Rumānija

Rumānija () ir pusprezidentāla, unitāra valsts Centrāleiropas dienvidaustrumos. Tā atrodas Balkānu pussalas ziemeļos, Donavas upes lejtecē. Daļu Rumānijas apjož Karpatu kalni, dienvidaustrumos tai ir pieeja pie Melnās jūras. Ziemeļos tā robežojas ar Ukrainu, austrumos ar Moldovu (), dienvidos ar Bulgāriju, bet rietumos ar Serbiju un Ungāriju. Rumānijas galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Bukareste, kurā dzīvo gandrīz divi miljoni iedzīvotāju. Rumānija ir devītā lielākā ES valsts pēc teritorijas un septītā lielākā iedzīvotāju skaita ziņā.

Rumānija ir NATO un Eiropas Savienības dalībvalsts, arī Latīņu Savienības un Frankofonijas valstu locekle. Viena no Transilvānijas pilsētām Sibiu 2007. gadā tika izvēlēta par Eiropas kultūras galvaspilsētu.

Nosaukums 
Rumānijas nosaukums cēlies no "român" (vecā stilā "rumân"), kas nozīmē - cilvēks, vīrs. Vārda nozīme cēlusies no latīņu "romanus", Romas pilsonis, kas Romas impērijas beigās tika attiecināts uz visiem tās brīvajiem iedzīvotājiem. Fakts, ka rumāņi sevi sauc par "romiešiem", pirmo reizi rakstos minēts 16. gs. itāļu ceļotāju Transilvānijas, Moldāvijas un Vallahijas aprakstos.

Vēsture 

Modernā Rumānija sāka veidoties 1859. gadā, kad apvienojās Osmaņu pakļautībā esošās Moldāvijas un Valahijas () kņazistes. Rumānijas karalistes neatkarība no Osmaņu impērijas tika pasludināta 1877. gada 9. maijā, bet starptautiski to atzina 1878. gada Berlīnes kongress.

Rumānijas robežas turpmākajās desmitgadēs ievērojami mainījās, un pašreizējās robežas tā ieguva tikai pēc Otrā pasaules kara beigām. Pēc Pirmā pasaules kara Rumānijas karalistei pievienoja Transilvāniju, Bukovinu un Besarābiju. 1940. gada vasarā Besarābiju un daļu Bukovinas (mūsdienu Moldovas republiku un Ukrainas Černivcu apgabalu) pēc ultimāta iesniegšanas okupēja Padomju Savienība, bet Transilvāniju, pēc Vācijas spiediena, atdeva Ungārijai. Otrā pasaules kara laikā rumāņu karaspēks atguva Besarābiju un iekaroja arī PSRS teritorijas Dņestras upes austrumu krastā, t.sk. Odesas pilsētu. Pēc kara Rumāniju ieņēma PSRS karaspēks, karalis tika gāzts un izveidota sociālistiska republika, kas kopš 60. gadu vidus ieturēja no Maskavas neatkarīgu politiku.

Pēc Dzelzs priekškara krišanas 1989. gadā un tautas revolūcijas pret Čaušesku diktatūru, Rumānijā tika uzsāktas politiskas un ekonomiskas reformas, kas ļāva tai 2004. gadā pievienoties NATO un  arī Eiropas Savienībai.

Dabas resursi 
Lielāko daļu rūpniecībai nepieciešamo izejvielu valsts importē. Kādreiz nozīmīgākie naftas un dabas krājumi strauji samazinās. Rumānijas galvenā dabas bagātība ir auglīga augsne un krāčainās upes, kuras izmanto elektroenerģijas ražošanā. Valstī ir svina, cinka rūdas un sēra atradnes. Vairākumu eksportam paredzētās produkcijas izved caur valsts lielāko ostu — Konstancu.

Demogrāfija 
2011. gadā Rumānijā dzīvoja aptuveni 20,12 miljoni iedzīvotāju, no kuriem 88,9% bija rumāņi. Lielākās etniskās minoritātes ir ungāri (6,5%) un čigāni (3,3%). Ungāri ir vairākums Hargitas un Kovasnas apgabalos. 86,5% Rumānijas iedzīvotāju ir pareizticīgie, 6,9% protestanti un 4,6% katoļi.

Skatīt arī 
 Rumānijas pilsētu uzskaitījums
 Rumānijas parlaments

Atsauces un piezīmes

Ārējās saites 

 
Eiropas valstis