joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Betafence

Betafence ir Beļģijas multinacionāla korporācija, kas izstrādā un pārdod žogus, vārtus un gabionus. Kompānija ražo produktus gan privātmājām, gan industriāliem objektiem un būvlaukumiem. Betafence produkti tiek pārdoti vairāk kā 100 valstīs un uzņēmumā strādā aptuveni 2000 darbinieku. 2011. gadā produkti tiek ražoti 12 valstīs: Beļģijā, Francijā, Apvienotajā Karalistē, Vācijā, Itālijā, Spānijā, Polijā, DĀR, Ķīnā, Turcijā un ASV. 

Betafence ir viena no lielākajām kompānijām nožogojuma sistēmu ražošanas jomā. Kompānija regulāri patentē jaunus risinājumus nožogojuma jomā. Betafence kompānijas sauklis ir: "Aizsargāt svarīgāko, kas Jums ir".

Vēsture 

Dibināta 1880. gadā. Pirmsākumos kompānija nodarbojās ar metāla izstrādājumu veidošanu un to pārklāšanu ar dažādām vielām, lai iegūtu dažādas papildu īpašības. Peļņa 2008. gadā sasniedza 500 miljonus eiro, padarot to par vienu no lielākajām nožogojuma ražotājfirmām pasaulē. Baltijas valstīs 2008. gadā apgrozījums sasniedza 5,43 miljonus eiro.

Fakti 

 Viena no lielākajām nožogojuma ražotājfirmām
 130 gadu pieredze nožogošanas sfērā
 13 rūpnīcas, kas atrodas 11 valstīs
 Visa produkcija atbilst ISO-9001:20000 standartam
 Salīdzinot tirgū esošos žogus Betafence žogi uzrāda par vidēji 20% labāku rezultātu visās pozīcijās

Pakalpojumi

Mājai 
Mājokļa nožogošanai Betafence piedāvā Bekafor un Pantanet žogu sērijas. Dārzu un pagalmu dekoratīvai nožogošanai Betafence piedāvā Luxursus un Luxanet žogus un arī gabionus.

Rūpniecības uzņēmumiem 
Speciāli rūpniecības uzņēmumiem ir izstrādāta žogu sērija Nylofor 2D/2D Super, kā arī Securifor. Betafence ražo arī paaugstinātas izturības žogus, kas paredzēti īpaši aizsargājamiem objektiem, pie šādiem žogiem var pieskaitīt Fortinet un ArmorGuard.

Lauksaimniekiem 
Lielu teritoriju nožogošanai Betafence piedāvā žogus Ursus. Tie speciāli veidoti, lai nožogotu pļavas, ganības, mežus, lauksaimniecības un medību teritorijas.

Atsauces

Ārējās saites 
 http://betafence.lv
 https://web.archive.org/web/20160424164237/http://www.betafence.com/

Beļģijas uzņēmumi
Saša Koena

Saša Koena (; dzimusi  Losandželosā, Kalifornijas štatā, ASV) ir profesionāla amerikāņu daiļslidotāja, startē individuālajās sacensībās.

S. Koena ir piedalījusies divās olimpiskajās spēlēs (2002, 2006). 2002. gadā Soltleiksitijā viņa izcīnīja 4. vietu un 2006. gadā Turīnā S. Koena kļuva par sudraba medaļas laureāti. Ar panākumiem startējusi arī Pasaules čempionātā — divas sudraba medaļas (2004, 2005) un viena bronza (2006). Izcīnījusi visu triju kaluma medaļas ASV čempionātā — vienu zeltu (2006), četrus sudrabus (2000, 2002, 2004, 2005) un vienu bronzu (2003). 2003. gadā svinēja uzvaru arī Grand Prix finālā. 2004. gadā sporte uzvarēja '"Skate America un Skate Canada International'' sacensībās.

Ārējās saites 

 

 

1984. gadā dzimušie
ASV daiļslidotāji
Daiļslidotāji 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Daiļslidotāji 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Losandželosā dzimušie
Olimpiskie sudraba medaļnieki daiļslidošanā
Šerona Stouna

Šerona Ivonne Stouna (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, filmu producente un bijusī modele.

Plašākai sabiedrībai kļuvusi pazīstama pēc filmēšanās erotiskajā trillerī "Pamatinstinkts" (1992). Tikusi nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai un saņēmusi Zelta globusa balvu kā labākā aktrise par lomu filmā "Kazino" (1995). Stouna ir saņēmusi Primetime Emmy balvu par lomu TV seriālā The Practice (2004), kā arī MTV Movie balvu (1993) par lomu filmā "Pamatinstinkts". 1995. gadā Stounai piešķīra zvaigzni Holivudas Slavas alejā.

Ārējās saites 

 Šerona Stouna

1958. gadā dzimušie
Pensilvānijā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Zelta globusa balvas ieguvēji
Emmy balvas ieguvēji
Kejs

Kejs var būt:
 Alans Kejs (Alan Kay) — amerikāņu datorzinātnieks (dzimis (1940. gadā);
 Džons Kejs (John Key) — Jaunzēlandes politiķis (dzimis (1961. gadā).
Takaši Ono

Takaši Ono (, Ono Takashi; dzimis ) ir bijušais japāņu vingrotājs. Viņš ir viens no visu laiku veiksmīgākajiem Olimpisko spēļu dalībniekiem — četrās Olimpiskajās spēlēs ir izcīnījis 15 medaļas (5 zelti, 4 sudrabi un 4 bronzas).

Piedalījies četrās Olimpiskajās spēlēs (1952, 1956, 1960, 1964). 1952. gadā Helsinkos izcīnīja bronzas medaļu atbalsta lēcienā. 1956. gadā Melburnā viņš kļuva par čempionu vingrojumā uz stieņa, izcīnīja trīs sudraba (individuālā daudzcīņa, vingrojums uz zirga, komandu sacensības) un vienu bronzas medaļu līdztekās. 1960. gadā Romā T. Ono izcīnīja trīs zelta (vingrojums uz stieņa, komandu sacensības, atbalsta lēciens), vienu sudraba (individuālā daudzcīņa) un divas bronzas medaļas (līdztekas, apļi). 1964. gadā Tokijā viņš deva sportistu zvērestu, sacensībās izcīnīja zelta medaļu komandu sacensībās. Pasaules čempionātos izcīnījis divas zelta, piecas sudraba un vienu bronzas medaļu.

Atsauces

Ārējās saites 

 Vingrošanas slavas zāles profils 

1931. gadā dzimušie
Japānas vingrotāji
1952. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1956. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1960. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1964. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki vingrošanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki vingrošanā
Olimpiskie bronzas medaļnieki vingrošanā
1594. gads Latvijā

Šajā lapā ir apkopoti 1594. gada notikumi pašreizējās Latvijas teritorijā, kuras Kurzemes un Zemgales novadi atradās Kurzemes hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales novadi Pārdaugavas hercogistes sastāvā (Žečpospoļitas province). Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, bet dienviddaļā Grobiņas apgabals, kuri nebija pakļauti Kurzemes hercogistei.

Notikumi Latvijas teritorijā

Nezināms laiks vai visa gada laikā 
 Livonijas lielhercogs skaitījās Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa.

 Kamēr Vilhelms Ketlers nodevās studijām Rostokas universitātē, Kurzemes hercogisti pārvaldīja viņa brālis Frīdrihs Ketlers.

 Uz Rīgu pārcēlās Johans Frīdrihs Rīvijs, kur veica Rīgas Domskolas reorganizāciju. Viņš ieviesa jaunu Domskolas ("latīņu skolas") programmu, kurā līdz ar latīņu un grieķu valodu tika mācīti Svētie Raksti, Melanhtona retorika un dialektika, Erasma un Kamerārija darbi, aritmētika ar sfēriku un astronomiju. Sakarā ar reorganizētās Rīgas Domskolas atklāšanu Mollīns izdeva trīs J. Rīvija, D. Hilhena un N. Ekes runas (“Orationes tres…“)

 Rīgas birģermeistars Francis Nientsede Lielā Kalēja ielas konventa ēkā nodibināja patversmi trūkumā nonākušām vecām un trūcīgām atraitnēm.

 Arī Rīgas birģermeistars un burggrāfs Niklāvs Eke Skārņu ielā 22 uzsāka “Ekes konventa” pārbūves darbus, pielāgojot to Mazās ģildes locekļu atraitņu patversmes vajadzībām.

 Tika sākti darbi pie Doma baznīcas torņa atjaunošanas nodegušā gotiskā torņa vietā.

 Bauskā vācu draudzes vajadzībām tika uzcelta Svētā Gara baznīca, kas ir pirmā zināmā mūra celtne pilsētā.

 Kurzemē tika uzcelta Nurmes (Nurmuižas) luterāņu baznīca, kuru finansēja Kurzemes hercoga padomnieks Georgs fon Firkss.

 Tika izgatavots zvans jaunajai Saraiķu evaņģēliski luteriskajai baznīcai.

 Bērzaunes luterāņu baznīcas grīdā tika iemūrēts Bērzaunes muižas īpašnieka Johana fon Tīzenhauzena un viņa sievas Annas Kurselas kapakmens (pašlaik valsts nozīmes mākslas piemineklis).

 Lorencs Ofenbergers no Tīzenhauzena nopirka Praulienas muižu.

 Lai nostiprinātu Mollīna tipogrāfiju Rīgā pilsētas rāte piešķīra viņam 6% aizdevumu uz sešiem gadiem 400 dālderu apmērā.

 Mollīns devās uz grāmatu mesu Frankfurtē pie Mainas (Vācijā), lai iegādātos priekš Rīgas ārzemju grāmatas un nepieciešamos materiālus savai tipogrāfijai.

 Mollīna tipogrāfija Rīgā izdeva 7 jaunas grāmatas.

Jūlijs 
 5. jūlijs — kāds Pēteris par aizraušanos ar "melnajām" grāmatām (maģiju) tika padzīts no Rīgas, bet viņa īpašums publiski sadedzināts.

Kultūra 
 Rīgā tika izdota Daniela Hermaņa dzeja veltīta Polijas kancleram Janam Zamoiskim un viņa dibinātajai mācībiestādei Polijā “Academia Samosciana”.
 Mollīna tipogrāfijā iznāca karavadoņa Georga Farensbaha biogrāfija.

Zinātne 
 Leipcigā tika izdots Zalomona Heninga darbs "Vidzemes un Kurzemes hronika. Kas ievērojams noticis Livonijā", kuru balstoties uz savām dienasgrāmatām, viņš bija sarakstījis dzīvodams Vānes muižā.

Dzimuši

Miruši

Attēlu galerija 

Latvija
 
Notikumi Latvijā pēc gada
Brīnišķais prāts

"Brīnišķais prāts" () ir 2001. gada amerikāņu drāma, kuras režisors ir Rons Hauards.

Filmas sižets balstīts uz tāda paša nosaukuma Pulicera balvai nominēto 1998. gada Silvijas Nasaras grāmatu, kuras pamatā ņemts Nobela prēmijas laureāta ekonomikā Džona Neša dzīvesstāsts. Lomas filmā atveido Rasels Krovs, Eds Heriss, Dženifere Konelija, Pols Betanijs un Kristofers Plamers. Filma ieguva četras Amerikas Kinoakadēmijas balvas 2002. gadā, tai skaitā tā tika atzīta par gada labāko filmu.

Filmas pirmizrāde notika . Tā saņēma galvenokārt pozitīvu kritiķu vērtējumu.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2001. gada filmas
ASV filmas
Kinoakadēmijas balvas ieguvējas filmas
Rona Hauarda filmas
Megija Jillenhola

Mārgarita Ruta "Megija" Jillenhola (; ) ir amerikāņu aktrise.

Viņa ir režisora Stīvena Jillenhola un scenāristes Naomi Foneres Jillenholas meita un aktiera Džeika Jillenhola vecākā māsa. Sākotnēji viņa piedalījās sava tēva režisētajās filmās. M. Jillenhola kļuva pazīstama ar lomu psiholoģiskajā trillerī "Donijs Darko" un romantiskajā filmā "Sekretāre". Par lomu "Sekretāre" M. Jillenhola saņēma kritiķu atzinību un tika nominēta Zelta globusa balvai. Pēc tam filmējusies tādās filmās kā "Uzticies vīrietim" (par lomu filmā nominēta Zelta globusam), "Pasaules tirdzniecības centrs", "Tumšais bruņinieks". Par lomu 2009. gada muzikālajā drāmā "Mežonīgā sirds" viņa tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai.

Ārējās saites 

1977. gadā dzimušie
Ņujorkā dzimušie
Amerikāņu kinoaktrises
Mija Hemma

Mariēla Mārgarita "Mija" Hemma (; dzimusi ) ir bijusī amerikāņu futboliste, spēlējusi uzbrucējas pozīcijā.

Bijusi ASV izlases dalībniece. Viņa ir visu laiku rezultatīvākā ASV futboliste izlašu līmenī starp vīriešiem un sievietēm, kopumā guvusi 158 vārtus. Tāpat viņa divas reizes tikusi atzīta par gada labāko futbolisti pasaulē (2001, 2002). 2004. gadā bijušais Brazīlijas futbolists Pele viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē. 2007. gadā tikusi uzņemta nacionālajā futbola slavas zālē. ASV izlases sastāvā izcīnījusi divas zelta medaļas Olimpiskajās spēlēs (1996, 2004) un vienu sudrabu (2000), Pasaules kausa izcīņā guvusi divas uzvaras (1991, 1999) un divas reizes izcīnījusi trešo vietu (1995, 2003).

Ārējās saites 

 Biogrāfija

1972. gadā dzimušie
Alabamā dzimušie
ASV futbolisti
ASV izlases futbolisti
1996. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
FIFA 100
Grafiskais romāns

Grafiskais romāns jeb grafiskā novele () ir komiksu paveids. Sevī ietver romānu, kas izdots grafiskā variantā, un kur galvenais ir zīmējums nevis teksts. Nav zināma precīza šī termina izcelsme. Mūsdienās šo terminu izmanto komiksu autori, lai distancētu savus darbus no komiksu pamatmasas, kas paredzēti bērnu auditorijai.

Pēc satura šie romāni pārsvarā ir tendēti uz pieaugušo auditoriju un tiek atzīmēti ar vecuma ierobežojuma indeksu (). Grafiskie romāni no trdicionālajiem komiksiem un mangas atšķiras ne tikai ar sižetu un zīmējumu kvalitāti, bet arī ar ārējo izskatu un cenu. Romāni parasti tiek izdoti cietajos vākos un kvalitatīva papīra, standarts no 46 līdz 48 lapaspusēm (mēdz būt arī vairāk). Vēl grafiskie romāni atšķiras ar to, ka lielākoties romānu veido viens cilvēks, maksimums trīs: scenārija autors, ilustrators un krāsotājs.

Pamata stili

Autoru stili 
 uzzīmēts klasiskajā reālisma manierē (lielāka daļa grafisko romānu)
 uzzīmēts karikatūras manierē (piemēram, "Asterikss")
 "autora zīmējums"

Nacionālie stili 
 Komikss (amerikāņu stils)
 BD (eiropiešu stils)
 Gekiga (japāņu stils, Josihiro Tacumi izdomāts termins)
 Zīmētie stāsti (krievu stils)

Grafiskais romāns Eiropā 
Visbiežāk grafiskos romānus izdod Francijā un Beļģijā. Francijā grafiskie romāni tiek uzskatīti par mākslas devīto paveidu un tiek atbalstīti valsts līmenī.

Pazīstamākie autori:
 Alehandro Hodorovskis
 Olivje Ledruā
 Enki Bilāls

Grafiskais romāns Amerikas Savienotajās Valstīs 
Grafiskais romāns ir orientēts uz pieaugušo auditoriju un atšķiras ar labāku sižetu un zīmējumiem. ASV atšķirībā no Eiropas daži grafiskie romāni pēc apjoma nepārsniedz komiksu apjomu un iznāk mīkstajos vākos. Ļoti populāri ir grafiskie romāni par izdomātām galaktikām (Zvaigžņu kari, Svešie), kā arī populāru fantastisko romānu adaptācijas (Ambera hronikas, Hobits).

Pazīstamākie autori:
 Vils Aisners
 Linds Vords
 Frenks Millers
 Alans Mūrs
 Frenks Frazeta

Ārējās saites 
 The Big Comic Book DataBase 

Komiksi
Floriāns Alberts

Floriāns Alberts (; dzimis , miris ) bija profesionāls ungāru futbolists, vēlāk treneris un sporta funkcionārs.

Visu futbolista karjeru viņš aizvadīja Ungārijas klubā Ferencvárosi TC (1958—1974). Ungārijas čempionātā guva 255 vārtus 351 spēlēs. 75 spēles viņš aizvadīja arī Ungārijas izlases sastāvā, tajās guva 31 vārtu. Izlases sastāvā viņš izcīnīja bronzu 1960. gada Olimpiskajās spēlēs, piedalījās divos Pasaules kausos (1962, 1966), kā arī izcīnīja trešo vietu 1964. gada Eiropas čempionātā, kā arī 4. vietu 1972. gada Eiropas čempionātā.

1967. gadā F. Alberts tika atzīts par gada labāko futbolistu Eiropā. Pēc futbolista karjeras beigām trenēja Lībijas klubu Al-Ahly Benghazi S.C..

Miris .

Karjeras statistika 

|-
|1958-59||rowspan="17"|Ferencvárosi||rowspan="17"|National Championship I||15||6||||||||||||||||
|-
|1959-60||26||27||||||||||||||||
|-
|1960-61||26||21||||||||||||||||
|-
|1961-62||22||17||||||||||||||||
|-
|1962-63||21||11||||||||||||||||
|-
|1963||12||11||||||||||||||||
|-
|1964||16||19||||||||||||||||
|-
|1965||24||27||||||||||||||||
|-
|1966||25||24||||||||||||||||
|-
|1967||27||28||||||||||||||||
|-
|1968||27||19||||||||||||||||
|-
|1969||13||11||||||||||||||||
|-
|1970||8||4||||||||||||||||
|-
|1970-71||24||7||||||||||||||||
|-
|1971-72||30||15||||||||||||||||
|-
|1972-73||26||6||||||||||||||||
|-
|1973-74||9||2||||||||||||||||
351||255||||||||||||||||
351||255||||||||||||||||

Atsauces

Ārējās saites 

1941. gadā dzimušie
2011. gadā mirušie
Bāčas-Kiškunas meģē dzimušie
Ungārijas futbolisti
Ungārijas izlases futbolisti
1962. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1966. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
1964. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1972. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
1960. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
Zelta bumbas ieguvēji
Semjuels Džeksons

Semjuels Lerojs Džeksons (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris un kinoproducents. Kā aktieris debitējis 1972. gada filmā Together for Days.

Karjera 
Viņš vislabāk pazīstams ar lomu filmā "Lubene" (1994), par lomu tajā viņš pretendēja uz Amerikas Kinoakadēmijas balvu un saņēma BAFTA kino balvu kā labākais otrā plāna aktieris. Kopumā aktieris ir filmējies vairāk nekā 100 filmās, tai skaitā "Cietais rieksts 3" (Die Hard with a Vengeance), "51. štats" (The 51st State), "Džekija Brauna", "Neievainojamais" (Unbreakable), "Lieliskie", "Melnās čūskas vaidi", "Šafts" (Shaft), "Čūskas lidmašīnā" (Snakes on a Plane), "Baņķieris". Par lomu Spaika Lī filmā "Džungļu drudzis" (Jungle Fever, 1991) sanēmis Kannu kinofestivāla balvu "Labākais otrā plāna aktieris".

Ārējās saites 

 

1948. gadā dzimušie
Vašingtonā dzimušie
Amerikāņu kinoaktieri
ASV kinoproducenti
BAFTA kino balvas ieguvēji (cilvēki)
Viļņas skolas slaktiņš

Viļņas skolas slaktiņš bija apšaude skolā, kas notika 1925. gada 6. maijā Joahima Lelevela vidusskolā Viļņā, Polijā. Noslēguma eksāmenu laikā aptuveni 11.00 no rīta vismaz divi 8. klases skolnieki uzbruka eksaminētāju komisijai ar revolveriem un rokas granātām, nogalinot vismaz vienu skolotāju, vairākus skolasbiedrus un paši sevi.

Atsauces 

Apšaudes skolās
Polijas vēsture
Viļņa
1925. gads
Kļavas

Kļavas (Acer) ir ziepjkoku dzimtas (agrāk bija kļavu dzimtas) koki un krūmi. Kļavu ģintī ir aptuveni 100 sugas. Vienīgā kļavu ģints suga, kas savvaļā aug Latvijā ir parastā kļava (Acer platanoides). Pasaulē izplatītas kļavu ģints sugas ir lauku kļava (Acer campestre), klinškalnu kļava (Acer douglasii), ginnalas kļava jeb krastu kļava (Acer ginnala), ošlapu kļava (Acer negundo), kalnu kļava (Acer pseudoplatanus), sarkanā kļava (Acer rubrum), sudrabkļava (Acer saccharinum), cukura kļava (Acer saccharum), vārpainā kļava (Acer spicatum) un Tatārijas kļava (Acer tataricum).

Koki
Kļavas
Ziepjkoku dzimta
Ville Nieminens

Ville Nieminens (; dzimis ) ir bijušais somu hokejists, uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 385 spēles Nacionālajā hokeja līgā. 2001. gadā Kolorādo "Avalanche" sastāvā izcīnījis Stenlija kausu. Somijas hokeja izlases rindās spēlējis divos Olimpisko spēļu turnīros, 
2006. gadā izcīnot sudraba medaļas.

Karjera 
Karjeru uzsācis 1994. gadā Somijas līgas klubā Tamperes "Tappara". 1997. gadā uzsācis spēlēt Ziemeļamerikā. 1997. gada NHL draftā viņu Kolorādo "Avalanche" izraudzījās trešajā kārtā ar kopējo 78. kārtas numuru. Pirmās trīs sezonas aizvadījis AHL klubā Heršijas "Bears", NHL debitējis 1999.—2000. gada sezonā "Avalanche" sastāvā. 2000.—2001. gada sezonā bija Stenlija kausa ieguvējs ar "Avalanche". Vēlāk spēlējis vairāku citu NHL klubu sastāvā: Pitsburgas "Penguins", Čikāgas "Blackhawks", Kalgari "Flames", Ņujorkas "Rangers", Sanhosē "Sharks" un Sentluisas "Blues". NHL lokauta laikā spēlēja "Tappara" sastāvā, šīs vienības sastāvā arī spēlēja laikā no 2008. līdz 2010. gadam. 2007.—2008. gada sezonu somu hokejists aizvadīja Zviedrijas kluba Malmes "Redhawks" sastāvā.

2010.—2011. gada sezonu viņš uzsāka KHL karjeru, sezonu aizvadot Novosibirskas "Sibirj" sastāvā. 2011.—2012. gada sezonu viņš uzsāka Ņižņekamskas "Ņeftehimik" sastāvā, taču novembra sākumā parakstījis līgumu ar Rīgas "Dinamo" vienību. Taču īsi pirms 2012. gada sākuma hokejists pameta "Dinamo".

2012. gadā hokejists atgriezās Tamperes "Tappara" rindās, tās sastāvā aizvadot nākamās divas sezonas. 2014.—15. gada sezonu aizvadīja Raumas "Lukko" rindās, taču tad noslēdza profesionāļa karjeru.

Izlases karjera 
Somijas izlases sastāvā spēlējis 1997. gada Pasaules čempionātā junioriem, 2002. un 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, kā arī 2004. gada Pasaules kausa izcīņā. 2004. gada Pasaules kausa izcīņā un 2006. gada Olimpiskajās spēlēs tika izcīnīta sudraba medaļa.

Atsauces

Ārējās saites 

1977. gadā dzimušie
Somijas hokejisti
Kolorādo "Avalanche" spēlētāji
Pitsburgas "Penguins" spēlētāji
Čikāgas "Blackhawks" spēlētāji
Kalgari "Flames" spēlētāji
Ņujorkas "Rangers" spēlētāji
Sanhosē "Sharks" spēlētāji
Sentluisas "Blues" spēlētāji
Novosibirskas "Sibirj" spēlētāji
Ņižņekamskas "Ņeftehimik" spēlētāji
Rīgas "Dinamo" spēlētāji
Stenlija kausa ieguvēji
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Pirkanmā dzimušie
Shenzhou 8

Shenzhou 8 (, , ) ir Ķīnas bezpilota kosmosa kuģis, kas palaists . 
Ar to veikta pirmā Ķīnas kosmiskā aparāta saslēgšanās ar citu objektu — (orbitālās stacijas prototipu Tiangong 1).

Kosmosa kuģis apgādāts ar Krievijā izstrādāto saslēgšanās mezglu APAS.
Kosmosa kuģī atrodas arī Eiropas Kosmosa aģentūras bioloģiski paraugi.

Palaišana notika no Dzjucjuaņas pavadoņu palaišanas centra  21:58:10 UTC (1. novembrī pēc Ķīnas laika) ar nesējraķeti Chang Zheng 2FG.

2. novembrī 17:28 UTC Shenzhou 8 saslēdzās ar orbitālo staciju Tiangong 1.

14. novembrī Shenzhou 8 atvienojās no Tiangong 1 un pēc tam atkal saslēdzās ar to. Atvienošanās notika 11:27 UTC, Shenzhou 8 atvirzījās 138 m attālumā un tad sāka pietuvoties stacijai. Otrais kontakts ar Tiangong 1 notika 11:53 UTC.

Otrreiz kosmosa kuģis no Tiangong 1 atvienojās 16. novembrī 10:30 UTC. 17. novembrī 11:32 UTC tā nolaižamais aparāts nolaidās Iekšējā Mongolijā.

Atsauces 

8
Rostokas universitāte

Rostokas universitāte () ir sabiedriski finansēta universitāte Rostokā, Vācijā. Tā tika dibināta 1419. gadā un skaitās vecākā un lielākā universitāte kontinentālajā Ziemeļeiropā un Baltijas reģionā. Šī ir trešā vecākā pašlaik esošā universitāte Vācijā.

Šajā universitātē studēja Kurzemes hercogi Vilhelms Ketlers (no 1590) un Jēkabs Ketlers, luterāņu mācītāji Georgs Mancelis (no 1612), Pauls Einhorns (no 1615), Jānis Reiters (no 1674/1675) un daudz citi studenti no Latvijas (Rīgas, Livonijas (Vidzemes), Kurzemes).

Vēsture 

Rostokas universitāti () 1419. gadā nodibināja Mēklenburgas-Šverīnas hercogi Johans IV und Albrehts V kopā ar Rostokas pilsētas rāti. 1419. gada 13. februārī Romas pāvests Martins V parakstīja bullu par universitātes dibināšanas atļaušanu, bet svinīgā atklāšanas ceremonija notika 1419. gada 12. novembrī. Sākumā Rostokas universitātē bija juridiskā, medicīniskā un mākslu (Facultas artium) fakultātes, bet teoloģijas fakultāti atvēra tikai 1433. gadā.

15. gadsimta laikā universitātē studēja vairāk kā 400 studenti no dažādām Ziemeļeiropas valstīm, arī no Livonijas. Reliģisko strīdu dēļ universitāti pārcēla uz Greifsvaldi (1437-1443) un Lībeku (1487-1488). 1542. gadā universitāte pievienojās baznīcas reformācijai. 1569. gadā nodibināja universitātes bibliotēku.

No 1760. līdz 1789. gadam to sadalīja rātei pakļautajā Rostokas universitātē un Mēklenburgas hercogiem pakļautajā Bicovas (Bützow) universitātē, bet pēc tam atkal apvienoja. 1827. gadā Rostokas universitāte pārgāja Mēklenburgas-Šverinas lielhercogistes pakļautībā.
 
VDR pastāvēšanas laikā tā tika saukta par Vilhelma Pīka universitāti (Wilhelm-Pieck-Universität Rostock, 1976-1990).

Ar universitāti saistītie Latvijas cilvēki 
 Vilhelms Ketlers
 Jēkabs Ketlers
 Pauls Einhorns 
 Georgs Mancelis
 Jānis Reiters
 Hermanis Samsons
 Zahārijs Stopijs
 Silvestrs Tegetmeijers

Atsauces

Ārējās saites 

 Catalogus Professorum Rostochiensium
 Rostocker Matrikelportal (1419-1945)

Universitātes Vācijā
Mēklenburga-Priekšpomerānija
Raimonds Vilde

Raimonds Vilde (dzimis  Rīgā) ir bijušais Latvijas volejbolists, tagad — volejbola treneris. Pašlaik (2012) ir Latvijas vīriešu volejbola izlases galvenais treneris.

PSRS Nopelniem bagātais sporta meistars. Karjeras laikā spēlējis Latvijas, Grieķijas, Itālijas un Igaunijas klubu sastāvos. Latvijā, Grieķijā un Igaunijā arī izcīnījis čempiona titulu. Guvis panākumus arī izlašu karjeras laikā. PSRS izlases sastāvā izcīnīja sudrabu 1988. gada Seulas olimpisko spēļu turnīrā. 1985. gadā izcīnīja sudrabu Pasaules kausa izcīņā un kļuva par Eiropas čempionu, 1986. gadā izcīnīja otro vietu Pasaules čempionātā. 1986. gadā R. Vilde ticis atzīts par gada populārāko Latvijas sportistu. 13 spēles aizvadījis arī Latvijas izlasē, tās sastāvā izcīnījis dalītu 9.—12. vietu 1995. gada Eiropas čempionātā.

Pēc sportista karjeras beigām kļuvis par treneri. Trenējis Grieķijas un Latvijas klubus. Tāpat viņš ir pašreizējais Latvijas vīriešu volejbola izlases galvenais treneris.

Bijis Rīgas domes deputāts no Tautas partijas.

Par sasniegumiem sportā ticis piešķirts V šķiras Triju Zvaigžņu ordenis.

Atsauces

Ārējās saites 

 CVK profils

1962. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas volejbolisti
Rīgas domes deputāti (2005—2009)
1988. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Latvijas olimpiskie medaļnieki
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Patriks Marlo

Patriks Marlo (; dzimis ) ir profesionāls kanādiešu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) pārstāv NHL klubu Sanhosē "Sharks".

Spēlētāja karjera 
Laikā no 1995. līdz 1997. gadam P. Marlo spēlēja WHL kluba Sietlas "Thunderbirds" sastāvā. 1997. gada NHL draftā viņu Sanhosē "Sharks" izraudzījās ar kopējo 2. kārtas numuru. Visu profesionāļa karjeru aizvadījis "Sharks" sastāvā. Viņš ir kluba rekordists gūtajos vārtos, punktos, aizvadītajās spēlēs, kā arī vairākos citos rādītājos. Piedalījies trijās NHL Visu zvaigžņu spēlēs (2004, 2007, 2009). 2007. gadā viņš bija Lēdijas Bingas balvas finālists. Viņš ir visu laiku jaunākais NHL spēlētājs, kurš sasniedz 1000 aizvadīto spēļu robežu vienas komandas sastāvā (2011. gada 17. janvāris).

Pēc 19 "Sharks" sastāvā aizvadītām sezonām 2017. gada jūlijā Marlo noslēdza trīs gadu līgumu ar Toronto "Maple Leafs". 2019. gada vasarā tika aizmainīts uz Karolīnas "Hurricanes", kas izpirka Marlo līgumu. Hokejists atgriezās Sanhosē "Sharks" rindās. 2020. gada februārī tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins", taču rudenī vēlreiz atgriezās "Sharks", noslēdzot ar komandu viena gada līgumu. 2021. gada 19. aprīlī Marlo aizvadīja savu 1768. spēli NHL un apsteidza Gordiju Hovu kā visvairāk spēles aizvadījušo hokejistu līgas vēsturē.

Kanādas hokeja izlases sastāvā P. Marlo ir izcīnījis zeltu 2010. un 2014. gada olimpisko spēļu turnīrā, zeltu 2003. gada Pasaules čempionātā un sudrabu 2005. gada Pasaules čempionātā, kā arī zeltu 2004. gada Pasaules kausa izcīņā.

Ārējās saites 

1979. gadā dzimušie
Kanādas hokejisti
Sanhosē "Sharks" spēlētāji
Toronto "Maple Leafs" spēlētāji
Pitsburgas "Penguins" spēlētāji
Hokejisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejisti 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Kaspars Petrovs

Kaspars Petrovs [pazīstams arī kā Rīgas Raskoļņikovs] (dzimis 1978. gadā Grobiņā) ir Latvijas laupītājs un sērijveida slepkava.

Laika posmā no 2000. līdz 2003. gadam viņš Rīgā paveicis vairāk nekā 13 vecu cilvēku slepkavības. Viņš tika apsūdzēts 38 slepkavībās un astoņos slepkavības mēģinājumos, taču tikai 13 slepkavības tika apstiprinātas ar pierādījumiem. Pārsvarā upuru dzīvokļos iekļuvis, uzdodamies par gāzes skaitītāju pārbaudītāju. Uzbrucis vienīgi pensionārēm. 2005. gada 12. maijā viņam tika piespriests mūža ieslodzījums.

Biogrāfija 
Dzimis mediķu ğimenē, kurā auga 10 bērni. 1998. gadā viņu nosācīti notiesāja uz trim gadiem par laupīšanu.

Slepkavības un arests 
Petrovs nogalināja savus upurus laika posmā no 2002. gada oktobra līdz 2003. gada februārim. Gandrīz visos dzīvokļos viņam izdevās nokļūt, izliekotes par gāzes skaitītāju pārbaudītāju. Aizturēt viņu izdevās nejauši - noslepkavotās pensionāres dzīvoklī uz grāmatas tika atstāts viņa pirkstu nospiedums. Datu bāze parādīja, ka tas pieder Petrovam un 2003. gada 3. februārī viņu aizturēja.

Atsauces 

1978. gadā dzimušie
Latvijas noziedznieki
Slepkavas
Grobiņā dzimušie
Johans Frīdrihs fon Mēdems

Johans Frīdrihs fon Mēdems (Johann Friedrich von Medem, 1722—1785) bija ievērojams Kurzemes un Zemgales hercogistes muižnieks un politiķis.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1722. gada 16. septembrī Vilces muižas (Wilzen und Kahrenbeck) īpašnieka Georga Kristapa Mēdema (1684-1746) un viņa sieavs Sibillas Šarlotes, dzimušas Knigges, ģimenē. Studēja Jēnas un Kēnigsbergas universitātēs. 
Iestājās Polijas-Lietuvas kopvalsts armijā kā rotmistrs, pēc tam kļuva par Polijas karaļa un Saksijas kūrfirsta Augusta III kambarkungu. Bija Ašmenas (Ашмяны) stārasts un Staņislava ordeņa kavalieris.

Pēc atgriešanās dzimtenē viņš 1753. gadā kļuva par Elejas muižas īpašnieku, apprecējās ar Luīzi fon Korfu (ap 1730—1758) un 1754. gadā piedalījās Jelgavas brīvmūrnieku ložas "Pie trim kronētajiem zobeniem" dibināšanā. Piedalījās Septiņgadu karā (1757-1763), 1760. gada 1. jūnijā viņu paaugstināja pulkveža pakāpē, bet karu viņš beidza ģenerālmajora pakāpē. 1759. gadā atbalstīja karaļa Augusta III dēlu Saksijas Kārli Kurzemes hercoga tronī.
Pēc sievas nāves viņš 1760. gadā otrreiz apprecējās ar Luīzi Šarloti Manteifeli-Cēgi, bet 1766. gadā ar Remtes muižas īpašnieci Agnesi Brukenu.

Piedalījās Krievu—turku karā (1768—1774), komandēja Mazdokas robežlīnijas karspēka vienības, 1773. gadā paaugstināts par ģenerālporučiku.

Pēc viņa meitas Dorotejas laulībām ar hercogu Pēteri 1779. gadā viņam 1779. gadā piešķīra Svētās Romas impērijas grāfa titulu, un viņš kļuva par dedzīgu Bīronu dzimtas interešu aizstāvi.
 
Miris 1785. gada 4. augustā Jelgavā.

Sievas un bērni 
 Luīze Doroteja Korfa (Louise Dorothea v. Korff a. d. H. Preekuln, mirusi 1758), meita Elīza fon der Reke (1754—1833);
 Luīze Šarlote Manteifele, Noldes atraitne (Louise Charlotte, geb. v. Manteuffel gen. Szöge a. d. H. Platon, 1760), meita Doroteja, Kurzemes hercogiene (1761—1821), dēli Kristofs Johans Frīdrihs Mēdems un Kārlis Johans Frīdrihs fon Mēdems;
 Agnese Brukena, Torka un Rekes atraitne (Agnesa, geb. v. Brucken gen. Fock, 1766), Remtes muižas (Remten), Cappeln un Viesatu muižas (Weesahten) atraitne.

Muižas 

Elejas muižas (Elley, no 1753), Remtes muižas (Remten, no 1766), Kapeļu pusmuižas (Cappeln, no 1766), Viesatas muižas (Weesahten, no 1766), Vecauces muižas (Alt-Autz, no 1768),  Vidusmuižas (Middelhof) un Galamuižas (Endenhof, no 1768) īpašnieks, Mežotnes muižas (Mesohten) nomnieks.

1753. gadā Johans Frīdrihs fon Mēdems par 135 000 florīnu muižu nopirka Elejas muižu un vēlīnā rokoko stilā uzcēla jaunu kungu māju, tomēr viņa galvenā rezidence atradās 1768. gadā nopirktajā Vecauces muižā.

Atsauces 

1722. gadā dzimušie
1785. gadā mirušie
Kurzemes un Zemgales hercogiste
Vācbaltieši
Brīvmūrnieki
Mēdemi
Jelgavas novadā dzimušie
Ilmārs Kullams

Ilmārs Kullams (;  — ) bija igauņu basketbolists un basketbola treneris.

Spēlēja Tartu "Kalev" sastāvā, vēlāk šo komandu arī trenēja. Ar panākumiem startējis arī PSRS izlasē, tās sastāvā kļūdams par trīskārtēju Eiropas čempionu (1947, 1951, 1953), kā arī 1952. gada Helsinku Olimpiskajās spēlēs izcīnot sudraba medaļu. 1997. gadā ticis apbalvots ar Baltās zvaigznes ordeni.

Atsauces

Ārējās saites 

1922. gadā dzimušie
2011. gadā mirušie
Igaunijas basketbolisti
PSRS basketbolisti
Igaunijas basketbola treneri
1952. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās sudraba medaļas ieguvēji
Tartu dzimušie
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
PSRS Nopelniem bagātie treneri
Eiropas čempioni basketbolā
Enida Blaitona

Enida Mērija Blaitona (,  — ) bija populāra angļu literāte, kas pazīstama kā bērnu un jauniešu literatūras rakstniece. Viņas darbi tulkoti vairāk nekā 90 valodās.

Atsauces 

1897. gadā dzimušie
1968. gadā mirušie
Londonā dzimušie
Angļu rakstnieki
Angļu valodā rakstošie
Rakstnieces
1596. gads Latvijā

Šajā lapā ir apkopoti 1596. gada notikumi pašreizējās Latvijas teritorijā, kuras Kurzemes un Zemgales novadi atradās Kurzemes hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales novadi Pārdaugavas hercogistes sastāvā (Žečpospoļitas province). Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, bet dienviddaļā Grobiņas apgabals, kuri nebija pakļauti Kurzemes hercogistei.

Notikumi Latvijas teritorijā

Nezināms laiks vai visa gada laikā 
 Livonijas lielhercogs skaitījās Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa.

 Vilhelms Ketlers kopā ar savu brāli Frīdrihu Ketleru Tērvetes Kalnamuižas (Hof zum Berge) pilī noslēdza līgumu par Kurzemes un Zemgales hercogistes sadalīšanu divās daļās - Frīdrihs kļuva par Zemgales hercogu ar rezidenci Jelgavas pilī, bet Vilhelms par Kurzemes hercogu ar rezidenci Kuldīgas pilī.

 Bauskas pilī pēc 12 celtniecības gadiem tika pabeigta Kurzemes un Zemgales hercogu rezidence. Tomēr Kurzemes un Zemgales hercogi pārcēlās uz savām jaunajām rezidencēm Jelgavā un Kuldīgā.

 Hercogs Vilhelms Turlavā nodibināja vecāko dzelzs manufaktūru Kurzemē. Tajā kausēja ievesto un vietējo purva rūdu, lēja lielgabalus un kala naglas. Izstrādājumus sūtīja arī uz ārzemēm.

 Tika pabeigta Strazdes luterāņu baznīcas celtniecība, kas ir viena no vecākajām Kurzemē.

 Tika uzcelta Lielvircavas evaņģēliski luteriskā baznīca, viena no vecākajām baznīcām Jelgavas rajonā.

 Veclašu, Šēderes un Baltmuižas īpašnieks Oto fon Taube pie savas Veclašu muižas robežām Pabēržos uzcēla pirmo Lašu luterāņu baznīcu. Tā bija Ilūkstes luterāņu draudzes filiāle.
 
 Sliktā stāvokļa dēļ tika nojaukta Grobiņas luterāņu baznīca.

 Hanss Meiers Rīgas Sv. Pētera baznīcas vajadzībām izgatavoja 3 m augstu septiņžuburu bronzas svečturi (pašlaik atrodas Vloclavekā, Polijā).

 Īstenojot hercoga Gotharda Ketlera vēlēšanos, Neretā tika dibināta latīņu skola, kas bija domāta muižas un mācītājmājas kalpotāju vajadzībām. Šeit skolēni apguva latīņu, grieķu, senebreju valodas, teoloģiju, matemātiku, vēsturi un ģeogrāfiju. Zemnieku bērniem mācīties te nebija ļauts.

 Latīņu skola tika atklāta arī Ilūkstē.

 Bebrenē tika atvērta baznīcas svētdienas skolas, kurā par maksu mācīja zemnieku bērnus.

 Tika pabeigta Ekes konventa ēkas pārbūve, kas tika pielāgota Mazās ģildes locekļu atraitņu patversmes vajadzībām.

 Polijas karalis Sigismunds III apstiprināja Rīgas rātes pieņemtos noteikumus aizbildnības lietu regulēšanā.

 Pirmo reizi vēstures avotos tika minētas apdzīvota vieta – Druviena.

 Lizuma muižu savā īpašumu ieguva Roberts Sesvegens.

 Mollīna tipogrāfija Rīgā izdeva 7 jaunas grāmatas.

Augusts 
 10. augusts — slavenais itāļu augstmanis Heinrihs fon Lode no Lietuvas lielfirsta saņēma dokumentu, ka viņš cēlies no ļoti senas dzimtas.

Kultūra 
 Nikolausa Mollīna spiestuvē tika iespiests Daniela Hermaņa darbs “De monstroso partu...”. Viņa dzejojumā iekļauts Livonijas politiskās un reliģiskās situācijas attēlojums. Šajā darbā dzejnieks sludina vienotību, pirmkārt, vienotību.

Zinātne

Dzimuši

Miruši 
 8. maijs — Johans Frīdrihs Rīvijs, luterāņu mācītājs, Rīgas Domskolas rektors un inspektors (dzimis 1528.)

Latvija
 
Notikumi Latvijā pēc gada
Mēdemi

Mēdemi () ir sena vācbaltiešu dzimta, kas ieceļojusi Livonijā 15. gadsimtā un vēlāk izplatījusies arī Prūsijā, Polijā un Krievijā.

Vēsture 
Dzimta cēlusies no Mēdenheimas ciema, kas atradās netālu no mūsdienu Northeimas Lejassaksijā Vācijā. Rakstos norādes par Albertu no Mēdemas (Oberth de Medehem) atrodamas 1240. gadā.
 
Klauss no Mēdeheimas (Claus von Medeheym) no Getingenes 1459. gadā ieradās Zemgalē un 1462. gadā no Livonijas ordeņa saņēma lēnī Vilces muižu Jelgavas komturejā. 1590. gadā tika uzcelta nocietinātā Vilces mūra muiža, tautā iesaukta par Mūrmuižu. 1620. gadā Kurzemes un Zemgales hercogistes tiesnesis Johans Mēdems (von Mehdem) tika ierakstīts Kurzemes bruņniecības matrikulā.  
Vilces dzimtkungam Georgam Kristapam Mēdemam (1684-1746) bija divi dēli, vecākais dēls Kristofers Georgs Dītrihs fon Mēdems bija Kurzemes un Zemgales hercogistes landmaršals un virspadomnieks, bet jaunākais dēls Johans Frīdrihs fon Mēdems 1779. gadā kļuva par Svētās Romas impērijas grāfu, šo titulu mantoja arī viņa tiešie pēcteči. Citiem Krievijas impērijas teritorijā dzīvojošajiem dzimtas piederīgajiem 1862. gadā piešķīra mantojamu barona titulu.

Muižas 
 Vilces muiža (Wilzen, dzimtmuiža)
 Blankenfeldes muiža (Kahrenbeck)
 Elejas muiža (Elley, no 1753) 
 Galamuiža (Endenhof, no 1768)  
 Vecauces muiža (Alt-Autz, no 1768) 
 Remtes muiža (Remten, no 1780)
 Kapeļu pusmuiža (Cappeln, no 1780) 
 Viesatas muiža (Weesahten, no 1780)
 Vidusmuiža (Middelhof, no 1780)
 Jaunauces muiža (Neu-Autz, no 1804)
 Šlokenbekas muiža un Durbes muiža (Schlockenbeck mit Durben, no 1818)
 Blīdenes muiža (Groß-Blieden, no 1816)
 Zutēnu muiža (Sutten)
 Abgunstes muiža (Abgunst)

Mēdemi cēluši vairākas pilis, tai skaitā Medemu villu Jelgavā, Elejas, Remtes muižas kungu māju.

Slaveni Mēdemi 
 Aleksandrs fon Mēdems;
 Aleksandrs Frīdrihs fon Mēdems;
 Doroteja fon Mēdema;
 Elīza fon der Reke;
 Johans Frīdrihs fon Mēdems;
 Kristofers Georgs Dītrihs fon Mēdems;
 Kristofs Johans Frīdrihs fon Mēdems;
 Pauls fon Mēdems;
 Pēteris fon Mēdems;
 Valters fon Mēdems.

Literatūra 
 Ernst Heinrich Kneschke: Neues allgemeines deutsches Adels-Lexicon. Band 6. Friedrich Voigt's Buchhandlung, Leipzig 1865, Seite 201–204.

Ārējās saites 
 Die v. Medem (1703) 
 Par Mēdemiem 

Vācbaltiešu dižciltīgo dzimtas

Kurzemes bruņniecības dzimtas
Drustu luterāņu baznīca

Drustu luterāņu baznīca ir luterāņu baznīca, kura atrodas Smiltenes novada Drustu pagasta Drustos.

Vēsture 
Pirmā koka baznīca Drustos tika uzcelta 1616. gadā Kroga ezera krastā. Tā nodedzināta Ziemeļu kara laikā. 1750. gadā tika uzcelta jauna koka baznīca. 1782. gadā baznīca minēta kā Dzērbenes baznīcas filiāle, kurā dievkalpojumi notiek katru trešo svētdienu.
1816. gadā draudze sāka vākt līdzekļus jaunas- mūra baznīcas būvei, taču būvdarbi sākas tikai 1835. gadā. Baznīcas jaunbūvē namdara un galdnieka darbus, domājams, pēc Drustu muižas īpašnieka Heinriha Hāgemeistera zīmējuma veica būvmeistars Mārcis Sārums. 1837. gadā būvdarbi bija pabeigti. 1838. gada 25. septembrī baznīcu iesvētīja ģenerālsuperintendents R. fon Kloks.

Arhitektūra 
Baznīca celta ampīra stilā pēc Pievolgas vācu koloniju parauga. Tā ir akmens mūra garenbūve ar poligonālu sakristeju un celtnes būvapjomā iekļautu astoņstūra torni ar kupola noslēgumu. Baznīcas ieeju akcentē sešu toskānisko kolonnu portiks ar trīsstūra frontonu.
Baznīcā atrodas Oto Donnera fon Rihtera altārglezna „Kristus debesbraukšana”. 1901. gadā baznīcā uzstādītas ērģeļmeistara Emīla Martina būvētas 10 reģistru ērģeles.

Atsauces 

Luterāņu baznīcas Latvijā
Drustu pagasts
Drusti
Leidene

Leidene (; ) ir pilsēta un municipalitāte Nīderlandes Dienvidholandes provincē. Municipalitātes iedzīvotāju skaits ir 120 000, bet pilsēta kopā ar priekšpilsētām veido aglomerāciju ar 332 000 iedzīvotājiem, kas padara to par sesto lielāko aglomerāciju Nīderlandē. Leidene atrodas Reinas upes krastos 20 kilometrus uz ziemeļiem no Hāgas un 40 kilometrus uz dienvidiem no Amsterdamas.

Leidenē kopš 1575. gada atrodas Leidenes universitāte un Leidenes universitātes medicīnas centrs.

Ārējās saites 

Nīderlandes pilsētas
Dienvidholande
Kirovs Lipmans

Kirovs Lipmans (dzimis  Liepājā) ir Latvijas ebreju izcelsmes uzņēmējs, bijušais  ilggadējais Latvijas Hokeja federācijas prezidents (1994—95; 1998—2016). AS "Grindeks" padomes priekšsēdētājs un lielākais akcionārs. AS "Liepājas Metalurgs" bijušais prezidents un padomes loceklis.

2018. gadā Kirovs Lipmans saņēma Starptautiskās ledus hokeja federācijas Pola Loika vārdā nosauktu balvu par savu ieguldījumu sporta veida attīstībā.

Kopā ar sievu ir vieni no bagātākajiem cilvēkiem Latvijā.

Atsauces 

Latvijas uzņēmēji
Liepājā dzimušie
Latvijas ebreji
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Jānis Kļaviņš (šahists)

Jānis Kļaviņš ( Rīgā — ) bija Latvijas šaha meistars, kas uzvarēja Latvijas šaha čempionātā 1952. gadā un vēlāk kļuva par pazīstamu zinātnieku, strādājot Latvijas Zinātņu Akadēmijas Fizikas institūtā.

Šahista karjera 
Jānim Kļaviņam bija samērā īsa, tomēr ļoti spilgta šahista karjera. Viņš uzvarēja Latvijas čempionātā šahā 1952. gadā un vēlāk trīs reizes ieguva bronzas medaļu (1956, 1959 un 1960). 1955. gadā viņš izpildīja PSRS sporta meistara normu komandu sacensībās Vorošilovgradā, bet nākamajā, 1956. gadā Maskavā kļuva par PSRS 1. masu turnīra uzvarētāju. Jānis Kļaviņš piedalījās PSRS Tautu spartakiādēs Latvijas komandas sastāvā 1953. gadā (ieguva pirmo vietu pie trešā galdiņa), 1955. gadā, 1958. gadā, 1959. gadā, 1960. gadā (ieguva trešo vietu pie trešā galdiņa), 1962. gadā un 1963. gadā. Tāpat viņš pārstāvēja "Daugavas" komandu PSRS kausa izcīņās 1954. gadā un 1961. gadā. 1962. gadā bija Latvijas Zinātņu akadēmijas šaha komandas līderis un deva lielu ieguldījumu tās uzvarā 3. Latvijas PSR komandu čempionātā.
Jānis Kļaviņš bija kombicionālā stila piekritējs, kura spēks slēpās daudzpusīgā variantu aprēķinā. Tomēr zinātnieka darbs sešdesmito gadu vidū guva virsroku, un Jānis Kļaviņš pamazām aizgāja no šaha dzīves.

Zinātnieka karjera 
Pēc Latvijas Universitātes Fizikas un matemātikas fakultātes beigšanas 1957. gadā Jānis Kļaviņš nonāca Latvijas Zinātņu Akadēmijas Fizikas institūtā, kur nostrādāja ilgus gadus. Aizstāvējis zinātņu kandidāta grādu 1967. gadā (vēlāk pēc Latvijas neatkarības atgūšanas nostrificēts par fizikas doktoru). Nodarbojies ar magnetohidrodinamisko mašīnu siltumproblēmu pētniecību. Bijis inženieris, pētnieks, institūta laboratorijas vadītājs, institūta zinātniskais sekretārs un direktora vietnieks zinātniskajā darbā.

Nozīmīgākās sacensības 
 1952. gads, 1. vieta Latvijas šaha čempionātā.
 1956. gads, 3. vieta Latvijas šaha čempionātā.
 1956. gads, 1. vieta PSRS 1. masu turnīra.
 1959. gads, 1. vieta Rīgas šaha čempionātā.
 1959. gads, 3. vieta Latvijas šaha čempionātā.
 1960. gads, 3. vieta Latvijas šaha čempionātā.

Atsauces

Ārējās saites 
  šahista profils vietnē FIDE.com
  šahista profils vietnē 365chess.com
  šahista profils vietnē chessgames.com
  šahista profils vietnē chesstempo.com
 Žuravļevs, N.; Dulbergs, I.; Kuzmičovs, G. (1980), Latvijas šahistu jaunrade, Rīga, Avots., 40. — 42. lpp.

1933. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
2008. gadā mirušie
Latvijas šahisti
PSRS šahisti
Latvijas fiziķi
PSRS Valsts prēmijas laureāti
Tiësto

Teiss Mihīls Vervests (, izrunā: ; dzimis ), plašāk pazīstams kā Tiësto (izrunā: ), ir nīderlandiešu mūziķis, dīdžejs un ierakstu producents.

Lai arī viņš ir izmantojis dažādus pseidonīmus, visbiežāk ierakstus izdevis kā DJ Tiësto. Pēdējos ierakstos mūziķis no skatuves vārda ir atmetis "DJ" un uzstājas kā Tiësto.

Mūziķa karjeru uzsācis 1994. gadā. Sākotnēji sadarbojies ar vairākiem citiem dīdžejiem, tai skaitā Feriju Korstenu un Arminu van Bīrenu, taču vēlāk uzsāka solokarjeru. Kopumā izdevis piecus studijas albumus. Debijas albums In My Memory tika izdots 2001. gada 15. aprīlī. Pēc tam viņš trīs gadus pēc kārtas tika atzīts par gada labāko dīdžeju (2002—2004) DJ Magazine vērtējumā. Tāpat vairākas reizes šajā topā ir bijis pirmajā pieciniekā.

2004. gada aprīlī Tiësto izdeva otro albumu Just Be, vēlāk viņš kļuva par pirmo dīdžeju, kas uzstājies olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā. Singls Traffic bija pirmais instrumentālais skaņdarbs, kas Nīderlandes singlu topā ierindojies pirmajā vietā pēdējo 23 gadu laikā. Mūziķa trešais albums Elements of Life (2007. gada aprīlis) tika nominēts Grammy balvai kā labākais elektroniskās vai deju mūzikas albums. Nākamais viņa albums Kaleidoscope (2009. gada oktobris) tika sertificēts Kanādā ar zelta disku. 2011. gada jūnijā viņš izdeva albumu Kiss From The Past kā Allure.

Diskogrāfija 
 In My Memory (2001)
 Just Be (2004)
 Elements of Life (2007)
 Kaleidoscope (2009)
 Kiss from the Past (2011)
  A Town Called Paradise (2014)

Ārējās saites 
 
 

1969. gadā dzimušie
Nīderlandes mūziķi
Ziemeļbrabantē dzimušie
Aleksisa Teksasa

Aleksisa Teksasa (; dzimusi  ASV armijas daļā Panamā) ir amerikāņu pornoaktrise, atzīta par vienu no pieprasītākajām pornozvaigznēm pasaulē.

Dzimusi ASV armijas daļā Panamā, kur dienējis viņas tēvs. Ģimene drīz atgriezās Teksasas štatā, ASV. Strādājusi par bārmeni mazpilsētā Kastorvilā. 2006. gadā nomainīja uzvārdu un nofilmējās savā pirmajā filmā College Amateur Tour In Texas. Pēc tam pārcēlās uz Losandželosu, kur darbojas pornoindustrijā. 2009. gadā atvēra savu kompāniju Alexis Texas Entertainment. Kopumā piedalījusies 369 pornofilmās. Fotografējusies žurnāla Hustler jubilejas 35. izdevumam.

Atsauces

Ārējās saites 

 IAFD profils 

1985. gadā dzimušie
ASV pornozvaigznes
Sergejs Podpalijs

Sergejs Podpalijs (, ; dzimis ) ir Ukrainā dzimis krievu futbola treneris un bijušais futbolists. No 2011. līdz 2012. gadam bijis Latvijas futbola kluba FK Ventspils galvenais treneris.

Karjeras laikā spēlējis dažādu valstu klubos, taču lielāko karjeras daļu aizvadījis FC Tyumen, kā arī FK Lokomotiv Maskava sastāvā. Divas spēles aizvadījis Krievijas izlases sastāvā. 2001. gadā uzsāka trenera karjeru, sākumā trenēja Baltkrievijas un Krievijas klubus. 2011. gada sākumā tika apstiprināts par Latvijas LMT Virslīgas kluba FK Ventspils galveno treneri. Pēc neveiksmīga 2012. gada sezonas sākuma tika atbrīvots no amata.

2013. gada janvārī kļuva par Krievijas kluba Belgorodas "Saļut" izpilddirektoru. Vēlāk neilgu laiku trenējis Saranskas "Mordovia", bet drīz pēc tam atgriezies "Saļut", kur strādājis līdz komandas likvidācijai.

Atsauces

Ārējās saites 

 Profils 

1963. gadā dzimušie
Ukrainas futbolisti
Krievijas futbolisti
Krievijas izlases futbolisti
Krievijas futbola treneri
Kijivā dzimušie
Maskavas "Lokomotiv" spēlētāji
Sanktpēterburgas "Zenit" spēlētāji
Karloss Sastre

Karloss Sastre Kandils (; dzimis ) ir bijušais spāņu šosejas riteņbraucējs.

Profesionāļa karjeras laikā pārstāvējis ONCE (Spānija), Saxo Bank-SunGard (Dānija), Cervélo TestTeam (Šveice) un Geox-TMC (Spānija) komandas. 2008. gadā guva uzvaru daudzdienu velobrauciena Tour de France kopvērtējumā. Tāpat Tour de France ir guvis trīs uzvaras atsevišķos posmos. Giro d'Italia ir guvis divas uzvaras atsevišķos posmos, viņa augstākais sasniegums šajā velotūrē ir 2009. gadā izcīnītā 2. vieta. Vuelta a España ir guvis vienu uzvaru atsevišķā posmā, kā arī kopvērtējumā divkārt ir bijis otrajā vietā (2005, 2007), 2008. gadā ierindojās trešajā vietā. 2008. gadā K. Sastre piedalījās Olimpiskajās spēlēs Pekinā.

2011. gadā beidza profesionāļa karjeru.

Sasniegumi lielajās tūrēs 

Piezīme: IZST — izstājās

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 

1975. gadā dzimušie
Madrides apgabalā dzimušie
Spānijas riteņbraucēji
2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Giro d'Italia posmu uzvarētāji
Tour de France kopvērtējuma uzvarētāji
Tour de France posmu uzvarētāji
Vuelta a España posmu uzvarētāji
Bazs Oldrins

Bazs Oldrins (Buzz Aldrin; dzimis Edvins Jūdžins Oldrins jaunākais ) ir ASV mehānikas inženieris, atvaļināts Gaisa spēku pilots, astronauts. Oldrins ir otrais cilvēks (aiz Nīla Ārmstronga), kas spēris kāju uz Mēness.

Dzīvesgājums 
Iesauku "Bazs" Edvinam Jūdžinam Oldrinam deva viņa jaunākā māsa, kura "brother" (brālis) izrunāja kā "buzzer", kas tika saīsināts uz Buzz. Oficiāli viņš reģistrēja "Bazs" kā savu vārdu 1988. gadā.

Bazs Oldrins NASA trešajā astronautu grupā tika uzņemts 1963. gada oktobrī. Viņš gatavojās lidojumiem projektā Gemini. Kad 1966. gada februārī treniņlidojumā gāja bojā Gemini 9 apkalpe Eliots Sī un Čārlzs Besets, Oldrins kopā ar Džeimsu Lovelu kļuva par dublieru apkalpi. Viņi abi veica lidojumu kosmosā misijā Gemini 12 1966. gada novembrī. Tajā Bazs Oldrins veica trīs iziešanas kosmosā.

1967. gadā bija iecelts Apollo trešā pilotējamā lidojuma dublējošajā apkalpē, bet pēc apkalpju pārformēšanas kļuva Apollo 8 komandmoduļa pilota dublieris. 1969. janvārī tika iecelts par Apollo 11 nolaižamā aparāta pilotu.

1969. gada jūlijā Bazs Oldrins piedalījās pirmajā pilotējamā nolaišanās uz Mēness misijā Apollo 11 kā mēness moduļa pilots.  viņš kā otrais cilvēks (aiz komandiera Nīla Ārmstronga) izkāpa uz Mēness.

NASA Oldrins atstāja 1971. gada jūlijā. 1972. gada 1. martāā viņš atvaļinājās no Gaisa spēkiem pulkveža pakāpē.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums

Ārpuskuģa aktivitātes

Ārējās saites 

 Baza Oldrina oficiālā vietne 
 Baza Oldrina oficiālā NASA biogrāfija 

ASV astronauti
Uz Mēness izkāpušie cilvēki
NASA astronauti
Trojs Polamalu

Trojs Polamalu (; dzimis Trojs Aumua (Troy Aumua) ) ir ASV amerikāņu futbola spēlētājs, spēlē strong safety pozīcijā. Pašlaik (2012) pārstāv NFL klubu Pitsburgas "Steelers", kā sastāvā aizvadījis visu profesionāļa karjeru. Spēlētāja ģimene ir cēlusies no Amerikāņu Samoa.

Universitātes laikā pārstāvēja Dienvidkalifornijas universitāti. 2003. gada NFL draftā viņu Pitsburgas "Steelers" izraudzījās ar kopējo 16. kārtas numuru. Karjeras laikā ir piedalījies sešās Visu zvaigžņu spēlēs un četras reizes ticis iekļauts līgas simboliskajā izlasē. Divkārtējs Superkausa ieguvējs "Steelers" sastāvā. T. Polamalu tika atzīts par "Steelers" vienības 2010. gada labāko spēlētāju un spēlētājs tika iekļauts līgas simboliskajā 2000. gadu izlasē.

Ārējās saites 
 Oficiālā mājaslapa 
 NFL profils 

1981. gadā dzimušie
Kalifornijā dzimušie
ASV amerikāņu futbola spēlētāji