrēm un kara laika ierakumiem. Padomju okupācijas laikā pilskalnā uzbūvēta neliela estrāde, kuras pamatu akmeņi joprojām redzami pilskalnā.

Pilskalnu pirmais 1892. gadā reģistrējis Augusts Bīlenšteins, kurš arī izteicis hipotēzi, ka 1211. un 1255. gada Jersikas sadalīšanas dokumentos minētās Lepenes zemes centrālais pilskalna varētu būt atradies Bulandu pilskalnā vai arī kādā neatklātā pilskalnā pie Ungurmuižas. Vēlāk A. Bīlenšteina viedokli atbalstīja arī Francis Balodis, tomēr mūsdienās šai hipotēzei Latvijas vēsturnieku vidū ir maz piekritēju. 1930. gadā savas Vidzemes pilskalnu apsekošanas ekspedīcijas laikā pilskalnu apsekoja un uzmērīja Ernests Brastiņš. Ir piefiksētas teikas par pilskalnā aprakto zviedru kara laika naudas lādi. Ir ziņas arī par pilskalnā atrastiem veciem zobeniem, cilvēku kauliem un oglēm. Tomēr neviena pilskalnā varbūtēji atrastā senlieta nav nokļuvusi līdz muzejam, līdz ar to arī pilskalna datējums pagaidām nav precīzi noskaidrots.

Foto galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 www.latvijas-pilskalni.lv

Pilskalni Vidzemē
Iršu pagasts
Arheoloģiskie pieminekļi Latvijā
Bērnu un jauniešu centrs "Laimīte"

Bērnu un jauniešu centrs "Laimīte" (BJC "Laimīte") ir interešu izglītības iestāde, kura nodarbojas ar dažādu bērnu un jauniešu ārpusskolas aktivitāšu nodrošināšanu Rīgā. Iestādei ir divas struktūrvienības: blakus esošais Reģionālais sporta centrs "Sarkandaugava" un nometne "Vecāķi" Vecāķu prospektā. Pats BJC ir atvērts skolas laikā 9 mēnešus gadā, taču abas struktūrvienības vasarā darbojas.

Darbība 

BJC "Laimīte" realizē daudzas interešu izglītības programmas, organizē bērnu vasaras nometnes, koncertus, konkursus un pasākumus.

Galvenie darbības virzieni ir:

 Atlētisms (aerobika, atlētisms, vieglatlētika)
 Valodas (angļu valoda dažādiem līmeņiem)
 Dejas (Austrumu, flamenko, balets, tautas, modernās, deju teātris, sporta) 
 Tēlotāja māksla (autorlelles, gleznošana, keramika, porcelāna apgleznošana, rokdarbi)
 Veidošana (floristika, lego, papīra plastika, rotu darināšana)
 Lauka sports (skrituļslidošana, futbols, lakross, orientēšanās sports, pludmales volejbols)
 Telpu sports (galda teniss, galda hokejs, volejbols)
 Vadības apmācība (līderisms)
 Mūzika (vokālā studija, tautas mūzika, ģitārspēle)
 Tūrisms

Sasniegumi 

 2019. gadā Austrumu deju kolektīvs "Jordana" izcīnīja vairākas pirmās vietas dažādās kategorijās starptautiskajā konkursā "Eurodance 2019".
 2017. gadā konkursā "Latvijas Gada balva sportā" Zelta palma tika pasniegta Edgaram Caicam, "Laimītes" galda hokeja trenerim un 2017. gada pasaules čempionam šajā sporta veidā.
 2017. gadā Latvijas vadošais skrituļslidotājs Reinis Znotiņš (Powerslide-Laimīte) divās dienās guva uzvaras divās starptautiskās sacensībās, ieskaitot prestižo Tartu maratonu. Viņa kontā ir arī daudz citu uzvaru starptautiskās sacensībās.
 2016. gadā Rīgas interešu izglītības gada balvu saņēma "Laimītes" skrituļslidošanas pulciņš.
 2016. gadā galda hokeja klubs "BJC Laimīte" trešo reizi pēc kārtas izcīnīja pasaules čempionu titulu.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 
 Youtube kanāls
 
 Izglītības likums
 Valsts izglītības satura centrs

Interešu izglītība
Izglītība Latvijā
Rīga
Nagasato

Nagasato var būt:
 Jūki Nagasato;
 Asano Nagasato.

Uzvārdi
Koss

Koss var būt:

 Jans Koss;
 Juzefs Koss.

Uzvārdi
Ločmelis

Ločmelis (sieviešu dzimtē Ločmele) ir viens no populārākajiem Latgales iedzīvotāju uzvārdiem.

Pēc vienas no tautas versijām, uzvārds esot cēlies no latgaļu lāču medniekiem. Mednieks, kurš nomedījis lāci, mielastā vienmēr esot dabūjis lāča mēli (vietējo izrunā - lōča mieli).

Cilvēki ar šādu uzvārdu 

 Jānis Ločmelis, PSRS kara flotes virsnieks

Skatīt arī 
 Ločmele

Atsauces 

Latgaliešu uzvārdi
Skotijas karaliste

Skotijas karaliste, līdz 1286. gadam saukta par Albas karalisti (), bija skotu karaļvalsts Lielbritānijas salas ziemeļos, kas pastāvēja no 843. līdz 1707. gadam, kad pēc tās pievienošanas Anglijas karalistei izveidojās Lielbritānijas karaliste. To pārvaldīja vairākām dinastijām piederīgi Skotijas karaļi.

Vēsture 
Par Skotijas valsts izveidotāju uzskata Kenetu Makalpinu (Coinneach mac Ailpein, 810—858), kam vikingu laiku sākumā 843. gadā izdevās kļūt par piktu ķēniņu.
Karaļu kronēšanas vieta un pirmā valsts galvaspilsēta līdz apmēram 1070. gadam bija Skone, tad līdz apmēram 1440. gadam Danfermlina, vēlāk Edinburga.
Albas karalis Dāvids I 12. gadsimta vidū kļuva par Anglijas karaļa Henrija II Plantageneta sabiedroto. 1263. gadā karalis Aleksandrs III Dankelds atvairīja Norvēģijas karaļa Hākona IV iebrukumu, kura valdījumā tolaik bija salas Skotijas rietumu piekrastē. 1266. gadā Norvēģijas karalis Magnuss V atdeva Skotijai Hebridu salas un Menas salu.  

Anglijas karalis Edvards I 1296. gadā centās pilnīgi pakļaut Skotiju un tika iesaukts par "Skotu veseri" (Hammer of the Scots). Pirmais Skotijas neatkarības karš ilga līdz 1357. gadam, kura laikā Roberts Brūss cīnījās pret Anglijas karali un viņa sabiedrotajiem. 1309. gadā Roberts Brūss Sentendrūsā sasauca Skotijas parlamentu. 1314. gada 24. jūnijā notika Bannokbernes kauja, kurā skoti smagi sakāva angļus Edvarda II vadībā un nodrošināja Skotijas karalistes eksistenci. Pēc šīs uzvaras skoti sāka uzbrukumus Ziemeļanglijas teritorijā. 1324. gadā pāvests Jānis XXII atzina Robertu Brūsu par Skotijas karali, bet 1328. gadā tika noslēgts miera līgums ar Angliju.

Atsauces 

 
Bijušās valstis Eiropā
Bijušās Eiropas monarhijas
Servette FC

Servette FC  ir Šveices futbola klubs no Ženēvas, kas pašlaik spēlē Šveices Superlīgā. Klubs ir dibināts 1890. gadā. Mājas spēles komanda aizvada Ženēvas stadionā, kura ietilpība ir 30 084 vietu. Servette futbolisti ir 17 reizes kļuvuši par Šveices čempioniem un septiņas reizes izcīnījuši Šveices kausu.

Sasniegumi 
 Šveices Superlīga
 Čempioni (17): 1906–07, 1917–18, 1921–22, 1924–25, 1925–26, 1929–30, 1932–33, 1933–34, 1939–40, 1945–46, 1949–50, 1960–61, 1961–62, 1978–79, 1984–85, 1993–94, 1998–99
 Vicečempioni (16): 1905–06, 1909–10, 1914–15, 1918–19, 1919–20, 1934–35, 1943–44, 1965–66, 1975–76, 1976–77, 1977–78, 1981–82, 1982–83, 1983–84, 1987–88, 1997–98
 Šveices kauss
 Kausa ieguvēji (7): 1927–28, 1948–49, 1970–71, 1977–78, 1978–79, 1983–84, 2000–01
 Finālisti (12): 1933–34, 1935–36, 1937–38, 1940–41, 1958–59, 1964–65, 1965–66, 1975–76, 1982–83, 1985–86, 1986–87, 1995–96
 Šveices līgas kauss
 Kausa ieguvēji (3): 1977, 1979, 1980
 Šveices Nacionalā B līga / Izaicinājuma līga
 Uzvarētāji (1): 2018–19
 Alpu kauss
 Uzvarētāji (4): 1973, 1975, 1976, 1978

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 
 Kluba profils soccerway.com 

Šveices futbola klubi
Aleksandrs Pšezdzeckis

Aleksandrs Pšezdzeckis (; dzimis ap 1665. gadu, miris 1733./1734. gadā) bija Žečpospoļitas valsts darbinieks, Inflantijas kastelāns no 1726. līdz 1733. gadam.

Dzimis Upītes stolnika Kšištofa Pšezdzecka ģimenē. Vairākkārt piedalījās diplomātiskās misijās Krievijas caristē. Piedalījās 1704. gada Narvas līguma sarunās. Vēlāk diplomātiskā misijā Saksijā. Dēli piedalījās Tarnogrodas konfederācījā.

Ārējās saites 
 Aleksandrs Pšeždjeckis portālā i-PSB

1665. gadā dzimušie
1733. gadā mirušie
Inflantijas kastelāni
Cīruļupīte (Lāčupītes pieteka)

Cīruļupīte  ir Lāčupītes labā krasta pieteka Jēkabpils novadā.

Iztece - uz dienvidaustrumiem no Ancenes. Tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Lāčupītē uz ziemeļaustrumiem no Rubeņiem. Upi šķērso valsts autoceļi  V822 (Vilkupe – Bebrene) un P72 (Ilūkste (Virsaiši) — Bebrene — Birži). Upes vidustecē - Ģevrānu Velna akmens.

Atsauces 

Daugavas baseina upes
Jēkabpils novada upes
Asares pagasts
Aknīstes novada upes
Dzirnavupīte (Lāčupītes pieteka)

Dzirnavupīte (arī Asare, Ašare) ir Lāčupītes kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā.

Iztece - uz ziemeļiem no Ancenes. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Lāčupītē pie Izabelinas. Upi šķērso valsts autoceļš P72 (Ilūkste (Virsaiši) — Bebrene — Birži). Tās krastos atrodas Rubeņi.

Atsauces 

Daugavas baseina upes
Jēkabpils novada upes
Asares pagasts
Aknīstes novada upes
Sputnik (ziņu aģentūra)

Sputnik (no  — 'pavadonis'; agrāk Golos Rossii un RIA Novosti) ir ziņu aģentūra, ko izveidojusi Krievijas valdībai piederošā aģentūra Rossiya Segodnya. Tās galvenā mītne atrodas Maskavā, ar filiālēm Vašingtonā, Kairā, Pekinā, Parīzē, Berlīnē, Londonā un Edinburgā. Portāls predzēts ārvalstu auditorijai, un tajā tiek publicēti raksti par pasaules politiku un ekonomiku.

Kritika 
Pēc The New York Times paustā Sputnik nodarbojas ar dezinformāciju, un bieži tiek dēvēts par Krievijas propagandas izplatītāju. Pēc CNN Business sniegtās informācijas, Sputnik darbinieki sociālajos tīklos, izliekoties par citu valstu pilsoņiem, izplata maldinošu informāciju.

2016. gadā Drošības policija atzina aģentūru Sputnik par Krievijas propagandas izplatītāju. 2019. gada jūlijā Lietuvas Radio un televīzijas komisija bloķēja pieeju ziņu portālam Sputnik.lt par Lrt.lt materiālu neatļautu pārpublicēšanu.

Atsauces

Ārējās saites 
 Sputnik Latvija 
 Sputnik International 

Ziņu vietnes
Propaganda
Reinis Straume

Reinis Straume (dzimis 1988. gada 4. oktobrī Rīgā) ir latviešu mūziķis, grupas Double Faced Eels dalībnieks. Uzstājas arī ar pseidonīmu RAUM.

Sākot ar 2017. gadu, grupā Double Faced Eels pilda solista lomu. Grupā darbojas arī kā dziesmu tekstu autors un komponists.

2018. gadā piedalījās TV3 šova "X Faktors" 2. sezonā un iekļuva 12 finālistu starpā. Šovu pameta 4. tiešraidē.

Straume kā mūziķis un dziesmu un tekstu autors darbojies arī grupās Disfunk un New Old.

Atsauces

Ārējās saites 

 Profils tiešsaistes straumēšanas platformā Spotify

1988. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latviešu dziedātāji
Lāčupīte (Eglonas pieteka)

Lāčupīte (arī Cīruline, Cīruļupīte, Lācupes upe, Līčupe) ir Eglonas labā krasta pieteka Jēkabpils novadā.

Iztece - uz ziemeļiem no Ancenes. Tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā. Lielākās pietekas - Cīruļupīte, Dzirnavupīte. Ietek Eglonā uz ziemeļrietumiem no Izabelinas. Upi šķērso valsts autoceļš P72 (Ilūkste (Virsaiši) — Bebrene — Birži) un V801 (Rubeņi – Dunava). Pie autoceļa P72 tilta pār Lāčupīti atrodas Rubeņu baznīca.

Atsauces 

Daugavas baseina upes
Eglonas pietekas
Jēkabpils novada upes
Asares pagasts
Aknīstes novada upes
Irānas futbola čempionāta Pirmā divīzija

Irānas futbola čempionāta Pirmā divīzija () jeb Persian Gulf Pro League ir Irānas augstākā līga futbolā. Visvairāk titulu (12) tajā ir izcīnījusi FK Perspolis komanda.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Futbola līgas
Jolzas upīte

Jolzas upīte Krāslavas novadā savieno Jolzas ezeru un Lielo Asūnes ezeru.

Tek austrumu virzienā. Ietek Lielajā Asūnes ezerā pie Asūnes. Upi šķērso valsts autoceļš V623 (M.Asūne – Robežnieki). Pie upes atrodas Mazā Asūne, Mazā Jolza.

Atsauces 

Daugavas baseina upes
Krāslavas novada upes
Asūnes pagasts
Dagdas novada upes
Kaķu grovs

Kaķu grovs () Ļutavcu ezera pieteka Krāslavas novadā. Ietek ezera rietumu krastā

Atsauces 

Daugavas baseina upes
Krāslavas novada upes
Asūnes pagasts
Dagdas novada upes
Locupe (Dagdas ezera pieteka)

Locupe (arī Lāčupe, latgaliski - Luocupe) ir Dagdas ezera pieteka Krāslavas novadā.

Iztece - no Speilukalna ezera. Tek rietumu virzienā. Caurtek Loceitim un Mazajam Kautra ezeram. Ietek Dagdas ezerā tā galējos austrumos t.s. Mazajā ezerinā pie Veizinišķiem. Upi šķērso valsts autoceļš V620 (Asūne – Panova). Tās krastos atrodas Rutkeviči.

Atsauces 

Daugavas baseina upes
Krāslavas novada upes
Asūnes pagasts
Dagdas novada upes
Naudas groveits

Naudas groveits (latgaliski - Naudas gruoveits) ir Tētes grova kreisā krasta pieteka Krāslavas novadā.

Iztece - uz rietumiem no Veterauciem. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Tētes grovā uz austrumiem no Asūnes. Upi šķērso valsts autoceļš V621 (Asūne – L.Grizāni – Porečje). Tās krastos atrodas Tilešova.

Atsauces 

Daugavas baseina upes
Krāslavas novada upes
Asūnes pagasts
Dagdas novada upes
Ormjanka

Ormjanka (arī Suhorukovas upīte) ir Lielā Asūnes ezera pieteka Krāslavas novadā.

Iztece - no Ormija ezera. Tecējums līkumots, lailākajā dalā viedo Dagdas un Krāslavas novadu robežu. Lielākā pieteka - Sarkanā upīte. Caurtek Suhorukovas ezeram, Mazajam Suhorukovas ezeram un Mazajam Asūnes ezeram. Ietek Lielajā Asūnes ezerā tā dienvidos pie Nikšāniem. Upi šķērso valsts autoceļš V623 (M. Asūne – Robežnieki). Tās krastos atrodas Foļvaroka.

Atsauces 

Daugavas baseina upes
Krāslavas novada upes
Asūnes pagasts
Dagdas novada upes
Sarkanā upīte (Ormjankas pieteka)

Sarkanā upīte (arī Rožupeite, vēsturiskos avotos - Kriviņica, latgaliski - Sorkonuo upeite) ir Ormjankas kreisā krasta pieteka Krāslavas novadā.

Izteka - uz ziemeļiem no Meņģiem. Tek austrumu - dienvidaustrumu virzienā. Caurtek Glušaka ezeram. Ietek Ormjankā lejpus Foļvarokas. Lejtecē upi šķērso valsts autoceļš V623 (M.Asūne – Robežnieki). Tās krastos atrodas Račeva, Kriņica.

Atsauces 

Daugavas baseina upes
Krāslavas novada upes
Asūnes pagasts
Dagdas novada upes
Tēce (Jolzas ezera pieteka)

Tēce ir Jolzas ezera pieteka Krāslavas novadā.

Tek austrumu virzienā. Ietek Jolzas ezera dienvidrietumos uz ziemeļiem no Račevas. Upi šķērso valsts autoceļš V624 (Ferma – Račeva – Ļutavci).

Atsauces 

Daugavas baseina upes
Krāslavas novada upes
Asūnes pagasts
Dagdas novada upes
Ļubarta pils

Ļubarta pils () arī Luckas pils (Луцький замок) un Augšējā pils (Верхній замок) ir pils Ukrainā, Volīnijas apgabala Luckas pilsētā. Celta 14. gadsimtā kā Ģedimina dēla Ļubarta nostiprināta rezidence. Šobrīd tā ir viena no populārākajām apskates vietām Luckā. Pils ir attēlota uz 200 grivnu banknotes reversa. Šī ir Luckas pilsētas vecākā būve.

Galerija

Atsauces

Ārējās saites 

Gotiskā arhitektūra
Pilis Ukrainā
Bahreinas līcis

Bahreinas līcis () ir Persijas līča daļa, kas atrodas starp Saūda Arābijas austrumu krastu un Kataras pussalas rietumu krastu. Līča ziemeļos atrodas Bahreina. Pie Kataras atrodas Bahreinai piederošās Līcī atrodas Bahreinai piederošās Havāras salas. Līča dienvidu daļa tiek saukta par Salvas līci. Starp Saūda Arābiju un Bahreinu 1986. gadā tika atklāts 23 kilometrus garais Karaļa Fahda tilts. Ir plāni izbūvēt tiltu arī starp Bahreinu un Kataru, tomēr kopš 2017. gada Kataras diplomātiskās krīzes tiek ir atlikti.

Ārējās saites 

Indijas okeāna līči
Saūda Arābijas līči
Aladins (2019. gada filma)

"Aladins" () ir 2019. gada ASV muzikālā fantāzijas filma, ko producēja Walt Disney Pictures. Filmas režisors ir Gajs Ričijs, kurš ir arī scenārija līdzautors kopā ar Džonu Ogastu. Šī spēlfilma ir Disneja tāda paša nosaukuma 1992. gada animācijas filmas adaptācija, kas balstīta uz tāda paša nosaukuma pasaku no krājuma "Tūkstoš un vienas nakts pasakas". Galvenās lomas filmā atveido Vills Smits, Mena Masuds, Naomi Skota, Marvans Kenzari, Navīds Negabans, Nasima Pedrada, Billijs Magnusens un Numans Akars, kā arī balss aktieri Alans Tjudiks un Frenks Velkers. Sižets seko Aladinam, ielu zaglēnam, kas iemīlas princesē Jasmīnā, draudzējas ar burvju Džinu un cīnās ar ļauno burvi Džafāru.

2016. gada oktobrī Disneja studija apstiprināja Ričiju kā spēlfilmas "Aladins" režisoru. Vills Smits bija pirmais, kas pievienojās aktieru sastāvam, parakstot līgumu par Džina lomas atveidošanu 2017. gada jūlijā. Pēc mēneša Masuds un Skota tika apstiprināti galvenajās lomās. Filmēšana sākās septembrī studijā Longcross Studios Sarejā, Anglijā, tāpat filmēšana norisinājās Vadiramas tuksnesī Jordānijā un ilga līdz 2018. gada janvārim. Atsevišķas ainas vēl tika piefilmētas 2018. gada augustā.

Filmas "Aladins" pirmizrāde ASV un Latvijas kinoteātros notika . Filmas pasaules ienākumi pārsniedz 1 miljardu ASV dolāru, ierindojot to devītajā vietā starp 2019. gada ienesīgākajām filmām un 39. vietā starp visu laiku ienesīgākajam filmām. Tāpat šī ir visu laiku ienesīgākā filma Villa Smita karjerā. Filma saņēma dažādas kritiķu atsauksmes, starp kurām tiek atzinīgi novērtēti Smita, Masuda un Skotas tēlojumi, kostīmi un skaņu celiņš, bet kritizēts Ričija režijas stils un CGI efekti.

Atsauces

Ārējās saites 

2019. gada filmas
ASV romantikas filmas
Walt Disney Pictures filmas
Gaja Ričija filmas