joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Fusedmarc

Fusedmarc – Lietuvos alternatyviosios ir elektroninės muzikos grupė, muzikinę veiklą pradėjusi 2004 m.

Grupė vadovaujasi downtempo, IDM, electronic, trip-hop muzikinių žanrų tradicijomis, turi stiprią vizualinę koncepciją. Šiuolaikinio meno vizualiniai reginiai lydi atliekamą elektroninių bei akustinių instrumentų muziką ir gyvą vokalą. Be savo koncertų, „Fusedmarc“ taip pat organizuoja kasmetinį festivalį „Subject“.

Grupė nugalėjo 2017 m. Eurovizijos atrankoje į finalą Ukrainoje. 2017 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse Lietuva dalyvavo antrajame pusfinalyje. Grupė Fusedmarc nepateko į finalą ir užėmė priešpaskutinę (17-ąją) vietą – Lietuvos antras blogiausias rezultatas konkurse iki šiol. 2005 m. gavo Lietuvos Alternatyvios muzikos apdovanojimą A.LT „Geriausio muzikinio proveržio“ kategorijoje.

Nariai 

 Viktorija Ivanovskaja (Cilia) – vokalistė, buvusi „Saulės kliošo“ narė
 Denisas Zujevas (Vakx, Nurasho) – instrumentininkas, muzikos bei tekstų autorius
 Stasys Žakas (Syrtha) – vizualizacijų autorius

Festivaliai 

Dalyvavo festivaliuose:
 „Kultūros tvartas”, 2004 ir 2005 (alternatyvios muzikos festivalis, Vilnius)
 „Mutavę vokalai”, 2005 (elektroninės muzikos festivalis, ŠMC, Vilnius)
 „Centras 4”, 2004 (multimedijos festivalis, Kaunas)
 „Virus X”, 2004 (multimedijos festivalis, Šiauliai)
 „Plektrum”, 2005 (multimedijos festivalis, Talinas, Estija)
 Jono Meko dienos, 2005 (Kaunas)
 „Homo Ludens 8”, 2005 (meno forumas, Jonava)
 „Subject 01”, 2005 (multimedijos festivalis, 2005, Vilnius)
 „Balticoco”, 2006 (multimedijos festivalis, Vilnius)
 „Elektronik Baltikum”, 2006 (elektroninės muzikos festivalis, Dortmundas, Vokietija)
 „Baltoscandal”, 2006 (tarptautinis teatrų festivalis, Rakverė, Estija)
 „Klusa Daba”, 2006 (ambient muzikos festivalis, Ryga, Latvija)
 „Subject 02”, 2006 (elektroninės muzikos ir videomeno festivalis, Vilnius)
 Patras 2006 (2006 metų Europos kultūros sostinės dienos, Patrai, Graikija)
 „Abrakadabra“, 2007 (elektroninės muzikos ir videomeno festivalis, Maskva, Rusija)
 „Europavox“, 2007 (Klermonas-Feranas, Prancūzija)
 „Sziget“, 2007 (Budapeštas, Vengrija)
 „Eurosonic Noorderslag“, 2008 (Groningenas, Olandija)
 „Kumu ÖÖ vol.3“, 2008 (Talinas, Estija)
 „Vilniaus veidai“, 2008 (nekomercinio meno festivalis, Vilnius)
 „Vilnius in Gdansk“, 2009 (festivalis, Gdanskas, Lenkija)

Diskografija 

 Contraction (EP, 2005 m.)

Šaltiniai

Nuorodos 

 „Facebook“ paskyra
 Lietuvos muzikos informacijos centras: „Fusedmarc“
 „Eurovizijos“ atrankoje spindintys „Fusedmarc“: „Mūsų dainoje – daug šviesos“

Lietuvos atstovai Eurovizijoje
2017 m. Eurovizijos dalyviai
Lietuvos atlikėjai
Alytaus Šv. Brunono koplyčia

Alytaus Šv. Brunono koplyčia – naujai įrengta katalikų koplyčia Alytuje, Putinų mikrorajone, Putinų g. 20. Jai suteiktas misionieriaus kankinio Šv. Brunono Kvertafurtiečio titulas. Koplyčia įsikūrusi buvusiame Panemunės pagrindinės mokyklos pradinių klasių pastate. Veikia nuo 2009 m., kuomet buvo įkurta penktoji Alytaus parapija - Šv. Brunono Kverfurtiečio parapija. Parapija ribojasi su Alytaus šv. Angelų Sargų, Alytaus Švč. M. Marijos Krikščionių Pagalbos, Rumbonių Švč. Trejybės ir Kaišiadorių vyskupijai priklausančia Alytaus Šv. Liudviko parapijomis.

Šv. Brunono Kverfurtiečio parapijoje įrengtos 2 šarvojimo salės, konferencijų salė, jaunimo susirinkimų salė, klebonija, po rekonstrukcijos planuojama įrengti piligrimų centrą. Planuojama pastatyti naują parapijos bažnyčią.

Istorija 

Nuo 2000 m. Putinų mikrorajono tikintiesiems šv. Mišios sekmadieniais būdavo aukojamos Alytaus Panemunės vidurinėje mokykloje.  2006 m. būsimos parapijos reikalais Vilkaviškio vyskupo pavedimu pradėjo rūpintis Alytaus Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos parapijos vikaras kun. Valdas Simanaitis. 2009 m. atsirado galimybė tikinčiųjų reikmėms pritaikyti buvusio darželio patalpas Putinų gatvėje. Rekonstravus keletą mažesnių patalpų į salę, buvo įrengta koplyčia. Naujieji maldos namai pašventinti 2009 m. lapkričio 29 d. Šv. mišias aukojo Vilkaviškio vyskupas Rimantas Norvila. Kartu su koplyčia buvo pašventinta ir vyskupo dekretu įkurta naujoji Šv. Brunono Kverfurtiečio parapija. Pirmuoju parapijos klebonu paskirtas kun. V. Simanaitis.

Parapijos bažnyčios projektas 

Bažnyčios poreikis yra didelis. Šiuo metu mišias lanko vis daugiau žmonių, o per didžiąsias šventes parapijiečiai nebetelpa į koplyčią, tad mišių jiems tenka klausytis už durų, stovint ant laiptų. Yra parengtas Šv. Brunono Kverfurtiečio bažnyčios maketas, renkamos aukos bažnyčios statybai.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Parapijos tinklalapis (brunonas.lt)
 Alytuje įkurta šv. Brunono Kverfurtiečio parapija

Alytaus rajono koplyčios
Rėkyvos Šv. Juozapo Darbininko bažnyčia

Rėkyvos Šv. Juozapo Darbininko bažnyčia – katalikų bažnyčia Šiauliuose, Rėkyvos mikrorajone, Poilsio g. 1a, rytinėje Rėkyvos ežero pakrantėje. Bažnyčia veikia buvusioje Rėkyvos dvaro sodybos koplyčioje. Statinys yra vietinės reikšmės architektūros paminklas (unik. kodas ).

Istorija 

Dvaras priklausė Karpių giminei. Dvaro laikotarpiu šis pastatas buvo kalvė.
1935 m. statinys rekonstruotas į koplyčią.

1991 m. atliktas pastato kompleksinis remontas.

Šiaulių vyskupijoje Rėkyvos Šv. Juozapo darbininko parapija įkurta 2009 m.

Architektūra 

Bažnyčia uždengta dvišlaičiu stogu, dengtu skarda. Statinio tūris – kryžminis vienanavis, su trisiene apside ir bokštu virš šiaurinio fasado. Fasadų architektūra turi modernizmo stiliaus bruožų.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Šiaulių dekanatas. Rėkyvos Šv. Juozapo Darbininko parapija

Šiaulių bažnyčios
Tarpukario modernistinė architektūra Lietuvoje
Australijos Grand Prix

Australijos Grand Prix – automobilių lenktynės, kasmet nuo 1928 m. rengiamos Australijoje. Šiuo metu yra sudarytas kontraktas čia rengti „Formulės 1“ lenktynes iki 2023 m..

Laimėtojai

Daugkartiniai laimėtojai (lenktynininkai)
Laimėjimai, kurie nėra „Formulės 1“ čempionato dalis, pažymėti rausvu fonu.

Daugkartiniai laimėtojai (konstruktoriai) 
Rausvas fonas žymi, kad renginys nebuvo „Formulės 1“ čempionato dalis.

Pagal metus 

Renginiai, kurie nebuvo „Formulės 1“ čempionato dalimi, pažymėti rausvu fonu.

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
Slengių Šv. Jono Pauliaus II bažnyčia

Slengių Šv. Jono Pauliaus II bažnyčia – naujai pastatyta katalikų bažnyčia Klaipėdos rajone, Sendvario seniūnijoje, Slengių kaime, ties Klaipėdos rytiniu pakraščiu, 0,4 km į rytus nuo Palangos plento, šalia kelio . Iškilusi sklype prie Slengių senųjų kapinaičių, priešais Gindulių gyvenvietę.

Aplinkinėse gyvenvietėse plečiasi individualių gyvenamųjų namų statybos. Anksčiau tikintieji iš Mazūriškių, Gindulių, Slengių, Radailių, Trušelių, Aukštkiemių, Baukštininkų ir kitų kaimų dažniausiai į pamaldas vykdavo Klaipėdoje, dalis – Gindulių bibliotekoje įrengtoje koplyčioje ar Plikių bažnyčioje.

Istorija 

Idėja statyti bažnyčią Sendvario seniūnijoje kilo 2008 m. Bažnyčios techninis projektas buvo parengtas 2012 m. Žemės sklype Slengiuose 2014 m. gruodžio 4 d. buvo pastatytas naujas kryžius (aut. Joakimas Gilvonauskas), simbolizuojantis bendrą tikslą – pastatyti bažnyčią.

2015 m. sausio mėnesį Telšių vyskupo Jono Borutos dekretu įsteigta Slengių parapija, kuri laikinai įsikūrė Vėžaičiuose. Į parapiją paskirtas naujas klebonas Viktoras Daujotis.

2016 m. rugsėjo 21 d., šv. Mato šventės dieną, Slengiuose Telšių vyskupas pašventino naujai statomos bažnyčios pamatus. 

2019 m. gegužės 25 d. pašventintas bažnyčios naujasis varpas. 2019 m. rugsėjo 21 d. vyskupas Kęstutis Kėvalas per padėkos Mišias statomoje bažnyčioje iškilmingai paskelbė dekretą, jog Slengių parapijai suteiktas Šv. Jono Pauliaus II titulas.

Architektūra 

Bažnyčios architektas Audrius Klioštoraitis. Bažnyčia medinė karkasinė, su 14 m varpinės bokštu, statoma 31 aro sklype. Jos patalpų viduje numatyta iki 100 sėdimų vietų. Greta šventoriaus būsiančiame statinyje įsikurs seniūnijos tikinčiųjų bendruomenės namai.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Slengių parapijos tinklalapis 
 Gargždų dekanatas. Slengių parapija
 Pristatytas Slengių bažnyčios projektas (vizualizacija)
 Bažnyčios Slengiuose laukiama kaip stebuklo  

Klaipėdos rajono bažnyčios
Slengiai
FK Smiltene/BJSS

FK Smiltene/BJSS – Latvijos futbolo klubas iš Smiltenės.

Istorija 
Klubas įkurtas 2000 m. Smiltenėje.

Nuo 2000 metų žaidė Latvijos II-oje lygoje.

2006, 2007, 2008 m. žaidė I-os lygos pirmenybėse. 

2014 metais grįžo į I-ą lygą, užėmė 14 vietą. 2015 m. I-oje lygoje liko 15 vietoje. O 2016 m. I-oje lygoje užėmė septintą vietą. Tai geriausias komandos pasiekimas klubo istorijoje.

2017 m. klubas licencijavosi Pirmos lygos pirmenybėms.  Užėmė aštuntą vietą.

Spalvinė gama 

Aprangos raudonos - ir marškinėliai, ir šortai, ir kojinės. Taip žaidžia namuose.

Gali žaisti raudonai, bet su juodomis kojinėmis. Arba raudonai, bet juodais šortais.

Marškinėliai raudoni, šortai ir kojinės juodos spalvos.

Pasiekimai 
 Pirma lyga
Septintieji: 2016, 2018

Sezonai

Latvijos varžybos 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Dubleriai 
Dublerių ekipa vadinasi FK Smiltene-2, dalyvavo Antros lygos, Vidzemės regiono pirmenybėse.

Šaltiniai

Nuorodos 
 FLASHSCORE
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSf (Taurių laimėtojai)

Smiltene
JDFS Alberts

JDFS Alberts – Latvijos futbolo mokykla iš Rygos.

Istorija 
2008 m. buvo įkurta futbolo mokykla, žinoma kaip Jura Docenko Futbola Skola „Alberts“. Šis pavadinimas kilo iš Juros Doncenko, futbolo trenerio, kuris tragiškai žuvo 2008 m.  iki tol egzistavo kitas darinys – futbolo klubas „Alberts“. Po Juros Doncenko mirties įsteigta futbolo mokykla, kuri gavo jo vardą.

Nuo 2015 m. žaidė Pirmoje lygoje. 2015 metais užėmė 9 poziciją, tarp 16 dalyvių, o 2016 m. liko vienuolikti.

2017 m. klubas licencijavosi Pirmai lygai.

Spalvinė gama 

Oranžinė ir juoda.

Pasiekimai 
 Pirma lyga:
 ketvirtoji vieta: 2019 ir 2020 m.

Sezonai

Latvijos varžybos 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 FLASHSCORE
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSf (Taurių laimėtojai)

Alberts
FK Ogre

FK „Ogre“ – Latvijos futbolo klubas iš Uogrės.

Istorija 

Klubas įkurtas 2011 m. Uogrėje.

2011, 2012, 2013 m. žaidė II-os lygos pirmenybėse.

2014 m. debiutavo Pirmos lygos pirmenybėse. 2014 užėmė 8 poziciją. Tai geriausias komandos pasiekimas klubo istorijoje. 

2015 m. liko 10, o 2016 m. 12 pozicijoje.

2017 m. klubas licencijavosi Pirmos lygos pirmenybėms. 
2017 m. liepos 14 d. Latvijos Futbolo Federacija informavo, kad iš Pirmos lygos pirmenybių yra šalinamos FK Ogre iš (Uogrės) ir FK Jėkabpilis/JSC iš (FK Jėkabpilio). Priežastis, kaip įtariama, šių dviejų komandų žaidėjai įtakojo rungtynių rezultatus ir dėl garbingo ir sąžiningo žaidimo principų pažeidimus abu klubai buvo pašalinti iš visų LFF organizuojamų pirmenybių. 
 

Visi šių ekipų (FK Ogre ir FK Jėkabpilis/JSC) pasiekti rezultatai, pergalės, lygiosios, pralaimėjimai, įmušti, praleisti įvarčiai ir iškovoti taškai buvo anuliuoti. Pirmenybėse liko 12 ekipų.

Pasiekimai 
 2014 m. I-os lygos 8 vieta.
 2015 m. I-os lygos 10 vieta.
 2016 m. I-os lygos 12 vieta.
 2017 m. klubo diskvalifikacija.
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Klubo spalvinė gama 

Mėlynos aprangos. Svečiuose gali žaisti atsarginėmis baltos spalvos aprangomis.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Twitter paskyra
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSf (Taurių laimėtojai)

Ogre
Preiļu BJSS

Preiļu BJSS – Latvijos futbolo klubas iš Preilių.

Istorija 

1963 m. Preiliuose kaip vaikų ir sporto skyrius. Nuo 2001 m. klubas dalyvavo II-os lygos pirmenybėse. 

2009 m. debiutavo I-os lygos pirmenybėse ir užėmė 13 vietą. Sekančiais metais vėl žaidė II-os lygos pirmenybėse.

Nuo 2014 m. žaidžia I lygos pirmenybėse. 2014 užėmė 10 vietą. 2015 metais liko šešiolikti, o 2016 m. I-oje lygoje užėmė 13 vietą.

2017 m. klubas licencijavosi Pirmos lygos pirmenybėms.

Pasiekimai

Latvijos varžybos 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Klubo spalvinė gama 

Mėlynos aprangos. Svečiuose gali žaisti atsarginėmis baltos spalvos aprangomis.

Šaltiniai

Nuorodos 
 preili.lv
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSf (Taurių laimėtojai)

Preiļi
FK Jēkabpils/JSC

FK Jēkabpils/JSC – Latvijos futbolo klubas iš Jėkabpilio.

Istorija 

Klubas įkurtas 2001 m. Jėkabpilyje.

2007 m. žaidė Antros lygos pirmenybėse. 
2008 ir 2009 metais žaidė Pirmoje lygoje.
2010, 2011 ir 2012 Antroje lygoje. 
Nuo 2013 m. žaidė Pirmoje lygoje. 

2017 m. klubas licencijavosi Pirmos lygos pirmenybėms. 

2017 m. liepos 14 d. Latvijos Futbolo Federacija informavo, kad iš Pirmos lygos pirmenybių yra šalinamos FK Ogre iš (Uogrės) ir FK Jėkabpilis/JSC iš (FK Jėkabpilio). Priežastis, kaip įtariama, šių dviejų komandų žaidėjai įtakojo rungtynių rezultatus ir dėl garbingo ir sąžiningo žaidimo principų pažeidimus abu klubai buvo pašalinti iš visų LFF organizuojamų pirmenybių. 
 

Visi šių ekipų (FK Ogre ir FK Jėkabpilis/JSC) pasiekti rezultatai, pergalės, lygiosios, pralaimėjimai, įmušti, praleisti įvarčiai ir iškovoti taškai buvo anuliuoti. Pirmenybėse liko 12 ekipų.

Pasiekimai 
Devintoji vieta Pirmojoje šalies lygoje yra jų geriausias komandos pasiekimas klubo istorijoje.
 2008 m. I-os lygos 9 vieta.
 2009 m. I-os lygos 14 vieta.
 2013 m. I-os lygos 12 vieta.
 2014 m. I-os lygos 9 vieta.
 2015 m. I-os lygos 11 vieta.
 2016 m. I-os lygos 14 vieta.
 2017 m. išmetimas iš Pirmos lygos.
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Spalvinė gama 
2017 m. marškinėliai purpuriniai, su juodu horizontaliu dryžiumi ant krūtinių, žali šortai ir purpurinės kojinės.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSf (Taurių laimėtojai)

Jēkabpils
Donatas Mickus

Donatas Mickus (g. 1986 m. balandžio 5 d. Šiauliuose) – Lietuvos orientacininkas.  Priklauso orientavimosi klubui „SAKAS“. Ūgis: 184 cm. Svoris: 82 kg.

Biografija
Išsilavinimas: mokėsi Šiaulių Aukštabalio vidurinėje, Šiaulių Universitetas Vadybos magistras (baigė 2013 m.), Šiaulių Universitetas Kūno kultūros ir sporto bakalauras (2010 m.). Nuo 2006 m. − Lietuvos krašto apsaugos savanoris. Pirmasis treneris – Romualdas Veršinskas, dabar treniruojasi savarankiškai. Orientavimosi sporto kalnų dviračiais Lietuvos čempionas 2016, 2014 metais. 

Orientavimosi sporto bėgte Lietuvos čempionas 2006, 2009 metais. 2014 m. Pasaulio orientavimosi sporto kalnų dviračiais čempionate (Lenkija) 40 vt. 2012 m. Europos rogainingo čempionas. 2006 m. Baltijos jaunimo taurės (Lenkija) nugalėtojas. Multisporto varžybų dalyvis. 

Gimė Šiauliuose,  gyvena Vilniuje.

Pasiekimai 
Geriausias Šiaulių miesto orientacininkas (2015 metai)

Sportiniai pasiekimai

Šaltiniai 

Lietuvos orientacininkai
FK Gorodėja

Haradzejos (Gorodėjos) futbolo klubas arba trumpai FK „Haradzeja“ arba FK „Gorodėja“  (, ) – buvęs Baltarusijos futbolo klubas iš Haradzejos (Gorodėjos).

Istorija 
Klubas įkurtas 2004 m. Haradzejoje. Nuo 2008 metų žaidė Antrojoje šalies lygoje ir trečią sezoną (2010 m.) tapo šios lygos nugalėtojais.

2011 m. sausio 14 d. klubui buvo suteiktas valstybinės registracijos pažymėjimas ir ekipa tapo profesionaliu futbolo klubu. Tais pačiais metais klubas debiutavo I-oje lygoje ir užėmė trečią vietą.

2016 m. klubas debiutavo Aukščiausioje šalies lygoje ir užėmė devintą poziciją. Tai geriausias komandos pasiekimas klubo istorijoje. 

2017 m. klubas dalyvavo Aukščiausiosios lygos pirmenybėse. Užėmė devintąją vietą.

2021 m. sausio mėn. trenerių štabas paliko klubą. Netrukus tapo aišku, kad klubas nebedalyvaus aukščiausios lygos pirmenybėse. Žaidėjai taip pat paliko klubą..

Klubo spalvos 
Namuose klubas žaidžia žalios spalvos sportinėmis aprangomis. Svečiuose gali žaisti baltomis aprangomis.

Pasiekimai 
 Aukščiausioji lyga (D1):
 Septintoji vieta: 2019 m.

Sezonai 

|}Šaltinis:

Lietuviai 
 Edgaras Žarskis, gynėjas 2018-2019

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė

Gorodėja
FK Krumkačy Minsk

Minsko futbolo klubas „Krumkačy“, o 2019 m. sezone metais žinomi kaip FK NFK ( – varnos) – Baltarusijos futbolo klubas iš Minsko. Klubo pravardė yra "varnos" (Krankliai).

Istorija

FK Krumkačy 
Klubas įkurtas 2011 m., tačiau oficialiai užregistruotas 2014 m. Klubo pavadinimas reiškė "varna".

Nuo 2014 metų debiutavo II-oje šalies lygoje ir užėmė antrąją vietą.

2015 m. debiutavo I-oje lygoje ir užėmė trečią vietą.

2016 m. klubas debiutavo Aukščiausioje šalies lygoje ir užėmė vienuoliktą poziciją. Tai geriausias komandos pasiekimas klubo istorijoje.

2017 m. klubas dalyvavo Aukščiausiosios lygos pirmenybėse. Liko 13-oje vietoje.

2018 m. pradžioje klubas nesugebėjo licencijuotis (turėjo skolų žaidėjams ir kitų finansinių įsipareigojimų), todėl Federacijos sprendimu buvo nušalinti nuo dalyvavimo Premjer lygoje. Pažeminti iki Antrosios lygos.

2018 m. Antroje lygoje buvo antri, o tai leido jiems kilti į Pirmą lygą.

FK NFK 
Žiemos metu pasikeitė pavadinimą ir tapo FK NFK. НФК () reiškia "Neįprastai fantastiška komanda". Klubo vadovybė siekė išvengti galimų problemų dėl senojo juridinio vardo FK Krumkačy ir skolų šleifo.

FK Krumkačy 
Klubas 2020 m. susigražino savo orginalų pavadinimą.

Klubo spalvos 

Namuose klubas žaidžia juodos spalvos sportinėmis aprangomis. Svečiuose gali žaisti baltomis aprangomis.

Pasiekimai 

 2016 m. Vyša lygos 11 (vienuolikta) vieta.

Sezonai 
Šaltinis:

FK Krumkačy 

|}

FK NFK 

|}

FK Krumkačy 

|}

Sudėtis 
Atnaujinta; 2020 m. rugsėjo 8 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė

Krumkachy
Minskas
Haradzeja

Haradzeja (arba Gorodėja; , ) – miesto tipo gyvenvietė vidurio Baltarusijoje, Minsko srityje, Nesvyžiaus rajone. Gyventojų skaičius — 3802 žmonių (pagal 2016 m. duomenis).

Istorija 
Žinoma nuo 1530 m. kai buvo pirmą kartą paminėta metraščiuose. Nuo 1575 metų buvo Radvilių giminės nuosavybėje. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės sudėtyje buvo priskirta Naugarduko vaivadijai. LDK teritorija iki valstybės padalinimo. Po Žečpospolitos žlugimo atiteko Rusijos imperijai.

1921 m. atiteko Lenkijos valstybei. Nuo 1939 m. sovietų Gudijai priskirta dalis.

Gyventojai 
 2006 m. – 4200
 2016 m. – 3802

Ekonomika 
 Haradzejos cukraus fabrikas;
 Haradzejos linų fabrikas;
 Rapsų ir kitų aliejinių kultūrų perdirbimo gamykla.

Architektūra 
 Švento Juozapo bažnyčia;
 Haradzejos cerkvė (1808);

Sportas 
 FK Gorodėja (buvęs futbolo klubas);
 Haradzejos miesto stadionas, kurio talpa 1 625 žiūrovai.

Žymūs žmonės 
Haradzejoje gimė:

 Aleksandras Nadsonas – nacionalistas, SS legiono narys (30-oji SS grenadierių divizija), Gudijos katalikų bažnyčios dvasininkas emigracijoje, kovotojas prieš sovietų valdžią Gudijoje.

Šaltiniai 

Nesvyžiaus rajono gyvenvietės
Minsko srities miesto tipo gyvenvietės
Vladislavas Krutskichas

Vladislavas Vitaljevičius Krutskichas (, g. 1995 m. birželio 19 d. Voroneže) – Rusijos dainininkas, vaikinų grupės „Geroi“ () narys.

2000-2010 m. buvo vaikų vokalinės grupės „Volšebniki dvora“ () narys.

2002 metais Vladislavas tarptautiniame vaikų festivalyje „Aplaus“ Latvijoje pelnė pagrindinį prizą. Atlikėjas taip pat yra ir kitų tarptautinių konkursų dalyvis bei laureatas – „Zemlia pod belymi kryljami“ (Baltarusija), „Zviozdončka“ (Ukraina), „Alleja sviozd“ (Rusija) ir kt.

2005 m. lapkričio mėn. su daina „Doroga k solncu“ (, ) vaikų Eurovizijos dainų konkurse užėmė 9-ą vietą.

Nuo 2011 m. yra grupės „Geroi“ narys. 2011 m. sausio 31 dieną grupė išleido debiutinę dainą „Moje malenkoje glupoje serdce“.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Grupės „Geroi“ svetainė

|-

Rusijos dainininkai
Pop atlikėjai
Rusijos atstovai vaikų Eurovizijos dainų konkurse
2005 m. vaikų Eurovizijos dainų konkurso dalyviai
Lena Stamenkovič

Lena Stamenkovič (g. 2004 m. birželio 1 d. Zaječare) – Serbijos dainininkė.

Gimė Zaječaro miestelyje, netoliese sienos su Bulgarija. Užaugo muzikos ir meno apsuptyje: jos tėvas dainuoja ir groja trimitu vietinėje grupėje, o senelis buvo tapytojas. Iš pradžių Lena pasirodydavo savo artimiesiems švenčių metu, 2012 metais įstojo į muzikos mokyklą, kur mokėsi skambinti fortepijonu ir dainavo chore. Vėliau atlikėja dalyvavo talentų projekte „Pinkove zvezdice“, užėmusi ketvirtą vietą.

Mergina taip pat piešia, siuvinėja, daro šukuosenas ir iš įvairių medžiagų kuria originalius daiktus. Jos mėgstamiausi atlikėjai yra Celine Dion, Alicia Keys, Mariah Carey, Michael Jackson ir Queen. 

2015 metais dalyvavo vaikų Eurovizijos dainų konkurse, kur atliko „Lenina pesma“ () – kūrinį apie save. Dainos autoriai – Leontina Vukomanovič ir pati Lena.

Nuorodos 
 Daina „Lenina pesma“

|-

Serbijos atlikėjai
Serbijos atstovai vaikų Eurovizijos dainų konkurse‎‎
2015 m. vaikų Eurovizijos dainų konkurso dalyviai‎
Antavilių dvaras

Antavilių dvaras – dvaras, stovėjęs Vilniaus krašte, Antavilių gyvenvietėje (dab. Vilniaus miesto dalis), prie Antavilio upelio, Antavilio mažojo ežerėlio pakrantėje. Dabar išlikusi dvarvietė su ūkiniais trobesiais.

XVIII a. pabaigoje buvo minima tik viena Antavilių valda su savininku Antoni Tyzenhauzu, Vilniaus vaivadijos vėliavininku. 1784 m. jis dvarą pardavė Franciškui Mučynskiui iš Gardino. Pačioje XVIII a. pabaigoje dvaro savininkai buvo Pranciškus ir Teofila iš Radziševskių Čižiai (Czyżowie). XIX a. 3–iajame dešimtmetyje ši šeima dvarą pardavė giminaičiui Kajetanui Radziševskiui.

Išlikę dvaro sodybos statiniai:
 Pirmasis pastatas – stačiakampio plano medinis pastatas, akmens mūro pamatais, vieno aukšto, su rūsiu (1965 m. užstatytas); dabar gyvenamasis namas.
 Rūsys – stačiakampio plano, akmens mūro, pusiau įkastas į žemę.
 Svirnas – stačiakampio plano, dvišlaičiu stogu, medinis, akmens mūro pamatais, liaudies architektūros bruožų, su priesvirniu, paremtu 4 kolonomis.
 Klojimas (I) – stačiakampio plano, dvišlaičiu stogu, medinis, akmens mūro pamatais.
 Daržinė – stačiakampio plano, dvišlaičiu stogu, medinė, akmens ir plytų mūro pamatais.
 Klojimas (II) – stačiakampio plano, dvišlaičiu stogu, medinis, akmens mūro pamatais, be priestato.
 Antrasis pastatas – stačiakampio plano, dvišlaičiu stogu, mūrinis, su vėlesniais priestatais; dabar įsikūrusi parduotuvė.

Be to, dvaro valdoms priklausė Antavilių Radziševskių koplyčia, esanti kapinėse, kitapus ežero.

Šaltiniai 

Vilniaus dvarai
Dario Campeotto

Dario Campeotto (g. 1939 m. vasario 1 d. Frederiksberge, Kopenhaga) – italų kilmės Danijos dainininkas ir aktorius.

1961 m. Campeotto dalyvavo Dansk Melodi Grand Prix, atrankoje į „Euroviziją“, su daina „Angelique“. Ten jo varžovai buvo gerai žinomi atlikėjai Otto Brandenburg, Gustav Winckler, Birthe Wilke, Raquel Rastenni, Grethe Sønck ir kiti. Nepaisant stiprios konkurencijos, nugalėtoju tapo Campeotto ir taip tapo Danijos atstovu „Eurovizijos“ dainų konkurse, kuris vyko Prancūzijos mieste Kanuose. Ten jis užėmė penktą vietą tarp 16-kos dalyvių. Į Dansk Melodi Grand Prix atranką atlikėjas grįžo 1962-1964, 1966 ir 1987 m., tačiau nesėkmingai.

1963 m. vedė aktorę Ghita Nørby, abu persikėlė gyventi į Turiną (Italija). 1964 m. susilaukė sūnaus Giacomo. 1969 m. pora išsiskyrė, o 1970 m. Campeotto grįžo į Daniją. Kitais metais jis sutiko savo dabartinę žmoną Gertrud. Jie susituokė 1977 metais, turi dukrą Claudia ir sūnų Filippo.

Dalinė filmografija 
 1960: Eventyrrejsen
 1961: Peters baby
 1962: Han, hun, Dirch og Dario
 1966: Flagermusen
 1967: Nyhavns glade gutter
 2001: Flyvende farmor

Nuorodos 
 Dario Campeotto IMDB svetainėje
 Daina „Angelique“

|-

Danijos atlikėjai
Aktoriai
Danijos atstovai Eurovizijoje
1961 m. Eurovizijos dalyviai
Kareličų rajonas

Kareličų rajonas (, ) – rajonas Baltarusijoje, Gardino srityje. Administracinis centras – Kareličai.

Geografija 

Rajonas ribojasi su Naugarduko, Nesvyžiaus, Stolpcų, Baranovičių rajonais.

Pagrindinės upės: Nemunas, Servečius, Uša.

Gyventojai 

Tautinė sudėtis:
 baltarusiai – 94,76 %
 rusai – 2,62 %
 lenkai – 1,55 %
 ukrainiečiai – 1,68 %
 kiti – 1,07 %

Gyvenvietės 

Yra dvi miesto tipo gyvenvietės – Kareličai ir Myrius.

Šaltiniai
Da-Jiang Innovations

Da-Jiang Innovations (DJI) – bepiločių orlaivių ir jiems skirtų kamerų ir kitų priedų gamybos bendrovė.

„DJI Phantom“ bei kiti bepiločiai orlaiviai dažniausiai naudojami filmavimui ir fotografavimui. Vis dažniau jie atstoja iš malūnsparnių ir kitų lėktuvų filmuotą medžiagą. Tarp jų Holivudo filmų studijos ir „Vimeo“ kinematografai, naudojantys pastaruosius įrenginius.

Šiuo metu DJI bendrovės vertė siekia $10 mlrd, apyvarta – $1,5 mlrd. Iš viso bendrovė pardavė daugiau nei 1 mln. bepiločių orlaivių, kurie pritaikomi tiek žemės ūkio, tiek gamtosaugos, tiek kitoms reikmės. Vienas iš pagrindinių bendrovės varžovų – „GoPro“.

Išnašos 

Kinijos įmonės
Techninės įrangos gamintojai
Mastų rajonas

Mastų rajonas (, ) – rajonas Baltarusijoje, Gardino srityje. Administracinis centras – Mastai.

Geografija 

Ribojasi su Ščiutino, Zietelos, Zelvos, Valkavisko, Berastavicos ir Gardino rajonais. Pagrindinės upės: Nemunas bei jo intakai Ščiara ir Sipa bei Zelva, Rosė ir Elnė.

Gyventojai 
Tautinė sudėtis:
 baltarusiai – 74,74 %
 lenkai – 18,69 %
 rusai – 5,14 %
 kiti – 1,43 %

Gyvenvietės 

Vienintelis miestas – Mastai.

Šaltiniai
Slanimo rajonas

Slanimo rajonas (, ) – rajonas Baltarusijoje, Gardino srityje. Administracinis centras – Slanimas.

Geografija 

Ribojasi su Zelvos, Zietelos, Baranovičių, Ivacevičų ir Pružanų rajonais. Pagrindinės upės: Ščiara ir jos intakai: Babočka, Grivda, Berioza, Isa ir Zelva.

Gyventojai 
Tautinė sudėtis:
 baltarusiai – 85,94 %
 lenkai – 2,69 %
 rusai – 8,32 %
 ukrainiečiai – 1,74 %,
 kiti – 1,31 %

Gyvenvietės 

Vienintelis miestas – Slanimas.

Šaltiniai
Valkavisko rajonas

Valkavisko rajonas (, ) – rajonas Baltarusijoje, Gardino srityje. Administracinis centras – Valkaviskas. Rajono plotas – 1192 km².

Geografija 

Ribojasi su Svisločiaus, Berastavicos, Mastų, Zelvos ir Pružanų rajonais. Pagrindinės upės: Rosė (Nemuno baseinas), Volpenka, Netupa, Choruževka ir Volkovė.

Gyventojai 
Tautinė sudėtis:
 baltarusiai – 63,35 %
 lenkai – 24,96 %
 rusai – 8,71 %
 ukrainiečiai – 1,6 %,
 kiti – 1,38 %

Gyvenvietės 

Vienintelis miestas – Valkaviskas, miesto tipo gyvenvietės – Raudonasalė ir Rosė.

Šaltiniai
Dalvikas

Dalvikas ( – 'slėnio pakrantė') – miestas Rytų Nordurlande, Islandijoje. 1362 gyventojai (2016 m. duomenys). Veikia regiono jūrų uostas. Svarbus importo, žvejybos ir susisiekimo mazgas. Plaukia keltas į Grimsėjų (šiauriausias gyvenamas Islandijos regionas).

Pagrindinės pramonės šakos: žuvininkystė, turizmas bei banginių stebėjimas.

Sportas
Populiariausia sporto šaka – kalnų slidinėjimas. Yra keli futbolo klubai. Golfo klubas.

Futbolas
 Dalvík/Reynir – futbolo klubas.
 Dalvíkurvöllur futbolo stadionas.

Islandijos miestai
Torlaukshiobnas

Torlaukshiobnas () – miestas Sudurlande, pietryčių Islandijoje. 1497 gyventojai (2016 m. duomenys).

Miestas pavadintas šv. Torloko garbei. Torlaukshiobne yra svarbus jūrų uostas, aptarnaujantis pietinę šalies pakrantę, tarp Grindaviko vakaruose ir Hiobno rytuose. Plaukia keltas į Vestmanaejarą.

Torlaukshiobne yra liuteronų bažnyčia, keli restoranai, golfo klubas, motokroso trasa, sporto kompleksas bei baseinas.

Islandijos miestai
Grobiņas SC

Grobiņas SC – Latvijos futbolo klubas iš Gruobinios.

Istorija 
Klubas įkurtas 2009 m. Gruobinios miestelyje. Nuo 2010 m. ekipa rungtyniavo Antroje lygoje, Kuršo zonoje. 

2016 m. Antroje lygoje (Kuršo zonoje) užėmė 1 vietą. Iškovojo teisę žaisti Pirmoje lygoje.

2017 m. kovo 2 d. klubui suteikta B tipo licencija. 
Ekipa jau netrukus debiutavo Pirmoje lygoje. Nuo 2017 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje.

Pasiekimai 
 Antra lyga:
Nugalėtojai: 2016

Sezonai

Latvijos varžybos 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Komandos simbolika ir spalvos

Komandos logotipas 
Logotipe buvo pavaizduotas mėlynas skydas, o jame pavaizduota paukštukas (garnys), bei futbolo kamuolys, bei yra užrašai: Sporta Centrs Grobiņa. 2017 m.

Komandos spalvos 

Aprangos kodas: juodi šortai, o marškinėliai žydri, bei baltos kojinės. 

Arba gali dėvėti juodas aprangas.

Namų stadionas 
Ekipa žaidžia namų rungtynes Gruobinia miesto stadione. Jis talpina kelis šimtus žiūrovų.

Treneriai 
Ekipą treniruoja Mārtiņš Jaunskalže.
 Mārtiņš Jaunskalže

Sudėtis

Šaltiniai

Nuorodos 
 facebook paskyra
 FLASHSCORE
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSf (Taurių laimėtojai)

Grobiņas SC
Rugiaveidė (grupė)

„Rugiaveidė“ – folkloro ir postfolkloro dainininkė Daiva Steponavičienė, dainuojanti viena, su šeima arba draugais. Atlikėja veiklą Rugiaveidės pseudonimu pradėjo 1996 m. Koncertuose ji dainas atlieka viena, su šeima arba draugais.

Sudėtis

Rugiaveidė ir šeima 
 vyras Saulius Steponavičius (vokalas, dvylikastygė, klasikinė gitara, bandža)
 dukra Ramunė Steponavičiūtė (vokalas, ukulėlė, išilginė fleita, klasikinė gitara, perkusija)
 sūnus Linas Steponavičius (bosinė gitara, vokalas, smuikas, dambrelis, perkusija)

Rugiaveidė ir draugai 
 Loreta Pugačiukienė (vokalas, smuikas, perkusija)
 Saulius Steponavičius (vokalas, gitara, bandža)

Diskografija

Nuorodos 
 https://www.facebook.com/Rugiaveide/
 http://www.antiqua.lt

Lietuvos folkloro atlikėjai‎
2017 m. Australijos Grand Prix

2017 m. Australijos Grand Prix – pirmosios 2017 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko kovo 24-26 dienomis Albert Park trasoje. Tai buvo 22 kartas, kuomet šioje trasoje rengiamas Australijos Grand Prix.

Prieš penktadienio treniruotes "Sauber" komandoje Pascal Wehrlein pakeitė italas Antonio Giovinazzi, nes vokietis dėl traumos nebuvo visiškai sveikas lenktyniauti.

Lenktynes laimėjo vokietis Sebastian Vettel su "Ferrari". Tai buvo pirmoji šios komandos pergalė po 2015 m. Singapūro Grand Prix.

Kvalifikacija 

Pastabos
  – Lance Stroll gavo 5 starto pozicijų baudą už pavarų dėžės keitimą.

Lenktynės 

Pastabos
 PL (pit lane) – boksai.
 – Daniel Ricciardo pradėjo lenktynes iš techninio aptarnavimo zonos.

Įskaitos po lenktynių 

Lenktynininkų įskaita

Komandų įskaita

 <small>Pastabos: pateiktos 5 geriausios vietos.

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
2017 sporte
Latvijos futbolo varžybos 2017 m.

Latvijos futbolo varžybos 2017 m.
  prasidėjo 2017 m. kovo 10 d. ir baigėsi 2017 m. lapkričio 4 d.
 s turnyras prasidėjo 2017 m. gegužės 28 d., o finalo rungtynės įvyko 2017 m. spalio 18 d.

2017 m. Virsliga 
 Virsliga – aukščiausioji futbolo lyga. 
 Dalyvavo 8 komandos: Jūrmalos „Spartaks“ - FK Jelgava - SK Babīte/Dinamo - RFS - Riga FC - FK Liepaja/MOGO - Metta/LU - FK Ventspils.  
 Čempionatas prasidėjo kovo 10 dieną.  
 2017 m. birželio 22 d. iš pirmenybių buvo pašalinta SK Babīte/Dinamo. Tuo metu buvo sužaista XII turų, visi šios ekipos pasiekti rezultatai anuliuoti.

Galutinė komandų rikiuotė 
 FK Spartaks Jūrmala apgynė čempionų titulą. (Tapo jais antrą kartą.)

Pereinamosios rungtynės 

{{footballbox 
|bg = #EBF5FF
|stack = yes
|round = Pirmosios rungtynės  Pereinamosios rungtynės 
|date = 
|time = 19:00
|team1 = 'Progress/AFA Olaine
|score = 1–1
|report = Ataskaita
|team2 = METTA/LU
|goals1 = Vugar Askerov 
|goals2 =  Eduards Emsis 
|stadium = Uolainės miesto stadionas, Uolainė
|attendance = 190
|referee = Jevgēnijs Vasjukovs }}

 Pusfinalis 
 Rungtynės sužaistos 2017 m. rugsėjo 20 d. 
 „Liepaja/MOGO" vs. RFS
 „Riga" vs. Jūrmalos „Spartaks“.

 Pusfinalis: FK Liepāja/MOGO v. RFS Liepojos „Liepaja/MOGO" nugalėjo 4:1 ir pateko į finalą. Pusfinalis: „Riga" v. Jūrmalos „Spartaks“ „Riga" nugalėjo 2:1 ir pateko į finalą. Finalas 
Finalo rungtynės įvyko 2017 m. spalio 18 d.Liepāja nugalėjo 2-0 ir tapo taurės savininkais.''

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė:
 Čempionų sąrašas
 Latvijos futbolo taurės istorija
 Latvijos futbolo istorija
 2017 m. Virsliga
 Vidzemės futbolo centro puslapis

Latvijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2017–2018 m.
Prodaná nevěsta

Parduotoji nuotaka () – trijų veiksmų komiška opera, parašyta čekų kompozitoriaus Bedřicho Smetanos. Libreto autorius: Karel Sabina. Kūrinys buvo pradėtas rašyti 1863 m., o baigtas – 1866 m. Pirmasis atlikimas įvyko 1866 m. gegužės 30 d. Laikinajame Teatre: sutrauktas į du veiksmus su kalbamaisiais dialogais.

Operos
Miloš Teodosić

Milošas Teodosičius (, g. 1987 m. kovo 19 d.) – Serbijos krepšininkas. Ūgis – 1,96 m, dažniausiai žaidžia įžaidėjo ir atakuojančio gynėjo pozicijose.

2010 m. krepšininkas buvo pripažintas geriausiu FIBA Europe žaidėju.

Teodosičius 2007 m. debiutavo nacionalinėje komandoje. Jis kartu su Serbijos rinktine yra iškovojęs antrąją vietą 2009 m. Europos krepšinio čempionate, 2-ąją vietą 2014 m. pasaulio krepšinio čempionate ir 2-ąją vietą 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.

Laimėjimai 
 Eurolyga: 2016 m.
 Eurolygos MVP: 2010 m.
 Europos taurė: 2022 m.
 FIBA Europos metų žaidėjas: 2010 m.
 Italijos krepšinio lyga: 2021 m.
 Italijos krepšinio supertaurė: 2021 m.
 VTB lyga: 2012–2017 m.
 Rusijos krepšinio taurė: 2012, 2013 m.
 VTB lygos šlovės galerija: 2019 m.
 Graikijos krepšinio taurė: 2010, 2011 m.
 Serbijos krepšinio taurė: 2005, 2007 m.

Serbijos krepšininkai
Serbijos olimpiečiai
Geležinkelių transportas Estijoje

Geležinkelių transportas Estijoje yra sudarytas iš 1200 km geležinkelių linijos, iš kurių 900 km naudojami viešajam transportui. Didžiąją dalį Estijos geležinkelių tinklo infrastruktūros valdo valstybė.

Visi viešieji geležinkeliai Estijoje yra 1520 mm (rusiškoji vėžė), tokie patys kaip ir Rusijoje, Baltarusijoje, Latvijoje ir Lietuvoje. 1520 mm vėžės Estijoje taip pat yra suderinamos su Suomijos 1524 mm vėže.

Tinklas 

 Bendras ilgis: apie 1200 km, iš kurių 900 km naudojama viešai
 Vėžė: 1520 mm rusiškoje vėžė
 Elektrifikuota: 133 km.

Estijos geležinkelių tinklą valdo valstybinė įmonė „Eesti Raudtee“ ir privati kompanija „Edelaraudtee Infrastruktuuri AS“.

Pagrindinės linijos 

Priklauso „Eesti Raudtee“:
 Talinas–Tapa–Narva, 209,6 km. Linija buvo užbaigta 1870 m. Ši linija buvo dalis Rusijos imperijos tinklo, jungusio Paldiskį su Sankt Peterburgu per Taliną ir Narvą.
 Talinas–Keila–Paldiskis, 47,7 km. Keleivių traukinius valdo kompanija „Elron“.
 Keila–Rysiperė, 24,4 km.
 Tapa–Tartu, 112,5 km. Užbaigta 1877 m.
 Tartu–Valga, 82,5 km. Užbaigta 1887 m. Tarptautinė jungtis tarp Valgos Estijoje ir Valkos Latvijoje.
 Tartu–Pečoris, 83,5 km. Pastatyta tarp 1929 ir 1931 m.
 Valga–Pečoris, 91,5 km. Dalis Ryga–Pskovas geležinkelio, atidaryto 1889 m.

Priklauso „Edelaraudtee Infrastruktuuri AS“:
 Talinas–Lelė–Pernu–(Meisakiula), 141,4 km.
 Lelle–Viljandis, 78,7 km.

Jungtys su kaimyninėmis šalimis 
Kasdieniniai traukiniai kursuoja tarp Talino ir Maskvos (naktinis traukinys; kelionė trunka apie 15 valandų) per Sankt Peterburgą.

2016 m. vasarą trys kasdien kursuojantys traukinai sujungia Rygą (Latvija) su Valga (Estija).

Planuojama sukurti greitąją liniją tarp Talino ir Rygos (tęsiasi iki Lenkijos), Rail Baltica, numatoma, jog ji veiks 2020 m.

Taip pat skaitykite 
 Estijos transportas

Šaltiniai

Nuorodos 

Estijos transportas
Geležinkelių transportas
Antonio Giovinazzi

Antonio Džiovinaci (; g. 1993 m. gruodžio 14 d., Martina Frankoje, Italijoje) – italų automobilių lenktynininkas. Jis užėmė antras vietas 2015 m. FIA Europos „Formulės 3“ čempionate ir 2016 m. tarptautinėje „GP2 serijoje“, kur lenktyniavo su „Prema“ komanda ir penkis kartus laimėjo lenktynes ir iš viso aštuonis kartus užkopė ant podiumo. 

2017 m. sezonui „Formulės 1“ „Ferrari“ komanda jį pasirinko būti jų trečiuoju ir atsarginiu lenktynininku. Jo debiutinės „Formulės 1“ lenktynes įvyko Australijoje, kur jis „Sauber“ komandoje pakeitė Pascal Wehrlein.

Karjeros statistika

Formulės 1 rezultatai
(legenda) (paryškinta – pole pozicija; kursyvu – greičiausias ratas)

* Sezonas vis dar tęsiasi.

Šaltiniai 

Italijos Formulės 1 lenktynininkai
Samylų II piliakalnis

Samylų II piliakalnis – piliakalnis Kauno rajone, Samylų sen., į pietryčius nuo Samylų, Kauno marių regioniniame parke. Senovės gynybinis statinys stūkso apie 1,5 km į šiaurę nuo Samylų piliakalnio, 50 m į vakarus nuo Kauno marių vakarinio kranto, į pietus nuo mažo į marias įtekančio upelio. Pasiekiamas iš kelio , per Šlienavą.

Samylų II piliakalnis yra nacionalinės reikšmės archeologinis ir kraštovaizdžio paminklas, 2013 m. įrašytas į Kultūros vertybių registrą (unik. kodas ).

Istorija 

Apie Kauno marių pakrantėje medžiais ir krūmais apaugusį piliakalnį 2011 m. vasario 10 d. pranešė direkcijos biologas Giedrius Vaivilavičius. Kultūros paveldo centro archeologai nuvykę į vietą šį radinį išžvalgė ir patvirtino 2011 m. gegužės 12 d. 
 
2014 m. rugsėjo 26 d. ant Samylų II piliakalnio vyko Baltų vienybės dienos, Rudens lygiadienio ir piliakalnio pristatymo visuomenei šventės. Neseniai rastą Samylų II piliakalnį ėmėsi iniciatyvos globoti Kauno įgulos karininkų ramovės kolektyvas. Ramovės darbuotojai atliko piliakalnio atidengimo darbus. Atvėrus gynybinio statinio aikštelę, pilies ir apžvalginio bokšto vietą, tapo matomi piliakalnio kompleksui priklausantys archeologiniai elementai (priešpilis, papiliai, į piliakalnį vedantis kelias).

Piliakalnis 

Teritorija užima 12 122 m². Piliakalnis įrengtas daugiausia lapuočiais medžiais ir eglėmis apaugusiame aukštumos iškyšulyje, iš rytų pusės juosiamame buvusio Nemuno slėnio (dabar – marių), iš priešingos pusės – mažo bevardžio upelio griovos, o pietvakarių pusėje toliau tęsiasi aukštuma. 

Piliakalnio aikštelė ovali, beveik keturkampė, orientuota pietvakarių-šiaurės rytų kryptimi, apie 10 m ilgio ir 12 m pločio pietvakarių gale, ties pylimu, žemėjanti į šiaurės rytus. Aikštelė apaugusi spygliuočiais ir lapuočiais medžiais, apardyta ją seniau ariant. Pietvakarių pusėje piliakalnis nuo aukštumos atskirtas maždaug 2,5-3 m aukščio nuo aikštelės ir apie 2 m aukščio nuo išorės pylimu. Pylimas dalinai nusklidęs. Pylimo išorėje yra apie 15 m pločio ir maždaug 0,7 m gylio įduba - griovys, kuris iš dalies užslinkęs. Šlaitai statūs, iki 20-25 m aukščio.

Dėl vietos patogumo – gana lygus paviršius šalia Nemuno (dabartinė marių pakrantė), upelis –  tikėtina, kad čia galėjo būti ir papėdės gyvenvietė.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Kauno rajono piliakalniai
 Samylų II piliakalnis (wikimapia.org)

Piliakalniai Kauno rajone
Samylai
Naujasodžio piliakalnis (Karmėlava)

Naujasodžio piliakalnis – piliakalnis Kauno rajone, Karmėlavos sen., Naujasodžio kaime. Piliakalnis stūkso apie 250 m į pietus nuo Neries kairiojo kranto ir 150 m ta pačia kryptimi nuo paneriu einančio Kleboniškio–Karmėlavos kelio. Piliakalnio teritorija priklauso Kauno miškų urėdijos Karmėlavos girininkijos miško 18 kvartalui (yra jo šiauriniame pakraštyje). Piliakalnį žymi lankytino objekto rodyklė („150 m“), pastatyta gyvenvietės pagrindinėje Politechnikos gatvėje, ties nr. 311.

Naujasodžio piliakalnis yra regioninės reikšmės archeologinis ir kraštovaizdžio paminklas, 2010 m. vasario 26 d. įrašytas į Kultūros vertybių registrą (unik. kodas ).

Istorija 

Žinias apie naują surastą piliakalnį Vaistariškių kaime pateikė archeologas Gintautas Zabiela 2009 m. pavasario pabaigoje. Kultūros paveldo centro darbuotojai žvalgė objektą vietoje 2009 m. lapkričio 10 d. Paaiškėjo, kad į šiaurę nuo piliakalnio, visai šalia jo, buvo suformuoti sklypai, kurių dalis jau užstatyti. Teritorija priklausė ne Vaistariškių, o Naujasodžio kaimui. Pasitarus su G. Zabiela, šis piliakalnis pervadintas į Naujasodžio piliakalnį.

Piliakalnis 

Teritorija užima 12 809 m². Piliakalnis įrengtas Neries slėnio ir mažo bevardžio upelio suformuotame stačiašlaičiame iškyšulyje, iš šiaurės pusės juosiamas Neries slėnio, o iš kitų pusių – bevardžio upelio griovos ir jos daubų. Apaugęs daugiausiai lapuočiais medžiais, šlaitai apardyti erozijos ir žvėrių urvų. Piliakalnio aikštelė pailga, netaisyklingo keturkampio pavidalo, 45x9 m pločio, iki 1 m iškiliu viduriu, viename gale staigiai išplatėjanti iki 12-13 m. Supiltas 15 m ilgio, 8,5 m pločio, 0,8 m aukščio nuo aikštelės pylimas, 1,5-1,5 m aukščio išoriniu šlaitu, kiek išsklidęs. Piliakalnio pylimo išorėje iškastas lenktas 23 m ilgio, 3,5 m pločio ir iki 1 m gylio nuo išorės griovys. Jis apaugęs krūmais, iš dalies užslinkęs. Piliakalnio šlaitai statūs, iki 25 m aukščio, iš dalies nuslinkę.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Kauno rajono piliakalniai

Piliakalniai Kauno rajone
Kalvelių piliakalnis

Kalvelių piliakalnis – piliakalnis Anykščių rajone, Skiemonių sen., Kalvelių kaime. Piliakalnis stūkso apie 0,4 km į pietvakarius nuo Versmyno upelio pralaidos kelyje , 0,2 km į pietryčius nuo šio kelio.

Kalvelių piliakalnis yra regioninės reikšmės archeologinis ir kraštovaizdžio paminklas, 2016 m. rugsėjo 20 d. įrašytas į Kultūros vertybių registrą (unik. kodas ).

Istorija 

Šį piliakalnį 1985 m. lankė archeologas Gintautas Zabiela (aprašytas leidinyje „Lietuvos medinės pilys“). Jam šį piliakalnį parodė J. Gutauskas. 2014 m. piliakalnį paminėjo žurnalistas Algirdas Meilus. 1846 m. šis piliakalnis buvo nurodytas leidinyje „Starożytna Polska ...“

Kultūros paveldo centro darbuotojai žvalgė objektą vietoje 2016 m. kovo 15 d.

Piliakalnis 

Teritorija užima 15 512 m². Piliakalnis įrengtas ant atskiros kalvos, supamos užpelkėjusių daubų, žemesnių aukštumų. Kalva apaugusi mišku. Jos vakariniame pakraštyje būta karjero. Piliakalnio aikštelė keturkampė, apie 65x50 m. Aikštelė sužalota anksčiau čia įrengto trianguliacijos punkto, kastų bulviarūsių, žemės ūkio darbų. Buvusio trianguliacijos bokšto vietą žymi grioviu apkastas keturkampis plotas.  Šlaitai gana statūs, apie 10-12 m aukščio nuo užpelkėjusių daubų ir 5-6 m aukščio nuo gretimų aukštumų.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Anykščių rajono piliakalniai

Piliakalniai Anykščių rajone
Laura Põldvere

Laura Põldvere (1988 m. rugpjūčio 30 d. Tartu), geriau žinoma tiesiog kaip Laura – Estijos dainininkė.

Biografija 

Dainininkės karjerą pradėjo 2005 m. Tuomet su grupe „Suntribe“ ji gavo šansą atstovauti Estijai „Eurovizijos“ dainų konkurse Ukrainoje. Su daina „Let’s Get Loud“, gavusios 31 tašką (5 iš Lietuvos), pusfinalyje liko 20 vietoje ir į finalą nepateko. Taip pat ji laimėjo vieną prestižiškiausių vokalo konkursų „Kaks Takti Ette“, po kurio pradėjo aktyviai koncertuoti visoje Estijoje.

Laura išleido du studijinius albumus, dirbo su daugeliu kitų projektų. 2007 m. ji pelnė stipendiją studijoms Berklio koledže, Bostone, vėliau studijavo džiazo ir roko mokykloje Freiburge, Vokietijoje, bakalauro studijas baigė Estijos muzikos akademijoje ir nusprendė toliau gilintis į improvizacinę muziką.

2017 metais Laura kartu su Koit Toome ir daina „Verona“ nugalėjo nacionalinėje atrankoje, ir tapo šalies atstovais į 2017 m. „Eurovizijos“ dainų konkursą Ukrainos sostinėje Kijeve.

Asmeninis gyvenimas 

2014 metais ištekėjo džiazo pianisto Joel-Rasmus Remmel. 2016 metais pora išsiskyrė.

Eurovizijos dainų konkursas

Diskografija

Albumai 
 2007: Muusa
 2009: Ultra

Kompiliacijos
 2011: Sädemeid taevast

Singlai 
 2005: Moonwalk
 2007: Sunflowers
 2007: Muusa
 2008: 581 C
 2008: Lihtsad asjad (su Raivo Tafenau)
 2009: Destiny
 2009: Pühakud
 2009: Ultra
 2010: Südasuve rohtunud teed
 2010: Võid kindel olla
 2011: Kustuta Kuuvalgus'
 2011: 2020 2012: Sädemeid Taevast 2016: Supersonic 2017: Verona'' (su Koit Toome)

Šaltiniai

Nuorodos 

 Daina „Supersonic“
 Dainos „Verona“ vaizdo klipas (su Koit Toome)

Estijos atlikėjai
Pop atlikėjai
Estijos atstovai Eurovizijoje
2005 m. Eurovizijos dalyviai
2017 m. Eurovizijos dalyviai
Švenčionėlių geležinkelio stotis

Švenčionėlių geležinkelio stotis – geležinkelio stotis Švenčionėliuose, Priestočio g. 22. Stotyje susikerta Vilniaus–Turmanto ir Utenos–Švenčionėlių geležinkelis. Stotyje stoja tarpmiestiniai Vilniaus–Turmanto geležinkelio keleiviniai traukiniai, keleivinis susisiekimas Utenos kryptimi nutrauktas 2001 m. kovo 25 d.

Istorija

Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelis 

Antros klasės Švenčionėlių geležinkelio stotis įkurta prie Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelio. Stoties įrengimas prisidėjo prie miesto augimo.

Siaurasis geležinkelis 

1895 m. lapkričio 11 d. atidaryta 750 mm vėžės Panevėžio–Pastovio geležinkelio atkarpa Švenčionėliai–Pastovys, 1901 m. gegužės 13 d. atidaryta antroji geležinkelio dalis Panevėžys–Švenčionėliai. Šalia Švenčionėlių įrengtas viadukas virš Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelio. Stotyje įrengtas akmeninis garvežių remonto depas, kuriame tilpo 12 garvežių, pastatytas 48 kub. m vandens bokštas. Siaurojo geležinkelio stotis buvo piečiau plačiojo geležinkelio stoties (). Stočiai priklausė 8 siaurojo geležinkelio garvežiai.

Lietuvos gyventojų tremties atmintina vieta 

Sovietų okupacinė valdžia 1941, 1944-1952 m. iš Švenčionėlių geležinkelio stoties į tremtį Sibire ir kitas atokias SSRS vietoves, išvežė tūkstančius lietuvių ir kitų tautybių Lietuvos valstybės piliečių. 1939-1941 m., 1944-1952 m. sovietų valdžia iš šios stoties išveždavo politinius kalinius. Taip pat iš Švenčionėlių geležinkelio stoties politinius kalinius išveždavo ir vėlesniais metais, iki 1990-ųjų, Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo.

1989 m. birželio 14 d. stoties prieigose pastatytas akmuo ištremtiesiems atminti. 2014 m. birželio 14 d. ant stoties pašventinta Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centro suprojektuota atminimo lenta iš stoties masiškai tremtiems Lietuvos gyventojams atminti.

Šaltiniai 

Švenčionėliai
Lietuvos geležinkelio stotys
Banga B

Futbolo klubas „Banga“ – Lietuvos futbolo klubas iš Gargždų. Banga B žymenimi vadinama šio klubo dublerių ekipa.

Istorija 
Dublerių komandos kitados buvo vadinamos „Banga-2“ arba „Bangelė“.

„Bangos“ dubleriai nuo 2009 m. žaidė ne tik regioninėse varžybose, bet ir A lygos komandų dublerių pirmenybėse.

Trečia lyga (2017 m.) 
2017 m. buvo suburta dublerių ekipa Banga B ir nuspręsta, kad jie žais III lygoje (Klaipėdos zonoje).

Antra lyga (nuo 2019 m.) 
2018 m. rungtyniavo Antros lygos, Vakarų zonoje. Galutinėje komandų rikiuotėje liko dešimti.

2019 m. Banga B žaidė Antros lygos, Vakarų zonoje. Sezonas buvo sėkmingas: komanda iškovojo 14 pergalių ir vos dviem taškais nusileido pirmenybių lyderiams. Galutinėje rikiuotėje liko antroje vietoje. Didžiausia sezono pergalė tapo 2019 m. rugsėjo 20 d. rungtynės Gargžduose, kuriose šeimininkai rezultatu 14-0 sutriuškino Kelmės ekipą.

2020 m. ekipa kovojo Antroje lygoje. Juos treniravo portugalas Davidas Afonsas. Dėl pirmos vietos ilgą laiką varžėsi su FK Neptūnas. Lemiamos rungtynės vyko būtent tarp šių komandų ir jose po pratęsimo nugalėjo gagždiškiai. Rezultatyviausiu pirmenybių žaidėju tapo ekipos puolėjas Ignas Venckus.

Pirma lyga (nuo 2021 m.) 
2021 m. ekipa gavo Pirmos lygos licenciją ir žaidė Pirmoje lygoje. 2021 m. galutinėje komandų rikiuotėje liko šeštoje vietoje iš keturiolikos dalyvių.

2022 m. licencijavosi Pirmai lygai; tapo vienu iš dalyvių, kurie rungtyniavo 2022 m. Pirmoje lygoje. Iš šešiolikos dalyvių liko paskutinėje vietoje.

Apranga 
Klubas žaidžia oranžinės spalvos aprangomis. Komandos spalvinė gama buvo oranžiniai marškinėliai, šortai bei kojinės. Svečiuose gali žaisti mėlyna apranga.

 Aprangų gamintojai
 NIKE

Pasiekimai 

|}

Sudėtis 
Atnaujinta: 

 (nuo 2022 m. rugpjūčio)

Šaltiniai

Nuorodos 
 Klubo oficiali svetainė
 Pirma lyga (1lyga.lt)
 SOFASCORE
 lietuvosfutbolas.lt (2020 m. Antra lyga; finalinis etapas)
 lietuvosfutbolas.lt (2021 m. Pirma lyga)
 SOCCERWAY (2021 m. Pirma lyga)
 Globalsportsarchive

Gargždai
Lietuvos futbolo klubai
FK Galinta Kaunas

Kauno „Galinta“ – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Istorija 

Įkūrimo data 2010-ieji.

2016 m. klubas žaidė IV lygos pirmenybėse. Šešių komandų pirmenybėse jie užėmė antrąją vietą.

2016 m. klubas dalyvavo LFF taurės turnyre. Burtai lėmė, kad kovas turėjo pradėti nuo II etapo, bet į Šiaulius kovoti su Adiada Šiauliai neatvyko, todėl kauniečiams buvo įskaitytas techninis pralaimėjimas rezultatu 0:3.

2017 m. pasikeitė pavadinimą į FK "Kaunas". Dalyvavo LFF III lyga Kauno apskrities pirmenybėse.

Klubo pavadinimas, logotipas ir spalvos 

2010–2016 m. klubas vadinosi Kauno "Galinta". 

2017 m. klubas pervadintas FK Kaunas.

Logotipas 

Jame vaizduojamas Kauno rajonas, rajono simbolis briedis ir stilizuotas kamuolys. Yra užrašas FK Kaunas ir 2010-ųjų data.

Apranga 
Klubas žaidžia juodos spalvos aprangomis. Pastaruoju metu komandos spalvinė gama buvo juodi marškinėliai, šortai bei kojinės.

Sezonai 

|}
|}

Sudėtis (2016 m.) 
2016 m. liepos 19 d.

Šaltiniai

Galinta
Kauno futbolas