joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kurzemes prospekts

Kurzemes prospekts ir Rīgas iela, Pārdaugavā, Kurzemes rajona Imantas un Kleistu apkaimēs. Iela veido Imantas dzīvojamā masīva ārējo loku, kamēr Anniņmuižas bulvāris veido iekšējo loku. Prospekta sākums un beigas saslēdzas ar Jūrmalas gatvi. Kopējais ielas garums ir 4896 metri un tā sastāv no 4 braukšanas joslām.

Latvijas PSR laikā, līdz 1991. gada rudenim, Kurzemes prospekts bija sadalīts vairākās daļās. Ielas posmu no Jūrmalas gatves līdz Slokas ielas šķērsojumam sauca par Aleksandra Popova iela, posmu no Slokas ielas līdz Dammes ielas atzaram sauca Komarova prospektu, bet posmu no Dammes ielas līdz Jūrmalas gatvei sauca par Jāņa Rudzutaka ielu.

Ielas raksturojums 
Kurzemes prospekts ir veidots pusloka formā, kas to ļauj viegli identificēt starp citām ielām Rīgas kartē. Prospekts aizsākas Imantas apkaimes dienvidaustrumu daļā, savienojumā ar Jūrmalas gatvi, iepretīm Imantas 1. un 2. līnijai un virzās ziemeļu virzienā kā atdalīta 4 braukšanas joslu asfaltēta iela. Savienojuma ar Bebru ielu apkārtnē, Kurzemes prospekts virzās gar vienu no ievērojamākajām Imantas ēkām — Radiotehnikas bijušajiem ražošanas korpusiem un nonākot pie Slokas ielas šķērsojuma, pagriežas ziemeļrietumu virzienā. Posmā no Kleistu ielas krustojuma līdz vietai, kur prospekts pagriežas dienvidrietumu virzienā, iela ir kā robežiela starp Imantas un Kleistu apkaimēm.

Posmā līdz atkārtotajam Slokas ielas krustojumam, prospekts veido savienojumu ar Dammes ielu, kura apkārtnē atrodas arī 1. tramvaju maršruta galapunkts. Šajā posmā prospekts virzās paralēli Nordeķu—Kalnciema kāpu grēdai un veido robežšķirtni starp intensīvu Imantas daudzstāvu dzīvojamo apbūvi un neapgūtu meža masīvu. Aiz Slokas ielas krustojuma prospekts iegriežas dienvid—dienvidrietumu virzienā un veido savienojumu ar Zentenes ielu.

Iepretīm Imantas autobusu dispečeru punktam iela pagriežas dienvidu virzienā un veidojot vairākus savienojumus ar mazākām ielām, noslēdzas savienojumā ar Jūrmalas gatvi un Zolitūdes ielu.

Ielu savienojumi 
Kurzemes prospekts ir savienots ar šādām ielām:
 Jūrmalas gatve
 Bebru iela
 Skandu iela
 Slokas iela
 Mellužu iela
 Kleistu iela
 Rigondas gatve (nav tieša savienojuma)
 Dammes iela
 Slokas iela
 Ziedoņa iela
 Zentenes iela
 Airītes iela
 Mazā Zolitūdes iela
 Tālavas gatve
 Ceriņu iela
 Jūrmalas gatve/Zolitūdes iela

Sabiedriskais transports 
Pa Kurzemes prospektu kursē 13., 21., 36., 37., 41., 46. un 56. maršruta autobusi, kā arī 1. maršruta tramvaji.

Skatīt arī 
 Kurzemes rajons
 Imanta
 Sabiedriskais transports Rīgā
 Radiotehnika

Atsauces

Ārējās saites 
 Kurzemes prospekts portālā UzKartes.lv

Ielas Imantā
Ielas Kleistos
Kurzemes rajons
Dammes iela

Dammes iela ir iela Rīgā, Pārdaugavā, Kurzemes rajonā, Imantā. Kopējais ielas garums ir 900 metri un tā sastāv no 4 braukšanas joslām (divas atsevišķas brauktuves katrā pa 2 joslām). Tā sākas krustjumā ar Anniņmuižas bulvāri un Dumbrāja ielu un beidzas krustojumā ar Kurzemes prospektu.

Dammmes ielā ir daudzstāvu sērojveida dzīvojamo namu apbūve, kā arī atsevišķas sabiedriskas celtnes (tirdzniecības centri).

Vienīgais sabiedriskā transporta veids, kas kursē pa Dammes ielu, ir 1. tramvaju maršruts. Dammes ielas galā pie Kurzemes prospekta atrodas arī 1. tramvaju maršruta galapunkts "Imanta".

Vēsture 
Iela nosaukums atvasināts no agrāko Dammesmuižas un Mazās Dammesmuižas ieliņu nosaukumiem, kas izzudušas Imantas dzīvojamā masīva celtniecības laikā. Ar šādu nosaukumu iela izveidota 1968. gadā, bet 1974. gadā pārsaukta par Sergeja Ļuļina ielu. Nosaukumu atguvusi 1991. gadā.

Nosaukta Dammes muižu vārdā. Lielā Dammes muiža atradusies mūsdienu Slokas un Kleistu ielu krustojumā, un Mazās Dammes muiža,atradusies mūdienu Slokas un Dammes ielu rajonā.

Ielu savienojumi 
Dammes iela ir savienota ar šādām ielām:
 Dumbrāja iela
 Anniņmuižas bulvāris
 Slokas iela
 Kurzemes prospekts

Skatīt arī 
 Imanta

Atsauces 

Ielas Imantā
Kurzemes rajons
Jūrmalas gatve

Jūrmalas gatve ir Rīgas iela, Pārdaugavā, Imantas, Dzirciema un Zasulauka apkaimēs. Kopējais ielas garums ir 6372 metri un tā sastāv no 2 līdz 4 braukšanas joslām. Sākas krustojumā ar Slokas ielu un iet līdz pašai Rīgas pilsētas robežai ar Babīti.

Vēsture 
Pirmoreiz minēta Rīgas sarakstos 1923. gadā ar nosaukumu Anniņmuižas iela. 1938. gadā pārdēvēta par Jūrmalas gatvi. No 1942. līdz 1944. gadam atguva Anniņmuižas nosaukumu. 1944. gadā atkal pārdēvēta par Jūrmalas gatvi un kopš tiem laikiem nosaukums vairs netika mainīts.

Ielu savienojumi 
Jūrmalas gatve ir savienota ar šādām ielām:
 Slokas iela ("T" veida krustojums)
 Kandavas iela ("T" veida krustojums)
 Skrīveru iela ("T" veida krustojums)
 Dzirciema iela
 Vecā Jūrmalas gatve
 Krūtes iela ("T" veida krustojums)
 Pūres iela ("T" veida krustojums)
 Mazā Kandavas iela ("T" veida krustojums)
 Zūru iela ("T" veida krustojums)
 Imantas 1. līnija ("T" veida krustojums)
 Kurzemes prospekts ("T" veida krustojums)
 Imantas 2. līnija ("T" veida krustojums)
 Imantas 3. līnija ("T" veida krustojums)
 Kooperatīva iela
 Imantas 4. līnija
 Imantas 5. līnija ("T" veida krustojums)
 Anniņmuižas bulvāris
 Imantas 7. līnija
 Seces iela
 Imantas 8. līnija
 Dumbrāja iela ("T" veida krustojums)
 Muižas iela ("T" veida krustojums)
 Anniņmuižas bulvāris ("T" veida krustojums)
 Zolitūdes iela
 Kurzemes prospekts
 Vērgales iela ("T" veida krustojums)
 Ēnas iela ("T" veida krustojums)
 Ērkšķu iela ("T" veida krustojums)
 Lazdu iela ("T" veida krustojums)
 Vībotiņu iela ("T" veida krustojums)
 Pureņu iela ("T" veida krustojums)
 Ķiburgas iela ("T" veida krustojums)
 Beberbeķu iela ("T" veida krustojums)

Sabiedriskais transports 
Pa Jūrmalas gatvi kursē 4., 30., 36., 37., 41., 54., 56. un 63. maršruta autobusi, kā arī 1. maršruta tramvaji.

Skatīt arī 
 Kurzemes rajons
 Imanta

Atsauces 

Ielas Imantā
Ielas Dzirciemā
Ielas Zasulaukā
Kurzemes rajons
Martina Beka

Martina Beka (dzimusi Glagova; ; dzimusi  Garmišā-Partenkirhenē, Vācijā) ir bijusī profesionālā vācu biatloniste, biatlona sacensībās startējusi laika posmā no 1992. līdz 2010. gadam. Trīskārtēja Olimpisko spēļu sudraba medaļas laureāte 2006. gada spēlēs. Kopumā startējusi trijās Olimpiskajās spēlēs (2002, 2006, 2010). Startējusi astoņos Pasaules čempionātos (2000, 2001, 2003, 2004, 2006, 2007, 2008, 2009), izcīnījusi 3 zelta medaļas. Pasaules kausa posmos piedalījās kopš 1999.—2000. gada Pasaules kausa sezonas līdz pat 2009.—2010. gada sezonai. 2002.—2003. gada Pasaules kausa sezonas kopvērtējuma uzvarētāja un Lielā Globusa ieguvēja.

Karjeras rezultāti

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Statistika Pasaules kausā

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 
 IBU profils 

1979. gadā dzimušie
Vācijas biatlonisti
Biatlonisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Biatlonisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskie sudraba medaļnieki biatlonā
Olimpiskie bronzas medaļnieki biatlonā
Ventspils komturi

Ventspils komturi () bija Livonijas ordeņa Ventspils komturejas pārvaldnieki laikā no 1291. līdz 1562. gadam. Pēdējais Ventspils komturs 1561.-1562. gadā bija bijušais Livonijas ordeņa maršals Jaspers no Minsteres.

Komturejas administratīvais centrs un komturu rezidence bija Ventspils ordeņa pils Ventas kreisajā krastā, kas ir vislabāk saglabājusies ordeņa pils Latvijā. 

Ventspils komturejā ietilpa Landzes un Ventspils draudzes novadi.

Ventspils komturu saraksts 

 1291 Detlefs (Detlev)
 1309—1313 Eberhards no Monheimas (Eberhard von Monheim)
 ap 1339 Burhards no Dreilēbenas (Burchard von Dreileben)
 1339 Dītrihs no Mešēdes (Dietrich von Meschede)
 1347—1349 Andrejs no Šteinbergas (Andreas von Steinberg)
 1365 Hartmans
 1382 Rabods no Horstas (Rabod von Horst)
 1387 Rembolds
 ap 1400 ? Holtapels
 1422—1425 Arnds no Borhhauzenes (Arnd von Borchhausen)
 1435—1441 Heinrihs no Zevinghauzenes (Heinrich von Sevinghausen)
 1441—1445 Hermanis no Zevinghauzenes (Hermann von Sevinghausen)
 1447 Matīss no Boningenes (Mathias von Boningen)
 1451 Johans no Bevesenes (Johann von Bevessen)
 1466—1468 Konrāds no Hercenrodes (Konrad von Herzenrode)
 1481—1494 Krišjānis no Zēlbahas no Cepenfeldes (Christian von Seelbach von Zeppenfeld)
 1499—1507 Volters no Loes (Wolter von Loe)
 1514 Johans Klodts (Johann Clodt)
 1523—1527 Johans no Hēves (Johann von der Hoeve)
 1532—1533 Vilhelms no Bālenes, saukts Fleks (Wilhelm von der Balen, genannt Fleck)
 1535—1545 Vilhelms npo Etcbahas (Wilhelm von Etzbach)
 1545—1560 Adriāns Torks (Adrian Torck)
 1561—1562 Jaspers no Minsteres (Jasper von Münster)

Latvijas vēsture
Ventspils
Livonijas ordenis
Šķēdes pagasts

Šķēdes pagasts ir viena no Saldus novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos. Robežojas ar sava novada Gaiķu un Jaunlutriņu pagastiem, Kuldīgas novada Vārmes un Kabiles pagastiem, Tukuma novada Vānes pagastu. Pagastu administrē apvienotā Jaunlutriņu un Šķēdes pagastu pārvalde.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Brancupīte, Grauzdupe, Krieviņupe, Polīšupe, Pormale.

Ezeri 
Stimbru dīķis

Vēsture 
Mūsdienu Šķēdes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Sārcenes muiža (Gut Sahrzen, Sārcene), Šķēdes muiža (Gut Scheden, Šķēde), Zutēnu muiža (Gut Sutten, Zutēni). 

1945. gadā Kuldīgas apriņķa Kabiles pagastā izveidoja Viestura ciema padomi. Viestura ciems ietilpis Kuldīgas (1949-1958) un Saldus (pēc 1958. g.) rajonos. 1954. gadā Viestura ciemam pievienoja likvidēto Mežgaļu ciemu. 1956. gadā Viestura ciema kolhoza «Grauds» teritoriju pievienoja Kabiles ciemam, bet Viestura ciemam pievienoja Kabiles ciema kolhoza «Dzirkstele» un Vānes ciema kolhoza «Spartaks» teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu un pārdēvēja par Šķēdes pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Saldus novadā.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Šķēde (pagasta centrs), Sārcene, Ķinguti, Zutēni.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Kurzeme
Saldus novada pagasti
 
Kabiles pagasts
Ēriks Stols

Ēriks Stols (Eric Staal; dzimis  Tanderbejā, Kanādā) ir profesionāls kanādiešu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) pārstāv NHL klubu Floridas "Panthers".

2005.—2006. gada NHL sezonas Stenlija kausa ieguvējs. Piedalījies sešās NHL visu zvaigžņu spēlēs (2007, 2008, 2009, 2011, 2018, 2020) un 2008. gada All-Star spēlē tika atzīts par spēlēs MVP. Kopā ar Kanādas izlasi ir izcīnījis zelta medaļu 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs un kļuva par 2007. gada Pasaules čempionu. Stols kļuva par 23. hokejistu, kas ir pievienojies Triple Gold Club klubam.

Ē. Stola brāļi Džordans, Marks un Džareds arī ir profesionāli hokejisti.

Spēlētāja karjera 
2003. gada NHL draftā viņu izraudzījās Karolīnas "Hurricanes" ar kopējo otro numuru. 2005.—06. gada sezonā kļuva par komandas rezultatīvāko spēlētāju un kopā ar "Hurricanes" izcīnīja Stenlija kausu. 2009. gadā uzsāka pildīt komandas kapteiņa pienākumus. 2015.—16. gada sezonas otrajā pusē tika aizmainīts uz Ņujorkas "Rangers", savukārt vasarā noslēdza trīs gadu līgumu ar Minesotas "Wild". "Wild" sastāvā Stols turpināja būt viens no komandas vadošajiem uzbrucējiem. Pēc 2019.—20. gada sezonas tika aizmainīts uz Bufalo "Sabres".

Rekordi 
Karolīnas Hurricanes franšīzes rekords visvairāk hat triku vienā sezonā – 4 (2008–2009)
Karolīnas Hurricanes franšīzes rekords visvairāk gūto pēcsezonas punktu karjerā – 43
Karolīnas Hurricanes franšīzes rekords pēc kārtas aizvadītajām spēlēm – 349 (2004–2009)
Izšķirts Minesotas Wild franšīzes rekords par visvairāk gūtajiem vārtiem vienā sezonā – 42 (2017–2018)

Atsauces

Ārējās saites 

1984. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Karolīnas "Hurricanes" spēlētāji
Ņujorkas "Rangers" spēlētāji
Minesotas "Wild" spēlētāji
Bufalo "Sabres" spēlētāji
Floridas "Panthers" spēlētāji
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Ontārio dzimušie
Hokejisti 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Marks Stols

Marks Stols (Marc Staal; dzimis  Tanderbejā, Kanādā) ir profesionāls kanādiešu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā, Kanādas hokeja izlases dalībnieks, pašlaik (2020) pārstāv NHL klubu Detroitas "Red Wings".

M. Stola brāļi Džordans, Ēriks un Džareds arī ir profesionāli hokejisti.

Spēlētāja karjera 
2005. gada NHL draftā viņu izraudzījās Ņujorkas "Rangers" ar kopējo 12. kārtas numuru. Profesionāļa karjeru Stols sāka 2007.—08. gada sezonā, kuru pilnībā aizvadīja "Rangers" rindās. 2013.—14. gada sezonā kopā ar "Rangers" sasniedza Stenlija kausa finālu, tajā gan piekāpjoties Losandželosas "Kings" hokejistiem.

2020. gada septembrī, pēc 13 "Rangers" sastāvā aizvadītām sezonām, Stols tika aizmainīts uz Detroitas "Red Wings".

Ārējās saites 

1987. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Ņujorkas "Rangers" spēlētāji
Detroitas "Red Wings" spēlētāji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Ontārio dzimušie
Bengts Oke Gustafsons

Bengts Oke Gustafsons (; dzimis  Karlskogā, Zviedrijā) ir bijušais zviedru hokejists, pēc hokejista karjeras beigām sācis strādāt par hokeja treneri. Kopš 2005. gada ir Zviedrijas hokeja izlases galvenais treneris. Savas profesionāļa karjeras laikā spēlējis NHL klubā Vašingtonas "Capitals", Zviedrijas Elitsērijā, Zviedrijas trešajā līgā, Austrijas nacionālajā līgā. 1978. gada NHL draftā viņu izraudzījās "Capitals" ar kopējo 55. kārtas numuru. 2008. gada NHL draftā "Capitals" izraudzījās arī Gustafsona dēlu Antonu.

Bez Zviedrijas galvenā trenera pienākumu pildīšanas vēl ir bijis Šveices hokeja izlases galvenā trenera palīgs (1997—2001).

Kopā ar Zviedrijas izlasi kā spēlētājs ir spēlējis piecos Pasaules čempionātos (1979, 1981, 1983, 1987, 1991) un 1992. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. 1987. un 1991. gada Pasaules čempionātos ieguva zelta medaļas.

Kopā ar Zviedrijas izlasi kā treneris ir ieguvis zelta medaļu 2006. gada Pasaules čempionātā un 2006. gada Turīnas Olimpiskajās spēlēs. Gustafsons kļuva par pirmo treneri pasaulē, kas ir spējis iegūt čempionu kausu gan Olimpiādē, gan Pasaules čempionātā vienā gadā.

Ārējās saites 

1958. gadā dzimušie
Zviedrijas hokejisti
Vašingtonas "Capitals" spēlētāji
Hokejisti 1992. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Zviedrijas hokeja treneri
Zviedrijas hokeja izlases treneri
Mitišču "Atlant" treneri
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
IIHF slavas zālē uzņemtie
Erebrū lēnē dzimušie
Dziesma

Dziesma ir neliela apjoma vokāls skaņdarbs, kurā muzikālais tēls apvienots ar dzejisko. Parasti dziesma sastāv no pantiem un piedziedājumiem. Nereti dziesmu vārdi jeb lirika ir ar atskaņām, kā dzeja. Dziesmas var saturēt arī reliģiskus tekstus. Bieži vien dziesmas tiek izpildītas dažādu mūzikas instrumentu pavadījumā. Dziesmas var nodziedāt viens dziedātājs, kā arī vairāki, piemēram, duets, trio, kvartets vai pat koris. Dziesmas, kuras ir ieguvušas lielu popularitāti, sauc par hitiem. Izšķir arī tautasdziesmas, kas ir skaņdarbi, kurus izpilda tautas mūzikā.

Skatīt arī 
 Skaņdarbs
.no

.no ir Norvēģijas Interneta augstākā līmeņa domēns.

Reģistrēties var tikai Brønnøysund Reģistra Centrā reģistrētās kompānijas.

Skatīt arī 
 .bv (Buvē sala)
 .sj (Svalbāra and Jana Majena sala)

Ārējās saites 
 IANA .no whois informācija
 Norid, .no domēna augstākā līmeņa reģistrācija 
 Prasības .no domēna reģistrācijai

Nacionālie augšējā līmeņa domēni
Norvēģija

sv:Toppdomän#N
.bf

.bf ir Burkina Faso Interneta augstākā līmeņa domēns (ccTLD).

Ārējās saites 
 IANA .bf whois informācija
 .bf reģistrācijas forma

Nacionālie augšējā līmeņa domēni
Burkinafaso

sv:Toppdomän#B
Zvārdes pagasts

Zvārdes pagasts ir viena no Saldus novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Novadnieku, Kursīšu, Rubas, Jaunauces, Cieceres un Blīdenes pagastiem un Dobeles novada Lielauces un Vītiņu pagastiem.

Daba

Hidrogrāfija

Upes 
Goguļupīte, Kārklupe, Klagātupīte, Valtu strauts, Vatstrauts.

Ezeri 
Bezdibenis, Ezeriņi, Ķerkliņu ezers, Svētaiņu ezers (Sila ezers), Zvārdes ezers (Odzēnu ezers).

Vēsture 

Mūsdienu Zvārdes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Jaunzvārdes muiža (Gut Neu-Schwarden), Ķerkliņu muiža (Gut Kerklingen), Striķu muiža (Gut Stricken, Striķi), Veczvārdes muiža (Gut Alt-Schwarden).

1935. gadā Kuldīgas apriņķa Zvārdes pagasta platība bija 214,1 km² un tajā dzīvoja 3117 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Ķerkliņu, Striķu un Zvārdes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā pēc PSRS Aizsardzības ministrijas pieprasījuma lielākajā daļā pagasta teritorijas izveidoja aviācijas mērķpoligonu. Ciemus likvidēja un to teritorijas pievienoja Novadnieku (Striķu un Zvārdes ciemus) un Lielauces (Ķerkliņu ciemu) ciemiem. 1993. gadā Zvārdes pagastu izveidoja no jauna, tajā iekļaujot lielāko daļu bijušās pagasta teritorijas. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Saldus novadā.

Iedzīvotāji

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Striķi (pagasta centrs), Zvejnieki, Liepas.

Saimniecība

Transports 
Uz pagasta centru Striķiem ved autoceļš V1158 (Saldus—Striķi), pa kuru kursē satiksmes autobuss Saldus—Striķi Nr. 6747. Tas kursē 3 reizes dienā darba dienās, 2 reizes — sestdienās, svētdienās nekursē (2021. gadā).

Izglītība un kultūra

Atsauces 

Kurzeme
Saldus novada pagasti
Daivspurzivis

Daivspurzivis (Sarcopterygii) ir relikta kaulzivju (Osteichthyes) virsklase. Daivspurzivju ziedu laiki bija devona periodā, bet līdz mūsdienām ir saglabājušās 8 zivju sugas (divas otiņspures un sešas plaušzivis). Šai grupai pieder arī visi četrkājaiņi, tā kā arhaiskās daivspurzivis ir četrkājaiņu priekšteči.

Morfoloģija 
Daivspurzivju morfoloģijā ir saglabājušās dažādas arhaiskas īpatnības. Ass skeletu veido nepārkaulojusies elastīga horda; nav mugurkaula skriemeļu. Galvaskauss ir amfistilisks vai autostilisks. No segkauliem attīstīts arī zvīņkauls. Aste dificerkāla (fosilajām formām arī heterocerkāla). Pāru peldspurām ir garas vai masīvas balsta daivas, kas apgādātas ar īpašu no iegareniem kauliem veidotu iekšējo skeletu. Ķermeni klāj īpašas kosmoīda tipa zvīņas, kuras veidojas saaugot kopā sīkām zobiņveida zvīņām.

Sirdij ir arteriālais konuss. Zarnā atrodas spirāliskais vārstulis. Zarna atveras kloākā. Kā barības vada sākumdaļas ventrālās sieniņas izaugums veidojas viens vai divi pūslīši, kuri pilda plaušu funkcijas.

Sistemātikas izmaiņas 
Daivspurzivju sistemātika nav līdz galam izstrādāta, tāpēc pastāv daudz dažādu grupas klasifikāciju. Tradicionāli daivspurzivis dala otiņspurēs jeb bārkšspurēs un divējādelpojošajās zivīs. Šajā rakstā attainota 2016. gada sistemātika, kas izveidota saskaņā ar jaunākajiem ģenētiskajiem pētījumiem. No otiņspurēm līdz mūsdienām ir saglabājusies latimēriju ģints ar 2 sugām, bet no divējādelpojošajām zivīm Austrālijas ragzobe, četras protopteru sugas no Āfrikas un Dienvidamerikas lepidosirens. Eirāzijā un Ziemeļamerikā dzīvojošu daivspurzivju nav. Savukārt, fosilā veidā daivspurzivis ir sastopamas arī Latvijas devona nogulumos (vairāk kā 40 sugas).

Sistemātika 
Daivspurzivju virsklase (Sarcopterygii)
 Klase: Otiņspures (Coelacanthimorpha)
 Kārta: Celakantveidīgās (Coelacanthiformes)
 Kārta: †Struniusveidīgās (Struniiformes)
 Klase: Ripidistveidīgās (Dipnotetrapodomorpha)
 Apakšklase: Plaušzivis (Dipnomorpha)
 Virskārta: Divējādelpojošās zivis (Ceratodontae)
 Kārta: Ragzobzivjveidīgās (Ceratodontiformes)
 Apakškārta: Divplaušzivjveidīgās (Lepidosirenoidei)
 Apakškārta: Vienplaušzivjveidīgās (Ceratodontoidei)
 Kārta: †Dipterīdveidīgo (Dipteridiformes)
 Apakšklase: Četrkājveidīgie (Tetrapodomorph)

(†) - izmirušu zivju grupa.

Atsauces

Ārējās saites 
Zivju ekoloģija un ihtioloģija
Lauderu pagasts

Lauderu pagasts ir viena no Ludzas novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Zaļesjes, Nirzas, Rundēnu un Istras pagastiem.

Daba 
Pagasta reljefu veido latgales augstienes Rāznavas pauguraines austrumu mala. Augstākie pauguri atrodas pagasta rietumos - Rudovas (Lītovu) kalns atrodas 243,4 m virs jūras līmeņa.

Hidrogrāfija 
Lauderu pagasta upes ietilpst Veļikajas baseinā. Pagasta austrumu malā plūst Zilupes pieteka Istra, kas no pagasta teritorijas uzņem Gumineicas, Koņovkas un Lauderu upīšu ūdeņus. Pagasta teritorijā atrodas divi lielāki ezeri  -  Sološu ezers (85,5 ha) un Lauderu ezers (55,3 ha, stipri aizaudzis, jo 1960.gadā ūdens līmenis pazemināts par 1 metru). Pagasta teritorijā atrodas daudzi sīki (zem 1 ha lieli) ezeriņi - Beļaju (Mazezers), Mīlestības (Dubiņu), Koņevas, Torfenes (Zubru), Lielais un Mazais Žlobnovas, Cucuru, Morozu.

Upes  
Istra

Ezeri 
Lielais Lauderu ezers, Mazais Lauderu ezers, Sološu ezers.

Vēsture 
1863.gadā Lauderu muižas teritorija kopā ar Istras, Annapoles, Konecpoles, Soboļinas muižu teritorijām tika iekļauta Istras pagastā. 1927.gadā sādžas tika sadalītas viensētās izveidojot skrajciemus. 

Pēc Otrā pasaules kara 1945.gada 9. oktobrī izveidoja ciemu padomes (Annapoles, Cucurku, Istras, Koņecpoles, Lauderu, Plepļu, Soboļinas), kuru skaits un lielums laika gaitā mainījās, to skaitā Ludzas apriņķa Istras pagastā izveidoja Lauderu ciema padomi. Lauderu ciems ietilpis Zilupes (1949-1959) un Ludzas (pēc 1959. g.) rajonos. 1954. gadā Lauderu ciemam pievienoja likvidēto Plepļu ciemu, bet 1960.gada 7.jūlijā – Rundānu ciema kolhoza "Maija rīts" teritoriju. Teritorijā darbojās kolhozs "Zaveti Ļeņina", kas 1970. gadā tika pārveidots par Lauderu padomju saimniecību (sovhozu), tika ierīkotas liellopu un putnu fermas, Lauderus attīstīja kā sovhoza centru. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Lauderu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Zilupes novadā. 2021. gadā Zilupes novadu iekļāva Ludzas novadā.

Iedzīvotāji 
Lauderu pagasts ir viens no pagastiem Latvijā, kurā absolūts vairākums iedzīvotāju ir krievi (krievu ir 72,32% 2011. gada skaitīšanā, latvieši - 21,70%, baltkrievi - 2,99%).

Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Lauderi (pagasta centrs), Turovka, Staraja Meļņica, Cucuri.

Saimniecība

Transports

Izglītība un kultūra

Atsauces

Ārējās saites 
 Lauderu pagasts

Latgale
Ludzas novada pagasti
 
Istras pagasts
Tallinas "Kalev/Cramo"

BC Kalev/Cramo ir profesionāls Igaunijas basketbola klubs, kas ir dibināts 1998. gadā. Klubs bāzēts Igaunijas galvaspilsētā Tallinā. 

Kalev/Cramo piedalās nacionālajā Igaunijas čempionātā, Latvijas-Igaunijas basketbola līgā, VTB līgā un FIBA Basketbola Čempionu līgā. Klubs savas mājas spēles aizvada Saku Suurhall arēnā. 

Kalev/Cramo ir divpadsmitkārtējs Igaunijas čempions (2005, 2006, 2009, 2011, 2012, 2013, 2014, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021). 

Klubu kopš 2019. gada vada latviešu treneris Roberts Štelmahers. 

Tajā spēlējuši vairāki Latvijas basketbolisti: Armands Šķēle, Aigars Šķēle, Rolands Freimanis, Jānis Kaufmanis, Mārcis Vītols un Ojārs Siliņš.

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa  
 BasketPedya profils 

Igaunijas basketbola klubi
Tallina
Felipe Rejess

Felipe Rejess (; dzimis  Kordovā, Spānijā) ir profesionāls spāņu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja un centra pozīcijās, Spānijas basketbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2012) pārstāv Spānijas ACB līgas klubu Madrides "Real".

Kopā ar Spānijas izlasi ir izcīnījis sudraba medaļu divās olimpiskajās spēlēs, uzvarējis 2006. gada Pasaules čempionātā. Eiropas čempionātos ir svinējis divas uzvaras (2009, 2011), izcīnījis divas sudraba medaļas (2003, 2007) un vienreiz ir izcīnījis 3. vietu (2001).

Ārējās saites 
 Eirolīgas profils 
 Basketpedya profils 

1980. gadā dzimušie
Andalūzijā dzimušie
Spānijas basketbolisti
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Pasaules čempioni basketbolā
Eiropas čempioni basketbolā
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Romans Šebrle

Romans Šebrle (; dzimis  Lanškrounā, Čehoslovākijā) ir čehu vieglatlēts, desmitcīņnieks. R. Šebrlem iepriekš piederēja Pasaules rekords desmitcīņā, 2001. gadā viņš kļuva par pirmo sportistu, kam izdevies pārsniegt 9000 punktu robežu. Viņa uzstādītais rezultāts bija 9026 punkti. Iepriekšējais rekords piederēja citam čehu sportistam Tomāšam Dvoržākam, kas divus gadus iepriekš sasniedza 8994 punktu robežu.

Šebrle ir piedalījies trijās Olimpiskajā spēlēs (2000, 2004, 2008). 2000. gada Sidnejas spēlēs viņš ieguva sudraba medaļu, zaudēja vienīgi Igaunijas sportistam Erki Nolam, 2004. gada Atēnu spēlēs viņš kļuva par Olimpisko čempionu, taču 2008. gada Pekinas spēlēs spēja iegūt tikai 6. vietu.

Ir piedalījies 7 Pasaules čempionātos (1997, 1999, 2001, 2003, 2005, 2007, 2009), kuros ir ieguvis zelta medaļu 2007. gadā un sudrabu 2003. un 2005. gada čempionātos. R. Šebrle ir divkārtējs Pasaules čempions telpās (2001, 2004), divkārtējs Eiropas čempions (2002, 2006). Tāpat ir svinējis uzvaru 1997. gada Universiādē.

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

1974. gadā dzimušie
Čehijas vieglatlēti
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Pasaules rekordisti vieglatlētikā
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Pardubices apgabalā dzimušie
Desmitcīņnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Olimpiskie sudraba medaļnieki vieglatlētikā
Kleistu iela (Rīga)

Kleistu iela ir Rīgas iela, Pārdaugavā. Tā atrodas Imantas, Kleistu, Spilves un Bolderājas apkaimē. Kopējais ielas garums ir 7314 metri un tā sastāv no 2—4 braukšanas joslām.

Latvijas PSR laikā ielas nosaukums bija Jēkaba Petersa iela.

Ielu savienojumi 
Kleistu iela krustojas ar šādām ielām:
 Anniņmuižas bulvāris
 Slokas iela
 Kurzemes prospekts
 Mazlēpju iela
 Buļļu iela
 Rātsupītes iela
 Mārtiņa Peniķa iela
 Apakšgrāvja iela
 Artura Galindoma iela
 Sabiedroto iela
 Mazā Kleistu iela
 Lielā iela

Skatīt arī 
 Kurzemes rajons
 Imanta
 Kleisti
 Spilve
 Bolderāja

Atsauces 

Ielas Imantā
Ielas Kleistos
Ielas Spilvē
Ielas Bolderājā
Kurzemes rajons
Daugavgrīvas iela (Rīga)

Daugavgrīvas iela ir Rīgas iela, Pārdaugavā. Tā atrodas Āgenskalna, Dzirciema, Iļģuciema un Spilves apkaimēs. Kopējais ielas garums ir 5845 metri un tā sastāv no 2—5 braukšanas joslām ar pārsvarā asfalta segumu. Daugavgrīvas iela turpinās kā Daugavgrīvas šoseja. Daugavgrīvas iela sastāv no diviem savstarpēji nesaistītiem posmiem: tās sākumdaļa, kas joprojām klāta ar bruģi, atdalīta no ielas lielākās daļas izbūvējot Vanšu tiltu 1981. gadā.

Posmā starp Buļļu un Viļņas ielu Daugavgrīvas iela ir Dzegužkalna parka austrumu robeža.

Vēsture 
Daugavgrīvas ielas pamatā ir ceļš uz Daugavgrīvas cietoksni, Rīgas priekšostu un Ziemas ostu. Pēc Pārdaugavas pievienošanas Rīgas pilsētai, ceļš pārtapa par ielu. Līdz 1905. gadam Daugavgrīvas iela tika dēvēta par Dinamindes ielu. Sākot ar 1860. gadu, ap ielu sāka veidoties Iļģuciema rūpniecības zona.

Ievērojamas celtnes 
Daugavgrīvas ielā atrodas vai atradās vairākas no senajām Pierīgas muižiņām: Šrēdera nams (Daugavgrīvas ielā 11), Švarcmuiža jeb Hāgena muiža (Daugavgrīvas ielā 19/21), Heija muižiņa (Daugavgrīvas ielā 25, nodega 20. gadsimta 80. gados, vēlāk nojaukta), Drēzdena muiža (Daugavgrīvas ielā 37/39, nojaukta 2011. gadā, veicot Daugavgrīvas ielas satiksmes mezgla izbūvi), Iļģuciema fabrikas īpašnieka muižiņa (Daugavgrīvas ielā 67).

Daugavgrīvas ielā atrodas Iļģuciema alus darītava (SIA "Ilgezeem", Daugavgrīvas iela 82/84), "Rīgas laku un krāsu rūpnīca". Latvijas PSR laikā ielā atradās "Baltijas Zivsaimniecības zinātniskās pētniecības institūts" (Daugavgrīvas iela 6), "Rīgas lauksaimniecības mašīnbūves rūpnīca" (Daugavgrīvas iela 23a), "Latvijas stikls" (Daugavgrīvas iela 77), "Rīgas ēku celtniecības kombināts" (Daugavgrīvas iela 93) un citas ražotnes.

Daugavgrīvas ielā 140 atrodas Spilves lidlauks.

Ielu savienojumi 
Daugavgrīvas iela krustojas ar šādām ielām:
 Raņķa dambis
 Balasta dambis
 Meža iela
 Kalnciema iela
 Ērģeļu iela
 Krišjāņa Valdemāra iela
 Mazā Bezdelīgu iela
 Bezdelīgu iela
 Mārtiņa iela
 Krēslas iela
 Kliņģeru iela
 Kuldīgas iela
 Ūdens iela
 Mazā Ūdens iela
 Pulka iela
 Buļļu iela
 Viļņas iela
 Tvaikoņu iela
 Lilijas iela
 Baltā iela
 Riekstu iela
 Motoru iela
 Lidoņu iela
 Podraga iela
 Daugavgrīvas šoseja

Skatīt arī 
 Āgenskalns
 Spilve

Atsauces 

Ielas Āgenskalnā
Ielas Dzirciemā
Ielas Iļģuciemā
Ielas Spilvē
Kurzemes rajons
Dziesma (nozīmju atdalīšana)

Dziesma var būt:

 dziesma
 vaļu dziesma
 putnu dziesma
 Konkurss
Mežvidi (Baldone)

Mežvidi ir Baldones pilsētas daļa tās rietumos Ķekaviņas upes krastos abpus autoceļam P91. Līdz 2016. gadam bija ciems Baldones pagastā. Mežvidos atrodas bērnu sociālās aprūpes centrs «Baldone», degvielas uzpildes stacija, autoserviss, restorāns. Dzīvojamā apbūve galvenokārt individuālā.

Atsauces 

Ķekavas novads
Baldone
Latvijas bijušie ciemi
Mežvidi

Mežvidi var būt:
 Mežvidi — apdzīvota vieta Ludzas novadā, Mežvidu pagasta centrs.
 Mežvidi — apdzīvota vieta Saldus novadā, Novadnieku pagasta centrs.
 Mežvidi — Baldones pilsētas daļa, agrāk — ciems.
 Mežvidi — apdzīvota vieta Augšdaugavas novada Demenes pagastā.
 Mežvidi — apdzīvota vieta Līvānu novada Rudzātu pagastā.
 Mežvidi — vasarnīcu ciems Valmieras novada Burtnieku pagastā.
 Mežvidi — vasarnīcu ciems Valmieras novada Valmieras pagastā.
 Mežvidi — vasarnīcu ciems Jelgavas novada Glūdas pagastā.
 Mežvidi — vasarnīcu ciems Ogres novada Ogresgala pagastā.
 Mežvidi — vasarnīcu ciems Dienvidkurzemes novada Sakas pagastā.
 Mežvidi — vasarnīcu ciems Saulkrastu novada Saulkrastu pagastā.
 Mežvidi — apdzīvota vieta Cēsu novada Raiskuma pagastā.
 Mežvidi — dzelzceļa stacija līnijā Kārsava—Rēzekne I.

Skatīt arī 
 Mežvidu pagasts
 Otrie Mežvidi
Maskavas iela (Rīga)

Maskavas iela ir viena no Rīgas garākajām ielām un atrodas Daugavas labajā krastā. Tā atrodas Maskavas forštates, Ķengaraga, Rumbulas un Dārziņu apkaimēs. Kopējais ielas garums ir 16 048 metri un tā sastāv no 2—6 braukšanas joslām. Maskavas ielas sākas no 13. janvāra ielas un vijās cauri pilsētas DA rajoniem līdz pat Rīgas pilsētas robežai, aiz kuras tā turpinās kā Rīgas—Daugavpils šoseja A6.

Vēsture 

Maskavas iela ir senā Rīgas—Daugavpils—Polockas tirdzniecības un pasta ceļa daļa pilsētas robežās, ko dēvēja par "Polockas ceļu". Tas katru gadu pavasaros applūda, tādēļ radās nepieciešamība pēc dambja izbūves gar Daugavu. Pēc Rīgas nocietinājumu paplašināšanas Zviedru Vidzemes laikā ap 1626. gadu priekšpilsētas palisādē Lielās Riepnieku ielas (tagadējās Dzirnavu ielas) stūrī uzcēla Jāņa vārtus, bet 1650. gadā līdz tiem uzbūvēja Jāņa dambi (Johannis-Damm), pa kura augšu veda pasta ceļš.
Pēc Rīgas pievienošanas Krievijas Impērijai Baltijas ģenerālgubernators Džordžs Brauns 1766. gadā izdeva noteikumus par ebreju atrašanos Rīgas pilsētā, sakarā ar tiem ebrejiem bija atļauts 6 nedēļas tirdzniecības nolūkā dzīvot apmetnē aiz pilsētas Jāņavārtiem, kur atļāva ierīkot arī pirmo ebreju lūgšanu namu. Līdz ar priekšpilsētas paplašināšanu Jāņavārtus 1789. gadā pārcēla apmēram uz tagadējo Maskavas un Pirts ielu stūri, kur vēlāk atradās pilsētas dezinfekcijas iestāde.

No 1810. gada pārsvarā jauno krievu ienācēju apdzīvoto priekšpilsētas ielu, kas sākās aiz Lielās Riepnieku ielas (Grosse Reeperstrasse), sāka saukt par Lielo Jaunkrievu ielu (). Pēc priekšpilsētu nodedzināšanas 1812. gada kara laikā, rajonā starp Lielo Riepnieku ielu un pilsētas Esplanādi ielu tīkls tika pārveidots un Lielā Jaunkrievu iela tika pagarināta, tai pievienojot Jāņa dambi un Lastādija ielu (Lastadienstrasse). 1827. gadā Lielā Jaunkrievu iela sniedzās līdz vietai, kur no Lielās Jaunkrievu ielas pa kreisi atzarojās Lubānas ceļš, bet pa labi Maskavas ceļš. Tur Krievijas ķeizara Aleksandra I valdīšanas laikā bija uzbūvēti jauni Jāņa vārti, kas par godu ķeizara sievai tika dēvēti arī par Elizabetes vārtiem (Elisabethpforte).

1859. gadā šī Maskavas forštates iela tika pārdēvēta par Maskavas ielu () un 1861. gadā pēc Rīgas vaļņu nojaukšanas (1857—1863) tā tika pagarināta līdz Kārļa baseinam, blakus Rīgas Centrāltirgum. 1867. gadā iela tika pagarināta līdz Ķeizara (tagad Dzērvju iela) ielai.

Pirmā pasaules kara laikā ielu 1914. gadā pagarināja līdz Kišiņevas (tagad Ķengaraga iela) ielai, 1917. gadā līdz Prūšu krogam (apmēram līdz Glūdas ielai).
1938. gadā Maskavas iela tika pārdēvēta par Latgales ielu un 1939. gadā pagarināta līdz Šķirotavas dzelzceļa stacijai (Rasas ielai). Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā tika atjaunots Maskavas ielas nosaukums.

Ielas apbūve 
Maskavas ielu veido gan mazstāvu apbūve Maskavas forštates apkaimē, gan daudzstāvu apbūve, kā arī daudzstāvu dzīvojamais masīvs Ķengaragā.

Skatīt arī 
 Latgales priekšpilsēta
 Maskavas forštate
 Ķengarags
 Rumbula
 Dārziņi

Atsauces

Ārējās saites 

Ielas Maskavas forštatē
Ielas Ķengaragā
Ielas Rumbulā
Ielas Dārziņos
Latgales priekšpilsēta
BFC Daugavpils

BFC Daugavpils ir Latvijas futbola klubs no Daugavpils, kas pašlaik spēlē Virslīgā. Klubs ir dibināts 2009. gadā, līdz 2014. gadam tā nosaukums bija BFC Daugava. Mājas spēles aizvada stadionā "Celtnieks".

2013. gadā komanda uzvarēja 1. līgā un 2014. gada sezonā pirmo reizi debitēja Virslīgā. Debijas sezonā "BFC Daugavpils" ieguva 8. vietu. Augstākā vieta Virslīgā tika izcīnīta 2015. gada sezonā, kad komanda ierindojās 6. vietā. 2016. gadā palika pēdējā, astotajā, vietā un bija spiesti Virslīgu atstāt. 2018. gada sezonā sadarbojās ar futbola klubu "Progress", tāpēc tā nosaukums bija BFC Daugavpils/Progress. 2018. gadā uzvarēja 1. līgā un atgriezās Virslīgā.

Vēsture 

 2009. g. — Kluba dibināšana
 2010. g. - 7. vieta (1. līga)
 2011. g. - 8. vieta (1. līga)
 2012. g. - 4. vieta (1. līga)
 2013. g. - 1. vieta (1. līga)

Iegūtās vietas Latvijas čempionātā

Komandas sastāvs 
.

Atsauces

Ārējās saites 
 Kluba oficiālā vietne
 Latvijas Futbola federācija

Daugavpils, BFC
Sports Daugavpilī
Daugavpils, BFC
Valērijs Redjko

Valērijs Redjko (dzimis , Jelgavā) ir bijušais Latvijas futbola aizsargs. Futbolista gaitas sācis RAF Jelgava komandā. 2003. gadā spēlēja FK Auda. 2004. gadā FK Rīga. 2005. gadā pievienojās FK Venta no Kuldīgas. Pēc gada Kuldīgā atgriezās dzimtajā pilsētā Jelgavā un divus gadus spēlēja FK Jelgava. 2008. gadā iekļuva Virslīgas klubā no Rēzeknes SK Blāzma. Kopš 2009. gada spēlē FK Jelgava. Bet 2010. gadā kļuva par "Jelgavas" kapteini un ar komandu izcīnīja Latvijas kausu futbolā. 2010. gada jūnijā pirms Baltijas kausa izcīņas Redjko pirmoreiz tika uzaicināts uz Latvijas izlasi.

Sasniegumi 
 Latvijas Kausa ieguvējs - 4 (2009/10, 2013—14, 2014—15, 2015—16)
 Latvijas 1. līgas čempions - 1 (2009)

Atsauces

Ārējās saites 

1983. gadā dzimušie
Jelgavā dzimušie
Latvijas futbolisti
FK Jelgava spēlētāji
Volters Lipmens

Volters Lipmens (, dzimis , miris ) bija amerikāņu intelektuālis, žurnālists un politiskais komentētājs, divkārtējs Pulicera prēmijas ieguvējs.

Viens no cilvēkiem, kurš politikā ieviesa apzīmējumu Aukstais karš. Pazīstamākais darbs ir 1922. gadā izdotā grāmata Public Opinion, kurā Lipmens cita starpā ieviesa mūsdienās pazīstamo stereotipa jēdzienu. 1958. gadā ieguva Pulicera balvu par avīzes sleju Today and Tomorrow, bet 1962. gadā — par interviju ar Ņikitu Hruščovu. Viens no žurnāla "The New Republic" dibinātājiem.

1889. gadā dzimušie
1974. gadā mirušie
ASV žurnālisti
1580. gads

1580. gads (MDLXXX) ir garais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās otrdienā (pēc Jūlija kalendāra sākās desmit dienas vēlāk, piektdienā).

Notikumi 
 11. jūnijs — Huans de Garajs dibina Buenosairesu.
 26. septembris — britu jūrasbraucējs un pirāts Frensiss Dreiks ar četrmastu galeonu "Golden Hind" atgriezās Plimutā no ceļojuma apkārt Zemeslodei (2. ceļojums pēc Magelāna brauciena).

Dzimuši 
 6. jūnijs — Godefrojs Vendelīns, flāmu astronoms (miris 1667.)
 14. septembris — Fransisko de Kevedo (Francisco de Quevedo), spāņu rakstnieks (miris 1645.)
 datums nezināms — Gābors Betlens (Bethlen Gábor), Transilvānijas hercogs (miris 1629.)
 datums nezināms — Jozafats Kuncevičs (Язафат Кунцэвіч), katoļu svētais (miris 1623.)

Miruši 
 10. jūnijs — Luišs di Kamoišs (Luís Vaz de Camões), portugāļu dzejnieks (dzimis 1524. vai 1525. gadā)
 19. augusts — Andrea Palladio (Andrea Palladio), itāļu arhitekts un arhitektūras teorētiķis (dzimis 1508.)
 30. novembris — Rihards Farrants, angļu komponists (dzimis 1530.)
Igors Larionovs

Igors Larionovs (; dzimis  Voskresenskā, PSRS) ir bijušais krievu hokejists, spēlējis centra uzbrucēja pozīcijā, PSRS un Krievijas izlašu dalībnieks. Viens no slavenākajiem padomju hokejistiem. 1985. gada NHL draftā viņu izraudzījās Vankūveras "Canucks" ar kopējo 214. kārtas numuru. 2008. gada 10. novembrī ticis uzņemts hokeja slavas zālē.

Trīskārtējs Stenlija kausa ieguvējs Detroitas "Red Wings" sastāvā. Divkārtējs Olimpiskais čempions PSRS sastāvā, četrkārtējs Pasaules čempions PSRS sastāvā. Larionovs ar šiem tituliem ir pievienojies Triple Gold Club klubam.

"Red Wings" sastāvā viņš vairākas sezonas spēlēja tā dēvētajā krievu maiņā kopā ar aizsargiem Vjačeslavu Fetisovu un Vladimiru Konstantinovu, kā arī uzbrucējiem Vjačeslavu Kozlovu un Sergeju Fjodorovu.

Ārējās saites 

 NHL.com profils 

1960. gadā dzimušie
PSRS hokejisti
Krievijas hokejisti
Detroitas "Red Wings" spēlētāji
Floridas "Panthers" spēlētāji
Ņūdžersijas "Devils" spēlētāji
Sanhosē "Sharks" spēlētāji
Vankūveras "Canucks" spēlētāji
Hokejisti 1984. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1988. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Hokeja slavas zālē uzņemtie
Maskavas CSKA spēlētāji
Voskresenskas "Himik" spēlētāji
Ar Goda ordeni apbalvotie
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Maskavas apgabalā dzimušie
IIHF slavas zālē uzņemtie
Kārļa Ulmaņa gatve

Kārļa Ulmaņa gatve ir maģistrālas nozīmes iela Rīgā un Mārupes novadā. Tā ir viena no svarīgākajām un garākajām ielām Pārdaugavā. Tā atrodas Salu, Torņakalna, Ziepniekkalna, Atgāzenes, Bieriņu, Pleskodāles, Zolitūdes, Mūkupurva un Beberbeķu apkaimēs. Kopējais ielas garums ir 10 530 metri un tā sastāv divām atdalītām brauktuvēm un no 4—6 braukšanas joslām. Visā garumā iela ir daļa no valsts galvenajiem autoceļiem A9 un A10, savukārt līdz Vienības gatvei — arī daļa no autoceļa A8.

Vēsture 
Šī transporta maģistrāle tika noteikta un iezīmēta 1965. gada ģenerālajā pilsētas plānā, galvenokārt starp dzīvojamām un ražošanas teritorijām pa jaunu trasi. Tikai nelielā posmā pie Salu tilta tā ietver agrāko Lucavas ielu. Kārļa Ulmaņa gatve pilnībā tika pabeigta 1981. gadā un ieguva Ernsta Tēlmaņa ielas nosaukumu. 1991. gadā tā tika pārdēvēta par Kārļa Ulmaņa gatvi.

Skatīt arī 
 Zemgales priekšpilsēta
 Pārdaugava

Atsauces 

Ielas Torņakalnā
Ielas Ziepniekkalnā
Ielas Atgāzenē
Ielas Bieriņos
Ielas Pleskodālē
Ielas Zolitūdē
Ielas Mūkupurvā
Ielas Beberbeķos
Zemgales priekšpilsēta
Ielas Salu apkaimē
Ielas Mārupē
Deniss Rommedāls

Deniss Rommedāls (; dzimis  Kopenhāgenā) ir bijušais Dānijas futbolists. Viņš ir pārstāvējis Dānijas izlasi 99 spēlēs un guvis 17 vārtus. Rommedāls izlases sastāva piedalījās 2002. un 2010. gada Pasaules kausā un 2004. gada Eiropas čempionātā. 2007. gadā viņš tika nominēts Dānijas gada futbolista titulam, bet to ieguva Daniels Agers.

Sasniegumi 
PSV

 Eredivisie: 1996–97, 1999–2000, 2000–01, 2002–03
 Johan Cruijff Schaal: 2000, 2001, 2003

Ajax

 KNVB beker: 2009–10
 Johan Cruijff Schaal: 2007

Olympiacos

 Grieķijas Superlīga: 2010–11

Ārējās saites 

1978. gadā dzimušie
Dānijas futbolisti
Dānijas izlases futbolisti
2004. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2010. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
PSV Eindhoven spēlētāji
Amsterdamas "Ajax" spēlētāji
Kopenhāgenā dzimušie
Matīss Kaudzīte

Matīss Kaudzīte (vecajā ortogrāfijā: Matiß Kaudsit, 1848-1926) bija latviešu rakstnieks un skolotājs. Pirmā latviešu romāna "Mērnieku laiki" līdzautors (kopā ar brāli Reini).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1848. gada 18. augustā Cēsu apriņķa Vecpiebalgas pagasta "Mādaros". Mācījies Vecpiebalgas draudzes skolā. 1868. gadā pirmā publikācija laikrakstā "Mājas Viesis". Nokārtojis mājskolotāja eksāmenus, no 1868. gada bijis skolotājs Vecpiebalgas Kalna Kaibēnu pagastskolā. 1868. gadā iestājās Rīgas Latviešu biedrībā un darbojās tajā visu mūžu. Darbojās arī Vecpiebalgas dziedāšanas (vēlāk labdarības) biedrībā, aktīvi iesaistījās vietājā kultūras dzīvē, piedalījās teātra izrādēs.

19. gadsimta 70. gados sarakstījis vairākas nelielas lugas, publicējis vairākus dzejoļu krājumus, tostarp sacerējis dzejoli "Tautas mīlestība" (1879), kas kļuva tautā ļoti populārs, vairākus literatūrkritiskas ievirzes rakstus, grāmatu par brāļu draudzēm. 1879. gadā tika izdots kopā ar brāli Reini Kaudzīti sarakstītais romāns "Mērnieku laiki" — pirmais romāns latviešu literatūrā. 1911. gadā tas pirmo reizi izrādīts teātrī. Sastādījis arī antoloģijas un mācību grāmatas. 80. gados laikrakstos publicēti kopā ar brāli rakstītie ceļojumu apraksti par Vāciju, Austriju, Šveici, Itāliju, Franciju un citām Eiropas valstīm.

1911. gadā aizgāja pensijā, dzīvoja brāļa iepirktajās mājās "Kalna Kaibēnos", 1915. gadā devās bēgļu gaitās uz Krieviju, 1917. gadā atgriezās Latvijā. 1929. gadā "Kalna Kaibēnos" iekārtots muzejs — pirmais memoriālais muzejs Latvijā.

Ārējās saites 

 Matīss Kaudzīte "Jaunie mērnieku laiki" 
 Reinis un Matīss Kaudzītes "Mērnieku laiki"

Cēsu novadā dzimušie
Latviešu rakstnieki
Latviešu valodā rakstošie
Otiņspures

Otiņspures jeb bārkšspures (Coelacanthimorpha) ir viena no daivspurzivju (Sarcopterygii) klasēm. Mūsdienās otiņspures ir pārstāvētas tikai ar divām reliktām latimēriju zivju sugām. Otiņspuru ziedu laiki bija devona periodā. Latvijā ir zināmas tikai fosilās otiņspures no vidus un augšdevona nogulumiem.

Morfoloģija 
Otiņspuru smadzeņu kapsula (endokrānijs) ir sadalīta divās daļās: priekšējā ožas (etmosfenoīds) un aizmugurējā smadzeņu (otikookcipitāls) daļā. Abas daļas savā starpā ir nedaudz kustīgas. Galvaskausa pārkaulojuma pakāpe ir dažāda; segkauli ir labi attīstīti. Endokrānija dalīšanās vietā arī segkauli dalās divās plātnēs: priekšējā (frontalia) un aizmugurējā (paraetalia). Galvaskauss ir amfistilisks, dažām sugām iezīmējas pāreja uz autostilisku galvaskausu. Viena vai divas ārējās nāsis ir izvietotas laterāli vai dorsolaterāli. Augšžokļu loks ir patstāvīgs. Sekundārie žokļi ir labi attīstīti, zobi ir spēcīgi un asi. Skriemeļu ķermeņi var būt loka vai pusloka veidā. Pāra spuru skeletam saīsināta centrālā ass un labi attīstīti bazālie elementi. Nepāra peldspuras ir patstāvīgas.

Izplatība un dzīvesveids 
Otiņspures paradās jau apakšdevona nogulumos. Pārsvarā tās ir saldūdens plēsējas, kas dzīvoja kontinentālajos ar organiku bagātajos ūdeņos. Tās bija labi pielāgotas dzīvei seklās, pūstošās un ar skābekli nabadzīgās ūdenstilpēs. Pāra spuru muskuļainais pamats ļāva tām viegli pārvietoties pa dūņaino dibenu un starp ūdensaugiem. Primitīvas plaušas un hoānas (iekšējās nāsis) deva iespēju izmantot gaisa skābekli, kā arī viegli sajust laupījuma smaku. Triasa periodā konkurences spiediena rezultātā dažas otiņspuru grupas pāriet uz dzīvi atklātā jūrā. Mūsdienās otiņspures ir pārstāvētas tikai ar jūru dziļūdens formām.

Sistemātika 
 Otiņspuru klase (Coelacanthimorpha)
 Kārta: Celakantveidīgās (Coelacanthiformes)
 Kārta: †Struniusveidīgās (Struniiformes)

(†) — izmirušu zivju grupa.

Atsauces 

Daivspurzivis
Hirosima

Hirosima (, Hiroshima) ir pilsēta Japānā, Hirosimas prefektūras administratīvais centrs. Tā ir lielākā pilsēta Čjūgoku reģionā Honsju salas rietumos. Hirosima pasaules vēsturē ir iegājusi kā pirmā pilsēta, kuru iznīcināja atombumba. Otrā pasaules kara beigās  pilsētā Amerikas Savienotās Valstis nometa atombumbu "Mazais zēns" (Little Boy).

Ārējās saites 

Japānas pilsētas
Zvaigžņu basketbols

"Zvaigžņu basketbols" () ir 1996. gadā uzņemta amerikāņu animācijas komēdija, kurā ir piedalījušies Maikls Džordans, Blīkšķu Bannijs un pārējie Looney Tunes tēli. Filmas režisors ir Džo Paitka. Filma tika izdota 1996. gada 15. novembrī sadarbībā ar Warner Bros.

Filmā ir attēlota no basketbola aizgājušā Maikla Džordana atgriešanās šajā sporta veidā kopā ar Blīkšķu Banniju un citiem animācijas varoņiem.

Ārējās saites 
  

1996. gada filmas
ASV filmas
Basketbola filmas
Zvaigžņu basketbols
Warner Bros. Animation filmas
Warner Bros. filmas
Bee

"Bee" ir vācu dziedātājas Lēnas Meieres-Landrutas debijas singls no viņas albuma My Cassette Player. Šī ir viena no trim dziesmām, kuru Lēna izpildīja Vācijas atlases 2010. gada Eirovīzijai finālā. Singls tika izdots 2010. gada 13. martā sadarbībā ar ierakstu kompānijām USFO un Universal. Singls ir iekļuvis Vācijas, Austrijas un Šveices topos, visaugstāko vietu tas ir sasniedzis Vācijā.

Ārējās saites 
 Lēnas Meieres-Landrutas oficiālā mājaslapa 

2010. gada singli
Lenas Maijeres-Landrutas dziesmas

en:Bee (song)#Lena Meyer-Landrut version
Denveras "Nuggets"

Denveras "Nuggets" () ir profesionāls ASV basketbola klubs, kas ir bāzēts Denverā, Kolorādo štatā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās basketbola asociācijas Rietumu konferences Ziemeļrietumu divīzijā. Tas tika dibināts 1967. gadā kā Denveras "Rockets" un kopš 1976. gada spēlē NBA.

Savas pastāvēšanas vēsturē "Nuggets" ir izcīnījis 7 savas divīzijas čempiontitulus. Mājas spēles komanda aizvada Pepsi Center arēnā.

Sasniegumi

NBA 
 Čempioni: 0
 Konferences čempioni: 0
 Divīzijas čempioni: 7
 , , , , , ,

ABA 
 Čempioni: 0

 Divīzijas čempioni: 3
 1970, 1975, 1976

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā mājaslapa 
 Basketball-Reference profils  
 Sports E-Cyclopedia profils
Vielmaiņa

Vielmaiņa jeb metabolisms (, metabolē — ‘pārvēršanās’, ‘pārmaiņa’) ir ķīmisku reakciju kopums, kas norisinās katrā organismā dzīvības uzturēšanai. Šie procesi ļauj ķermenim augt, atjaunoties, saglabāt savu struktūru un atsaukties uz ārējās vides iedarbību. Vielmaiņas ķīmiskie procesi ir nepārtraukti un dinamiski. Vielmaiņa iedalās katabolismā (enerģētiskajā vielmaiņā) un anabolismā (plastiskajā vielmaiņā). Katabolismā noārdās organiskās vielas uz vienkāršākiem savienojumiem (CO2, H2O, NH3), lai iegūtu enerģiju. Anabolismā enerģija tiek izmantota, lai veidotu tādas šūnām nepieciešamas vielas kā olbaltumvielas, nukleīnskābes un citas.

Enerģētiskā vielmaiņa jeb katabolisms 
Enerģētisko vielmaiņu iedala trīs posmos: sagatavošanās posmā, anaerobās šķelšanās posmā un aerobās šķelšanās posmā.

Sagatavošanās posmā ar enerģiju bagātās ogļhidrātu (polisaharīdu), tauku, olbaltumvielas un nukleīnskābju molekulas hidrolītiskie fermenti noārda līdz monomēru savienojumiem, piemēram, tauki noārdās līdz glicerīnam, ciete — līdz glikozei.

Anaerobās (bezskābekļa) šķelšanās jeb glikolīzes posmā monomērie savienojumi šķeļas daļēji. Viens no galvenajiem enerģijas devējiem adenozīntrifosforskābes sintēzei ir glikoze, savukārt tā rodas glikolīzes rezultātā. Glikolīzes procesā iesaistīti 13 fermenti, kas glikozi pakāpeniski sašķel līdz pienskābei.

Aerobās (skābekļa) šķelšanās posmā notiek pilnīga noārdīšanās. Šo posmu sauc arī par šūnas elpošanu. Šajā posmā anaerobās šķelšanās posmā radusies pienskābe noārdās pavisam, atbrīvojot ļoti daudz enerģijas. Mazliet vairāk par pusi no visas enerģijas saglabājas šūnā adenozīntrifosforskābes veidā, bet pārējā enerģija izkliedējas siltuma veidā.

Plastiskā vielmaiņa jeb anabolisms 

Plastiskajā vielmaiņā šūna izmanto organiskās vielas, minerālvielas un papildvielas, no kurām daļa aiziet biosintēzes reakcijās, bet pārējās sašķeltas enerģijas ieguvei. Ļoti nozīmīga enerģētiskā nozīme ir glikozes katalītiskās šķelšanās procesam:

Tā kā atbrīvojas ļoti liels enerģijas daudzums, tad to nevar izmantot uzreiz un tiek noglabāts šūnas akumulācijas sistēmā, kur lielu loma ir adenozīntrifosforskābei (ATF). Vēlāk jebkuram procesam ar enerģijas saistīšanu šūnā enerģija tiek iegūta sašķeļot adenozīntrifosforskābi.

Organismu klasifikācija pēc to vielmaiņas

Atsauces

Ārējās saites