TSRS-V1

TSRS-V1 () – minkšto tipo dirižablis, projektuotas ir statytas 1930–1932 m.

Aprašymas 
1930 m. rudenį Nikolajaus Žukovskio vardo centrinio aerohidrodinamikos instituto darbuotojai pradėjo gaminti nedidelį, minkšto tipo dirižablį, kuris buvo skirtas apmokymams ir treniruotėms. Dirižablis pagamintas pritaikius sukauptą patirtį gaminant dirižablius „Maskvos chemikas-gumuotojas“ ir „TSRS-V4 Komjaunimo tiesa“. Gamybos darbai vyko ne darbo metu.

Dirižablio gondolos karkasas buvo pagamintas iš duraliuminių profilių. Gondolos ilgis – 10 m, šonuose sumontuoti langai. Priekinis žibintas pagamintas iš celiulioido. Stabilizatoriai ir vairas padaryti iš duraliuminių profilių, aptrauktų medžiaga.

Detales ir apvalkalą gamino Maskvoje esantys dirižablių statybos darbuotojai, gamykla „Kaučiukas“ ir Nikolajaus Žukovskio vardo centrinis aerohidrodinamikos institutas. Dirižablis surinktas 1932 m. kovą, Leningrade esančiame elinge. Statybą prižiūrėjo dirižablių statyklos viršininko pavaduotojas A. Flaksermanas.

Pirmasis dirižablio skrydis įvyko 1932 m. balandžio 9 d. Orlaiviui vadovavo V. Niževskis. Dirižablio ekipažą taip pat sudarė: vado padėjėjas Volkovskis, antrasis vado padėjėjas Garakanidzė (vienas iš dirižablio konstruktorių), vairininkas – Maskvos aviacijos instituto studentas Pankovas, antrasis vairininkas – Obodzinskis. Dirižablio skrydis truko 34 min. ir nepaisant nepalankių meteorologinių sąlygų bei visiškai naujos konstrukcijos, orlaivis pasižymėjo geromis skrydžio charakteristikomis.

Balandžio 10 d. dirižablis atliko 58 min skrydį į Salizį, kuriame nusileido. Orlaivį valdė pilotas V. Niževskis, keleivio vietoje skrydžio metu sėdėjo A. Flaksermanas.

Iš pradžių dirižablis buvo vadinamas „Gegužės pirmoji“ (), „Gegužės pirmosios vardo UK-1“ () arba paprasčiausiai „UK-1“ (mokomasis orlaivis, pirmasis (). Vėliau jis tapo žinomas „TSRS V-1“ vardu.

1932 m. balandžio 29 d. „TSRS-V1“ išskrido iš Leningrado ir gegužės 1 d. nusileido Dolgoprudne, kuriame buvo įkurta Dolgoprudno mokslinė-gamybinė įmonė. Joje pastatytas elingas ir vandenilio gamykla. 1932 m. gegužę, be „TSRS-V1“ buvo pastatyti dirižabliai „TSRS-V2 Smolnio“ ir „TSRS-V3 Raudonoji žvaigždė“. Šie minkšto tipo dirižabliai buvo skirti agitaciniams skrydžiams ir dirižablių ekipažo apmokymams.

1932 m. lapkričio 7 d. virš Raudonosios aikštės praskrido keturi tarybiniai dirižabliai – „V1“, „V2“, V3“ ir „V4“.

1937 m. balandžio 7 d. „TSRS-V1“ pirmą kartą buvo kontroliuojamas moteriško ekipažo. Ekipažo vadė buvo V. Demina – dirižablio „TSRS-V6“ vado pagalbininko S. Demino žmona.

1938 m. buvo stipriai susidėvėjęs, todėl buvo išmontuotas. 1939 m. dirižablis atstatytas pakeitus apvalkalą. Atstatytas dirižablis pirmą kartą pakilo 1939 m. gegužės 1 d. „TSRS-V1“ buvo modernizuojamas ne vieną kartą. 1939 m. versijos pagrindu sukurtas dirižablis „TSRS-V12“.

TSRS vyriausybei nusprendus sustabdyti dirižablių statybą, „TSRS-V1“ buvo išardytas 1940 m. kovo mėn. Dirižablis buvo atstatytas 1942 m., pavadinmu „TSRS-V12“.

Literatūra 
 Белокрыс А. „Дирижаблестрой“ на Долгопрудной: 1934-й, один год из жизни. – М.: „Паулсен“, 2011. – ISBN 978-5-98797-060-7
 Обухович В. А., Кульбака С. П. Дирижабли на войне. – М.: ACT, 2000. – ISBN 5-17-001637-9

Nuorodos 
 „TSRS-V1“ nuotraukos

Dirižabliai