joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Želatīns

Želatīns ir caurspīdīgs, bezkrāsains un sausā veidā lūstošs olbaltumvielu maisījums bez garšas, kas ir iegūts no dažādu dzīvnieku kolagēna. To sauc arī par dzīvnieku līmi. Želatīns tiek izmantots kā cietviela pārtikā, zāļu un fotogrāfiju izstrādē un kosmētikas ražošanā. Želatīns ir neatgriezeniska kolagēna hidrolīzes forma.

Tas ir sastopams lielākajā daļā gumijveida saldumu, pastilā, dažos saldējumos, pudiņā un jogurtā. Mājsaimniecības vajadzībām želatīns tiek pārdots plāksnēs, granulās vai pulverī. Daži želatīna veidi var tikt likti uzreiz ēdienā, kamēr citus vajag pirms tam izšķīdināt ūdenī.

Dzīvnieku produkti
Pārtika
Satori (interneta žurnāls)

Satori.lv ir biedrības "Ascendum" izdots interneta žurnāls, kas publicē rakstus un esejas par aktuālām sociālpolitiskām un kultūrpolitiskām problēmām, recenzijas un pārdomas par grāmatām, filmām, teātra izrādēm, koncertiem, mākslas izstādēm, intervijas ar literātiem, mūziķiem, režisoriem un citiem radošiem cilvēkiem, kā arī prozas un dzejas darbus.

Satori.lv ir dibināts 2003. gadā, un sākotnēji portāls par savu galveno uzdevumu uzskatīja digitālas literatūras krājuma izveidi. Šobrīd portālā iespējams lasīt vairāk nekā 4000 pasaules un latviešu literatūras klasikas darbu fragmentus, filozofiskus traktātus, tulkojumus, esejas un recenzijas.

Iegūstot popularitāti lasītāju, it īpaši jauniešu, vidū, Satori.lv kļuva par jaunākās latviešu oriģinālliteratūras atbalstītāju, piedāvājot ne tikai jau atzītu autoru tekstus, bet arī iespēju brīvi publicēties jaunajiem literātiem. Par svarīgu Satori.lv sastāvdaļu kļuva regulāras komentāru slejas un pazīstamu autoru blogi, kuros paustie viedokļi bieži vien tika pamanīti un apspriesti plašā sabiedrībā.

Šobrīd Satori.lv ir moderns digitāls žurnāls, kas par savu galveno uzdevumu uzskata veicināt sabiedrības spriestspēju un radīt iespēju cilvēkiem – gan autoriem, gan lasītājiem – piedalīties diskusijā par kultūras un sociālpolitiskajiem notikumiem.

Paralēli publikācijām internetā Satori.lv regulāri izdod bezmaksas avīzes un burtnīcas, kurās apkopo interesantākos un labākos interneta žurnālā publicētos tekstus. Satori veidotās video intervijas ir ievietotas Youtube kanālā "Satori sarunas".

Portāla galvenais redaktors no 2012. gada līdz 2019. gada 15. februārim bija Ilmārs Šlāpins – pieredzējis publicists, dzejnieks un dramaturgs, viens no žurnāla "Rīgas Laiks" dibinātājiem. Kopš 2019. gada 18. februāra Satori.lv galvenais redaktors ir Henriks Eliass Zēgners, kas plašākai sabiedrībā zināms kā talantīgs, agri debitējis dzejnieks, kura dzejas krājums "Elementi" tika nominēts Latvijas Literatūras gada balvai kategorijā "Spilgtākā debija literatūrā".

Atsauces

Ārējās saites 
 

Tīmekļa žurnāli
Programma (2015. gada filma)

Programma () ir 2015. gada Lielbritānijas-Francijas kopuzņēmuma biogrāfiska filma par riteņbraucēju Lānsu Ārmstrongu; tās režisors ir Stīvens Frīrss, Ārmstrongu tēlo Bens Fosters, bet žurnālistu Deividu Volšu — Kriss O'Dauds.

Filmas sižets veidots pēc Volša grāmatas Seven Deadly Sins. Tās pirmizrāde notika 2015. gada Toronto Starptautiskajā kinofestivālā 2015. gada 14. septembrī.

Lai labāk saprastu savu lomu, Fosters filmēšanas laikā lietoja dopingu.

Lomās 
 Bens Fosters kā Lānss Ārmstrongs
 Kriss O'Dauds kā Deivids Volšs
 Gijoms Kanē kā Mikēle Ferrāri
 Džese Plemonss kā Floids Lendiss
 Lī Peiss kā Bils Steipltons
 Denī Menošē kā Johans Breinēls
 Dastins Hofmans kā Bobs Hammans
 Edvards Hogs kā Frenkijs Andreu
 Elaina Kesidija kā Betsija Andreu
 Laura Donnelija kā Emma O'Railija
 Braians Grīnbergs
 Sems Hors kā Stīvens Svorts
 Kevins Hulsmanss kā Filipo Simeoni
 Alekss Krofts kā nenorādīts Eiropas riteņbraucējs
 Metjū Radfords kā nenorādīts kalnu riteņbraucējs
 Džošs O'Konors kā Ričs

Atsauces

Ārējās saites 

2015. gada filmas
Apvienotās Karalistes filmas
Francijas filmas
Lānss Ārmstrongs
Tour de France
Johans Frīdrihs Ešolcs

Johans Frīdrihs Gustavs Ešolcs (, ; dzimis , miris ) bija vācbaltiešu ārsts, botāniķis, zoologs un entomologs.

Studējis medicīnu Tērbatas Universitātē. Tur arī pēc tam strādāja — bija anatomijas profesors. Piedalījās Oto Kocebū vadītajā ekspedīcijā apkārt pasaulei (1815—1818), vāca paraugus Brazīlijā, Čīlē, Kalifornijā, Klusā okeāna salās, Kamčatkā, Aleutu salās un veica zinātniskos novērojumus. 1822. gadā ekspedīcijas rezultāti tika publicēti Berlīnē žurnālā Entomographien. 1823.—1826. gadā piedalījās vēl vienā Kocebū vadītā ekspedīcijā.

Ešolcs bija viens no pirmajiem zinātniekiem Klusā okeāna, Aļaskas un Kalifornijas izpētē. Starp viņa nozīmīgākajiem darbiem ir System der Akalephen (1829) un Zoologischer Atlas (1829—1833).

Ešolca vārdā tika nosaukta Kalifornijas ešolcijas (Eschscholzia californica) — Kalifornijas oficiālā zieda — suga. Kocebū nosauca salu Māršala Salās par Ešolca atolu, kas 1946. gadā tika pārsaukts par Bikini atolu.

Atsauces

Ārējās saites 

1793. gadā dzimušie
1831. gadā mirušie
Vācbaltieši
Igaunijas cilvēki
Krievu zinātnieki
Tartu Universitātes absolventi
Tartu Universitātes darbinieki
Tartu dzimušie
Bormaņi (Kokneses pagasts)

Bormaņi ir ciems Aizkraukles novada Kokneses pagastā, autoceļu P79 (Koknese—Ērgļi) un V939 (Ratnicēni—Bormaņi) krustojumā. Atrodas 6 km no pagasta centra Kokneses, 21 km no novada centra Aizkraukles un 97 km attālumā no Rīgas.

Atsauces 

Aizkraukles novada ciemi
Latvijas ciemi
Kokneses pagasts
Velke Meziržīči

Velke Meziržīči () ir pilsēta Čehijā, Visočinas apgabala Ždjāras pie Sāzavas apriņķī pie Oslavas upes.

Vēsture 
Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 1236. gadā. Tā attīstījās ap gotikas stilā celto pili. Pilsētas tiesības no 1408. gada. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Līdz Otrajam pasaules karam pilsētā  eksistēja ebreju kopiena. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Ekonomika
Pie pilsētas atrodas dāņu kompānijas NKT Holding kabeļu rūpnīca.

Cilvēki 
Velke Meziržīči ir psihiatra Arnolda Pika (Arnold Pick, 1851 – 1924) dzimtā pilsēta.

Čehijas pilsētas
Visočinas apgabala pilsētas
Ozolmuiža (Brīvzemnieku pagasts)

Ozolmuiža ir ciems Limbažu novada Brīvzemnieku pagastā, pie Lielā Ozolezera un Mazā Ozolezera, autoceļu V112 (Puikule—Rencēni—Vēveri) un V164 (Igaunijas robeža—Mazsalaca—Vilzēni—Dikļi) krustojumā. 

Īsi pirms Otrā pasaules kara Ozolmuižā tika uzņemti skati no kinofilmas "Kaugurieši". Līdz 2008. gadam Ozolmuižas pilī darbojās Ozolu lauksaimniecības skola (LPSR laikā - 5. lauku profesionāli tehniskā skola).

Atsauces 

Limbažu novada ciemi
Ždjāra pie Sāzavas

Ždjāra pie Sāzavas () ir pilsēta Čehijā, Visočinas apgabala Ždjāras pie Sāzavas apriņķa centrs pie Sāzavas upes. Pilsēta ir populārs tūrisma, ziemas un vasaras sporta centrs. Pie pilsētas atrodas Svētā Jana Nepomuka baznīca, kas iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Vēsture 
Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 1252. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Īpaši strauji pilsēta attīstījās pēc Otrā pasaules kara, kad šeit tika uzbūvēta liels metalurģijas-mašīnbūves uzņēmums ŽĎAS, kas strādā arī mūsdienās . Kopš 1993. gada — Čehijā.

Ekonomika
Pie pilsētas atrodas metalurģijas-mašīnbūves uzņēmums ŽĎAS.

Ārējās saites
uzņēmums ŽĎAS

Čehijas pilsētas
Visočinas apgabala pilsētas
Frīdrihs Biders

Georgs Frīdrihs Kārlis Heinrihs fon Biders (; 1810-1894) bija vācbaltu fiziologs, Tērbatas Universitātes profesors (1842), rektors (1858-1865). Pētīja veģetatīvo nervu sistēmu, dzīvo organismu vielmaiņu un siltuma regulāciju.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1810. gada 9. novembrī Bormaņu muižas (Treppenhof) pārvaldnieka Ernesta Kristiāna Bidera un viņa sievas Amālijas Jakobīnes, dzimušas Štrokirhas (Strohkirch), ģimenē. 

Mācījās sava tēvabrāļa Kārļa Johana Bidera vadītajā privātskolā Rīgā (1821-1824), tad Jelgavas ģimnāzijā (1824-1827).    
Studēja medicīnu Tērbatas Universitātē (1828-1834), papildinājās Berlīnes, Halles und Leipcigas universitātēs. Pēc atgriešanās Tērbatā viņu ievēlēja par anatomijas ārkārtas preofesoru un prozektoru. 1837. gadā viņš apprecējās ar Mariju Johannu Rapu. Bija vācbaltiešu studentu korporācijas Curonia biedrs.

1842. gadā viņu ievēlēja par anatomijas profesoru, vēlāk par fizioloģijas profesoru. Izveidoja plašu fiziologu skolu, viņa vadībā aizstāvētas 77 doktora disertācijas. No 1858. līdz 1865. gadam viņš bija Tērbatas Universitātes rektors, pensionējās 1869. gadā.

Miris 1894. gada 22. augustā Tērbatā.

Publikācijas (nepilns saraksts) 
 Die Selbständigkeit des vegetativen Nervensystems durch anatomische Untersuchungen nachgewiesen (1842); 
 Vergleichend-anatomische und histologische Untersuchungen über die männlichen Geschlechts- und Harnwerkzeuge der nackten Amphibien. E. J. Karow, Dorpat 1846; 
 Die Verdauungssäfte und der Stoffwechsel (1852); 
 Über funktionell verschiedene und räumlich getrennte Nervenzentren im Froschherzen, in: Archiv für pathol. Anatomie u. Physiol. u. klin. Med., 1852, S. 163-77; 
 Bidder, Friedrich; Kupffer, Karl. Untersuchungen über die Textur des Rückenmarks und die Entwickelung seiner Formelemente. Breitkopf & Haertel, Leipzig, 1857

Atsauces

Ārējās saites 
Deutsche Biographie 

Smiltenes novadā dzimušie
Vācbaltieši
Tartu Universitātes darbinieki
Kārlis fon Zīverss (galminieks)

Kārlis fon Zīverss (, ; dzimis , miris ) bija vācbaltu cilmes Krievijas impērijas ķeizarienes Elizabetes galminieks, vēlāk diplomāts, Svētās Romas impērijas grāfs (1760), galma maršals un ģenerālis. Vidzemes guberņas muižnieks.

Dzīvesgājums 
Dzimis Lielā Ziemeļu kara laikā 1710. gada 22. martā Nesbijā () Somijas dienvidos no Igaunijas atbēgušā kapteiņa Joahima Johana fon Zīversa (1674–1753) un viņa sievas Ģertrūdes Elizabetes, dzimušas fon Ekermanes (1671–1728), ģimenē. Pēc kara beigām viņš kopā ar vecākiem pārcēlās uz jauno Krievijas impērijas galvaspilsētu Pēterburgu. No 1735. gada kalpoja lielkņazienes, vēlākās ķeizarienes Elizabetes Petrovnas galmā. 1742. gadā kļuva par kambarjunkuru (Kammerjunker), 1745. gadā par brīvkungu, 1751. gadā par galma kambarkungu un tika imatrikulēts Igaunijas bruņniecības sastāvā, bet 1752. gadā Vidzemes bruņniecības sastāvā kā Košķeles muižnieku (Gutsherr auf Ostrominsky).

Pirms Septiņgadu kara viņš bija Krievijas impērijas sūtnis Vīnes galmā (1754-1755), pēc tam Elizabetes galma hofmaršals un ģenerālleitnants (1757-1762). 1760. gadā viņu par diplomātiskiem panākumiem paaugstināja par Svētās Romas impērijas grāfu un piešķīra muižas Igaunijā un Vidzemē. Arī ķeizarienes Katrīnas II galmā viņš bija oberhofmaršals un ģenerālis (General-en-Chef) līdz 1767. gadam, kad viņu atvaļināja pensijā.

Miris 1774. gada 30. decembrī Pēterburgā.

Ārējās saites 
 vesture.eu

Atsauces 

Vācbaltieši
Brīvmūrnieki
1710. gadā dzimušie
1774. gadā mirušie
Zīversi
Sanktpēterburgā mirušie
Drēzdenes bombardēšana

Drēzdenes bombardēšana () bija virkne britu karalisko un ASV gaisa spēku uzlidojumu Drēzdenei, Vācijā, kas notika Otrā pasaules kara laikā 1945. gadā no 13. līdz 15. februārim.

Pilsētas bombardēšanas rezultātā aptuveni ceturtā daļa rūpniecības uzņēmumu un puse pārējo ēku (pilsētas infrastruktūra un dzīvojamās mājas) tika iznīcinātas vai būtiski sagrautas, kā arī uz vairākām nedēļām tika paralizēta satiksme. Bojā gājušo skaits dažādos avotos tiek lēsts no 25 tūkstošiem līdz 200 un pat 500 tūkstošiem. Līdz pat mūsdienām pastāv polemika, vai uzlidojumi, ņemot vērā ievērojamos zaudējumus civilajiem objektiem un bojā gājušo skaitu civiliedzīvotāju vidū, bija pamatoti un adekvāti.

Ārējās saites 
  Video: "Bombing raids on Dresden and Berlin 1945"

Official Memorial

US Air Force Historical Support Division – description, photos

Atsauces 
Otrais pasaules karš
1945. gads
Vācijas vēsture
Senkrievu valoda

Senkrievu valoda (рѹсьскъ ѩзыкъ, , , ) jeb senaustrumslāvu valoda (, ) bija 7. gadsimtā no slāvu pirmvalodas atdalījusies valoda, ko līdz 15. gadsimtam Kijevas Krievzemē un turpmākajās valstīs lietoja tur dzīvojušās austrumslāvu ciltis. Valodas pierakstam izmantoja kirilicu.

Līdztekus senaustrumslāvu valodai kā literārā valoda šajās zemēs lietota arī baznīcslāvu valoda, kuras rakstu paraugi ir saglabājušies kopš 10. gadsimta. No senaustrumslāvu valodas cēlušās mūsdienu austrumslāvu valodas — baltkrievu, krievu, rusīnu un ukraiņu valoda.

Atsauces

Ārējās saites 

Austrumslāvu valodas
Dziedzerepitēlijs

Dziedzerepitēlijs ir viens no epitēlijaudu veidiem un tas veido dziedzerus. Dziedzerepitēliju iedala 2 apakšgrupās — ārējās sekrēcijas un iekšējās sekrēcijas dziedzerepitēlijs. Pēc uzbūves to iedala arī vienkārtas un daudzkārtas dziedzerepitēlijā. Vienkārtas dziedzerepitēlijs atrodas tievās zarnas sienā un citās gremošanas trakta daļās. Tā funkcija ir gļotu izdalīšana. Savukārt daudzkārtu dziedzerepitēlijs veido sviedru, asaru dziedzerus, dzimumdziedzerus u.c. Tā funkcija ir sviedru, asaru, gļotu u.c. sekrētu izdalīšana.
Dziedzerepitēlijs var veidot gan iekšejās sekrēcijas (endokrīnos), gan ārējās sekrēcijas (eksokrīnos) dziedzerus.

Sekrēcijas veidi 
Ja sekrēts nokļūst uz ķermeņa ārējās virsmas vai kāda orgāna dobumā, to sauc par ārējo sekrēciju. Šūnas izdala:
 Neorganiskās vielas, kuras šūnu atstāj tādā pašas kā iekļuvušas organismā (H2O u.c.)
 Vielmaiņas gala produktus (CO2)
 Sekrētus jeb šūnā sintezētās bioloģiski aktīvās vielas

Sekrēts izdalās trijos veidos:
 Merokrīnā veidā — sekrēts izdalās no šūnas eksocitozes ceļā. Sekretorās granulas saplūst ar plazmatisko membrānu un izdala saturu ārpus šūnas. Šis sekrēcijas veids ir visbiežāk sastopams, piemēram, siekalu dziedzeros.
 Apokrīnā veidā — no šūnas atraujas apikālais gals ar visu sekrētu. Tādā veidā notiek sekrēcija piena dziedzerī un sviedru dziedzeros.
 Holokrīnā veidā — šūna pārpildās ar sekrētu un pārplīst. Šajā gadījumā šūna sekretē tikai vienu reizi un bojā gājušās šūnas aizvieto jaunas. Tās veidojas cilmes šūnu diferenciācijas rezultātā. Šāda veida sekrēcija notiek tauku dziedzeros.

Atsauces 

Dzīvnieku audi
Dziedzeri
Epitēlijaudi
Kūdums

Kūdums ir ciems Cēsu novada Raiskuma pagastā. Atrodas pie Miegupes ietekas Gaujā, pie autoceļa V286 (Mazaiskrogs—Anuļi—Kūdums—Daibe—Pīpeņi).

Līdz 1949. gadam ciems bija Kūduma pagasta centrs.

Atsauces 

Cēsu novada ciemi
ANO vispārējā konvencija par klimata pārmaiņām

ANO vispārējā konvencija par klimata pārmaiņām ir Apvienoto Nāciju Organizācijas izveidots daudzpusējs starpvalstu līgums ar mērķi globāli koordinēt un organizēt klimata pārmaiņu izraisošo izmešu samazināšanu un dalībvalstu spēju pielāgoties esošam un nākotnes klimata pārmaiņām. Līgums tika parakstīts 1992. gadā Rio Zemes samitā. Konvencija uzstāda vispārējos mērķus un uzdevumus, bet konkrētas darbības, plāni un atskaites punkti tiek pieņemti regulārās dalībvalstu sanāksmēs. Šos dokumentus sauc par protokoliem. 1997. gadā pieņemto Kioto protokolu ratificējušajām 35 rūpnieciski attīstītajām valstīm un Eiropas Kopienai līdz 2012. gadam bija jāsamazina oglekļa dioksīda emisija par 6% salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, ko neizdevās īstenot. 2009. gadā Kopenhāgenā valstu pārstāvjiem neizdevās pieņemt saistošus mērķus, kas aizstātu Kioto protokolu. 2015. gada decembrī Parīzē 21. dalībvalstu konferencē panākta vienošanās, ka dalībvalstis līdz 2050. gadam  samazinās siltumnīcefekta gāzu izmešu daudzumu, lai nepieļautu globālo sasilšanu, kas pārsniegtu divus grādus pēc Celsija salīdzinājumā ar pirmsindustriālo laikmetu. Vienošanās daļēji ir tiesiski saistoša, bet daļēji brīvprātīga.

Atsauces 

Klimata izmaiņas
ANO līgumi
OA-4

OA-4, saukts arī par Spaceship Deke Slayton II ir ASV uzņēmuma Orbital ATK kravas kosmosa kuģa Cygnus Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) apgādes misija NASA programmā Commercial Resupply Services. Tas palaists 2015. gada decembrī.
Kosmosa kuģis nosaukts astronauta Donalda Sleitona vārdā.

Iepriekšējais Cygnus Orb-3 tika zaudēts nesējraķetes Antares 130 avārijā 2014. gada oktobrī. Šoreiz kosmosa kuģa palaišanai izmantoja nesējraķeti Atlas V/401. Pirmoreiz izmantota uzlabota Cygnus versija ar palielinātu  hermētisko kravas nodalījumu.

Derīgā krava 
Kosmosa kuģa hermētiskajā nodalījumā atradās 3349 kg kravas: lietas apkalpei (pārtika, apģērbs, higiēnas materiāli; 1181 kg), rezerves daļas stacijas iekārtām (1007 kg), zinātniskās ierīces, to skaitā nanopavadoņi un to izmešanas mehānismi (847 kg), datoru, foto un video iekārtas (87 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aprīkojums (227 kg). Kopējā kravas masa ar iepakojumu bija 3513 kg.

Ar Cygnus uz staciju nogādāti 18 nanopavadoņi (no tiem 12 Flock-2e) un to izmešanas mehānismi; pavadoņus paredzēs palaist brīvā lidojumā no stacijas Kibo moduļa.

Lidojuma gaita 
Cygnus tika palaists  21:44:56 UTC ar nesējraķeti Atlas V/401 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-41.

9. decembrī 11:19 UTC kosmosa kuģi satvēra ar stacijas manipulatoru, kuru vadīja Čells Lindgrēns. 14:26 UTC Cygnus bija pievienots pie Unity moduļa apakšējās pieslēgvietas.

2016. gada 19. februārī 10:40 UTC ar Canadarm2 Cygnus tika atvienots no Unity moduļa. 12:26 UTC tas palaists brīvā lidojumā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Update: OA-4 Space Station Cargo Resupply Orbital ATK
 ORBITAL ATK CRS-4 MISSION OVERVIEW NASA
 Cygnus OA-4 spaceflight101.com

Cygnus kosmosa kuģi
Konstantīns fon Veiss

Konstantīns fon Veiss (,  — ) bija baltvācu virsnieks, Pirmā pasaules un Igaunijas atbrīvošanas kara dalībnieks.

Dzīvesgājums 

Dzimis Carskojo Selo, netālu no Pēterpils baltvācu luterāņu ģimenē. Dienestu Krievijas impērijas armijā uzsācis 1895. gada 1. septembrī. Vispārējo militāro izglītību ieguvis, dienot Pāžu korpusā. Pēc mācību pabeigšanas turpinājis dienestu kā virsnieks 4. leibgvardes strēlnieku pulkā, 1909. gadā sasniedzis kapitāna dienesta pakāpi.

Ar 4. leibgvardes strēlnieku pulku piedalījies Pirmajā pasaules karā, no 1915. gada pulkvedis. 1917. gadā komandējis 4. Kaukāza kājnieku pulku.

Pēc Oktobra revolūcijas pametis krievu armiju, pievienojies ģimenei Igaunijā. 1918. gadā iestājies dienestā Igaunijas armijā un novembrī uzsācis baltvācu vienības — Baltijas bataljona (Baltenbataillon) (no 1919. gada aprīļa pulks (Baltenregiment)) formēšanu, komandējot šo vienību līdz pat Igaunijas atbrīvošanas kara beigām 1920. gadā, kad pulks tika izformēts un Veiss pameta armijas rindas.

Pēc dienesta nodarbojies ar saimniekošanu ģimenes lauksaimniecībā Igaunijā. Baltvācu repatriācijas laikā 1939. gadā pametis Igauniju, apmetoties ar ģimeni Rietumprūsijā, darbojies kā pilnvarotais agrārajos jautājumos. Ziemā no 1944. uz 1945. gadu ar ģimeni devies bēgļu gaitās uz rietumiem. Dzīvojis Holšteinā, savukārt 1955. gadā pārcēlies uz Augsburgu, kur miris 1959. gadā.

Atsauces 

1877. gadā dzimušie
1959. gadā mirušie
Igaunijas virsnieki
Krievijas virsnieki
Pirmā pasaules kara dalībnieki
Vācbaltieši
Padujas Universitāte

Padujas Universitāte (, UNIPD) ir publiska universitāte Padujā, Itālijā.

Dibināta 1222. gadā. Viena no vecākajām universitātēm pasaulē un otra vecākā Itālijā (vecākā ir Boloņas Universitāte). Universitāti dibināja liela studentu un profesoru grupa, kas pameta Boloņas Universitāti. Sākumā tajā pasniedza tieslietas un teoloģiju. No 15. līdz 18. gadsimtam šis bija galvenais izglītības centrs Venēcijas Republikā. Universitātē strādājuši tādi ievērojami zinātnieki kā Galileo Galilejs, Andreass Vezālijs, Pjetro Pomponaci.

Mūsdienās viena no vadošajām universitātēm Itālijā.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 

Universitātes Itālijā
Vidaga

Vidaga ir ciems Smiltenes novada Virešu pagastā. Atrodas pie Vidagas upes ietekas Gaujā, pie autoceļa V411 (Velēna—Vireši).

Latvijas PSR laikā ciems attīstījās kā kolhoza "Vireši" centrs. Pie Vidagas atrodas dabas piemenekļu Vizlas lejteces atsegumi, Vidagas dolomīta atsegumi un Lejasbindu krauja.

Atsauces
Pauls Ariste

Pauls Ariste (; dzimis Bergs (Berg) , miris ) bija igauņu valodnieks. No 1954. gada — Igaunijas Zinātņu akadēmijas akadēmiķis.

1929. gadā absolvējis Tartu Universitāti. 1933. gadā sācis tajā docēt, no 1944. gada — profesors. 1939. gadā aizstāvējis doktora disertāciju Hiiu murrete häälikud ("Hījumā dialekta skaņas"). No 1944. līdz 1977. gadam vadījis Somugru valodu katedru. No 1957. līdz 1960. gadam vadījis Igaunijas Zinātņu akadēmijas VLI Somugru valodu sektoru.

Uzskatāms par vienu no igauņu fonētikas zinātnes pamatlicējiem. 1965. gadā dibinājis starptautisku valodnieku žurnālu, kas kopš 1990. gada iznāk ar nosaukumu Linguistica Uralica, bija arī žurnāla galvenais redaktors. Pētījis igauņu, ižoru valodu, kā arī lībiešu valodu. Vācis materiālus par Latvijas čigānu valodu. Apmēram 1300 zinātnisku rakstu un 50 grāmatu autors.

Veicinājis latviešu valodnieku zinātnisko izaugsmi. 1998. gadā Tartu Universitātes Filozofijas fakultātē nodibināts Aristes Somugru tautu centrs. Kopš 2005. gada tiek pasniegta Paula Aristes medaļa.

Latvijas Valsts universitātes Goda doktors (no 1989. gada), 1965. gadā saņēmis Igaunijas PSR Nopelniem bagātā zinātnes darbinieka goda nosaukumu.

Atsauces 

1905. gadā dzimušie
1990. gadā mirušie
Igauņu valodnieki
Tartu Universitātes absolventi
Tartu Universitātes darbinieki
Latvijas goda doktori
Latvijas Universitātes goda doktori
Jegevas apriņķī dzimušie
Ar Tautu Draudzības ordeni apbalvotie
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Gustavs Braše

Gustavs Vilhelms Zigmunds Braše (; dzimis , miris ), arī Braže, bija vācu tautības latviešu valodnieks, teologs, literāts, luterāņu mācītājs, grāmatu izplatītājs.

Dzimis mācītāja Kristiāna Vilhelma Brašes ģimenē. No 1820. līdz 1822. gadam Tērbatas Universitātē studējis teoloģiju. Vecsaulē strādājis par mājskolotāju (1823—1825), pēc tam bijis mācītājs Nīcā un Bārtā no 1826. līdz 1870. gadam. Nīcā ierīkojis pirmo skolu. Viņš darbojās Latviešu literārajā biedrībā, no 1869. gada — goda biedrs.

Pirmais lietojis terminu ‘jaunlatvieši’ (Jungletten) pēc Jura Alunāna dzejoļu krājuma "Dziesmiņas", kurā saskatīja tā antifeodālo raksturu, izlasīšanas. Latviešu valodas gramatikas terminu izstrādes veicinātājs. Latviešu valodā ir ieviesis vairākus ģeometrijas terminus (piemēram, līnija, trijstūris, četrstūris, katete). Latviešu-vācu (4000 vārdu) un vācu-latviešu (8000 vārdu) vārdnīcas sagatavotājs. 1816. gadā izplatījis 400 Jaunās Derības latviešu valodā eksemplārus. Ievērojamākais darbs — Lettisches Wörterbuch ("Latviešu vārdnīca"), kur G. Braše izmantoja valodnieka Kārļa Kristiāna Ulmaņa atstātos materiālus.

Bibliogrāfija 
 "Īsa rēķināšanas mācība" (1835)
 "Kā Paleijas Jānis savu būšanu kopis" (1844)
 "Īsa pamācīšana latviešiem, kas savu valodu labāki grib pārzīt" (1857)
 "Mērīšanas mācība" (1862)

Atsauces 

1802. gadā dzimušie
Kuldīgas novadā dzimušie
1883. gadā mirušie
Valodnieki
Latvijas cilvēki
Luterāņu mācītāji
Tartu Universitātes absolventi
Aleksandrs Polubiņskis

Aleksandrs Polubiņskis (, miris pirms 1608. gada) bija Lietuvas lielkņazistes valsts un militārais darbinieks. Valmieras un Trikātas stārasts, Siguldas un Vilkijas pārvaldnieks. Novogrudokas kastelāns no 1586. gada. Viens no Lietuvas lielkņazistes militārajiem līdereim Livonijas kara laikā, kur karoja no kara sākuma 1560. gadā, būdams Nikolaja Radzivila (Rudā) tiešā pakļautībā. Karoja pret krieviem un zviedriem, tai skaitā 1569. gadā ieņemdams Izborskas cietoksni. Cīnījās arī pie Cēsīm, Alūksnes, Pērnavas, Kokneses, Tartu 1577. gadā, krieviem ieņemot Valmieru, krita gūstā, tomēr 1578. gadā no gūsta tika atbrīvots.

Ārējās saites 
Polubiņsku dzimta 

Livonijas karš
Lietuvas cilvēki
Lobērģi

Lobērģi ir ciems Smiltenes novada Bilskas pagastā. Atrodas pie autoceļu V229 (Vecbilska—Cirgaļi) un V244 (Smiltenes tehnikums—Mēri—Lobērģi) krustojuma.

Ciems veidojies ap Fēgezaku īpašumā esošo Loberģu muižu (Gut Blumbergshof). Latvijas PSR laikā ciems attīstījās kā kolhoza "Blāzma" centrs (1949-1973), bet pēc pievienošanas Bilskas kolhozam "Druva", kā tā palīgciemats.

Novadnieki 
Lobērģos dzimis vācbaltiešu vēsturnieks un rakstnieks Zigfrīds fon Fēgezaks (Siegfried von Vegesack, 1888—1974).

Atsauces
Johans Rūdolfs Adolfi

Johans Rūdolfs Adolfi (, dzimis , miris ) bija vācbaltiešu ārsts un šahists.

Dzīves stāsts 
Dzimis Cēsīs pilsētas ārsta ģimenē. No 1872. gada līdz 1881. gadam mācījies Bērzaunes ģimnāzijā. Pēc tam studējis Tērbatas Universitātē. To beidzis 1887. gadā, iegūstot ārsta (Dr. med.) profesiju. Kļuvis par ārstu, Adolfi uzsācis savas darba gaitas Nītaurē, tad no 1890. līdz 1895. gadam strādājis Kandavā. Šai laikā praktizējies arī Berlīnes un Getingenes Universitāšu klīnikās. No 1895. gada augusta strādājis Jelgavā un vasarās arī Ķemeros. Būdams labs šahists, viņš 1899. gada aprīļa beigās piedalījies 1. Baltijas Šaha savienības kongresa blakusturnīrā, iegūstot dalītu 4. godalgu.

1899. gada jūnijā viņš devās uz Tālajiem Austrumiem un tur kā Krievijas dzelzceļa ārsts nostrādāja dažādās vietās sava darba mūža lielāko daļu. Par saviem piedzīvojumiem Tālajos Austrumos laikrakstos un medicīniskos žurnālos publicējis vairākus aprakstus.

1923. gadā viņš atgriezās Rīgā un dzīvoja kā pensionēta privātpersona.

Publikācijas 
 Aus der Mandschurei. Düna Zeitung № 284 (18.12.1899) 1.—2. lpp. 
 Aus der Mandschurei II. Düna Zeitung № 45 (24.02.1900) 1.—2. lpp. 
 Aus der Mandschurei III. Düna Zeitung № 178 (09.08.1900) 1.—2. lpp. 
 Aus der Mandschurei III. Düna Zeitung № 202 (06.09.1900) 1. lpp.

Atsauces

Ārējās saites 
 Ieraksts Vitaost mājas lapā. 

Latvijas ārsti
Latvijas šahisti
Vācbaltieši
Cēsīs dzimušie
Tartu Universitātes absolventi
Komplementārā un alternatīvā medicīna

Komplementārā un alternatīvā medicīna () jeb papildinošā un alternatīvā medicīna ir apkopojošs nosaukums diagnostikas un ārstniecības metodēm, kas atšķiras no Rietumu valstīs tradicionāli pieņemtajām biomedicīnas metodēm, tādēļ reizumis tā tiek saukta par nekonvencionālo vai netradicionālo medicīnu (). Globalizācijas apstākļos pieaug tendence integrēt biomedicīnas metodes ar komplementārās un alternatīvās medicīnas metodēm, veidojot jaunu izpratni par integratīvo medicīnu jeb holistisko medicīnu.

Raksturojums 
Galvenās atšķirības starp tradicionālo Rietumu biomedicīnu un komplementāro un alternatīvo medicīnu:

Iedalījums 
ASV Nacionālie Veselības Institūti (National Institutes of Health) komplementārās un alternatīvās medicīnas metodes iedala četros atšķirīgos paveidos:

 dabas vielu (augu preparātu, uzturlīdzekļu, vitamīnu) lietošana, kas nav apstiprināta ar zinātniskām metodēm; 
 metodes, kas uzsver psihes un ķermeņa vienotību, kā joga, taiči, meditācija u.c.;
 manuālās metodes kā osteopātija, hiroprakse, masāža;
 bioenerģijas metodes kā reiki, akupresūra u.c.

Pie komplementārās un alternatīvās medicīnas pieder arī paralēli Rietumu biomedicīnai vēsturiski attīstījušās Austrumu medicīnas sistēmas kā ājurvēda, tradicionālā Ķīnas medicīna, Tibetas medicīna, kā arī jaunākas sistēmas kā homeopātija, naturopātija.

Kritika 
Komplementārās un alternatīvās medicīnas pretinieki apgalvo, ka tās efektivitāte un drošums nav pierādāmi ar nejaušinātiem, dubultakliem un placebo kontrolētiem zinātniskiem pētījumiem.

Atsauces 

Medicīna
Ukrainas Nacionālā Savienība

Ukrainas Nacionālā Savienība (UNS) () ir nacionālistu organizācija Ukrainā.

Vēsture 
Kustības Ukrainas Nacionālā Savienība tika nodibināta 2009. gada 19. decembris, Нarkivā. Tās pirmais vadītājs bija Oļegs Goltvjanskis. Partija agresīvi uzstājas pret homoseksuālisma propagandu. 2011. un 2012. gadā kustības biedri vairākkārt iesaistījās ielu kaujās ar krievu nacionālistiem dažādās Ukrainas vietās. 2012. gada 25. maijā tiesa piesprieda Oļegam Goltvjanskim brīvības atņemšanu un par organizācijas vadītāju kļuva Vitālijs Krivošejevs.
Periodā no 2012. līdz 2013. gadam organizācijas biedri veica vairākas pret krieviem vērstas akcijas.
2013. gada 27. aprīlī organizācijas kongresā tika paziņots par sociāli nacionālistiskas partijas izveidi..
2013. un 2014. gadā organizācijas biedri piedalījās Eiromaidana protesta kustībā.
2014. un 2015. UNS cīnītāji piedalījās Donbasa karā. Šo vienību sauca "Pechersk".
2015. gadā Oļegs Goltvjanskis tika ievēlēts Ļubotinas pilsētas domē.

Atsauces

Ārējās saites 
 Organizācijas mājaslapa 

Ukrainas politiskās partijas
Nacionālistiskās partijas
Normandijas hercogi

Normandijas hercogi (, ; ) bija Normandijas valdnieki no 911. līdz 1204. gadam. Normandijas hercoga titulu līdz pat mūsdienām lieto arī Lielbritānijas karaļi, agrāk arī Francijas Karalistes troņmantnieki (1204-1469).   

Cēlušies no normāņu vikingu vadoņa Rollo (Rolfa, Hrolfr), kas 911. gadā kļuva par franku ķēniņa Kārļa Vienkāršā () vasali un pieņēma kristīgo ticību ar vārdu Roberts. Viņš valdīja Sēnas lejtecē kā Ruānas grāfs, viņa pēctecis Rihards I 942. gadā pieņēma Normandijas hercoga titulu. 1066. gadā hercogs Viljams II Bastards (Viljams Iekarotājs) uzvarēja Anglijas karali Haroldu un iedibināja Normandiešu dinastiju, kas valdīja Anglijā līdz 1154. gadam. 1204. gadā Francijas karalis Filips II iekaroja Normandiju un pievienoja saviem valdījumiem.

Normandijas hercogu uzskaitījums

Normāņu dinastija 
 Rollo (Rolfs, Hrolfr) jeb Roberts I (, 911—927), Ruānas grāfs
 Viljams I Garais Šķēps (Vilhjálmr Langaspjót, , 927—942), Ruānas grāfs
 Rihards I Bezbailis (Ríkharð, , , 943—996), Normandijas jarls (hercogs)
 Rihards II (996—1026)
 Rihards III (1026—1027)
 Roberts II Lieliskais (, 1027—1035)
 Viljams II Bastards (1035—1087), vēlāk Viljams I Iekarotājs, Normandijas un Anglijas karalis (1066—1087)
 Roberts III (, 1087—1106)
 Indriķis I Izglītotais (, 1106—1135), Normandijas un Anglijas karalis (1100—1135)
 Vilhelms III (William Adelin, 1120)
 Stefans I no Bluā (Étienne de Blois, 1135—1144), Buloņas grāfs (1128—1151), Anglijas karalis (1135—1154)
 Eistašs no Bluā (Eustace de Blois, 1137—1144)

Plantagenetu dinastija 
 Gotfrīds I Skaistais (Geoffroy Plantagenêt, 1144—1150), Anžū un Menas grāfs (1129—1151) no Plantagenetu dinastijas
 Indriķis II (Henri II Plantagenêt, 1150—1189), Anžū un Menas grāfs (no 1151), Puatjē grāfs (no 1152), Akvitānijas hercogs (no 1152), Anglijas karalis (1154—1189)
 Indriķis III Jaunais (Henri II Le Jeune, 1170—1183), Anžū un Menas grāfs, Anglijas karalis
 Rihards IV Lauvasssirds (Richard I Cœur-de-Lion, 1189—1199), Anglijas karalis Ričards Lauvassirds, Akvitānijas hercogs, Anžū un Menas grāfs
 Džons I Bezzemis (Jean I Sans Terre, 1199—1204), Anglijas karalis, Akvitānijas hercogs (1199—1216), Anžū un Menas grāfs (1199—1203), Īrijas lords (1185—1216)

Valdnieku uzskaitījumi
Anglijas karaļu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti Anglijas Karalistes valdnieki kopš vienotas anglosakšu ķēniņvalsts izveides 886. gadā līdz 1707. gadam, kad pēc Apvienotās Lielbritānijas Karalistes izveides viņi kļuva par Lielbritānijas karaļiem.

Uzskaitījums

Anglosakšu karaliste (? — 927)

Anglijas karaliste (927—1649)

Anglijas Savienība (1649—1660)

Anglijas karaliste (1660—1707)

Skatīt arī 
 Skotijas karaļu uzskaitījums
 Apvienotās Karalistes karaļu uzskaitījums

Ārējās saites 

 English Monarchs — A complete history of the Kings and Queens of England
 Britannia: Monarchs of Britain
 Archontology — Anglijas karaļi/ karalienes no 871. līdz 1707. gadam 
 Britu karaliskās ģimenes vēsture — Karaļi un karalienes

Valdnieku uzskaitījumi
Varšavas "Legia"

Varšavas "Legia" () ir profesionāls futbola klubs no Varšavas Polijā.

Sasniegumi 

 Ekstraklasa (Pirmā divīzija):
 1. vieta (15): 1955, 1956, 1968/69, 1969/70, 1993/94, 1994/95, 2001/02, 2005/06, 2012/13, 2013/14, 2015/16, 2016/17, 2017/18, 2019/20, 2020/21.
 2. vieta (13): 1960, 1967/68, 1970/71, 1984/85, 1985/86, 1992/93, 1995/96, 1996/97, 2003/04, 2007/08, 2008/09, 2014/15, 2018/19.
 Polijas kauss: Uzvarētāji (18): 1954/55, 1955/56, 1963/64, 1965/66, 1972/73, 1979/80, 1980/81, 1988/89, 1989/90, 1993/94, 1994/95, 1996/97, 2007/08, 2010/11, 2011/12, 2012/13, 2014/15, 2015/16, 2017/18.
 Finālisti (6): 1951/52 (Varšavas "Legia II"), 1968/69, 1971/72, 1987/88, 1990/91, 2003/04.
 Polijas superkauss: Uzvarētāji' (4): 1989, 1994, 1997, 2008.

 Komandas sastāvs Atjaunots ''

Stadions

Pazīstami spēlētāji

Atsauces

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā vietne
 legionisci.com
 legia.net
 Varšavas "Legia" (90minut.pl)

Polijas futbola klubi
Mēri

Mēri (agrāk Mēris, Latvijas PSR laikā arī Birzuļi) ir ciems Smiltenes novada Bilskas pagastā. Atrodas pie autoceļu V243 (Blome—Birzuļi—Palsmane), V244 (Smiltenes tehnikums—Mēri—Lobērģi) un V247 (Mēri—Grundzāle—Vizla) krustojuma Gružupītes krastos.

Vēsture 
Ciems veidojies ap Mēru muižu. Līdz 1939. gadam Mēra pagasta centrs. Latvijas PSR laikā ciems attīstījās kā kolhoza "Draudzība" centrs.

Cilvēki 
Mēru muižā dzimis mākslinieks Rūdolfs Pērle (1875 — 1917).

Atsauces
Vidzeme (ciems)

Vidzeme (arī Vārtnieki) ir ciems Smiltenes novada Brantu pagastā Smiltenes dienvidrietumu pievārtē pie Cērtenes upes. Atrodas pie autoceļa V234 (Smiltene—Rauna).

Atsauces 

Brantu pagasts
Smiltenes novada ciemi
Latvijas ciemi
Vroclavas "Śląsk"

Vroclavas "Śląsk" () ir profesionāls futbola klubs no Vroclavas Polijā.

Sasniegumi 

 Ekstraklasa (Pirmā divīzija):
 1. vieta (2): 1976–77, 2011–12
 2. vieta (3): 1977–78, 1981–82, 2010–11

 Polijas kauss: Uzvarētāji (2): 1975–76, 1986–87
 Finālisti (1): 2012–13
 Polijas superkauss: Uzvarētāji' (2): 1987, 2012

 Komandas sastāvs Atjaunots ''

Stadions

Pazīstami spēlētāji 

  Kamils Biliņskis
  Pšemislavs Kazmerčaks
  Pavels Kruls
  Tomašs Kuščaks
  Sebastians Mila
  Valdemars Prusiks
  Andžejs Rudi
  Valdemars Sobota
  Janušs Sibiss
  Rišards Tarasjevičs
  Jans Tomaševskis
  Johans Voskamps

Atsauces

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā vietne
 slasknet.com
 Vroclavas "Silēzija" (90minut.pl)

Polijas futbola klubi
Ščecinas "Pogon"

Ščecinas "Pogon" () ir profesionāls futbola klubs no Ščecinas Polijā.

Sasniegumi 
 Ekstraklasa (Pirmā divīzija):
 1. vieta (0)
 2. vieta (2): 1986–87, 2000–01
 Polijas kauss: Uzvarētāji (0)
 Finālisti' (3): 1980–81, 1981–82, 2009–10

 Komandas sastāvs Atjaunots ''

Stadions

Pazīstami spēlētāji 

  Admirs Adžems
  Edi Andradina
  Fransuā Endene
  Pšemislavs Kazmerčaks
  Mikolajs Lebediņskis
  Bartošs Lava
  Radoslavs Majdans
  Mareks Ostrovskis
  Dušans Pernišs
  Ježi Podbrožnijs
  Ernani Žusē da Rosa
  Oļegs Salenko

Atsauces

Ārējās saites 

 Kluba oficiālā vietne
 pogon.v.pl
 Ščecinas "Pogon" (90minut.pl)

Polijas futbola klubi
Rozes (Raunas pagasts)

Rozes (agrāk Rozes muiža) ir ciems Smiltenes novada Raunas pagastā pie Lisas upes, netālu no autoceļa Rauna—Lisa.

Ciems veidojies pie Rozes muižas. Latvijas PSR laikā - kolhoza "Zelta druva" centrs.

Atsauces 

Raunas pagasts
Latvijas ciemi
Sarkaņi (Liepas pagasts)

Sarkaņi ir ciems Cēsu novada Liepas pagastā pie autoceļa V323 (Liepa—Smiltene).

Latvijas PSR laikā ciema nosaukums bija Oktobra 41. gadadienas ciemats jeb Oktobra Revolūcijas 41. gadadienas ciemats.

Atsauces 

Liepas pagasts
Cēsu novada ciemi
Latvijas ciemi
Mārsnēni

Mārsnēni ir ciems Cēsu novada Mārsnēnu pagasta centrs autoceļu V323 (Liepa—Smiltene) un V183 (Rauna—Mārsnēni—Ķerves) krustojumā.

18. gadsimta vidū Mārsnēni izveidojās par vienu no brāļu draudzes centriem, 1743. gadā apkārtnē bija 400 draudzes locekļu. Latvijas PSR laikā ciems attīstījās kā kolhoza "Mārsnēni" centrs.

Atsauces 

Cēsu novada ciemi
Mārsnēnu pagasts
Latvijas ciemi
Latvijas pagastu centri
Dukuri

Dukuri (agrāk Dukurmuiža) ir ciems Cēsu novada Priekuļu pagastā, Cēsu pilsētas ziemeļu pievārtē pie autoceļa V330 (Dukuri—Rāmnieki).

Ciems veidojies ap 1660. gadā celto Dukurmuižu, kuras zemes gabalu Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs bija piešķīris Heinriham Lademaheram. Kopš 1823. gada muiža piederēja Zīversu dzimtai.

Atsauces 

Cēsu novada ciemi
Garkalne (Priekuļu pagasts)

Garkalne ir ciems Cēsu novada Priekuļu pagastā pie autoceļa V321.

Atsauces 

Cēsu novada ciemi
Skaļupes

Skaļupes ir aprūpes ciems Cēsu novada Līgatnes pagastā uz ziemeļiem no Līgatnes. Novietojies Gaujas kreisajā krastā pie autoceļa V283 (Drabeši—Līgatnes papīrfabrika—Līgatne). Atrodas 10 km no pagasta centra Augšlīgatnes, 16 km no novada centra Cēsīm un 72 km no Rīgas.

Skaļupēs atrodas rehabilitācijas centrs "Līgatne", zem kura PSRS laikā tika izbūvēts slepens bunkurs Latvijas PSR augstākās vadības vajadzībām, kas mūsdienās ir tūrisma objekts.

Ārējās saites
Rehabilitācijas centrs "Līgatne"
Līgatnes slepenais bunkurs

Atsauces
Luiss Leons Sančess

Luiss Leons Sančess Hils (; dzimis  Mulā) ir profesionāls Spānijas šosejas riteņbraucējs, kurš pārstāv UCI ProTeam komandu . 

Sančesa karjeras lielākie sasniegumi ir uzvara 2009. gada Parīze—Nica kopvērtējumā, 2005. gada Tour Down Under kopvērtējumā, kā arī viendienas Sansevastjanas klasikas sacensībās 2010. un 2012. gadā. Viņš uzvarējis 4 Tour de France posmos, kā arī četras reizes Spānijas čempionātā individuālajā braucienā, bet 2020. gadā arī grupas braucienā. Sančess ir individuālā brauciena speciālists, bet karjeras laikā kļuva arī par labu kalnu posmu braucēju.

Sasniegumi lielajās tūrēs 

Piezīme: IZST — izstājās

Atsauces

Ārējās saites 
 

1983. gadā dzimušie
Mursijas reģionā dzimušie
Spānijas riteņbraucēji
Tour de France posmu uzvarētāji
Vuelta a España posmu uzvarētāji
2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Amata (ciems)

Amata ir ciems Cēsu novada Drabešu pagastā. Novietojies pagasta dienvidaustrumu daļā pie Amatas upes un autoceļa P31 (Ērgļi—Drabeši). Apdzīvotā vieta atrodas 4 km no pagasta pārvaldes Ausmās, 13 km no novada centra Cēsīm un 84 km no Rīgas.

Atsauces
Viens pats mājās 5

"Viens pats mājās 5" (, arī Home Alone 5) ir 2012. gada komēdija, kuras režisors ir Pīters Hjūits.

Filma ir par Baksteru ģimeni, kas Ziemassvētku periodā pārceļas uz dzīvi Meinā, un zagļiem, kas cenšas nozagt gleznu no mājas, kurā Baksteri ir ievākušies. Tajā galvenās lomas attēlo Kristians Mārtins, Džodela Fērlanda, Malkolms Makdovels, Debi Mazara, Edijs Stīpls, Ellija Hārvija, Dags Marijs un Edvards Asners.

Šī ir "Viens pats mājās" filmu sērijas piektā daļa un pirmā, kuras darbība nenotiek Čikāgā. Filmas pirmizrāde notika ABC Family televīzijas kanālā .

Ārējās saites 

2015. gada filmas
ASV filmas
Viens pats mājās
Timotijs Pīks

Timotijs Naidžels Pīks (Timothy Nigel Peake, dzimis ) ir Apvienotās Karalistes Armijas gaisa spēku virsnieks rezervē, lidotājs, Eiropas Kosmosa aģentūras kosmonauts.

Pīka pirmais kosmiskais lidojums sākās 2015. gada decembrī, dodoties uz SKS ar kosmosa kuģi Sojuz TMA-19M. Bija SKS-46 un SKS-47 lidojuma inženieris. Uz zemes atgriezās 2016. gada jūnijā.

Ārējās saites 

 Astronaut Tim Peake ESA
 Tima Pīka blogs ESA

Rietumsaseksā dzimušie
Apvienotās Karalistes kosmonauti
ESA kosmonauti
Maruta Plivda

Maruta Plivda (dzimusi ) ir latviešu uzņēmēja, politiķe, Preiļu novada domes priekšsēdētāja.

Biogrāfija 

Mācījās Preiļu 1. vidusskolā, 1993. gadā pabeidza studijas Daugavpils Universitātē un ieguva bakalaura grādu psiholoģijā. 2003. gadā pabeidza Rēzeknes Augstskolu un ieguva sociālo zinātņu maģistra grādu vadības zinātnē. 
Bija Preiļu arodvidusskolas skolotāja un SIA "Latgales Finanšu Konsultācijas" valdes priekšsēdētāja.

2009. gadā ievēlēta par Preiļu novada domes deputāti no partijas "LPP/LC" un apvienības "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" saraksta
2013. gadā ievēlēta Preiļu novada domē no Latvijas Sociāldemokrātiskās Strādnieku partijas saraksta, strādāja par Sociālo, izglītības un kultūras jautājumu komitejas vadītāju.
2014. gadā ievēlēta par Preiļu novada domes priekšsēdētāju.

Apbalvojumi 
2013. gadā saņēma Viduslatgales Pārnovadu fonda cildinājuma rakstu par brīvprātīgo darbu.
2014. gadā saņēma Preiļu novada domes apbalvojumu par vienu no labākajiem uzņēmumiem (z/s "Jaunaudzes") nozarē "Ģimene lauku sētā".

Publikācijas 
  
  
  
  
 Lidija Kirillova / Preiļu novada domi turpmāk vadīs Maruta Plivda / Novadnieks. — ISSN 1407-9321. — Nr. 84 (2014, 14.nov.), 1. lpp.
  
  
 Andris Grīnbergs / Lielāka skaidrība — mazāki korupcijas riski / Latvijas Avīze, 26.08.2015
 Līvija Rancāne / Kā novadu robežu iespējamo grozīšanu vērtē pašvaldību vadītāji? / Novadnieks. — ISSN 1407-9321. — Nr. 78 (2015, 20.okt.), 5.lpp.
 Līvija Rancāne / "Novadnieks" vēlējās uzzināt arī citu pašvaldību vadītāju viedokļus : [par bēgļu uzņemšanas politiku valstī] / Novadnieks. — ISSN 1407-9321. — Nr. 70 (2015, 18.sept.), 4.lpp.
 Inese Minova / Preiļos šogad plānotas vērienīgas norises / Latgales Laiks. — ISSN 1407-9208. — Nr.31 (2015, 24.apr.), 7.lpp.
 Jana Skrivļa — Čevere / Jaunais Preiļu novada [domes] priekšsēdētājs — Maruta Plivda / Latgales Laiks. — ISSN 1407-9208. — Nr.31 (2015, 24.apr.), 7.lpp.

Atsauces

Ārējās saites 
 Preiļu novada mājas lapa

1970. gadā dzimušie
Daugavpils Universitātes absolventi
Latvijas pašvaldību vadītāji
Latvijas pedagogi
Preiļu 1. vidusskolas absolventi
Tāda ir mīlestība

"Tāda ir mīlestība" () ir 2003. gada britu Ziemassvētku filma — romantiska komēdija, kuras scenārija autors un režisors ir Ričards Kērtiss. Filmā galvenās lomas atveido vairāki ievērojami britu aktieri. Sižetu veido vairākas līnijas, kas vietām filmā sastopas, tomēr būtībā ir atsevišķi mīlas stāsti laika posmā pirms un pēc Ziemassvētkiem. 2003. gada novembrī izlaistajai filmai bijuši lieliski ieņēmumi, kas kopumā veido ap 247 miljonus dolāru pie filmas budžeta 45 miljonu dolāru apmērā.

Atsauces

Ārējās saites 
 

2003. gada filmas
Apvienotās Karalistes filmas
Jāņa Eglīša Preiļu Valsts ģimnāzija

Jāņa Eglīša Preiļu Valsts ģimnāzija ir vispārējās izglītības iestāde Preiļos, Preiļu novadā, kuru 1996. gadā izveidoja Jānis Eglītis. Atrodas Preiļos, Kooperatīva ielā 6. Pašreizējā direktore ir Ligita Pauniņa.

Vēsture 
1996. gada 26. martā Ministru kabinets Preiļu 1. vidusskolai piešķīra Valsts ģimnāzijas statusu.

Preiļu Valsts ģimnāzija oficiāli darbu uzsāka 1996. gada 2. septembrī.2014. gadā Preiļu novada dome pieņēma lēmums piešķirt skolai tās dibinātāja, nesen mirušā Jāņa Egllīša vārdu. 2016. gadā, skolai svinot 20 gadu jubileju, tā kļuva par Jāņa Eglīša Preiļu Valsts ģimnāziju.

Skolas vadītāji 
1996. — 2003. direktors Jānis Eglītis.

2003. — 2005. direktora vietas izpildītāja Ligita Pauniņa.

Kopš 2005. — direktore Ligita Pauniņa.

Skolas vēsturiskie nosaukumi 
1996. — 2016. Preiļu Valsts ģimnāzija.

Ievērojami skolas absolventi 
 Dziednieks un ekstrasenss Sindijs Anspoks (1986)
 Filozofs un DJ Benedikts Mežnieks (2021)
 Komunikāciju un sabiedrisko attiecību projektu vadītāja, literāte Kitija Balcare (1986)
 Vēstures entuziasts Andris Gribuška (1988)
 Zinātnieks, literāts Jānis Timošenko (1987)
 Baltijas spēkavīru čempions Artis Plivda (1985)
 Juriste Ilze Spūle (1982)
 Dziedātājs Dainis Skutelis (1986)
 Režisore, muzeju darbiniece Inga Surgunte (1980)
 Modele Līga Melne (1980)

Atsauces

Ārējās saites 
 Preiļu Valsts ģimnāzijas mājas lapa
 Izglītības iestādes Preiļu novadā
 Izglītība Preiļu, Aglonas, Vārkavas novadā
 Preiļu Valsts ģimnāzija > Absolventu datu bāze
 Draugiem.lv > Preiļu Valsts ģimnāzijas lapa
 facebook > Preiļu Valsts ģimnāzijas profils

Ģimnāzijas Latvijā
Skolas Preiļos
Hueji

Hueji (, ) ir Ķīnā dzīvojoša islāmticīga cilvēku grupa. Ķīnas Tautas Republikas valdība šo grupu klasificē kā tautību, lai gan vēsturiski nosaukums attiecies uz islāmticīgiem Ķīnas iedzīvotājiem un musulmaņiem ārpus valsts robežām. Hueji runā galvenokārt ķīniešu valodā un pieder sunnītu vai arī sūfisma islāma novirzieniem. Mazāk par pusi Ķīnas hueju dzīvo Ninsjas Hueju autonomajā reģionā, un hueju kopienas atrodamas arī Taivānā, Krievijā, Kazahstānā un Dienvidaustrumāzijā.

Atsauces 

Ķīnas tautas
Musulmaņi
Mucenieks

Mucenieks var būt:

 amatnieks, kas gatavo vai labo mucas;
 latviešu cilmes uzvārds (sieviešu dzimtē Muceniece). Cilvēki ar šo uzvārdu:
 Pāvils Mucenieks (1891—1940), ķirurgs.
 Visvaldis Mucenieks (1938), inženieris un sabiedriskais darbinieks

Skatīt arī 
 Mucinieks
 Mucenieki, apdzīvotas vietas nosaukums

Latviešu uzvārdi
Spēcija

Spēcija (, ) ir pilsēta Itālijā, Ligūrijas reģionā. Tas ir Spēcijas provinces administratīvais centrs. 2015. gadā Spēcijā dzīvoja 100 tūkstoši iedzīvotāju. Pēc šī rādītāja tā ir otra lielākā pilsēta Ligūrijā pēc Dženovas. Spēcija atrodas Ligūrijas jūras krastā starp Dženovu un Pizu. Šeit ir viena no nozīmīgākajām Itālijas flotes militārajām ostām. Tā ir arī nozīmīga tirdzniecības osta.

Starp slavenākajiem Spēcijā dzimušajiem cilvēkiem ir minami komponists un dzejnieks Džačinto Šelsi un šosejas riteņbraucējs Alesandro Petaki.

Ārējās saites 

Ligūrijas pilsētas
Bille

Bille (agrāk Billes manufaktūra) ir ciems Cēsu novada Drabešu pagastā. Novietojies pagasta dienviddaļā pie Amatas upes un Billes HES kanāla, netālu no autoceļa A2 (Rīga—Sigulda—Igaunijas robeža (Veclaicene)). Apdzīvotā vieta atrodas 3 km no pagasta pārvaldes Ausmās, 12 km no novada centra Cēsīm un 78 km no Rīgas.

Ciems vēsturiski veidojies pie Billes tūka fabrikas. 1876. gadā šeit tika izveidota Latvijā pirmā hidroelektrostacija ar hidroturbīnām - tūka fabrikas mašīnu darbināšanai un apgaismošanai.

Atsauces
Subakūts sklerozējošs panencefalīts

Subakūts sklerozējošs panencefalīts ir masalu vīrusa izraisīts encefalīts, kam raksturīgs hronisks un progresējošs smadzeņu iekaisums. Slimība galvenokārt skar bērnus un jaunus pieaugušos. Inficēšanās parasti notiek pirms 2 gadu vecuma un latentā fāze var turpināties pat 15 gadus. Subakūts sklerozējošs panencefalīts ir salīdzinoši rets — tas sastopams aptuveni 1 uz 10 000 cilvēku pēc inficēšanās ar masalu vīrusu.  Subakūts sklerozējošs panencefalīts visbiežāk ir letāls un ārstējams tikai agrā stadijā ar interferonu un ribavirīnu. Slimība izpaužas ar fotosensitivitāti, personības izmaiņām, ataksiju, lēkmēm un spasticitāti.

Atsauces 

Medicīna
Vīrusu izraisītās slimības
Neiroloģija
Iekaisumi
Koubavogira

Koubavogira (, ) ir pilsēta Islandē. 2015. gadā šajā pašvaldībā dzīvoja 33,2 tūkstoši cilvēku. Pēc šī rādītāja tā ir otra lielākā Islandē uzreiz aiz valsts galvaspilsētas Reikjavīkas. Koubavogira atrodas Galvaspilsētas reģionā līdzās galvaspilsētai.

Koubavogirā atrodas divi sporta klubi — Breiðablik UBK un Handknattleiksfélag Kópavogs.

Islandes pilsētas
Meijermuiža

Meijermuiža ir ciems Cēsu novada Drabešu pagastā, Cēsu pievārtē, uz dienvidiem no Cīrulīšiem,  no pagasta pārvaldes «Ausmās»,  no novada centra Cēsīm un  no Rīgas. Vēsturiskais Līvu pagasta centrs.

Atsauces
Sērmūkši

Sērmūkši (agrāk Sērmūkšu muiža) ir ciems Cēsu novada Skujenes pagastā pie autoceļa V300 (Drusti—Dzērbene—Skujene). Vēsturiskais Sērmūkšu pagasta centrs.

Atrodas pagasta ziemeļu daļā 5 km no pagasta centra Skujenes, 30 km no Ausmām un 107 km no Rīgas.

Atsauces 

Cēsu novada ciemi
Minioni

"Minioni" () ir 2015. gada amerikāņu 3D datoranimācijas kinokomēdija, kuras režisori ir Pjērs Kofēns un Kails Balda. "Nejaukā es" filmu sērijas atvasinājums un prīkvels.

Filma ir par minioniem — mazām dzeltenām būtnēm, kas visā savas pastāvēšanas vēsturē kalpojušas dažādiem ļaundariem. Palikuši bez saimnieka, trīs minioni dodas jauna ļaundara meklējumos. Tēlus ieskaņojuši Pjērs Kofēns, Sandra Buloka, Džons Hemms, Maikls Kītons, Elisone Dženija un Stīvs Kūgans.

Filmas pirmizrāde notika  Londonā. Filma saņēma dažādu kritiķu vērtējumu, daži slavēja filmas komēdiskumu un Buloku un Hemmu, citi uzskatīja, ka minioni nav labi kā galvenie filmas tēli. "Minioni" guva labus komerciālos panākumus: tā ir piektā ienesīgākā animācijas filma un 22. visu laiku ienesīgākā filma. 2015. gada skatītākā filma Latvijā.

Atsauces

Ārējās saites 

 

2015. gada animācijas filmas
ASV animācijas filmas
Universal Pictures animācijas filmas
Illumination Entertainment filmas
Nejaukais es
Bleks

Bleks (; sieviešu dzimtē Bleka) var būt:
 Bleka krasts (Black Coast) — piekraste Antarktīdā;

Cilvēki ar šādu uzvārdu 
Vīrieši
 Dastins Lenss Bleks (Dustin Lance Black; 1974) — amerikāņu kinoscenārists, režisors, producents;
 Džeks Bleks (Jack Black; 1969) — amerikāņu aktieris, komiķis, mūziķis un producents;
 Igors Bleks (1911—1992) — latviešu šahists un gleznotājs;
 Veins Bleks (Wayne Black; 1973) — Zimbabves tenisists.

Sievietes
 Kāra Bleka (Cara Black; 1979) — Zimbabves tenisiste;
 Rebeka Bleka (Rebecca Black; 1997) — amerikāņu dziedātāja.

Skatīt arī 
 Bleiks

Uzvārdi