Autoceļš A2 (Latvija)

; uz Alderiem

  

; uz Launkalni
; uz Vecpiebalgu
; uz Smilteni

; uz Palsmani
; uz Ūdrupi
; uz Virešiem
; uz Virešiem

; uz Lejasciemu

; uz Valku
; uz Gaujienu
; uz Trapeni, Zeltiņiem
; uz Api
; uz Api
; uz Api, Alūksni

; uz Alūksni
; uz Alūksni

|}
|}

A2 autoceļš Rīga—Sigulda—Igaunijas robeža (Veclaicene) jeb Vidzemes (Pleskavas) šoseja ir augstākās kategorijas Latvijas autoceļš, kas savieno Latvijas galvaspilsētu Rīgu ar Igaunijas robežu Veclaicenes pagastā. Autoceļš turpinās Igaunijā kā 7. šoseja, pēc tam Krievijā kā autoceļš A212 līdz Pleskavai. Autoceļš ir noklāts ar asfaltbetona segumu un tā garums Latvijā ir 195,6 km. No Rīgas gandrīz līdz Siguldai autoceļš ir ar atdalītām braukšanas joslām. No Rīgas apvedceļa autoceļš A2 ietilpst starptautiskajā autoceļā E77.

Posmā no Rīgas Apvedceļa līdz "Sēnītei" atļautais ātrums ārpus apdzīvotajām zonām vasarā ir 110 km/h, bet ziemā - 90 km/h. Pēc "Sēnītes" atļautais ātrums ārpus apdzīvotajām zonām ir 90 km/h visu gadu.

Satiksme
Autoceļš ir viens no noslogotākajiem autoceļiem Latvijā, posmā līdz A1/A4 sasniedzot pat vairāk kā  automašīnu diennaktī, pēc tam posmā līdz P3 satiksmes intensitāte sasniedz ap  automašīnu diennaktī. Posmā līdz autoceļam  A3 (Sēnītei) autoceļu lieto vidēji 22000 automašīnu diennaktī.  No autoceļa A3 līdz autoceļam P8 (Siguldā) autoceļu lieto vidēji 14000 automašīnu diennaktī. Līdz autoceļam P20 autoceļu vidēji lieto līdz  automašīnu diennaktī, bet tālākajā posmā līdz autoceļam P30 (Bērzkrogam) autoceļu lieto vidēji 3000 automašīnu diennaktī, bet līdz autoceļa beigām ne vairāk kā 4000 automašīnu diennaktī, dažos posmos pat mazāk kā 1000 automašīnu diennaktī.

Uz autoceļa ir uzstādīti 12 stacionārie fotoradari (ieskaitot fotoradarus uz abām braukšanas joslām). 2023. gadā Latvijā ir plānots sākt izmantot vidējā ātruma kontroles radarus, no kuriem viens atradīsies autoceļa posmā 54,4 - 62,2 km.

Vēsture
Vidzemes šosejas būve sākās 1839. gadā. Zemnieku sētām 20 km apkārtnē no darbu vietas šķūtīs bija jādod vīrs ar zirga pajūgu, kam bija jābūt pilnam ar akmeņiem. Ceļu sāka celt no Rīgas un 1858. gadā to pabeidza, pievienojot Pēterpils–Pleskavas–Varšavas šosejai. Noteiktos attālumos ceļa malās uzcēla zirgu pasta stacijas, kurās ziņneši mainīja zirgus (piem. Bērzkrogs, Līzespasts, u.c.). No sākuma ceļš bija bruģēts, asfaltu ceļš visā garumā ieguva tikai pēc Otrā pasaules kara.

Pirms 2008. gada finanšu krīzes plānoja uzbūvēt ātrgaitas šoseju no Rīgas līdz Sēnītei (23,3 km) no 2011. līdz 2015. gadam,  taču rekonstruēja vienīgi autoceļa posmu no Berģiem līdz Garkalnei. 2018. gada maijā izsludināja iepirkumu posma no Garkalnes līdz “Sēnītei“ rekonstrukcijai, darbus sāka 2019. gada aprīlī un tos pabeidza 2020. gada augustā. Projekta līgumcena ir 46,5 miljoni eiro, no tiem 60% ir valsts budžeta finansējums, 40% ES Kohēzijas fonda līdzfinansējums.

2021. gada oktobrī uzsāka dzelzceļa pārvada pirms Siguldas pārbūvi, būvdarbu ietvaros tiks izbūvēts arī gājēju un velobraucēju ceļš blakus autoceļam. Būvdarbus veic SIA Viadukts par līgumcenu 3,1 miljoni eiro, ko pilnībā finansē valsts budžets. Būvdarbus paredzēts pabeigt līdz 2022. gada beigām. 

2022. gada augusta sākumā sākās autoceļa posma "Sēnīte" - Sigulda rekonstrukcija, ko ir plānots pabeigt 2023. gada rudenī. Būvdarbus veic SIA Binders, projekta līgumcena ir 12,3 miljoni eiro, no tiem 85% (10,5 miljoni eiro) ir ES Kohēzijas fonda līdzfinansējums.

Krustojošie autoceļi 

 A1
 A4
 P3 (Garkalne)
 A3 (Sēnīte, Inčukalna pagasts)
 P10 (Sēnīte, Inčukalna pagasts)
 P8 (Sigulda)
 P32 (Augšlīgatne)
 P20 (Drabeši)
 P31 (Drabeši)
 P30 (Bērzkrogs)
 P29 (Rauna)
 P27 (Silva)
 P23 (Vireši)
 P44 (Līzespasts)
 P39 (Ape)

Apdzīvotās vietas pie autoceļa 

 Rīga
 Garkalne
 Vangaži
 Gauja
 Sigulda
 Augšlīgatne
 Ieriķi
 Drabeši
 Bērzkrogs
 Grundzāle
 Vireši
 Līzespasts

Atsauces

Ārējās saites 

 Vidzemes šoseja

Valsts galvenie autoceļi
Autoceļi Rīgā