joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Juliškis

Juliškis – viensėdis Utenos rajono savivaldybės centrinėje dalyje, 4 km į vakarus nuo Sudeikių.

XIX a. buvo įkurtas Juliškio dvarelis iš Bikuškio dvaro žemių, kaip kraitis Julijai Drazdauskienei, kilusiai iš Bieneckių, pavadintas jos vardu. Vėliau atiteko sūnui Juozapui Drazdauskui. Likę senų medžių ir akmeninis sodybos kryžius.

Gyventojai

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Pilveliai (Utena)

Pilveliai – kaimas Utenos rajono savivaldybės vidurio vakarinėje dalyje, 6 km į vakarus nuo Sudeikių. Pilvelių kaime gimė ir šio kaimo kapinaitėse palaidotas Lietuvos kariuomenės pulkininkas, Vyčio kryžiaus ordininkas Mikas Repšys (1894–1942) taip pat dvarininkas Drazdauskas.

Istorija 

Pilveliai šaltiniuose minimi nuo 1765 m.

Gyventojai

Šaltiniai

Nuorodos 
 Mikas Repšys

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Puodžiai (Užpaliai)

Puodžiai – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Užpalių.

Istorija 
Po 1863 m. sukilimo į Sibirą ištremta Gasparo Bauros-Repšio šeima, jo 36 dešimtinių ūkyje apgyvendintos trys kolonistų pravoslavų šeimos.

1949 m. balandžio 13 d. ūkininko Kazio Indrašiaus sodybos klojime ilsėjosi Lietuvos partizanai Vytautas Balčiūnas-Strazdas ir Balys Žukauskas-Žaibas. Apie 12 val. čia atvažiavo Užpalių valsčiaus milicijos viršininkas ltn. Antanas Starkus, milicijos įgaliotinis jaunesn. ltn. Petras Orlovas ir milicininkas viršila Juozas Skarina. Starkų ir Orlovą partizanai nušovė klojime, Skariną – bėgantį iš kiemo. Partizanai į jų vežimą sudėjo nukautųjų ginklus ir išvažiavo. Tą pačią dieną milicija areštavo ir nuteisė 25 metams kalėti sodybos savininką K. Indrašių ir jo žentą Stasį Rėzą.

1949 m. lapkričio 3 d. Šimonių girioje, drauge su keturiais partizanais suėmė sūnų Juozą Indrašių-Sakalą (1923–2006) ir nuteisė 25 m. kalėti. K. Indrašiaus žmona Kostancija su penkiomis dukromis pasitraukusi iš Puodžių kaimo, gyveno nelegaliai, slapstėsi.

Gyventojai

Asmenybės
 Povilas Algirdas Vaškelis (1937–2009), chemikas, LMA akademikas (1998), profesorius, chemijos mokslų daktaras (1983),
 Jonas Bareišis (g. 1942 m.), inžinierius mechanikas, technikos mokslų daktaras (1995),
 Bronius Vaškelis (1922–2021), profesorius, literatūros tyrinėtojas, teatrologas, Vytauto Didžiojo universiteto rektorius (1993–1996 m.).

Šaltiniai 

 LYA f. k-1, ap. 3, b. 1813, lap. 176.

Literatūra
 Vytautas Indrašius. Tragedija Puodžių kaime ("Utenis" 2011 m. vasario 15 d.)
 Vytautas Indrašius "Indrajos motinėlės vaikai", 2013, psl.175 - 192

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Armoniškis

Armoniškis – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Užpalių.

Gyventojai

Žymūs žmonės 

 Rimantas Urbonas (1935–1998), LŽŪA profesorius

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Kustos

Kustos – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Užpalių.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Kustose 1940 m. spalio 26 d. gimė Lietuvos inžinierius hidrotechnikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras Albinas Kusta.

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Rukaičiai (reikšmės)

Rukaičiais vadinami kaimai:

 Joniškio rajone:
 Gataučių seniūnijoje;
 Saugėlaukio seniūnijoje;
 Radviliškio rajone.
Gailiešionys

Gailiešionys – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurės centrinėje dalyje, 6 km į šiaurės rytus nuo Užpalių. 

Gailiešionių piliakalnis, Gailiešionių akmuo su „dubeniu“.

Nuo 1923 m. veikė pradinė mokykla, 1931–1940 m. mokytoja dirbo Ona Stasiškytė (g. 1905).

Gyventojai

Žymūs žmonės 
Kaime 1902 m. gimė Lietuvos kariuomenės savanoris, Vyčio kryžiaus ordininkas Vincas Remeikis.

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Vaiskūnai (Utena)

Vaiskūnai  – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 10 km į šiaurės rytus nuo Užpalių. Tai atokus Utenos rajono šiaurės rytinės dalies kaimas, esantis sandūroje su Zarasų rajonu, dalimi savo teritorijos jau kuris laikas ir priklausantis šiam rajonui. Kaimas šiaurinėje pusėje ribojasi su Antadavainės kaimu, rytinėje dalyje siejasi Kairionimis, pietryčiuose su Bikūnais. Pietuose jungiasi su nedideliu kaimu Stasiškėmis, o vakaruose su Likančiais. Kaimas daugiau nei kilometrą nutolęs nuo pagrindinio vieškelio, jungiančio Užpalius su Dusetomis.

Istorija

Kaimas pradedamas minėti nuo 1663 m. Užpalių dvaro Šventupio vaitijos inventoriuje.

1897 m. buvo 152 gyventojai, 1923 m. stovėjo 25 sodybos su 161 gyventoju. 1910 m. kaimas išskirstytas viensėdžiais. Turėjo savo kapines, paskutinis palaidojimas – 1951 m. rudenį partizanų sušaudyta Prano Šlamo 5 asmenų šeima.

Gyventojai

Šaltiniai 

 A. Braukylienė ir N. Venckienė, Vaiskūnai, 2014 m.

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Traidžiūnai

Traidžiūnai – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 10 km į šiaurės rytus nuo Užpalių, Šventosios upės dešiniajame krante.

Istorija 

Kaimas pradedamas minėti nuo 1663 m. Užpalių dvaro inventoriuje. Ukmergės apskrities seniūnijų 1765 m. inventoriuje (psl.54) rašoma, kad Traidžiūnuose (Treydziuny) su Snukelių viensėdžiu buvo 12 šeimų, kurios Užpalių dvarui mokėjo duoklę grašiais, atitinkamai nuo turėto žemės ploto.

Pagrindinė kaimo „ulyčia“ tesėsi dešiniuoju Šventosios upės krantų apie 1,5 kilometro iki Žaibiškių miško, o dirbama žemė pietinėje pusėje ant kalvų. Vienkiemiais išsiskirstė 1922 m., tuomet buvo 18 žemvaldžių ir 101 ha žemės. Yra senos nelaidojamos kapinaitės, aptvertos akmenine tvora. Kaimo kapinėse palaidotas kalbininko Kazimiero Būgos brolis Juozapas Būga (1888–1952) iš Pažiegės kaimo, gyvenęs Traidžiūnų kaime, besislapstant nuo tremties į Sibirą.

Slopinant 1863 m. sukilimą, iš kaimo į Saratovo gubernijos stepes ištrėmė Izidoriaus Masiulio, Prano Mikšio ir Nikodemo Repšio šeimas. Jų sodybose apgyvendino po dvi stačiatikių–unitų šeimas. Tremtinio Mataušo Masiulio sūnus Jonas (1870 m. Čiornaja Padinoje – 1941 m. Panevėžyje), agronomas, visuomenės veikėjas, spaudos darbuotojas.

Gyventojai 

Iš Traidžiūnų kaimo kilę: provizorius Antanas Indrašius (1885–1950 Sibire), Lietuvos kariuomenės savanoris Pranas Indrašius (1900–1965 Radviliškyje). Savanorio sūnus Stasys Indrašius (g. 1927 m.) buvo partizanų rėmėjas ir ryšininkas (slapyv. Drąsutis), biologijos mokslų daktaras Jonas Galvydis (gim.1936), nužudyto Juozo Galvydžio sūnus.

Šaltiniai 

Balys Juodzevičius „Akistata su mirtimi“, Utena, 2012, psl. 155, 156, 157, 169, 220,

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Likančiai (Utena)

Likančiai – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 10 km į šiaurės rytus nuo Užpalių, Šventosios upės kairiajame krante.

Vietinis pavadinimas – Likunčiai, bet 1972 m. sunormintas į Likančius.

Po 1863 m. sukilimo į Samaros guberniją buvo ištremta Liudviko Būgos šeima, jo ūkyje apgyvendintos dvi stačiatikių šeimos.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Andrius Čerskis (g. lapkričio 29 d., 1763 m.), kunigas, nuo 1822 m. Trakų bažnyčios klebonas.

Išnašos 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Levizarai

Levizarai – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 11 km į šiaurės rytus nuo Užpalių, Paščio ežero vakariniame krante. Kaimas viensėdžiais išsiskirstė 1920 m. vasarą. Tuomet kaimas turėjo 48,4 dešimtinės žemės, gyveno trijų žemvaldžių ir trijų mažažemių šeimos. Dabar išlikusios penkios sodybos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Martinčiūnai

Martinčiūnai – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 15 km į šiaurės rytus nuo Užpalių, paribyje su Jūžintų seniūnija. Yra neveikiančios kapinės, aptvertos vieno metro aukščio akmenine tvora. Išliko 5 apgriuvę betoniniai paminklai su datomis 1885 m. ir 1901 m.

Gyventojai 
1923 m. buvo 21 ūkis su 109 gyventojais.

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Staneliai

Staneliai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje. Šalia kelio  Iš kaimo eina keliai į Kėkštus, Kantaučius. Piečiau eina rajoninis kelias Plungė-Lieplaukalė. Seniūnaitijos centras. Yra Stanelių pagrindinė mokykla, biblioteka, paštas (LT-90045), parduotuvė. Veikia Stanelių šv. Kazimiero koplyčia. Kaimas tęsiasi apie 2 km. Kaimo gale yra malūnas. Stūkso Stanelių piliakalnis, prie kurio teka Pietvės upė, kuri yra užtvenkta ir įrengtas Stanelių tvenkinys. Prie kaimo nutiestas geležinkelis, Tarvainiuose pastatyta stotis.

Stanelių piliakalnis 

Manoma, kad piliakalnyje stovėjo 1253 m. balandžio 5 d. Livonijos ordino ir Kuršo vyskupo Heinricho rašte dėl pietinių kuršių žemių dalybų minima kuršių pilis Pietvė. Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1949 m. ir 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – XIII a. Piliakalnio aukštis 8 m, plotas 18 × 13-16 m.

Gyventojai

Šaltiniai 

Plungės rajono savivaldybės gyvenvietės
Nosvaičiai

Nosvaičiai – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje. Kaimo šiauriniu pakraščiu teka Nosvė, pietiniu – Ūdrokšlis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Plaviškės

Plaviškės – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, 9 km į šiaurę nuo Užpalių.

Istorija

Senasis kaimo pavadinimas – Pladìškės. Jį 2011 m. VLKK rekomendavo kaip priimtiną vietoje Plaviškių, tačiau oficialus kaimo vardas Plaviškės tebeišlikęs.

Gyventojai

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Šarkiai (Užpaliai)

Šarkiai – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, 9 km į šiaurę nuo Užpalių.

Istorija

Gyventojai

Žymūs žmonės 

Iš Šarkių kaimo kilę: Lietuvos kariuomenės karininkas majoras Kazys Kemėklis (1892–1938), partizanų vadai – Vytauto apygardos štabo viršininkas Juozas Kemėklis-Rokas (1918–1951) ir Margio rinktinės rykiuotės skyriaus viršininkas Pranas Kemėklis-Tėvas (1907–1949).

Šaltiniai 

 Lietuvos kariuomenės karininkai 1918–1953, tom. IV, 2004, psl. 207–208.

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Toliočiai

Toliočiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Šiaulių miesto centro, prie kelio į Kuršėnus. Toliočiuose yra geležinkelio stotis (dar vadinama Voveriškių stotele), Valstybinė įmonė Šiaulių miškų urėdija, urėdijos Medienos ruošos, prekybos ir techninis padalinys, privati lentpjūvė.

Geografija 

Šiaurėje ribojasi su Noreikiais, rytuose su Vijoliais, pietuose su Voveriškiais, vakaruose su Pumpučiais ir Lukšiais. Gyvenvietės šiaurės rytų pakraščiu praeina geležinkelis Šiauliai-Klaipėda ir automobilių magistralė , šiaurės vakarų dalyje – .

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Vygėliai

Vygėliai – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Užpalių.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Vygėliuose 1956 m. rugpjūčio 17 d. gimė Lietuvos chemikas polimerininkas, fizinių mokslų daktaras Ričardas Makuška.

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Zastronas

Zastronas – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 1,5 km į šiaurės rytus nuo Daugailių. 

Kaime 1911 m. gimė žymus lietuvių kraštotyrininkas, žurnalistas Bronius Kviklys.

Gyventojai

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Dubnai

Dubnai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 2 km nuo Daugailių.

Gyventojai

Žymūs žmonės

 Josef Jakubowski (1895-1926), karininkas.

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Airijos lietuvių bendruomenė

Airijos lietuvių bendruomenė – Airijoje veikianti lietuvių bendruomenė, vienijanti lietuvius, gyvenančius Airijoje, juridiškai įregistruota Airijos kompanijų registre kaip ne pelno siekianti organizacija, veikianti pagal savo įstatus ir Airijos Respublikos įstatymus. Veikia nuo 2005 m. sausio 26 d.
Daugiausiai užsiima šviečiamąja veikla, lituanistinių mokyklų steigimu, taip pat organizuojama įvairius lietuviškus renginius.

Nuorodos 
 ALB internetinė svetainė.

Pasaulio lietuvių bendruomenė
Airijos lietuviai
Taukeliai

Apie kaimą Molėtų rajone žr. Taukeliai (Molėtai).

Taukeliai – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Daugailių.

Senosiose kapinėse yra Taukelių koplyčia.

Gyventojai

Žymūs žmonės 

Taukeliuose 1913 m. kovo 25 d. gimė Lietuvos žurnalistas, redaktorius, vertėjas, rezistentas Antanas Valiukėnas. Taukelių kapinėse palaidotas gydytojas Jokūbas Šimkevičius (1775–1818).

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Daržiniai

Daržiniai – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 5 km į pietvakarius nuo Daugailių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Purviniškis (Daugailiai)

Purviniškis – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 2 km į rytus nuo Daugailių. Čia savo jaunystės dienas praleido arkivyskupas Teofilius Matulionis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Garniai (Utena)

Garniai – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 3 km į pietryčius nuo Daugailių. Prie kaimo stūkso du Garnių piliakalniai. yra nedidelis Garnių miškas.

1945–1946 metais bolševikai išžudė daug kaimo gyventojų, beveik visą kaimo jaunimą.

Prie Garnių kaimo buvo ir Garnių dvaras. Jis priklausė Kierdėjams, Strutinskams, 1882 m. Bagdanavičiams. XIX a. pab. buvo 234 dešimtinės žemės.

Gyventojai

Žymūs žmonės 

 Garniuose 1906 m. birželio 27 d. gimė Lietuvos architektas Jonas Kova-Kovalskis.
 Garniuose gimė Lietuvos inžinierius Petras Minutka.
 Garniuose gimė Lietuvos savivaldybininkas Jonas Norkūnas.

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Pikčiūnai (Utena)

Pikčiūnai – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 4 km į pietryčius nuo Daugailių.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Pikčiūnuose 1937 m. rugpjūčio 4 d. gimė Lietuvos matematikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras Algimantas Jonas Bikelis.
 Vyties kryžiaus ordininkas Jonas Musteikis (1896 - 1976).

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Pilkeniai

Pilkeniai – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 2 km į šiaurės rytus nuo Tauragnų.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Pilkeniuose 1932 m. liepos 21 d. gimė Lietuvos radiotechnikos inžinierius, habilituotas technologijos mokslų daktaras Danielius Eidukas.

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Tartanas (audinys)

Kitos Tartanas reikšmės.

Tartanas – tam tikru būdu austas languotas vilnonis audinys.

Atsirado Škotijoje.

Naudojamas kiltų siuvimui. Pagal spalvas ir languotumą galima nuspėti kokiam škotų klanui priklauso asmuo.

Šiais laikais yra apie 4 000 tartanų spalvinių variantų.

Nuorodos 
 tartanweb.com

Tekstilės medžiagos
Grašiai

Apie piniginį vienetą žr. grašis.

Grašiai – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 3 km į pietryčius nuo Tauragnų, greta kelio , kalvotų miškelių apsuptyje. Netoliese stūkso Kamšos piliakalnis ir Papirčių piliakalnis, telkšo ežerėlis Piliakalnis. Yra Grašių kalnas (bene aukščiausia vieta Utenos rajone, kur gyvena žmonės).

Istorija

Pavadinimo kilmė 

Kaimo vardas yra asmenvardinės kilmės, nuo pavardės Grašys. Dauguma kaimo gyventojų turėjo tokią pavardę. Pasak padavimo, iš kaimo gyventojų buvo reikalaujama lankyti bažnyčią. Jei sekmadieniais neidavo į bažnyčią mokėjo baudą grašiais. Nuo to kilęs kaimo vardas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Žiezdriai

Žiezdriai – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 4 km į pietryčius nuo Tauragnų. 

Kaime stūkso Piliakalnis (kalva) (arba Žiezdrių kalnas, 247 m), du saugomi rieduliai – Žiezdrių akmuo ir Laumės akmuo.

Gyventojai

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Klaipėdos senamiestis

Klaipėdos senamiestis – seniausia istorinė Klaipėdos miesto dalis, įsikūrusi prie Danės žiočių. Klaipėdos senamiesčiui būdingas taisyklingas gatvių tinklas, senoji fachverkinės konstrukcijos architektūra, būdinga Vokietijos miestams, bei išlikę XVII–XVIII a. Klaipėdos tvirtovės gynybinių įtvirtinimų fragmentai.

Klaipėdos senamiestis yra geometriškai labai taisyklingai išdėstytas, beveik visos gatvės susikerta stačiuoju kampu. Klaipėdos senamiestyje yra Senoji (Pirmoji) perkėla, išlikęs senosios P. Lindenau laivų statyklos elingas, Dramos teatras ir Teatro aikštė, Parodų rūmai, Mažosios Lietuvos istorijos muziejus, Evangelikų liuteronų maldos namai, Etnokultūros centras, Kalvystės muziejus, Turgaus aikštė. Senosios piliavietės teritorijoje yra įsikūręs Pilies muziejus ir Klaipėdos pilies uostas. Svarbus teatro aikštės akcentas – „Taravos Anikės“ skulptūra. Skulptūra buvo pastatyta poeto Simono Dacho atminimui. Taip pat „Arkos“ paminklas, sveriantis 150 tonų ir siekiantis 8,5 metrų aukštį. Jis buvo pastatytas 2003 m., minint Klaipėdos krašto (Mažosios Lietuvos) susijungimo su Lietuva 80-ąsias metines. XVIII a. fachverkiniuose sandėliuose yra įsikūrusios meno dirbtuvės.

Galerija

Šaltiniai 

Senamiesčiai
Senamiestis
Peleniai

Peleniai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2 km nuo Karmėlavos, Neries kairiajame krante (17 km nuo žiočių), prie Pilėnų miško ir Karmėlavos kapinių. Upėje, po vandeniu, ties kaimu riogso akmuo Plokščiasis (Plaščiakas), seniau būta ir Karvės akmens, bet 1853 m. jis išsprogdintas. Jo skeveldros vadinamos „Veršiukais“.

Istorija 

Kaimo senasis vardas greičiausiai buvo Pilėnai, Pilionys (šaltiniuose minimas kaip Pielańce, Pilańcy) ir kilęs nuo šalimais buvusios Karmėlavos pilies.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kauno rajono savivaldybės gyvenvietės
Šaltupis

Šaltupiu vadinami kaimai:

 Ignalinos rajone;
 Kelmės rajone;
 Prienų rajone.
Gailiūtė Nijolė Tallat-Kelpšaitė

Gailiūtė Nijolė Kauneckaitė-Tallat-Kelpšaitė (g. 1939 m. gegužės 10 d.) – Lietuvos estrados dainininkė, Kauno miesto politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija 
1955 m. baigė Kauno 2-ąją vidurinę mokyklą, 1956–1959 m. mokėsi Juozo Gruodžio muzikos mokykloje. 1963–1964 m. fabriko „Spalis“ dramos būrelio vadovė. 1964–1966 m. kavinės „Tulpė“ dainininkė. 1966 m. baigė Leningrado valstybinio teatro, muzikos ir kinematografijos instituto Teatrologijos fakultetą.

1966 m. LSSR filharmonijos ansamblio „Vilniaus aidai“, 1968–1969 m. Maskvos Leonido Utiosovo ansamblio, 1969–1974 m. LSSR filharmonijos Juozo Tiškaus ansamblio „Estradinės melodijos“, ansamblio „Nerija“, nuo 1989 m. koncertinės firmos „Litart“ solistė. 1991 m. LRT vedė TV laidą „Susipažinkime dar kartą“. 1996–1997 m. radijo stotyje „Pūkas“ vedė laidą „Svečiuose pas Nijolę“ (nuo 1999 m. – Init televizijoje). Klaipėdos universiteto Menų fakulteto ir Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniosios muzikos mokyklos dėstytoja. Daugelio konkursų ir festivalių laureatė. 

1991 m. Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) narė, Lietuvos socialdemokračių moterų sąjungos klubo narė. 2001 m. LSDP himno autorė. 2002–2003 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narė. 

Įtėvis kompozitorius ir dirigentas Juozas Tallat-Kelpša. Sutuoktinis Antanas Ignatavičius (1941–2005), sūnus Algis.

Kūryba 
Dainas pagal N. Tallat-Kelpšaitės tekstus kūrė kompozitoriai Rimantas Giedraitis, Benjaminas Gorbulskis, Mikalojus Novikas, Saulius Šiaučiulis, Vygandas Telksnys, Mikas Vaitkevičius. Įrašė 14 garso juostelių, kompaktinę plokštelę „Mano auksinės dainos“, plokštelių firma „Melodija“ išleido 4 autorines plokšteles.

Bibliogafija 
 Jį pripažino laikas: lietuviškos estrados pradininkas Antanas Šabaniauskas, jo amžininkai, A. Šabaniausko premijos laureatai. – Vilnius: Žuvėdra, 2005. – 159 p.: iliustr. – ISBN 9955-669-01-2

Įvertinimas 
 1992 m. Antano Šabaniausko premija
 2003 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius 
 2016 m. Vyriausybės kultūros ir meno premija

Šaltiniai

Nuorodos 
 Legendos, 2013-05-07 (LRT)

Lietuvos estrados dainininkai
Lietuvos laidų vedėjai
Kauno politikai
Orinta Leiputė

Orinta Leiputė (g. 1973 m. sausio 19 d. Kaune) – pedagogė, Lietuvos ir Kauno miesto politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija 
1988 m. baigė Kauno 42–ą vidurinę mokyklą, 1992 m. Marijampolės aukštesniosios pedagoginės mokyklos Kauno filialą, ikimokyklinės įstaigos pedagogė. 1998 m. Klaipėdos universiteto Pedagogikos fakultete baigė vaikystės pedagogiką, bakalaurė. 2000 m. Lietuvos kūno kultūros akademijos edukologijos magistrė, 2004 m. Lietuvos kūno kultūros akademijos doktorantė. 1996 m. įgijo vyriausiosios darbų mokytojos kvalifikacinę kategoriją, 2000 m. I vadybinę kategoriją.

1991 m. Kauno 46–os vidurinės mokyklos (iki 2005 m. „Aukuro“ vidurinė mokykla) mokytoja, 1992 m. Kauno apskrities ugdymo ir globos centro vaikų veiklos organizatorė, 1993 m. darbų instruktorė, Kauno m. vaikų globos namų „Viltis“ darbų instruktorė, 1999 m. Kauno vaikų ir jaunimo globos namų vyr. auklėtoja, 2000 m. Kauno apskrities ugdymo ir globos centro direktoriaus pavaduotoja bei nuo 2000 m. Lietuvos kūno kultūros akademijos Kinoantropologijos ir sporto raidos katedros lektorė.

1994 m. Lietuvos socialdemokratinio jaunimo sąjungos, 1996 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kauno skyriaus narė, 1996 m. Lietuvos sakaliukų sąjungos Kauno skyriaus vadovė, Lietuvos socialdemokračių moterų sąjungos Kauno klubo pirmininkė, LSDMS pirmininkės pavaduotoja, nuo 2004 m. LSDP tarybos narė. Nuo 2009 m. vasario 7 d. LSDP Kauno skyriaus pirmininkė.

2002 m. Lietuvos kūno kultūros akademijos studentų mokslinės draugijos tarybos narė, politikių klubo „Milda“ narė, nuo 2005 m. klubo prezidentė. Lietuvos Respublikos Seimo narės Birutės Vėsaitės visuomeninė padėjėja.

2007–2011 m. ir 2011–2012 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narė. 

2012 m. Kauno m. savivaldybės mero pavaduotoja.

2012–2016 m. Seimo narė. 

2016-2019 m. Kauno miesto mero patarėja jaunimo reikalų, kultūros, švietimo, sporto ir seniūnijų veiklos klausimais. 

2019–2020 m. Kvalifikacijų ir profesinio mokymo plėtros centras, metodininkė.

2017 m. Lietuvos socialdemokračių moterų sąjungos (LSDMS) pirmininkė.

2020–2024 m. Seimo narė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Asmeninė svetainė

Seimo nariai
Kauno politikai
Lietuvos pedagogai
Volteras

Fransua Mari Arujė (; 1694 m. lapkričio 21 d. – 1778 m. gegužės 30 d.), žinomas kaip Volteras () – prancūzų rašytojas ir filosofas, vienas iškiliausių Švietimo amžiaus atstovų, enciklopedistas.

Biografija 

Notaro sūnus, įgijo gerą išsilavinimą Liudviko Didžiojo jėzuitų kolegijoje. Už raštus, kurie kritikavo karaliaus dvarą ir režimą 1716 m. buvo įkalintas Bastilijoje, o 1717 m. ištremtas. Po sėkmės susilaukusios tragedijos „Edipas“ premjeros tapo mėgstamu rūmų poetu. Karaliaus malone mėgavosi tol, kol vėl kilo nesutarimai, 1726 m. Volterą  privertę emigruoti į Angliją. Buvo persekiotas už „Filosofinius laiškus“ (1734), kuriuose gerai atsiliepė apie angliškąjį konstitucionalizmą, lygino jį su politiniu absoliutizmu Prancūzijoje. 1733 m. dešimčiai metų pasitraukė į Lotaringiją, kur parašė reikšmingiausius savo veikalus. Kovojo už išmintį, žmogaus teises bei religinę toleranciją. Nepripažino metafizikos ir misticizmo, buvo artimas empirizmui. Volteras abejojo valios laisve, smerkė absoliutizmą, fanatizmą. 1745 m. suteiktas Prancūzijos istoriografijos titulas, priimtas į Prancūzų akademiją.

Filosofiniai apsakymai 

Vėlyvuoju kūrybos laikotarpiu Volteras sukūrė keletą filosofinių apsakymų: „Kandidas“, „Memnonas“, „Zadigas“, „Atviraširdis“.

Istoriografiniai veikalai 
Volterą kaip istoriką atskleidė trys kūriniai:

 „Liudviko XIV amžius“. Tai buvo mėginimas parašyti Prancūzijos kultūros istoriją, nes Liudviko XIV valdymo metu Prancūzijos kultūros raida tapo itin svarbi visai Europai. Voltero novatoriškumas šiame darbe atsispindi todėl, nes atsisakoma chronologinio dėstymo ir rašoma problemiškai – tai leidžia naujai grupuoti medžiagą. Šis darbas turėjo didžiulę reikšmę ne tik amžininkams, bet ir vėlesnių laikų visuomenėms.
 „Karolio XII istorija“
 „Esė apie tautų papročius ir dvasią“.

Kūriniai 

 „Edipas“ (Œdipe) – tragedija, 1718 m.
 „Filosofiniai laiškai“ (Lettres Philosophiques) – 1734 m.
 „Niutono filosofijos pagrindai“ (Éléments de la Philosophie de Newton) – 1738 m.
 „Zadigas, arba Likimas“ (Zadig ou la Destinée) – romanas, 1747 m.
 „Kandidas, arba Optimizmas“ (Candide ou l’Optimisme) – romanas, 1759 m.
 „Zaira“ (Zaïre) – drama, 1732 m.
 „Mahometas, arba Fanatizmas“ (Mahomet ou le fanatisme) – drama, 1747 m.
 „Orleano mergelė“ (La Pucelle d'Orléans) – epas, 1762 m.
 „Liudviko XIV amžius“ (Le Siècle de Louis XIV) – istoriografija, 1751 m.
 „Karolio XII istorija“ (Histoire de Charles XII) – istoriografija, 1733 m.
 „Esė apie tautų papročius ir dvasią“ (Essai sur les Mœurs et l’Esprit des Nations) – istoriografija, 1756 m.

Nuorodos 

Prancūzijos rašytojai
Masonai
Šviečiamojo amžiaus filosofai
Malinua

Malinua (Mechelaar, malinois) – vienas iš keturių belgų aviganio tipų. Malinua savo gavo vardą pagal miesto pavadinimą Malines.

Šie šunys turi stiprią sveikatą. Genetinės ligos retos, pasitaiko rečiau nei tarp kitų aviganių, bet galimas keletas paveldimų ligų (pvz.sąnarių displazija, epilepsija). Galimos kai kurios akių ligos.

Fizinės savybės 
Trumpaplaukis, elnio rudumo spalvos, snukis juodas.

Charakteris 
Labai prieraišus šuo, mėgsta šeimininko dėmesį. Energingas, judrus, nuovokus. 

Lengvai dresuojamas dėl didelio noro įtikti šeimininkui. Nekenčia šiurkštaus elgesio su juo, bet treniruojant tinkamais metodais elgiasi labai gerai. Šuniukai turėtų būti auginami namų aplinkoje ir dažnai vedami į jiems nepažįstamas vietas apsižvalgyti, pabendrauti su skirtingais žmonėmis skirtingose situacijose. Malinua turėtų būti savimi pasitikintis, nebijoti nepažįstamų žmonių.

Malinua labai tinka šunų vikrumo varžyboms, gali ganyti, atlikti paieškos, gelbėjimo darbus, dalyvauti paklusnumo varžybose. Tai puikūs policijos, armijos šunys, tinka apsaugai.

Nuorodos 
http://www.malinois.lt (liet.)
http://www.malinois.com (ang.)
http://www.belgians.com (ang.)

Šunų veislės
Santjago del Esteras

Santjago del Esteras () arba Estero Santjagas – miestas Argentinos šiaurinėje dalyje, Santjago del Estero provincijos administracinis centras. Miestas išsidėstęs provincijos vakaruose, prie Dulsės upės, 1042 km į šiaurės vakarus nuo Buenos Airių. 354,7 tūkst. gyventojų (2007).

Istorija 
Santjago del Esteras – seniausias Argentinos miestas, įkurtas ispanų ir išlikęs iki šių dienų. Ilgus amžius miesto apylinkėse gyveno indėnų gentys. 1543 m. teritorijas aplankė pirmoji europiečių ekspedija, atvykusi iš Čilės. 1553 m. liepos 25 d. (nors kai kurie istorikai mano, kad 1550 m.) ispanų konkistadoras donas Fransiskas de Agirė įkūrė Santiago del Estero del Nuevo Maestrazgo miestą. La Platos Vicekaralystės laikais Santjago del Esteras buvo Tukumano vyskupystės centru. Vėliau tapo pavaldus Saltai ir Kordobai.

Turizmas 

Nors tai seniausias šalies miestas, išlikę vos keletas kolonijinės architektūros pastatų: 1570 m. pastatyta Nuestra Señora del Cármen katedra, kelios kitos bažnyčios ir koplyčios. Vertingi eksponatai saugomi istorijos, archeologijos muziejuose. Santjago del Esteras – vienas iš šiaurės Argentinos folkloro centrų.

Ekonomika ir švietimas 
Medienos apdirbimo, maisto, odos, tekstilės pramonė. Svarbaus žemės ūkio rajono centras. Yra du universitetai: Nacionalinis Santjago del Estero (įkurtas 1973 m.) ir Katalikų (1960 m.).

Susisiekimas 
Santjago del Esteras – svarbus provincijos transporto mazgas. Keliai į Tukumaną, Rosariją, Chuchujų, Kordobą, Katamarką. Taip pat geležinkeliai į Tukumaną, Rosariją, Kordobą. 6 km į šiaurę nuo miesto yra Mal Paso oro uostas, iš kurio vyksta skrydžiai į Tukumaną ir Buenos Aires.

Nuorodos 
 Oficiali savivaldybės svetainė 
 Provincijos svetainės skiltis
 Santjago del Estero universitetas

Santjago del Estero provincijos miestai
Vidmantas Kapučinskas

Vidmantas Kapučinskas (g. 1951 m. kovo 5 d. Joniškyje) – Lietuvos ir Panevėžio miesto savivaldybės kultūros, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1983 m. baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją, muzikos dėstytojas, dirigentas.

Panevėžio muzikinio teatro įkūrėjas ir direktorius, nuo 1991 m. Panevėžio kamerinio orkestro vadovas ir vyr. dirigentas.

Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Panevėžio skyriaus narys, 2006 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas. 2007 m. (mandato atsisakė) ir 2011 m. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos narys,  mandato neteko dėl pareigų, nesuderinamų su savivaldybės tarybos nario pareigomis. 

Tarptautinio jaunųjų pianistų ir stygininkų festivalio – konkurso „Mes skrendam“, vasaros muzikos festivalio „Ant Katedros laiptų“, Atgimimo, Vilties, Jaunystės, Meilės, ir Muzikos festivalio „Laisvės pavasaris“ organizatorius.

Sutuoktinė Asta, vaikai Justina, Vytautas.

Šaltiniai 

Panevėžio politikai
Lietuvos muzikos pedagogai
Lietuvos dirigentai
Alvydas Vaicekauskas

Alvydas Vaicekauskas (g. 1957 m. birželio 13 d. Kedonyse, Alytaus rajonas) – Lietuvos ir Prienų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1980 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas.

1997 m. ūkininkas. 2000–2003 m. Pakuonio seniūnijos seniūnas. 2003–2007 m. Prienų rajono savivaldybės administracijos direktorius. 2007–2011 m. ir nuo 2015 m. Prienų rajono savivaldybės meras, Lietuvos savivaldybių asociacijos tarybos narys.

2000 m. ir nuo 2007 m. Prienų rajono savivaldybės tarybos narys. 

1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Prienų rajono skyriaus narys, skyriaus tarybos narys, nuo 2006 m. skyriaus pirmininko pirmasis pavaduotojas.

Sutuoktinė Audronė, vaikai Audvydas, Simona.

Šaltiniai 

Prienų politikai
Prienų merai
Lietuvos agronomai
Lietuvos savivaldybių seniūnai
Opuncija

Opuncija (Opuntia) – kaktusinių (Cactaceae) šeimos augalų gentis. 

Auga JAV vakarinėje ir pietvakarinėje dalyje, didesnėje Meksikos dalyje.

Gentyje yra apie 250 rūšių:
Laibadyglė opuncija (Opuntia aciculata)
Balzganoji opuncija (Opuntia albicans) 
Bedyglė opuncija (Opuntia anacantha)
Grasioji opuncija (Opuntia aurantiaca)
Melsvoji opuncija (Opuntia azurea)
Padrikoji opuncija (Opuntia basilaris)
Ritininė opuncija (Opuntia borinquensis)
Širdžiasėklė opuncija (Opuntia cardiosperma)
Blyškioji opuncija (Opuntia chlorotica)
Glotnioji opuncija (Opuntia cochenillifera)
Storoji opuncija (Opuntia crassa)
Salyninė opuncija (Opuntia curassavica)
Gulsčioji opuncija (Opuntia decumbens)
Argentininė opuncija (Opuntia delaetiana)
Dilenijaus opuncija (Opuntia dillenii)
Ežinė opuncija (Opuntia echios)
Aukštoji opuncija (Opuntia elata)
Išlakioji opuncija (Opuntia elatior)
Stambiavaisė opuncija (Opuntia engelmannii)
Figavaisė opuncija (Opuntia ficus-indica)
Trapioji opuncija (Opuntia fragilis)
Šeriuotoji opuncija (Opuntia gosseliniana)
Šliaužiančioji opuncija (Opuntia humifusa)
Pilkoji opuncija (Opuntia hyptiacantha)
Medelinė opuncija (Opuntia imbricata)
Putlioji opuncija (Opuntia larreyi)
Siauroji opuncija (Opuntia lanceolata)
Iečiadyglė opuncija (Opuntia leptocaulis)
Baltašerė opuncija (Opuntia leucotricha)
Juodadyglė opuncija (Opuntia macrocentra)
Storašaknė opuncija (Opuntia macrorhiza)
Stambiadyglė opuncija (Opuntia megacantha)
Stambiasėklė opuncija (Opuntia megasperma)
Trumpašerė opuncija (Opuntia microdasys)
Paragvajinė opuncija (Opuntia mieckleyi)
Šakotoji opuncija (Opuntia monacantha)
Kalninė opuncija (Opuntia phaeacantha)
Plaukuotoji opuncija (Opuntia pilifera)
Uolinė opuncija (Opuntia polyacantha)
Ilgažiedė opuncija (Opuntia pottsii)
Karpotoji opuncija (Opuntia puberula)
Stambiažiedė opuncija (Opuntia rastrera)
Rėplioji opuncija (Opuntia repens)
Didžioji opuncija (Opuntia robusta)
Lazdelinė opuncija (Opuntia salmiana)
Žvaigždėtoji opuncija (Opuntia scheeri)
Persikinė opuncija (Opuntia schickendantzii)
Juosvavaisė opuncija (Opuntia schumannii)
Žvakidinė opuncija (Opuntia spinulifera)
Raudonžiedė opuncija (Opuntia stenopetala)
Suktadyglė opuncija (Opuntia streptacantha)
Stačioji opuncija (Opuntia stricta)
Gelsvoji opuncija (Opuntia sulphurea)
Trumpaplaukė opuncija (Opuntia tomentosa)
Tridyglė opuncija (Opuntia triacanthos)
Vyšninė opuncija (Opuntia tuna)
Banguotoji opuncija (Opuntia undulata)
Dribioji opuncija (Opuntia ×vaseyi)
Švelnioji opuncija (Opuntia velutina)
ir kt.

Kaktusiniai
Jaustukas

Jaustukas () – nekaitoma nesavarankiška kalbos dalis, žodžiai, rodantys žmogaus emocines reakcijas, valios aktus ar paskatas.

Jaustukai lietuvių kalboje 
Jaustukai skirstomi į pirminius, kurie dažniausiai sudaryti iš balsio (à, ã), dvibalsio (ói, ái) arba keleto balsių ir priebalsių junginio (ajajái, hm), ir antrinius, išsaugančius sąsają su reikšminiais žodžiais (Diẽ! < Diẽve! žiū̃ < žiūrė́k, dė̃kui < dėkóti ir kiti).

Jaustukai – daugiareikšmiai, konkreti jų reikšmė priklauso nuo konteksto, plg. jaustuko àk reikšmes sakiniuose Ak, koks svaiginantis, nesulaikomas šitas gyvenimo šokis! (susižavėjimas, nuostaba) ir Ak tai tu taip! – sušuko jisai ir kaip iešmu durtas pašoko iš vietos (pasipiktinimas).

Į jaustukų kategoriją įeina sustabarėjusios mandagumo formulės (lãbas, sudiẽ, ãčiū), gyvulių bei paukščių šaukiamieji ir varomieji garsažodžiai (nõ, štìš, šiū̃ ir kita).

Jaustukai pasaulio kalbose 
Jaustukai įvairiose kultūrose gali turėti labai skirtingą formą ir reikšmę. Pavyzdžiui, angliški jaustukai gee ir wow neturi tiesioginių atitikmenų lenkų kalboje, o artimiausio lenkų kalbos jaustuko fu (pasibjaurėjimo jaustukas) atitikmuo anglų kalboje yra skirtingai skambantis yuck! Keikimasis (negatyvių emocijų raiška), kaip žinoma, priklauso nuo kalbos ir būna spalvingas. Kita vertus, šnekėjimosi reakcijas išreiškiantys jaustukai gali būti panašesni skirtingose kalbose. Pavyzdžiui, žodis a?, vartojamas nesuvokiant, ką kitas ką tik pasakė, yra nepaprastai panašus 31 kalboje visame pasaulyje, todėl atsiranda teiginių, kad tai gali būti universalus žodis. Panašūs pastebėjimai buvo išsakyti dėl jaustukų o! (apytiksliai reiškia 'matau, suprantu') ir mmm / m-hm (reiškia 'kalbėk toliau, klausausi tavęs').

Visose kalbose jaustukai neretai turi kitoms kalbos dalims nebūdingą skiemens struktūrą. Pavyzdžiui, jaustukai brrr ir ššš! sudaryti tik iš priebalsių, nors beveik visose kalbose žodžių skiemenys privalo turėti bent vieną į balsį panašų elementą. Kai kurių jaustukų, pavyzdžiui, tfu! (pasišlykštėjimas) ir hmmm (abejonė, įspėjimas, nepritarimas; dėmesio atkreipimas) užrašymas raidėmis tėra simbolinis, nes iš tiesų jų „tarimas“ panašus į spjūvį ar atsikrenkštimą. Dalies jaustukų fonetinis išskirtinumas buvo viena iš priežasčių juos laikyti nepriklausančiais kalbos sistemai.

Išnašos 

Kalbos dalys
Gramatinės kategorijos
Anykščių regioninis parkas

Anykščių regioninis parkas – regioninis parkas šiaurės rytų Lietuvoje. Plotas 15212 ha (miškai sudaro 33 proc.). Direkcija įsikūrusi Anykščiuose, buvusioje dvarvietėje. Parkas įsteigtas 1992 m. rugsėjo 24 d., siekiant išsaugoti vertingiausiems Anykščių krašto gamtiniams ir kultūriniams kompleksams bei objektams.

Parko vertybės 

Parke yra vaizdingi Šventosios ir į ją įtekančių Elmės bei kitų upelių slėniai ir raguvynai, Šventosios kilpos ir atodangos, užliejamos slėnio pievos. Išraiškingas Storių kalvynas, kur yra rašytojo J. Biliūno kapas (Liudiškių kalvoje). Lankytojus vilioja bene žinomiausias Lietuvoje miškas – Anykščių šilelis, rieduliai Puntukas ir Puntuko brolis, Karalienės liūno šaltinis (0,7 ha ploto šaltiniuotas vandens telkinys dešiniajame Šventosios krante). Tarp poilsiautojų populiarūs Rubikių ir Mūšėjaus ežerai.

Kultūros paveldas 

Įspūdingas Šeimyniškėlių (Vorutos) piliakalnis, taip pat Liudiškių, Piliakalnio, Buivydų, Bijeikių piliakalniai. Klasicistinio stiliaus Burbiškio dvaro rūmai ir peizažinis parkas. Anykščių senamiestis išsaugojo senąją planinę struktūrą. Įdomi siaurojo geležinkelio su jam priklausančiomis stotimis atkarpa iki Rubikių ežero.

Anykščių kraštas garsus savo rašytojais – čia veikia A. Žukausko-Vienuolio, A. Baranausko, J. Biliūno, B. Buivydaitės, K. Kairio muziejai ar muziejinės ekspozicijos. Niūronyse yra Arklio muziejus.

Arklio muziejų įkūrė prof. P. Vasinauskas, pats bričkele keliavęs po Lietuvą ir rinkęs eksponatus. Muziejuje sukaupta žemės ūkio padargų, vežimų, karietų, pakinktų ir daug kitų, šiandienos turistams nežinomų daiktų. Čia galima paglostyti arklius ir jais pajodinėti.

Laisvalaikis ir pramogos 

Žvejybai tinkamiausi yra Rubikių ežeras ir Šventosios upė. Baidarėmis ir irklinėmis valtimis galima keliauti Rubikių-Mūšėjaus ežerais, Šventosios upe. Prie Rubikių ežero yra nuomojamos valtys. Įrengta daugiau nei dešimt poilsiaviečių, prie Rubikių ežero, Šventosios upės. Parke yra 4,5 km ilgio „Šventosios takas“ – nuo Anykščių iki pat Puntuko, šalia kurio įrengtas vienintelis Baltijos šalyse medžių lajų takas. Šventosios vidurupyje vandens turistų laukia ne tik legendinis Anykščių šilelis, bet ir gausybė kitų gamtos bei kultūros paminklų. Anykščių RP švenčiamos Joninės, Šv. Onos atlaidai, vyksta renginiai Mindaugo karūnavimo dienai, tarptautinis folkloro festivalis „Ežerų sietuva“ ir kt.

Nuorodos 
 Parko svetainė 
 Info.lt 
 Supermedia.pl 
 Travel.lt
 Anykščių savivaldybė apie parką
Kapilja del Montė

Kapilja del Montė ( – „kalno koplyčia“) – miestas Argentinoje, Kordobos provincijoje, Puniljos departamente, 109 km į šiaurės vakarus nuo Kordobos. 9,1 tūkst. gyventojų. Miestas išsidėstęs tarp Čikos kalnagūbrio ir Puniljos slėnio, 3 km nuo paranormaliais reiškiniais pagarsėjusio Uritorko kalno, prie Kalabalumbos upės. Per miestą eina Vilja Karlos Paso – Krus del Echės kelias ir geležinkelis.

Iki XV a. dabartinio miesto vietoje buvo indėnų komečingonų gyvenvietė. Atvykus ispanams, pradėtos kurti pavienės sodybos. Pastačius koplyčią, gyvenvietė gavo dabartinį vardą. Iki pat XIX a. pab. čia buvo vos kelios rančos. Vėliau dėl palankaus klimato gyventojų skaičius pradėjo augti. Išgarsėjo po NSO pasirodymų.

Dabar Kapilja del Montė – vienas svarbiausių turistinių provincijos centrų. Turistus vilioja mistiškasis Uritorko kalnas, gausios indėnų archeologinės radimvietės ir muziejai, įvairios sanatorijos ir poilsio namai, neoromantinė miesto bažnyčia, dzen budizmo vienuolynas, vandens pramogos prie El Kachono tvenkinio.

Nuorodos 
 Oficiali svetainė
 Webcam Tiesioginis vaizdas į Uritorko kalną

Kordobos provincijos miestai
Čampaki

Čiampaki kalnas (isp. Cerro Champaquí) – kalnas centrinėje Argentinoje, Kordobos provincijos vakaruose. Aukščiausia Kordobos kalnagūbrių ir Komečingonų kalnų grandinės vieta. Aukštis 2790 m. Kalnas yra apie 20 km į rytus nuo Vilja Doloreso. Rytuose leidžiasi į Kalamučitos, vakaruose – į Translasieros slėnį. Viršūnėje yra nedidelis ežerėlis. Pavadinimas indėnų komečingonų kalba reiškia „vanduo ant galvos“.

Argentinos kalnai
Grinvičas

Grinvičas (arba Grinidžas) – pietrytinis Londono priemiestis, išsidėstęs dešiniajame Temzės krante. Labiausiai žinomas kaip nulinio dienovidinio vieta, nuo kurios skaičiuojama geografinė ilguma ir laiko juostos.

Iki XIX a. pabaigos nebuvo vieningo tarptautinio sutarimo, kaip skaičiuoti geografinę ilgumą ir laiko juostas. Kadangi tuo metu Anglija buvo galingiausia pasaulio valstybė, taip pat ir jūrose, todėl 1884 m. Vašingtono konferencijoje buvo stipriai argumentuojama už Grinvičo kaip atskaitos taško pasirinkimą. Britai pasirinko šį tašką dėl to, kad jame buvo pagrindinė šalies observatorija. Pagrindinė priežastis, kodėl Grinvičas pasirinktas kaip laiko juostų atskaitos taškas, buvo tai, kad 180 laipsnių į abidvi puses (rytus ir vakarus) plyti Ramusis vandenynas arba yra menkai apgyvendintos salos, todėl tokiose vietovėse yra palankiausia nustatyti datos keitimo juostą. Pasirinkus daugelį kitų siūlytų vietų nuliniam dienovidiniui, būtų kilusi painiava dėl skirtingų datų įvairiose valstybėse.

Sportas 
 Charlton Athletic FC (futbolas)

Londonas
Seimo valdyba

Seimo valdyba – Lietuvos Respublikos Seimo vykdomoji institucija, sudaroma Seimo kadencijos laikotarpiui.

Sudėtis 

Seimo valdybą sudaro Seimo pirmininkas, kuris šaukia valdybos posėdžius ir vadovauja jos darbui, Seimo pirmininko pirmasis pavaduotojas ir 5 Seimo pirmininko pavaduotojai.

Įgaliojimai 

Seimo valdyba pagal Lietuvos Respublikos Seimo Statuto 32 straipsnį turi šiuos įgaliojimus:

1) tvirtina ir teikia Finansų ministerijai Seimo kanceliarijos programų ir išlaidų sąmatų projektus;

2) komitetų teikimu svarsto ir siunčia į komandiruotes Seimo narius su raštiškomis Seimo, valdybos, komitetų užduotimis; tvirtina komandiruočių ataskaitas;

3) komitetų ar frakcijų teikimu svarsto ir pritaria Seimo narių išvykoms ne Seimo lėšomis sesijos metu;

4) prireikus apsvarsto Seimo sesijos darbų programos, savaitės bei dienos posėdžių darbotvarkių projektus ir teikia išvadas Seniūnų sueigai arba Seimui;

5) šaukia nenumatytus Seimo posėdžius, nustato jų laiką;

6) tvirtina preliminarų Seimo sesijos posėdžių grafiką;

7) prireikus nustato, kokioms institucijoms ar asmenims pagrindinis komitetas privalo nusiųsti įstatymo projektą išvadoms gauti;

8) prireikus priima nutarimą pagrindinį komitetą atleisti nuo statuto 147 straipsnyje išdėstytų pagrindinio komiteto prievolių;

9) prireikus sudaro darbo grupes įstatymų projektams rengti ir Seimo bei valdybos pavedimams vykdyti;

10) padeda organizuoti bendrą komitetų darbą tais klausimais, kurie priklauso kelių komitetų kompetencijai;

11) tvirtina Seimo kanceliarijos struktūrą, sudaro Seimo kanceliarijos etatų sąrašą ir nustato atlyginimus;

12) tvirtina Seimo kanceliarijos nuostatus ir reglamentą;

13) kai Seimas sprendžia klausimą, ar Respublikos Prezidento sveikata leidžia jam eiti savo pareigas, kreipiasi į sveikatos apsaugos ministrą dėl kandidatūrų į Seimo tvirtinamą gydytojų komisiją pateikimo;

14) sprendžia kitus Seimo darbo organizavimo klausimus, kurie pagal šį statutą nepriskirti kitoms Seimo institucijoms ar pareigūnams.

Lietuvos Respublikos Seimas
Abchazų kalba

Abchazų kalba (аҧсуа бызшǝа, аҧсшǝа) paplitusi Abchazijoje ir Turkijoje, taip pat  Artimuosiuose Rytuose (Jordanija, Sirija, Irakas), Rusijoje. Ja kalba abchazai. Tai valstybinė Abchazijos kalba (nuo 1995; kartu su rusų kalba pagal Abchazijos konstituciją, arba kartu su gruzinų kalba pagal Gruzijos konstituciją).

Abėcėlė 

Аа Бб Вв Гг Гьгь Ҕҕ Ҕьҕь Дд Дəдə Џџ Џьџь Ее Ҽҽ Ҿҿ Жж Жьжь Жəжə ЗзƷʒ Ʒəʒə Ии Кк Кькь Ққ Қьқь Ҟҟ Ҟьҟь Лл Мм Нн Оо Ҩҩ Пп Ҧҧ Рр Сс Тт Тəтə Ҭҭ Ҭəҭə Уу Фф Хх Хьхь Ҳҳ Ҳəҳə Цц Цəцə Ҵҵ Ҵəҵə Чч Ҷҷ Шш Шьшь Шəшə Ыы

Nuorodos 

 Abchazų kalbos kursas 
 Abchazų kalbos tekstynas 
 

Abchazų-adygų kalbos
Abchazija
Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininkas

Seimo Pirmininkas – Lietuvos Respublikos Seimo vadovas, renkamas pirmajame po rinkimų Seimo posėdyje slaptu balsavimu daugumos balsais Seimo kadencijos laikotarpiui. Pagal Lietuvos Respublikos Konstituciją - antrasis asmuo valstybėje (pirmasis - Respublikos Prezidentas, trečiasis - Ministras Pirmininkas).

Įgaliojimai 
Seimo Pirmininkas, vadovaudamasis Lietuvos Respublikos Seimo Statuto 29 straipsniu:
 vadovauja Seimo darbui ir atstovauja Seimui;
 per 10 dienų nuo priėmimo patvirtina parašu Seimo priimto įstatymo teksto autentiškumą ir perduoda jį Respublikos Prezidentui pasirašyti, per 10 dienų pasirašo Seimo statutą ir jo pakeitimus, per 3 dienas pasirašo įstatymus, kurių Respublikos Prezidentas per 10 dienų po įteikimo nepasirašo ir negrąžina Seimui pakartotinai svarstyti, bei juos oficialiai paskelbia;
 per 10 dienų nuo priėmimo pasirašo Seimo nutarimus bei kitus Seimo priimtus aktus;
 per 24 valandas pasirašo Seimo posėdžių protokolus, taip pat Seimo valdybos sprendimus, jeigu pats jiems pirmininkauja;
 laikinai eina Respublikos Prezidento pareigas arba laikinai pavaduoja Respublikos Prezidentą Konstitucijos 89 straipsnyje numatytais atvejais;
 turi teisę sušaukti nenumatytą Seimo posėdį ar neeilinę sesiją Konstitucijos 89 straipsnio 1 dalyje nustatytais atvejais;
 teikia Seimo Pirmininko pavaduotojų kandidatūras Seimui;
 Konstitucijoje nustatyta tvarka teikia Seimui skirti Konstitucinio Teismo teisėjų kandidatūras;
 teikia Seimui skirti ir atleisti Seimo kontrolierių ir Seimo kontrolierių įstaigos vadovo kandidatūras;
 Konstitucijos ir įstatymų numatytais atvejais teikia Seimui skirti ir atleisti valstybės institucijų vadovų ir jų pavaduotojų kandidatūras;
 pirmininkauja Seimo ir Seimo valdybos posėdžiams arba paveda tai atlikti vienam iš savo pavaduotojų;
 teikia Seniūnų sueigai sesijos darbų programos ir savaitės bei dienos posėdžių darbotvarkių projektus arba paveda tai atlikti vienam iš savo pavaduotojų;
 teikia Seimo valdybos posėdžių darbotvarkės projektą arba paveda tai atlikti vienam iš savo pavaduotojų;
 vykdo kitus šiame statute numatytus įgaliojimus.

Vykdydamas savo įgaliojimus, Seimo Pirmininkas leidžia potvarkius.

Seimo Pirmininkas, o kai jo nėra, Pirmininko pavaduotojas, jeigu pats nepirmininkauja posėdžiui, bet kuriuo svarstomu klausimu gali be eilės Seimo posėdžiuose išsakyti savo arba Seimo valdybos nuomonę.

Seimo sesijos metu Seimo Pirmininkas, jo pavaduotojai ne rečiau kaip kartą per mėnesį atsako į Seimo narių iš anksto raštu pateiktus klausimus dėl savo veiklos.

Lietuvos Respublika (1918–1940 m.)

Atkurta Lietuvos Respublika (nuo 1990 m.)

Išnašos 

Teisinės pareigybės ir profesijos
Lietuvos Respublikos Seimas
Robert Westerholt

Robert Westerholt (g. 1975 sausio 1 d.) – olandų simfoninio metalo grupės Within Temptation įkūrėjas ir gitaristas. Kartu su grupės vokaliste Sharon den Adel yra daugelio grupės dainų autorius.

Dainų autoriai
Nyderlandų muzikai
Sviliukai

Sviliukai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Angirių, Šušvės dešiniajame krante, į dešinę nuo kelio . Į pietus nuo kaimo dunkso Pernaravos-Šaravų miškai.

Žagrupio upokšnio pakrantėje yra Sviliukų dvarvietė (dabar užarta).

Istorija 

2020 m. prijungtas Antanavos viensėdis.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Iš čia kilęs žymus tarpukario Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas Vaclovas Vaidotas.

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pavinkšniai (Kėdainiai)

Pavinkšniai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2,5 km į šiaurės rytus nuo Pernaravos, į dešinę nuo kelio , prie nedidelio Šušvės intako Žemėplėšos. Iš šiaurės prieina Pavinkšnių miškas.

Gyventojai 
Tarpukariu šalia buvo Pavinkšnių viensėdis (1923 m. – 9 gyv.)

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Milvydai (Pernarava)

Milvydai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Pernaravos, tarp kelio  ir Gynėvės intako Bernaupio. Iš šiaurės siekia Juodžių miškas.

Istorija 
XX a. buvo okolica Ariogalos valsčiuje, Ivaškevičių valda.

Gyventojai

Padėtis

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pakalniškiai (Kėdainiai)

Pakalniškiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, beveik 2 km į vakarus nuo Pernaravos, prie Josvainių–Ariogalos kelio (). Yra vandens bokštas.

Istorija 
XX a. pr. buvo okolica Ariogalos valsčiuje. Žemės priklausė Vaitkevičiams ir Sasnauskams.

Gyventojai

Padėtis

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Leda (palydovas)

Leda arba Jupiteris XIII – vienas iš Jupiterio palydovų. Atrasta Charles T. Kowal 1974 m. rugsėjo 14 d., nors formaliai Ledos atradimo data yra 1974 m. rugsėjo 11 d., kai buvo apdorotos per tris dienas gautos nuotraukos (nuo rugsėjo 11 iki 13 d.; Leda buvo matoma visose nuotraukose).
 
Leda pavadinta Spartos karaliaus Tindarėjo žmonos, Aitolijos karaliaus Testijo duktės, vardu (žr. Leda). 

Leda priklauso Himalijos palydovų grupei.

Šaltiniai 

Jupiterio palydovai
Gožiai

Gožiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės pietvakariuose, apie 4 km į vakarus nuo Pernaravos, prie Josvainių-Ariogalos kelio (), Raseinių rajono paribyje. Kaimo pakraščiu teka Gynėvė ir jos intakas Bernaupis.

Iki XX a. vid. buvo palivarkas.

Gyventojai

Padėtis

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Padargupiai

Padargupiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybės pietryčiuose, 4 km į rytus nuo Ariogalos, prie kelio . Pro kaimą teka kairysis Gynėvės intakas Dargupė. Yra pieninė. Seniau buvo įveisti sodai.

Gyventojai 

 Žymūs žmonės
 Padargupiuose 1911 m. lapkričio 9 d. gimė Lietuvos gydytojas, teismo medicinos specialistas, medicinos daktaras Bronius Minelga.

Padėtis

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Sinopė (palydovas)

Sinopė – Jupiterio palydovas atrastas 1914 m. Seth Barnes Nicholson, nagrinėjant nuotraukas, gautas 0,9 m. skersmens teleskopu. 1975 m. gavo vienos iš upės dievo Asopo dukterų, Sinopės, vardą. 

Priklauso Pasifės palydovų grupei bet dėl to priklausymo abejojama dėl spalvos skirtumo, skirtingo orbitos eliptiškumo ir ne visai tokio pat kampo Jupiterio ekvatoriaus plokštumos atžvilgiu. Galimas dalykas jog jis skrieja grupės ribose atsitiktinai.

Pavadinimas 
Sinopė pavadinta vardu nimfos, kuri apgavo patį Dzeusą. Mėgindamas suvilioti, Dzeusas pažadėjo išpildyti bet kokį jos norą. Sinopė pasakė jog norėtų išsaugoti nekaltybę. Taigi Dzeusui toliau prie jos gretintis nebebuvo kaip.

Šaltiniai 

Jupiterio palydovai