joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Anuka Emē

Nikola Fransuāza Floransa Drefusa (, dzimusi ), plašāk zināma kā Anuka Emē (Anouk Aimée), ir franču aktrise.

Savu karjeru sākusi 1947. gadā, 14 gadu vecumā. Kopš tā laika Emē ir piedalījusies 70 filmās ne tikai Francijā, bet arī Spānijā, Apvienotajā Karalistē, Itālijā, Vācijā un ASV.

Savu slavu Emē ieguva, piedaloties Federiko Fellīni filmās "Saldā dzīve" (La Dolce Vita, 1960) un "Astoņarpus" (8½, 1963). Piedalījusies arī Žaka Demī filmā "Lola" (Lola, 1961), Džordža Kjūkora filmā "Justīne" (Justine, 1969), Bernardo Bertoluči filmā La tragedia di un uomo ridicolo (1981) un Roberta Oltmena flimā Prêt-à-Porter (1994). Par lomu Kloda Leluša flimā "Vīrietis un sieviete" (1966), Emē ieguva Zelta globusa balvu kā labākā aktrise drāmas filmā, BAFTA balvu, kā arī tika nominēta Kinoakadēmijas balvai kā Labākā aktrise. 1980. gadā Emē ieguva Kannu kinofestivāla Labākās aktrises balvu, par filmu Salto nel vuoto. 2002. ieguvusi Goda Cēzara balvu.

Ārējās saites 

1932. gadā dzimušie
Parīzē dzimušie
Francijas ebreji
Franču kinoaktieri
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Zelta globusa balvas ieguvēji
Klaudija Kardināle

Kloda Žozefina Roza "Klaudija" Kardināle (, dzimusi ) ir Tunisijā dzimusi itāļu aktrise.

Piedalījusies vairākās pazīstamās 60. un 70. gadu filmās, galvenokārt franču un itāļu filmās, bet arī vairākās amerikāņu filmās. Kino debitējusi Omāra Šarifa filmā "Goha" (Goha, 1958). Kardināle kļuva par vienu no itāļu atpazīstamākajām aktrisēm, pateicoties filmām "Roko un viņa brāļi" (Rocco e i suoi fratelli, 1960), La ragazza con la valigia (1961), Cartouche (1962), "Leopards" (Il Gattopardo, 1963) un "Astoņarpus" (1963). Vēlāk piedalījusies tādās Holivudas filmās kā "Rozā pantera" (The Pink Panther, 1963), Blindfold (1966), Lost Command (1966), The Professionals (1966), Don't Make Waves (1967) un Serdžo Leones filmā "Reiz rietumos" (1968).

Vēlāk atgriezusies Eiropā un piedalījusies tādās filmās kā Il giorno della civetta (1968), Bello onesto emigrato Australia sposerebbe compaesana illibata (1971), I guappi (1974), "Korleone" (Corleone, 1978) "Fickaraldo" (Fitzcarraldo, 1982) un Claretta (1984).

Ārējās saites 

1938. gadā dzimušie
Tunisijā dzimušie
Itāliešu kinoaktieri
Tonijs Kērtiss

Tonijs Kērtiss (, dzimis , miris ), dzimis kā Bernards Švarcs (Bernard Schwartz), bija Amerikāņu aktieris. Kērtisa karjera ilga sešas desmitgades, piedaloties vairāk nekā 100 dažādu žanru filmās. Piedalījies arī vairākos televīzijas seriālos.

Kērtisa pirmā nozīmīgā kinofilma bija "Hudini" (Houdini, 1953), kurā viņš piedalījās ar savu sievu Dženetu Lī. Vēlāk piedalījies filmās Sweet Smell of Success (1957) un The Defiant Ones (1958), par ko viņš tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā labākais aktieris. Kērtiss ir vislabāk atpazīstams par lomu Billija Vaildera filmā "Džezā tikai meitenes" (Some Like It Hot, 1959), kurā viņš piedalījās kopā ar Merilinu Monro un Džeku Lemonu.

Vēlāk piedalījies tādās filmās kā Operation Petticoat (1959), "Spartaks" (Spartacus,1960), Taras Bulba (1962) un The Boston Strangler (1968).

Kērtiss bija precējies ar aktrisi Dženetu Lī. Viņu meitas Kellija un Džeimija Lī arī ir aktrises.

Ārējās saites 

1925. gadā dzimušie
2010. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Tīrumeņu ģints

Tīrumeņu ģints jeb Tīrumenes (Agrocybe) ir lapiņu sēņu ģints, kas pieder virpainīšu dzimtai. Latvijā atrastas 10 sugas, visā Ziemeļeiropā 12. GBIF 2021. gada beigās norāda pasaulē pavisam 127 tīrumeņu sugu. Ģints zinātnisko aprakstu devis Fajods 1889. gadā.

Apraksts 

Tīrumenes ir sīka līdz vidēja izmēra cepurīšu sēnes, ar sausām vai retāk vāji lipīgām un plānām, baltām, dzeltenīgām vai brūnām cepurītēm, lapiņu krāsa no dzeltenīgas līdz brūnganai. Cepurītes forma no izliektas līdz plakanai, kātiņš tievs, sākumā gaišs, vēlāk brūnējošs, bez maksts, ar vai bez gredzena. Sporu birumraksts brūnā krāsā.

Izplatība 

Tīrumenes kopumā ir sastopamas visos kontinentos un klimatiskajās zonās, izņemot Antarktīdu.

Latvijā atrastās sugas 
Latvijā atrasto sugu nosaukumi norādīti pēc LMB 2002. gada saraksta ar dažiem Latvijas mikologu 2020. gada labojumiem.

Daļa no Latvijā neatrastajām sugām 

Agrocybe acericola, Agrocybe allocystis, Agrocybe broadwayi, Agrocybe dura, Agrocybe farinacea, Agrocybe howeana, Agrocybe lazoi, Agrocybe putaminum, Agrocybe retigera, Agrocybe rivulosa, Agrocybe salicacola, Agrocybe sororia, Agrocybe viscosa.

Nozīme 

Tīrumenes ir saprofīti — uz trūdvielām un koksnes augošas sēnes.

Lietošana pārtikā 

Vairums tīrumeņu, īpaši Eiropā, nav indīgas, bet pārtikā netiek plaši lietotas to mazo izmēru dēļ. Izņēmumi ir tagad uz jaunizveidoto Cyclocybe ģinti pārceltās Tumšā tīrumene (agrāk Agrocybe erebia, tagad Cyclocybe aegerita), kas Eiropā tiek mākslīgi audzēta jau kopš antīkā laikmeta, Cyclocybe cylindracea un Cyclocybe parasitica. Taču vairākas to sugas tiek regulāri lietotas Rietumāfrikā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Mycobank 
 Index Fungorum 

Sēņu sistemātika
Tīkls (filma)

"Tīkls" () ir 1976. gada ASV satīriska melnā komēdija un drāma. Filmas režisors ir Sidnijs Lūmets. Filmā galvenās lomas atveido Feja Danaveja, Viljams Holdens, Pīters Finčs, Roberts Djuvals, Beatrise Streita un Neds Bītijs.

Filma ir par izdomātu televīzijas kanālu UBS un viņu cīņu ar sliktiem reitingiem.

"Tīkls" ieguva plašu kritiķu atzinību, īpaši izceļot aktierspēli. Filma bija arī finansiāli sekmīga, nopelnot 23,7 miljonus ASV dolārus. "Tīkls" ieguva četras Amerikas Kinoakadēmijas balvas, kategorijās labākais aktieris (Finčs), labākā aktrise (Danaveja), labākā aktrise otrā plāna lomā (Streita) un labākais oriģinālscenārijs (Čajefskis). Pavisam filma tika nominēta 10 Kinoakadēmijas balvām. 2000. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālais kinoreģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma". 2007. gadā Amerikas Kinoinstitūts filmu, savā 100 labāko amerikāņu filmu sarakstā, ierindoja 64. vietā.

Atsauces

Ārējās saites 

1976. gada filmas
ASV filmas
Drāmas
Sidnija Lūmeta filmas
Antons Smoļskis

Antons Smoļskis (; dzimis ) ir baltkrievu biatlonists.

Karjera 
Ar biatlonu sāka nodarboties 2012. gadā. Startptautiskās sacensībās piedalās kopš 2015. gada. 2017. gada Pasaules čempionātā junioriem izcīnīja bronzas medaļu iedzīšanā. Pasaules kausa sacensībās debitēja  jauktajā stafetē Estešundā, komandai ieņemot 11. vietu. Piedalījās  Phjončhanā. Labāko rezultātu individuāli sasniedza iedzīšanā, ieņemot 33. vietu, bet stafetes komandas sastāvā ieguva 8. vietu. Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2019. gadā.

, izcīnot trešo vietu sprintā Hohfilcenē, pirmo reizi kāpa uz goda pjedestāla Pasaules kausa posmos.  Pekinā izcīnīja sudraba medaļu 20 km individuālajā distancē.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Atsauces

Ārējās saites 

1996. gadā dzimušie
Minskas apgabalā dzimušie
Baltkrievijas biatlonisti
Baltkrievijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki
Baltkrievijas olimpiskie sudraba medaļnieki
Olimpiskie sudraba medaļnieki biatlonā
Nikola Jokičs

Nikola Jokičs (; dzimis ) ir serbu basketbolists, spēlē centra pozīcijā, Serbijas basketbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Denveras "Nuggets". N. Jokičs ir 2021. gada NBA sezonas vērtīgākais spēlētājs, kā arī trīskārtējs NBA Visu Zvaigžņu spēles dalībnieks.

Karjera 
Basketbolu sācis spēlēt bērnībā, kopā ar diviem saviem vecākajiem brāļiem, kuriem arī vēlāk bijusi liela loma N. Jokiča karjeras attīstībā. Pārstāvējis jauniešu komandu Vojvodina Srbijagas. 2012. gadā parakstījis līgumu ar profesionālo komandu Belgradas "Mega Basket", tajā pašā sezonā, 17 gadu vecumā, debitējot Serbijas līgā.

2014. gada NBA draftā N. Jokiču izraudzījās Denveras "Nuggets" ar kopējo 41. kārtas numuru otrajā kārtā. Pirmo sezonu pēc drafta viņš turpināja spēlēt Serbijā, kļūdams par Adrijas līgas MVP, bet nākamajā vasarā pārcēlās uz Denveru. Pirmajā sezonā viņš konkurēja ar šajā pašā draftā "Nuggets" ar augstāku numuru izvēlēto citu centra spēlētāju no bijušās Dienvidslāvijas Jusufu Nurkiču, taču drīz N. Jokičs viņu izkonkurēja (J. Nurkičs vēlāk tika aizmainīts). Kopš savas trešās sezonas NBA N. Jokičs spēlē tikai komandas starta pieciniekā, gūdams atzinību arī visas līgas mērogā. Trīs reizes uzaicināts piedalīties NBA Visu Zvaigžņu spēlē, divas reizes iekļauts NBA simboliskajā pirmajā izlasē, bet 2021. gadā atzīts par NBA sezonas vērtīgāko spēlētāju. Tādējādi N. Jokičs kļuva par viszemāk draftēto līgas labāko spēlētāju tās vēsturē. Visas trīs šīs sezonas "Nuggets" ar atzīstamiem panākumiem piedalījās izslēgšanas spēlēs.

2021. gada 6. februārī, zaudētā spēlē pret Sakramento "Kings" (114–119) N. Jokičs guva 50 punktus (dodot arī 12 rezultatīvas piespēles), kas ir viņa karjeras rezultatīvākā spēle.

N. Jokičs sevi pierādījis kā universālu spēlētāju, ar centra pozīcijai neraksturīgu spēles izpratni, regulāri atdodot daudz rezultatīvu piespēļu un esot viens no līgas līderiem pēc tripple-double skaita.

Nacionālā izlase 
Spēlējis Serbijas jaunatnes izlasēs. Serbijas pieaugušo izlases sastāvā izcīnīja sudraba medaļu 2016. gada olimpiskajās spēlēs.

Atsauces

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Rietumbačkas apgabalā dzimušie
Serbijas basketbolisti
Basketbola centri
Denveras "Nuggets" spēlētāji
Jāņa Ivanova Rēzeknes mūzikas vidusskola

Jāņa Ivanova Rēzeknes mūzikas vidusskola ir mūzikas profesionālās izglītības mācību iestāde, kas atrodas Atbrīvošanas alejā 56, Rēzeknē.

Izglītības programmas

Mūzikas skolā 
 Taustiņinstrumentu spēle
 Stīgu instrumentu spēle
 Pūšaminstrumentu un sitaminstrumentu spēle
 Vokālā mūzika

Mūzikas vidusskolā 
Pēc pamatizglītības ieguves zināšanas var apgūt profesionālās vidējās mūzikas izglītības programmās: 
 taustiņinstrumentu spēle: Klavierspēle, Ērģeļspēle
 Stīgu instrumentu spēle: Vijoles spēle, Alta spēle, Čella spēle,kontrabasa spēle
 Pūšaminstrumentu sitaminstrumentu spēle
 Vokālā mūzika
 Diriģēšana: Kora diriģēšana,Baznīcas mūzikas dzīves organizators un kormeistars
 Mūzikas vēsture un teorija
 Mūzika: Tradicionālā mūzika.
 Mūzika: Džeza un mūsdienu ritma mūzika
Līdztekus profesionālajai mūzikas izglītībai skola nodrošina arī vispārējo pamatizglītību un vispārējo vidējo izglītību, kas ietverta īstenotajās profesionālās izglītības programmās.

Vēsture 
Dibināta 1932. gadā kā Rēzeknes Tautas Konservatorija. 1944. gadā to pārdēvēja par Rēzeknes mūzikas vidusskolu ar bērnu mūzikas skolu. No 1949. līdz 1956. gadam darbojās vienīgi Rēzeknes bērnu mūzikas skola, bet 1956. gadā darbu atsāka mūzikas vidusskola.
1984. gadā mūzikas vidusskolai piešķīra komponista Jāņa Ivanova vārdu.
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas vidusskolu 1992. gadā pārveidoja par Jāņa Ivanova Rēzeknes mūzikas koledžu, bet 2002. gadā par Jāņa Ivanova Rēzeknes mūzikas vidusskolu.

Atsauces 

Skolas Rēzeknē
Izglītojošas spēles

Izglītojošas spēles ir spēles, kuru gaitā tiek attīstītas vai pilnveidotas dažādas prasmes. Spēļu attīstīšanas jēdziens galvenokārt ir saistīts ar cilvēka bērnības periodu. Bērni, spēlējot izglītojošas spēles, trenē savu domāšanu, atjautību, iztēli, radošumu. Terminu “attīstoša spēle” var lietot arī, lai apzīmētu virkni vingrošanas vingrinājumu zīdainim, lai attīstītu muskuļu tonusu un vispārējo fizisko sagatavotību.

Termins "bērnu agrīna attīstība" un Montesori, Domana, Ņikitina metodes (spēles "Salieciet modeli", "Kubi visiem", "Unicub"), N. A. Zaiceva ("Zaiceva kubi"), bērnu sporta spēļu kompleksi VS. Skripaļevs.

Klasifikācija 
Veidus, raksturu, saturu un noformējumu nosaka konkrēti izglītības uzdevumi saistībā ar bērnu vecumu, ņemot vērā viņu attīstību un intereses. Attīstošo spēļu izmantošana pedagoģiskiem nolūkiem spēlē ir atļauta (0) 1 gada vecumā un katrā konkrētā gadījumā atkarībā no bērna attīstības.

 pēc vecuma grupas:
 bērniem no 0 līdz 1 gadam
 bērniem no 1 līdz 3 gadiem;
 bērniem no 3 gadu vecuma līdz 7 gadu vecumam;
 bērniem no 7 gadu vecuma un pieaugušajiem;
 veids:
 masa modelēšanai;
 mīkla modelēšanai;
 plastilīns;
 krāsas;
 aplikācijas;
 puzles;
 izglītojoši (kubi ar burtiem un cipariem, kartītes ar priekšmetu un dzīvnieku attēliem);
 konstruktori.
 Katrā vecuma grupā ir iedalījums pa tēmām:
 loģikai;
 lasīšanai;
 skaitīšanai;
 par spēju atšķirt un nosaukt krāsas, formas;
 par taustes sajūtu  attīstību;
 paplašināt redzesloku;
 par uzmanības un atmiņas attīstību.

Spēles
Mācību materiāli
Pīters Finčs

Frederiks Džordžs Pīters Ingle Finčs (, dzimis , miris ) bija Anglijā dzimis amerikāņu aktieris.

Finča visatpazīstamākā loma bija Sidnija Lūmeta filmā "Tīkls" (Network, 1976), kur viņš attēloja ziņu diktoru Hauardu Bīlu. Par šo lomu viņš jau pēc nāves saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais aktieris. Saņēmis arī piecas BAFTA kino balvas un Zelta globusa balvu.

Finčs bija pirmais cilvēks, kurš pēc nāves ieguva Kinoakadēmijas balvu kādā no aktieru kategorijām.

Ārējās saites 

1916. gadā dzimušie
1977. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Zelta globusa balvas ieguvēji
Londonā dzimušie
Tilda Svintone

Katerīne Matilda Svintone (, dzimusi ) ir britu aktrise.

Savas karjeras laikā saņēmusi vairākus apbalvojumus, tai skaitā Amerikas Kinoakadēmijas balvu un BAFTA kino balvu. Tikusi nominēta arī trīs Zelta globusa balvām un piecām Ekrāna aktieru ģildes balvām. Par lomu filmā "Maikls Kleitons" (2007), Svintone saņēma Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā, kā arī BAFTA kino balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā.

Savu karjeru sākusi, piedaloties vairākās britu eksperimentālajās filmās, kā "Karavadžo" (Caravaggio, 1986), The Last of England (1988), War Requiem (1989) un The Garden (1990). Par lomu filmā "Edvards II" (Edward II, 1991), viņa saņēma Venēcijas kinofestivāla Coppa Volpi balvu kā labākā aktrise. Tikusi nominēta Eiropas Kino balvai, par filmu "Orlando" (Orlando, 1992).

Svintone tika nominēta arī Zelta globusa balvai, par lomu filmā The Deep End (2001). Vēlāk piedalījusies tādās filmās kā "Vaniļas debesis" (2001), "Adaptācija" (2002), Young Adam (2003), "Konstantīns" (2005), "Neticamais stāsts par Bendžaminu Batonu" (2008), "Džūlija" (Julia, 2008), "Es esmu mīlestība" (2009), We Need to Talk About Kevin (2011), "Izdzīvo tikai mīlētāji" (2013), "Doktors Streindžs" (2016), "Mirušie nemirst" (2019) un "Atriebēji: Noslēgums" (2019). Pazīstama arī no Vesa Andersona filmām "Mēness lēkta karaļvalsts" (2012), "Viesnīca "Diženā Budapešta"" (2014), "Suņu sala" (2018) un "Francijas Vēstnesis" (2021).

Ārējās saites 

1960. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Angļu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas aktrises
Zelta globusa balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Armands Sīlītis

Armands Sīlītis (dzimis  Cēsu rajonā) ir latviešu elektroinženieris, pedagogs un Rīgas Tehniskās universitātes Cēsu studiju un zinātnes centra direktors. Rīgas Tehniskās universitātes Absloventu asociācijas valdes loceklis.

Biogrāfija 
Dzimis Cēsīs. 1992. gadā pabeidza mācības Cēsu 2. vidusskolā, 2016. gadā absolvēja Rīgas Tehniskā universitāte Enerģētikas un elektrotehnikas fakultāti, iegūstot elektroinženiera kvalifikāciju.

Laikā no 2014. līdz 2016. gadam valdes priekšsēdētājs uzņēmumā SIA SolarDot. Kopš 2016. gada strādā dažādos amatos Rīgas Tehniskā universitātes Cēsu filiālē un Cēsu novada pašvaldības skolās. Kopš 2017. gada strādā Rīgas Tehniskajā universitātē kā laboratorijas vadītājs un lektors, izveidojis inovāciju un prototipēšanas laboratoriju Cēsīs "theLAB Cēsis". Vada vairākas interešu izglītības nodarbības jauniešiem Latvijā, kopš 2017. gada strādā Cēsu Bērnu un jauniešu centrā "Spārni". Kopš 2019. gada RTU filiāļu padomē ievēlēts par RTU Cēsu filiāles direktoru aizstājot priekšteci Alvi Sokolovu.

Kopš 2021. gada janvāra uzsācis studijas doktorantūrā ar promocijas darba tēmu "Regulējamas piedziņas sistēmas ar bezrievu maiņstrāvas dzinēju izpēte un izstrāde"

Ir Rīgas Tehniskās universitātes Absolventu asociācijas valdes loceklis; Vispasaules Elektroinženieru asociācijas IEEE biedrs;

Zinātniskās darbības virzieni: industriālā elektronika, bezrievu diznēji elektriskā piedziņa, viedās teoloģijas, elektromehāniskie pārveidotāji, maiņstrāvas un speciālās elektriskās mašīnas, energoelektronikas iekārtas un to vadības sistēmas,
Uzrakstītas vairāk 2 zinātniskās publikācijas angļu valodā.

Atsauces 

1992. gadā dzimušie
Latvijas inženieri
Rīgas Tehniskās universitātes absolventi
Rīgas Tehniskās universitātes darbinieki
Rīgas Tehniskās universitātes direktori
Latvijas izgudrotāji
Hosē Ferrers

Hosē Visente Ferrers de Otero i Sintrons (, dzimis , miris ) bija puertorikāņu aktieris un režisors.

Ferrera pirmā nozīmīgā loma bija 1947. gada lugā "Sirano de Beržeraks" (Cyrano de Bergerac), par ko viņš ieguva Tony balvu kā labākais lugas aktieris. Piedalījies arī lugas 1950. gada versijā, par ko viņš ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais aktieris. Viņš kļuva par pirmo Puertoriko un spāņvalodīgā valstī dzimušo Oskara saņēmēju.

Piedalījies arī filmās "Mulenrūža" (Moulin Rouge, 1952), The Caine Mutiny (1954), "Arābijas Lorenss" (1962), Ship of Fools (1965) un "Kāpa" (1984).

Hosē Ferrers ir tēvs aktierim Migelam Ferreram un tēvocis aktierim Džordžam Klūnijam.

Ārējās saites 

1912. gadā dzimušie
1992. gadā mirušie
Puertorikāņu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Zelta globusa balvas ieguvēji
Vels Kilmers

Vels Edvards Kilmers (, dzimis ) ir amerikāņu aktieris.

Karjeru iesācis kā teātra aktieris, slavu ieguvis piedaloties tādās kinokomēdijās kā Top Secret! (1984), Real Genius (1985), asa sižeta filmā "Labākais šāvējs" (1986) un fantāzijas filmā "Vilovs" (Willow, 1988).

Piedalījies arī tādās filmās kā The Doors (1991), "Īstā mīlestība" (True Romance, 1993), "Tombstona" (Tombstone, 1993), "Betmens uz mūžu" (1995), "Spoks un tumsa" (The Ghost and the Darkness, 1996), "Svētais" (The Saint, 1997), "Ēģiptes princis" (1998), Wonderland (2003) un "Aleksandrs Lielais" (Alexander, 2004).

Par lomām filmās "Sadursme" (1995) un Kiss Kiss Bang Bang (2005) Kilmers tika nominēts Saturna balvai.

Ārējās saites 

1959. gadā dzimušie
Kalifornijā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Zaļās IT

Zaļās IT ir videi draudzīgu informācijas tehnoloģiju (IT) izpētes un prakses apzīmējums. Tas ir energoefektivitātes un bezatkritumu tehnoloģiju apvienojums, kas pielietots atsevišķā IT jomā. 

Zaļo IT mērķi ir efektīvi izmantot IT resursus, lai samazinātu cilvēka darbības ietekmi uz vidi un samazinātu enerģijas patēriņu, samazināt IT darbību negatīvo ietekmi uz vidi, projektējot, izgatavojot, darbinot un utilizējot datorus un ar datoriem saistītus produktus videi draudzīgā veidā. Zaļo IT prakse ietver bīstamu materiālu izmantošanas samazināšanu, maksimālu energoefektivitātes palielināšanu produkta ekspluatācijas laikā un neizmantotu un novecojušu produktu bioloģiskās noārdīšanās veicināšanu. Zaļo IT piemēri ir energoefektīva aparatūra un datu centri, serveru virtualizācija un uzraudzības sistēmas. Zaļās IT koncentrējas uz materiālā un enerģijas sloga mazināšanu, kas saistīts ar parastajām IT, vienlaikus apmierinot informācijas un komunikācijas prasības.

Vēsture 
Zaļo IT koncepcija radās 1992. gadā, kad ASV Vides aizsardzības aģentūra uzsāka Energy Star — brīvprātīgu marķēšanas programmu, kas palīdz organizācijām ietaupīt naudu un samazināt siltumnīcas efektu izraisošo gāzu izdalīšanu, identificējot produktus, kas piedāvā augstāku energoefektivitāti. Citas zaļo IT sastāvdaļas ir datu centru pārbūve, virtualizāciju veicināšana, ekoloģiskāka tīmekļa un mākoņskaitļošanas popularitāte.

Energoefektivitāte un ekodizains 
Energoefektivitāte ir pasākumu kopums, kas liek ražotājiem padarīt savus produktus mazāk energoietilpīgus. Ekodizains tam pievieno prasību pēc minimālas vides ietekmēšanas. 

Saskaņā ar Eiropas Komisijas aprēķiniem, jau produkta projektēšanas posmā varētu izvairīties no 80% liekā, kas atstāj ietekmi uz vidi. Tāpēc ES izdevusi daudzas direktīvas, kas nosaka IT un citu produktu minimālās ekoloģiskās prasības.

Kopš 21. gadsimta sākuma Eiropas tirgū ir atļauti tikai tie produkti, kas atbilst minimālajām ekodizaina prasībām. Tādējādi patērētāji tiek nodrošināti ar mazāk piesārņojošiem produktiem un maksā mazāk par elektrību. ES enerģijas marķējums mudina ražotājus veikt papildu darbības un nodrošināt produktus, kas pārsniedz šīs minimālās prasības.

Papildus produktu enerģijas patēriņa ierobežošanai tiek ņemtas vērā arī prasības tādās jomās kā izturība (piemēram, izstrādājumu minimālais kalpošanas laiks), remontējamība (piemēram, rezerves daļu pieejamība) un atjaunošana.

Elektroniskie atkritumi 

 2010. gadā ASV iznīcināja 52 miljonus datoru un 152 miljonus mobilo ierīču. Tikai 40% datoru un 11% mobilo ierīču tika pārstrādāti.
 Mobilajā elektronikā izmantoto iespiedshēmu plates galvenās sastāvdaļas ir polimēri un varš ar nelielu daudzumu dārgmetālu — sudraba, zelta un platīna, kā arī toksiskie metāli arsēns, berilijs, hroms un svins.
 Vienā tonnā iespiedshēmu plates ir augstāka dārgmetālu koncentrācija nekā vienā tonnā raktuvju rūdas.

Atsauces 

Ekoloģija
Mississippi Burning

Mississippi Burning ir 1988. gada ASV vēsturiska kriminālfilma. Filmas režisors ir Alans Pārkers. Filmā galvenās lomas atveido Džīns Hekmens, Vilems Defo, Frānsisa Makdormanda, Breds Durifs un Lī Ērmijs. Filmas notikumi ir balstīti uz pilsonisko tiesību kustības dalībnieku slepkavību Misisipi štatā 1964. gadā.

Divi FIB aģenti (Hekmens un Defo) izmeklē trīs civiltiesību darbinieku pazušanu Misisipi. Abi sastopas gan ar Kukluksklanu, gan ar vietējo iedzīvotāju un policijas rasismu.

Filma saņēma dalītas kritiķu atsauksmes, īpaši izceļot Hekmena, Defo un Makdormandas aktierspēli. Filmas kopējie ienākumi bija 34,6 miljoni ASV dolāri. Mississippi Burning tika nominēta septiņām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā labākā filma. No septiņām nominācijām, filma saņēma vienu balvu — labākais operatora darbs.

Atsauces

Ārējās saites 

1988. gada filmas
ASV filmas
Alana Pārkera filmas
Džons Turturo

Džons Maikls Turturo (, dzimis ) ir amerikāņu aktieris, režisors, producents un scenārists.

Turturo ir piedalījies vairāk nekā 60 filmās, bieži sadarbojoties ar brāļiem Koeniem, Ādamu Sendleru un Spaiku Lī. Savu aktiera karjeru sācis 80. gados. Slavu iematojis ar neatkarīgo filmu Five Corners (1988). Vēlāk piedalījies Spaika Lī filmā Do the Right Thing (1989), kā arī brāļu Koenu filmās "Millera krustceles" (Miller's Crossing, 1990) un "Bārtons Finks" (1991), par ko viņš saņēma labākā aktiera balvu Kannu kinofestivālā.

Piedalījies arī tādās filmās kā "Savādā spēle" (1994), "Lielais Lebovskis" (1998), "O, brāl, kur tu esi?" (2000), "Dīdsa kungs" (2002), "Dusmu terapija" (2003), "Kas tikko notika" (2008), "Transformeri 3: Mēness no otras puses" (2011) un "Transformeri: Pēdējais bruņinieks" (2017).

Kā režisors veidojis filmas Mac (1992), Illuminata (1998) un "Mīla un cigaretes" (Romance & Cigarettes, 2005).

Ārējās saites 

1957. gadā dzimušie
Ņujorkā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
Amerikāņu kinorežisori
ASV scenāristi
ASV kinoproducenti
Emmy balvas ieguvēji
Džūdija Deivisa

Džūdita Deivisa (, dzimusi ) ir austrāliešu aktrise.

Savas karjeras laikā, kas ilgst jau kopš 1977. gada, viņa tiek slavēta par savu daudzpusību un tiek uzskatīta par vienu no savas paaudzes labākajām aktrisēm. Savas kajeras laikā Deivisa ir ieguvusi deviņas AACTA balvas, trīs Emmy balvas, divas BAFTA kino balvas un divas Zelta globusa balvas. Divas reizes tikusi nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai. Pazīstama ar savu sadarbību ar Vudiju Allenu. Deivisa ir piedalījusies tādās Allena filmās kā "Alise" (Alice, 1990), Husbands and Wives (1992), "Harija dekonstrukcija" (Deconstructing Harry, 1997), "Slavenība" (1998) un "Romai - ar mīlestību" (To Rome with Love, 2012).

Saņēmusi divas BAFTA kino balvas par lomu filmā My Brilliant Career (1979). Vēlāk saņēmusi divas Amerikas Kinoakadēmijas balvas nominācijas par lomām filmās "Brauciens uz Indiju" (A Passage to India, 1984) un Husbands and Wives (1992). Piedalījusies arī tādās filmās kā High Rolling (1977), Who Dares Wins (1982), Heatwave (1982), High Tide (1987), Georgia (1988), Impromptu (1991), Naked Lunch (1991), "Bārtons Finks" (1991), Dark Blood (1993), "Absolūtā vara" (Absolute Power, 1997), "Puiši neraud" (1999), The Man Who Sued God (2001), "Šķiršanās amerikāņu stilā" (2006), "Marija Antuanete" (2006), The Eye of the Storm (2011), The Young and Prodigious T. S. Spivet (2013) un The Dressmaker (2015).

Atsauces

Ārējās saites 

1955. gadā dzimušie
Austrāliešu kinoaktieri
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Emmy balvas ieguvēji
Zelta globusa balvas ieguvēji
Bēglis (filma)

"Bēglis" () ir 1993. gada asa sižeta filma, kuras režisors ir Endrū Deiviss. Filmā galvenās lomas atveido Harisons Fords, Tomijs Lī Džonss, Sila Vorda, Džo Pantoliano, Andreass Katasulass, Jeruns Krabē.

Ārsts Ričards Kimbls (Fords) tiek nepatiesi apsūdzēts par savas sievas nogalināšanu un notiesāts uz nāvi. Pēc cietuma autobusa avārijas, viņš izbēg no apcietinājuma un cenšas atrast savas sievas slepkavas.

"Bēglis" pirmizrāde notika . Filma bija gan kritiski, gan finansiāli veiksmīga, nopelnot gandrīz 370 miljonus ASV dolārus. "Bēglis" bija trešā pelnošākā filma 1993. gadā. Filma tika nominēta septiņām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā labākās filmas kategorijā. Tomijs Lī Džonss ieguva Oskaru kategorijā labākais aktieris otrā plāna lomā. "Bēglis" tiek uzskatīta par vienu no 90. gadu labākajām spriedzes filmām.

Atsauces

Ārējās saites 

1993. gada filmas
ASV filmas
Warner Bros. filmas
Maikls Manns

Maikls Kenets Manns (, dzimis ) ir amerikāņu kinorežisors, scenārists un kinoproducents. Pazīstams pēc vairāku veiksmīgu kriminālfilmu režijām.

Manna pazīstamākās filmas ir Thief (1981), Manhunter (1986), "Pēdējais mohikānis" (The Last of the Mohicans, 1992), "Sadursme" (1995), "Savs cilvēks" (The Insider, 1999), "Līdzzinātājs" (2004) un "Sabiedrības ienaidnieki" (Public Enemies, 2009).

Manna producētās filmas ir divas reizes nominētas Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā labākā filma — "Savs cilvēks' (arī režisors) un "Aviators" (2004).

Ārējās saites 

1943. gadā dzimušie
Amerikāņu kinorežisori
ASV scenāristi
ASV kinoproducenti
Emmy balvas ieguvēji
Ilinoisā dzimušie
Pols Betanijs

Pols Betanijs (, dzimis ) ir angļu aktieris.

Pazīstams, piedaloties Marvel Cinematic Universe filmās "Dzelzs vīrs" (2008), "Dzelzs vīrs 2" (2010), "Atriebēji" (2012), "Dzelzs vīrs 3" (2013), "Atriebēji: Ultrona laikmets" (2015), "Kapteinis Amerika: Pilsoņu karš" (2016) un "Atriebēji: Bezgalības karš" (2018).

Betanijs ir piedalījies arī tādās filmās kā Gangster No. 1 (2000), Bruņinieka stāsts" (2001), "Brīnišķais prāts" (2001), "Master and Commander: Uz pasaules malu" (Master and Commander: The Far Side of the World, 2003), "Dogvila" (2003), "Vimbldona" (2004), "Da Vinči kods" (2006), Creation (2009), "Tūrists" (The Tourist, 2010), "Riska robeža" (Margin Call, 2011), "Leģenda" (2015) un "Hans Solo: Zvaigžņu karu stāsts" (2018).

Ārējās saites 

1971. gadā dzimušie
Londonā dzimušie
Angļu kinoaktieri
Vītne

Vītne ir uz rotācijas ķermeņiem esošu spirālē izvietotu izciļņu un rievu kopums.

Vītņu iedalījumi 
Iedalījums pēc novietojuma uz rotācijas ķermeņa:

 ārējā vītne atrodas uz objekta ārējās virsmas,
 iekšējā vītne atrodas uz objekta iekšējās virsmas.

Iedalījums pēc vītnes virsmas kustības:

 labās vītnes izcilnis, griežoties pulksteņa rādītāja kustības virzienā, virzās prom no skatītāja;
 kreisās vītnes izcilnis virzās prom no skatītāja, griežoties pretēji pulksteņa rādītāja kustības virzienam.

Iedalījums pēc parametru mērvienības:

 metriskā vītne — parametri norādīti milimetros;
 collu vītne — parametri norādīti collās.

Iedalījums pēc profila:

 trijstūrvītne,
 trapecvītne,
 taisnstūrvītne 
 un citas.

Iedalījums pēc virsmas, uz kuras atrodas vītne:

 cilindriskā vītne,
 koniskā vītne.

Iedalījums pēc izmantojuma:

 gaitas vītne,
 sastriprinājuma
 un citas.

Vītnes parametri 

 Vītnes ārējais diametrs d ir iedomāta ap ārējās vītnes izciļņu virsotnēm apvilkta vai iekšējās vītnes rievās ievilkta cilindra diametrs.
 Vītnes iekšējais diametrs d1 ir iedomāta ārējās vītnes rievās ievilkta vai iekšējās vītnes izciļņiem apvilkta cilindra diametrs.
 Vītnes vidējais diametrs d2 ir iedomāta cilindra diametrs, kura veidules krusto vītnes profilu tā, ka rievu platums ir vienāds ar pusi no vītnes nominālā izmēra.
 Vītnes profils ir vītnes šķēluma laukums ar plakni, kas iet caur vītnes asi.
 Profila leņķis ir leņķis starp profila sānu malām.
 Vītnes solis P ir attālums, mērīts paralēli vītnes asij, starp profila divām blakusesošām vienāda nosaukuma sānu malām.
 Koniskās vītnes solis P ir projekcija uz vītnes ass nogrieznim, kas savieno vītnes profila divas blakusesošas šaurleņķa virsotnes.
 Koniskās vītnes pamatplakne I2 ir aprēķina šķēlums dotajā attālumā no konusa bāzes.
 Vītnes gājiens Ph ir attālums, kas mērīts paralēli vītnes asij starp profila divām tuvākajām vienāda nosaukuma malām, kuras pieder vienai skrūves virsmai.

Vītnes parametru noteikšana 

Parasti visas vītnes, izņemot vītnes ar taisnstūra profilu, ir standartizētas. Vītnes ārējo vai iekšejo diametru mēra ar bīdmēru. 
Vītnes soli nosaka ar vītņmēru komplektu, kas ir sakopoti metāla šabloni ar zāgveida izgriezumiem. Atrodot to šablonu, kura zobi cieši ieguļas vītnes rievās, no šī šablona nolasāmais skaitlis norāda vītnes soļa lielumu milimetros. Lielām vītnēm soli var vienkārši izmērīt ar lineālu. Vēl vītnes soli var noteikt pēc tā nospieduma uz papīra.

Atsauces 

Mašīnbūve
Džons Reilijs

Džons Kristofers Reilijs (, dzimis ) ir amerikāņu aktieris, komiķis, mūziķis, scenārists un producents.

Pēc debijas filmā Casualties of War (1989) Reilijs piedalījās tādās filmās kā "Pērkona dienas" (Days of Thunder, 1990), "Kas nomoka Gilbertu Greipu" (1993) un "Mežonīgā upe" (The River Wild, 1994). Piedalījies Pola Tomasa Andersona filmās Hard Eight (1996), "Naktis bugi stilā" (1997) un "Magnolija" (1999), kā arī Terensa Malika filmā "Šaurā, sārtā līnija" (1998). Par savu sniegumu flimā "Čikāga" (2002), Reilijs tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris otrā plāna lomā. Sadarbojies arī ar Mārtinu Skorsēzi filmās "Ņujorkas bandas" (2002) un "Aviators" (2004).

Piedalījies arī tādās filmās kā "Rikijs Bobijs — ātruma karalis" (2006), Walk Hard: The Dewey Cox Story (2007), "Pusbrāļi" (Step Brothers, 2008), Cyrus (2010), We Need to Talk About Kevin (2011), "Asinspirts" (Carnage, 2011), "Galaktikas sargi" (2014), "Omārs" (2015), "Kongs: Galvaskausa sala" (2017), "Brāļi Sisteri" (The Sisters Brothers, 2018) un Stan & Ollie (2018).

Ārējās saites 

1965. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
ASV komiķi
ASV mūziķi
ASV scenāristi
ASV kinoproducenti
Ilinoisā dzimušie
Džefs Goldblūms

Džefrijs Linns Goldblūms (, dzimis ) ir amerikāņu aktieris un mūziķis.

Goldblūms ir vislabāk pazīstams, filmējoties 90. gadu filmās "Juras laikmeta parks" (Jurassic Park, 1993) un "Neatkarības diena" (Independence Day, 1996), kā arī to turpinājumos — "Juras laikmeta parks 2" (The Lost World: Jurassic Park, 1997) un "Juras laikmeta pasaule: Kritusī karaliste" (Jurassic World: Fallen Kingdom, 2018), un "Neatkarības diena: Atdzimšana" (Independence Day: Resurgence, 2016).

Savu karjeru iesācis, piedaloties filmās Invasion of the Body Snatchers (1978), The Big Chill (1983) un Into the Night (1985). Iemantojis slavu, piedaloties Deivida Kronenberga filmā "Muša" (The Fly, 1986), par ko viņš saņēma Saturna balvu kā labākais aktieris. Piedalījies arī tādās filmās kā "Našvila" (1975), The Adventures of Buckaroo Banzai Across the 8th Dimension (1984), "Zemes meitenes ir viegli pieejamas" (Earth Girls Are Easy, 1988) The Tall Guy (1989), Deep Cover (1992), Powder (1995), "Ēģiptes princis" (The Prince of Egypt, 1998), Cats & Dogs (2001), Igby Goes Down (2002), "Ūdensdzīve ar Stīvu Zisū" (The Life Aquatic with Steve Zissou, 2004), Adam Resurrected (2008), "Kā tikt pie bērna" (The Switch, 2010), Le Week-End (2013), "Viesnīca "Diženā Budapešta"" (The Grand Budapest Hotel, 2014), "Mortekajs" (Mortdecai, 2015), "Tors: Ragnarjoks" (Thor: Ragnarok, 2017) un "Suņu sala" (Isle of Dogs, 2018).

Ārējās saites 

1952. gadā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
ASV mūziķi
Pensilvānijā dzimušie
1616. gads Latvijā

Šajā lapā ir apkopoti 1616. gada notikumi Latvijā, kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales vēsturiskās zemes Pārdaugavas Livonijas hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Šajā laikā pēc pamiera nolēgšanas līdz 1617. gadam bija pierimis poļu-zviedru karš starp Polijas-Lietuvas kopvalsts un Zviedrijas karalistes karaspēkiem.

Notikumi

Nezināms laiks vai visa gada laikā 
 Livonijas lielhercogs skaitījās Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa.
 Kurzemes un Zemgales hercogistes Kurzemes daļu pārvaldīja Vilhelms Ketlers, bet Zemgales un Sēlijas daļu viņa brālis Frīdrihs Ketlers.

 Pēc muižnieku opozīcijas vadoņu brāļu Magnusa un Gotharda fon Noldu nogalināšanas Jelgavā iepriekšējā gadā, Polijas karalis abus hercogus Vilhelmu un Frīdrihu atstādināja no varas.
 Kuldīga pārstāja būt Kurzemes hercogistes galvaspilsēta, bet par Kurzemes un Zemgales hercogistes galvaspilsētu kļuva Jelgava.
 Par birģermeistara un rātskungu līdzekļiem tika uzsāka rātsnama celtniecība Bauskā.
 Georgs Mancelis kļuva par mācītāju Vallē, latviešu draudzē, nomainot iepriekšējo mācītāju Henrihu Molleriju.
 Berķenes muižas īpašums tika sadalīts divās patstāvīgās muižās, kas 1704. gadā ieguva Lielbērķenes un Mazbērķenes muižas vārdu.

Jūnijs 
 30. jūnijs — Latvijas teritorijā, Kurzemes austrumos un Bauskas apkārtnē, notika pirmā dokumentāli aprakstītā zemestrīce. Pazemes grūdieni un kustības bija jūtamas līnijā Birži–Bauska–Dobele. Rakstiskās liecības par notikušo atstājis Valles muižas mācītājs, literāts un valodnieks Georgs Mancelis, kurš tobrīd atradies Pienavā. Tur “lopi uz lauka līdz ar ļaudīm, kā arī mājas tapa stipri satricinātas un no zemes iekšienes nodunēja it kā pērkons”. Pēc mūsdienu aplēsēm, Pienavas zemestrīces spēks varēja būt 5 – 6 balles pēc Eiropas makro seismiskās skalas.

Kultūra

Zinātne

Dzimuši 
 11. marts — Johans Brēfers, Zviedru Vidzemes vācu pedagogs un teologs. Rīgas akadēmiskās ģimnāzijas daiļrunības (retorikas) un vēstures profesors, vēlāk inspektors un teoloģijas profesors, Rīgas superintendents. (miris 1700.)

Miruši 

Latvija
 
Notikumi Latvijā pēc gada
1618. gads Latvijā

Šajā lapā ir apkopoti 1618. gada notikumi Latvijā, kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales vēsturiskās zemes Pārdaugavas Livonijas hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Septembrī pēc pamiera nolēgšanas pierima poļu-zviedru karš starp Polijas-Lietuvas kopvalsts un Zviedrijas karalistes karaspēkiem.

Notikumi

Nezināms laiks vai visa gada laikā 
 Livonijas lielhercogs skaitījās Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa.
 Kurzemes un Zemgales hercogisti pārvaldīja hercogs Frīdrihs Ketlers.

 Par Kurzemes hercogu Vilhelma Ketlera vietā tika ievēlēts viņa brālis Frīdrihs, kurš apstiprināja jaunu hercogistes pārvaldes konstitūciju Formula regiminis, kas piešķīra daudz lielākas tiesības muižniekiem. Hercogs Frīdrihs vairs nevarēja pieņemt nevienu lēmumu bez hercogistes padomes piekrišanas, tādējādi Kurzemes hercogiste kļuva par konstitucionālu monarhiju.
 Nikolajs Korfs par saviem līdzekļiem Krustpilī uzcēla pirmo luterāņu baznīcu, sauktu par pils baznīcu. Par mācītāju tajā kalpoja Mihaēls Vegners.
 Saskaņā ar luterāņu mācītāja Rīvija hroniku, Aglonā, novācot kāda torņa drupas, tika atrasta Mindauga kapa marmora plāksne. Līdz mūsdienām tā nav saglabājusies. Taču ir saglabājies latīņu teksta noraksts, kas tulkojumā vēsta: “Šajā zemē atdusas Mindaugs, kunigaitis, lietuvietis, kuram dzīvot un mirt bija goda lieta…” Mūsdienās ir uzskats, ka Rīvija hronika ir 19. gadsimta viltojums, un tādēļ Aglona kā Mindauga noslepkavošanas un apbedīšanas vieta uztverama kā nepārbaudāma leģenda.
 Pilnībā samaksājot 3250 poļu guldeņu lielo nomas naudu, pilnas nomas tiesības Turkalnes muižā ieguva atraitnes Annas Gaunersdorfas dēls Ernsts Klingšporns.

Kultūra 
 Mollīna tipogrāfijā, Rīgā tika iespiests figurālais dzejolis, kura oriģināls gan nav saglabājies (tikai fotokopija). Rīgā ieceļojušais vācu dzejnieks Bartolomejs Rotmans šo figurālo, kausa veidā iespiesto dzejojumu veltīja Rīgas rātei un visiem Rīgas pilsoņiem Jaunajā gadā. Tur tā arī ir rakstīts - ko galdā likt, ko dziedāt, dzejoļa malās ir redzamas notis. Šādi svinīgi sacerējumi, kuros savijas laicīgais un garīgais, bija raksturīgi XVII gadsimtam.
 Ekes konventa ēkas fasādes centrā tika uzstādīts akmens cilnis "Kristus un grēciniece" ar manierisma stilā veidotu apmali.

Zinātne

Dzimuši 
 22. maijs — Henriks Horns no Alūksnes, Zviedrijas feldmaršals, admirālis un Karaliskās padomes loceklis. Kurzemes pulka pulkvedis un karaspēka virspavēlnieks Zviedru Livonijā. (miris 1693. gadā)
 6. decembris — Nikolauss Vite fon Lilienaus, Zviedrijas karaļa galma ārsts, otrā Rīgas aptieku reglamenta sastādītājs, Dāvida Martini II sievastēvs. (miris 1688.)

Miruši

Attēlu galerija 

Latvija
 
Notikumi Latvijā pēc gada
1619. gads Latvijā

Šajā lapā ir apkopoti 1619. gada notikumi Latvijā, kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales vēsturiskās zemes Pārdaugavas Livonijas hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Šajā laikā pēc pamiera nolēgšanas līdz 1621. gadam bija pierimis poļu-zviedru karš starp Polijas-Lietuvas kopvalsts un Zviedrijas karalistes karaspēkiem.

Notikumi

Nezināms laiks vai visa gada laikā 
 Livonijas lielhercogs skaitījās Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa.
 Kurzemes un Zemgales hercogisti pārvaldīja hercogs Frīdrihs Ketlers.

 No hercoga Jēkaba cepļu sarkanajiem ķieģeļiem pie vecās Svētās Annas baznīcas Jelgavā koka zvanu torņa vietā tika uzcelts jauns mūra tornis, kas ir saglabājies līdz mūsdienām.
 Ugunsgrēkā nodega Skrundas pils kapela.
 Kurzemes hercogs Vilhelms Kabili kā ķīlu lēni nodeva Jaunpils īpašniekam un Kurzemes landhofmeistaram Matiasam Dītriham fon der Rekem, īpaši minot, ka to var mantot jebkurš viņa un sievas Annas fon Ketleres pēcnācējs arī vēlākās paaudzēs.

Kultūra

Zinātne 
 Sakarā ar 1616. gada zemestrīci Zemgalē Georgs Mancelis izdeva traktātu vācu valodā "Meditatio theologistoricophysica de terrae motu" ("Teoloģiski vēsturiski fizikālas pārdomas par zemes kustību").

Dzimuši

Miruši 
 13. septembris — Kristofs fon Rape, Kurzemes izcelsmes muižnieks, Prūsijas hercogistes kanclers. (dzimis 1566. gadā)

Latvija
 
Notikumi Latvijā pēc gada
Dzīvības glābšana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

Dzīvības glābšana bija viens no sporta veidiem, kas tika aizvadīts 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīze. Šīs sacensības tika aizvadītas no 1900. gada 13. un 19. augustā, tās tika aizvadītas dažādās Parīzes vietās.

Dzīvības glābšanas sacensības sastāvēja no trim dažādām sacensībām.

Ugunsdzēsības sūkņu manevrēšanas sacensība notika no 1900. gada 13. līdz 19. augustam. Tajās startēja piecu valstu ugunsdzēsēju komandas, kuriem bija jāglābj iedzīvotāji no sešstāvu ēkas, kuras trešajā stāvā bija ziņots par ugunsgrēku. Brīvprātīgo ugunsdzēsēju kategorijā par uzvarētājiem tika atzīti Porto (Portugāle) ugunsdzēsēji, apsteidzot Leitonas (Lielbritānija) un Budapeštas (Ungārija) ugunsdzēsēju komandas. Profesionālajā kategorijā par labākajiem tika atzīti Kanzasitijas (ASV) komanda, kura apsteidza Milānas (Itālija) ugunsdzēsējus. Savukārt valsts sacensībās Parīzes ugunsdzēsēji.

Glābšanas uz ūdens sacensības tika aizvadītas no 1900. gada 22. jūlija līdz 25. jūlijam. Tās notika Sēnas upē, starp Kurbevuē un Aņēras tiltiem, turpat, kur peldēšanas un airēšanas sacensības. Sacensībās startēja vairāk nekā 1000 dalībnieki. Dalībniekiem bija jānopeld 300 metri, lai paķeru manekenu un to novilktu 50 metru. Kā arī bija jānopeld 200 metri, lai glābtu manekenus uz 300 tonnu smaga zvejas kuģa, kura nogrimšana tika simulēta.

Pirmās palīdzības sniegšanā piedalījās ap 3000 dalībnieku no dažādām glābšanas biedrībām un tās tika aizvadītas Vensānas velodromā. Populārākais notikums bija kara vingrinājums: dalībniekiem bija jāiziet cauri šķēršļu joslai, nesot nestuves, kur bija novietots vīrietis, viņu nesakratot.

Starptautiskā Olimpiskā komiteja šobrīd neatzīst dzīvības glābšanu kā oficiālo sporta veidu olimpisko spēļu programmā.

Atsauces 

1900. gada vasaras olimpisko spēļu sporta veidi
Zalkšurga

Zalkšurga ir pavisam neliela, apmēram 4—5 km gara Levenstrauta (Lēvenurgas) labā krasta pieteka Ogres novada, Suntažu pagasta teritorijā, apmēram 4 km uz dienvidaustrumiem no Juglas ciema.

Mežiem skautā upīte ietek no labā krasta puses Lēvenurgā, apmēram 250 metrus augšpus no Lēvenurgai pretējā krastā esošajām "Krastkalnu" mājām un apmērām 1 km uz R no pirmā pasaules kara laikā nopostītajām "Caurumu" viensētas drupām. Upīti šķērso arī Juglas-Ucenu grants ceļa atzars, vienīgais meža ceļš uz šīm nopostīto māju drupām, kuras apkārtnē padomju kolhozu laikos pletušies cidoniju lauki. Vēl tagad daudzviet skrajākās vietās un ceļmalās aug savvaļā pārgājuši cidoniju krūmi. Zalkšurga sākas pārmitrā damakšņa tipa mežu masīvā, uz D no gandrīz noraktajiem Suntažu grantskalnu karjeriem un karjeru vietās palikušiem, aizaugošiem dīķiem, kur ligzdo ūdensputni. Jāatzīmē, ka ūdens līmenis urgā mēdz būt ļoti svārstīgs, ļoti sausās vasarās Zalkšurga daudzviet var pārvērsties pa tās gultnē esošu ūdenspeļķu virkni. Savu nosaukumu Zalkšurga, iespējams, ieguvusi tā iemesla dēļ, ka pavasaros, jau martā tās krastos pamežā visai bagātīgi zied indīgās parastās zalktenes (Daphne mezereum), kas tautā iesauktas arī par "meža ceriņiem".

Galerija

Zalkšurga pavasarī

Atsauces 

 
Ogres novada upes
Turn 10 Studios

Turn 10 Studios ir amerikāņu videospēļu izstrādātājs, kas atrodas Redmondā, Vašingtonā. Uzņēmums tika dibināts 2001. gadā Xbox Game Studios vadībā, lai izstrādātu Forza sēriju Xbox platformām. Uzņēmumā ir aptuveni 200-400 darbinieku (pēc 2019. gada datiem).

Vēsture 
Turn 10 Studios tika dibināta Microsoft 2001. gadā Xbox Game Studios vadībā nodaļai ietvaros sacīkšu spēļu sērijas izstrādei, kas vēlāk kļuva pazīstamas kā Forza.

Turn 10 Studios sāka darbu Forza Motorsport spēlei, lai aizpildītu simulācijas sacīkšu spēļu Xbox konsolei ar akcentu uz braukšanas mehāniku un jaunākajām Xbox Live funkcijām, oriģinālspēle tika izdota 2005. gada maijā un ieguva lielu atzinību kritiķiem un kopienas atbalstu.

Guvusi panākumus, 2007. gada maijā Turn 10 izstrādāja Forza Motorsport 2 jaunajā Microsoft Xbox 360 konsolē. Un turpināja izlaist jaunas spēles šajā Xbox 360 konsolē līdz Forza Motorsport 5, kas pēc tam sākot no Forza Motorsport 6, izdod arī operētājsistēmai Windows 10.

Forza Horizon spēļu sērijas atšķirība, kas bija “atklātā pasaule”, Playground Games jautāja par piedalīšanos šīs spēles izstrādē, uz ko Turn 10 vadītājs piekrita strādāt un izstrādāt kopā. Šīs abas kompānijas līdz mūsdienām sadarbojas kopā tikai pēc Forza Horizon spēļu sērijas. Tikai Forza Horizon 2 kompānija Sumo Digital nodarbojās ar integrāciju Xbox 360.

Pagaidām astotais Forza Motorsport sarakstā, kuru anonsē 2020. gada 23. jūlijā, nosaukums nesatur numerāciju.

Izstrādātās spēles

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

Forza
ASV uzņēmumi
Xbox Game Studios
Videospēļu izstrādes uzņēmumi
Kazurga

Kazurga ir Levenstrauta labā krasta pieteka un atrodas Ogres novada Suntažu pagasta teritorijā, apmēram 2,5 km uz A-DA no Juglas ciema un 0,5 km pirms Levenstrauta (Lēvenurgas) polderu, mitrāju sistēmas.
Upīte savā lejtecē aptek Suntažu Kangaru rietumu daļas pauguru grēdas, kas vēl ir saglabājušās neskartas savās dabiskās reljefa ģeomorfoloģiskajās izpausmēs, atšķirībā no šīs osu paugurgrēdas pārējām daļām, kas lielākoties jau ir noraktas. Lejtecē Kazurgu šķērso pagasta nozīmes Zīlnieku-Baldiņu grants ceļš, kas savienojas ar P4 ceļu (Rīga-Suntaži-Ērgļi).

Galerija

Kazurga pavasarī

Atsauces 

 
Ogres novada upes
Flaiingfiškova

Flaiingfiškova (; , Fēiyú wān; ), kartēs bieži atzīmēta kā Setlmenta (), ir Austrālijai piederošās Ziemsvētku Salas galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta. Izvietojusies zalas ziemeļos Flaiinfiškova līča (Lidojošo zivju līča) krastā. Pilsētā dzīvo lielākā daļa no salas iedzīvotājiem, kuri pārsvarā ir ķīniešu, malajiešu un austrāliešu izcelsmes.

Pilsētā ir osta un lidosta. Saimniecība orientēta uz tūrismu. Flaingfiškova iekļauta Austrālijas Mantojuma datubāzē kā aizsargājama vieta.

Atsauces

Ārējās saites 

Austrālijas pilsētas
Okeānijas galvaspilsētas
Ziemsvētku sala
Xanadu projekts

Xanadu projekts bija pirmais hiperteksta projekts, ko 1960. gadā |izveidoja programmētājs Teds Nelsons.

Šobrīd Xanadu projekta autori pozicionē šo produktu kā vispasaules tīmekļa uzlabotu versiju, aprakstot savu misiju šādi: "Mūsdienu programmatūra tikai imitē papīru. Internets kopumā (kas arī tikai imitē papīru) būtiski vienkāršo mūsu hiperteksta modeli, realizējot to kā primitīvo "vienvirziena saišu" sistēmu ar šī savienojuma pārtraukšanu, mainot kādu no saistītajiem dokumentiem. Kā arī globālajā tīmeklī kļūst neiespējami glabāt viena un tā paša satura dažādas versijas vēlākai šo versiju pārvaldībai"  .

Nosaukums Xanadu radies no nepareizas senās Ķīnas galvaspilsētas Šandu nosaukuma  transkripcijas.

Daļēji strādājoša versija OpenXanadu tika publicēta globālajā tīmeklī 2014. gadā. Neskatoties uz šo nosaukumu, 2014. gada jūnijā tā vēl nebija atvērtā koda versija. To sauca par "atvērtu", jo bija iespējams "redzēt visas tās sastāvdaļas". Veidotāji apgalvo, ka Tims Bērnerss-Lī nozadzis viņu ideju, bet vispasaules tīmeklis ir "jocīga struktūra, kas tika izveidota pēc pašpārliecinātām dažādu personību iniciatīvām un kam ir drausmīga programmēšanas valoda". Viņi uzskata, ka hiperteksts der tikai papīra dokumentiem, bet WWW ļauj tikai glabāt pazudušās saites uz pazudušām lapām.

2016. gadā Nelsons sniedza interviju dokumentālajā filmā "Ak, internets! Sapņi par digitālo pasauli"  un prezentēja Xanadoc dokumenta demoversiju.

Xanadu 17 noteikumi 

 Katrs Xanadu serveris tiek identificēts unikāli un droši. 
 Katru Xanadu serveri ir iespējams kontrolēt neatkarīgi vai iekšēji tīklā. 
 Katrs lietotājs tiek identificēts unikāli un droši. 
 Katrs lietotājs var meklēt, lejupielādēt, izveidot un glabāt dokumentus.
 Katrā dokumentā var būt jebkurš daļu skaits, katrā no kurām var būt jebkura veida dati.
 Katrs dokuments var saturēt jebkura veida saites, tostarp jebkura cita īpašniekam pieejamā dokumenta virtuālās kopijas ("iekļāvumus").
 Saites ir redzamas un izsekojamas no jebkura galapunkta.
 Atļauja atsaukties uz dokumentu ir piešķirta ar publicēšanas aktu.
 Katrs dokuments var ietvert autoratlīdzības mehānismu ar jebkādu detalizācijas pakāpi, lai nodrošinātu samaksu par dokumenta daļēju lasīšanu, tostarp par jebkuru dokumenta daļas "iekļāvumu".
 Katrs dokuments tiek identificēts unikāli un droši.
 Katrs dokuments var tikt aizsargāts piekļuves kontrolei.
 Katru dokumentu var ātri atrast, uzglabāt un lejupielādēt, lietotājam nezinot par dokumenta fizisko stāvokli.
 Katrs dokuments tiek automātiski pārvietots uz fizisko krātuvi atbilstoši piekļuves biežumam no jebkura punkta.
 Katrs dokuments tiek automātiski saglabāts ar dublēšanos, ļaujot tādējādi saglabāt tam piekļuvi pat katastrofas gadījumā.
 Katrs Xanadu pakalpojumu sniedzējs var ieturēt maksu no saviem lietotājiem saskaņā ar  cenrādi, ko viņš izvēlas par dokumentu glabāšanu, meklēšanu un publicēšanu.
 Katrs darījums ir drošs un pārbaudāms tikai tām personām, kuras to veic.
 Xanadu klienta-servera komunikācijas protokols ir atklāti publicēts standarts. Trešo pušu programmatūras izstrāde un integrācija ir atbalstāma.

Atsauces