joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Dricāni

Dricāni () ir ciems Rēzeknes novadā, Dricānu pagasta centrs, 20 km attālumā no novada centra Rēzeknes. Dricānu nosaukums varētu būt radies no latgaļu vārda „driči” (griķi) vai „dricināt” (tricināt).

Apdzīvotā vieta veidojusies pie bijušās Dricēnu muižas (Drycany) centra. 1935. gadā Dricēniem piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. Neoficiāli Dricāni ir sadalīti vecajā un jaunajā centrā. Vecais centrs atrodas starp Moziču un  lielceļu (P36), bet jaunais centrs atrodas lielceļa otrajā pusē. Vecajā centrā atrodas 1859. gadā iesvētītā Dricānu katoļu baznīca, kapsēta, vecā pagastmāja un vecais tautas nams, kura pagalmā uzstādīts piemiņas akmens visu okupāciju upuriem, kā arī 1953. gadā uzceltā Dricānu vidusskola. Jaunajā centrā atrodas kultūras nama ēka, kur agrāk atradās arī pagasta padome, bērnudārzs, feldšera punkts un kopā satupuši daudzstāvu nami.

Satiksme 
Dricānus šķērso reģionālais autoceļš  (P36), kā arī te savu sākumu rod vietējie autoceļi uz Ciskādiem (V552), Rogovku (V557), Piļcini (V558) un Skūškovu (V589). Tomēr arī pašā ciemā atrodas vietējās nozīmes autoceļš V559, tas ir nepilnu kilometru garš un savieno Dricānu vidusskolu ar autoceļu P36.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Atsauces

Ārējās saites 

 Rēzeknes novada informatīvais portāls

 
Latvijas pagastu centri
Darbaspēks

Darbaspēks kādā teritorijā ir visu privātpersonu kopums, kas piedāvā savu darbu materiālo vērtību ražošanai vai pakalpojumu sniegšanai, t. i., nodarbinātie un darba meklētāji.

Atsauces 

Makroekonomika
Darba ekonomika
Elvīra Baldiņa

Elvīra Baldiņa (dzimusi Elvīra Maiga Hortenzija Baldiņa ) ir latviešu teātra un kino aktrise.

Biogrāfija 
Elvīra Maiga Hortenzija Baldiņa piedzima  Madonas apriņķa Kraukļu pagasta "Kalna Jostpāpenos". Māte — mājsaimniece, laukstrādniece Anna Baldiņa, tēvs — piensaimnieks Jānis Baldiņš. Brālis — Ēriks Baldiņš. Mācījusies Kārklu četrgadīgajā un Kraukļu sešgadīgajā pamatskolā, 1938. gadā pabeigusi Valsts ģimnāziju Cesvainē. Pēc pārvākšanās uz Rīgu mācījās Latvju Aktieru arodbiedrības teātra skolā. Pēc skolas likvidācijas turpina apgūt aktiermeistarību Latvju drāmas ansambļa studijā, piedaloties studijas teatrālajos uzvedumos (1941—1944). Pēc kara beigām sāka strādāt Latvijas Jaunatnes teātrī (1945—1976). Pēc aiziešanas pensijā turpināja strādāt teātrī kā ārštata darbinieks līdz pat teātra slēgšanai 1992. gadā.

Piedalījusies daudzos radio teātra uzvedumos un televīzijas iestudējumos, kas paredzēti bērniem. Nodarbojusies ar sabiedrisko darbību, bijusi rajona Padomes deputāte. Apbalvota ar "Goda zīmes" ordeni. Latvijas kultūras fonda stipendiāte.

2009. gadā Elvīra Baldiņa pievienojās Teātra zelta fondam.

Vīrs — diriģents un vijolnieks Leonhards Ostrovskis (1922—1984), dēls — Madis Ostrovskis, mazdēls — pianists Toms Ostrovskis.

Lomas teātrī (izlasīts saraksts)

Latvju drāmas ansamblis 
 1943 — Henrika Ibsena "Brands" — Gerda

Latvijas Jaunatnes teātris 
 1947 — Annas Brigaderes "Princese Gundega un karalis Brusubārda" — Sniedze
 1949 — Annas Brigaderes "Maija un Paija" — Maija
 1950 — Jevgeņija Švarca "Sniega karaliene" — Gerda
 1951 — Viktora Rozova "Viņas draugi" — Taņa
 1953 — Olgas Foršas "Aļoša Peškovs" — Aļoša Peškovs
 1954 — V. Ļubimovas "Uz bīstamās robežas" — Sašeņka
 1954 — Sergeja Mihalkova "Smiekli un asaras" — Čihaļjas princis
 1955 — Isaja Kuzņecova un Averīnas Zakas "Natašas dienasgrāmata" — Nataša
 1956 — Raiņa "Zelta zirgs" — Saulcerīte
 1956 — V. Korstiļovas un M. Ļvovska "Ģimkas piedzīvojumi" — Petja Jeršovs
 1956 — Jāņa Grīziņa "Vārnu ielas republika" — Janka
 1957 — Viktora Rozova "Prieka meklējumos" — Ļena
 1960 — pēc Viktora Igo romāna "Nožēlojamie" — Gavrošs
 1960 — Zentas Ērgles "Mūsu sētas bērni" — Tonis
 1967 — Maksima Gorkija "Pēdējie" — Sofija
 1967 — pēc Alana Milna darbu motīviem "Lācītis Pūks un viņa draugi" — Vinnijs Pūks
 1968 — Astridas Lindgrēnas "Mazulis un Karlsons, kas dzīvo uz jumta" — Mazuļa māte
 1978 — Jāņa Jaunsudrabiņa "Saulainās rasas lāse" — Vecmāmiņa
 1981 — Paula Putniņa "Svētku gaidās" — Sigita

Filmogrāfija 
 1970 — "Klāvs — Mārtiņa dēls" — skolotāja
 1985 — "Sprīdītis" — Sprīdīša vecmāmiņa
 1986 — "Kā mēs aizgājām no mājām"
 1993 — "Būris" — māte

Atsauces

Ārējās saites 
 Kino muzejs
 Elvīra Baldiņa portālā maksliniekiem.lv
 Raksts par Elvīras Baldiņas radošo darbību laikrakstā "Diena"
 Fotogrāfijas 
 Latviešu visvecākā aktrise 100 gadu vecumā strādā par izvadītāju jauns.lv
 Elvīra Baldiņa filmas.lv
 

1919. gadā dzimušie
Padomju aktieri
Latvijas kinoaktieri
Latvijas teātra aktieri
Jaunatnes teātra aktieri
Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Latvijas PSR Nopelniem bagātie skatuves mākslinieki
Simtgadnieki
Lāšs Bergers

Lāšs Bergers (; dzimis  Levangerā, Norvēģijā) ir norvēģu biatlonists, kurš startējis arī augstākā līmeņa distanču slēpošanas sacensībās. Piedalījies 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Kopš 2001. gada ir Norvēģijas biatlona izlases sastāvā un piedalās Pasaules kausa izcīņas posmos. Labākais sasniegums kopvērtējumā viņam bija 2003.—2004. gada sezonā, kad viņš ierindojās 5. vietā. Olimpiskajās spēlēs ir izcīnījis vienu sudraba medaļu: 2010. gadā Vankūverā 4x10 km distanču slēpošanas stafetē. Vankūverā viņš startēja biatlona un distanču slēpošanas sacensībās.

L. Bergera māsa Tūra Bergere arī ir biatloniste un distanču slēpotāja, tāpat pārstāv Norvēģijas izlasi un arī izcīnījusi medaļas Olimpiskajās spēlēs.

Karjeras rezultāti biatlonā

Olimpiskās spēles

Pasaules čempionāts

Pasaules kausa kopvērtējums

Statistika Pasaules kausā

Ārējās saites 

1979. gadā dzimušie
Norvēģijas biatlonisti
Norvēģijas distanču slēpotāji
Biatlonisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Distanču slēpotāji 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Norvēģijā dzimušie
Olimpiskie sudraba medaļnieki distanču slēpošanā
Strūžāni

Strūžāni (arī Jaunstrūžāni) ir ciems Rēzeknes novadā, Strūžānu pagasta centrs, 23 km attālumā no novada centra — Rēzeknes. Ciemā atrodas Jaunstrūžānu pamatskola, bibliotēka un kultūras nams. 
Strūžāni saistās galvenokārt ar tās kūdras atradni (kūdras krājumi 80,4 milj. m3) un brikešu fabriku, kura pašlaik ir slēgta. Ceļa Dricāni - Strūžāni kreisajā pusē atrodas mākslīgi veidota ūdenskrātuve.

Nacionālais sastāvs

Vēsture 
Līdz 1957. gadam pašreizējā ciemata vietā atradās pļavas un ganības. Taču līdz ar Strūžānu kūdras atradnes apgūšanu tika nolemts par strādnieku ciemata celšanu blakus tai. 1957. gadā tika uzceltas pirmās dzīvojamās barakas, bet 1958. gadā tika pabeigta pirmā dzīvojamā māja. 1960. gadā sāka celt kūdras fabriku un 1963. gadā tajā jau ražoja briketes. Pēc diviem gadiem tika uzceltas vēl piecas dzīvojamās mājas.
Līdztekus dzīvojamo māju celtniecībai vēlāk tika uzcelts arī kūdras fabrikas kantoris kopā ar pastu, slimnīca, 60. gados arī skola, kultūras nams, veikali, ēdnīca, aptieka, frizētava un grāmatnīca.

Atsauces

Ārējās saites 
 Strūžānu pagasta mājaslapa 
 Rēzeknes novada informatīvais portāls

 
Latvijas pagastu centri
Suseja (ciems)

Suseja (agrāk Lielsusēja, Lielsusējas muiža, Vitēnmuiža)  ir apdzīvota vieta Aizkraukles novada Zalves pagastā. Izvietojusies 6 km attālumā uz dienvidiem no Zalves, pagasta centra. Ciems ir daļēji izzudis. Ciemā atrodas bijušās Lielsusējas muižas (Gross-Sussey) saimniecības ēku drupas. Muižas kungu mājas ēka nav saglabājusies līdz mūsdienām.

Attēlu galerija

Skatīt arī 
 Zalves pagasts

Ārējās saites 
 Lielsusējas muiža (Vitēnmuiža) pilis.lv
 Daži atmiņu atspulgi par Zalvi pilis.lv
 Baltisches historisches Ortslexikon, 2. daļa

Atsauces 

Zalves pagasts
Aizkraukles novada ciemi
Latvijas ciemi
Zinetula Biļaļetdinovs

Zinetula Biļaļetdinovs (; tatāru: Зиннәтулла Хәйдәр улы Билалетдинев; dzimis 1955. gada 13. martā Maskavā) ir tatāru izcelsmes Krievijas bijušais hokejists, aizsargs, tagad treneris. Pašlaik (2014) Biļaļetdinovs ir KHL kluba Kazaņas "Ak Bars" galvenais treneris.

Spēlētāja karjera 
Visu savu profesionālā spēlētāja karjeru (no 1973. līdz 1988. gadam) Zinetula aizvadīja PSRS hokeja līgas kluba Maskavas "Dinamo" rindās. PSRS hokeja izlases rindās spēlējis astoņos Pasaules čempionātos, kļūstot par seškārtējo Pasaules čempionu, kā arī 1980. un 1984. gada olimpisko spēļu turnīros, 1980. gadā izcīnot sudraba, bet 1984. gadā — zelta medaļas.

Trenera karjera 
Pēc spēlētāja karjeras beigām 1988. gadā Biļaļetdinovs kļuva par Maskavas "Dinamo" trenera palīgu, kuru viņš ieņēma līdz pat 1992. gadam. No 1993. līdz 1995. gadam Zinetula strādāja par Nacionālās hokeja līgas kluba Vinipegas "Jets" trenera palīgu, bet 1996.—97. sezonā viņš bija Fīniksas "Coyotes" galvenā trenera palīgs. No 1997. līdz 2000. gadam Biļaļetdinovs bija Maskavas "Dinamo" galvenais treneris, 1999.—2000. sezonā izcīnot Krievijas čempiona titulu. 2001.—02. sezonā Zinetula bija Šveices hokeja līgas kluba HC Lugano galvenais treneris, bet 2005. gadā stājās Kazaņas "Ak Bars" galvenā trenera amatā. Jau pirmajā sezonā klubs izcīnīja Krievijas čempiona titulu. 2008. gadā "Ak Bars" pievienojās jaunizveidotajai Kontinentālaji hokeja līgai un pirmajās divās sezonās izcīnīja tās čempiones titulu — Gagarina kausu.

Krievijas izlases treneru korpusā strādājis divos Olimpisko spēļu turnīros par trenera palīgu, 1998. gadā izcīnot sudraba, bet 2002. gadā bronzas medaļas. 2011. gada jūnijā tika apstiprināts par Krievijas izlases galveno treneri.

Atsauces

Ārējās saites 

1955. gadā dzimušie
Krievijas hokejisti
Hokejisti 1980. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 1984. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Gagarina kausa ieguvēji
Maskavas "Dinamo" spēlētāji
Krievijas hokeja treneri
Krievijas hokeja izlases treneri
Maskavas "Dinamo" treneri
Kazaņas "Ak Bars" treneri
Krievijas Nopelniem bagātie treneri
Ar Goda ordeni apbalvotie
Ar Tautu Draudzības ordeni apbalvotie
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
PSRS hokejisti
Turaidas pagasts

Turaidas pagasts bija viena no Rīgas apriņķa pašvaldībām tā ziemeļaustrumos. Robežojās ar Rīgas apriņķa Siguldas pilsētu un Vildogas, Siguldas, Krimuldas, Bīriņu un Lēdurgas pagastiem, kā arī Cēsu apriņķa Lielstraupes pagastu. Pagasta valde atradās 5 km uz ziemeļiem no Turaidas ciema (tagadējā Turaidas skola). Lielākās apdzīvotās vietas bija Turaida (ciems) un Inciems.

Vēsture 
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu.
1945. gada 19. decembrī pagastā izveidoja Inciema un Turaidas ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Saulkrastes rajonā. Mūsdienās Turaidas pagasta teritorija iekļauta Siguldas novada Krimuldas un (neliela daļa) Lēdurgas pagastos un neliela teritorija Siguldas pilsētā.

Atsauces 

 
Latvijas pagasti
Latvijas bijušie pagasti
Vildogas pagasts

Vildogas pagasts (līdz 1925. gadam Nurmižu pagasts) bija viena no Rīgas apriņķa pašvaldībām tā ziemeļaustrumos. Robežojās ar Rīgas apriņķa Līgatnes, Mores, Siguldas un Turaidas pagastiem, kā arī Cēsu apriņķa Lielstraupes pagastu. Pagasta valde atradās Vildogā.

Vēsture 
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu.
1945. gada 19. decembrī pagastā izveidoja Nurmižu un Vildogas ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Siguldas rajonā. Mūsdienās Vildogas pagasta teritorija iekļauta Cēsu novada Līgatnes pilsētā un Līgatnes pagastā, kā arī Siguldas novada Siguldas pagastā.

Cilvēki 
 Milda Lauberte (1918-2009), ārste, šaha meistare.
 Kārlis Dzelzītis (1892—1982), latviešu jurists, dzejnieks un politiķis. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts, Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas pārstāvis.

Atsauces 

 
Latvijas pagasti
Latvijas bijušie pagasti
Jēkabsons

Jēkabsons (,  — 'Jēkaba dēls') ir izplatīts ģermāņu cilmes uzvārds, kas sastopams arī Latvijā (sieviešu dzimtē Jēkabsone). Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Agris Jēkabsons (1983), rakstnieks, grāmatu blogeris un tekstu autors, mūziķis;
 Andris Jēkabsons (1961), basketbolists;
 Ēriks Jēkabsons:
 Ēriks Jēkabsons (politiķis);
 Ēriks Jēkabsons (vēsturnieks);
 Kārlis Jēkabsons (1879—1946), dzejnieks;
 Pēteris Jēkabsons (1943—1990), latviešu cilmes Austrālijas astronoms.

Skatīt arī 
 Jākobsons

Ģermāņu uzvārdi
Rozītis

Rozītis (sieviešu dzimtē Rozīte) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

 Guntis Rozītis (1948) — zirgkopis, augstskolas pasniedzējs un politiķis;
 Olģerts Rozītis (1912—1984) — diplomāts un rakstnieks;
 Pāvils Rozītis (1889—1937) — rakstnieks un žurnālists;
 Jānis Rozītis (1913—1942) — futbolists;
 Reinis Rozītis (1982) — bobslejists.

Latviešu uzvārdi
Seiļi

Seiļi var būt:
 Seiļi — apdzīvota vieta Daugavpils novada Vaboles pagastā.
 Seiļi — apdzīvota vieta Kārsavas novada Mežvidu pagastā.
 Seiļi — apdzīvota vieta Ludzas novada Nirzas pagastā.
 Seiļi — apdzīvota vieta Preiļu novada Preiļu pagastā.
 Seiļi — apdzīvota vieta Rēzeknes novada Audriņu pagastā.
 Seiļi — apdzīvota vieta Rēzeknes novada Strūžānu pagastā.
 Seiļi — apdzīvota vieta Riebiņu novada Sīļukalna pagastā.
 Seiļi — Rožupes ciema daļa.
 Rubenes pagasta Sīļu cits nosaukums.

Skatīt arī 
 Sīļi
 Lielie Seiļi
 Mazie Seiļi
Mežāre (nozīmju atdalīšana)

Mežāre var būt:
 Mežāre — apdzīvota vieta Krustpils novadā, Mežāres pagasta centrs.
 Mežāre — dzelzceļa stacija līnijā Krustpils — Rēzekne II.
 Mežāre — nosēšanās laukums Mežāres pagastā.

Skatīt arī 
 Mežāres
 Mežāres pagasts
 Mežāri
 Mežārija
 Mežāru kapi
 Vecmežāre
Hārpera Lī

Nelle Hārpera Lī (, dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu rakstniece. Pazīstama kā 1960. gadā publicētā romāna "Kas nogalina lakstīgalu..." autore.

Būtisks ir Hārperas Lī ieguldījums viņas drauga Trūmena Kapotes dokumentālā romāna "Gluži aukstasinīgi" (In Cold Blood, 1966) tapšanā, jo viņi kopā uz vietas vāca informāciju par grāmatā aprakstītajiem notikumiem.

Dzimusi Alabamas mazpilsētā jurista ģimenē. Bērnībā (un arī vēlākajos gados) Hārperas tuvs draugs bija vēlākais rakstnieks Trūmens Kapote. No 1945. līdz 1949. gadam Lī studēja jurisprudenci Alabamas universitātē. Vēlāk pārcēlās uz Ņujorku, kur ar draugu atbalstu uzrakstīja daļēji autobiogrāfisko "Kas nogalina lakstīgalu...", kas tūlīt kļuva par bestselleru un ieguva Pulicera balvu. Pēc tam jaunus daiļdarbus, izņemot dažas esejas, nav publicējusi.

Ārējās saites 

 Hārperas Lī biogrāfija 

Angļu valodā rakstošie
Rakstnieces
Amerikāņu rakstnieki
20. gadsimta rakstnieki
21. gadsimta rakstnieki
Alabamā dzimušie
2018. gadā mirušie
Kirkas kalns

Kirkas kalns (arī Micānu Kirkas kalns, Baznīcas kalns) ir pilskalns Latgales augstienē, Rēzeknes novada Bērzgales pagastā, uz rietumiem no pagasta centra Bērzgales.. Valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis.

Pilskalnu aprakstījis Ernests Brasliņš. 1792. gadā kalnā tika uzcelta luterāņu baznīca, bet 1897. gadā no zibens spēriena baznīca nodega un vairs atjaunota netika. Pēc šiem notikumiem Kirkas kalns dabūja savu nosaukumu. Brasliņa laikā pilskalnā atradās baznīcas drupas. Kalna sānos bijis ierīkots karjers, bijis redzams kultūrslānis ar trauku lauskām.

Foto galerija

Atsauces

Ārējās saites 
 Kirkas kalns

Latvijas pauguri
Latgales augstiene
Bērzgales pagasts
Pilskalni Latgalē
Arheoloģiskie pieminekļi Latvijā
Bērzgale (nozīmju atdalīšana)

Bērzgale var būt:
 Bērzgale — apdzīvota vieta Rēzeknes novadā, Bērzgales pagasta centrs.
 Bērzgale — apdzīvota vieta Aglonas novada Aglonas pagastā.
 Stradu Leimaņu pagastā agrākais nosaukums.

Skatīt arī 
 Bērzgales ezers
 Bērzgales pagasts
Silenes pagasts

Silenes pagasts (līdz Pirmajam pasaules karam Ezernes pagasts, līdz 1925. gadam Borovkas pagasts) bija viena no Ilūkstes apriņķa pašvaldībām tā austrumos, Polijas (vēlāk PSRS) pierobežā. Robežojās ar Demenes, Skrudalienas un Salienas pagastiem. Pagasta valde atradās Silenē. Lielākās apdzīvotās vietas bija Silene un Kumbuļi.

Vēsture 
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu.
Pēc 1920. gada zemes reformas Kumbeles muiža (Kummeln, 960 ha) sadalīta 73 vienībās, Briģenes muiža (Brüggen, 956 ha) 60 vienībās, Belmontes muiža (Belmont, 674 ha) 36 vienībās, Šēnheides muiža (Schönheyden, 541 ha) 65 vienībās, Ezernijas muiža (Jezerne, 506 ha) 87 vienībās, Ilgas muiža (Ilgen, 492 ha) 53 vienībās, Jaunbornes muiža (Neu-Born, 361 ha) 26 vienībās, Riča (150 ha) 8 vienībās, Rozališķi un Sīķele (123 ha) 13 vienībās.

1945. gada 1. augustā pagastā izveidoja Ezernes, Kumbuļu un Silenes ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Grīvas rajonā. Mūsdienās Silenes pagasta teritorija iekļauta Augšdaugavas novada Demenes, Skrudalienas un Salienas pagastos.

Atsauces 

 
Latvijas pagasti
Latvijas bijušie pagasti
Hanss fon Manteifels-Cēge

Hanss Joahims Pauls Ādolfs fon Manteifels-Cēge (Hans Joachim Paul Adolph Baron Manteuffel-Szoege, 1894—1919) bija vācbaltiešu virsnieks no Manteifeļu dzimtas, kas dienēja Vācijas Impērijas armijā Pirmā pasaules kara laikā un Baltijas landesvērā Latvijas brīvības cīņu laikā.

Dzīvesgājums 
Hanss fon Manteifels-Cēge dzimis 1894. gada 19. janvārī Kapsēdes muižā (tagad Grobiņas novads) tās īpašnieka barona Georga fon Manteifela-Cēges un viņa sievas Sofijas (dzimušas fon Rīdigeres) septiņu bērnu ģimenē. Georga fon Manteifela–Cēges brālis.

Pēc skolas beigšanas viņš devās studēt jurisprudenci uz Vāciju, kur pēc Pirmā pasaules kara sākumā izlēma nedoties atpakaļ uz Baltiju kā lielākā daļa vācbaltiešu, tā vietā Manteifels brīvprātīgi iestājās Vācijas Impērijas armijā un tika ieskaitīts 2. Bavārijas Ulānu pulkā. Jau 1914. gada pavasarī Manteifels nonāca Rietumu frontē, kur ar savu pulku piedalījās iebrukumā Francijā, par varonību jau drīz tika apbalvots ar II šķiras Dzelzs krustu. 1915. gadā, atrodoties Austrumu frontē, Manteifels ieguva leitnanta pakāpi, 1916. gada augustā Rumānijas kampaņas laikā tika ievainots un ilgu laiku bija spiests pavadīt lazaretē. Novembra revolūcijas laikā Manteifels atradās Minhenē, tur viņš gandrīz krita par upuri kreisi noskaņotiem kareivjiem, kas iebruka viesnīcā, kurā Manteifels bija apmeties 1918. gadā.

Saskaroties ar boļševisma draudiem, Manteifels vērsās Bavārijas kara ministrijā, taču tur vēlme stāties pretī Vācijā notiekošajai revolūcijai neradīja interesi. 1918. gada 4. decembrī Manteifels saņēma telefona zvanu no brāļa Rīgā, kas aicināja viņu atgriezties — atsaucoties šim aicinājumam Manteifels 1918. gada nogalē atgriezās Baltijā.

1919. gada sākumā iestājās Baltijas landesvērā kā štāba virsnieks, jau 1919. gada 6. janvārī kļuva par 1. Vācbaltiešu kaujas bataljona (Trieciengrupas — "Stoßtruppe") komandieri, ko veidoja Pirmajā pasaules karā dienējušie virsnieki un instruktori.

1919. gada 15. aprīlī Manteifels veda sarunas par sadarbību ar latviešu karaspēka vienības komandieri Jāni Balodi, bet 16. aprīlī vadīja Latvijas Pagaidu valdības gāšanu (t. s. Aprīļa puču). Apvērsumu neatbalstīja Antantes valstis un oficiāli arī Liepājā izvietotā Vācijas karaspēka virspavēlniecība, tādēļ Manteifeļa plānotās militārās direktorijas vietā tika izveidota Niedras valdība.

1919. gada 22. maijā, atbrīvojot Rīgu no Padomju Latvijas sarkanarmiešiem, Hanss fon Manteifels krita Rīgas citadeles ielās. Kā varonis izvadīts no Rīgas Doma baznīcas. Vācbaltieši viņu uzskatīja par savu spējīgāko karavadoni, Otrā pasaules kara laikā Manteifela vārdā vācu okupācijas vara pārdēvēja Citadeles ielu.

Ārējās saites

Literatūra 
 Carlos Caballero Jurado, Ramiro Bujeiro: The German Freikorps, 1918-23; Osprey Publishing, 2001;

Atsauces 

Latvijas brīvības cīņas
Vācbaltieši
Aleksandrs Guskovs

Aleksandrs Guskovs (; dzimis 1976. gada 26. novembrī) ir bijušais krievu hokejists, aizsargs, Krievijas izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 468 spēles Krievijas Superlīgā un 294 spēles Kontinentālajā hokeja līgā, Jaroslavļas "Lokomotiv" sastāvā kļuvis par 2002. un 2003. gada Krievijas čempionu. Krievijas hokeja izlases sastāvā spēlējis trīs Pasaules čempionātos.

Spēlētāja karjera 
Savu debiju Krievijas Superlīgā, kas arī uzskatāma par Aleksandra profesionālās karjeras sākumu, aizsargs piedzīvoja 1998. gadā Čeļabinskas "Traktor" rindās. 2001.—02. un 2002.—03. sezonā, spēlējot "Lokomotiv" rindās, Guskovs kļuvis par divkārtējos Krievijas čempionu hokejā. 2003. gada NHL draftā Guskovu izvēlējās Kolumbusas "Blue Jackets", taču savas karjeras gaitā spēlēt uz Ziemeļameriku Aleksandrs tā arī nav devies.

Kontinentālās hokeja līgas 2009.—10. sezonā viņš tika atzīts par marta labāko līgas aizsargu, bet nākamajā sezonā tika iebalsots Zvaigžņu spēles sākumsastāvā.

2012.—13. gada sezonas vidū no CSKA rindām pārcēlās uz Jaroslavļas "Lokomotiv", taču pēc sezonas beigām pievienojās Čeļabinskas "Traktor" rindām. Jau sezonas pirmajā pusē Guskovs nonāca Čerepovecas "Severstal" sastāvā. 2014.—15. gada sezonā Guskovs aizvadīja trīs spēles Ņižņekamskas "Neftekhimik" sastāvā, taču pēc tam beidza profesionāļa karjeru.

Krievijas izlases rindās Guskovs debitēja 2002. gada Pasaules čempionātā, kurā Krievijas izlases izcīnīja sudraba medaļas. Spēlējis arī 2003. un 2004. gada Pasaules čempionātos.

Ārējās saites 

1976. gadā dzimušie
Krievijas hokejisti
Čeļabinskas "Traktor" spēlētāji
Toljati "Lada" spēlētāji
Ņižņekamskas "Ņeftehimik" spēlētāji
Jaroslavļas "Lokomotiv" spēlētāji
Kazaņas "Ak Bars" spēlētāji
Omskas "Avangard" spēlētāji
Maskavas CSKA spēlētāji
Čerepovecas "Severstal" spēlētāji
Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēles dalībnieki
Krievijas Nopelniem bagātie sporta meistari
Peltjē efekts

Peltjē efekts ir parādība, kuras fizikālā būtība ir siltuma izdalīšanās vai absorbcija divu dažādu vadītāju kontaktvietā, ja caur to plūst elektriskā strāva. Tas, vai siltums izdalās vai tiek absorbēts, atkarīgs no strāvas plūšanas virziena. Siltuma daudzums ir tieši proporcionāls izplūdušā elektriskā lādiņa lielumam.

Sevišķi spēcīgs Peltjē efekts ir pusvadītājiem un to izmanto termoelektriskajās aukstuma mašīnās. Šī parādība tika atklāta 1834. gadā un tās atklājējs ir franču fiziķis Žans Šarls Peltjē.

Elektrība
Fiziskās parādības
Termodinamika

en:Thermoelectric effect#Peltier effect
Medņi

Medņi var būt:
 Medņi — vistveidīgo kārtas putni.
 Medņi — apdzīvota vieta Alūksnes novada Zeltiņu pagastā.
 Medņi — apdzīvota vieta Gulbenes novada Stāmerienas pagastā.
 Medņi — dzelzceļa līnijā Gulbene—Abrene pastāvējis pieturas punkts.
 Medņi — apdzīvota vieta Krustpils novada Variešu pagastā.
 Medņi — apdzīvota vieta Rugāju novada Rugāju pagastā.
 Muitu agrākais nosaukums.

Skatīt arī 
 Mednis
Egīls Tēbelis

Egīls Tēbelis (dzimis  Saldū) ir bijušais latviešu vieglatlēts, skrēja galvenokārt 400 m, 800 m un 400 m barjerskrējiena distances.

Egīls Tēbelis sākumā mācījies Saldus 1. vidusskolā, pēc 7. klases mācības turpināja Murjāņu sporta internātskolā. Sākumā sportiskie rezultāti bija viduvēji, bet ar neatlaidību un lielām darbaspējām tika sasniegti ļoti atzīstami rezultāti. Pēc Murjāņu sporta skolas beigšanas viņš turpināja mācības Latvijas Universitātē. 

Tēbeļa labākie sasniegumi ir 13. vieta Pasaules čempionātā Atēnās 1997. gadā 4x400 m stafetē un 36. vieta 400 m barjersrējienā (50,42). Startējis 1996. gada Atlantas Olimpiskās spēlēs. Bijis vairākkārtējs Eiropas kausu uzvarētājs 400 m barjerskrējienā. 24 reizes bijis Latvijas čempions 400 m, 400 m/b un 800 m distancēs. Trīskārtējs Latvijas PSR čempions 400 m , 4x400 m un 400 m telpās. No 1993. gada līdz 2001. gadam bijis nepārspēts 400 m/b Latvijas skrejceļos. 13 reižu labojis Latvijas rekordus 400 m/b (49,75 - 1998. gadā) un 4x400 m stafetē. Pirmais latviešu sportists, kuram izdevās 400 m/b veikt ātrāk par 50 sekundēm.

Ārējās saites 

 Sports Reference profils 

1972. gadā dzimušie
Saldū dzimušie
Latvijas vieglatlēti
1996. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Barjerskrējēji
Līvānu pagasts

Līvānu pagasts bija viena no Daugavpils apriņķa pašvaldībām tā ziemeļrietumu daļā, Daugavas labajā krastā. Robežojās ar Daugavpils apriņķa Līvānu pilsētu un Vīpes, Rudzētu, Vārkavas, Kalupes un Nīcgales pagastiem, Rēzeknes apriņķa Atašienes pagastu, pa Daugavu ar Jēkabpils apriņķa Dignājas pagastu un Ilūkstes apriņķa Rubenes pagastu. Pagasta valde atradās Līvānu pilsētā.

Vēsture 
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu.
1920. gada zemes reformas gaitā Līvānu muižu sadalīja 153 vienībās 1533 ha kopplatībā, bijušās Krievijas agrārbankas zemes sadalīja 404 vienībās 3811 ha kopplatībā, valsts mežu sadalīja 142 vienībās 489 ha kopplatībā. 

1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Gercānu, Jersikas, Līvānu, Pēternieku, Rožupes, Staru, Turku, Upenieku un Zepu ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Līvānu rajonā. Mūsdienās Līvānu pagasta teritorija iekļauta Līvānu novada Turku, Rožupes un Jersikas pagastos un Preiļu novada Upmalas un Rožkalnu pagastos.

Dzimuši 
Romualds Ancāns (1944-2011), aktieris
Jēkabs Graubiņš (1886-1961), komponists, mūzikas kritiķis un pedagogs.

Atsauces 

 
Latvijas pagasti
Latvijas bijušie pagasti
Hidetoši Nakata

Hidetoši Nakata (, Nakata Hidetoshi; dzimis  Kofu, Jamanasi prefektūrā, Japānā) ir bijušais japāņu futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks. Viņš tiek uzskatīts par vienu no slavenākajiem savas paaudzes Āzijas futbolistiem.

Profesionāļa karjeru uzsāka 1995. gadā un divreiz (1997, 1998) tika atzīts par Āzijas futbola konfederācijas labāko spēlētāju. 2001. gadā kopā ar AS Roma izcīnīja Itālijas čempiona titulu. Japānas izlases sastāvā piedalījās trijos FIFA Pasaules kausa finālturnīros (1998, 2002, 2006) un divās Olimpiskajās spēlēs (1996, 2000). 2005. gadā viņu iecēla bruņinieku kārtā Itālijā par valsts tēla spodrināšanu ārzemēs. 2006. gada 3. jūlijā 29 gadu vecumā viņš paziņoja par karjeras beigšanu.

2004. gadā Pele viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

Karjeras statistika 

|-
|1995||rowspan="4"|Bellmare Hiratsuka||rowspan="4"|J. League||26||8||2||1||colspan="2"|-||colspan="2"|-||28||9
|-
|1996||26||2||3||0||12||2||colspan="2"|-||41||4
|-
|1997||21||3||3||0||6||1||colspan="2"|-||30||4
|-
|1998||12||3||colspan="2"|-||colspan="2"|-||colspan="2"|-||12||3

|-
|1998-99||rowspan="2"|Perugia||rowspan="9"|Serie A||33||10||0||0||colspan="2"|-||colspan="2"|-||33||10
|-
|rowspan="2"|1999-00||15||2||4||1||colspan="2"|-||colspan="2"|-||19||3
|-
|rowspan="2"|Roma||15||3||1||0||colspan="2"|-||2||0||18||3
|-
|2000-01||15||2||0||0||colspan="2"|-||7||1||22||3
|-
|2001-02||rowspan="3"|Parma||24||1||6||2||colspan="2"|-||8||1||38||4
|-
|2002-03||31||4||2||0||colspan="2"|-||4||0||37||4
|-
|rowspan="2"|2003-04||12||0||2||0||colspan="2"|-||4||1||18||1
|-
|Bologna||17||2||0||0||colspan="2"|-||colspan="2"|-||17||2
|-
|2004-05||Fiorentina||20||0||3||0||colspan="2"|-||colspan="2"|-||23||0

|-
|2005-06||Bolton Wanderers||Premier League||21||1||3||0||2||0||6||0||32||1
85||16||8||1||18||3||colspan="2"|-||111||20
182||24||18||3||colspan="2"|-||25||3||225||30
21||1||3||0||2||0||6||0||32||1
288||41||29||4||20||3||31||3||368||51

Nacionālā izlase 

|-
|1997||16||5
|-
|1998||10||1
|-
|1999||3||0
|-
|2000||4||0
|-
|2001||7||1
|-
|2002||8||2
|-
|2003||11||1
|-
|2004||2||0
|-
|2005||10||0
|-
|2006||6||1
|-
!Kopā||77||11
|}

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 

 FootballDatabase profils 

1977. gadā dzimušie
Japānas futbolisti
Japānas izlases futbolisti
FIFA 100
1998. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2002. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1996. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
AS Roma spēlētāji
Parma F.C. spēlētāji
ACF Fiorentina spēlētāji
Bologna F.C. 1909 spēlētāji
1346. gads

1346. gads () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā. Eiropas vēsturē tas ir zināms kā vēlo Viduslaiku laiks. Lai arī Simtgadu karš sākās 1337. gadā, faktiski tas sākās 1346. gadā, jo abām pusēm — gan frančiem, gan angļiem — trūka līdzekļu, lai uzsāktu reālu karu.

Notikumi 
 Pavasaris: Krimā sākas Melnās nāves epidēmija.

Marts 
 18. marts —  Simtgadu karš: francūži sāk gatavoties Lamanša aizsargāšanai no angļiem.

Aprīlis 
 16. aprīlis — Skopjē tiek dibināta Serbijas cariste, par pirmo caru kļūst Stefans Dušans. Pirms pastāvēja Serbijas karaliste.

Jūlijs 
 11. jūlijs — Kārlis IV Luksemburgs kļuva par Svētās Romas imperatoru.
 11.—12. — Simtgadu karš: Edvards III Plantagenets un angļu armija šķērso Lamanšu un sāk Francijas invāziju.

Augusts 
 26. augusts:
 pēc Jana Luksemburga nāves Kārlis IV Luksemburgs kļuva par Bohēmijas karali un Luksemburgas grāfu.
 Simtgadu kara ietvaros norisinājās Kresī kauja, kurā angļi sakāva frančus un pirmo reizi Eiropā kaujā tika izmantots šaujampulveris.

Nezināms datums 
 Dānijas karalis Valdemārs IV pārdeva Livonijas ordeņa mestram Gosvinam fon Hērikem Ziemeļigauniju par  Ķelnes markām, kas atbilda aptuveni 4 tonnām sudraba.
 Aļģirda un Ķēstuta vadītais lietuviešu karaspēks bija iebrukuši Zemgalē, nopostīja Mežotnes pili.
 Osmaņu sultāns Orhans I palīdzēja Bizantijas princim Jonam VI gāzt no troņa Jonu V Paleologs, kā arī apprecēja Bizantijas princesi Teodoru.
 Otrajā Bulgārijas caristē un Austrumromas impērijā norisinājās pilsoņu kari.
 Semions Ivanovičs (Lepnais) kļuva par Maskavas lielkņazu.

Dzimuši 
 9. aprīlis — Mārgareta, Anglijas karaļa Edvarda III meita (mirusi 1361. gadā)

Miruši 

 26. augusts — Jans Luksemburgs (Jan Lucemburský), Bohēmijas karalis (dzimis 1296. gadā)
Džordžs Bests

Džordžs Bests (; dzimis  Belfāstā, Ziemeļīrijā, miris  Londonā, Anglijā) bija ziemeļīru profesionāls futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bija Ziemeļīrijas futbola izlases dalībnieks. Vislabāk bija pazīstams laikā, kad pārstāvēja Manchester United klubu. 1968. gadā tika atzīts par Eiropas gada futbolistu.

2004. gadā Pele viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

Sasniegumi 
Manchester United

 Anglijas futbola līgas pirmā divīzija: 1964–65, 1966–67
 Charity Shield: 1965, 1967
 Eiropas kauss: 1968

Ārējās saites 

 The George Best Foundation 

1946. gadā dzimušie
2005. gadā mirušie
Ziemeļīrijas futbolisti
Ziemeļīrijas izlases futbolisti
FIFA 100
Fulham FC spēlētāji
A.F.C. Bournemouth spēlētāji
Zelta bumbas ieguvēji
Daugaviešu pamatskola

Daugaviešu pamatskola bija pamatskola Rēzeknes novada Silmalas pagastā, kuru 2009. gadā slēdza.

Direktori 
 Jānis Saulgriezis
 Valeriāns Jurovs
 Irina Krūze
 Leontijs Morozovs
 Aldis Ciukmacis
 Olga Miseviča

Ārējās saites 
 Daugaviešu pamatskola Silmalas pagasta mājaslapā

Skolas Latvijā
Silmalas pagasts
Baltkrievijas rublis

Baltkrievijas rublis (; ISO 4217 kods BYN) ir Baltkrievijas Republikas oficiālā valūta.

Baltkrievijas rublis (ISO kods BYB) ieviests 1992. gadā pēc Baltkrievijas neatkarības iegūšanas.
2000. gadā veikta denominācija ar maiņas kursu 1 jaunais rublis (ISO kods BYR) = 1000 vecie rubļi.

2016. gada 1. jūlijā apgrozībā laists jauns Baltkrievijas rublis (ISO kods BYN) ar kursu 1 jaunais rublis =  vecie rubļi.

Baltkrievijas saimniecība
Nacionālās valūtas
Džons Isners

Džons Roberts Isners (; dzimis  Grīnsboro, Ziemeļkarolīnas štatā, ASV) ir profesionāls amerikāņu tenisists. Profesionāļa karjeru uzsāka 2007. gadā. Dž. Isnera labākais sasniegums ATP Tūres rangā ir 9. vieta, kas tika sasniegta , dubultspēlēs — 26. vieta ().

Karjerā Dž. Isners ir uzvarējis 12 ATP vienspēļu turnīros, bet lielāko panākumu Grand Slam sacensībās viņš sasniedza 2018. gada Vimbldonas čempionātā, iekļūstot pusfinālā. Divas reizes (2011. un 2018. gadā) iekļuvis ASV atklātajā čempionātā ceturtdaļfinālā.

2010. gada Vimbldonas čempionātā Dž. Isners aizvadīja visu laiku garāko tenisa spēli pret francūzi Nikolā Maī. Šajā spēlē viņš uzvarēja ar 6–4, 3–6, 6–7(7–9), 7–6(7–3), 70–68. Savukārt 2018. gada Vimbldonas čempionāta pusfinālā Dž. Isners aizvadīja otru visu laiku garāko tenisa spēli, ar rezultātu  7–6, 6–7, 6–7, 6–4, 26–24 zaudējot Kevinam Andersonam.

Vietas Grand Slam turnīros 

|}

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

1985. gadā dzimušie
ASV tenisisti
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Ziemeļkarolīnā dzimušie
Marins Čiličs

Marins Čiličs (; dzimis  Medžugorjē, Dienvidslāvijā) ir profesionāls horvātu tenisists. Profesionāļa karjeru uzsāka 2005. gadā. M. Čiliča labākais sasniegums ATP tūres rangā ir 3. vieta 2018. gada janvārī, dubultspēlēs — 49. vieta (). Viņa treneris ir Ivans Cinkušs, bet no 2013. līdz 2016. gadam viņu trenēja labs draugs un tautietis Gorans Ivaniševičs.

Karjerā M. Čiličs ir uzvarējis 17 ATP vienspēļu turnīros, bet viņa labākais panākums Grand Slam turnīros ir uzvara 2014. gada ASV atklātajā čempionātā. Piedalījies trijās olimpiskajās spēlēs (,  un ).

Karjeras statistika

Vietas Grand Slam turnīros 

|}

Grand Slam fināli

Uzvaras

Zaudējumi

Ārējās saites 

  

1988. gadā dzimušie
Bosnijas un Hercegovinas Federācijā dzimušie
Bosnijas un Hercegovinas horvāti
Horvātijas tenisisti
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Dopinga lietas tenisā
2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskie sudraba medaļnieki tenisā
Daudzese

Daudzese ir apdzīvota vieta Aizkraukles novada Daudzeses pagastā. Izvietojusies 3 km uz dienvidiem no pagasta centra Daudzevas. Ciemā atrodas pamatskola, Daudzevas luterāņu baznīca un Daudzevas kapi. Ciemu šķērso autoceļš P86. Veidojusies ap vēsturisko Daudzesas muižu (Gut Daudsewas).

Ārējās saites 
 Daudzeses pagasta mājas lapa

Atsauces
Pitalovas rajons

Pitalovas rajons () ir administratīvā iedalījuma vienība Pleskavas apgabala rietumos Krievijā. Rajona centrs atrodas Pitalovā (Abrenē). Pitalovas rajons robežojas ar Palkinas rajonu ziemeļos, Ostrovas rajonu rietumos, Krasnogorodskas rajonu dienvidaustrumos un Latviju rietumos un dienvidos.

Vēsture 
Rajons ir izveidots 1945. gadā, tas ietver arī 1944. gadā 23. augustā no Latvijas PSR Abrenes apriņķa teritorijas atdalīto Abrenes pilsētu un sešus pagastus. Pitalovas rajonā tika iekļauta Abrene, Linavas pagasts, Purvmalas pagasts, Augšpils pagasts un Gauru pagasts ar kopējo platību 923,6 km², pēc 1935. gada tautas skaitīšanas datiem šajā teritorijā dzīvoja 33 853 cilvēku, tai skaitā latvieši 11,12% un krievi 86,86%. Palkinas rajonā un Pečoru rajonā nonākušajā Latvijas PSR daļā (Upmales pagasts un Kacēnu pagasts ar 340,7 km² platību) dzīvoja vēl 10 713 cilvēku, tai skaitā latvieši 16,91% un krievi 82,11%.

No 2010. līdz 2015. gadam Pitalovas rajonā ietilpa Pitalovas pilsēta un 7 pagasti: Gavru, Linovas, Nosovas, Skadinas, Tulinas, Utrojas, Višgorodokas. 2015. gadā tika veikta administratīvā reforma, kuras rezultātā pagastu skaits samazinājās uz trim: Gavru, Linovas un Utrojas pagasts.

Cilvēki 
Pitalovas rajonā dzimis Latvijas lauksaimniecības speciālists Aleksandrs Ņikonovs (Александр Никонов; 1918—1995).

Atsauces

Ārējās saites 

 
Krievijas robežas
Pleskavas apgabala administratīvais iedalījums
Piedruja

Piedruja (agrāk arī Daugavieši) ir ciems Krāslavas novadā, Piedrujas pagasta centrs, saplūdusi ar blakus esošo Aleksandrovu. Izvietojusies Daugavas labajā krastā iepretī Baltkrievijas Drujas ciematam 25 km no novada centra Krāslavas un 292 km no Rīgas.

Piedrujā atrodas pagasta pārvalde, bibliotēka, kultūras nams, pasts, feldšeru un vecmāšu punkts, Svētās Jaunavas Marijas katoļu baznīca un Svētā Nikolaja pareizticīgo baznīca. Blakus esošajā Aleksandrovā — pārceltuve pāri Daugavai uz Baltkrievijas krastu (nedarbojas), bijušais robežpārejas punkts un viesnīca.

Vēsture 

Apdzīvotā vieta attīstījusies kā amatnieku slabada tajā vietā, kur krustojās senais Daugavas tirdzniecības ceļš ar sauszemes ceļu no Viļņas uz Pleskavu. Viduslaikos tā atradās pie Polockas kņazistes robežas, savukārt Livonijas pusē bija uzbūvēta Indricas pils. Poļu—zviedru karu laikā Usvjatu stārasts Jans Sapeha šeit uzbūvēja nocietinājumu, pēc viņa nāves 1611. gadā Sapehu dzimta ieguva Piedruju savā īpašumā. Lietuvas valsts kanclers Leons Sapieha 1632. gadā lika uzbūvēt Piedrujas katoļu baznīcu.
Vēl 18. gadsimta kartēs atrodams Drujas cietoksnis (Fort Druia).

1906. gadā Piedrujā bijuši 137 dzīvojamie nami, 1017 iedzīvotāji, no tiem 706 ebreji. Līdz 1920. gada Latvijas agrārajai reformai te atradās Piedrujas muižas centrs. Frontes apgādei Pirmā pasaules kara laikā 1916. gada vasarā no Indras (tolaik Baļbinovas) stacijas līdz Piedrujai bija izbūvēts dzelzceļš. 
Pēc kara beigām Piedruja atradās pie Latvijas - Polijas robežas un tās iedzīvotāju skaits samazinājās. 1925. gadā Piedrujai piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu, te darbojās kaļķu dedzinātava. 1935. gadā Piedrujā bija 329 iedzīvotāji, tajā skaitā 22% latviešu, 27% krievu, 6% poļu, 44% ebreju.

Pēc Otrā pasaules kara Piedruja bija kolhoza «Sovetskaja Latvija» centrs un tajā darbojās kokzāģētava, krejotava, vilnas kārstuve un mehāniskā darbnīca.

Attēli

Robeža ar Poliju (pirms 1939)

Atsauces 

Piedrujas pagasts
Krāslavas novada ciemi
Latvijas ciemi
Latvijas pagastu centri
Piedruja
Pirmsākums

"Pirmsākums" () ir 2010. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Kristofers Nolans, viņš ir arī filmas scenārija autors un producents. Galvenās lomas filmā atveido Leonardo Di Kaprio, Kens Vatanabe, Džozefs Gordons-Levits, Mariona Kotijāra, Elena Peidža, Toms Hārdijs, Kilians Mērfijs, Dilīps Rao, Toms Berendžers un Maikls Keins.

Ideja par filmu radās 2001. gadā, kad K. Nolans uzrakstīja 80 lappušu garu manuskriptu, ko prezentēja Warner Bros..

Filma ir stāsts par cilvēku (attēlo L. Di Kaprio), kuram ir spējas iekļūt citu cilvēku sapņos. Taču viņš nespēj ielūkoties sava bērna sapņos, tāpēc viņam tiek piedāvāta iespēja atgūt savu veco dzīvi apmaiņā pret gandrīz neiespējamu uzdevumu: kādas firmas konkurenta vadītājam iesēt prātā kādu ideju.

Filmas pirmizrāde notika  Leicester Square, Londonā,  tika uzsākta izrādīšana ASV kinoteātros un Latvijas kinoteātros filmas izrādīšana tika uzsākta .

Oficiālais "Pirmsākuma" sagatavošanas budžets bija 160 miljoni dolāru.

Filmas skaņu celiņš 
Visus skaņdarbus sacerēja Hanss Cimmers.

Atsauces

Ārējās saites 

 

2010. gada filmas
Apvienotās Karalistes zinātniskās fantastikas filmas
ASV zinātniskās fantastikas filmas
Kristofera Nolana filmas
Amerikas Kinoakadēmijas balvas ieguvēji
ASV piedzīvojumu filmas
Piedzīvojumu filmas
Deniss Grebeškovs

Deniss Grebeškovs (; dzimis 1983. gada 11. oktobrī) ir bijušais krievu hokejists, aizsargs, Krievijas izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 234 spēles Nacionālajā hokeja līgā, kā arī 318 spēles Krievijas Superlīgā un Kontinentālajā hokeja līgā, trīs reizes kļuvis par Krievijas čempionu. Izlases sastāvā kļuvis par divkārtēju pasaules čempionu.

Spēlētāja karjera 
Savas spēlētāja gaitas Deniss uzsāka dzimtajā Jaroslavļā. 1999. gadā Grebeškovs pirmo sezonu spēlēja Jaroslavļas "Lokomotiv" otrajā sastāvā, kas tolaik spēlēja Krievijas Pirmajā līgā. 2001.—02. sezonā Deniss debitēja arī Krievijas Superlīgā. Pēc sezonas beigām NHL draftā Grebeškovu jau pirmajā kārtā izvēlējās Losandželosas "Kings", taču Deniss vēl gadu palika Krievijā, spēlējot "Lokomotiv" rindās. Gan 2002., gan 2003. gadā Grebeškovs kļuva par Krievijas čempionu hokejā.

2003.—04. gada sezonā, kas bija Denisa pirmā sezona Ziemeļamerikā, "Kings" rindās viņš aizvadīja vien četras spēles, pārējo laiku pavadot Amerikas hokeja līgā. 2004.—05. sezonas NHL lokauta laikā Grebeškovs turpināja spēlēt AHL. Arī 2005.—06. sezonā Denisam neizdevās izcīnīt vietu Losandželosas kluba pamatsastāvā, taču tad viņš tika aizmainīts uz Ņujorkas "Islanders" vienību, kuras sastāvā Deniss aizvadīja 21 spēli. Jaunu līgumu ar klubu viņš nenoslēdza, 2006.—07. sezonu aizvadot Jaroslavļā. Tiesības uz Grebeškovu NHL maiņas ceļā nonāca Edmontonas "Oilers" rokās, un 2007. gada vasarā Deniss atgriezās Ziemeļamerikā. "Oilers" rindās Deniss spēlēja līdz pat 2009.—10. gada NHL sezonas otrajai pusei, kad martā viņš tika aizmainīts uz Nešvilas "Predators" vienību.

2010. gada vasarā Grebeškovs atgriezās Eiropā, noslēdzot divu gadu līgumu ar Sanktpēterburgas SKA. 2012.—13. gada sezonu Grebeškova vēl uzsāka SKA rindās, taču drīz vien nonāca Hantimansijskas "Jugra" sastāvā. 2013. gada 18. jūlijā aizsargs noslēdza viena gada līgumu ar Edmontonas "Oilers", tādējādi pēc trīs sezonu pārtraukuma atgriežoties NHL. Sezonas gaitā gan "Oilers" rindās Grebeškovs aizvadīja vien septiņas spēles, atlikušo sezonas daļu pavadot tās AHL fārmklubā Oklahomsitijas "Barons". 2014. gada maijā noslēdza viena gada līgumu ar Podoļskas "Vitjaz", pēc sezonas beigām noslēdzot spēlētāja karjeru.

Krievijas izlases rindās spēlējis 2007., 2008., 2009. un 2010. gada Pasaules čempionātos, 2008. un 2009. gadā palīdzot izlasei izcīnīt čempiones titulu. Deniss piedalījies arī 2010. gada olimpisko spēļu turnīrā.

Spēlētāja statistika

Klubu statistika

Izlases statistika

Atsauces

Ārējās saites 

 

1983. gadā dzimušie
Krievijas hokejisti
Jaroslavļas "Lokomotiv" spēlētāji
Losandželosas "Kings" spēlētāji
Ņujorkas "Islanders" spēlētāji
Edmontonas "Oilers" spēlētāji
Našvilas "Predators" spēlētāji
Sanktpēterburgas SKA spēlētāji
Hantimansijskas "Jugra" spēlētāji
Podoļskas "Vitjaz" spēlētāji
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēles dalībnieki
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Jaroslavļā dzimušie
SKS 26. ekspedīcija

SKS 26. ekspedīcija (;  jeb ISS-26) bija Krievijas, ASV un Eiropas kosmonautu ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no  līdz .

Apkalpe

Lidojuma gaita 
Maiņas pieņemšana no 25. ekspedīcijas notika . Daglass Vīloks nodeva stacijas komandēšanu Skotam Kelijam.

 no Baikonuras kosmodroma startēja kosmosa kuģis Sojuz TMA-20. Tas ar SKS saslēdzās 17. decembrī. Stacijā ieradās D. Kondratjevs, K. Kolmena, P. Nespoli.

Naktī no 14. uz 15. martu notika stacijas vadības nodošana SKS 27. ekspedīcijas komandierim Dmitrijam Kondratjevam.

16. martā kosmosa kuģis Sojuz TMA-01M atvienojās no stacijas un noalaidās uz zemes.

Iziešanas atklātā kosmosā

Atsauces

Ārējās saites 
 26. ekspedīcija NASA mājas lapā 
 25./26. ekspedīcija Energija mājas lapā  

26
Nikolajs Puzikovs

Nikolajs Puzikovs (dzimis  Aizkrauklē) ir latviešu dziedātājs un policists.

2008. gadā startēja Lielvārdes Violetā kora sastāvā TV3 šovā "Koru Kari 1", kur tika līdz finālam. 2010. gadā sasniedza finālu LNT šovā "O!Kartes akadēmija". 2010. gadā kopā ar Daci Upīti iesniedza 2011. gada Eirodziesmai dziesmu It's Not Easy, kuras mūzikas autors ir Māris Elksnis, vārdu autore ir Līga Markova. Dziesma kvalificējās pusfinālam.  svinēja uzvaru SEB Muzikālā banka 2010.

Atsauces

Ārējās saites 
 draugiem.lv mūzikas profils
 Puzikovs: galvenais ir darbs un atbildības sajūta

1989. gadā dzimušie
Aizkrauklē dzimušie
Latviešu dziedātāji
Latvijas policisti
Vīģeskoks

Vīģeskoks (Ficus carica) ir zīdkoku dzimtas augs. Vīģeskoku dabiskais izplatības areāls ir no Vidusjūras zemēm līdz Indijas ziemeļiem. Šie augi to augļu — vīģu — dēļ tiek plaši kultivēti Vidusjūras zemēs, īpaši Turcijā, Itālijā un Grieķijā. Tie ir kultivēti vairāk nekā 5000 gadus. Ir atrastas liecības, ka vīģes uzturā ir lietojuši jau šumeri un asīrieši. Vīģeskoki vairākas reizes ir pieminēti arī Bībelē. Pirms mūsu ēras vīģeskoks bija svēts augs visās Dienvidrietumāzijas valstīs, kā arī Senajā Ēģiptē, Senajā Grieķijā un Senajā Romā.

Vīģeskoki ir koki un krūmi, kuri izaug no 4,6 līdz 9 metru augstumam.

Vīģeskoka augļi vīģes ir sēkleņi. Vīģes satur daudz cukura, kalciju, A vitamīnu, fosforu un kāliju.

Atsauces 

Zīdkoku dzimta
Grašu pagasts

Grašu pagasts bija viena no Madonas apriņķa (līdz 1924. gadam Cēsu apriņķa) pašvaldībām tā ziemeļdaļā. Robežojās ar Kraukļu, Cesvaines, Oļu, Kārzdabas un Liezeres pagastiem. Pagasta valde atradās Grašos.

Vēsture 
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu.
1945. gada 1. augustā pagastā izveidoja Grašu ciema padomi. 1947. gada 16. oktobrī pagastu iekļāva jaunizveidotajā Gulbenes apriņķī. Ciema padomi likvidēja 1947. gada 18. novembrī, bet atjaunoja līdz ar pagasta likvidēšanu 1949. gada 31. decembrī, ciemu iekļaujot Cesvaines rajonā. Mūsdienās Grašu pagasta teritorija iekļauta Madonas novada Cesvaines pagastā.

Iedzīvotāji

Ievērojamas personības 
 Aleksandrs Plensners (1892—1984), latviešu strēlnieku virsnieks, Latvijas brīvības cīņu dalībnieks, rakstnieks un žurnālists.

Atsauces 

Cēsu apriņķis
 
Latvijas pagasti
Latvijas bijušie pagasti
Thomas

Tomass var būt:
 Ambruāzs Tomā (Ambroise Thomas) — franču komponists (1811—1896);
 Donalds Tomass (Donald Thomas) — bahamiešu vieglatlēts (dzimis 1984. gadā);
 Džordžs Tomass (George Alan Thomas) — Lielbritānijas šahists, badmintonists un tenisists (1881—1972);
 Jesaja Tomass (Isiah Lord Thomas III) — amerikāņu basketbola treneris (dzimis 1961. gadā);
 Geraints Tomass (Geraint Howell Thomas) — velsiešu riteņbraucējs (dzimis 1986. gadā); 
 Tims Tomass (Timothy James Thomas, Jr) — amerikāņu hokejists (dzimis 1974. gadā).

Uzvārdi
Vācu leģions

Vācu leģions () bija Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijas sastāvā esošs vācu algotņu karaspēks Latvijas brīvības cīņu laikā. Vācu leģions sastāvēja no 1. brigādes ar Baltenlandes pulku, Brandisa vienību, Pētersdorfa vienību un 2. brigādes ar Jēnas vienību, Veikmaņa vienību, Bādenes trieciena bataljonu, Mēdema nodaļu.

Izveide 
Vācu leģionu Jelgavā izveidoja 1919. gada 25. augustā no demobilizētās Vācijas impērijas 8. armijas 2. kājnieku brigādes (2. Infanterie-Brigade), 1. Gvardes Rezerves divīzijas (1. Garde-Reserve-Division) un pretlatviski noskaņotajiem Baltijas landesvēra (Baltische Landeswehr) kareivjiem un brīvprātīgiem algotņiem. Tās komandieris līdz 1919. gada 16. novembrim bija jūras kapteinis Pauls Zīverts.

Vācu leģiona sastāvs Bermonta-Avalova pakļautībā (1919. gada 25. oktobrī)

Vadība 

Komandieris: Jūras kapteinis Pauls Zīverts (Siewert), ģenerālštāba virsnieks: hauptmanis Oto Vageners 
 Štāba rota
 Izlūku rota Worter
 Jātnieku patruļa (Melderreiterzug)

Kājnieku daļas 
 

Komandieris majors Gece (Götze)
 Badisches Sturm—Bataillon
 MG—Scharfschützen—Abteilung Damm
 Regiment Baltenland
 Abteilung von Jena
 Mēdema nodaļa (Freikorps von Medem)
 Brandisa speciālo uzdevumu nodaļa (Freikorps von Brandis) 
 Štefera speciālo uzdevumu nodaļa (Freikorps Stever)
 Veikmaņa speciālo uzdevumu nodaļa (Freikorps von Weickhmann)

Kavalērijas daļas 
 Kavallerie—Eskadron von Brandis
 Kavallerie—Eskadron Baltenland
 Kavallerie—Eskadron von Weickhmann

Artilērija 
Artilērijas komandieris majors Mīlencs (Mielentz)
 Batterie Schröder
 Artilērijas nodaļas kājnieku daļās: 
 Artillerie—Abteilung von Medem (2 baterijas)
 Artillerie—Abteilung von Brandis (1.—3.)
 Artillerie—Abteilung Stever (1.—3.)
 Artillerie—Abteilung von Weickhmann (1.—3.)
 Artillerie—Abteilung von Jena (3 baterijas)

Aviācijas divīzija 
 2. Flieger—Division

Autotransporta nodaļas 
 Kraftwagen—Kolonne (katrā 3 smagās automašīnas)
 P.K. 1
 P.K. 2

Bruņuvilciens 
 Panzerzug Siewert

Apgādes daļas 
 Proviant—Amt
 Feldintendantur
 Feldpost der Deutsche Legion
 Feldpost 3075
 Feldbäckerie—Kolonne 311

Apsardze 
 Gendarmerie—Abteilung

Likvidācija 
Vācu leģiona komandieri Paulu Zīvertu nogalināja 1919. gada 16. novembrī. 
Vācu leģionu izformēja 1919. gada 18. decembrī pēc tā ierašanās Veimāras Republikā.

Literatūra 
 Nigel Jones. The birth of the Nazis: How the Freikorps blazed a trail for Hitler
 Georg Tessin. Deutsche Verbände und Truppen 1918—1939
 Robert G. L. Waite. Vanguard of Nazism: The Free Corps Movement in Postwar Germany 1918—1923
 Otto Wagener. Von der Heimat geächtet. Belser, Stuttgart 1920

Propagandas filma 
 "Prometheusfunken"  (propagandas filmiņa ar Vācu leģiona karavīru maršu "So ziehn wir unter fremder Fahne" (2'34''))

Ārējās saites 
 uniformologija.lv (latviski)
 Vācu leģiona Štefera brīvkorpusa ķiveres (angliski)

Atsauces

Skatīt arī 
 Dzelzsdivīzija
 Baltijas landesvērs

Latvijas militārā vēsture
Bermontiāde