joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tory Lanez

Deistārs Šemuels Šua Pētersons (dzimis 1992. gada 27. jūlijā), profesionāli pazīstams kā Tory Lanez, ir kanādiešu reperis, dziedātājs, dziesmu autors un ierakstu producents. Sākotnējo atzinību viņš saņēma no miksteipa Conflicts of My Soul: The 416 Story, kas tika izdots 2013. gada augustā. 2015. gadā Torijs Laness noslēdza līgumu ar ierakstu producenta Benija Blanko kompāniju Mad Love Records, izmantojot Interscope Records.

Pētersona debijas studijas albumā I Told You (2016) bija iekļauti singli "Say It" un "Luv", kas Billboard Hot 100 topā ieņēma attiecīgi 23. un 19. vietu. 2018. gadā Laness izdeva savu otro un trešo studijas albumu Memories Don't Die un Love Me Now? Viņa ceturtais studijas albums Chixtape 5 (2019) ierindojās ASV Billboard 200 2. vietā. 2020. gadā viņš izdeva savu piekto studijas albumu Daystar, kas debitēja Billboard 200 10. vietā un piedāvāja pretrunīgas atbildes uz apgalvojumiem par viņa šaušanu. repere Megan Thee Stallion tā paša gada sākumā. Laness saņēma Grammy balvas nomināciju par savu dziesmu "Luv", kā arī četras Juno balvas.
1992. gadā dzimušie
Kanādā dzimušie
Amerikāņu mūziķi
Amerikāņu reperi
Amerikāņu dziedātāji
Grammy balvas ieguvēji
Dekamerons (filma)

"Dekamerons" () ir 1971. gada Itālijas, Francijas un Rietumvācijas kopražojuma antoloģijas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Pjērs Paolo Pazolīni. Filmā galvenās lomas atveido Franko Čiti, Nineto Davoli un Pjērs Paolo Pazolīni. Filma balstīta uz 14. gadsimta Džovanni Bokačo alegoriju "Dekamerons". "Dekamerons" ir pirmā daļa Pazolīni "dzīves" triloģijā, tai seko "Kantenberijas stāsti" (I racconti di Canterbury, 1972) un "Arābijas naktis" (Il fiore delle Mille e una notte, 1974).

Filmas "Dekamerons" pirmizrāde notika  Berlīnes kinofestivālā, kur ieguva Sudraba lāča balvu kategorijā Special Jury Prize. Neraugoties uz filmas panākumiem un kritiķu atzinību, pats Pazolīni filmu kritizēja.

Ārējās saites 

1971. gada filmas
Itālijas filmas
Francijas filmas
Vācijas filmas
Kinokomēdijas
Honestly, Nevermind

Honestly, Nevermind ir kanādiešu repera un dziedātāja Drake septītais studijas albums, kas tika izdots 2022. gada 17. jūnijā kā pārsteigums, izmantojot OVO Sound un Republic Records. Albumā ir iekļauta vienīgā viesfilma no 21 Savage, kā arī dažādu producentu, tostarp Gordo, Black Coffee un biežu līdzstrādnieku 40, producēšana.

Stilistiski atkāpjoties no Dreika iepriekšējiem izdevumiem, Godīgi sakot, Nevermind pieņem house un Baltimoras klubu. Albums saņēma kopumā pozitīvas atsauksmes un debitēja ASV Billboard 200 virsotnē ar 204 000 albumam līdzvērtīgu vienību. Tas kļuva par Dreika vienpadsmito albumu ASV pirmajā vietā. Albuma singli "Sticky" un "Massive" debitēja ASV Billboard Hot 100 top 20, bet "Jimmy Cooks" kļuva par Dreika vienpadsmito (un 21 Savage otro) ASV dziesmu pirmajā vietā.

Dziesmu sarakts 

2022. gada albumi
Drake albumi
Certified Lover Boy

Certified Lover Boy ir kanādiešu repera un dziedātāja Drake sestais studijas albums, ko 2021. gada 3. septembrī izdeva OVO Sound un Republic Records. To veidoja biežie līdzstrādnieki 40, Nineteen85, PARTYNEXTDOOR, OZ un Vinylz. Kā viesmākslinieki parādās Lil Baby, Lil Durk, Giveon, Jay-Z, Travis Scott, Future, Young Thug, Yebba, 21 Savage, Project Pat, Tems, Ty Dolla $ign, Lil Wayne, Rick Ross un Kid Cudi.

Līdzīgi kā Dreika iepriekšējie izdevumi, albums pārsvarā atspoguļo viņa uzskatus par slavu un panākumiem, īpaši viņa dominējošo stāvokli mūzikas industrijā, kā arī nelojalitāti, sabojātas romances, ķildas un vientulību. Galvenokārt hiphopa ieraksts, albuma skanējumā dominē miglaina atmosfēra, kas ietver crunk un trap elementus. Vairāki rakstnieki atklāja, ka albuma aspekti atgādina Thank Me Later (2010), Take Care (2011) un Nothing Was The Same (2013). Angļu mākslinieka Demjena Hērsta izstrādātais albuma mākslas darbs, kurā attēlotas 12 grūtnieču emocijzīmes, izraisīja daudz strīdu.

Ļoti gaidītais Certified Lover Boy pēc izlaišanas saņēma pretrunīgas mūzikas kritiķu atsauksmes, no kuriem lielākā daļa uzskatīja, ka tas ir salīdzināms ar citiem Dreika izdevumiem un uzsvēra tā struktūru, taču kritizēja liriskā ieskata līmeni un iestudējuma skaņas daudzveidības trūkumu. Neskatoties uz to, tas tika nominēts kategorijā Labākais repa albums 2022. gada Grammy balvu pasniegšanas ceremonijā, līdz Dreiks 2021. gada decembrī atsauca albumu no izskatīšanas un ieguva labāko repa albumu 2022. gada Billboard mūzikas balvu pasniegšanas ceremonijā.

Albums guva komerciālus panākumus, debitējot Billboard 200 pirmajā vietā ar 613 000 albumam līdzvērtīgu vienību. Tas kļuva par Dreika desmito albumu ASV pirmajā vietā un sasniedza lielāko albuma atvēršanas nedēļu ASV 2021. gadā, pārspējot Apple Music un Spotify rekordus lielākajās atklāšanas dienas straumēs šajās platformās. Tas sasniedza visu laiku rekordu visvairāk ASV labāko desmit singlu no viena albuma (9), ar savu vadošo singlu "Way 2 Sexy", kas debitēja Billboard Hot 100 virsotnē kā Dreika devītais ASV hits pirmajā vietā.

2021. gada albumi
Drake albumi
Somenlinna

Suomenlinna (), vēsturiski pazīstama kā Sveaborga (), ir 18. gadsimtā celts cietoksnis, kas atrodas uz salām Somijas galvaspilsētas Helsinku pievārtē, uz dienvidaustrumiem no pilsētas centra. 1991. gadā cietoksnis tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Cietoksni, lai pret Krieviju aizsargātu Helsinku ostu, 1748. gadā uzsāka celt zviedri. Cietokšņa celtniecība bija zviedru militārā inženiera Augustīna Ērensverda (Augustin Ehrensvärd, 1710 – 1772) mūža darbs, kura kaps atrodas ciertokšņa teritorijā. 1808. gadā cietoksni ieņēma krievi. 1918. gadā, līdz ar neatkarīgās Somijas nodibināšanos, cietoksnis ieguva mūsdienu nosaukumu. Somenlinna kalpoja militāriem mērķiem līdz 1973. gadam, kad to nodeva civilā lietošanā. Mūsdienās cietoksnis ir populārs tūrisma objekts.

Attēlu galerija

Ārējās saites 

Pilis Somijā
Somijas vēsture
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Somijā
Lielvalsts

Lielvalsts jeb lielvara () ir valsts vai valstu savienība, kurai ir izcils ģeopolitisks stāvoklis starptautiskajās attiecībās. Lielvaras jēdzienu sāka lietot pēc Vīnes kongresa 19. gadsimta sākumā, kad pēc Napoleona kariem Francijas impērijas hegemoniju nomainīja piecu Eiropas lielvalstu (Austrijas impērijas, Britu impērijas, Francijas karalistes, Krievijas Impērijas un Prūsijas karalistes) hegemonija.

Vēsture 
Seno laiku vēsturē par lielvalstīm tiek uzskatītas Senā Ēģipte, Senā Divupe, Feniķija, Senā Ķīna, Senā Persija, Senā Grieķija, Senā Maķedonija, Romas impērija un citas impērijas.

Austrumromas impērija, Franku impērija, Islāma kalifāts un vairākas Ķīnas dinastijas bija agrīno viduslaiku lielvaras. Augstajos viduslaikos no Franku impērijas izveidojās Svētā Romas impērija un Francijas karaliste. Osmaņu impērija sagrāva Bizantijas impēriju. Mongoļu impērija, vēlāk Zelta Orda dominēja Āzijas ziemeļos.

Jaunajos laikos izveidojās Spānijas un Portugāles lielvalstis, vēlāk Habsburgu impērija, Polijas-Lietuvas kopvalsts, Nīderlande, Zviedrija, Krievijas Impērija, Francija, Anglija un Prūsija. 16. gadsimtā Indijas subkontinentā izveidojās Mogulu impērija. Imperiālisma laikmetā piecām Eiropas lielvarām pievienojās Amerikas Savienotās Valstis un Japāna.

Pēc apvienošanās arī Itālijas karaliste kļuva par lielvalsti, Austrijas impērija pārveidojās par Austroungāriju un Prūsija izveidoja Vācijas impēriju, kuras 1882. gadā izveidoja Trejsavienību. Pirmā pasaules kara laikā Centrālās lielvalstis Austroungārija, Osmaņu impērija un Vācijas impērija cīnījās pret 1907. gadā izveidotās Antantes lielvalstīm Apvienoto Karalisti, Franciju un Krievijas Impēriju, kurām pievienojās arī Japānas impērija un ASV.
Otrā pasaules kara laikā Vācija, Itālija, Japāna (Ass valstis) cīnījās pret Sabiedrotajām lielvalstīm Franciju un Apvienoto Karalisti, kurām vēlāk pievienojās ASV un Padomju Savienība.

Galvenās uzvarētājvalstis lielvalsts statusu saglabāja arī Aukstā kara periodā kā Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes pastāvīgās dalībvalstis — ASV, Padomju Savienība, Apvienotā Karaliste, Francija un Ķīna.

1976. gadā septiņas lielvalstis — ASV, Apvienotā Karaliste, Francija, Itālija, Japāna, Kanāda un Vācija izveidoja Lielā septītnieka forumu. 1997. gadā tam pievienojās arī Krievijas Federācija, tomēr 2014. gadā pēc Krievijas—Ukrainas kara sākuma un Krievijas veiktās Krimas okupācijas tās dalība Lielā astotnieka valstu grupā tika apturēta. Kopš 1980. gadiem forumā kā "nenumurētais" dalībnieks pārstāvēta arī Eiropas Savienība.

Ārējās saites 

Politiskā ģeogrāfija
Sammallahdenmeki

Sammallahdenmeki () bronzas laikmeta akmenskrāvumu kapavietas Somijas dienvidrietumos, pie Raumas pilsētas. Apbedījumi ir vieni no iespaidīgākajem Skadināvijā. 1999. gadā vieta tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Atrasti 33 akmenskrāvumi, kuros apbedījumi veikti no 1500. - 500. gadam p.m.ē. Senvieta pirmoreiz aprakstīta 1878. gadā. 1891. gadā četros no akmenskrāvumiem veikti arheoloģiskie izrakumi.

Attēlu galerija

Ārējās saites 

UNESCO Pasaules mantojuma vietas Somijā
Somijas arheoloģijas pieminekļi
Pols Skofīlds

Deivids Pols Skofīlds (, dzimis , miris ) bija angļu aktieris.

Savā sešu desmitgadu ilgajā aktiera karjerā Skofīlds kļuva par vienu no nedaudzajiem, kurš savā karjerā saņēma visas trīs nozīmīgākās kino, televīzijas un teātra balvas — Amerikas Kinoakadēmijas balvu, Emmy balvu un Tony balvu. Viņš šīs balvas saņēma septiņu gadu laikā, kas ir īsākais periods starp visiem aktieriem, kuri to ir paveikuši.

Skofīlds 1962. gadā saņēma Tony balvu par Brodvejas uzvedumu "Cilvēks katrai situācijai" (A Man for All Seasons). 1966. gadā viņš saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā" par šo pašu lomu filmas adaptācijā. 1969. gadā saņēma Emmy balvu par dalību televīzijas filmā Male of the Species.

Par lomu filmā "Savādā spēle" (1994) Skofīlds nominēts Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā", savukārt par lomu filmā The Crucible (1996) viņš saņēma BAFTA kino balvu.

Ārējās saites 

1922. gadā dzimušie
2008. gadā mirušie
Angļu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
BAFTA kino balvas ieguvēji
Emmy balvas ieguvēji
Tony balvas ieguvēji
Zelta globusa balvas ieguvēji
Vorikšīrā dzimušie
Rekss Herisons

Sers Redžinalds Kerijs "Rekss" Herisons (, dzimis , miris ) bija angļu aktieris.

Savu karjeru 1924. gadā sācis kā teātra aktieris. 1949. gadā saņēmis savu pirmo Tony balvu. Otro Tony balvu saņēmis 1957. gadā.

Papildus teātra aktiera karjerai, Herisons piedalījās arī vairākās filmās. Savu kino debiju piedzīvojis 1937. gadā, kopā ar Vivjenu Lī piedaloties romantiskajā komēdijā Storm in a Teacup. Pēc tam, kad viņš saņēma uzslavas par dalību britu filmā Major Barbara (1941), viņš tika pie lielākā lomām filmās Blithe Spirit (1945), Anna and the King of Siam (1946), The Ghost and Mrs. Muir (1947), "Kleopatra" (Cleopatra, 1963), "Mana skaistā lēdija" (My Fair Lady, 1964), par ko viņš saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā" un "Doktors Dūlitls" (Doctor Dolittle, 1967).

Ārējās saites 

1908. gadā dzimušie
1990. gadā mirušie
Angļu kinoaktieri
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Zelta globusa balvas ieguvēji
Mersisaidā dzimušie
Felikss Sančess Bass

Felikss Sančess Bass (; dzimis  Barselonā) ir spāņu futbola treneris. Kopš 2017. gada ir Kataras futbola izlases galvenais treneris.

Karjera 
Jau 20 gadu vecumā sāka strādāt kā FC Barcelona jauniešu treneris. 2006. gadā pārcēlās uz Kataru un pievienojās Aspire Academy. 2013. gadā viņš tika iecelts par Kataras U-19 izlases treneri un uzvarēja 2014. gada Āzijas U-19 čempionātā. Vēlāk vadīja Kataras U-20 izlasi.

 Sančess tika apstiprināts par Kataras izlases galveno treneri, nomainot amatā urugvajiešu speciālistu Horhi Fosati. No 2017. līdz 2020. gadam vienlaikus trenēja arī Kataras U-23 komandu. 

Sančesa vadībā Kataras izlase uzvarēja 2019. gada Āzijas kausā, uzvarot visās septiņās turnīra spēlēs un ielaižot tikai vienus vārtus — 3:1 uzvarā pār Japānu finālā. Tā paša gada maijā Felikss Sančess pagarināja līgumu līdz Katarā rīkotā 2022. gada FIFA Pasaules kausa beigām. Vadīja izlasi arī 2019. gada Copa América un 2021. gada CONCACAF Zelta kausā, kur tā spēlēja uzaicinātās komandas statusā. Zelta kausā nokļuva līdz pusfinālam, kur zaudēja ASV izlasei. 2021. gada FIFA Arābu kausā izcīnīja trešo vietu.

Sasniegumi 
Kataras U-19 izlase
 Āzijas U-19 čempionāts: 2014

Kataras izlase
 Āzijas kauss:  2019

Atsauces

Ārējās saites 

1975. gadā dzimušie
Katalonijā dzimušie
Spānijas futbola treneri
Kataras futbola izlases treneri
2022. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Dānija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

Dānija bija pārstāvēta 1900. vasaras olimpiskajās spēlēs, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim. Šīs bija otrās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā startēja.

Dāniju šajās olimpiskajās spēlēs pārstāvēja 12 sportisti, kuri startēja 5 sporta veidos. Lielākā daļa no sportistiem bija pārstāvēta šaušanā. Pirmoreiz Dānija bija pārstāvēta peldēšanā un virves vilkšanā. Dānijas virves vilkšanas pārstāvji startēja kopā ar Zviedrijas sportistiem kā Jauktās komandas pārstāvji, kur izcīnīja arī zelta medaļu. 

Šajās olimpiskajās spēlēs Dānija izcīnīja 6 olimpiskās medaļas (1 zelta, 3 sudraba un 2 bronzas medaļas), trijos sporta veidos. Medaļu kopvērtējumā ierindojoties 10. vietā. Visvairāk medaļas, 4 olimpiskās medaļas, tika izcīnītas šaušanas sacensībās. Pirmoreiz Dānija olimpiskās medaļas tā ieguva peldēšanā un vieglatlētikā. Dānijas sportists šaušanas sacensībās Anderss Peters Nīlsens šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja trīs sudraba medaļas, tādējādi kļūdams par olimpiskajām medaļām bagātāko Dānijas sportistu.

Sportisti

Sportistu sadalījums pa sporta veidiem 
  — Pirmoreiz valsts pārstāvēta šajā sporta veidā.

Medaļu ieguvēji

Medaļnieki

Sportisti ar vairākām medaļām

Medaļu sadalījums pa sporta veidiem 

  — Pirmās izcīnītās olimpiskās medaļas šajā sporta veidā
  — Pirmās izcīnītā zelta medaļas šajā sporta veidā
  — Pirmās izcīnītā sudraba medaļas šajā sporta veidā
  — Pirmās izcīnītā bronzas medaļas šajā sporta veidā

Medaļnieki Jauktās komandas sastāvā

Rezultāti

Paukošana

Peldēšana

Šaušana

Vieglatlētika 
 Skrejceļa disciplīnas

 Laukuma disciplīnas

Virves vilkšana

Skatīt arī 
 Dānija olimpiskajās spēlēs

Atsauces un piezīmes

Ārējās saites 
 Dānija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (Sports Reference) 
 Dānija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (Olympedia) 

Valstis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
1900
Kārlis Roberts Neselrode

Kārlis Roberts fon Neselrode-Ēreshovens (, ; 1780–1862), pazīstams arī kā Šarls de Neselrode () bija vācu izcelsmes Krievijas Impērijas diplomāts, ilggadējs ārlietu ministrs (1816–1856).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1780. gada 14. decembrī Lisabonā Krievijas Impērijas sūtņa grāfa Vilhelma fon Neselrodes (1724–1810) un Luīzes Gontāras (1746–1785) ģimenē. Kad viņa tēvs 1787. gadā kļuva par Krievijas Impērijas sūtni Prūsijā, viņš sāka mācīties Berlīnes ģimnāzijā. 1788. gadā sāka dienēt Krievijas kara flotē, vēlāk iestājās Krievijas diplomātiskajā dienestā Berlīnē, tad Hāgā.

Ceturtās koalīcijas kara laikā 1806. gada viņš bija ģenerāļa Frīdriha Bukshēvdena diplomātiskais sekretārs, piedalījās Prūšu Eilavas kaujā 1807. gada janvārī un Tilzītes miera līguma sarunās. Pēc tam darbojās kā Krievijas Impērijas sūtniecības padomnieks Parīzē, bet 1810. gadā atgriezās Pēterburgā. 
1814. gadā Neselrode kļuva par valsts sekretāru un Krievijas Impērijas delegācijas vadītāju Vīnes kongresā, bet 1816. gadā Neselrode kļuva par Krievijas Impērijas ārlietu ministru. Pavadīja ķeizaru Aleksandru I uz Āhenes, Tropavas, Laibahas un Veronas kongresiem.
1824. gadā viņš Pēterburgā vadīja sarunas ar ASV, kuras beidzās ar robežlīgumu par Krievijas Amerikas dienvidu robežu. 1829. gadā viņš pēc Krievu—turku kara (1828—1829) Adrianopoles miera līguma sarunās panāca Serbijas kņazistes, Moldāvijas un Valahijas autonomiju, kā arī neatkarīgas Grieķijas Karalistes dibināšanu 1832. gadā.

No 1845. gadā Neselrodi iecēla par Krievijas Impērijas kancleru, 1849. gadā viņš nosūtīja Krievijas Impērijas karaspēku apspiest Lajoša Košuta vadīto Ungārijas revolūciju. Neselrodes centieni paplašināt Krievijas Impērijas ietekmi Balkānos un Vidusjūras reģionā izraisīja konfliktu ar Osmaņu impēriju, Apvienoto Karalisti, Franciju un Sardīnijas karalisti, kuras sakāva Krievijas Impēriju Krimas karā (1853–1856). Neselrode atkāpās no amata un mira 1862. gada 23. martā Pēterburgā.

Darbi 
 Autobiographie. Parīze, 1866 (krievu tulkojumā Записки); 
 Correspondance diplomatique du C-te Pozzo di Borgo et du C-te de Nesselrode 1814—1818. Parīze, 1890.

Atsauces 

Krievijas Impērijas diplomāti
Miks Zvejnieks

Miks Edgars Zvejnieks (dzimis  Rīgā) ir latviešu kalnu slēpotājs,  dalībnieks.

Karjera 
Piedalījies 2012. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs. Slalomā un milzu slalomā ieguva 13. vietu, supergigantā bija 32. vietā, bet superkombinācijā nefinišēja. 2013. gadā pirmoreiz piedalījās Pasaules čempionātā. Milzu slaloma kvalifikācijas sacensībās nefinišēja otrajā braucienā un pamatsacensībām nekvalificējās. Pasaules čempionātos labāko rezultātu sasniedza 2019. gadā Orē, slalomā ieņemot 38. vietu. 

Pasaules kausa sacensībās debitēja 2016. gada novembrī Levi, Somijā. Saloma pirmajā braucienā ieņēma 56. vietu. Vēlreiz Pasaules kausā startēja 2018. gada 18. novembrī arī turpat Levi, tomēr netika galā ar trasi un izstājās.

2022. gada janvārī tika apstiprināts, ka M. Zvejnieks ieguvis tiesības piedalīties 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pekinā. Olimpiskajās spēlēs startēja divās disciplīnās. Milzu slalomā izcīnīja 26. vietu, atkārtojot brāļa Kristapa sasniegto vietu kombinācijā 2018. gada olimpiskajās spēlēs. Slalomā M. Zvejnieks trases vidusdaļā izlaida vārtus un nefinišēja.

Piedalās arī skrituļslaloma sacensībās, 2017. gadā kļuvis par Eiropas čempionu paralēlā slaloma disciplīnā.

Ģimene 
Nāk no sportiskas ģimenes. Pirmā trenere ir māte Jana Zvejniece. Vecākais brālis Kristaps ir piedalījies trīs olimpiskajās spēlēs,  startējot kalnu slēpošanā. Arī jaunākie brāļi nodarbojas ar kalnu slēpošanu.

Atsauces

Ārējās saites 

1995. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas kalnu slēpotāji
Latvijas sportisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpotāji 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kārlis Šiliņš

Kārlis Šiliņš (dzimis ) ir latviešu basketbolists, spēlē centra pozīcijā. 2022. gadā pārstāv Latvijas Basketbola līgas klubu BK Liepāja. Iepriekš spēlējis NCAA turnīrā.

Karjera 
Jaunatnes vecumā trenējies un spēlējis LJBL Basketbola skolas "Rīga" Pārdaugavas sistēmā, kur viņa pirmie treneri bija Alda Juškēvica un Edgars Toms. Spēlējis Latvijas jaunatnes izlasēs.

Pieaugušo līmenī debitējis LBL2 turnīrā, pārstāvot "VEF skola" komandu, kuru trenēja Raimonds Feldmanis.

Pēc vidusskolas beigām studēja ASV un spēlēja NCAA turnīrā, trīs sezonas pārstāvot Florida Atlantic Owls komandu. Studiju laikā divas reizes guvis smagas traumas, pārraujot ceļgala krustenisko saiti.

Pēc studijām ASV 2021. gadā K. Šiliņš noslēdza līgumu ar Latvijas Basketbola līgas klubu BK Liepāja, kļūstot par vienu no komandas līderiem. Savā otrajā sezonā kļuva par vienu no vadošajiem spēlētājiem Latvijas—Igaunijas Basketbola līgā, tika atzīts par labāko spēlētāju oktobra mēnesī (vidēji 14,8 punkti un 9,3 atlēkušās bumbas spēlē).

Bijis uzaicināts uz Latvijas izlases treniņiem, gatavojoties izlašu spēlēm.

Atsauces

Ārējās saites 

1997. gadā dzimušie
Latvijas basketbolisti
Basketbola centri
Žigimants Krēsliņš

Žigimants Krēsliņš, plašāk pazīstams kā Žigis, ir latviešu blogeris, skolotājs, ceļotājs un pasākumu vadītājs.

Dzīvesgājums 
Ž. Krēsliņš dzimis laikā, kad ģimene tēva darba dēļ dzīvoja Lietuvā un viņa mammai ir lietuviešu saknes, tāpēc vecāki viņam devuši lietuviešu vārdu - Žigimants. Kad Žigimantam bija pusotrs gads, ģimene atbrauca uz Latviju.

1996. gadā beidzis Rīgas 47. vidusskolu. Mīļākie mācību priekšmeti bija ģeogrāfija un vēsture.

Ž. Krēsliņš darbojas bērnu un jauniešu organizācijā "Liepājas jaunie vanagi", organizē izklaides un vasaras bērnu nometnes.

Visvairāk Žigis pazīstams ar savu video blogu, kur savos video lieto rupjus vārdus un vienmēr it kā lieto alkoholu un nekad nav "skaidrā". Savos video parasti stāsta par aktuālākajiem notikumiem Latvijā un pasaulē, politiku un ceļojumiem.

Sarakstījis vairākas grāmatas, kā, piemēram, “Dienvidamerika pāris mēnešos” 2020. gadā, “Centrālamerika pāris mēnešos”,  “Dienvidaustrumāzija pāris mēnešos” un “Ekvadora un Kolumbija pāris mēnešos”. Grāmata "Centrālamerika pāris mēnešos" iznākusi arī audio versijā.

Žiga tēla rašanās 
Ideja radusies spontāni. Žigimants pats rakstījis stāstiņus, kuri patikuši gan pašam, gan citiem. Daudzi teikuši, ka tos esot slinkums lasīt, ka varētu uzfilmēt video. Ceļojot Ž. Krēsliņš sastapis dažādus cilvēkus ar dīvainu uzvedību, kad arī radusies doma par video filmēšanu. Pirmie video radušies Skotijā, kuros attēlojis reāli satiktas personas brauciena laikā.

Ceļojumi 
Pabijis vairāk nekā 60 valstīs. Bijis tādās valstīs kā Kambodža, Vjetnama, Taizeme, Filipīnas (Āzija), Austrālija, Jaunzēlande (Okeānija), Hondurasa (Centrālamerika), Senegāla (Āfrika), Peru (Dienvidamerika). Ceļojot, dienā Žigis tērējot 7-8 dolārus. Mīļākās vietas Latvijā Ž. Krēsliņam ir Liepājas apkārtne, Kuldīga, Cēsis un Ludza.

Bibliogrāfija 

 "Dienvidamerika pāris mēnešos" (2020. g. aprīlī) - ISBN 9789934593253
 "Centrālamerika pāris mēnešos" (2020. g. septembrī) - ISBN 9789934593390
 "Dienvidaustrumāzija pāris mēnešos" (2020. g. novembrī) - ISBN 9789934593642
 "Ekvadora un Kolumbija pāris mēnešos" (2021. g. martā) - ISBN 9789934593833
 "Meksika pāris mēnešos" (2021. g. novembrī) - ISBN 9789934280054
 "Fēru salas un Islande pāris mēnešos" (2022. g. martā) - ISBN 9789934280511
 "Havaju salas vienā mēnesī" (2022. g. septembrī) - ISBN 9789934280771

Atsauces

Ārējās saites 

 Youtube profils
 Facebook profils
 TikTok profils
 Instagram profils
 Žigimanta Krēsliņa grāmatu saraksts

Latvijas blogeri
Latviešu ceļotāji
Liepājas Universitātes absolventi
Latvijas pedagogi
Ivans Iļjins

Ivans Iļjins (; 1883–1954) bija krievu filozofs un publicists. Viņa uzskati balstījās pārliecībā, ka pasaule ir samaitāta un tai vajadzīga pestīšana, ko var dot tāda pilnīgi totalitāra nācija kā Krievija.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1883. gada 9. aprīlī (28. martā pēc VS) Maskavā jurista Aleksandra Iļjina un viņa sievas Karolīnas Luīzes, dzimušas Šveikertes fon Štadionas, ģimenē. Studēja tieslietas Maskavas Universitātes Juridiskajā fakultātē, pēc studiju beigšanas 1906. gadā viņš turpināja darboties universitātē, no 1909. gada kļuva par privātprofesoru, bet pēc disertāciju "Hēgeļa filozofija kā mācība par Dieva un cilvēka konkrētību" (Философия Гегеля как учение о конкретности Бога и человека) aizstāvēšanas 1918. gadā — par profesoru Juridiskajā fakultātē. 

Pēc Padomju Savienības nodibināšanas 1922. gada 29. septembrī viņu ar vācu kuģi Oberburgermeister Haken izsūtīja no Petrogradas uz Štetīni Vācijā. No 1923. līdz 1934. gadam Iļjins strādāja Krievijas Zinātņu institūtā Berlīnē, izdeva žurnālu Русский колокол (1927–1930). 
Pēc Hitlera nākšanas pie varas 1934. gadā Vācijas varas iestādes viņu arestēja, taču drīz atbrīvoja. 1938. gadā Iļjins apmetās uz dzīvi Ženēvā, publicēja savus rakstus krievu emigrantu izdevumos.

Miris 1954. gada 21. decembrī un apglabāts Colikonā pie Cīrihes.
2005. gada oktobrī Iļjinu un viņa sievu, klātesot prezidentam Putinam, pārapbedīja Svētā Donas klostera kapsētā Maskavā.

Darbi  
Ivans Iļjins uzrakstīja vairāk nekā 50 grāmatu un brošūru un simtiem rakstu krievu, vācu un citās Eiropas valodās.  2005. gadā Krievijā izdeva viņa kopotos rakstus 23 sējumos.

Krieviski 
 Философия Гегеля как учение о конкретности Бога и человека, 1918;
 О сопротивлении злу силою, 1925;
 Наши задачи, 1956 (200 rakstu, kas tapuši no 1948. līdz 1954. gadam);
 Аксиомы религиозного опыта, 1956.

Vāciski 
 Kommunismus oder Privateigentum? Berlin: Verlagsanstalt d. Deutschen Hausbesitzes, 1929.
 Wider die Gottlosigkeit. Berlin: Eckart-Verl., 1931.
 Die Ziele und die Hoffnungen; Die Arbeitsmethoden; Das System des Terrors; Kommunismus als Beamtenherrschaft; Das Schicksal des russischen Bauern; Die Lage der Arbeiter // Welt vor dem Abgrund. Politik, Wirtschaft und Kultur im kommunistischen Staate. Berlin: Eckart-Verl., 1931. S. 15-34, 35-53, 99-118, 119—142, 183—218, 371—400.
 Gift — Geist und Wesen des Bolschewismus. Berlin: Eckart-Verl., 1931.
 Entfesselung der Unterwelt. Berlin: Eckart-Verl., 1932.
 Was hat das Martyrium der Kirche in Sowjet-Rußland den Kirchen der anderen Welt zu sagen? Neukirchen: Stursberg, 1936.
 Der Angriff auf die christliche Ostkirche. Neukirchen: Stursberg, 1937.
 Das Martyrium der Kirche in Rußland. Neukirchen: Stursberg, 1937.

1883. gadā dzimušie
1954. gadā mirušie
Krievu filozofi
Krievu valodā rakstošie
Roberts Lācis

Roberts Lācis bija 2.Vidzemes divīzijas mīnmetēju rotas leitnants. Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

Dzīvesgājums 

Dzimis 1891. gada 8. novembrī Majoros gruntnieka ģimenē. Beidzis tirdzniecības skolu. Kantorists, pasta ierēdnis.

Krievu armijā iestājies brīvprātīgi 1914. gadā, dienējis 201. Poti kājnieku pulkā. Piedalījies kaujās Polijā, apbalvots ar Jura krusta III, IV šķ. Smagi ievainots. Pēc izveseļošanās turpinājis dienestu. 1915. gada augustā pēc paša vēlēšanās pārcelts uz 3. Kurzemes latviešu strēlnieku bataljonu, vada komandieris. 1917. gada vasarā nosūtīts uz 5. Maskavas praporščiku skolu. 1919. gada sākumā mobilizēts Sarkanajā armijā, no tās 26. maijā pārgājis pie igauņiem.

Latvijas armijā iestājies brīvprātīgi 1919. gada 31. maijā, piedalījies kaujās pret bermontiešiem. 11. novembrī pa Daugavas ledu pārveda mīnmetējus uz Zaķusalu un ar to uguni būtiski atviegloja Lucavsalas un Pārdaugavas ieņemšanu.

1919. gada 17. novembrī pie Cenas kroga uz Rīgas-Jelgavas šosejas, kad ienaidnieka bruņuvilciens izlauzās cauri 6. Rīgas kājnieku pulka ķēdēm un radīja vispārēju sajukumu, Lācis, neraugoties uz pretinieka stipro uguni un to, ka mīnmetēju vads nokļuvis ielenkumā, turpināja apšaudīt uzbrūkošo pretinieku, piespieda to atkāpties un atjaunoja agrāko stāvokli; 18. novembrī pašaizliedzīgi ar zirgiem izveda mīnmetējus no apšaudes rajona; 29. novembrī sadursmē ar ienaidnieka jātniekiem personiski 2 nogalināja, tika ievainots kājā, bet palika ierindā.

Lāčplēša Kara ordeni saņēmis 1920. gadā.

Atvaļināts 1920. gada decembrī. Muitas eksperts Reņģē, pēc tam Mežu departamenta darbinieks, vēlāk gadījuma darbu strādnieks. Dzīvojis Rīgas Jūrmalā, kur Majoros piešķirts apbūves gabals. Miris 1946. gada 22. februārī Rīgas Jūrmalā.

Atdusas vieta 

Roberts Lācis apglabāts Jūrmalā, Jaundubultu kapos. Uz kapa uzstādīts neliels granīta piemineklis.

1998. gadā Jūrmalas pilsētas domes būvvaldes Kultūrvēsturiskā mantojuma nodaļa blakus tuvinieku uzstādītajam piemineklim uzstādījusi tipveida granīta piemiņas plāksni, kas pēc arhitektes Anitas Naudišas meta izgatavota uzņēmuma “Akmens – 1” darbnīcā Slokā. Tajā iekalts teksts:

LĀČPLĒŠA KARA ORDEŅA KAVALIERIS

ROBERTS LĀCIS

1891 – 1946
Iļja Ivanovs

Iļja Ivanovs (1999) ir Latvijas politiķis. Ievēlēts 14. Saeimā no partijas "Stabilitātei!" saraksta.

2017. gadā ieguva vidējo izglītību Daugavpils 13. vidusskolā. Strādāja par konsultantu mūzikas instrumentu veikalā "MUZ PRO".

Atsauces 

1999. gadā dzimušie
14. Saeimas deputāti
Inter (TV kanāls)

Inter (ukraiņu: Інтер) — prokrievisks informatīvi izklaidējošs televīzijas kanāls Ukrainā, kas pieder oligarham Dmitro Firtašam (Ukrainas Nacionālās drošības un aizsardzības padomes sankcionēts) un politiķim Serhijam Ļovočkinam (prokrieviskā, nu jau aizliegtā partija "Opozīcijas platforma - Par dzīvi" (Опозиційна платформа — За життя)). Kanāls raida virszemes apraidē, kabeļtīklos un satelīttelevīzijā, tehniskais pārklājums — 99,7% Ukrainas teritorijas. Tā ir daļa no mediju konglomerāta "Inter Media Group", kas ietilpst konglomerātā "Group DF".

Kopš Krievijas 2022. gada iebrukuma kanāls piedalās Vienoto ziņu telemaratonā, kopā ar pārējiem lielākajiem Ukrainas TV kanāliem.

Šim kanālam ir arī starptautiskā versija Inter+, kuru piedāvā arī Latvijas kabeļoperatori.

Satelītelevīzijas parametri

Logotipi

Atsauces

Ārējās saites 

  (ukraiņu valodā)

Ukrainas televīzijas kanāli
Televīzijas kanāli
Rumānija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

Rumānija bija pārstāvēta 1900. vasaras olimpiskajās spēlēs, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim. Šīs bija pirmās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā startēja.

Šajās olimpiskajās spēlēs Rumānija bija pārstāvēta ar vienu sportistu, George Plagino, kurš startēja šaušanas sacensībās. Šajā reizē Peru neieguva olimpiskās medaļas.

Sportisti

Sportistu sadalījums pa sporta veidiem 
  — Pirmoreiz valsts pārstāvēta šajā sporta veidā.

Rezultāti

Šaušana

Skatīt arī 
 Rumānija olimpiskajās spēlēs

Atsauces

Ārējās saites 
 Rumānija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (Sports Reference) 
 Rumānija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (Olympedia) 

Valstis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
1900
Inter+

Inter+ (ukraiņu: Інтер+) ir starptautisks Ukrainas satelītelevīzijas kanāls, televīzijas kanāla Inter starptautiskā versija. Tas ietilpst mediju konglomerātā "Inter Media Group".

Kanālu piedāvā arī Latvijas kabeļoperatori.

Raidīšana 
2014. gada 3. martā televīzijas kanāls sāka raidīt brīvpiekļuvē uz satelīta Astra 4A (4,8°E).

Kopš 2016. gada 15. oktobra TV kanāls raida platekrāna 16:9 attēla formātā.

No 2021. gada 1. janvāra TV kanāls pārtrauca raidīšanu Krievijā.

2021. gada 12. aprīlī televīzijas kanāls sāka pārraidīt augstas izšķirtspējas (HD) formātā.

Sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā telekanāls no 2022. gada 24. februāra līdz 19. aprīlim visu diennakti pārraidīja informatīvo vienoto ziņu maratonu. Ēterā nebija nekādas reklāmas.

No 2022. gada 20. aprīļa televīzijas kanāls atsāka neatkarīgu apraidi, mainot programmu režģi. Padomju un krievu filmas tika noņemtas no ētera.

Satelītelevīzijas parametri

Atsauces

Ārējās saites 

  (ukraiņu valodā)
Ukrainas televīzijas kanāli
Televīzijas kanāli
Volters Matau

Volters Matau (, dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris, komiķis un kinorežisors.

Matau piedzima kā Volters Džons Matovs Ņujorkā ebreju ģimenē. Viņa tēvs bija ukraiņu imigrants, bet māte lietuviešu imigrante.

Matau vislabāk pazīstams ar lomām Elija Kazana drāmā A Face in the Crowd (1957), Maikla Kertica muzikālajā filmā "Karalis Kreols" (1958) un sporta komēdijā The Bad News Bears (1976). Piedalījies 10 filmās kopā ar Džeku Lemonu, no kurām pazīstamākās ir The Odd Couple (1968), The Front Page (1974) un Grumpy Old Men (1993). Par lomu Billija Vaildera komēdijā The Fortune Cookie (1966) Matau saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā".

Piedalījies arī tādās filmās kā "Šarāde" (Charade, 1963), Hello, Dolly! (1969), A New Leaf (1971), Plaza Suite (1971), Charley Varrick (1973), The Sunshine Boys (1975), California Suite (1978) un Hopscotch (1980).

1962. gadā par lomu Brodvejas lugā A Shot in the Dark un 1965. gada lugā The Odd Couple saņēmis Tony balvu. Savas karjeras laikā saņēmis arī divas BAFTA kino balvas un Zelta globusa balvu. Par lomu seriālā The DuPont Show of the Week 1963. gadā nominēts Emmy balvai. 1982. gadā Matau piešķīra zvaigzni Holivudas Slavas alejā.

Atsauces

Ārējās saites 

1920. gadā dzimušie
2000. gadā mirušie
Amerikāņu kinoaktieri
ASV komiķi
Amerikāņu kinorežisori
Ņujorkā dzimušie
Kinoakadēmijas balvas ieguvēji aktieri
Tony balvas ieguvēji
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Zelta globusa balvas ieguvēji
Konajeva

Konajeva () ir pilsēta Kazahstānā, Almati apgabala centrs. Atrodas Iles upes krastā pie Kapšaghaja ūdenskrātuves  uz ziemeļiem no Almati.

Vēsture 
Dibināta 1970. gadā ar nosaukumu Kapšaghaja (Қапшағай) kā Kapšaghajas HES būvnieku un enerģētiķu pilsēta. 2000. gados kādreiz industriālā pilsēta attīstījās kā kūrorts un azartspēļu centrs. 2022. gada 3. maijā pilsēta pārdēvēta tagadējā vārdā par godu kādreizējam Kazahijas PSR komunistiskās partijas centrālkomitejas pirmajam sekretāram (1964-1986) Dinmuhammedam Konajevam. Kopš 2022. gada 8. jūnija apgabala centrs.

Atsauces

Ārējās saites 

Kazahstānas pilsētas
Chief Keef

Kīts Farels Kozarts (dzimis 1995. gada 15. augustā), vairāk pazīstams ar skatuves vārdu Chief Keef, ir amerikāņu reperis, dziedātājs, dziesmu autors un ierakstu producents. Viņa mūzika pirmo reizi kļuva populāra pusaudža gados 2010. gadu sākumā vidusskolēnu vidū no Čikāgas Dienvidsaidas. 2012. gadā viņa populārajam vietējam singlam "I Don't Like" remiksēja amerikāņu reperis Kanje Vests, un tas sasniedza Billboard Rap Top 20, vēl vairāk paaugstinot Kozarta atpazīstamību. Izsoles karš starp lielākajām izdevniecībām izraisīja Keef parakstīšanu ar Interscope. Viņa debijas albums Beidzot Rich tika izdots 2012. gada decembrī, un tajā bija singli "I Don't Like" un "Love Sosa", kas popularizētu Čikāgas repa apakšžanra drillu.

Cheif Keef savas karjeras laikā ir saskāries ar pastāvīgām juridiskām problēmām, tostarp apsūdzībām par ieroču glabāšanu, mājas arestu un Čikāgas varas iestāžu noteikto uzstāšanās aizliegumu. Lai gan 2014. gada beigās viņš tika izslēgts no Interscope un vēlāk parakstīja līgumu ar 1017 Records, viņš turpināja pašizdevušos projektus, izmantojot savu izdevniecību Glo Gang. Tie ietvēra: Nobody (2014), Back from the Dead 2 (2014), Bang 3 (2015) un Thot Breaker (2017).

Kopš 2010. gadu beigām kritiķi ir norādījuši uz Chief Keef kā drill apakšžanra priekšteci, atzīmējot viņa mūzikas ietekmi uz citiem māksliniekiem.
1995. gadā dzimušie
Amerikāņu mūziķi
Amerikāņu reperi
"SoundCloud" reperi
2023. gada Pasaules čempionāts skriešanā

2023. gada Pasaules čempionāts skriešanā notiks Rīgā, Latvijā, no 2023. gada 30. septembra līdz 1. oktobrim. Atklāšanas Pasaules čempionāts skriešanā Rīgā, ietvers Pasaules vieglatlētikas čempionātu pusmaratonā, kas pēdējo reizi notika 2020. gadā, kā arī 5 kilometru un jūdzes distances. Sacensības notiks viena apļa plakanā trasē Rīgā.

Pasaules čempionātu skriešanā “Rīga 2023” organizē World Athletics, līdz 2019. gadam — Starptautiskā vieglatlētikas federāciju asociācija, starptautiska sporta pārvaldes organizācija, kura regulē vieglatlētikas sporta notikumus, kopā ar Rimi Rīgas maratonu un Rīgas domi.

Pasaules čempionāta sacīkstes plānotas pusmaratona, 5 km un jūdzes distancēs. Sacīkstes notiek vienādās trasēs gan elites dalībniekiem, gan masu sacensību dalībniekiem.

Šī būs pirmā reize, kad jebkurš skrējējs varēs reģistrēties kādam no oficiālajiem Pasaules čempionāta masu skrējieniem Rīgā un nopelnīt Pasaules čempionāta medaļu.

Provizoriskais sacensību grafiks

Atsauces

Ārējās saites 
 Oficiālā mājas lapa

Nākotnes sporta notikumi
2023. gads sportā
2023. gada Pasaules čempionāts skriešanā
Pusmaratoni
Masu aktīvās atpūtas notikumi Latvijā
Skriešana
Masu pasākumi
Itālija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

Itālija (Itālijas Karaliste) bija pārstāvēta 1900. vasaras olimpiskajās spēlēs, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim. Šīs bija otrās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā startēja.

Itālija šajās olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta ar vismaz 25 sportistiem (24 vīrieši un 1 sieviete, kuriem ir iznāma identitāte), kuri startēja 6 dažādos olimpiskajos sporta veidos. Visvairāk sportistu, 10 sportisti, no Itālijas bija pārstāvēti paukošanā. Pirmo reizi tā bija pārstāvēta jāšanā, paukošanā, peldēšanā, vieglatlētikā un vingrošanā.

Šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja pirmās olimpiskās medaļas spēļu vēsturē. Itālija izcīnīja kopumā 5 olimpiskās medaļas, 3 zelta un 2 sudraba medaļas, trijos olimpiskajos sporta veidos (jāšanā, paukošanā un riteņbraukšanā). Šajos sporta veidos tās bija pirmās medaļas Itālijai. Medaļu kopvērtējumā tā ierindojās 8. vietā. Džans Džordžo Trosīno bija vienīgais no sportistiem, kurš izcīnīja divas olimpiskās medaļas (1 zelta un 1 sudraba medaļu), viņš startēja jāšanas sacensībās.

Sportisti

Sportistu sadalījums pa sporta veidiem 
  — Pirmoreiz valsts pārstāvēta šajā sporta veidā.

Medaļu ieguvēji

Medaļnieki

Sportisti ar vairākām medaļām

Medaļu sadalījums pa sporta veidiem 

  — Pirmās izcīnītās olimpiskās medaļas šajā sporta veidā
  — Pirmās izcīnītā zelta medaļas šajā sporta veidā
  — Pirmās izcīnītā sudraba medaļas šajā sporta veidā
  — Pirmās izcīnītā bronzas medaļas šajā sporta veidā

Rezultāti

Jāšana

Paukošana

Peldēšana

Riteņbraukšana 
OR — Olimpiskais rekords

Vieglatlētika 
 Skrejceļa disciplīnas

Vingrošana

Skatīt arī 
 Itālija olimpiskajās spēlēs

Atsauces

Ārējās saites 
 Itālija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (Sports Reference) 
 Itālija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (Olympedia) 

Valstis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
1900
Izidors Vucens

Izidors Vucens (dzimis  Jersikas pagastā, miris  Rīgā) bija Latvijas dzelzceļa tehniskās direkcijas ceļu iecirkņa meistars. V šķiras Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieris (1928), saņēmis arī V šķiras Atzinības krustu (1938). I. Vucens uz dzelzceļa nostrādājis vairāk nekā 40 gadus. Savas Dzelzceļnieka gaitas I. Vucens iesācis 1898.g. 1.martā uz bijušā Rīgas-Orlas dzelzceļa kā remonta strādnieks, Dubultu stacijā. Vēlāk kalpojis kā priekšstrādnieks Zasulauka stacijā, tad kā ceļu meistars Ķemeru stacijā un kā vecākais ceļu meistars Brjanskā un Krustpilī. I. Vucens kopš 1919.g. 5. jūnija strādāja Krustpils stacijā kā vecākais ceļu meistars. Vēlāk viņš ir ņēmis arī dalību pie Daugavas dzelzceļa tilta vidējā posma pagaidu atjaunošanas, kamdēļ par nopelniem I. Vucens tika apbalvots ar V. Šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. Par viņa likteni pēc 1940. gada nav ziņu.
Apbedīts Rīgas Miķeļa kapos.

Atsauces 

Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Atzinības krusta kavalieri
Lil Tecca

Tailers Džastins Entonijs Šārps (dzimis 2002. gada 26. augustā), profesionāli pazīstams kā Lil Tecca, ir amerikāņu reperis un dziedātājs. Viņš ieguva galveno slavu, izdodot savu 2019. gada singlu "Ransom", kas Billboard Hot 100 topa 4. vietā ieņēma augstāko vietu. Singls tika iekļauts viņa debijas miksteipī We Love You Tecca (2019), kas ASV Billboard 200 topā ieņēma 4. vietu. Miksteipā bija iekļauti arī singli "Love Me" un "Did It Again". Viņa debijas studijas albums Virgo World (2020) debitēja Billboard 200 10. vietā un iekļāva Billboard Hot 100 topā iekļuvušās dziesmas "Dolly" (piedalās Lil Uzi Vert) un "When You Down". Viņa otrais miksteips We Love You Tecca 2 tika izdots 2021. gada augustā, un tajā bija iekļautas dziesmas “Repeat It” un “Lot of Me”.

Diskogrāfija

Studijas albumi 

 Virgo World (2020)
 We Love You Tecca 2 (2021)

2002. gadā dzimušie
Ņujorkā dzimušie
Amerikāņu mūziķi
Amerikāņu reperi
Amerikāņu dziedātāji
Trippie Redd diskogrāfija

Amerikāņu repera Trippie Redd diskogrāfija sastāv no četriem studijas albumiem, sešiem miksteipiem, astoņām izvērstām lugām un 31 singlu (tostarp 15 kā galvenais mākslinieks).

Trippie Redd pirmais izdevums bija EP Awakening My InnerBeast, kas tika izdots 2016. gada 25. augustā. 2016. gadā un 2017. gada sākumā viņš izdeva vēl vairākus EP, pirms 2017. gada 21. maijā izdeva savu pirmo miksteipu A Love Letter to You, kas kļuva par viņa albumu. pirmais izdevums lielāko topu sarakstā, sasniedzot ASV Billboard 200 virsotni ar 69. numuru. Pēc tam viņš izdeva singlus "Love Scars" un "Poles 1469" no miksteipa, kuri abi parādījās Bubbling Under Hot 100 topā. Trippie Redd sekoja miksteipam ar tā turpinājumu A Love Letter to You 2, kas 2017. gada oktobrī ieņēma Billboard 200 34. vietu.

Vēlāk 2017. gadā dziesma "Dark Knight Dummo", kurā piedalās kāds amerikāņu reperis un dziedātājs Travis Scott, kļuva par Trippie Redd pirmo dziesmu, kas iekļuvusi ASV Billboard Hot 100 topā, sasniedzot 72. vietu. Dziesma bija galvenais singls no viņa debijas albuma LIFE'S A TRIP, kas tika izdots 2018. gada 10. augustā. Albums parādījās 20 labāko topu topā visā pasaulē, tostarp Apvienotajā Karalistē un Austrālijā. Trippie Redd vēlāk izdeva singlu "Taking A Walk", kas parādījās Billboard Hot 100 ar 46. numuru. Tāpat 2018. gadā viņš izdeva singlu "Topanga" no sava trešā miksteipa A Love Letter to You 3. Miksteips kļuva par viņa augstāko līmeni. iekļūšana Billboard 200, debitējot trešajā vietā, savukārt "Topanga" tajā pašā nedēļā pārcēlās uz 52. vietu Billboard Hot 100.

Albumi

Studijas albumi

Luksusa albumi

Miksteipi 

Diskogrāfijas
NG-18

NG-18 ir ASV uzņēmuma Northrop Grumman kravas kosmosa kuģa Cygnus (S.S. Piers Sellers) Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) apgādes misija NASA programmā Commercial Resupply Services 2 (CRS-2). Kravas kuģis orbītā tika palaists 2022. gada 7. novembrī.

Kosmosa kuģis nosaukts par godu 2012. gadā mirušajai astronautei Sallijai Raidai, kura bija pirmā ASV sieviete kosmosā.

Derīgā krava 
Kopējā kravas masa bija 3707 kg (kopā ar iepakojumu 3749 kg), kas bija izvietota kosmosa kuģa hermētiskajā nodalījumā: lietas apkalpei (1637 kg), rezerves daļas stacijas iekārtām (1077 kg), krava zinātniskajiem pētījumiem (850 kg), datoru iekārtas (78 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aprīkojums (66 kg). 

Kravā bija arī universitāšu pārrobežu projekta BIRDS-5 nanopavadoņi: PearlAfricaSat-1 (Ugandas pirmais pavadonis), ZIMSAT-1 (Zimbabves pirmais pavadonis) un TAKA.

Lidojuma gaita 
Cygnus NG-18 tika palaists  10:32:42 UTC ar nesējraķeti Antares 230+ no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta (MARS) starta laukuma LP-0A.

Pēc ieiešanas orbītā atvērās tikai viens no diviem saules bateriju paneļiem, bet Northrop Grumman pārstāvji kliedēja bažas, ka tas varētu negatīvi ietekmēt kosmosa kuģa spēju sasniegt kosmisko staciju.

9. novembrī Cygnus pietuvojās stacijai. 10:20 UTC kosmosa kuģi satvēra ar stacijas manipulatoru, ko vadīja Nikola Manna. 13:05 UTC Cygnus bija pievienots pie Unity moduļa apakšējās pieslēgvietas.

Atsauces

Ārējās saites 

 NASA Commercial Resupply Mission NG-18 Northrop Grumman
 Overview for Northrop Grumman's 18th Commercial Resupply Mission NASA
 Cygnus-PCM (enhanced) Gunter Dirk Krebs

Cygnus kosmosa kuģi
Melnais Ādams

"Melnais Ādams" () ir 2022. gada ASV supervaroņu filma par DC Comics tēlu Melno Ādamu, ko atveido Dveins Džonsons. Tas ir filmas "Šezam!" (2019) atvasinājums un vienpadsmitā filma DC Extended Universe (DCEU). Filmas režisors ir Žaume Kulets-Serra, scenārija autori ir Ādams Štikels, Rorijs Heinss un Sorabs Noširvani. Džonsons ir arī viens no producentiem. Pārējās lomās filmējas Eldiss Hodžs, Noass Sentineo, Sāra Šahi, Marvans Kenzari, Kvintesa Svindela, Mo Amers, Bodi Sabongui un Pīrss Brosnans. Filmu veidojušas studijas New Line Cinema, DC Films, Seven Bucks Productions un FlynnPictureCo., bet izplata studija Warner Bros. Pictures.

Džonsons jau bija izvēlēts lomai jau filmas "Šezam!" izstrādes sākumā un 2014. gada septembrī apstiprināja, ka atveidos ļaundari Melno Ādamu, tomēr vēlāk producenti nolēma varonim izveidot atsevišķu filmu. Līgumu ar Štikelu noslēdza 2017. gada oktobrī. Kolets-Serra projektam pievienojās 2019. gada jūnijā. Sākotnējā filmas pirmizrāde bija ieplānota 2021. gada decembrī, taču to atlika COVID-19 pandēmijas ierobežojumu dēļ. Nākamajā gadā veica papildu aktieru atlasi, tostarp četrus Amerikas Taisnības sabiedrības locekļus, un scenāriju pārrakstīja Heinss un Noširvani. Filmēšana ilga no 2021. gada aprīļa līdz augustam Trilith Studios Atlantā, Džordžijas štatā, kā arī Losandželosā.

Filmas "Melnais Ādams" pasaules pirmizrāde notika  Mehiko. Latvijas kinoteātros filmu demonstrēja no , bet ASV - dienu vēlāk, no 21. oktobra. Filmas pasaules kases ieņēmumi ir vairāk nekā  ASV dolāru un tā ir saņēmusi dažādas kritiķu atsauksmes, kas slavē vizuālos efektus un Džonsona tēlojumu, bet kritizē scenāriju.

Atsauces

Ārējās saites 

2022. gada filmas
ASV filmas
Warner Bros. filmas
Ten

Ten ir Spānijas bezmaksas televīzijas kanāls, ko vada Central Broadcaster Media, un tas pieder Grupo Secuoya.

Vēsture 
2015. gada oktobrī Grupo Secuoya tika paziņots par vienu no virszemes ciparu televīzijas licences ieguvējiem. Pēc tam grupa paziņoja, ka televīzijas kanālam būs vispārēja ģimenes programma.

2015. gada 24. decembrī sākās kanāla testa signāli, kurus sauca par "10". 2016. gada 18. februārī tika paziņots kanāla oficiālais nosaukums: "Ten". Papildus emisiju sākumam par 2016. gada 21. aprīli.

No 2016. gada aprīļa līdz 2018. gada aprīlim kanāls uzturēja savu programmu, kas vēlāk tiks atsaukta, un tajā pašā mēnesī tas raidīja tikai piecas programmas, papildus mājas iepirkšanās vietām un tarot programmām, tā rezultātā. sliktajiem ekonomiskajiem rezultātiem, kas iegūti no zemas auditorijas.

2018. gada 30. oktobrī tika paziņots par līgumu starp Grupo Secuoya un Mediapro par kanāla programmu pārvaldību, tādējādi cenšoties uzlabot skatītāju rādītājus.

2020. gada februārī kanāls piedzīvoja auditorijas krīzi apraides frekvenču maiņas dēļ, zaudējot pusi no saviem ikdienas skatītājiem. 2020. gada beigās kanāls sāka vēl vienu programmu pārveidošanas procesu, kad tas nolēma likt likmes uz amerikāņu televīzijas seriāliem Monk or House un spāņu sarunu šoviem, piemēram, Caso Cerrado, papildus likvidējot Tarot un mājas iepirkšanās vietas.

Atsauces

Ārējās saites 

  
Spānijas televīzijas kanāli
Desolasjona

Desolasjona () ir neapdzīvota Čīlei piederoša sala Ugunszemes arhipelāgā Dienvidamerikas pašos dienvidos. Administratīvi ietilpst Magaljanesas reģiona Magaljanesas provinces Puntaarenasas komūnā. Desolasjona ir arhipelāga ceturtā lielākā sala.

Ģeogrāfija 
Sala uzvietojusies Ugunszemes arhipelāga rietumu galā pie Magelāna šauruma rietumu ieejas. Magelāna šaurums ziemeļos to atdala no Rjesko salas, Karalienes Adelaidas arhipelāga un kontinenta Munjosa Gamero pussalas, bet Avras šaurums dienvidaustrumos — no Santainesas salas. Sala kalnaina, augstākais punkts  vjl. Krasti stipri izroboti, daudz līču un pussalu; lai arī sala ir tikai  gara un  plata, krasta līnijas garums ir . Piekrastē daudz mazāku saliņu, lielākās no kurām ir Rekaladas, Bjūklērka un Vīka salas. Salā valda vēss piejūras klimats, biežs lietus un stiprs rietumu vējš. Sala ietilpst Kaveskaru  nacionālā parka teritorijā.

Vēsture 
Salas krastus kopš 6000 gadu tālas senatnes līdz pat 20. gadsimta sākumam apdzīvoja kaveskaru indiāņi. Līdz 19. gadsimta beigām, līdz tika atklāts Avras šaurums dienvidaustrumos, Desolasjonu uzskatīja par Santainesas salas daļu un dēvēja par Pamestības Zemi (Tierra de la Desolación). Pirmos minējumus par šauruma eksistenci izteica 1828.—1930. gadā britu ekspedīcija Filipa Pārkera Kinga vadībā ar kuģi Beagle, kas pētīja salas ziemeļu un dienvidu krastus.

Atsauces

Ārējās saites 

Ugunszeme
Čīles salas
Aleksandrs fon Benkendorfs

Konstantīns Aleksandrs Kārlis Vilhelms Kristofs fon Benkendorfs (, ; 1781–1844) bija vācbaltiešu izcelsmes Krievijas Impērijas kājnieku ģenerālis un valstsvīrs.
Atsevišķā žandarmērijas korpusa (Отдельный корпус жандармов) jeb Krievijas slepenpolicijas izveidotājs. Viņa jaunākā māsa Doroteja (1785–1857) apprecējās ar kņazu Kristoferu Heinrihu fon Līvenu (1774–1839), Krievijas Impērijas sūtni Parīzē un Londonā.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1781. gada 4. jūlijā (23. jūnijā pēc VS) Tallinā ģenerāļa Kristofera fon Benkendorfa un Krievijas ķeizarienes Katrīnas II draudzenes un galma dāmas Juliānas Šilingas fon Kanštatas ģimenē. Dzīvoja Rīgā, kad viņa tēvs kļuva par militāro gubernatoru.

Mācījās Pēterburgas jezuītu skolā, 1798. gadā sāka militāro dienestu, 1803. gadā viņš piedalījās militārās operācijās Kaukāzā, pēc 1806.-1807. gada kampaņas 1807. gadā Benkendorfu paaugstināja par pulkvedi, bet pēc Krievu-turku kara 1811. gadā par ģenerālmajoru.
1812. gada karā viņš vadīja uzbrukumu pie Veļižas, kad gūstā krita 8000 Napoleona armijas karavīri un trīs ģenerāļi, bija Maskavas pilsētas komandants pirms tās ieņemšanas, sakāva franču spēkus pie Tempelbergas, piedalījās Berlīnes ieņemšanā un Leipcigas kaujā.
1816. gadā viņu iecēla par 2. dragūnu divīzijas komandieri, bet 1819. gadā par Aizsargu korpusa štāba priekšnieku. 1821. gadā Benkendorfu paaugstināja par ģenerālleitnantu un iecēla par 1. kirasieru divīzijas komandieri.

1821. gadā Benkendorfs ķeizaram Aleksandram I iesniedza ziņojumu par savienības pastāvēšanu un piedalījās decembristu sacelšanās apspiešanā 1825. gadā. Ķeizars Nikolajs I ģenerāli Benkendorfu iecēla par jaunizveidotās Žandarmērijas Trešās nodaļas un Vienotā korpusa komandieri, 1829. gadā paaugstināja par kājnieku ģenerāli. 1832. gadā piešķīra Benkendorfam grāfa titulu.

Miris 1844. gada 11. (23.) septembrī, atceļā no Bādenes uz Pēterburgu, apbedīts Keila-Joa muižas kapsētā.

Krievijas Impērijas ģenerāļi