joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Bangladešas futbola izlase

Bangladešas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Bangladešu starptautiskās futbola sacensībās. Bangladešas futbola izlasi pārvalda Bangladešas Futbola federācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1973. gadā cīnoties pret Taizemi. Izlase nav ne reizi kvalificējusies Pasaules kausam.

Pasaules čempionātos 
 1930-1982 - Nepiedalījās atradās Britu impērijas (līdz 1947. gadam) un Pakistānas (līdz 1971. gadam) sastāvā
 1986-2010 - Nekvalificējās
 2014 - Nekvalificējās
 2018 - Nekvalificējās

Āzijas kausā 
 1956-1976 - Nepiedalījās
 1980 - 1. kārta
 1984-2007 - Nekvalificējās

Āzijas futbola izlases
Brunejas futbola izlase

Brunejas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Bruneju starptautiskās futbola sacensībās. Brunejas futbola izlasi pārvalda Brunejas Futbola asociācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1971. gadā cīnoties pret Malaiziju. Izlase nav ne reizi kvalificējusies ne Pasaules kausam, ne Āzijas kausam.

Pasaules čempionātos 
 1930-1982 - Nepiedalījās
 1986 - Nekvalificējās
 1990-1998 - Nepiedalījās
 2002 - Nekvalificējās
 2006-2014 - Nepiedalījās
 2018 - Nekvalificējās
 2022 - Nekvalificējās

Āzijas kausā 
 1956-1968 - Nepiedalījās
 1972 - Nekvalificējās
 1976 - Nekvalificējās
 1980-1996 - Nepiedalījās
 2004 - Nekvalificējās
 2007 - Nepiedalījās
 2011 - Nekvalificējās
 2015 - Izstājās
 2019 - Nekvalificējās

Āzijas futbola izlases
Gaisa masas mērītājs

Gaisa masas mērītājs ir ierīce, kas atrodas automašīnas motorā (kā arī citu transporta līdzekļu, piemēram lidmašīnās). Gaisa mērītāji mēra gaisa masas daudzumu, kas ieplūst motorā. Tie ir svarīgi, jo spēj regulēt auto izvadgāzes. Latvijā pieejami, un lielākie gaisa masas mērītāju ražotāji ir Bosch, Pierburg, Löwe Automobil un Siemens VDO. Šo ražotāju gaisa masas mērītāji der Audi, BMW, Ford, Mercedes-Benz, Opel, Range/Land Rover, Renault, Seat, Škoda, Volkswagen un Volvo markas automašīnām.

Tehnoloģija un uzbūve 

Gaisa masas mērītājs sastāv no divām daļam - plastmasas korpusa un gaisa masas sensora. Pierburg, Löwe Automobil un Bosch gaisa masas sensori pielieto karstās plēves ("hot film", HFM5) tehnoloģiju. Šo firmu gaisa mērītāji nāk auto standartaprīkojumā un ir pieejami Latvijā.

Terminoloģija 

Angļu valodā gaisa masas mērītāju sauc par "mass flow sensor", "air mass meter", un "mass airflow meter", jeb saīsinājumā, MAF. Vācu valodā tos dēvē par "Luftmassenmesser", jeb LMM. Sarunvalodā, termini gaisa masas mērītājs, gaisa plūsmas mērītājs un gaisa masas sensors ir vienlīdzīgi.

Atsauces un piezīmes 

Automašīnu detaļas
SKS 21. ekspedīcija

SKS 21. ekspedīcija (;  jeb ISS-21) bija Krievijas, ASV, ESA, Japānas un Kanādas kosmonautu ekspedīcija uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS).

Šī bija pirmā SKS pamatapkalpe, kuras komandieris bija Eiropas pārstāvis (Franks de Vinne). 21. ekspedīcija sākās, kad Sojuz TMA-16 ieradās stacijā . 20. ekspedīcijas apkalpe kļuva par 21. pamatu. Nikole Stota bija pēdējā SKS ilglaicīgās ekspedīcijas dalībniece, kas uz staciju lidoja ar Space Shuttle.

Apkalpe

Rezerves apkalpe 
 Kriss Hedfīlds (Chris Hadfield), lidojuma inženieris (Tirska aizvietošanai) , CSA
 Dmitrijs Kondratjevs (Дмитрий Юрьевич Кондратьев), lidojuma inženieris (Romaņenko) 
 Andrejs Keiperss (André Kuipers), lidojuma inženieris (de Vinnem) ESA, 
 Šenona Vokere (Shannon Walker), lidojuma inženieris (Viljamsam) 
 Aleksandrs Skvorcovs (Aлександр Aлександрович Скворцов), lidojuma inženieris (Surajevam) 
 Ketrina Kolmena (Catherine Coleman), lidojuma inženieris (Stotai)

Lidojuma gaita 
 07:14 UTC no Baikonuras kosmodroma ar nesējraķeti Sojuz-FG startēja kosmosa kuģis Sojuz TMA-16. Tas ar SKS saslēdzās 2. oktobrī 08:35:07 UTC. Pirmoreiz Starptautiskās kosmosa stacijas vēsturē vienlaicīgi piekabināti trīs Krievijas kuģi Sojuz (Sojuz TMA-14, Sojuz TMA-15 un Sojuz TMA-16).

 vakarā notika oficiāla maiņas pieņemšana. 20. ekspedīcijas komandieris G. Padalka nodeva stacijas vadību F. de Vinnem.

 notika oficiāla maiņas nodošana. 21. ekspedīcijas komandieris F. de Vinne nodeva stacijas vadību Dž. Viljamsam.

Plānotie notikumi 
 15. oktobris — kravas kuģa Progress M-03M ierašanās
 10. novembris — moduļa MIM-2 ierašanās.
 12. novembris — misijas STS-129 ierašanās
 Novembra otrā puse — kosmosa kuģa Sojuz TMA-15 aizlidošana

Ārējās saites 
 21. ekspedīcija NASA mājas lapā 
 21./22. ekspedīcija Eņergija mājas lapā  

21
Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm

FIBA Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm () ir galvenais sieviešu basketbola izlašu turnīrs Eiropā, kurā tiek noteikta kontinenta spēcīgākā valstsvienība. Turnīru organizē FIBA Europe. Katrs čempionāts ir arī kā kvalifikācijas turnīrs Olimpiskajām spēlēm vai Pasaules čempionātam. Eiropas čempionāts kopš 1950. gada notiek reizi divos gados, laikposmā no 1950. gada līdz 1980. gada — pāra gados, taču kopš 1981. gada čempionāts tiek rīkots nepāra gados.

Pirmais Eiropas čempionāts notika 1938. gadā Itālijā, kurā uzvarēja mājinieces — Itālijas izlases spēlētājas. Kopš tā laika ir notikuši 38 čempionāti. Pašreizējās Eiropas čempiones ir Serbijas izlases spēlētājas. Visvairāk reizes (21) par Eiropas čempionēm ir kļuvusi PSRS izlase.

Kvalifikācija 
Pašreizējais turnīra formāts nosaka, ka čempionāta finālturnīrā piedalās 16 valstsvienības. Automātiski turnīram kvalificējas turnīra mājinieki un iepriekšējā čempionāta pirmo 5 vietu ieguvēji. Ja starp pirmajām 5 valstsvienībām ir nākamā čempionāta organizētājvalsts, tad turnīram kvalificējas 6. vietas ieguvēji. Pārējās valstsvienības sacenšas kvalifikācijas turnīrā par iespēju startēt finālturnīrā. Kvalifikācijas turnīrs parasti notiek gadu pirms čempionāta. Izlases tiek sadalītas 4 grupās, kur tās aizvada divu apļu grupu turnīru (viena spēle mājās, otra — izbraukumā). Tad turnīram kvalificējas katras grupas uzvarētāja un 5 labākās izlases, kas nav kvalificējušās turnīram kā grupu uzvarētājas.

Īsi pirms finālturnīra tiek izspēlēta pēdējā ceļazīme uz čempionātu, ko grupu turnīra ceļā izspēlē atlikušās kvalifikācijas turnīra dalībnieces.

Izspēles kārtība 
Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm ticis spēlēts pēc dažādām izspēles sistēmām, sākot ar grupu turnīru čempionāta pirmsākumos līdz pat vairāku kārtu turnīram mūsdienās.

Pašreizējais turnīra formāts nosaka, ka čempionāts sākas ar priekšsacīkstēm. Turnīra pirmajā posmā — pirmajā kārtā — visas 16 izlases sadalītas četrās grupās pa četrām izlasēm katrā. Pirmajā kārtā tiek aizvadīts viena apļa turnīrs, pēc kura ceturtdaļfinālam kvalificējas katras grupas uzvarētāja, astotdaļfinālam — katras grupas 2. un 3. vietas ieguvējas, savukārt pēdējo vietu ieņēmušās izlases beidz dalību turnīrā.

Izslēgšanas spēlēs ir četras kārtas: astotdaļfināli, ceturtdaļfināli, pusfināli un fināli. Ceturtdaļfinālu zaudētāji savā starpā noskaidro 5.—8. vietas sadalījumu, savukārt ceturtdaļfinālu uzvarētāji turpina cīņu par čempiontitulu.

Rezultāti

Medaļu tabula

Vērtīgākās spēlētājas

Skatīt arī 
 FIBA Europe
 FIBA
 Eiropas čempionāts basketbolā

Ārējās saites 
 FIBA Europe.com oficiālā mājaslapa 
 Eiropas čempionāta basketbolā sievietēm vēsture 

Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm
Eiropas čempionāti
.ac

.ac ir Debesbraukšanas salas Interneta augstākā līmeņa domēns (ccTLD). Šo domēnu administrē NIC.AC, Internet Computer Bureau filiāle. Internet Computer Bureau atrodas Apvienotajā Karalistē.
Domēnu drīkst reģistrēt jebkurš. Ir iespējams reģistrēt internacionalizētus domēna vārdus.

Neskatoties, ka šis domēns ir valsts augstāka līmeņa domēns (ccTLD), daži domēna vārdu tirgotāji to piedāvā kā Vācijas pilsētas Āhenes domēna vārdu, izmantojot analoģiju ar šajā pilsētā izdotām automašīnu numura zīmēm ("AC"). Kurdistānas - Havlera Universitāte (University of Kurdistan - Hawler) izmanto augstākā līmeņa domēnu http://ukh.ac/, izmantojot ac kā vārda ‘academic’ mnemoniku.

Pieejamie otrā līmeņa domēni 
 .com.ac - komerciālām struktūrām
 .gov.ac - valsts pārvaldes struktūrām
 .org.ac - bezpeļņas organizācijām
 .mil.ac - valsts aizsardzības iestādēm
 .net.ac - interneta pakalpojumu sniedzējiem

Citi pielietojumi 
.ac ir arī otrā līmeņa domēns vairāku valstu augstāka līmeņa domēniem akadēmiskām iestādēm (skatīt arī .ac (otrais līmenis)).

Atsauces

Ārējās saites 
 IANA .ac whois informācija
 NIC.ac Domēna vārdu reģistrators

Nacionālie augšējā līmeņa domēni
Svētās Helēnas Sala

sv:Toppdomän#A
Butānas futbola izlase

Brutānas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Butānu starptautiskās futbola sacensībās. Butānas futbola izlasi pārvalda Butānas Futbola fedrācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1982. gadā cīnoties pret Nepālu. Izlase nav ne reizi kvalificējusies ne Pasaules kausam, ne Āzijas kausam.

Pasaules čempionātos 
 1930—2006 — Nepiedalījās
 2010 — Izstājās
 2014 — Nepiedalījās
 2018 — Nekvalificējās
 2022 — Nekvalificējās

Āzijas kausā 
 1956—1996 — Nepiedalījās
 2000 — Nekvalificējās
 2004 — Nekvalificējās
 2007 — Nepiedalījās
 2011 — Nekvalificējās
 2015 — Nepiedalījās
 2019 — Nekvalificējās

Ārējās saites 
 https://www.fifa.com/about-fifa/associations/BHU

Atsauces 

Āzijas futbola izlases
Butānas futbola izlase
Biheiviorālisms

Biheiviorālisms ir viena no pazīstamākajām modernās politoloģijas nozarēm. Biheiviorālismam ir stingri individuāla pieeja pētniecībai politikas zinātņu ietvaros, tas koncentrējās uz indivīda izpēti, mēģina izskaidrot atsevišķa indivīda politisko uzvedību un kolektīva politiskās uzvedības parādību cēloni ar metodiskā individuālisma līdzekļiem. Biheiviorālisms bija vērsts pret spekulācijām un minējumiem un bija empīrisks, un balstījās uz faktiskiem novērojumiem. Tas ietvēra indivīdu uzvedības izpēti, lai skaidrotu politiskos procesus, taču lielā mērā koncentrējās uz psiholoģiskajiem aspektiem. Biheiviorālismam bija raksturīga skaidri formulētu un pārbaudāmu hipotēžu izvirzīšana, visam bija jābūt skaidri pierādāmam, novērojamam un izsakāmam skaitļos. Biheiviorālisma pamati meklējami 1940. gados ASV.

Atsauces 

Politoloģija
TTT Rīga Juniores

TTT Rīga Juniores ir latviešu sieviešu basketbola klubs, kas ir bāzēts Rīgā, Latvijā. TTT Rīga Juniores ir TTT Rīga fārmklubs. Klubs spēlē Latvijas Sieviešu basketbola līgā.

Komandas satāvs 
Pēdejoreiz atjaunots: .

Vietas LSBL

Ārējās saites 
 Kluba oficiālā mājaslapā
 Profils Basket.lv

Latvijas sieviešu basketbola klubi
Gregs Odens

Gregorijs Veins Odens jaunākais (; dzimis  Bufalo, Ņujorkas štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbolists, spēlēja centra pozīcijā. NBA piedalījies 119 spēlēs, bet karjeras noslēgumā spēlēja Ķīnas Basketbola asociācijas klubā Dzjansu "Dragons". 2007. gada NBA draftā viņu Portlendas "Trail Blazers" izraudzījās ar kopējo pirmo kārtas numuru, līdz ar to G. Odens ir uzskatāms par vienu no neveiksmīgākajām drafta pirmajām izvēlēm.

Karjera 
Pēc izcilas augstskolu basketbola karjeras Ohaio Valsts universitātē G. Odens tika izraudzīts 2007. gada NBA drafta pirmajā kārtā ar pirmo numuru. Diemžēl Portlendas "Trail Blazers" nācās vilties, jo drafta pirmais numurs izlaida visu sezonu labās kājas ceļgala traumas dēļ. NBA G. Odens debitēja pārbaudes spēlēs pirms 2008.—2009. gada sezonas, tomēr gan pārbaudes spēlēs, gan pēc tam regulārās sezonas spēlēs guva vairākas traumas un pagaidām savu potenciālu pilnībā nav parādījis. Vienu no savām veiksmīgākajām spēlēm G. Odens aizvadīja  pret Milvoki "Bucks", uzvarētā spēlē gūdams karjerā lielāko punktu skaitu — 24 un izcīnīdams 15 atlēkušās bumbas zem groziem. Kopā sezonā viņš piedalījās 61 spēlē, no tām 39 izgāja sākuma sastāvā. "Trail Blazers" sekmīgi cīnījās arī izslēgšanas spēlēs, tomēr G. Odens tajās devās laukumā kā rezervists un viņa ieguldījums komandas panākumos bija neliels. 2009.—2010. gada NBA sezonā G. Odena spēle kļuva produktīvāka un rezultativitāte pieauga, sezonas pirmajā ceturtdaļā viņš visas spēles sāka komandas pirmajā pieciniekā. Tomēr decembra sākumā gūtā trauma neļāva G. Odenam veiksmīgi aizvadīt arī šo sezonu. Nākamās divās sezonās viņš traumu dēļ oficiālās spēlēs nepiedalījās.

2012. gada martā "Trail Blazers" atlaida G. Odenu, tomēr aktīva spēlētāja karjeru viņš nebeidza. 2013. gada janvārī tika izplatīta informācija, ka par viņa iekļaušanu sastāvā interesējas vairāki NBA klubi. 2013. gada augustā G. Odens noslēdza līgumu ar Maiami "Heat". "Heat" sastāvā viņš piedalījās 23 NBA spēlēs (pirmā oficiālā spēle pēc daudzu gadu pārtraukuma, kurā viņš izgāja laukumā, gan bija tikai nākamā gada 23. februārī). Komanda sasniedza NBA finālsēriju, kurā piekāpās Sanantonio "Spurs", taču G. Odens spēlēja tikai trīs play-off spēlēs.

Vēlākie G. Odena mēģinājumi atgriezties NBA nebija sekmīgi un 2015. gada vasarā viņš pievienojās Ķīnas Basketbola asociācijas klubam Dzjansu "Dragons", kur saņēma 1,2 miljonu dolāru gadā lielu atalgojumu. Pēc vienas sezonas Ķīnā G. Odens paziņoja par karjeras beigām.

Statistika NBA

Regulārā sezona

Izslēgšanas spēles

Atsauces

Ārējās saites 

1988. gadā dzimušie
Ņujorkas štatā dzimušie
ASV basketbolisti
Basketbola centri
Portlendas "Trail Blazers" spēlētāji
NBA drafta pirmie numuri
Maiami "Heat" spēlētāji
Salmi

Salmi ir kultūraugu atliekas pēc pļaujas, nogriezti izkaltuši labības stiebri, kuriem izkulti graudi jeb sēklas. Reizēm par salmiem tiek saukti ne tikai graudaugu, bet arī linu, kaņepju, rīsu, pākšaugu u.c. kultūraugu stiebri.

Mūsdienās graudaugu novākšana notiek mehanizēti. Kombains nopļauj nogatavojušos labību, zemē atstājot saknes un rugājus. Graudi kombainā tiek izkulti un nogādāti kaltē, bet salmus atstāj uz lauka. Ja salmus nav paredzēts savākt, tos sasmalcina un izkliedē pa lauku. Sasmalcināšana var notikt ar pašu kombainu, ja tas ir attiecīgi aprīkots, vai ar smalcinātājmašīnu. Pēc tam šos salmus iear zemē, kur tie kalpo kā mēslojums. Ja salmi paredzēti citai izmantošanai, tos transportēšanai sapresē rituļos vai ķīpās vai arī sasmalcina savācējpiekabē.

Pielietojums 
 Apģērbs
 Salmu cepure
 Biodegvielas ražošana
 Biomasa
 Celtniecība
 Salmu jumts
 Sienu bloki
 Dekoratīvs materiāls
 Dzīvnieku barība
 Iepakojums
 Kurināmais
 Mēslojums
 Papīra ražošana

Labība
Lauksaimniecības izejvielas
.ba

.ba ir Bosnijas un Hercegovinas Interneta augstākā līmeņa domēns (ccTLD).
Šo domēnu administrē Bosnijas un Hercegovinas Telinformātikas Centra Universitāte.

Ieteicamais domēna reģistrācijas līmenis ir otrais. Tomēr ir iespējams reģistrēt arī trešā līmeņa domēnus ar šādiem otrā līmeņa domēniem:

 .com.ba - šo domēnu administrē BIHnet, BH Telecom filiāle
 .co.ba - šo domēnu administrē uzņēmums Sayber, kurš atrodas Sarajevā
 .edu.ba - mācību iestādēm
 .gov.ba - valsts pārvaldes struktūrām 
 .org.ba - bezpeļņas organizācijām
 .mil.ba - valsts aizsardzības iestādēm
 .net.ba - interneta un telekomunikāciju pakalpojumu sniedzējiem
Bosnijas un Hercegovinas universitātēm piešķirti šādi otrā līmeņa domēni
 .unsa.ba- Sarajevas Universitāte
 .untz.ba- Tuzlas Universitāte
 .unmo.ba- Mostaras "Džemal Bijedić" Universitāte
 .unbi.ba- Bihać Universitāte
 .unze.ba- Zenicas Universitāte
 .rs.ba - šo domēnu administrē SARnet Centar (Serbu republikas Akadēmiskais un Izpētes centrs), kurš atrodas Banja Luka. Šo domēnu var reģistrēt bez maksas jebkurš, kurš atrodas Serbu Republikā Bosnijā un Hercegovinā.

Ārējās saites 
 IANA .ba whois informācija
 nic.ba Domēna vārdu reģistrators

Nacionālie augšējā līmeņa domēni
Bosnija un Hercegovina

sv:Toppdomän#B
Akadēmija

Akadēmija () ir tradicionāli lietots nosaukums akadēmiski ievirzītām augstākās izglītības iestādēm. Nosaukuma izcelsmi saista ar Platona akadēmiju, kas pastāvēja Atēnās no 387. gadu p.m.ē. līdz tās slēgšanai 529. gadā. Aristotelis ap 334. gadu Atēnās nodibināja savu filozofisko skolu, ko dēvēja likeju jeb liceju. 
Renesanses laikmetā 1459. gadā akadēmiju atjaunoja Florencē, vēlāk šo nosaukumu sāka lietot arī citviet.

Latvijā 
Zviedru Vidzemes laikā no 1631. līdz 1710. gadam Rīgā pastāvēja Rīgas akadēmiskā ģimnāzija, Pēc karaļa Gustava Ādolfa rīkojuma Tērbatā 1632. gadā nodibināja Gustava akadēmiju, kas pastāvēja līdz 1665. gadam. Teoloģijas profesors, vēlāk rektors bija pirmās Latviešu-vācu vārdnīcas autors Georgs Mancelis. Paralēli akadēmisjajai ģimnāzijai 1675. gadā Zviedrijas karalis Kārlis XI Rīgā nodibināja Kārļa liceju.
No 1775. līdz 1806. gadam Kurzemes un Zemgales hercogistes, vēlāk Kurzemes guberņas augstākā mācību iestāde bija Pētera akadēmija (Academia Petrina) jeb  Jelgavas akadēmiskā ģimnāzija.
 
1919. gadā Latvijas Pagaidu valdība pieņēma lēmumu nodibināt Latvijas Mākslas akadēmiju.
Pēc Otrā pasaules kara beigām 1945. gadā izveidoja Latvijas PSR Zinātņu akadēmiju, kas darbojās kā augstākā zinātnes administrēšanas struktūra ar plašu pētniecisku institūtu asociāciju. Par  akadēmijas locekļiem ievēlēja gan izcilus zinātniekus, gan arī zinātnes un augstākās izglītības administratorus. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas to pārveidoja par Latvijas Zinātņu akadēmiju, kuras locekļus ievēlēja paši akadēmijas locekļi.

Mūsdienu Latvijā par akadēmiju sauc arī ne-universitātes tipa zinātniski pētniecisko iestādi vai apvienību, vai augstākās izglītības institūciju, kas:
 īsteno bakalaura, maģistra un doktora programmas vismaz vienā no Latvijas izglītības klasifikācijā noteiktajām izglītības tematiskajām grupām;
 vismaz puse no akadēmiskā personāla ir doktori vai profesori;
 vismaz puse no akadēmijā pārstāvētajām izglītības tematiskajām grupām ir otrā cikla augstākās izglītības programmas;
 veido zinātniskās institūcijas un pētījumu rezultātus publicē starptautiski recenzētos zinātniskajos izdevumos.

Ārējās saites 
 LR Augstskolu likums
 LR Izglītības likums

Augstskolas
Balgales pagasts

Balgales pagasts ir viena no Talsu novada administratīvajām teritorijām tā austrumos. Robežojas ar sava novada Laucienes un Strazdes pagastiem un Tukuma novada Zentenes un Cēres pagastiem.

Daba

Reljefa formas 
Ručiņkalns, Ruļļu kalni.

Hidrogrāfija

Ūdensteces 
Dursupe, Krauja, Liekna, Mazdursupe, Oksle, Raudziņu grāvis, Sēņgrāvis, Smildziņstrauts, Sviķu strauts, Vārngrāvis, Vecmuižas strauts.

Ūdenstilpes 
Balgales dzirnavezers, Dursupes dzirnavezers, Diemests, Indrānu dīķis, Kannenieku dīķis, Noru dīķis, Podiņu dīķis, Silezers.

Purvi 
Dzirlejas, Kazpurs.

Vēsture 
Mūsdienu Balgales pagasta teritorijā vēsturiski atradās Balgales muiža (Gut Ballgaln, Balgale), Dižsēņu muiža (Gut Groß-Sehnen, Dižsēņi), Dursupes muiža (Gut Dursuppen, Dursupe), Galtenes muiža (Gut Galten, Galtene).

Balgales pagasts pastāvējis jau 19. gadsimta 80. gados, bet 1891. gadā pievienots Zentenes pagastam. 1945. gadā Zentenes pagastā izveidoja Balgales ciema padomi. 1971. gadā Balgales ciemam pievienoja daļu Laucienes ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Talsu novadā.

Kultūras pieminekļi 
Balgales baznīca
Galtenes muižas durvju komplekti un kāpnes

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Pagasta centrs ir Dursupē.

Ievērojamas personības  
 Ilgonis Bērsons (1931), literatūrzinatnieks
 Imants Bērsons (1935), kodolfiziķis
 Juris Celmiņš (1950), Latvijas Republikas izglītības ministrs
 Daina Bruņiniece (1955), žurnāliste
 Uģis Brūvelis (1971), vieglatlēts, olimpietis
 Dainis Zāģeris (1982), spēkavīrs

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces

Ārējās saites 

Kurzeme
Talsu novada pagasti
Balgales pagasts
Ķūļciema pagasts

Ķūļciema pagasts ir viena no Talsu novada administratīvajām teritorijām, Engures ezera rietumu krastā. Robežojas ar sava novada Laucienes, Rojas, Mērsraga pagastiem un Tukuma novada Zentenes pagastu.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Dzedrupe, Mellupīte, Pelčupe, Pļavupe, Šķēde.

Vēsture 
1945. gadā Mērsraga pagastā izveidoja Ķūļciema ciema padomi. 1951. gadā Ķūļciema ciemam pievienoja Dzedru ciemu, 1954. gadā — Mērsraga ciema kolhoza „Plēsums” teritoriju. 1963. gadā Ķūļciema ciema kolhoza „1 Maijs” teritoriju iekļāva Mērsraga ciemā. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Talsu novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Pagasta centrs atrodas Ķūļciemā. Citas lielākās apdzīvotās vietas ir Dzedri, Krievragciems un Jādekšas.
Attālums no pagasta centra līdz novada centram Talsiem ir , tuvākā kaimiņu novada centram Mērsragam — , tuvāko kaimiņu pagastu centriem Vandzenei — , Laucienei — . Tuvākā dzelzceļa stacija Stende — , Mērsraga osta — .

Ievērojamas personības  
 Jānis Sviestiņš (1888—1972), publicists, sabiedrisks darbinieks
 Alfreds Ripa (1936), biologs

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Kurzeme
Talsu novada pagasti
Laucienes pagasts

Laucienes pagasts ir viena no Talsu novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Balgales, Strazdes, Lībagu, Laidzes, Vandzenes, Ķūļciema, Rojas un Mērsraga pagastiem un Tukuma novada Zentenes pagastu.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Alkšņvalks, Okte.

Ezeri 
Diemests, Ķokas Diemests, Lejaslabiņu ezers, Meru dīķis, Pļavu ezers, Podniekezers, Sapņezers.

Vēsture 
Mūsdienu Laucienes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Garlenes muiža (Gut Gargeln, Garlene), Odres muiža (Gut Odern, Odre), Nurmuiža (Gut Nurmhusen, Lauciene), Spraugu muiža (Gut Fragenhof), Šķēdes muiža (Gut Scheden, Šķēde).

Nurmuižas muižas teritorijā izveidoto Nurmuižas pagastu 1939. gadā pārdēvēja par Laucienas pagastu. Tā platība 1935. gadā bija 182,6 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Laucienes, Dzedru, Odres un Pļavu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Laucienes ciemam pievienoja Odres ciemu, 1965. gadā - Oktes ciemu. 1971. gadā daļu teritorijas atdeva Balgales ciemam. 1975. gadā pievienoja Pļavas ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Talsu novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Pagasta centrs ir Laucienē (līdz 1939. gadam saukta par Nurmuižu). Citas lielākās apdzīvotās vietas ir Pļavas, Odre, Šķēde, Garlene un Laucienes pansionāts.

Ievērojamas personības  
 Augusts Biters (1916—1997), latviešu leģionārs
 Kārlis Heinrihs fon Heikings (Karl Heinrich von Heyking, 1752—1809), vācbaltiešu valsts darbinieks
 Aivars Jānis Strēlis (1942—2009), ārsts, Sibīrijas Valsts medicīnas universitātes profesors

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Kurzeme
Talsu novada pagasti
Vizma Maksiņa

Vizma Maksiņa ir latviešu koru diriģente. Dzimusi Toronto, Kanādā. Bērnībā sākusi dziedāt jauktajā korī Daina, kur vēlāk pildījusi diriģentes pienākumus. Mācījusies saksofona un klavieru spēli, kā arī dziedāšanu Toronto konservatorijā. Studējusi Rietumontario universitātē, kur ieguvusi B.Mus. grādu mūzikas pedagoģijā, dziedāšanā un diriģēšanā. Studijas turpinājusi Toronto universitātē, to beidzot ar B.Ed. grādu mūzikas un vēstures pedagoģijā. Darbojusies mūzikas laukā Toronto latviešu skolās, nometnēs un Garezera vasaras vidusskolā. Bijusi diriģente un virsdiriģente 4 jaunatnes dziesmu svētkos, 5 Garezera dziesmu dienās un 13 dziesmu svētkos. Vizma Maksiņa ir bijusi Latviešu Apvienības Kanādā valdes locekle, Kultūras nozares vadītāja un Kanādas latviešu dziesmu svētku rīcības komitejas vicepriekšsēdētāja. 1997. gadā saņēmusi Jaunās Gaitas J. Bieriņa piemiņas fonda balvu.

Ārējās saites 
 www.dziesmusvetki2003.lv

Latviešu diriģenti
Zaks Efrons

Zakarijs Deivids Aleksandrs "Zaks" Efrons (; dzimis 1987. gada 
18. oktobrī) ir amerikāņu aktieris. Savu karjeru uzsāka 2000. gadu sākumā, taču plašākai publikai kļuva pazīstams ar Troja Boltona lomu filmu sērijā "Vidusskolas mūzikls". Ir saņēmis vairākas dažāda mēroga apbalvojumus.

Diskogrāfija

Skaņu celiņi 
 2007: Hairspray Soundtrack — July 10, 2007
 2007: High School Musical 2 Soundtrack - August 14, 2007
 2008: ''High School Musical 3: Senior Year Soundtrack - October 21, 2008

Dziesmas

Filmogrāfija

Atsauces

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Amerikāņu dziedātāji
Amerikāņu kinoaktieri
Ebreji
Ebreju kinoaktieri
.bb

.bb ir Barbadosas Interneta augstākā līmeņa domēns (ccTLD).
Kopš domēna .bb izveidošanas to ir administrējušas vairākas organizācijas. Vispirms to administrēja Puertoriko Universitāte. 1996. gadā Barbadosas valdība lūdza nodot domēna administrāciju Cable & Wireless (BARTEL) Ltd. 2001. gadā tika parakstīts saprašanās memorands starp Barbadosas valdību un Cable & Wireless (Bartel) Ltd., un tās meitas uzņēmumu Cable & Wireless (BET) Ltd., lai Cable & Wireless turpina administrēt šo domēnu līdz turpmākiem Barbadosas valdības rīkojumiem.
Kopš 2007. gada novembra domēnu administrē Telecoms Unit.

Pieejamie otrā līmeņa domēni 

 .co.bb - vispārīgs lietojums, parasti komerciāls
 .com.bb - komerciālām struktūrām
 .gov.bb - valsts pārvaldes struktūrām
 .org.bb - vispārīgs lietojums, parasti bezpeļņas organizācijām
 .net.bb - interneta pakalpojumu sniedzējiem
 .info.bb - vispārīgs lietojums
 .store.bb - vispārīgs lietojums
 .tv.bb - vispārīgs lietojums
 .biz.bb - vispārīgs lietojums

Piezīmes un atsauces

Ārējās saites 
 IANA .bb whois informācija
 Domēna vārdu reģistrators

Nacionālie augšējā līmeņa domēni
Barbadosa

sv:Toppdomän#B
Filipīnu futbola izlase

Filipīnuf utbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Filipīnas starptautiskās futbola sacensībās. Filipīnu futbola izlasi pārvalda Filipīnu Futbola federācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1913. gadā cīnoties pret Ķīnas Republikas izlasi. Izlase nav piedalījusies Pasaules kausā, taču divas reizes piedalījusies Āzijas kausā.

Pasaules čempionātos 
 1930-1938 - Nepiedalījās
 1950 - Izstājās
 1954-1962 - Nepiedalījās
 1966 - Diskvalificēta par nenomaksātām līgumsaistībām
 1970 - Nepiedalījās
 1974 - Izstājās
 1978-1994 - Nepiedalijās
 1998 - Nekvalificējās
 2002 - Nekvalificējās
 2006-2010 - Nepiedalījās
 2014 - Nekvalificējās
 2018 - Nekvalificējās

Āzijas kausā 
 1956 — Priekšacīkšu kārta
 1960 — Kvalifikācijas kārta
 1964—1968 — Nekvalificējās
 1972—1976 — Nepiedalījās
 1980—1984 — Nekvalificējās
 1988—1992 — Nepiedalījās
 1996 — Diskvalifikācija
 2000—2004 — Nekvalificējās
 2007—2015 — Nepiedalījās

Āzijas futbola izlases
Strazdes pagasts

Strazdes pagasts ir viena no Talsu novada administratīvajām teritorijām tā austrumos. Robežojas ar sava novada Virbu, Lībagu, Laucienes un Balgales pagastiem un Tukuma novada Cēres un Kandavas pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Bemberupīte, Ilbatupīte.

Ezeri 
Niedrezers

Vēsture 
Mūsdienu Strazdes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Kāķīšu muiža (Gut Neuhof, Kāķīši), Strazdes muiža (Gut Strasden, Strazde).

20. gadsimta sākumā Strazdes apvidu pievienoja Nurmuižas pagastam, bet 1919. gadā atdalīja un nodibināja patstāvīgu pagastu. 1935. gadā tā platība bija 52,9 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Strazdes un Mežmaļu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1951. gadā Strazdes ciemam pievienoja Mežmaļu ciemu. 1974. gadā Strazdes ciemu apvienoja ar Jaunpagasta ciemu, izveidojot Virbu ciemu. 1992. gadā Strazdes pagastu atdalīja no Virbu pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Talsu novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Strazde (pagasta centrs), Kāķīši, Annasciems, Mazstrazde, Gravas, Saulīšciems.

Ievērojamas personības  
 Ēvalds Vilsons (1873—1956), riteņbraucējs
 Armands Melnalksnis (1943), dzejnieks

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Kurzeme
Talsu novada pagasti
Sukots

Sukots ( vai , sukkōt — Būdiņu svētki) ir ebreju un jūdaisma reliģiskie svētki, kas ilgst septiņas dienas no 15 Tišreja līdz 22 Tišrejam. Vārds "sukot" ir ivrita vārda "būdiņa" (suka) daudzskaitļa forma. Svētku laikā ebreji uzceļ un lielu dienas daļu pavada trauslās būdiņās, kas atgādina par seno izraēļu teltīm un būdiņām, kuros tie pavadīja 40 gadus Sinajā, pēc aiziešanas no Ēģiptes verdzības.

Svētku vēsture 
Sukots ir vieni no senākajiem ebreju svētkiem, jo norādījumi par to svinēšanai jau atrodami Torā, Trešās Mozus grāmatas 23 nodaļā:

33 Un Tas Kungs runāja uz Mozu, sacīdams:
34 "Runā uz Israēla bērniem un saki: piecpadsmitajā šī paša septītā mēneša dienā būs Būdiņu svētki, septiņas dienas ilgi, Tam Kungam.
35 Pirmajā dienā lai tiek sasaukta svēta sapulce; tanī dienā lai neviens neko nestrādā.
36 Septiņas dienas nesiet uguns upuri Tam Kungam, bet astotajā dienā lai jums ir vēlreiz sasaukta svēta sapulce, un Tam Kungam atnesiet uguns upuri, jo tā ir svētku pēdējā diena, kurā lai neviens nekādu darbu nestrādā.
37 Šie ir Tā Kunga svētki, ko jums būs nosaukt par svētām sapulcēm, lai varētu pienest uguns upuri Tam Kungam, dedzināmo upuri un ēdamo upuri, kaujamo upuri un dzeramos upurus, kā tas iekrīt ikvienai dienai,
38 atskaitot Tā Kunga sabata dienas devas un jūsu dāvanas, tāpat neskaitot visas jūsu solījumu reizes, kā arī neskaitot visus jūsu labprātības upurus, ko jūs dodat Tam Kungam.
39 Bet piecpadsmitajā dienā septītajā mēnesī, kad jūs būsit ievākuši zemes augļu ražu, jums būs svētīt Tā Kunga svētkus septiņas dienas; pirmajā dienā turiet sabatu, un astotajā dienā arī turiet sabatu.
40 Un pirmajā dienā ņemiet augļus no vislabākajiem kokiem, palmu zarus un zarus no kupli noaugušiem kokiem un no Eifratas apses, un jums būs Tā Kunga, sava Dieva, priekšā līksmoties septiņas dienas.
41 Un šos svētkus jums būs svētīt Tam Kungam septiņas dienas gadā; tas lai ir mūžīgs likums jūsu cilšu ciltīm; septītajā mēnesī jums tos būs svētīt.
42 Septiņas dienas jums būs dzīvot būdiņās; visiem, kas dzimuši Israēlā kā iedzimtie, tiem ir jādzīvo būdiņās
43 tāpēc, lai jūsu pēcnācēji zinātu, ka Israēla bērni ir dzīvojuši būdiņās, kad Es tos izvedu no Ēģiptes zemes — Es, Tas Kungs, jūsu Dievs."

Šķiet, ka senatnē Sukota svētki svinēti kā ražas novākšanas svētki, kad pateicībā par labo ražu senie izraēļi devās uz Jeruzālemi, uz Templi, pateikties Dievam un veikt upurēšanu.

Svētku svinēšana 
Svētku laikā ebreji uzceļ trauslas pagaidu būdiņas kurās, ja vien nelīst lietus un nesnieg sniegs, tie ietur visas maltītes, kā arī guļ. Sukots ilgst septiņas dienas. Pirmā diena tiek atzīmēta ar svētku maltīti un speciālām lūgšanām sinagogā, pārējās dienas sauc par "svētku dienām" (Chol HaMoed) kurās atļauts gatavot ēst un iet ciemos, taču netiek atļauts smags darbs, kas traucētu svētku atmosfērai. Svētku septīto dienu sauc par Lielo Hošanu (Hoshana Rabbah) un tai arī ir īpaša liturģija.

Atsauces 

Jūdaisms
Svešais (1979. gada filma)

"Svešais" () ir zinātniskās fantastikas šausmu filmu sērijas "Svešais" pirmā filma. Filmas režisors ir Ridlijs Skots, galvenās lomas atveido Sigurnija Vīvere, Toms Skerits, Veronika Kartvraita, Džons Hērts un Ians Holms.

Sižets 

Tālā nākotnē kosmosa kravas kuģis "Nostromo" tiek apstādināts, jo tiek uztverts radiosignāls uz netālās planētas. Kad kuģis nosēžas uz planētas, vienam no kuģa apkalpes uzlec uz sejas citplanētietietis, kas izdēj olu viņa krūšu kurvī. Kamēr kuģa apkalpe brokasto, citplanētietis izšķiļas un uzbrūk kuģa apalpei. Riplija (attēlo Sigurnija Vīvere) detonē bumbu, kas atrodas kuģī.

Skatīt arī 
 Svešais (filmu sērija)

Atsauces

Ārējās saites 

1979. gada filmas
ASV filmas
Apvienotās Karalistes filmas
Spraiga sižeta filmas
Filmas par ārpuszemes dzīvību
ASV zinātniskās fantastikas filmas
Svešais
Ridlija Skota filmas
.be

.be ir Beļģijas Interneta augstākā līmeņa domēns (ccTLD).
Kad 1989. gadā domēns kļuva aktīvs to pārvaldīja Pīrs VerbātensPierre Verbaeten no Lēvenas Katoļu universitātes.
2000. gadā kontrole pār šo augstākā līmeņa domēnu tika nodota DNS Belgium. 2005. gada nogalē bija reģistrēti vairāk kā 470 000 domēni.

2005. gada novembrī tika paziņots, ka līdz 2006. gadam .be domēnu būs iespējams reģistrēt bez maksas. Vienīgais ierobežojums — vienas personas reģistrēto domēnu skaits. Šīs akcijas pirmajā dienā tika reģistrēti 17 000 domēni.

Domēna reģistrācija notiek otrajā līmenī. Dažām lielākajām Beļģijas mācību iestādēm, tādas kā abas Briseles Brīvās universitātes (nīderlandiešu un franču) izmanto trešā līmeņa domēnu ac.be, bet abas Lēvenas Katoļu universitātes (nīderlandiešu un franču) un Gentes Universitāte šo otrā līmeņa domēnu neizmanto.

Domēnu .be ir iespējams reģistrēt ar akreditēta aģenta palīdzību.

Reģionālie domēni 
Labēja partija Vlaams Belang iesniedza Flandrijas reģiona Flāmu Parlamentā projekta uzmetumu flāmu augstāka līmeņa .vl (no "Vlaanderen", flāmi holandiešu valodā) domēna iegūšanai, bet tas neguva atbalstu pārējo partiju vidū. Tikai ANO atzītas valstis var iegūt divu burtu augstāka līmeņa domēnus. 2008. gada oktobrī flāmu valdība izteica vēlmi iegūt Flandrijai augstāka līmeņa domēnu .vla, .vln vai .fla.

Atsauces

Ārējās saites 
 IANA .be whois informācija
 dns.be Domēna vārdu reģistrators

Nacionālie augšējā līmeņa domēni
Beļģija

sv:Toppdomän#B
Urla (pilsēta)

Urla ir pilsēta Turcijā, Izmiras ilā. Pilsēta atrodas mazā zemesšaurumā uz Urlas pussalas Egejas jūras Izmiras līcī. Pilsēta ir izstiepta gar jūras krastu un aptver ievērojamu pussalas teritoriju. Liela daļa pilsētas teritorijas ir neapbūvēta un pieder citās pilsētās dzīvojošiem zemes īpašniekiem.

Urlas ilče (rajons) robežojas ar ila galvaspilsētu Izmiru un Gizelbahči, kur apbūve ir intensīvāka. Tā kā Izmira ir ļoti tuvu (tikai 35 km), ievērojama Urlas iedzīvotāju daļa ir turīgākie Izmiras iedzīvotāji, kas gandrīz katru dienu ceļo no ila centra uz Urlu pa jaunuzbūvēto sešjoslu autostrādi. Neskatoties uz to, Urlas ilče ir saglabājusi savu piepilsētas kūrorta ainavu Karaburunas pussalas krastos. Austrumos ilče robežojas ar Češmes un Karaburunas ilčēm.

Nosaukums 
Nosaukums „Urla” cēlis no grieķu vārda Βουρλά (Vourla) — purvājs. Šādi rietumu avotos pilsētu sauca līdz 20. gs. sākumam. Urlas vietā agrāk atradās antīkā Klazomenas pilsēta, kuras paliekas var apskatīt arī mūsdienās.

Ārējās saites 
 Urlas ziņu portāls 
 Urlas interneta portāls
 Giorgosa Seferisa restaurētā māja, kur darbojas viesnīca

Atsauces 
 

Turcijas pilsētas
Brīvības iela (Rīga)

Brīvības iela ir Rīgas galvenā iela, kas ved cauri Centra rajonam. Tā šķērso šādas Rīgas apkaimes: Centrs, Brasa, Grīziņkalns.

Brīvības iela sākas kā Brīvības bulvāra turpinājums krustojumā ar Elizabetes ielai un ved līdz Gaisa tiltam aiz kura turpinās kā Brīvības gatve.

Vēsture 
Rīgas priekšpilsētas centrālā iela pēc 1754. gada zīmētā plāna bija Lielā Smilšu iela, ko sauca arī par Lielo Smilšu ceļu. Tā sākās no pilsētas nocietinājumiem un sniedzās līdz Lielajai Kalēju ielai (tagad Ģertrūdes iela) un beidzās pie Raunas vārtiem. Pēc 1815. gada, kad pārplānoja 1812. gadā nodedzināto priekšpilsētu, paplašināja Esplanādi līdz Elizabetes ielai, aiz kuras sākās apbūves teritorija. Lielā Smilšu iela ieguva jaunu trasi, kas sakrīt ar tagadējo Brīvības ielu posmā no Elizabetes ielas līdz Gaisa tiltam. 1818. gadā ielas galā atklāja Triumfa arku, ko nosauca par Aleksandra vārtiem un pēc tam arī ielu pārdēvēja par Aleksandra ielu, kas 19. gadsimta pirmajā pusē bija vistālāk apbūvētā iela. Pēc vaļņu nojaukšanas 1859. gadā, Aleksandra ielu pagarināja līdz Pilsētas kanālam un 1861. gadā nosauca par Lielo Aleksandra ielu. Pēc 1870. gada Lielās Aleksandra ielas posmu no Pilsētas kanāla līdz Elizabetes ielai nosauca par Aleksandra bulvāri.

20. gadsimta sākumā Lielo Aleksandra ielu sauca par Aleksandra ielu. 1923. gadā to pārdēvēja par Brīvības ielu. Vācijas okupācijas laikā 1941.—1944. gadā ielu sauca par Ādolfa Hitlera ielu. Pēc PSRS okupācijas atjaunošanas 1950. gadā Svērtuves un Kaļķu ielu, Brīvības bulvāri, Brīvības ielu un Brīvības gatvi apvienoja vienā maģistrālē un nosauca par Ļeņina ielu.

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas tā atguva Brīvības ielas nosaukumu, vienlaikus atdalot Kaļķu ielu, Brīvības bulvāri un Brīvības gatvi, bet saglabājot vienoto numerāciju.

Senu attēlu galerija

Attēlu galerija

Skatīt arī 
 Rīga
 Centra rajons
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Daudzstāvu dzīvojamie rajoni Rīgā
 Rīgas klimats

Piezīmes un atsauces

Ārējās saites 
 Brīvības iela portālā UzKartes.lv

Ielas Rīgas centrā
Ielas Brasā
Ielas Grīziņkalnā
Brīvības gatve

Brīvības gatve ir Rīgas galvenā iela, kas ved cauri Vidzemes priekšpilsētai. Tā šķērso šādas Rīgas apkaimes: Teika, Jugla, Berģi un Bukulti.

Brīvības gatve ir Brīvības ielas turpinājums no Gaisa tilta līdz pat Rīgas pilsētas robežai, kur tā turpinās kā autoceļš A2. Gatves malā izbūvēts veloceliņš Centrs—Berģi.

Vēsture 
Brīvības gatves pirmsākumi ir saistīti ar seno tirdzniecības ceļu, kurš veda cauri Rīgas patrimoniālajam apgabalam līdz Bukultu pilij. No 1839. līdz 1858. gadam uzbūvēja bruģētu Rīgas—Pēterburgas šoseju.

1923. gadā to pārdēvēja par Vidzemes šoseju, bet 1935. gadā par Brīvības gatvi. Vācijas okupācijas laikā 1941.—1944. gadā ielu sauca par Ādolfa Hitlera ielu. Pēc PSRS okupācijas atjaunošanas 1950. gadā Svērtuves un Kaļķu ielu, Brīvības bulvāri, Brīvības ielu un Brīvības gatvi apvienoja vienā maģistrālē un nosauca par Ļeņina ielu.
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas atjaunoja Brīvības gatves nosaukumu, bet saglabājot vienoto numerāciju ar Brīvības bulvāri un Brīvības ielu.

Attēlu galerija

Skatīt arī 
 Rīga
 Rīgas klimats
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Tipveida dzīvojamā apbūve Rīgā
 Vidzemes priekšpilsēta

Piezīmes un atsauces

Ārējās saites 
 Brīvības iela portālā UzKartes.lv

Ielas Teikā
Ielas Juglā
Ielas Berģos
Vidzemes priekšpilsēta
Brīvības bulvāris (Rīga)

Brīvības bulvāris ir Rīgas Centra bulvāris, kas ved no Raiņa bulvāra krustojuma ar (Rīga)|Brīvības laukumu Brīvības pieminekļa pakājē līdz Elizabetes ielai un turpinās kā Brīvības iela.

Vēsture 

Tagadējais bulvāris sākotnēji bija senā Vidzemes tirdzniecības ceļa sākums, kas 13. līdz 16. gadsimtā beidzās pie Smilšu ielas Vecrīgā. 17. gadsimta beigās izbūvējot jaunos Rīgas nocietinājumus — zemes vaļņus, galvenos pilsētas vārtus pārvietoja Kaļķu ielas galā (pie tagadējā Zigfrīda Annas Meierovica bulvāra).
1754. gada plānā tas bija daļa no Lielās Smilšu ielas, ko sauca arī par Lielo Smilšu ceļu, kas sākās no pilsētas nocietinājumiem un sniedzās līdz Lielajai Kalēju ielai (tagad Ģertrūdes iela) un beidzās pie Raunas vārtiem. Pēc 1815. gada, kad pārplānoja 1812. gadā nodedzināto priekšpilsētu, paplašināja Esplanādi līdz Elizabetes ielai. 
Pēc 1870. gada Lielās Aleksandra ielas posmu no Pilsētas kanāla līdz Elizabetes ielai nosauca par Aleksandra bulvāri. 1923. gadā to pārdēvēja par Brīvības bulvāri,   1950. gadā Svērtuves un Kaļķu ielu, Brīvības bulvāri, Brīvības ielu un Brīvības gatvi apvienoja vienā maģistrālē un nosauca par Ļeņina ielu.

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas atjaunoja Brīvības bulvāra nosaukumu to atdalot no Kaļķu ielas un Brīvības ielas, bet saglabājot vienoto numerāciju, kas sākas ar 19. un 30. numuriem nepāra un pāra pusēs.

2018. gada 23. martā par godu Latvijas simtgadei teritoriju pie Brīvības pieminekļa no Raiņa bulvāra līdz Zigfrīda Annas Meierovica bulvāra un Aspazijas bulvāra krustojumam nolēma pārdēvēt par Brīvības laukumu.

Senu attēlu galerija

Attēlu galerija

Skatīt arī 
 Rīga
 Brīvības laukums
 Brīvības piemineklis
 Sabiedriskais transports Rīgā

Piezīmes un atsauces

Ārējās saites 
 Brīvības iela portālā UzKartes.lv

Ielas Rīgas centrā
Bulvāri Rīgā
Francis Ferdinands

Francis Ferdinands (; dzimis , miris ) bija Austroungārijas erchercogs, Hābsburgu dinastijas troņmantinieks. No 1898. gada viņš bija armijas virspavēlnieka vietnieks. Izstrādāja autonomijas plānu Austroungārijas slāvu tautām. Bosnijas un Hercegovinas aneksijas iniciators 1908. gadā. 

Kļuva par troņmantinieku pēc brālēna kroņprinča Rūdolfa pašnāvības 1889. gadā. Kaislīgs mednieks un retumu kolekcionārs. Pretēji galma un imperatora gribai, apprecējās ar čehu aristokrāti Sofiju Hoteku. Laulības tika atzītas par morgāniskām. 

 Franci Ferdinandu atentātā Sarajevā nogalināja serbu nacionālistiskās organizācijas biedrs Gavrilo Princips. Šis notikums kļuva par ieganstu Pirmā pasaules kara sākšanai.

Ārējās saites 

1863. gadā dzimušie
1914. gadā mirušie
Pirmais pasaules karš
Hābsburgu dinastija
Štīrijā dzimušie
Vandzenes pagasts

Vandzenes pagasts ir viena no Talsu novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Laucienes, Laidzes, Ārlavas, Rojas un Mērsraga pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Mālvalks, Vilkaste, Ziemeļvalks.

Ezeri 
Iģenes ezers

Vēsture 
Mūsdienu Vandzenes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Iģenes muiža (Gut Iggen, Iģene), Klāņu muiža (Gut Klahnen, Klāņi), Uguņu muiža (Gut Uggunzeem, Uguņciems), Vandzenes muiža (Gut Wandsen, Vandzenes skola).

Vandzenes pagasts radies 1893. gadā, apvienojot vairākus mazus muižu pagastiņus — Oktes, Garlenes, Iģenes un Sārcenes. 1935. gadā pagasta platība bija 151 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Vandzenes, Dārtes un Oktes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1951. gadā Vandzenes ciemam pievienoja Dārtes ciemu. 1954. gadā pievienoja Nogales ciemu, bet Vandzenes ciema Staļina kolhoza teritoriju iekļāva Laidzes ciemā. 1961. gadā pievienoja Mērsraga ciema Ļeņina kolhoza teritoriju. 1965. gadā Vandzenes ciema padomju saimniecības "Lubezere" teritoriju iekļāva Valdemārpils lauku teritorijā, bet daļu padomju saimniecības "Okte" teritorijas - Laucienes ciemā 1974. gadā Vandzenes ciemam pievienoja daļu Laidzes ciema, 1975. gadā - daļu Laucienes ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā apgastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Talsu novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vandzene (pagasta centrs), Vandzenes skola, Uguņciems, Dārte, Lādzere, Iģene.

Ievērojamas personības  
 Mārtiņš Morgenšterns (1866—1945), kuģu būvmeistars un īpašnieks
 Andrejs Cīrulis (1946—2019), žurnālists un sabiedrisks darbinieks
 Ivars Lācis (1949), fiziķis, Latvijas Universitātes rektors

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Kurzeme
Talsu novada pagasti
Virbu pagasts

Virbu pagasts ir viena no Talsu novada administratīvajām teritorijām tā dienvidaustrumos. Robežojas ar sava novada Stendes pilsētu, Abavas, Lībagu, Strazdes pagastiem un Tukuma novada Kandavas pagastu.

Daba

Hidrogrāfija

Ezeri 
Kūjas ezers

Vēsture 
Mūsdienu Virbu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Eņģeļu muiža (Gut Engelzeem, Eņģeļciems), Neivakenes muiža (Gut Neuwakken, Brūzis), Sknābes muiža (Gut Sknaben). Vēsturiskās Virbu (Gut Groß-Wirben) un Mazvirbu (Gut Klein-Wirben) muižas mūsdienās atrodas Abavas pagastā.

Pagasts (līdz 1925. gadam Jaunpagasta pagasts) izveidots 1870. vai 1880. gadā, apvienojot Lielvirbu, Mazvirbu, Rinkules, Štempeļmuižas, Eņģeļmuižas un Veģu muižu pagastus. 1935. gadā tā platība bija 96,5 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Virbu un Jaunpagasta ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Virbu ciemu 1956. gadā pievienoja Sabiles pilsētai kā lauku teritoriju. 1974. gadā Jaunpagasta ciemam pievienoja Strazdes ciemu un pārdēvēja par Virbu ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 1992. gadā Strazdes pagasts atdalījās atsevišķā pašvaldībā. 2009. gadā Virbu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Talsu novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Jaunpagasts (pagasta centrs), Lēdas, Dārzciems, Brūzis, Eņģeļciems un Ezerciems.

Ievērojamas personības  
 Jānis Pūpols (1886—1956), gleznotājs
 Dace Mote (1944), interjeriste

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Kurzeme
Talsu novada pagasti
Nobela miera prēmija

Nobela miera prēmija () ir ikgadējs apbalvojums, kuru kopš 1901. gada pasniedz par miera veicināšanu, par nopelniem, kuri veicinājuši savstarpējo valstu, tautu un citu organizāciju mieru un sadarbību, kā arī personas, kas kādas tautas vai valsts labā darījušas nozīmīgus miera pasākumus. Tā ir viena no piecām zviedru inženiera un izgudrotāja Alfrēda Nobela 1895. gadā iedibinātajām Nobela prēmijām. Nobels savā testamentā rakstīja, ka Nobela miera prēmiju jāpasniedz "personai, kura darījusi visvairāk vai vislabāk strādājusi tautu brālības vārdā, iestājusies par armiju likvidēšanu vai samazināšanu, un ir rīkojusi vai veicinājusi miera kongresu". To pasniedz Norvēģijas Nobela komiteja, kuru veido 5 cilvēki, kas ir ievēlēti no Norvēģijas Parlamenta, svinīgā ceremonijā Norvēģijas galvaspilsētā Oslo katra gada 10. decembrī (Alfrēda Nobela nāves dienā).

Nobela miera prēmijas laureāti 

Līdz 2019. gadam Nobela miera prēmiju ir saņēmuši 109 cilvēki un 24 organizācijas. 19 reizes Nobela miera prēmija dažādu iemeslu dēļ, piemēram, abu pasaules karu laikā, netika pasniegta. Pirmie, kas saņēma Nobela prēmiju bija Frederiks Pasī un Anrī Dināns (1901. gadā). 2019. gadā Nobela miera prēmiju saņēma Etiopijas premjerministrs Abijs Ahmeds. Starptautiskā Sarkanā Krusta komiteja ir vienīgā organizācija, kas saņēmusi Nobela miera prēmiju trīs reizes (1917., 1944. un 1963. gadā).

Domstarpības 
No visām Nobela prēmijām tieši miera prēmija izraisa visvairāk domstarpības. Kritika, kas vērsta pret atsevišķiem gadījumiem, ietver apsūdzības, ka miera prēmijas piešķiršana ir bijusi politiski motivēta, priekšlaicīga vai vadoties no nepareizas definīcijas par to, kas ir darbs miera labā.

Kā viens no spilgtākajiem notikumiem tiek minēta Nobela miera prēmijas laureāta izraudzīšana 1948. gadā. Pirms tam piecas reizes Nobela miera prēmijai bija nominēts Mohandāss Karamčands Gandijs. 1948. gadā, divas dienas pirms nomināciju izvirzīšanas beigu datuma, Gandijs atentātā tika nogalināts. Noteikumi paredz, ka miruši cilvēki nevar pretendēt uz Nobela prēmiju. Šajā gadā Nobela miera prēmija netika pasniegta, jo “nebija atbilstošs dzīvs kandidāts”. Par to Norvēģijas Nobela komiteja, kas izraugās balvas ieguvējus, vēlāk ieguva nosodījumu.

Plaši tiek apspriesta arī Nobela miera prēmijas pasniegšana 2009. gadā ASV prezidentam Barakam Obamam. Tā viņam tika pasniegta “par viņa centieniem stiprināt starptautisko diplomātiju un sadarbību starp tautām”. Šoreiz kritiku Norvēģijas Nobela komiteja saņēma par priekšlaicīgu tās piešķiršanu. Baraks Obama šim apbalvojumam tika izvirzīts līdz , kad viņš prezidentūrā bija tikai 12 dienas.

Atsauces

Ārējās saites
Rakstīšana

Rakstīšana ir process, kurā ar rakstāmrīku attēlo tekstu, izmantojot kādu no rakstības sistēmām. Tas ir viens no cilvēku saskarsmes veidiem, kurā izmanto redzamas zīmes (burtus, hieroglifus, logogrammas un citas), kas savstarpēji ir saistītas un apzīmē noteiktus priekšmetus, darbības, apstākļus un tamlīdzīgi. Rakstīšanas rezultātu vispārīgi sauc par tekstu, savukārt tās izmantotāju sauc par lasītāju. Rakstīšana ir rakstu valodas pamatā. Cilvēkus, kuri profesionāli nodarbojas ar rakstīšanu, sauc par rakstniekiem un žurnālistiem.

Rakstība 

Lai cilvēki savstarpēji sazinātos rakstītā veidā, tiek izmantotas dažādas rakstības. Izplatītākais rakstības veids ir burtu izmantošana. Burti veido alfabētus, kas dažādām valodām ir atšķirīgi. Izplatītākie alfabēti ir balstīti uz latīņu alfabēta, kirilicas un arābu alfabēta pamata.

Plaši izmanto arī logogrammas. Šadā rakstībā viena logogramma apzīmē vienu vārdu vai zilbi. Logogrammas izmanto, piemēram, ķīļrakstā, ķīniešu hieroglifos un maiju rakstībā. Arī ēģiptiešu hieroglifi ir logogrammas.

Vēsture 
Rakstīšanas aizsākumā tika pierakstīti tikai skaitļi, nevis vārdi vai pat teikumi. Aptuveni 3200 gadus p.m.ē. vārdus un teikumus sāka rakstīt Senajā Divupē (Šumerā). Aptuveni 600 gadus p.m.ē. Amerikā, neatkarīgi no Vecās pasaules, rakstīšanu aizsāka olmeki.

Arī Senajā Ēģiptē rakstīšana aizsākās drīz pēc tās uzsākšanas Šumerā, tomēr vēsturnieku vidū nav vienprātības, vai ēģiptieši rakstīšanu aizguva no šumeriem, vai tomēr viņi paši to aizsāka. Lai arī rakstīšanas veids ir līdzīgs šumeriem, tajā izmantotās ēģiptiešu hieroglifu fonogrammas stipri atšķiras no šumeru rakstības. Līdzīgas debates vēsturnieku vidū ir arī par Harapas rakstības rašanos Indas upes krastos, Senajā Indijā. Tur rakstīšanas pirmsākumi tiek datēti aptuveni ar 2600. gadu p.m.ē. Senajā Ķīnā rakstīšana sākās aptuveni 1200 gadus p.m.ē.

Mūsdienu nozīme 

Mūsdienās rakstīšanas procesā arvien vairāk tiek izmantotas dažādas tehnoloģijas. Piemēram, lai ierakstītu tekstu datorā, izmanto tastatūru. Rakstīšana ir izplatīts saziņas veids dažādos tiešsaites sociālajos tīklos un e-pastu sarakstēs.

Atsauces

Ārējās saites