joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Olof Dahlbeck

Carl Olof (Olle) Dahlbeck (1884 m. Ljungbyhed, Švedijoje – 1930 m. spalio 11 d. Geteborge, Švedijoje) – aviacijos majoras, Švedijos ir Lietuvos aviacijos pradininkas, Švedijos karinio jūrų laivyno karininkas, vėliau – pramonininkas.

Veikla Švedijoje 
C. O. Dahlbeckas, Švedijojos karinių jūrų laivyno karininkas, 1911 m. baigė „Farman“ aviacijos mokyklą Hendono mieste Jungtinėje Karalystėje ir rugsėjo 2 d. įgijo piloto licenciją. Jis tapo trečiuoju Švedijos piliečiu, įgijusiu aviatoriaus licenciją. Mokytis skraidyti jis buvo išsiųstas po to, kai C. O. Dahlbecko uošvis Otto Emil Neumüller Švedijos Karališkajam laivynui padovanojo „Nyrop-Blériot“ lėktuvą su sąlyga, kad valstybė padengs lakūnų mokymosi išlaidas.

Pirmą skrydį O. Dahlbeckas Švedijoje atliko 1912 m. vasario 3 d. Tų pačių metų rugpjūčio 29 d. jis įsigijo privatų lėktuvą „Bristol Boxkite“, kurį naudojo kelionėms į Stokholmą.

C. O. Dahlbeckas pasiekė pirmuosius Švedijos skrydžio atstumo rekordus ir atliko pirmąjį spaudos pristatymo pristatymo skrydį šalies istorijoje, iš Stokholmo į Upsalą pristatęs 2000 „Dagens Nyheter" egzempliorių.

1914–1919 m. jis buvo Švedijos Karinių jūrų pajėgų oro pajėgų skraidymo mokyklos vadovas.

Baigęs karinę tarnybą Švedijoje ir Lietuvoje, nuo 1920 m. dirbo įvairiose pramonės įmonėse, nuo 1927 m. vadovavo rutulinių guolių gamybos įmonei „Skefko Ball Bearing Co.“, įsikūrusiai Lutone, Jungtinėje Karalystėje. Nuo 1929 m. buvo Švedijos pramonės ir prekybos rūmų Londone tarybos narys.

Tarnyba Lietuvos karinėje aviacijoje 
1919 m. pavasarį C. O. Dahlbeckas Lietuvos vyriausybės kvietimu atvyko į Lietuvą ir buvo paskirtas karinių oro pajėgų majoru ir aviacijos inspektoriumi.

Kartu su Lietuvos karo aviacijoje tarnavusiu britų majoru C. R. Carru buvo vienas Aviacijos mokyklos steigimo iniciatorių. Nesėkmingai siūlė įsteigti atskirą aviacijos mechanikų mokyklą.

1919 m. gegužės–spalio mėnesiais, Nepriklausomybės kovų su bolševikais metu, vadovavo lėktuvų kovos būriui, buvo oro žvalgas.

1919 m. pabaigoje, prasidėjus nesutarimams su Aviacijos dalies vadovybe, jo tarnybos sutartis nebuvo pratęsta ir gruodžio 1 d. majoras C. O. Dahlbeckas buvo atleistas iš Lietuvos kariuomenės pasibaigus sutarčiai.

Bibliografija 
 1919 m. rugpjūčio 20 d, Aviacijos dalies Inspektoriaus raportas Nr.8, LCVA, f.929, ap.l, b.333, l. 767
 Carl Olof Dahlbeck, Grace’s Guide to British Industrial History, https://www.gracesguide.co.uk/Carl_Olof_Dahlbeck
 Dahlbeck Olle, Plieno sparnai, http://www.plienosparnai.lt/page.php?250
 Ericson, Lars: Svenska frivilliga (1996)
 Exhibition “War After War. Armed anti-Soviet Resistance in Lithuania 1944–1953” Opened in Stockholm, Office of the President of the Republic of Lithuania, 2007, http://archyvas.lrp.lt/en/news.full/8477
 Gyllenhaal, Lars & Westberg, Lennart: Svenskar i krig 1914–1945

Išnašos 

Švedijos asmenybės
Lietuvos aviatoriai
Lietuvos karininkai
Xbox Series X ir Series S

Xbox Series X – „Microsoft“ korporacijos kompiuterinių žaidimų konsolė, priklausanti devintajai kompiuterinių žaidimų konsolių kartai. Išleista 2020 m. lapkričio 10 d. Tai „Sony Playstation 5“ konkurentė. Savo grafine galia prilygsta naujausioms „AMD RX 6000“ ir „Nvidia Geforce 30“ serijų vaizdo plokštėms. Kaip ir Xbox One, Series X yra minimalistinės išvaizdos ir yra panaši į juodą dėžę. Oficialiai Lietuva nėra Xbox palaikomų šalių sąraše todėl Lietuvos naudotojai norintys naudotis Xbox paslaugomis turi nurodyti ne Lietuvišką "billing" adresą.

Techninė įranga 
Žaidimų konsolėje yra įmontuotas 8 branduolių „Zen 2“ kartos AMD procesorius. Konsolė taip pat turi 16 GB GDDR6 atminties, Blu-ray diską, 1 TB laisvos vietos SSD diske (yra galimybė prijungti išorinį SSD diską).

Techniniai duomenys

Xbox Series X 
„Xbox Series X“ išleistas rinkoje 2020 m. lapkričio mėn. „Xbox Series X“ procesorius yra veikiantis aukštesniu dažniu (3.8 GHz vietoj 3.6 GHz „S“ modelyje), turi 16 GB GDDR6 atminties (vietoj 10 GB „S“ modelyje) ir žymiai galingesnį grafikos procesorių, kuris gali atlikti 12 TFLOPS operacijų (vietoj tik 4 TFLOPS „S“ modelyje) ir yra ekvivalentus „Radeon RX 6700 XT“ ir „GeForce RTX 3060“ vaizdo plokštėms. Pasak „Microsoft“, „Xbox Series X“ parametrai įgalina žaisti žaidimus 8K raiška. „Xbox Series X“ reguliari kaina Europoje yra €500. Šiuo metu dėl susidariusio konsolių trūkumo konsolės kaina Lietuvoje yra apie €600.

Xbox Series S 

Tai 3 kartus silpnesnė ir 2 kartus pigesnė Xbox Series versija. Jos kaina Lietuvoje apie €300. Ji neturi Blu-ray disko skaitytuvo. „Xbox Series S“ yra skirta žaisti 1440p(2K) rezoliucija. Dėl galingesio procesoriaus(CPU) nei Xbox One, Series S kartu su Series X įgalina žaidimus pasiekti 120 kadrų per sekundę(120fps). Ji nekonkuruoja su Playstation 5 ir tinka mažo biudžeto žaidėjams. Konsolės grafiniai pajėgumai yra ekvivalentūs "AMD Radeon RX 6400" vaizdo plokštei.

Išnašos

Nuorodos 

 Oficiali svetainė 

Žaidimų konsolės
Microsoft
PlayStation 5

PlayStation 5 – „Sony“ korporacijos kompiuterinių žaidimų konsolė, pasauliniu mastu išleista 2020 m. lapkričio 19 d. Tai penktoji įmonės žaidimų konsolė; PlayStation 4 tęsinys. Kartu su Xbox Series X ir Series S, yra devintosios kartos kompiuterinių žaidimų konsolė. Playstation 5 konkuruoja su Xbox Series X ir grafiniais pajėgumais yra ekvivalenti AMD Radeon RX 6600 XT vaizdo plokštei. Playstation 5 pasižymi savo ekskliuzyviniais žaidimais tokiais kaip Spider-Man: Miles Morales, Demon's Souls ir t. t. Playstation 5 standartinės versijos kaina Europoje yra €500, o be Blu-ray diskų skaitytuvo €400. Šiuo metu dėl susidariusio konsolių trūkumo kaina Lietuvoje yra beveik apie du kartus didesnė ir svyruoja nuo €700 iki €1,000.

Techninė įranga 

PlayStation 5 turi 8 branduolių Zen 2 kartos AMD procesorių, 16 GB GDDR6 atmintį, Blu-ray Disc įrenginį, SSD diską, kuriame yra 825 GB laisvos vietos (iš jų 667 GB skirta naudoti) ir RDNA 2.0 architektūros vaizdo plokštę, kurios grafiniai pajėgumai siekia 10 TFLOPS.

Techniniai duomenys

Išnašos

Nuorodos 

 Oficiali svetainė 

Žaidimų konsolės
Lisa Theresa Hauser

Liza Tereza Hauzer (, g. 1993 m. gruodžio 16 d. Kicbiuhelyje, Austrijoje) – austrų biatlonininkė, pasaulio čempionė masinio starto lenktynėse.

Karjera 
Biatlonu užsiima nuo 2011 m. Austrijos rinktinėje nuo 2012 m. Iki 2014 m. dalyvavo jaunių, jaunimo ir Europos čempionatuose, IBU taurėje. 2012 m. Hochfilcene debiutavo pasaulio taurės varžybose, buvo 15 vietoje estafetėje. 2014 m. debiutavo Sočio olimpinėse žaidynėse, mišrioje estafetėje užėmė 9 vietą. 2015 m. debiutavo pasaulio čempionate Kontiolahtyje, užėmė 5 vietą mišrioje estafetėje. 2015–2016 m. sezone iškovojo savo pirmąjį pasaulio taurės medalį – sidabrą asmeninėje mišrioje estafetėje Kenmore, 2016–2017 m. sezone – pirmąją pergalę: tapo čempione asmeninėje mišrioje estafetėje Kontiolahtyje. 2020–2021 m. sezone iškovojo savo pirmąjį medalį asmeninėse rungtyse – trečią vietą sprinte Oberhofe ir pirmąją pergalę asmeninėse rungtyse – 15 km asmeninėse lenktynėse Antholce. 2021–2022 m. sezone iškovojo trečią vietą pasaulio taurės bendroje įskaitoje.

Austrijos moterų rinktinės lyderė nuo 2014–2015 m. sezono.

Pasiekimai 
Lentelės sudarytos pagal Tarptautinės biatlono sąjungos statistinius duomenis.

Olimpinės žaidynės

Pasaulio čempionatai 

*Asmeninė mišri estafetė pasaulio čempionatų programoje nuo 2019 m.
**Žiemos olimpinių žaidynių metais pasaulio čempionatai nerengiami.

Pasaulio taurė

Asmeninės prizinės vietos 

*Lentelių duomenys atnaujinti 2022-03-20.

Šaltiniai 

Austrijos olimpiečiai
Biatlonininkai
Julia Simon

Žiulija Simon (, g. 1996 m. spalio 9 d. Albervilyje, Prancūzijoje) – prancūzų biatlonininkė, olimpinė vicečempionė mišrioje estafetėje, pasaulio čempionė asmeninėje mišrioje estafetėje.

Karjera 
Biatlonu užsiima nuo 2009 m. Prancūzijos rinktinėje nuo 2014 m. Iki 2018 m. dalyvavo jaunių, jaunimo, Europos čempionatuose, IBU taurėje. 2017 m. Rūpoldinge debiutavo pasaulio taurės varžybose, buvo 44 vietoje sprinte. 2018–2019 m. sezono metu iškovojo savo pirmąjį pasaulio taurės medalį – trečią vietą estafetėje Pokljukoje ir pirmąją pergalę – estafetėje Rūpoldinge. 2019 m. debiutavo pasaulio čempionate Estešunde. 2019–2020 m. sezone iškovojo savo pirmąjį medalį asmeninėse rungtyse – trečią vietą 15 km asmeninėse lenktynėse Estešunde ir pirmąją pergalę asmeninėse rungtyse – persekiojimo lenktynėse Kontiolahtyje.

Pasiekimai 
Lentelės sudarytos pagal Tarptautinės biatlono sąjungos statistinius duomenis.

Olimpinės žaidynės

Pasaulio čempionatai

Pasaulio taurė

Asmeninės prizinės vietos 

*Lentelių duomenys atnaujinti 2022-03-20.

Šaltiniai 

Prancūzijos biatlonininkai
Prancūzijos olimpiečiai
2021 m. pasaulio biatlono čempionatas

2021 m. pasaulio biatlono čempionatas – Tarptautinės biatlono sąjungos organizuotas geriausių pasaulio biatlono atletų čempionatas, kuris vyko vasario 9 d. – vasario 21 d. Pokljukoje, Slovėnijoje. Pasaulio čempionato rezultatai įskaityti į 2020–2021 m. biatlono pasaulio taurės bendrą įskaitą.

Vietos parinkimas 
Už čempionato vietą buvo balsuojama Tarptautinės biatlono sąjungos XII kongreso metu, kuris vyko Kišiniove, Moldovoje, 2016 m. rugsėjo 4 d. Tiumenė (Rusija) gavo 25 balsus, Pokljuka – 13, Nove Mestas (Čekija) – 11. Antholcas (Italija) prieš balsavimą savo kandidatūrą atšaukė, kadangi nugalėjo ankstesniame balsavime dėl 2020 m. pasaulio biatlono čempionato.

2017 m. vasarį, prieš pasaulio biatlono čempionatą Hochfilcene, Austrijoje, Tarptautinė biatlono sąjunga dėl dopingo skandalo privertė Rusiją atsisakyti teisės rengti čempionatą. 2018 m. rugsėjo 9 d. Tarptautinės biatlono sąjungos XIII kongreso metu 49 balsais už ir 1 balsu prieš nuspręsta rengti čempionatą Pokljukoje.

Pasaulio biatlono čempionatas Pokljukoje surengtas antrą kartą: pirmasis vyko 2001 m.

Tvarkaraštis 
Varžybų pradžia nurodyta Lietuvos laiku.

Medalių lentelė

Medalininkai

Vyrai

Moterys

Mišrios rungtys

Lietuva čempionate 
Rezultatai

Estafetės

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė (anglų k.)

Pasaulio biatlono čempionatai
2021 sporte
Slovėnijos sportas
2021 m. pasaulio ledo ritulio čempionatas

2021 m. Ledo ritulio pasaulio čempionatas – 84-asis ledo ritulio pasaulio čempionatas, kuris vyko 2021 m. gegužės 21–birželio 6 dienomis Rygoje.

Iš pradžių buvo planuota, kad turnyrą kartu organizuos Baltarusija ir Latvija (kaip buvo paskelbta Tarptautinės ledo ritulio federacijos kongrese, kuris vyko Kelne per 2017 m. Pasaulio taurę), tačiau 2021 m. sausio 18 d. IIHF nusprendė perkelti pasaulio ledo ritulio čempionatą iš Baltarusijos į kitą vietą dėl „saugumo priežasčių, kurių organizacija negali kontroliuoti“. 

Čempionato rungtynės vyko „Arena Riga“ stadione. Dėl Covid-19 pandemijos rungtynėse buvo ribojamas žiūrovų skaičius – Rygos arenoje buvo įleidžiama 2 660 vakcinuotų žiūrovų, Olimpiniame centre – 1 058.

Čempione 27-tą kartą tapo Kanados rinktinė.

Vietos pasirinkimas 
Dėl teisės rengti pasaulio čempionatą buvo pateiktos dvi paraiškos: viena iš Suomijos, kita – bendra Baltarusijos ir Latvijos paraiška.

Latvija jau surengė 2006 m. pasaulio taurę, o Baltarusija – 2014 m. pasaulio taurę. Galimybę surengti kitą pasaulio čempionatą Baltarusijoje ne anksčiau kaip 2020 m. Baltarusijos ledo ritulio federacijos pirmininkas Jevgenijus Vorsinas numatė dar 2014 m. .

Nepaisant balsavimo rezultatų, taip pat buvo nuspręsta, kad Suomija pirmenybes surengs kitais metais.

Rungtynių iš Baltarusijos perkėlimas dėl politinės situacijos 
Dėl smurto prieš protestuojančius IIHF 2021 m. sausio 18 d. nusprendė, kad čempionatas bus perkeliamas iš Baltarusijos. Galimi variantai kur vyks jisai buvo tik Latvijoje, Latvijoje ir Slovakijoje ar Latvijoje ir Danijoje. Lietuva irgi buvo pasiūliusi savo paraišką, bet jos kandidatūra nebuvo svarstoma.

2021 m. vasario 2 d. buvo nuspręsta čempionatą rengti tik Latvijoje.

Dalyviai 
Jų dalyvavimą čempionate garantavo Baltarusijos rinktinė ir Latvijos, kaip priimančių čempionatą rinktinės, taip pat rinktinės, užėmusios pirmąsias dvi vietas 2019 m. pasaulio taurės pirmojo diviziono turnyre. Pagal rezultatus 2019 m. pasaulio taurėje į turnyrą pateko dar 12 rinktinių.

Preliminarus etapas

A grupė

B grupė

Atkrintamosios varžybos

Apdovanojimai
Geriausi čempionato žaidėjai buvo paskelbti 2021 m. birželio 6 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
Oficiali svetainė

2021 sporte
Pasaulio ledo ritulio čempionatai
Kaja Kallas

Kaja Kalas (; g. 1977 m. birželio 18 d. Taline) – Estijos politikė, nuo 2021 m. ministrė pirmininkė.

Biografija 
K. Kalas studijavo teisę Tartu universitete, kurį 1999 m. baigusi įgijo teisės bakalauro laipsnį. Verslo administravimo magistro laipsnį įgijo 2010 m. Talino Estijos verslo mokykloje. 1998–2011 m. dirbo teisinį darbą, specializavosi Estijos ir Europos konkurencijos teisėje. 2011 m. K. Kalas buvo suteiktas neaktyvaus Estijos advokatų kolegijos nario statusas.

2011 m. K. Kalas įstojo į Estijos reformų partiją. 2011–2014 m. buvo šios partijos atstovė Riigikogu (Estijos parlamente). Būdama parlamento narė, vadovavo Ekonomikos komitetui. 2014 m. politikė išrinkta į Europarlamentą, buvo Pramonės, tyrimų ir energetikos komiteto narė. 2019 m. žurnalas „Politico“ ją įtraukė į 40 įtakingiausių 2014–2019 m. kadencijos Europarlamento narių sąrašą. 2018 m. balandį K. Kalas pradėjo eiti Reformų partijos pirmininkės pareigas. Nors Reformų partija 2019 m. kovą vykusiuose rinkimuose gavo daugiausia rinkėjų balsų (28,9 %), koaliciją sudarius Jūrio Rato vadovaujamai Centro partijai, liko opozicijoje.

2021 m. sausio 13 d. iš posto pasitraukė premjeras Jūris Ratas; tą jis padarė po to, kai buvo pareikšti įtarimai korupcija keliems įtakingiems bendrapartiečiams. 2021 m. sausio 25 d. buvo pasirašytas koalicinis susitarimas tarp K. Kalas vadovaujamos Reformų partijos bei J. Rato vadovaujamos Centro partijos. Partijoms atiteko po 7 ministrų portfelius. Tą pačią dieną parlamentas balsavo už tai, kad K. Kalas būtų pavesta formuoti naują vyriausybę. Davusi priesaiką, pareigas naujoji vyriausybė pradėjo eiti 2021 m. sausio 26 d.

K. Kalas – pirmoji moteris Estijos istorijoje, užėmusi premjerės postą.

Be gimtosios estų, K. Kalas moka anglų, rusų, suomių ir prancūzų kalbas.

Asmeninis gyvenimas 
K. Kalas tėvas – žymus Estijos politikas S. Kalas, 2002–2003 m. ėjęs ministro pirmininko pareigas, buvęs Europos komisijos komisaras (2004–2014 m.).

K. Kalas ištekėjusi, turi tris vaikus.

Išnašos 

|-

Estijos ministrai pirmininkai
Tadas Sedekerskis

Tadas Sedekerskis (g. 1998 m. sausio 17 d.) – Lietuvos krepšininkas, rungtyniaujantis lengvojo arba sunkiojo krašto puolėjo padėtyje.

Baigė Nidos vidurinę mokyklą. Karjerą pradėjo 2012–2013 m. sezone RKL Neringos „Kuršių“ komandoje. Kitą sezoną perėjo į NKL Klaipėdos „Naftos-Universiteto“ komandą, o 2013 m. sudarė sutartį su viena pajėgiausių Ispanijos komandų – Vitorijos „Baskonia“. 2014–2015 m. rungtyniavo dublerių komandoje su kuria laimėjo Primera divizioną (5-ąją Ispanijos lygą). 2015 m. septyniolikmetis Tadas Sedekerskis debiutavo pagrindinėje „Baskonijos“ komandoje ACB lygos varžybose. Žaidėjas buvo skolinamas įvairiems kitiems Ispanijos klubams, o vėliau – LKL komandoms: „Nevėžiui“ ir „Neptūnui“.

2017 m. Sedekerskis pratęsė sutartį su „Baskonia“ iki 2022 m. Nuo 2020 m. tapo nuolatiniu pagrindinės komandos žaidėju.

Sedekerskis atstovavo Lietuvos jaunimo (U-16, U-18) rinktines.

Laimėjimai 
 ACB lyga: 2019–2020 m.
 FIBA Europos U-18 čempionatas: sidabras – 2016 m., bronza – 2015 m.

Šaltiniai 

Lietuvos krepšininkai
2021 m. pasaulio rogučių sporto čempionatas

2021 m. pasaulio rogučių sporto čempionatas – 50-asis tarptautinės rogučių sporto federacijos organizuotas geriausių pasaulio rogučių sporto atletų čempionatas, kuris vyko sausio 29 d. – sausio 31 d. Bavarijoje, Vokietijoje.

Dėl dopingo bylų Rusijos atstovai čempionate dalyvavo kaip nepriklausomi Rusijos rogučių sporto federacijos atletai.

Čempionato rengimas 
Čempionato rengimas buvo patikėtas Vistlerio ledo trasai, Vistleryje, Kanadoje.

2020 m. rugsėjį dėl besitęsiančios COVID-19 pandemijos Kanados pasienio įstatymai lėmė čempionato atšaukimą Kanadoje, kuris turėjo vykti vasario pradžioje. Čempionatą galiausiai patikėta rengti Kenigzės ledo trasai Vokietijoje.

Medalininkai

Medalių lentelė

Dalyvavusios šalys

Šaltiniai 

Pasaulio rogučių sporto čempionatai
2021 sporte
Vokietijos sportas
Kenigzės ledo trasa

Kenigzės ledo trasa () – bobslėjaus, skeletono ir rogučių sporto ledo trasa Bavarijoje, Vokietijoje. Pastatyta šalia Kenigzės ežero  1968 m. Tai buvo pirmoji dirbtinė ledo trasa pasaulyje.

2016 m. trasa renovuota ir išplėsta.

Charakteristika

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Vokietijos sporto statiniai
Ledo trasos
2021 m. pasaulio rankinio čempionatas

2021 m. pasaulio rankinio čempionatas – 27-asis pasaulio rankinio čempionatas, kuris vyko 2021 m. sausio 13 - sausio 31 dienomis Egipte. Tai pirmasis pasaulio čempionatas, kuris vyko Afrikos žemyne ir kuriame varžėsi 32-i komandos.

Dėl besitęsiančios COVID-19 pandemijos čempionatas vyko be žiūrovų. Dėl pandemijos protrūkių rinktinėse iš čempionato taip pat pasitraukė JAV ir Čekijos rinktinės, o čempionato metu po vienerių varžybų dėl COVID-19 portrūkio pasitraukė ir čempionate paskutinę vietą užėmė Žaliojo Kyšulio salos.

Danijos rinktinė laimėjo pasaulio čempionatą antrą kartą iš eilės. Danijos rinktinės kairysis kraštas Mikkel Hansen išrinktas vertingiausiu turnyro žaidėju.

Rengėjų rinkimas 
Iki 2015 m. balandžio 15 d. dokumentus oficialiai paraiškai rengti 2021 m. čempionatą pateikė trys šalys:
 
 
 

2015 m. birželio 4 d. teisė rengti čempionatą atiteko Egiptui.

Arenos

Kvalifikacija 

JAV ir Čekija ir varžybų pasitraukė. Jų vietos perleistos Šiaurės Makedonijai ir Šveicarijai.

Grupių varžybos

A grupė
Dėl teigiamo COVID-19 testo Žaliojo Kyšulio rinktinė privalėjo pasitraukti iš čempionato po vienerių varžybų ir tenktinis paskutine vieta čempionate. Visi komandos praleisti susitikimai įskaičiuoti kaip 0-10 pralaimėjimai.

B grupė

C grupė

D grupė

E grupė

F grupė

G grupė

H grupė

Pagrindinis etapas

I grupė

II grupė

III grupė

IV grupė

Finalinis etapas

Finalas

Galutinė rikiuotė

Rezultatyviausi žaidėjai

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė 

Pasaulio vyrų rankinio čempionatai
2021 sporte
Egipto sportas
2021 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatas

2021 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatas – Tarptautinės bobslėjaus ir skeletono federacijos organizuotas geriausių pasaulio skeletono ir ledrogių sporto atletų čempionatas, kuris vyko vasario 5 d. – vasario 14 d. Vokietijos mieste Altenberge.

Į čempionato programą įtrauktos moterų vienetų varžybos.

Dėl dopingo bylų Rusijos atstovai čempionate dalyvavo kaip nepriklausomi Rusijos bobslėjaus federacijos atletai.

Tvarkašatis 
Čempionate iš viso bus vykdomos septynios rungtys:.

Lietuvos laiku (UTC+2).

Bobslėjus

Skeletonas

Medalininkai

Bobslėjus

Skeletonas

Medalių lentelė

Dalyvavusios šalys

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatai
2021 sporte
Vokietijos sportas
Julia Taubitz

Julia Taubitz (g. 1996 m. kovo 1 d. Anaberge-Būchholce)  – vokiečių rogučių sporto atstovė. Daugkartinė pasaulio čempionė.

Biografija 
2014 m. vokietė pirmą kartą dalyvavo pasaulio jaunimo čempionate, kuriame pelnė bronzos medalį. 2015 m. – 2016 m. sezono metu pirmą kartą debiutavo pasaulio taurėje. Galutinėje pasaulio taurės rikiuotėje Taubitz tais metais liko 15-oje vietoje. 2017 m. pasaulio taurės etape Pietų Korėjoje pelnė bronzą ir pirmą kartą lipo ant nugalėtojų pakilos. 2019 m. pirmą kartą tapo Vokietijos nacionaline čempione. Tais pačiais metais laimėjo auksą pasaulio jaunimo iki 23 m. čempionate ir du sidabro medalius pasaulio čempionate.

2020 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempione mišrių estafečių rungtyje kartu su Vokietijos nacionaline rinktine. Tais pačiais metais Taubitz pirmą kartą tapo pasaulio taurės čempione.

2021 m. pasaulio rogučių sporto čempionate vokietė pirmą kartą iškovojo du aukso medalius individualiose rungtyse.

Šaltiniai 
 FIL svetainėje

Vokietijos rogučių sportininkai
SM Tauras Kaunas

Sporto mokykla „Tauras“, Kauno „Tauras“ – buvusi Lietuvos futbolo komanda, suburta prie Kauno sporto mokyklos „Tauras“.  SM Tauras buvo prijungtas prie Kauno Žalgiris organizacijos, SM Tauro įvairių amžiaus grupių komandų pavadinimai pakeisti į Kauno Žalgirio FA.

MFK SM Tauras Kaunas, moterų futbolo klubas, dalyvavęs Lietuvos moterų futbolo čempionate taip pat buvo prijungtas prie Kauno Žalgirio.

Istorija 

 Apie 1928–1944 m. egzistavusį klubą žr. FK Tauras Kaunas

Įkurtas 1973 m. kaip klubas, kuriame žaidė įvairaus amžiaus jaunimas ir vaikai. Tai buvo vaikų, jaunimo ir suaugusiųjų papildomo ugdymo Kauno miesto savivaldybės biudžetinė įstaiga.

Įvairaus amžiaus jaunimo SM Tauras komandos žaidė įvairiose miesto ir šalies pirmenybėse.

2004 m. mokyklos treneriai nutarė sudaryti galimybę mokyklą baigusiems futbolininkams tęsti profesionalų karjerą. Nuo 2005-ųjų septynerius metus klubas su „Tauro“ mokyklos auklėtiniais dalyvavo LFF II lygos pietų zonos pirmenybėse. 2013-aisiais Spyris Kaunas pavadinimu debiutavo LFF I lygos pirmenybėse. „Spyrio“ pagrindu 2015 m. buvo sukurtas FK Kauno Žalgiris, kuris iškart startavo A lygoje.

2020 m. „Kauno Žalgirio“ klubas ėmė formuoti pilną futbolo piramidę, rugsėjo mėn. buvo prijungtas FK Vytis Futsal salės futbolo klubas, bei SM Tauras. Atitinkamai buvo pakeisti ir įvairaus amžiaus jaunimo komandų pavadinimai – „Kauno Žalgirio FA“.

SM Tauras sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali svetainė] 
 Facebook puslapis
 Statistika

Tauras Kaunas
Kauno futbolas
Skėstalapis papartis

Skėstalapis papartis (Dryopteris dilatata) – papartinių (Dryopteridaceae) šeimos augalas. Paplitęs Vakarų ir Vidurio Europoje, o Pietų Europoje dažnesnis kalnuose. Taip pat auga srityje tarp Juodosios ir Kaspijos jūrų.

Užauga 30–90 cm aukščio.

Skėstalapis papartis auga paunksmėje miškuose ir krūmynuose; dažnas kalnuotose vietovėse. Nuodingas.

Šaltiniai 

Papartiniai
Nemiruvas

Nemiruvas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Mielniko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietryčius nuo Mielniko, apie 25 km į pietryčius nuo Semiatičės ir apie 91 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra šalia Vakarinio Bugo upės.

Istorija 

Manoma, kad pirmoji gyvenvietė šioje vietovėje buvo įkurta XI–XII a. amžiuje. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1495 metais – Niwice. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1620 m. rugsėjo 29 d. įkurta Nemiruvo Šv. Stanislavo parapija. 1620 m. kaime pastatyta pirmoji bažnyčia. Nuo 1631 m. minimas jau kaip miestas. Po Švedų tvano mieste liko tik 88 gyventojai. XVIII a. priklausė Čartoriskiams. 1775 m. Mykolas Frederikas Čartoriskis gavo leidimą iš karaliaus Stanislovo Augusto Poniatovskio rengti mieste du turgus per savaitę ir dvi muges per metus. 1780–1791 m. pastatyta Šv. Stanislovo bažnyčia, kurios statybas finansavo Mykolas Frederikas Čartoriskis. 1823 m. pastatyti bažnyčios vartai ir varpinė. 1875 m. iš gyvenvietės buvo atimtos miesto teisės.

XIX a. įkurtos Nemiruvo žydų kapinės. 1921 m. mieste buvo 120 namų ir 777 gyventojai iš kurių dauguma buvo lenkai ir žydai.

Šaltiniai 

Mielniko valsčius
Čižev Košcelnai

Čižev Košcelnai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Čiževo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 19 km į pietvakarius nuo Mazovijos Vysokio ir apie 67 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra prie Čiževo miesto.

Šaltiniai 

Čiževo valsčius
2021 m. pasaulio kalnų slidinėjimo čempionatas

2021 m. pasaulio kalnų slidinėjimo čempionatas – Tarptautinės slidinėjimo federacijos organizuojamas geriausių pasaulio kalnų slidinėjimo atletų čempionatas, kuris vyko vasario 8 d. – vasario 21 d. Italijos miestelyje Kortina d'Ampece.

Čempionato rengimas 
2016 m. birželio 10 d. Kankune čempionato rengimas patikėtas Kortina d'Ampecui, kuris vienintelis pateikė prašymą rengti čempionatą. Italijos kurortas buvo tarp finalininkų 2017 m. ir 2019 m. čempionatų rengimo konkursuose.

Medalininkai

Vyrai

Moterys

Mišrios rungtys

Medalių lentelė

Lietuvos komanda 
Lietuvai čempionate atstovavo penki kalnų slidininkai. Tai didžiausia Lietuvos delegacija pasaulio čempionatų istorijoje.

 NBG - nebaigė trasos, NST - nestartavo.

Andrej Drukarov pasiekė geriausią rezultatą Lietuvos istorijoje.

Šaltiniai 

Pasaulio kalnų slidinėjimo čempionatai
2021 sporte
Italijos sportas
Pietinė oncila

Pietinė oncila (Leopardus guttulus) – Pietų Amerikos laukinių kačių (Leopardus) rūšis. Gyvena tropinėje žemyno dalyje: Pietų Brazilijoje, šiaurės Argentinos ir Paragvajaus srityse, rytinėse Andų pašlaitėse.

Taksonomija 
Vokiečių zoologas Reinholdas Henselis aprašė pietinę oncilą 1872 m. Pietų Rio Grandė valstijoje ir pavadino ją Felis guttula. Ilgai buvo manoma, kad pietinė oncila yra oncinos porūšis. Tik 2013 m. ji buvo pripažinta kaip atskira rūšis. Pietinė oncila gimininga Žofrua katei, su kuria kryžminasi Pietų Brazilijoje.

Išvaizda ir elgesys 
Oncila panaši į ilgauodegę katę ar ocelotą, tačiau už šias kiek mažesnė, laibesnio kūno sudėjimo. Kūno ilgis 38–59 cm, uodega 20–42 cm ilgio. Sveria 1,9–2,4 kg. Kailis tankus, minkštas, rusvas, tamsesnis nei šiaurinių oncilų. Tačiau labai sunku atskirti šiaurinę ir pietinę oncilą vien pagal išvaizdą, nes abi rūšis turi daug variacijų.

Nors gyvena ant žemės, puikiai laipioja medžiais. Maitinasi smulkiais žinduoliais, driežais, paukščiais, kurie sveria mažiau nei 100 g, bet kartais pietinių oncilų grobis sveria kilogramą. Judrios daugiausia naktį. Jauni kačiukai murkia, suaugusios oncilos skleidžia trumpus, gurguliuojančius garsus. Dažniausiai veda vieną (kartais iki 4) jauniklį.

Kur ocelotų tankis didelis, pietinių oncilų populiacija retesnė. Ten, kur oceolų mažiau, yra galimybė atsirasti tankesnei mažesnių kačių, tokių kaip pietinė oncila, populiacijai. Oceoloto efektas yra reiškinys, kurio metu ocelotas nukonkuruoja smulkesnes kates ir sumažina jų populiacijos tankį.

Arealo pakraščiuose oncilos hibridizuojasi su kitomis kačių rūšimis. Nyksta dėl miškų kirtimo, medžioklės dėl kailio.

Šaltiniai 

Katiniai
Lietuvos žiemos sporto centras

Lietuvos žiemos sporto centras – slidinėjimo ir biatlono sporto kompleksas Ignalinoje, šiaurinėje Žaliasių ežero pakrantėje. Viena iš dviejų Tarptautinės slidinėjimo federacijos reikalavimus atitinkančių lygumų slidinėjimo trasų Lietuvoje.

Veikia 4 kalnų slidinėjimo trasos su 4 pakėlėjais, su 2 sniego gaminimo sistemomis. Viena kalnų slidinėjimo trasa su pakėlėju skirta vaikams ir pradedantiesiems, viena varžybų vykdymui ir dvi mėgėjiškam slidinėjimui. Slidinėjimo trasos ruošiamos su specializuota mašina. Žiemą veikia slidinėjimo, vasarą kito sporto inventoriaus nuomos punktas. 

Lietuvos žiemos sporto centre atidaryta pirmoji šalyje biatlono trasa.

2022 m. centre vyko 2022 m. Europos orientavimosi sporto kalnų dviračiais čempionatas.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Lietuvos sporto statiniai
Ignalina
Slidinėjimas Lietuvoje
Lietuvos biatlonas
Kurt Cobain

Kurtas Donaldas Kobeinas (angl. Kurt Donald Cobain, g. 1967 m. vasario 20 d. – 1994 m. balandžio 5 d.) – amerikiečių dainų autorius ir muzikantas, labiausiai žinomas kaip gitaristas bei roko grupės „Nirvana“ lyderis. Jis dažnai vadinamas X kartos atstovu ir laikomas vienu įtakingiausių alternatyviojo roko muzikantų.

1987 m. K. Kobeinas kartu su Kristu Novoseličiumi (Krist Novoselic) ir Eronu Biokhardu (Aaron Burckhard) sukūrė roko grupę „Nirvana“. Muzikos grupė tarptautinę sėkmę pasiekė su daina „Smells Like Teen Spirit“, išleista antrajame albume „Nevermind“ 1991 m. Nors grupės lyderis buvo laikomas savo kartos balsu, pats šio įvertinimo itin nemėgo, manydamas, jog publika nesupranta jo tikrųjų meninių intencijų. Dainų autorius taip pat parašė daugelį kitų ryškių kūrinių, tokių, kaip „About a Girl“, „In Bloom“, „Come as You Are“, „Lithium“, „Polly“, „Something in the Way“, „All Apologies“ bei „Heart-Shaped Box“.

Paskutiniais savo gyvenimo metais Kobeinas buvo priklausomas nuo heroino ir kentėjo nuo tokių chroninių sveikatos problemų, kaip depresija. Jis taip pat psichologiškai nesugebėjo susitvarkyti su augančiu populiarumu ir nesutarė su savo sutuoktine muzikante Kortni Lav (Courtney Love). 1994 m. kovo mėn. Kobeinas perdozavo šampano bei stiprių miego kokybę gerinančių „Rohypnol“ vaistų. Po šio įvykio jam buvo suteikta psichologinė pagalba ir skirta detoksikacijos programa. 1994 m. balandžio 8 d., būdamas 27-erių, Kurtas Kobeinas rastas negyvas savo namuose, Sietle. Policija konstatavo, kad jaunasis muzikantas nusižudė balandžio 5 d. Mirties priežastis – šautinė žaizda galvoje.

Įvertinimas 
Po mirties Kobeinas, kartu su kitais „Nirvana“ grupės nariais, buvo įtrauktas į Rokenrolo šlovės muziejų. 2014 m. JAV populiariosios kultūros žurnalas „Rolling Stone“ Kobeiną taip pat įtraukė į „100 geriausių visų laikų dainų autorių“, „100 geriausių gitaristų“ ir „100 geriausių visų laikų dainininkų“ sąrašus. 2006 m. jis pelnė 20-tą vietą JAV muzikos žurnalo „Hit Parader“ „100 geriausių visų laikų metalo atlikėjų“ sąraše.

Išnašos 

JAV dainininkai
Roko atlikėjai
Jovarynė

Jovarynė ( = ) – išnykęs dvaras dab. Pagėgių savivaldybės Pagėgių seniūnijoje. Žinomas pienininkystės centras.

Geografija 
Buvo išsistatęs dešiniajame Nemuno krante, apie tris kilometrus į šiaurės vakarus nuo geležinkelio tilto Panemunėje. Valdos tęsėsi į šiaurę nuo Nemuno, beveik iki pat Gegės upės. Dvarvietė buvo prie salos Nemune, XIX a. šios upės prataka buvo užtverta iš medžio šakų supintomis pertvaromis ir pamažu užako (dabar šią vietą žymi keletas senvagės ežerėlių). Spėjama, kad ties rytine salos dalimi buvo įsikūrusi karčiama – prie jos sustodavo Nemunu plaukę laiveliai. Arčiau kranto stovėjo keletas ūkinių pastatų, o šiauriau panemunio kelio buvo kalvė, gyvenamieji namai. Dvaras administraciškai priklausė Baltgardžio valsčiui, tikintys gyventojai – Tilžės katalikų ir evangelikų parapijoms.

Istorija 
Dokumentuose pirmąkart paminėtas 1594 m., nuo 1714 m. riteriškąjį dvarą valdė pulkininkas Henrichas Karlas fon Marvicas (). 1723 m. Prūsijos karalius Frydrichas Vilhelmas I šiam pulkininkui perdavė Šilininkų dvarą su Jovarynės palivarku, kartu suteikdamas leidimus kirsti malkas karališkuose miškuose, prekiauti Jovarynės karčiamoje ir kt. teises. XVIII a. pab. dvarą valdė Reimeriai, po to Habedankai. 1885 m. jame gyveno 86 žm., o 1905 m. – 77 žm. XIX a. buvo pastatyta arklidė, karvidė, kiaulių tvartas ir daržinė.

1845 m. žinoma pienininkė Vestfal sūrinę iš Tilžės perkėlė į Jovarynės dvarą ir pradėjo vėliau pagarsėjusio Tilžės sūrio gamybą.
1923 m. Jovarynė, kartu su visu Klaipėdos kraštu įėjo į Lietuvos Respublikos sudėtį, o 1939 m. buvo prijungta prie nacistinės Vokietijos. Paskutinis dvarą iki 1944 m. valdė Hansas Karlas fon Grumbovken (). Lietuvos TSR laikais vietovė įėjo į Šilutės rajoną, priklausė Stoniškių apylinkei.

Išnašos

Šaltiniai 
 Rasa Butvilaitė, Martynas Purvinas, Marius Iršėnas. Lietuvos dvarų sodybų atlasas II– Pagėgių savivaldybė – Vilnius: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2014, psl. 99–104; ISBN: 9786094470714

Nuorodos 
 Jovarynė Vikimapijoje

Pagėgių rajono dvarai
3-asis lietuvių fuzilierių rezervinis batalionas

3-asis lietuvių fuzilierių rezervinis batalionas – iš lietuvių suformuotas fuzilierių batalionas per Napoleono karus, kuris kovojo po Prūsijos karalystės vėliava.

1813 m

Įkūrimas 
Hansas Jorkas įžygiavo į Karaliaučių 1813 m. sausio 8 dieną ir iš karto užsiėmę visų likusių vyrų mobilizacija. Visų pirma, jis pašaukė visus ‘Kriumper’ (Krümper) ir rekrūtus, kuriuos pasitraukęs vietinis karo vadas fon Biulau (von Bülow) paliko anapus Vyslos. Taigi, Jorkas Karaliaučiuje įkūrė didelę karo stovyklą apmokinti pašautuosius. Kovo 1 d. septyni rezerviniai batalionai buvo įkurti. Tie septyni batalionai buvo:

 1-as Rytų Prūsijos muškietininkų rezervinis batalionas
 2-as Rytų Prūsijos muškietininkų rezervinis batalionas
 3-as Rytų Prūsijos muškietininkų rezervinis batalionas
 4-as Rytų Prūsijos muškietininkų rezervinis batalionas
 1-as lietuvių fuzilierių rezervinis batalionas
 2-as lietuvių fuzilierių rezervinis batalionas
 3-as lietuvių fuzilierių rezervinis batalionas

Suskirstymas į pulkus 
Praėjus keliems mėnesiams, 1813 metų 1-ąją liepos dieną, šie ir kiti rezerviniai batalionai buvo suburti į rezervinius pėstininkų pulkus.

3-asis lietuvių fuzilierių rezervinis batalionas buvo paskirtas 5-ojo rezervinio pėstininkų pulko ketvirtuoju batalionu. Jis buvo išskirstytas 1813 m. gruodžio mėnesį ir jo kariai sustiprino kitus pulko batalionus.

1815 m 
Nugalėjus Napoleoną ir reorganizuojant Prūsijos kariuomenę, 1815 m. kovo mėnesį 5-asis rezervinis pėstininkų pulkas tapo 17-uoju pėstininkų pulku.

Išnašos

Šaltiniai 
 

Prūsijos karalystės lietuvių kariniai vienetai
Semantika

Semantika ( 'reikšminis') ― šiuolaikinės kalbotyros šaka, tyrinėjanti kalbos vienetų reikšmes: prozodikos elementus, morfemas, žodžius, įvairius žodžių junginius, frazes, sakinius, įvairias diskurso dalis ir kt.

Istorija 
Sematika užsimezgė dar antikoje, jos klausimus svarstė Aristotelis ir Platonas, jie nagrinėjo formos ir reikšmės santykį, tačiau kaip kalbotyros mokslo šaka semantika iškilo XIX a. pabaigoje. Šiuolaikinės semantikos pradininku laikomas prancūzų kalbininkas Mišelis Brealis ― 1897 m. jis parašė knygą „Semantikos studijos“ („Essai de Sémantique“). Didelę įtaką semantikos sampratai padarė F. de Sosiūras. Semantikoje svarbiausia išsiaiškinti kalbos ženklus ir sintagminių (linijinių tarp kalbos vienetų jų eilėje) ryšių bei paradigminių ryšių ypatumus.

Kaip brandi kalbotyros mokslo šaka semantika susiformavo XX a. antrojoje pusėje, minėtini D. Bolindžerio, V. Čeifo, Dž. Leikofo ir daugybės kitų kalbininkų darbai. Semantiką nagrinėjo ir lietuvių kalbininkai, tarp jų A. J. Greimas, A. Gudavičius, E. Jakaitienė.

Semantikos kryptys 
Kalbotyroje reikšmės sąvoka komplikuota. Priešinama kalbinė reikšmė (ji priklauso tik nuo sisteminės kalbos vienetų ir ženklų reikšmės) ir pragmatinė (kalbėtojo suteikiama reikšmė ― kaip kalbos vienetai ir ženklai vartojami individualiu atveju). Lingvistinė semantika telkia dėmesį į kalbinę reikšmę.

Pasak kalbininkės A. Usonienės, išskiriamos tokios semantikos mokslo kryptys: tradicinė (deskriptyvioji), struktūrinė, generatyvinė, kognityvinė (tiria kalbinį patiriamo ar mąstomo pasaulio konceptualumą), kontrastyvinė (tiria tarpkalbinius ir tarpkultūrinius reikšmės ypatumus), freimų (tiria prototipinių koncepcinių schemų semantines struktūras), funkcinė, loginė (formalioji) ir jos naujoji šaka ― kompiuterinė (paremta tekstynais) semantika.

Išnašos 

Semantika
Martin Ponsiluoma

Martinas Ponsiluoma (, g. 1995 m. rugsėjo 8 d. Estešunde, Švedijoje) – švedų biatlonininkas, olimpinis vicečempionas masinio starto lenktynėse, pasaulio čempionas sprinte.

Sportininko tėvas Jyrki Ponsiluoma – Suomijoje gimęs slidininkas, atstovavęs Švedijos rinktinei slidinėjimo kroso varžybose 1992 m. žiemos olimpinėse žaidynėse.

Karjera 
Biatlonu užsiima nuo 2006 m. Švedijos rinktinėje nuo 2014 m. Iki 2017 m. dalyvavo jaunių ir jaunimo čempionatuose, IBU taurėje. 2017 m. Oberhofe debiutavo pasaulio taurės varžybose, sprinte užėmė 86 vietą. 2017–2018 m. sezone Oberhofe iškovojo savo pirmąją pasaulio taurės pergalę ir medalį – auksą estafetėje. 2018 m. debiutavo Pjongčano olimpinėse žaidynėse, buvo 38 vietoje asmeninėse 20 km varžybose. 2018–2019 m. sezone iškovojo savo pirmąjį pasaulio taurės medalį asmeninėse rungtyse – buvo trečias sprinte Nove Meste. 2019 m. debiutavo pasaulio čempionate Estešunde, o 2021 m. pasaulio čempionate Pokljukoje tapo čempionu sprinte.

Pasiekimai 
Lentelės sudarytos pagal Tarptautinės biatlono sąjungos statistinius duomenis.

Olimpinės žaidynės

Pasaulio čempionatai

Pasaulio taurė

Asmeninės prizinės vietos 

*Pasaulio taurės ir Pasaulio čempionatų rezultatai.
**Lentelių duomenys atnaujinti 2022-03-20.

Šaltiniai 

Švedijos olimpiečiai
Švedijos biatlonininkai
4570 mln. m. pr. m. e

4570 milijonai metų prieš mūsų erą.

Paukščių tako galaktikoje sprogo supernova, nusėdama galaktines apylinkes joje susidariusiais sunkiaisiais elementais. Šie elementai vėliau taps Saulės ir Žemės dalimi. Supernovoje susidarę elementai toliau skilo skirtingais greičiais, keičiantis jų proporcijoms. Tai įgalino mokslininkus vėliau atlikti apytikrį datavimą. Pagal dabartinius šių elementų santykius panašu kad seniausi žinomi meteoritų fragmentai susiformavo apie 4568 mln. m. prm. m. e.  Yra apie 2.5 ± 1.2 mln. m skirtumas tarp įvairaus tipo tokių labai senų meteoritų amžiaus. .

Pati supernova sprogo dar šiek tiek anksčiau, manoma kad maždaug 4570 milijonai metų prieš mūsų erą. Manoma kad supernovos sprogimo banga sutrikdė greta esančio kosminių dujų debesies pusiausvyrą, sukeldama Saulės sistemos formavimasi.

Šaltiniai 

Kosmologija
Įvykiai pagal datas
Karol Dombrovski

Karol Dombrovski (g. 1991 m. birželio 8 d. Vilniuje) – Lietuvos biatlonininkas.

Biografija 
2012 m. pasaulio jaunimo čempionate užėmė 16-ą vietą persekiojimo rungtyje.

2018-2019 m. sezono metu pelnė savo pirmuosius pasaulio taurės įskaitinius taškus.

2022 m. atrinktas atstovauti Lietuvą 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse.

Rezultatai

Pasaulio čempionatai

Šaltiniai

Nuorodos 

 IBU svetainėje

Lietuvos biatlonininkai
Lietuvos olimpiečiai
Gabrielė Leščinskaitė

Gabrielė Leščinskaitė (g. 1996 m. kovo 25 d. Pakruojyje) – Lietuvos biatlonininkė, olimpietė, sporto prsichologė.

Biografija 
2013 m. Europos jaunimo žiemos festivalyje pelnė sidabro medalį. 2015 m. pirmą kartą atstovavo Lietuvai pasaulio čempionate.

Savo debiutinėse 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Leščinskaitė dalyvavo dvejose rungtyse. Moterų individualiose varžybose sportininkė praleido 4 šūvius ir užėmė 61-ą vietą, o sprinto rungtyje neprašovus nei karto lietuvė liko 63-ioje pozicijoje. Tų pačių metų kovo mėnesį vykusiame Lietuvos nacionaliniame čempionate Leščinskaitė tapo nacionaline čempione.

Mykolo Romerio universitete baigė psichologijos studijas. 2022 m. deleguota į Europos jaunimo olimpinį festivalį kaip jaunesnioji Lietuvos delegacijos sporto psichologė.

Rezultatai

Pasaulio čempionatai

Šaltiniai

Nuorodos 

 IBU svetainėje

Lietuvos biatlonininkai
Lietuvos olimpiečiai
Anaïs Chevalier-Bouchet

Anais Ševaljė-Bušė (, g. 1993 m. vasario 12 d. Sen Marten d‘Here, Prancūzijoje) – prancūzų biatlonininkė, olimpinių žaidynių ir pasaulio čempionatų medalininkė.

Karjera 
Biatlonu užsiima nuo 2008 m. Prancūzijos rinktinėje nuo 2010 m. Iki 2016 m. dalyvavo jaunių, jaunimo, Europos čempionatuose, IBU taurėje. 2013 m. gruodžio 6 d. Hochfilcene debiutavo pasaulio taurės varžybose, buvo 27 vietoje sprinte. Kitą dieną iškovojo savo pirmąjį pasaulio taurės medalį – bronzą estafetėje. 2014 m. Sočyje debiutavo olimpinėse žaidynėse. 2015–2016 m. sezono metu iškovojo savo pirmąją pasaulio taurės pergalę – tapo čempione estafetėje Antholce. 2016 m. debiutavo pasaulio čempionate Osle, tapo vicečempione estafetėje. 2016–2017 m. sezone iškovojo savo pirmąjį medalį asmeninėse rungtyse – antrą vietą sprinte Nove Meste, o kitą dieną persekiojimo varžybose – savo pirmąją pergalę asmeninėse rungtyse. Sezonas tapo iki tol sėkmingiausiu sportininkės karjeroje: taurės varžybose iškovotos 5 prizinės vietos ir 7 vieta bendroje įskaitoje. 2018 m. Pjongčango žiemos olimpinėse žaidynėse iškovojo pirmąjį olimpinių žaidynių medalį – bronzą estafetėje. 2019–2020 m. sezoną sportininkė praleido po dukters gimimo. 2021–2022 m. sezone iškovota penkta vieta pasaulio taurės bendroje įskaitoje.

Pasiekimai 
Lentelės sudarytos pagal Tarptautinės biatlono sąjungos statistinius duomenis.

Olimpinės žaidynės

Pasaulio čempionatai

Pasaulio taurė

Asmeninės prizinės vietos 

*Olimpinių žaidynių, Pasaulio taurės ir Pasaulio čempionatų rezultatai.
**Lentelių duomenys atnaujinti 2022-03-20.

Šaltiniai 

Prancūzijos olimpiečiai
Prancūzijos biatlonininkai
Martynas Mažeika

Martynas Mažeika (g. 1985 m. sausio 29 d.) – Lietuvos krepšininkas, žaidžiantis atakuojančio gynėjo ir įžaidėjo pozicijose. Klaipėdos „Neptūno“ rekordininkas pagal už komandą sužaistus sezonus, ilgametis kapitonas. 

2017 m. sezoną pradėjęs Estijoje ir sužaidęs keletą rungtynių su Talino komanda, spalio viduryje persikėlė į Vokietijos pirmenybes ir pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Jenos „Science City“ klubu. Į Klaipėdos „Neptūno“ komandą sugrįžo 2020 m. sausio pabaigoje ir pasirašė sutartį iki sezono pabaigos.

2022 m. spalio pradžioje persikėlė į NKL lygą ir tapo Kretingos „Kretingos“ komandos žaidžiančiuoju trenerio asistentu.

Pasiekimai 
 2003 m. Pasaulio jaunių čempionato antros vietos laimėtojas
 2003 m. Europos jaunimo čempionato antros vietos laimėtojas
 Vokietijos krepšinio taurė (2006 m.)

Šaltiniai 

Mažeika, Martynas
2021 m. pasaulio slidinėjimo čempionatas

2021 m. pasaulio slidinėjimo čempionatas – Tarptautinės slidinėjimo federacijos organizuojamas geriausių pasaulio slidinėjimo kroso, šuolių su slidėmis ir šiaurės dvikovės atletų čempionatas, kuris vyko vasario 22 d. – kovo 7 d. Vokietijoje.

Pasaulio čempionate pirmą kartą vyks moterų šiaurės dvikovės varžybos.

Medalių lentelė

Medalininkai

Lygumų slidinėjimas

Vyrai

Moterys

Šiaurės dvikovė

Vyrai

Moterys

Šuoliai su slidėmis

Vyrai

Moterys

Mišrios rungtys

Lietuvos komanda 
Lietuvai čempionate atstovavo tik lygumų slidinėjimo atstovai. Čempionate pirmą kartą istorijoje startavo Lietuvos moterų ir Lietuvos vyrų estafetės ilgos distancijos rungtyje.

Individualios rungtys

Estafetės

 LPD - aplenkta ratu.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė 

Pasaulio slidinėjimo čempionatai
2021 sporte
Vokietijos sportas
Stasys Samalavičius

Stasys Samalavičius (1930 m. sausio 1 d. – 1992 m. gruodžio 12 d.) – Lietuvos kultūros, miestų ir architektūros istorikas. Vienas iš miesto kasdienybės istorijos (Alltagsgeschichte) pradininkų Lietuvoje.

Biografija 
1954 m. Vilniaus universitete studijavo anglų kalbą ir literatūrą, vėliau baigė Lietuvos istorijos aspirantūrą Vilniaus universitete. 1960–1989 m. dirbo Mokslinėje-metodinėje kultūros paminklų apsaugos taryboje, Heraldikos komisijoje, Paminklų restauravimo projektavimo institute Vilniuje (veikusiame įvairiais pavadinimais), vėliau mokslinį darbą tęsė Lietuvos istorijos institute. 1973 m. – apgynė istorijos mokslų kandidato (daktaro) disertaciją (vadovas prof. J. Jurginis. 1981–1992 m. dėstė Anglijos istoriją Vilniaus universitete, nuo 1991 m. – skaitė paskaitas Danijos aukštosiose mokyklose (Lietuvos istoriją). 1989–1992 m. vadovavo Vilniaus Žemutinės pilies rūmų istoriniams tyrimams. Atkūrus nepriklausomybę ėjo Lietuvos nacionalinio istorikų komiteto generalinio sekretoriaus pareigas.

Skelbė straipsnius ir studijas apie XVI–XVIII a. Vilniaus miestiečių materialinę kultūrą, architektūros paminklus, pastatų interjerus ir jų atributiką, prekybą ir prekybinį laivyną, amatus ir amatininkų veiklą, statybininkų cechus, kita. Buvo vienas pirmųjų istorikų lietuviškame kontekste pradėjęs tyrinėti įvairius miestiečių kasdienybės aspektus. Rengė straipsnius Lietuvos kultūros paminklų sąvadui, enciklopedijoms, dirbo tęstinio mokslinio leidinio „Architektūros paminklai“ redkolegijoje. Daug dėmesio skyrė Vilniaus miesto architektūrinio ir kultūrinio paveldo tyrinėjimui.

Vilniuje (Naujininkų seniūnijoje) Stasio Samalavičiaus vardu pavadinta gatvė. 2005 m. Lietuvos edukologijos universitetas ir Lietuvos istorijos institutas surengė nacionalinę mokslo konferenciją S. Samalavičiui atminti, 2020 m. VU bibliotekoje surengta paroda, skirta istoriko darbams ir gyvenimui.

Bibliografija 
 Baroko šedevras (1976 m., (taip pat anglų, rusų, vokiečių k.) 2-as leidimas anglų k. 2004 m.),
 Vilniaus rotušė (1981 m.), (2-as leidimas 2010 m.)
 Lietuvos istorijos apybraiža (An Outline of Lithuanian History, 1995 m.),
 Vilniaus Šv. Petro ir Povilo bažnyčia (su A. L. Samalavičiumi, 1998 m.).
 Vilniaus miestiečiai ir miestų kultūra XVII–XVIII amžiuose (2013).
 Vilniaus miesto kultūra ir kasdienybė XVII–XVIII amžiuose (2011).

Šaltiniai 

Lietuvos architektūros istorikai
Lietuvos kultūros istorikai
Rudolf Hess

Rudolfas Valteris Richardas Hesas (, 1894 m. balandžio 26 d. Aleksandrijoje, Britų Egiptas – 1987 m. rugpjūčio 17 d. Vakarų Berlyne) – ilgametis nacistinės Vokietijos NSDAP lyderis, Adolfo Hitlerio sekretorius ir dešinioji ranka.

Biografija 
Gimė Bohemijos vokiečių šeimoje, jo tėvas Aleksandrijoje plėtojo verslą. 1900–1908 m. mokėsi Aleksandrijos protestantų mokykloje, vėliau – Bad Godesberge, paskui baigė prekybos mokyklą Noišatelyje.

Pirmojo pasaulinio karo metu – vokiečių kariuomenės lakūnas. 1920 m. liepos 1 d. tapo šešioliktuoju NSDAP nariu. Padėjo A. Hitleriui kalėjime parašyti knygą „Mano kova“. 1923 m. dalyvavo "Alaus puče Miunchene, vėliau 18 mėnesių praleido Landsbergo kalėjime. 1933 m. balandžio 21 d. buvo išrinktas Vokietijos Reichstago deputatu. 1925–1932 m. R. Hesas buvo asmeninis A. Hitlerio sekretorius, nuo 1933 m. jo (kaip Nacionalsocialistų partijos vado) pavaduotojas, partijos kanceliarijos viršininkas, ministras be portfelio. 1939–1941 m. antrasis (po H.Gėringo) A. Hitlerio pavaduotojas.

Antrojo pasaulinio karo pradžioje 1941 m. gegužės 10 d. vienas naikintuvu nuskrido į Angliją, kur jo lėktuvas buvo numuštas virš Škotijos. Iki karo pabaigos internuotas Anglijoje. Spėjama, kad jis siekė, pasinaudodamas karališkąja britų šeima, pasiūlyti separatinę taiką. Hesas buvo įsitikinęs, kad Vokietija nelaimės, kovodama dviem frontais, todėl būtina užsitikrinti Anglijos paramą. Adolfo Hitlerio paskelbtas psichiškai nesveiku, pašalintas iš visų postų.

Niurnbergo tribunolo buvo nuteistas kalėti iki gyvos galvos. JAV, Didžioji Britanija ir Prancūzija 7-ojo dešimtmečio pabaigoje – 8-ojo pradžioje bandė susitarti dėl jo paleidimo, bet TSRS nesutiko. Nusižudė Špandau kalėjime. Nuo 1966 m. buvo vienintelis tvirtovės kalinys. Kūnas kremuotas. Visi Heso palaikai ir atminimai (antkapinis paminklas, Špandau kalėjimas) buvi sunaikinti, kad netaptų neonacių susirinkimo vieta.

Rudolfas Hesas domėjosi astrologija, okultizmu, buvo Karlo Hauzhoferio Lebensraum idėjos proponentas, griežtas vegetaras, abstinentas ir natūralios medicinos šalininkas. Hesas buvo atsidavęs visaliaudinio (völkisch) gyvenimo ideologijai, ir nepaisant savo aukštų pareigų, nesiekė turtų ir galios, gyveno kukliame name Miunchene. Dalyvaudavo sportinės aviacijos varžybose, buvo mėgėjas alpinistas.

Šaltiniai 

Vokietijos karininkai
Vokietijos politikai
Reichsleiteriai
Niurnbergo tribunolo kaltinamieji
2016 m. pasaulio biatlono čempionatas

2016 m. pasaulio biatlono čempionatas – Tarptautinės biatlono sąjungos organizuotas geriausių pasaulio biatlono atletų čempionatas, kuris vyko kovo 3 d. – kovo 13 d. Holmenkoleno arenoje, Osle, Norvegijoje. Pasaulio čempionato rezultatai įskaityti į 2015–2016 m. biatlono pasaulio taurės bendrą įskaitą.

Vietos parinkimas 
Čempionato vieta Osle parinkta Tarptautinės biatlono sąjungos X kongreso metu, kuris vyko Merane, Italijoje, 2012 m. rugsėjo 2 d. Oslas buvo vienintelis kandidatas čempionato rengimui. Pasaulio čempionatas Osle vyko trečią kartą.

Medalių lentelė

Medalininkai

Vyrai

Moterys

Mišrios rungtys

Lietuva čempionate 
Rezultatai

Estafetės

Šaltiniai 

Pasaulio biatlono čempionatai
2016 sporte