joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Stasys Vansevičius

Stasys Vansevičius (1927 m. sausio 6 d. Gruožininkuose, Trakų rajonas – 2014 m. balandžio 20 d. Vilniuje) – teisininkas, teisėtyrininkas teoretikas bei teisės istorikas, Lietuvos teisės istorijos tyrinėtojas.

Biografija 
Baigęs vidurinę mokyklą, studijavo teisę. 1952 m. baigė VU Teisės fakultetą, jam suteiktas teisininko kvalifikacinis laipsnis. 1958 m. Vilniaus universitete apgynė teisės kandidato disertaciją „Lietuvos valstiečių teisinė padėtis XIX a. antrojoje pusėje“), teisės mokslų kandidatas. 1970 m. apgynė disertaciją „Lietuvos valstiečių teisinė ir socialinė ekonominė padėtis imperializmo laikotarpiu“. 

VU asistentas, dėstytojas, vyresnysis dėstytojas, nuo 1958 m. docentas. 1958–1961 m. VU TF Valstybės teisės katedros vedėjas, 1961–2003 m. VU Valstybės ir teisės teorijos ir istorijos katedros vedėjas, 1961–1967 m. VU Teisės fakulteto dekanas. Nuo 1972 m. profesorius. VU senato narys.  Nuo 1999 m. rugsėjo mėn. Vyriausiosios rinkimų komisijos narys. 

Ilgiausiai per visą VU Teisės fakulteto istoriją vadovavo Teisės teorijos ir teisės istorijos katedrai (dab. VU Teisės fakulteto Viešosios teisės katedra). Moksliniai interesų sritys – teisės teorija, Lietuvos teisės istorija (Lietuvos statutai ir jų teisė). 

Stasys Vansevičius buvo vedęs. Sūnus Donatas Vansevičius, teisėjas. Palaidotas Liepynės kapinėse.

Bibliografija 
 Buržuazinių valstybių valstybiniai organai: mokymo priemonė. – Vilnius, 1959. – 24 p.
 Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės žemės privilegijos. – Vilnius: Vilniaus universitetas, 1962. – 19 p.
 Lietuvos valstiečių teisinė padėtis buržuazijos valdymo metais: 1919–1940 m. – Vilnius: Mintis, 1968. – 147 p.
 XVI amžiaus vidurio reformos Didžiojoje Lietuvos kunigaikštystėje: mokymo priemonė. – Vilnius: VU, 1971. – 33 p.
 Teisinis režimas Vilniaus krašte 1920–1939 m. – Vilnius: Mintis, 1973. – 74 p.
 Lietuvos TSR valstybės ir teisės istorija: vadovėlis (su kitais). – Vilnius: Mintis, 1979. – 310 p.
 LDK valstybiniai-teisiniai institutai: pagal 1529,1566 ir 1588 m. Lietuvos Statutus. – Vilnius: Mintis, 1981. – 134 p.
 Feodalinės Lietuvos valstybingumas po Liublino unijos. – Vilnius: Mokslas, 1988. – 102 p. – ISBN 5-420-00017-2
 Lietuvos baudžiamoji teisė ir procesas 1919–1940 m.: mokomoji priemonė. – Vilnius: Justitia, 1996. – 75 p. – ISBN 9986-567-07-6
 Lietuvos valstybės ir teisės istorija / Mindaugas Maksimaitis, Stasys Vansevičius. – Vilnius: Justitia, 1997. – 301 p. – ISBN 9986-567-15-7
 Teisės fakulteto istorija. – Vilnius: Justitia, 1997. – 79 p. – ISBN 9986-567-10-6
 Teisės teorija: mokomoji priemonė. – Vilnius: VU leidykla, 1998. – 64 p. – ISBN 9986-19-318-4
 Valstybės ir teisės teorija: mokomoji priemonė. – Vilnius: Justitia, 2000. – 253 p. – ISBN 9986-567-35-1

Įvertinimas 
 1977 m. LTSR nusipelnęs teisininkas
 1996 m. DLK Gedimino 5 laipsnio ordinas

Šaltiniai 

Vyriausiosios rinkimų komisijos nariai
Lietuvos teisės istorikai
Lietuvos teisės pedagogai
Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino kavalieriai
Vilniaus universiteto dėstytojai
Giurza (pistoletas)

Giurza, SPS pistoletas, Serdiukovo pistoletas, SR-1 Vektor () – rusiškas galingas 9 mm savitaisis pistoletas.

Pistoletas pavadintas pagal gyvatę giurzą (Macrovipera lebetina) iš didžiųjų angių genties.

Istorija 
Pistoleto kompleksas „Giurza“ (pistoletas ir šovinys) buvo sukonstruotas pagal Rusijos armijos reikalavimus – buvo užsakytas galingas pistoletas, kurio efektyvus šaudymo nuotolis didesnis kaip 50 m. Tam buvo sukurtas specialus naujas 9×21 mm šarvamušis šovinys SP-10, kurio kulkos turi plieninę šerdį. Kulkos turi nukauti žmones, apsaugotas neperšaunamomis liemenėmis arba besislepiančius automobiliuose. 100 m atstumu beveik 100 % tikimybe pramuša „sluoksniuotį“ iš 30 kevlaro sluoksnių ir iki 2,8 mm storio titano plokštę.

Pistoletą sukonstravo konstruktoriai Piotras Serdiukovas (Петр Сердюков) ir Igoris Beliajevas (Игорь Беляев) iš CMTI „TočMaš“ (Центральный научно исследовательский институт Точного машиностроения 'Centrinis Tiksliosios mašinų pramonės mokslinio tyrimo institutas') Klimovsko mieste (Rusija).

Paskutinio XX a. dešimtmečio viduryje Rusijos armija nutarė, kad jai reikia pistoleto, naudojančio 9×19 mm šovinius, tad „Giurza“ jai pasirodė netinkama. Tačiau pistoletu susidomėjo spectarnybos, jį ginkluotėn 1996 m. priėmė Federalinė Saugumo Tarnyba (FSB) ir kelios kitos organizacijos. Tada jis buvo pavadintas SR-1 Vektor.

2003 m. patobulintą pistoletą Rusijos vyriausybė priėmė kariuomenės ginkluotėn ir policinėms operacijoms. Dabar jis imtas vadinti SPS (СПС; Самозарядный Пистолет Сердюкова 'savitaisis Serdiukovo pistoletas'). Šiuo metu pistoletą naudoja FSB ir FSO (vyriausybės apsaugos tarnyba).

Konstrukcija 
Pistoleto rėmo viršutinė dalis plieninė, rankena ir lankelis – polimeriniai. Vamzdžio gaubtas – plieninis. Saugikliai du, automatiniai (nuleistuko, rankenos). Rankenos saugiklis klavišo formos, jis išsijungia delnu suėmus rankeną. Antrasis saugiklis yra mažas svertelis ant nuleistuko ir išsijungia pradėjus spausti nuleistuką.

Dėtuvės plieninės, vidinės, dvieilės, jose šachmatine tvarka telpa po 18 9×21 mm šovinių.

Paskirtis 
9 mm pistoletas „Giurza“ skirtas:
 naikinti gyvus taikinius, apsaugotus neperšaunamomis liemenėmis (I, II ir III klasių)
 pažeisti technikos priemones – autotransportą, radiolokacinių sistemų kabinas ir antenas, raketų korpusus ir t. t.
Efektyvus šaudymo nuotolis – iki 100 metrų.

Nuorodos 

 PK Giurza  (lietuviškai)
 Rusijos spec. tarnybų kumštis – „Giurza“
 Serdyukov SPS / Gyurza / Vector SR-1 (Russia) 
 Self – loading Pistol „Giurza“

Pistoletai
Tachiridų dinastija

Tahiridai () – musulmonų valdovų dinastija, 821–873 m. valdžiusi Chorasaną ir Transoksianą. Jų sostinė buvo Nišapūras.

Istorija 
Dinastijos pradininkas – buvęs Abasidų generolas, Tachiras ibn Huseinas. Už savo nuopelnus iš Abasidų jis gavo didžiules teritorijas Rytų Persijoje. Iš pradžių buvę Abasidų vietininkais, Tachiridai pamažu plėtė savo teritorijas ir įgijo de facto nepriklausomybę, nors nominaliai priklausė Kalifatui. Tai buvo pirmoji Persijos dinastija po šalies islamizavimo.

Vėliau Tachiridai buvo nuversti kitos dinastijos – Safaridų.

Tachiridai

Nuorodos 

Islamiškos Persijos istorija
Persijos dinastijos
Abasidų vasalai
Persų kilmės dinastijos
Sunitų dinastijos
Emyratai
Chorasanas
Lembolovo aukštuma

Lembolovo aukštuma () - aukštuma Karelijos sąsmaukoje. Pavadinta pagal to paties pavadinimo ežerą. Aukštis iki 205 m virš jūros lygio. Aukštuma skiria Suomijos įlankos, Ladogos ežero ir Nevos baseinus.

Rusijos reljefas
Ipritas

Ipritas, o pagal IUPAC bis(2-cloretil) sulfidas – aukščiausios pavojingumo klasės cheminis ginklas. Jei grynas tai bespalvis, įpastai geltonas ar tamsiai rudas, turintis silpną česnakų bei krienų kvapą, lakus skystis. Blogai tirpsta vandenyje, o riebaluose ar neorganiniuose tirpikliuose puikiai. Skyla pakaitintas iki 218 °C. Kaip ginklas naudojama medžiaga yra dažnai vidutinio ar net menko grynumo ir dėl priemaišų įgija geltoną spalvą ir garstyčių ar svogūnų kvapą. Iš čia kilo dar vienas pavadinimas garstyčių dujos.

Cheminės savybės

Gavimas 
Depretz metodas. Reakcija vyksta savaime. Abi pradinės medžiagos sieros dichloridas ir etenas nuo senų laikų gausiai naudojamos chemijos pramonėje:
 SCl2 + 2 C2H4 → (ClCH2CH2)2S
Meyer metodu tiodiglikolis pagaminamas veikiant chloretanolį kalio sulfidu ir chlorinamas:
 3(HO-CH2CH2)2S + 2PCl3 → 3(Cl-CH2CH2)2S + 2P(OH)3
Meyer-Clarke metodu gerokai paprastesnė ir pigesnė medžiaga naudojama kaip chlorinimo agentas:
 (HO-CH2CH2)2S + 2HCl → (Cl-CH2CH2)2S + 2H2O

Veikimo mechanizmas 
Intramolekulinės reakcijos metu atskyla HCl ir susidaro itin aktyvus katijonas ir elektrofilas. Nukleofilinės grupės, pvz., aminogrupė iš DNR, atakuoja elektrofilą ir įvyksta tipinė alkilinimo reakcija. DNR pažeidžiama ir nebegali replikuotis, ko pasekoje ląstelė žūva arba susidaro vėžinis navikas. Labai panašiai pažeidžiami ir baltymai, kurie po alkilinimo irgi nebegali atlikti savo funkcijų.

Istorija 
 Pirmą kartą susintetino tikriausiai 1822 m. Depretz. Bent jau jis pirmasis teisingai aprašė sintezę, bet labai neįtikėtinai sugebėjo likti sveikas ir gyvas ir net nepastebėti medžiagos nuodingumo.
 1886 m. gan garsus chemikas Albert Niemann pakartojo sintezę ir šįkart aprašė, kaip junginys sukelia odos pažeidimus. Tais pačiais metais Viktor Meyer pasiūlė kitą sintezės būdą ir net išbandė medžiagos nuodingumą ant triušių. Triušiai nugaišo, o asistentas išprotėjo ar tikriausiai apsimetė išprotėjusiu bijodamas pats apsinuodyti. Medžiaga įdomi savo savybėmis ir aktyvumu todėl vis daugiau chemikų ėmėsi su ja daryti bandymus nepaisydami nuodingumo.
 1913 m. itin garsaus chemiko Emilio Fišerio kolega Hans T. Clarke netyčia sudaužė kolbą su šia medžiaga ir dviem mėnesiams atsidūrė ligoninėje. Fišeris parašė pranešimą Vokietijos chemikų bendruomenei norėdamas visus įspėti apie šio gan įdomaus, aktyvaus reagento pavojingumą. Ironiška tai, kad tikriausiai toks gąsdinantis raštiškas pranešimas Pirmo pasaulinio karo metu ir sukėlė idėją panaudoti šią medžiagą kaip ginklą.
 1915 m. prie Ipro (iš čia ir kilo pavadinimas Ipritas) Pirmąjame pasauliniame kare pirmąkart panaudotas kaip ginklas. Vėliau naudotas dar daug kartų ir po Pirmojo pasaulinio karo.
 1993 bendru susitarimu uždrausta ipritą gaminti ir naudoti visame pasaulyje. Nepaisant to gali būti, kad buvo panaudotas bent du kartus 1995 ir 1997 metais karuose Afrikoje.

Poveikis 
 Ima niežtėti oda
 Po 4–24 valandų
 atsiveria žaizdos
 apankama
 kraujavimas iš burnos ir nosies
Jei pažeista daugiau nei 50 % kūno paviršiaus – mirtis. Nors mirties tikimybė pagal visų apsinuodijimų statistiką tik ~1 %.

Ilgalaikės pasekmės 
 Apakimas
 Vėžys

Organiniai junginiai
Nuodai
Cheminis ginklas
Daiva Luchtanienė

Daiva Luchtanienė (1962 m. rugpjūčio 20 d. Daržinių kaime, Utenos r.) – Lietuvos archeologė, UAB Archeologijos projektų centras „Antiqua“, direktorė.

Biografija 
Mokėsi Radeikių pradinėje (1969–1971 m.), Daugailių aštuonmetėje mokyklose (1971–1976 m.). 1980 m. baigė Utenos 2-ąją vidurinę mokyklą. 1987 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. 1980–1982 m. dirbo Daugailių aštuonmetėje mokykloje (Utenos r.) prancūzų kalbos mokytoja. Nuo 1987 iki 2002 m. dirbo Paminklų restauravimo institute (AB „PRI“) archeologe ir archeologų grupės „Antiqua“ vadove. 2002–2003 m. dirbo PĮ „Paveldas“ archeologe, o nuo 2003 iki 2007 m. kovo mėn. Kultūros paveldo centro Kultūros paveldo tyrimų instituto archeologų grupės „Antiqua“ vadove. Šiuo metu yra UAB Archeologijos projektų centras „Antiqua“ direktorė. 1998 m. vasario 19 d. Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu Nr. 1543 apdovanota Lietuvos Didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino III laipsnio medaliu.

Archeologinių tyrimų interesai 
Svarbiausia mokslinių tyrimų sritis – miestų archeologija.

Straipsniai ir mokslinės publikacijos 
 Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1988–1989 m. V., 1989.
 Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1992–1993 m. V., 1993.
 Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1994–1995 m. V., 1995.
 Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1996–1997 m. V., 1997.
 Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1998–1999 metais. V., 2000.
 D. Misiukaitė – Luchtanienė. VI a. pabaigos – XVII a. pradžios ūkinės paskirties krosnis Vilniuje // Kultūros paminklai. V., 1994. T. 1. P. 13 – 16.
 D. Luchtanienė. Reprezentacinių rūmų teritorijos archeologiniai tyrimai. // Statyba ir architektūra. V., 1997. Nr.6, P.8- 10.
 D. Luchtanienė. Unikalus radinys // Kultūros paminklai. V., 1997. T.4. P.50 – 52.
 D. Luchtanienė. Archaelogical investigations of the Presidential Palace // Lithuanian archaelogy investigations and findings. Vilnius, 1998. P.27.
 D. Misiukaitė. Dukatai Lietuvoje // Numizmatika 1. V., 2000. P. 99 – 106.
 D. Luchtanienė. XVI–XVII a. amatininkų kvartalas vyskupų rūmų teritorijoje // Kultūros paminklai. V. 2000. T.7. P. 39 – 52.
 D. Luchtanienė. Čerpių tipologijos ir chronologijos problema // Kultūros paminklai. V. 2000. T. 7. P.69 – 72.

Visuomeninė veikla 
Lietuvos archeologijos draugijos narė, Eksperimentinės archeologijos klubo „Pajauta“ prezidentė, Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto draugijos „Alumni“ narė, Utenos r. Daugailių mokyklos bičiulių draugijos valdybos narė, eksperimentines archeologijos renginių dalyvė ir organizatorė.

Nuorodos 
 Apie Daivą Luchtanienę
 Apie Daivą Luchtanienę
 Eksperimentinės archeologijos klubas „Pajauta“

Luchtanienė, Daiva
FK Granit Mikaševiči

FK Granit Mikaševiči – Baltarusijos futbolo klubas iš Mikaševičų.

Istorija 
Klubas įkurtas 1978 m. Kurį laiką vadinosi FK Mikaševiči. Yra dalyvavęs elito diviziono kovose, bet elite neįsitvirtino.

2021 m. klubas turėjo žaisti Pirmoje lygoje, tačiau susidūrė su finansiniais nepritekliais ir pasitraukė iš pirmenybių prieš jų pradžią.

Emblemų kaita

Pasiekimai

Sezonai 

|}Šaltinis:

Lietuviai 
 Vitalijus Kavaliauskas, puolėjas 2009-2010
 Darius Miceika, saugas 2009
 Andrius Šidlauskas, gynėjas 2009

Šaltiniai

Nuorodos 
 http://www.fcgranit.by
 RSSSF duomenų bazė

Granit Mikasevici
GP-30

GP-30 Obuvka, kitaip dar 6G21 () – rusiškas povamzdinis 40 mm granatsvaidis, patobulinta GP-25 versija.

Skirtas naikinti kareiviams, esantiems atviroje vietoje, atviruose apkasuose, priešingame kalvų šlaite, taip pat nešarvuotai technikai. Ginkluotėn priimtas 1989 m.

Naudojamas su Kalašnikovo automatais (AK-74 ir vėlesniais), taip pat AN-94. Siekiant sumažinti atatranką šaudant ant automato buožės gali būti užmaunamas specialus guminis amortizatorius.

GP-30 skiriasi nuo GP-25:
 260 g lengvesnis
 30 % pigesnė gamyba
 šiek tiek trumpesnis
 patobulintas taikiklis
Naudoja tas pačias granatas VOG-25 ir VOG-25P.

Graižtvinė dalis vamzdyje yra 98 mm ilgio, vamzdis su 12 graižtvų.
Taikymo linijos ilgis – 120 mm.

Kareivis su GP-30 nešiojasi 10 granatų – šovinių.

Nuorodos 
 Underbarrel grenade charger GP- 30
 GP-25 and GP-30 underbarrel grenade launcher (USSR / Russia) 
 Russian Grenade Launchers GP-25 & GP-30  (diskusija)

Granatsvaidžiai
PSFK Černomorec Burgas

Burgaso „Černomorec“ – Bulgarijos futbolo klubas iš Burgaso.

Istorija 

2005 m. „Černomorec“ nukrito į III ešeloną. Tuo metu įsikūrė naujas klubas „Černomorec 919“, kuris ėmė žaisti toje pačioje zonoje kartu su senuoju klubu. Naujajam klubui savivaldybės sprendimu taip pat perduotas „Černomorec“ stadionas, o senajam atiteko „Červeno zname“ stadionas. Galų gale, 2006 m. pabaigoje senasis klubas visiškai pasitraukė iš varžybų ir išnyko. Tačiau dabartinis klubas vistik laikomas senojo klubo pasiekimų ir tradicijų perėmėju.

Klubo simbolika

Spalvinė gama 

Mėlyna ir balta spalvos.

Sezonai 

|}

UEFA varžybos 

|}

Nuorodos 
 

Cernomorec Burgas
FC Ekibastuz Pavlodar

Pavlodaro „Ėkibastuz“ – Kazachijos futbolo klubas iš Pavlodaro.

Istorija 
Klubas įkurtas 2003 m. kaip TOO SK Ènergetik Pavlodar.  2007 m. prisijungė prie Energetik-2 Ekibastuz komandos.

Nuo 2010 m. vadinasi Ėkibastuz. Rungtyniavo Pirmoje lygoje.

Logotipas

Pasiekimai

Sezonai 

|}
GE (grupių etapas)

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)
 RSSSF duomenų bazė (Pirmos lygos sezonai)

Energetik Pavlodar
GIF Sundsvall

Sundsvalio GIF – Švedijos futbolo klubas iš Sundsvalio.

Istorija 
Klubas įkurtas 1903 m. Eilę metų žaidė Švedijos futbolo čempionatuose. Aukščiausias pasiekimas – penktoji vieta iškovota 1988 m.

Pasiekimai

 šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai 

|}
GE; grupių etapas.

Spalvinė gama 
Mėlyna ir geltona spalvos.

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia mėlyna apranga. 
 Išvykose rungyniauja geltona apranga.

Žaidėjai 
Atnaujinta; 2022 m. kovo 8 d.

Lietuviai 
 Donatas Vencevičius, saugas, 2005 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai);
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai);

Švedijos futbolo klubai
SP Tre Penne

San Marino „Tre Penne“ – San Marino futbolo klubas iš San Marino miesto, 4 kartus šalies čempionas.

Istorija 
Klubas įkurtas 1956 m. Keturis kartus tapo šalies čempionais (2012, 2013, 2016 ir 2019 m.).

Pirmasis San Marino futbolo klubas, pelnęs pergalę Europos futbolo turnyre, kai 2013-2014 m. UEFA čempionų lygos atrankoje 1-0 įveikė Armėnijos „FA Širak Gyumri“ klubą.

2019 m. liepos 23 d. Europos lygos rungtynėse SP „Tre Penne“ nusileido „Sūduvai“ rezultatu 0:5. Atsakomosios rungtynės vyko 2019 m. liepos 30 d. Jose dar kartą nusileista tokiu pačiu rezultatu (0:5). Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo 10:0 Lietuvos klubo naudai.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Tre Penne
SP Cailungo

Kailungo SP – San Marino futbolo klubas iš Kailungo.

Istorija 
Klubas įkurtas 1974 m.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 globalsportsarchive

Cailungo
FC Fiorentino

Fiorentino FC – San Marino futbolo klubas iš Fiorentino.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1974 m., kai buvo įkurtas SS Montevito.

1991/1992 m. tapo šalies čempionais.

Nuo 2005 m. žinomas dabartiniu pavadinimu.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 facebook paskyra
 SofaScore
 Flashscore
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Fiorentino
SP La Fiorita

Montedžardino „S.P. La Fiorita“ – San Marino futbolo klubas iš Montedžardino.

Istorija 
Klubas įkurtas 1967 m.

Pasiekimai 
 Šešis kartus tapo šalies čempionais ir penkis kartus iškovojo šalies futbolo taurę.

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

La Fiorita
Milan Baroš

Milanas Barošas (g. 1981 m. spalio 28 d.) – futbolininkas, Čekijos rinktinės ir Galatasaray SK klubo puolėjas.

 žaidė nuo 2001 m. Su rinktine dalyvaudamas 2004 m. Europos čempionate (kur įmušė 5 įvarčius ir laimėjo auksinį batelį) pasiekė pusfinalį. Po 2012 m. Europos čempionato baigė karjerą rinktinėje.

Pasiekimai 
 Taikos taurė (2007 m.)
 Ligue 1 (2007 m.)
 Trophée des champions (2007 m.)
 Futbolo Lygos taurė (2003 m.)
 UEFA čempionų lyga (2005 m.)
 FA taurė (2008 m.)

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Nuorodos 

Baroš Milan
Čekijos olimpiečiai
David Jarolím

Davidas Jarolimas (; g. 1979 m. gegužės 17 d.) – futbolininkas, Čekijos rinktinės ir Hamburger SV klubo saugas.

 žaidžia nuo 2005 m. Su rinktine dalyvavo 2006 m. pasaulio ir 2008 m. Europos čempionatuose.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Nuorodos 

Jarolím David
Colin Kazim-Richards

Kolinas Kazimas-Ričardsas (Turkijoje vadinimas Kâzım Kâzım g. 1986 m. rugpjūčio 26 d.) – iš Anglijos kilęs Turkijos futbolininkas, Turkijos rinktinės ir Galatasaray SK klubo puolėjas.

2011 m. sausio 4 d. su Galatasaray SK klubu pasirašė 3,5 m. kontraktą.

 žaidžia nuo 2007 m. Su rinktine dalyvavo 2008 m. Europos futbolo čempionate.

Laimėjimai 
 Turkijos superlyga: 2007 m.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Nuorodos 
 Žaidėjo puslapis soccerway.com puslapyje

Kazim-Richards Colin
Hull City AFC

Hull City AFC – Anglijos futbolo klubas iš Kingstono prie Halo. Klubo komanda 2019-2020 metų sezone žaidžia Futbolo lygos čempionate.

Nuo 2002 m. klubo komanda žaidžia „KC“ stadione, prieš tai žaidė „Boothferry Park“. Komanda žaidžia juodos ir gintarinės spalvų dryžuota apranga, todėl vadinami tigrais.

Istorija 

2008 m. pirmą kartą klubo istorijoje pateko į Premier lygą, po to kai buvo perkeltas iš lygos čempionato, kur užėmė 3 vietą ir atkrintamųjų varžybų finale įveikė Bristol City klubo komandą.

Apranga 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai

Emblema

Pasiekimai 

 1929–1930  pusfinalis
 1982–1983 Futbolo lygos ketvirtas divizionas (Antra vieta)
 1958–1959 Futbolo lygos trečias divizionas (Antra vieta)
 1932–1933 Futbolo lygos trečio diviziono šiaurės zona (Pirma vieta)
 1948–1949 Futbolo lygos trečio diviziono šiaurės zona (Pirma vieta)
 1984–1985 Futbolo lygos trečias divizionas 
 2003-2004 Futbolo lygos trečias divizionas (Antra vieta)
 1965–1966 Futbolo lygos trečias divizionas (Pirma vieta)
 2004–2005 Futbolo lygos pirmas divizionas (Antra vieta)
 2007-2008 Futbolo lygos čempionato atkrintamųjų varžybų laimėtojai

Sezonai 

|}

Nuorodos 

 http://www.hullcityafc.premiumtv.co.uk 

Hull
Yves Saint Laurent (dizaineris)

Yves Henri Donat Mathieu-Saint-Laurent (1936 m. rugpjūčio 1 d. Orane, Alžyras – 2008 m. birželio 1 d. Paryžiuje, Prancūzija) – prancūzų mados kūrėjas, dizaineris, iki 2002 m. kūręs Paryžiuje.

Biografija 
Saint Laurent gimė Charles Saint-Laurent ir Lucienne Mathieu šeimoje. Jo seneliai buvo kilę iš Elzaso Lotaringijos ir Prancūzijos-Prūsijos karo metu 1870–1871 m. pasitraukė į Šiaurės Afriką.

Jis užaugo Orane, Alžyre, lankė ten gimnaziją. Žiūrėdamas Moljero pjesę „Critique de l'École des femmes“ jis suprato, kad jo pašaukimas – drabužių kūrimas. Būdamas 11 metų jis kūrė eskizus scenai.

1953 m., būdamas 17 metų, jis atvyko į Paryžių, kur studijavo mados ir scenos dizaino specialybę mokykloje Chambre Syndicale de la Haute Couture. Netrukus jo eskizai buvo išspausdinti „Vogue“ žurnale, o žurnalo vyriausiasis redaktorius jaunąjį dizainerį pristatė Christian Dior, pas kurį Saint Laurent ir dirbo iki pat Christian Dior mirties 1957 m.

Savo pirmąją kolekciją Christian Dior mados namams pavadino Ligne Trapéze ir tai atnešė jam pasisekimą ir šlovę pasaulyje. Saint Laurent atsisakė kai kurių Christian Dior namams iki tol būdingų detalių, tačiau drabužiai vis tiek pasižymėjo prašmatnumu.

1960 m. buvo pašauktas į karinę tarnybą Alžyre ir po kelių dienų jį ištiko nervinis priepuolis, dėl kurio pateko į psichiatrinę ligoninę, kur buvo gydomas elektrošoku, psichotropiniais vaistais ir netgi narkotinėmis medžiagomis. Tai tikriausiai ir nulėmė, kad Saint Laurent visą gyvenimą negalėjo išsivaduoti iš priklausomybės narkotikams.

Kurį laiką Saint Laurent kūrė Bergé mados namams, tačiau 1976 m. jų keliai išsiskyrė. 1993 m. mados namai Saint Laurent buvo parduoti farmacijos kompanijai Sanofi už 600 mln. JAV dolerių. 1999 m. Saint Laurent prekinį ženklą įsigijo Gucci mados namai.

Iki 2002 metų, kol pasitraukė iš mados verslo, Saint Laurent kūrė drabužių kolekcijas Paryžiuje.

Saint Laurent mirė 2008 m. birželio 1 d. Paryžiuje nuo smegenų vėžio būdamas 71 metų.

Nuorodos 
 Yves Saint Laurent svetainė
 Biografija 
 Nuotraukų galerija
 Nuotraukos (bbc. co. uk)

Saint Laurent
Saint Laurent
Svonsis

Svonsis (arba Abertovis; ; ) – miestas pietų Velse, prie Bristolio įlankos dalies – Svonsio įlankos, Goverio pusiasalio pakraštyje. Jūrų uostas. Metalurgijos, mašinų gamybos, naftos perdirbimo, chemijos, tekstilės pramonė. Gyventojų 185,5 tūkst. (2019), antras pagal gyventojų skaičių (po Kardifo) Velso miestas.

Veikia Svonsio universitetas (įkurtas 1920 m.), keli muziejai, išlikę pilies (pastatyta XIV a.) liekanų. Netoliese yra botanikos sodas ir biologijos mokslinių tyrimų stotis.

Istorija 
Apylinkėse gyvenama nuo akmens amžiaus. Svonsis įkurtas XII a. normanams užkariaujant pusiasalį. Normanai čia pastatė medinę pilį, aplink kurią pradėjo kurtis miestas. Buvo vikingų prekybos uostas. XII a. antroji pusėje gavo miesto teises.

Iki XVI a. vid. tapo svarbiu uostu. Sparčiai išaugo XVIII–XIX a., kai čia pradėta vystyti akmens anglių ir metalurgijos pramonė. Gyventojų padaugėjo penkis kartus. 1804 m. Svonsyje pradėjo veikti viena pirmųjų pasaulio geležinkelio linijų.

XX a. pr. kasybos ir metalurgijos pramonės sumenko. Per Antrąjį pasaulinį karą nacių aviacijos antskrydžių beveik visiškai sugriautas.

Sportas 
 Swansea City AFC (futbolas)

Šaltiniai 

Velso miestai
Velso sritys
Arabų šalys

Arabų šalys arba Arabų pasaulis (arab. العالم العربي‎ al-ʿālam al-ʿarabī) – sąvoka, apimanti šalis, kuriose yra arabų dauguma. Dauguma šių valstybių yra Arabijos pusiasalyje ir Šiaurės Afrikoje. Didesnė dalis šių šalių turi naftos. Daugelis šių šalių politiškai yra susijungusios į Arabų valstybių lygą.

Šalys 
Arabų šalys:
 
  Bahreinas
  Čadas
 
 
 
  Jemenas
 
 
  Kataras
  Komorai
  Kuveitas
 
  Libija
  Marokas
  Mauritanija
  Omanas
  Palestina 
  Sirija
  Sudanas
  Tunisas
  Vakarų Sachara

Išnašos 

Arabai
Kultūriniai regionai
Italijos futbolo supertaurė

Italijos futbolo supertaurė – trofėjus, dėl kurio nuo 1988 m. varžosi šalies  ir . Rungtynės paprastai vyksta rugpjūtį, prieš prasidedant naujajam futbolo sezonui. 9 kartus supertaurę yra laimėjęs Juventus, 7 kartus tai padarė AC Milan, 6 – kitas Milano klubas Internazionale Milano.

Rungtynės 

|-
|  || AC Milan || Sampdoria Genova || 3-1
|-
|  || Internazionale Milano || Sampdoria Genova || 2-0
|-
|  || SSC Napoli || Juventus Torino || 5-1
|-
|  || Sampdoria Genova || AS Roma || 1-0
|-
|  || AC Milan || AC Parma || 2-1
|-
|  || AC Milan || Calcio Torino || 1-0
|-
|  || AC Milan || Sampdoria Genova || 1-1 (baud. 4-3)
|-
|  || Juventus Torino || AC Parma || 1-0
|-
|  || Fiorentina Firenze || AC Milan || 2-1
|-
|  || Juventus Torino || Calcio Vicenza || 3-0
|-
|  || Lazio Roma || Juventus Torino || 2-1
|-
|  || AC Parma || AC Milan || 2-1
|-
|  || Lazio Roma || Internazionale Milano || 4-3
|-
|  || AS Roma || Fiorentina Firenze || 3-0
|-
|  || Juventus Torino || AC Parma || 2-1
|-
|  || Juventus Torino || AC Milan || 1-1 (baud. 5-3)
|-
|  || AC Milan || Lazio Roma || 3-0
|-
|  || Internazionale Milano || Juventus Torino || 1-0 (prat.)
|-
|  || Internazionale Milano || AS Roma || 4-3 (prat.)
|-
|  || AS Roma || Internazionale Milano || 1-0
|-
|  || Internazionale Milano || AS Roma || 2-2 (baud. 6-5)
|-
|  || Lazio Roma || Internazionale Milano || 2-1
|-
|  || Internazionale Milano || AS Roma || 3-1
|-
|  || AC Milan || Internazionale Milano || 2-1
|-
|  || Juventus || Napoli || 4-2
|-
|  || Juventus || Lazio Roma || 4-0
|-
|  || Napoli || Juventus || 2-2 (baud. 6-5)
|-
|  || Juventus || Lazio || 2-0 
|-
|  || AC Milan || Juventus || 1-1 (baud. 4-3)
|-
|  || Lazio || Juventus || 3-2
|-
|  || Juventus || AC Milan || 1-0
|-
|  || Lazio || Juventus || 3-1
|-
|  || Juventus || Napoli || 2-0
|-
|  || Internazionale Milano || Juventus || 4-2 (po prat.)
|}

Taip pat skaitykite

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė
 SOCCERWAY

Italijos futbolo varžybos
UEFA šalių supertaurės
US Milanese

Milano „Milanese“ – buvęs Italijos futbolo klubas iš Milano. Prijungtas prie Internazionale Milano komandos.

Istorija

Pasiekimai

Nuorodos 
 

Milanese
Venezia FC

Venecijos „Venezia FC srld“ – Italijos futbolo klubas iš Venecijos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1907 m.

2015 m. patyrusi trečią bankrotą ekipos istorijoje, komanda buvo atgaivinta Venezia F.C. Srld vardu ir perkelta į Serie D lygą. Ją laimėjusi, 2016 m. ji debiutavo Lega Pro lygoje.

2016 m. birželio 7 d. naujuoju komandos treneriu tapo Filippo Inzaghi. Sezono pabaigoje komanda įveikė Parma FC ekipą ir pateko į Serie B lygą.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Venezia
Venecija
Pisa Calcio

Associazione Calcio Pisa 1909 – Italijos futbolo klubas iš Pizos miesto Toskanoje, centrinėje Italijoje.

Istorija 
Klubas įkurtas 1909 metais. Septynis sezonus yra žaidęs Serie A pirmenybėse.

2016-2017 metų sezone žaidė Serie B pirmenybėse, bet užėmė paskutinę 22 vietą ir iškrito į žemesnį divizioną.

Sezonai 

|}

Pasiekimai

Sudėtis 
Sudėtis: 2022 m. rugpjūčio 22 d.

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOOCCERWAY

Pisa Calcio
Kompanija Taktinė raketų ginkluotė

Kompanija „Taktinė raketų ginkluotė“, KTRV () – Rusijos kompanija, vienas stambiausių ginkluotės gamintojų. Kompanijos būstinė įsikūrusi Koroliove (Maskvos sritis, Rusija).

Kompanija įkurta 2002 m. sausio 24 d. Rusijos valstybinio mokslinio – gamybinio centro „Zvezda-Strela“ (ГНЦП «Звезда-Стрела») pagrindu ir jungia daugiau kaip 14 stambių Rusijos karinio pramoninio komplekso įmonių. 100% akcijų priklauso valstybei.

Kompanija kuria ir gamina priešlaivines, priešradarines ir daugiatiksles raketas, skirtas aviaciniams, laivų ir kranto gynybos taktiniams raketiniams kompleksams.

Į kompaniją įeina 19 įmonių:
 valstybinis mokslinis – gamybinis centras „Zvezda-Strela“ – raketų oras – žemė gamintojas
 valstybinis mašinų konstruktorių biuras „Vympel“ () – raketų oras – oras gamintojas
 valstybinis mašinų konstruktorių biuras „Raduga“ () – strateginių sparnuotųjų raketų gamintojas
 valstybinė mokslo gamybinė įmonė „Region“ () – valdomų bombų gamintojas
 bandomasis konstruktorių biuras „Zvezda“ () – raketų oras – žemė gamintojas
 valstybinė įmonė „Omsko gamykla Automatika“ () – raketų oras – oras ir oras – žemė nusitaikymo sistemų gamintojas
 valstybinė imonė „Mašinų gamybos konstruktorių biuras Iskra“ () – kieto kuro raketinių variklių kūrėjas ir gamintojas
 ir kt.

Nuorodos 
 Tactical Missiles Corporation (oficiali svetainė)
 ОАО “Корпорация “Тактическое ракетное вооружение” (г. Москва)
 "Корпорация „Тактическое ракетное вооружение“, ОАО 

Karinės technikos gamintojai
Kazikėnai

Kazikėnai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Smalininkų, dešiniajame Nemuno krante. Išlikę Kazikėnų dvaro pastatai.

Etimologija 

Kaimo pavadinimas () kildinamas nuo žodžių kasikas, kasėjas + kiemas arba prūsų kalbos žodžio kasajs, cassoye, kasis, kaschan–žalvaris.

Istorija 

XVIII a. kaimas minimas kaip Kasikiemis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Skuodo valsčius

Skuodo valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Skuodas.

Istorija 

Valsčius minimas XVI a. pabaigoje. XVIII a. pradžioje smarkiai nusiaubė maras: 1647 m. jame buvo 225 ūkiai, o 1717 m. po maro tik 90 ūkių.

Carmečiu valsčius atkurtas XIX a. 2-ojoje pusėje. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Lenkimų valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Skuodo rajonui (8 apylinkės).

|-
| 1923 || 242 || 12 762 || 2851 || ||
|-
| 1949-01-01  || 170 || || || 8 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 12 762 žmonės:

 Lietuviai - 81,13% (10354);
 Žydai - 10,26% (1310);
 Latviai - 6,09% (777);
 Baltarusiai - 0,73% (93);
 Vokiečiai - 0,62% (79);
 Rusai - 0,51% (65);
 Kiti - 0,66% (84).

Žymūs žmonės 

|-
| 1861 || Kivyliai || Ferdinandas Kaunackis, gydytojas || 1935
|-
| 1863 || Šarkės || Leonas Ereminas, muzikas || 1927
|-
| 1881 || Urviai || Danielius Alseika, gydytojas || 1936
|-
| 1915 || Kulai II || Emilija Černeckienė, tautodailininkė || 2012
|-
| 1916 || Puodkaliai || Stanislava Raciūtė-Butinavičienė, gydytoja-mokslininkė ||2002  
|-
| 1921 || Kivyliai || Ferdinandas Kaunas, gydytojas || 2008
|-
| 1928 || Puodkaliai || Česlava Leonida Lenkauskaitė, gydytoja ||
|-
| 1929 || Paluknė || Algimantas Litvaitis, sporto žurnalistas || 2008
|-
| 1930 || Truikinai || Valerijonas Vytautas Jucys, grafikas || 2016
|}

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Kretingos apskrities valsčiai
Telšių apskrities valsčiai
S.P.A.L. 2013

S.P.A.L. 2013 – Italijos futbolo klubas iš Feraros.

Istorija 

Klubas įkurtas 1907 m. kaip Circolo Ars et Labor, o 1913 pervadintas Società Polisportiva Ars et Labor.

Eilę metų (nuo 1920 iki 1925 bei nuo 1951 iki 1968) žaidė Serie A pirmenybėse.
Geriausias klubui buvo 1959–1960 metų Serie A čempionatas.

2005 m. klubas atkurtas kaip Spal 1907, nes buvo iškelta bankroto byla.

2012 m. vasarą, po bankroto procedūrų, klubas atkurtas kaip Società Sportiva Dilettantistica Real S.P.A.L. ir žaidė Serie D pirmenybėse. 

2016–2017 m. Serie B užėmė pirmąją vietą ir iškovojo teisę žaisti Serie A po 49 metų pertraukos.

Logotipų kaita

Spalvinė gama

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Šaltiniai 

Spal
Platinamasis paketas

Platinamasis paketas (, lietuviškai kartais vadina distribucija) – programinės įrangos rinkinys, paruoštas patogiam platinimui bei įdiegimui.

Įprastai platinamuoju paketu vadinama operacinė sistema su Linux ar kitu (pvz BSD, HURD), dažniausiai laisvu, operacinės sistemos branduoliu bei papildomomis programomis. Labiausiai paplitę yra vadinamieji GNU/Linux platinamieji paketai, su Linux branduoliu bei laisvų programų rinkiniu, kurių dauguma platinamos pagal GNU licencijas (GPL bei LGPL).

Vieni Linux platinamieji paketai turi daugiau programų, o kiti mažiau, atitinkamai skiriasi ir savo dydžiu bei paskirtimi. Labiausiai paplitę yra serveriams bei namų kompiuteriams skirti platinamieji paketai, populiariausi yra: Debian, Ubuntu, Mandriva, Fedora, SuSE, Gentoo, Slackware, Linspire, Xandros, Archlinux, Mepis GNU/Linux.

Labai dažnai GNU/Linux platinamieji paketai kuriami vieni kitų pagrindu, pvz., Debian pagrindu yra sukurti Ubuntu, Mepis, Linsprire, Xandros bei Lietuvos rinkai skirtas Baltix platinamieji paketai. Taip kuriant daug mažiau darbo yra dubliuojama, dažniausiai visur naudojamos tos pačios laisvos programos (pvz internetui naršyti - Firefox, tekstams rašyti, pateiktims bei skaičiavimams biure - OpenOffice.org, grafinei terpei - X.org sistema ir t. t.), todėl sukuriami geriau galutiniam naudotojui pritaikyti produktai.

Programinė įranga
Matt Hardy

Metas Hardis (; g. 1974 m. rugsėjo 23 d.) – JAV profesionalus imtynininkas.

Biografija 
Būdamas dvylikos metų neteko mamos. Pradėjo savo karjerą būdamas 19 m. Jis debiutavo WWE federacijoje 1993 metais kartu su savo jaunesniuoju broliu Jeff Hardy.

Kartu su broliu Mattas įkūrė organizaciją „OMEGA“ (), kurioje taip pat dalyvauja ir kitas dabar TNA imtynininkas bei geras jų draugas Shannon Moore.

Matt’as su savo broliu Jeffu yra komandoje The Hardy Boyz. Kartu su Jeffu jis 6 kartus tapo WWE pasaulio komandinių varžybų čempionais, bei vieną kartą WCW komandinių varžybų čempionais. Matt’as taip pat yra WWE Europos, kovos be taisyklių ir lengvasvorių čempionas ir ECW čempionas. Kitose federacijose Matt’as buvo žinomas pseudonimais The Angelic Diablo, Surge, White Cheetah, Ignis Fatus. Pagrindiniai Matto imtynių judesiai yra: Twist Of Fate, Moonsault, Side Effect ir Diving Leg Drop.

Matt’as buvo atleistas iš TNA.

JAV profesionalūs imtynininkai
WWE asmenybės
Algis Jankauskas

Algis Jankauskas (g. 1982 m. rugsėjo 27 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis gynėjo pozicijoje.

Karjera

FK Žalgiris 
Karjerą pradėjo Vilniaus Žalgirio komandoje.

FK Amkar 
2004–2005 m. sezone rungtyniavo Rusijoje, Permės Amkar klube.

FK Vėtra 
2006 m. perėjo į Vilniaus Vėtrą, 2009 m. paskirtas šios ekipos kapitonu. 2010 m. liepos mėn. buvo išvykęs į vieno Ukrainos klubo peržiūrą, tačiau patyrė traumą ir klubas nusprendė kontrakto nepasirašyti.

VMFD Žalgiris 
2010 m. liepos 28 d. pasirašė sutartį su Vilniaus „Žalgirio“ klubu  ir netrukus buvo išrinktas komandos kapitonu. Po 2015 m. sezono baigėsi sutartis su klubu ir nebuvo pratęsta.

FK Sūduva 
Nuo 2016 m. atstovavo „Sūduvos“ klubui. Už šią ekipą A lygoje jau sužaidė daugiau nei šimtą rungtynių. 2019 m. gruodžio mėn. buvo pranešta, kad lieka klube dar metams.

FA Šiauliai 
2020 m. gruodžio 16 d. persikėlė į Šiaulių klubą. 2021 m. žaidė Pirmoje lygoje, buvo vienas iš pagrindinių žaidėjų ekipoje.

2021 m. spalio 24 d. vyko XXVI (26) turo rungtynės. Paskutinėse reguliariojo sezono rungtynėse sprendėsi, ar šiauliečiai sugebės pasivyti jonaviškius. Algio Jankausko tikslus smūgis lėmė, kad FA Šiauliai iškovojo pergalę rezultatu 1:0 ir taškais susilygino su jonaviškiais. Kadangi abu klubai turėjo po 66 taškus, dėl nugalėtojų vardo buvo sužaistos „auksinės“ rungtynės.

Iš viso per 27 rungtynes pelnė 8 įvarčius ir buvo pripažintas geriausiu Pirmos lygos gynėju, taip pat atiteko geriausio Pirmos lygos žaidėjo įvertinimas. Komandos kapitonas sužaidė visas 27 rungtynes. Po sezono klubas pratęsė sutartį dar metams.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;
 Pirmos lygos ekipa;

Rinktinės 
Kviečiamas į Lietuvos rinktinę. Rinktinėje debiutavo varžybose prieš Estiją.

Pasiekimai 
 LFF taurės laimėtojas: 2011–2012 m., 2012-2013 m., 2013-2014 m., 2014-2015 m., 2019 m.
 LFF Supertaurės laimėtojas: 2003 m., 2012 m., 2013 m., 2014 m., 2015 m., 2018 m., 2019 m.
 A lygos laimėtojas: 2013 m., 2014 m., 2015 m., 2017 m., 2018 m., 2019 m.

Asmeniniai 
 su FA Šiauliai
 2021 m. birželio mėn. geriausias Pirmos lygos žaidėjas.
 Geriausias 2021 m. Pirmos lygos gynėjas.
 Geriausias 2021 m. Pirmos lygos žaidėjas.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt (apie žaidėją)
 SOCCERWAY (apie žaidėją)
 futbolinis.lt (apie žaidėją)
 Rinktinės statistika
 Globalsportsarchive

Jankauskas, Algis
Linas Pilibaitis

Linas Pilibaitis (g. 1985 m. balandžio 5 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas. Rungtyniauja Kauno „Žalgirio“ klube. Kviečiamas į Lietuvos rinktinę.

Karjera 
2000 m. rugsėjo 10 d. atstovaudamas Kauno „Karedai“ rungtynėse prieš FK Nevėžis, pasižymėjo pelnydamas įvartį. Tuo metu jam buvo penkiolika metų. Tapo jauniausiu žaidėju, pelniusiu įvatį aukščiausioje futbolo lygoje. 

2007 m. sausio 31 d. buvo išnuomotas Edinburgo „Heart of Midlothian“ klubui iki sezono pabaigos. 2008 m. sausio pabaigoje sugrįžo į Kauną.

UEFA Čempionų lygos 2008-2009 m. sezone per 2 pirmus atrankinius turus pelnė 5 įvarčius – po 2 įvarčius abejose rungtynėse prieš , taip pat lemiamą įvartį antrose rungtynėse prieš  klubo komandą.

2009 m. L. Pilibaitis pasirašė 3,5 metų sutartį su Vengrijos Dėro „ETO“ klubu.

2014 m. grįžo į Lietuvą ir tris sezonus atstovavo FK Žalgiris.

2017 m. pasirašė sutartį su FK Atlantas Klaipėda. 

Vasaros perėjimų lango metu perėjo į Rumunijos elito lygos debiutantų Sfintu Georgės „Sepsi“ klubo gretas. 

Nuo 2018 m. atstovavo FK Kauno Žalgiris. 2018 m. A lygoje sužaidė 28 rungtynes ir pelnė šešis įvarčius. 2019 m. A lygoje sužaidė 28 rungtynes ir pelnė keturis įvarčius. Pasibaigus sutarčiai, pranešta, kad pasirašyta nauja ir komandos kapitonas lieka ekipoje. (Kontrakto sąlygos nežinomos.)

2020 m. lapkričio pabaigoje su žaidėju sutartis buvo pratęsta dar metams.

2021–2022 m. Europos konferencijų lygoje FK Kauno Žalgiris kovojo prieš Europa FC. Gibraltare rungtynės baigėsi nulinėmis lygiosiomis. 

Atsakomosios rungtynės tarp „Kauno Žalgirio“ ir „Europa“ komandų Lietuvoje buvo sužaistos liepos 15-ąją dieną. 41 min. įvartį pelnė Divine Naah, o 54 min. rezultatą padvigubino Linas Pilibaitis. Galutinis rungtynių rezultatas buvo 2:0, kuris lėmė, kad į kitą etapą žengė Lietuvos ekipa.

2021 m. gruodžio mėn. pranešta, kad sutartis su žaidėju pratęsta.

Statistika 
 A lygos statistika

Atstovavimas Lietuvos rinktinei 
Kitados buvo kviečiamas į Lietuvos nacionalinę futbolo rinktinę. Sužaidė 29 rungtynes.

Trenerio karjera 
2020 m. įgijo UEFA B trenerio licenciją.

Pasiekimai 
FBK Kaunas
 A Lygos laimėtojas: 2002, 2004, 2006 m.
 LFF taurės laimėtojas: 2005, 2008  m.
 LFF Supertaurės laimėtojas: 2002, 2004, 2006, 2007
FK Žalgiris
 A Lygos laimėtojas: 2014, 2015, 2016 m.
 LFF taurės laimėtojas: 2014, 2015, 2015-2016 ir 2016 m.
 LFF Supertaurės laimėtojas: 2014, 2015 ir 2016 m.
Győr
 Nemzeti Bajnokság I: 2012–13 m.
 su FK Kauno Žalgiris
 A lyga
 Bronzos medaliai: 2020, 2021 m.

 Asmeniniai
 2020 m. sporto žurnalistai ir futbolo komentatoriai išrinko geriausiu rugpjūčio mėnesio žaidėju.
 2021 m. pripažintas geriausiu A lygos kovo mėnesio žaidėju.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 zalgiris.lt (FK Kauno Žalgirio svetainė)
 lietuvosfutbolas.lt
 Soccerway
 Transfermarkt
 Futbolinis.lt
 Globalsportsarchive
 National-football-teams

Lietuvos futbolininkai
Heart of Midlothian FC žaidėjai
Rietavo herbas

Rietavo herbas – Rietavo miesto ir savivaldybės heraldinis atributas.

Aprašas 
Mėlyname herbinio skydo lauke ant žalios kalvos auksinis einantis liūtas (pakelta priekine dešine koja), dantyse laikantis sidabrinį kalaviją su auksine rankena.

Istorija 
1792 m. kovo 20 d. Ketverių metų seimas Rietavui suteikė Magdeburgo teises ir iki dabar beveik nepakitusį herbą, kuriame buvo pavaizduotas bėgantis liūtas su kalaviju nasruose ir užrašu po juo lenkų kalba: Za Norod, Korola y Wolnošč – „Už Tautą, Karalių ir Laisvę“. Šios privilegijos originalas dabar saugomas Lietuvos mokslų akademijos bibliotekos Rankraščių skyriuje. Tokią karingą herbo heraldiką pasirinkti, matyt, privertė tuo metu Abiejų Tautų Respublikoje tvyrojusi suirutės nuojauta. Liūtas simbolizavo drąsą, jėgą, valdžią ir teisingumą. Iš kitų jis herbų šis išsiskyrė tuo, kad nasruose laikė kalaviją, tarsi norėdamas kam nors jį įteikti. 

Ilgainiui miesto herbas buvo užmirštas. Kiek stilizuotas jis atkurtas 1970 m., tačiau po kurio laiko ir šis variantas buvo uždraustas.

Lietuvai atgavus nepriklausomybę, 1996 m. rugsėjo 18 d. pagal istorinę 1792 m. privilegiją atkurtas Rietavo miesto herbas. Herbo etalono autorius dailininkas Arvydas Každailis.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Rietavo miesto herbas 

1996 m. patvirtinti Lietuvos gyvenviečių herbai
Rietavo savivaldybės gyvenviečių herbai
Rietavas
ZID

ZID, Degtiariovo vardo gamykla (, ОАО «ЗиД») - Rusijos karinio pramonės komplekso gamykla Kovrovo mieste (Vladimiro sritis, Rusija).

Oficialiai teigiama, kad gamykla įkurta 1916 m. rugpjūčio 27 d., kai pradėta statyti Kovrovo kulkosvaidžių gamyklos korpusus. 1917 m. rugpjūčio 12 d. gamykla išleido pirmuosius kulkosvaidžius. Dabartinį pavadinimą gamykla gavo 1949 m.

Dabar gamykla įeina į 200 stambiausių Rusijos įmonių. Karinė ir civilinė produkcija eksportuojama į >10 pasaulio šalių.

Gamyklos produkcija 
Gamybos kryptys:
 Motociklai ir panašūs gaminiai
 Ginklai
 Pramoninės siuvimo mašinos
 Sausosios akumuliatorių baterijos
 Fasavimo įrenginiai maisto pramonei
 ir kt.

Motociklai ir panašūs gaminiai 

 mokikai ZiD 50-01 Pilot, ZiD 50-01 Aktiv, krovininis ZiD 50-01
 mopedai ir motoroleriai ZiD-LIFAN (rus. «ЗиД»–«LIFAN»)
 motociklai ZiD 200 - LIFAN, LF200GY-5, ZiD-LIFAN LF400
 triciklai ZiD-LIFAN LF200ZH-3
 kvadriciklai ZiD-LIFAN LF400ST
 pelkinis motociklas Barchan
 motokultivatoriai Master ir Lider
 vejapovės Rosa ()
 ir kt.

Kariniai gaminiai 
 signaliniai pistoletai SP81 ()
 pistoletai-kulkosvaidžiai: 9 mm AEK-919K Kaštan
 automatai AEK-971
 kulkosvaidžiai:
 stambaus kalibro: 12,7 mm Kord, 14,5 mm KPVT
 7,62 mm PKM, PKMS, PKTM, PKMB
 7,62 mm 6P41 Pečeneg ()
 aviacinės patrankos 23 mm GŠ-23, 30 mm GŠ-30
 granatsvaidžiai:
 rankinis prieštankinis granatsvaidis RPG-7V1
 rankinis priešdiversinis granatsvaidis DP-64
 mažasis nuotolinis priešdiversinis granatsvaidžio kompleksas DP-65
 specialusis granatsvaidžio kompleksas RGS-50M
 priešpėstinis automatinis granatsvaidis AGS-30
 laivinis kulkosvaidžio įrenginys MTPU ()
 raketos:
 priešlėktuvinės raketos: 9M39 (kompleksas Igla 9K38), 9M333 (kompleksas Strela-10M3)
 prieštankinės raketos 9M133 (didelio tolio kompleksas Kornet-3)
 sraigtasparnių leistuvų Šturm valdomos raketos Ataka (prieštankinė 9М120, termobarinė 9М120Ф)
 sviediniai (3УБК20, 3УБК14Ф) tankų patrankoms su valdomomis raketomis

Įžymūs žmonės 
Degtiariovo vardo gamykloje dirbo žinomi ginklų konstruktoriai:
 Vladimiras Fiodorovas
 Vasilijus Degtiariovas
 Georgijus Špaginas
 Piotras Goriunovas

Karinės technikos gamintojai
Vasilijus Degtiariovas

Vasilijus Degtiariovas (; 1879 m. gruodžio 21 d. – 1949 m. sausio 16 d.) – tarybinis šaunamųjų ginklų konstruktorius, inžinerinės – artilerijos tarnybos generolas majoras, Socialistinio Darbo didvyris, keturiskart TSRS Valstybinės premijos laureatas.

Gimė 1879 m. gruodžio 21 d. Tulos mieste. 1901 m paimtas į kariuomenę. Tarnavo ginklų dirbtuvėse karininkų mokykloje Oranienbaume. Nuo 1905 m. dirbo šaltkalviu dirbtuvėse prie ginklų poligono.

Vadovaujamas Vladimiro Fiodorovo ėmė kurti pirmąjį rusišką automatinį šautuvą. Šį darbą vėliau tesė Sestrorecko ginklų gamykloje. 1916 m. sukūrė ir sėkmingai išbandė automatinį karabiną.

Nuo 1918 m. Degtiariovas vadovauja ginklų gamyklos bandomosioms dirbtuvėms. o po to – V. Fiodorovo organizuotam automatinių šaulių ginklų projektavimo ir konstravimo biurui.

1924 m. ima kurti pirmąjį 7,62 mm kulkosvaidį, kuris 1927 m. buvo priimtas į ginkluotę kaip DP (rus. ДП; Дегтярева пехотный, 'Degtiariovo pėstininkų'). Vėliau šio kulkosvaidžio pagrindu buvo sukurti aviaciniai kulkosvaidžiai AD ir DA-2, tankinis kulkosvaidis DT, kuopos kulkosvaidis RP-46.

1930 m. Degtiariovas sukūrė 12,7 mm stambiakalibrį kulkosvaidį DK. G. Špagino patobulintas jis 1938 m. buvo pavadintas DŠK.
1934 m. į ginkluotę priėmė Degtiariovo pistoletą – kulkosvaidį PPD-34, kuris tobulinamas virto PPD-38 ir PPD-40.
1939 m. į ginkluotę priimtas stovinis kulkosvaidis DS-39.

Vokietijos-TSRS karo metu ginkluotėn priimti 14,5 mm prieštankinis šautuvas PTRD ir 1944 m. pavyzdžio rankinis kulkosvaidis RPD, naudojęs 1943 m. tarpinį šovinį 7,62x39 mm.

Apdovanojimai 
 Keturiskart TSRS Valstybinės premijos laureatas (1941, 1942, 1944, 1949)
 Trys Lenino ordinai, 1 ir 2-ojo laipsnių Suvorovo ordinai, Darbo raudonosios vėliavos ordinas, Raudonosios Žvaigždės ordinas
 medaliai

Degtiariovas Vasilijus
Gauso funkcija

Matematikoje Gauso funkcija – funkcija, kuri yra apibrėžiama kaip:

 

Gauso funkcijos grafikas yra būdingas savo simetriniu varpo pavidalu, kuris greitai nuslopsta funkcijos argumento vertėms artėjant į teigiamą arba neigiamą begalybę. Parametras a yra kreivės maksimumo aukštis, dydis b yra maksimumo centro padėtis, o dydis c nulemia "varpo" plotį.

Gauso funkcijos yra plačiai paplitusios įvairiose mokslo srityse - statistikoje, kur jos aprašo normalųjį tikimybės tankio skirstinį, signalų teorijoje, kur jos aprašo Gauso filtrus, vaizdų apdorojime, kur dvimatė Gauso funkcija naudojama "blur" filtro algoritme, bei fizikoje, kur jos yra šilumos pernašos ir parabolinės difrakcijos teorijos diferencialinių lygčių sprendiniai.

Savybės 
Gauso funkcijos yra gaunamos į eksponentinės funkcijos argumentą bet kokį antros eilės polinomą, tokiu būdu, Gauso funkcijos logaritmas visuomet bus kvadratiniu dėsniu aprašoma funkcija.

Signalų teorijoje yra parametras c yra susijęs su pločiu pusiniame aukštyje (angl. "Full Width at Half Maximum", sutr. FWHM) sekančiu sąryšiu

 

Matematikoje, parametras c gali būti interpretuotas kaip dviejų persilenkimo taškų padėtį nusakantis parametras. Persilenkimo taškai yra ties x = b − c and x = b + c.

Gauso funkcijos yra analitinės, jų riba, kai , yra 0.
 
Gauso funkcijos priklauso elementarių funkcijų šeimai, tačiau neturi pirminės funkcijos; Gauso funkcijos integralas yra paklaidų funkcija. Nepaisant to, jų apibrėžtas integralas per visą realiųjų skaičių ašį surandamas tiksliai Gauso integralo pagalba

 

ir po pertvarkimų gaunama

 

Integralo vertė yra vienetinė tik tuomet, kai a = 1/(c√ (2π)), šiuo atveju Gauso funkcija yra tikimybės tankio funkcija, aprašanti normalųjį skirstinį, žinoma statistikoje. Jis aprašo atsitiktinių dydžių su tikėtina vertė μ = b ir vidutiniu nuokrypiu σ² = c². Gauso funkcijų pavyzdžiai pateikti paveiksliuke

Atlikdami Gauso funkcijos Furjė transformaciją, kuomet a, b = 0 ir c, yra gaunama kita Gauso funkcija su parametrais ac, b = 0 ir 1/c. Tokiu būdu, Gauso funkcijos su b = 0 ir c = 1 nėra iškraipomos Furjė transformacijos (jos yra Furjė transformacijos tikrinės funkcijos, atitinkančios tikrinę vertę 1).

Dviejų Gauso funkcijų sandauga ir sąsuka yra taip pat Gauso funkcija.

Dvimatė Gauso funkcija 

Dalinis dvimatės Gauso funkcijos atvejis yra

 

Čia dydis A yra amplitudė, xo,yo yra viršunės padėtis ir σx, σy yra pločiai x ir y kryptimis.

Bendru atveju dvimate Gauso funkcija užrašoma taip

 

kur matrica

 

yra teigiamai apibrėžta.

Taip pat skaitykite 

 Gauso pluoštas
 Ermito ir Gauso pluoštas
 Lagero ir Gauso pluoštas

Matematika
Būtkiemis

Būtkiemis – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, Kalvių ežero šiaurinėje pakrantėje. Stūkso Būtkiemio piliakalnis.

Gyventojai 

Netoliese yra ir Būtkiemis II.

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Paulius Počiuipa

Paulius Počiuipa (g. 1981 m. vasario 21 d. Kaune) – Lietuvos krepšininkas.

2006 m. liepos viduryje pasirašė vienerių metų sutartį su Panevėžio ekipa. 2008 m. rugsėjo pabaigoje pasirašė vienerių metų sutartį su Kėdainių "Nevėžio" klubu. 2014-2015 m. RKL sezono pabaigoje nusprendė baigti profesionalo karjerą.

Šaltiniai 

Počiuipa, Paulius
Terenai

Terena dar vadinami tereno, etelena – Brazilijos indėnų gentis, priklauso guanų grupei. Gyvena daugiausiai Mato Groso valstijoje (Aldeinha, Buriti, Dourados, Lalima, Limão Verde, Nioaque, Pilade Rebuá, Taunay/Ipegue ir kt. indėnų teritorijose). Kalba aravakų kalbų šeimai priklausančia terena kalba. Dauguma – animistai.

Brazilijos indėnai
Aravakai
Kliazma

Kliazma () – upė Rusijoje, Maskvos, Vladimiro, Ivanovo ir Žemutinio Naugardo srityse, kairysis Okos intakas. Prasideda Maskvos srityje, netoli Solnečnogorsko miesto. Teka į rytus, įteka į Oką aukščiau Dzeržinskio.

Aukštupys įtrauktas į Maskvos kanalą. Laivuojama 302 km nuo žiočių, iki Vladimiro miesto. Plotis – iki 200 m. Gylis – iki 8 m. Ištakų aukštis – 240 m virš jūros lygio. Žiočių – 67 m.

Intakai: Šerna, Kiržačas, Pekša, Kolokša, Nerlė, Uvodė, Teza, Luchas (kairieji), Sudogda, Suvoroščė (dešinieji).

Miestai: Noginskas, Pavlovskij Posadas, Vladimiras, Kovrovas, Orechovas-Zujevas, Ščiolkovas.

Šaltiniai 

Rusijos upės