joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Geografija

Geografija (, žodis kilęs iš  'žemė' ir γράφω = graphō 'rašau') – mokslas, kuris tiria Žemės fizinę erdvę ir paviršiaus vystimasi, taip pat jos fizines savybes bei erdvę ir vietą, kurioje gyvena ir prekiauja žmonės.

Geografijos istorija 
Graikai yra pirmoji žinoma kultūra, kuri aktyviai domėjosi geografija kaip mokslu ir filosofija, pagrindiniai veikėjai prisidėję prie geografijos plėtros buvo: Talis iš Mileto, Herodotas, Eratostenas, Hiparchas, Aristotelis, Strabonas ir Ptolemėjas. Romėnų sudarinėjami naujai atrastų šalių žemėlapiai papildė geografijos žinias naujais metodais.

Viduramžiais graikų ir romėnų žinias palaikė ir gilino arabai – Idrisis, Ibn Batuta ir Ibn Khaldun.

Po Marko Polo kelionių susidomėjimas geografija Europoje išaugo. Dar labiau geografijos žinių ir teorinių pagrindų prisireikė Renesanso epochoje iki pat XVII a. vykstant didiesiems geografiniams atradimams.

XVIII a. geografija buvo pripažinta atskira disciplina ir tapo tipinės universitetinės programos dalimi.

Šakos 
 Fizinė geografija
 Gyventojų geografija
 Ekonominė geografija
 Politinė geografija (įskaitant geopolitiką)
 Socialinė geografija, kultūrų geografija
 Turizmo geografija

Taip pat skaitykite 
 Šalių sąrašas
 Žemynai

Šaltiniai

Nuorodos 

 National Geographic Online (angliškai)
 Tarptautinė geografijos sąjunga
Išdeginta žemė

Išdeginta žemė – karinė strategija, kuri remiasi sunaikinimu visko, kas gali būti naudinga priešui, ir pasitraukimu iš tos teritorijos. Terminas atsirado iš praktikos sudeginti pasėlius tam, kad priešas pritrūktų maisto. Ši strategija kariuomenės gali būti taikoma tiek priešo teritorijoje, tiek ir savoje, kai traukiamasi.

Karai, kuriuose plačiai taikyta išdegintos žemės taktika:
 Napoleono žygis į Rusiją;
 Amerikos pilietinio karo metu šiauriečių karo vado Šermano veiksmai;
 britų taikyta taktika prieš būrus Būrų karų metu;
 II Pasaulinio karo metu tiek nacių, tiek sovietų taikyta praktika: sovietų vykdytas Rytprūsių sunaikinimas, Šiaurės Kaukaze sunaikintos naftos verslovės prieš pasirodant vokiečiams, vokiečių veiksmai atsitraukiant iš okupuotų Rusijos sričių, kai buvo deginami kaimai, sprogdinamos gamyklos, išvežami darbams gyventojai, vokiečių taktika Suomijoje Laplandijos karo metu;
 kai kurių autorių teigimu ši praktika taikyta ir Čečėnijos karo metu.

Karinė taktika
Vokietijos krikščionių demokratų sąjunga

Krikščionių demokratų sąjunga (, CDU) – Vokietijos valdančiosios daugumos politinė partija; didžiausia konservatyvioji, dešiniojo centro partija Vokietijoje. CDU neveikia Bavarijoje, kur jos vaidmenį atlieka Krikščionių socialinė sąjunga (CSU). CDU bendradarbiauja su CSU federaciniame lygmenyje. Nors abi partijos išlaiko savo struktūrą, jos bundestage sudaro bendrą frakciją ir rinkimų kampanijos metu tarpusavyje nekonkuruoja.

Elektoratas, ideologija 
(2005m. - 2021m.)
CDU/CSU rinkėjai tai daugiausia katalikai, protestantai, kaimo gyventojai, tačiau praktiškai visų ekonominių klasių atstovai. Partija yra paprastai konservatyvi ekonominės ir socialinės politikos klausimais ir labiau identifikuojama su katalikų ir protestantų bažnyčiomis nei kitos didžiosios partijos, tačiau partijos programa yra daugiau pragmatinė nei ideologinė. 1990 metais Krikščionių demokratų sąjunga susijungė su to paties pavadinimo Vokietijos Demokratinės Respublikos partija.

Istorija 
1945 m. įkūrė Konradas Adenaueris (1876–1967).

Nuo 1973 m. iki pralaimėjimo rinkimuose 1998 m. partijai vadovavo Helmutas Kolis. Jį pakeitė Wolfgang Schäuble. Šis 2000 m. pradžioje po partijos finansavimo skandalo atsistatydino. Jį pakeitė Angela Merkel.

1998 m. nacionaliniuose rinkimuose CDU surinko 28,4 %, o CSU 6,7 % balsų. 2002 m. CDU gavo 29,5 %, o CSU – 9 % balsų.

2018 m. gruodžio 7 d. CDU lydere vietoje Angelos Merkel išrinkta Annegret Kramp-Karrenbauer.

Nuorodos 
 Oficiali CDU svetainė  
 CDU frakcijos Bundestage svetainė

Vokietijos partijos
Kriptografija

Kriptografija (iš  'paslėptas' +  'rašyti') – mokslas, tiriantis informacijos užšifravimo ir iššifravimo metodus. Kriptografija yra sudėtinė kriptologijos mokslo dalis.

Senovėje kriptografija naudota apsaugoti ypač slaptoms bendravimo formoms – šnipų ar diplomatų siunčiamiems pranešimams ir panašiai. Šiais laikais kriptografija plačiai naudojama ypač slaptai informacijai saugoti ir jai siųsti atvirais tinklais, tokiais kaip internetas.

Kriptografijos negalima priskirti nė vienai platesnei mokslų kategorijai. Ši sritis gali būti laikoma informacijos teorijos, matematikos ar net inžinerijos dalimi.

Terminologija 
Pirmasis sąvoką kriptografija 1661 m. pavartojo Džonas Viljamsas. Pradinė informacija, kurią norima kriptografiškai apsaugoti, vadinama pradiniu tekstu (). Šifravimas – tai procesas, kurio metu pradinis tekstas paverčiamas į neskaitomą formą, vadinamą šifruotu tekstu () arba kartais kriptograma (). Iššifravimas – tai atvirkštinis procesas, kai iš šifruoto teksto atstatomas pradinis. Šifras – tai šifravimo ir iššifravimo algoritmas. Dažniausiai šifras valdomas raktu – slapta informacijos dalele, kuri turi įtakos šifruoto teksto kūrimui. Protokolas detaliai apibrėžia, kaip šifrai (ir kiti kriptografiniai primityvai) turi būti naudojami siekiant norimų rezultatų. Protokolų, šifrų, raktų valdymo bei vartotojo vykdomų veiksmų visuma sudaro kriptosistemą.

Kriptoanalizė 

Kriptoanalizė gali pasirodyti kaip natūrali kriptografijos priešingybė, tačiau dažnai šios sritys viena kitą papildo – geras kriptoanalizės supratimas leidžia kurti saugesnius kriptografijos metodus.

Kriptoanalitinės atakos gali būti klasifikuojamos į kategorijas:
 kai atakuojantysis remiasi ne tik pačiu šifruotu tekstu, bet ir papildoma informacija, pavyzdžiui, atakuojančiajam žinoma dalis atitinkamo paprasto teksto ar jis ją gali atspėti;
 kai atakose remiamasi šifro įgyvendinimu.

Jei kriptosistema naudoja raktą ar slaptažodį, tai dažniausia būna silpniausia sistemos vieta; atakuojant tokias kriptosistemas naudojama nuosekli paieška. Simetrinio rakto kriptografijai daugiausia taikomi tiesinės ir diferencinės kriptoanalizės metodai.

Egzistuoja kai kurie kriptoanalizės apribojimai: jei šifruojant naudojamas raktas, kurio ilgis yra ne mažesnis už teksto ilgį (Bloknoto metodas), kriptoanalizė tampa negalima: perrinkus visus įmanomus raktus, gaunami visi įmanomi tekstai. Be to, sudėtingų raktų analizė yra sunkiai įmanoma dėl praktinių energijos sąnaudų: yra įrodyta, kad Saulės per metus išspinduliuojamos energijos pakaktų tik 187 bitų raktui perrinkti. Tiesa, manoma, kad pastarąjį apribojimą leistų apeiti kvantiniai kompiuteriai.

Šaltiniai 

Matematika
 

ja:暗号
pl:Kryptografia
Sveikasis skaičius

Sveikieji skaičiai – natūralieji skaičiai (įskaitant nulį) ir jiems atvirkštiniai skaičiai sudėties atžvilgiu. Sveikųjų skaičių visuma gaunama kiekvienam teigiamam natūraliajam skaičiui a priskiriant atvirkštinį skaičių -a (minus a) tokį, kad jų suma yra lygi nuliui:
 a+(-a)=0.

Sveikųjų skaičių aibė žymima Z (ar ).

Bet kurių dviejų sveikųjų skaičių sudėties, atimties ar daugybos rezultatas yra sveikasis skaičius.

Kaip ir natūrinių skaičių, sveikųjų skaičių aibė yra skaiti.

Algebrinės savybės
Sveikųjų skaičių aibė turi kelias skirtingas algebrines struktūras, kurios priklauso nuo kompozicijos dėsnio:

sudėties atžvilgiu sveikųjų skaičių aibė, , yra Abelio grupė;
sandaugos atžvilgiu sveikųjų skaičių aibė, , yra komutatyvus monoidas;
atimties atžvilgiu sveikųjų skaičių aibė, , yra grupoidas.
sveikųjų skaičių aibė su sudėties ir sandaugos kompozicijos dėsniais, , yra žiedas.

Skaičių teorija
Racionalusis skaičius

Racionalusis skaičius – skaičius iš aibės, kurią sudaro visi sveikieji skaičiai, jiems (išskyrus nulį) atvirkštiniai skaičiai sandaugos atžvilgiu ir visos įmanomos tų skaičių sandaugos. Racionaliųjų skaičių aibė pradedama konstruoti kiekvienam (išskyrus nulį) sveikajam skaičiui  priskiriant atvirkštinį skaičių  tokį, kad jų sandauga yra lygi vienetui:

.

Atvirkštiniai skaičiai gali būti išreikšti trupmena . Tuomet visų racionaliųjų skaičių aibė, žymima raide Q, gali būti užrašyta:

Racionaliųjų skaičių aibė papildo sveikųjų skaičių aibę taip, jog naujojoje aibėje atimties, sudėties, daugybos ir dalybos rezultatai visada yra iš tos pačios aibės (sveikųjų skaičių dalybos rezultatas nebūtinai sveikasis skaičius).

Racionaliųjų skaičių aibė yra skaiti. Kartu su iracionaliųjų skaičių aibe I racionaliųjų skaičių aibė Q sudaro visų realiųjų skaičių aibę R.

Skaičių teorija
Skaiti aibė

Aibė A yra skaiti, jeigu egzistuoja bijekcija A  N (iš A į natūraliųjų skaičių aibę N.)
Taip pat skaičios yra šios gerai žinomos aibės:
 Pirminiai skaičiai
 Natūralieji skaičiai
 Sveikieji skaičiai
 Racionalieji skaičiai
 Algebriniai skaičiai

Taip pat bet kurios skaičios aibės poaibis yra skaitus.

Realiųjų skaičių aibė nėra skaiti.

Aibių teorija
Pirminis skaičius

Pirminis skaičius – bet kuris natūralusis skaičius, didesnis nei 1, kuris dalinasi tik iš savęs ir vieneto. Vienetas nelaikomas nei pirminiu skaičiumi, nei sudėtiniu.

Keletas mažiausių pirminių skaičių:
 2, 3, 5, 7, 11, 13, 17, 19, 23, 29, 31, 37, 41, 43, 47, 53, 59, 61, 67, 71, 73, 79, 83, 89, 97, 101, 103, 107, 109, 113, …

Pirminių skaičių yra be galo daug.

2017 metų gruodį GIMPS (ang. Great Internet Mersenne Prime Search) projekto pagalba surastas kol kas didžiausias (23,249,425 skaitmenų ilgio) pirminis skaičius . Tai taip pat yra didžiausias žinomas Merseno skaičius.

Eratosteno rėtis 

Graikų matematikas Eratostenas dar II a. pr. m. e. pasiūlė paprastą metodą kaip rasti visus pirminius skaičius nuo 2 iki n. Metodas labai paprastas – reikia surašyti visus skaičius nuo 2 iki n ir pradurti sudėtinius skaičius. Tokiu būdu lieka 'rėtis', kuriame liko tik pirminiai skaičiai.

Pradūrimas vyksta taip: iš pradžių niekas nėra pradurta. Pradedant nuo 2, ieškome nepradurto skaičiaus – randame 2. Tada praduriame visus dvejeto kartotinius. Vėl ieškome pirmo nepradurto skaičiaus – randame 3. Praduriame visus trejeto kartotinius. Dabar ieškodami jau randame 5, nes 4 yra pradurtas.

Merseno skaičiai 

Žymus prancūzų fizikas ir mokslo populiarintojas M. Mersenas (1588–1648) pastebėjo, kad daugelio pirminių skaičių pavidalas yra 2p-1 (p – pirminis skaičius).

Visi tokio pavidalo skaičiai vadinami Merseno skaičiais. Tačiau ne visi Merseno skaičiai yra pirminiai.

Šaltiniai 

Skaičių teorija
Valiuta

Valiuta – sutartinis mainų vienetas, skirtas apmokėti už prekes ar paslaugas. Tai viena iš pinigų formų, skirta mainų vykdymui, vertės išsaugojimui ir vertės standarto palaikymui. Valiuta yra dominuojanti prekių ir paslaugų mainymo priemonė. Prekyba tarp skirtingų valiutos zonų vyksta nustatant valiutos kursus - kainas, kuriomis valiutos (taip pat atitinkamų valiutos zonų prekės ir paslaugos) perkamos ar parduodamos. Priklausomai nuo valiutos kurso reguliavimo metodo valiutos klasifikuojamos į kintančias ir fiksuotas.

Dažniausiu atveju, kiekviena šalis turi vietinės valiutos leidimo ir spausdinimo monopoliją. Tarp išimtinių šalių būtų šalys, priklausančios Europos Sąjungos Ekonominei ir Monetarinei Sąjungai, kadangi jos pinigų leidimo ir valdymo funkciją yra perdavusios Europos Centriniam Bankui.

Tais atvejais, kai šalis nekontroliuoja savo valiutos, kontrolę vykdo centrinis bankas arba finansų ministerija. Abiem atvejais, institucija įpareigota vykdyti pinigų politiką yra vadinama monetarine valdžia. Monetarinėm valdžiom, jas įkūrusios vyriausybės suteikia skirtingo lygio autonomijas. JAV, Federalinė Rezervo Sistema veikia be tiesioginės įstatymų leidžiamųjų ar vykdomųjų organų intervencijos, tačiau įgaliojimai gali būti apriboti naujų įstatymų rinkiniu. Nežiūrint to, praktikoje apie įgaliojimų atėmimą kalbama nėra. Beveik visose Vakarų valstybėse monetarinė valdžia yra sąlyginai nepriklausoma nuo vyriausybės.

Skirtingos šalys gali valiutą vadinti tuo pačiu pavadinimu (pvz., Kanados doleriai, JAV doleriai etc.), taip pat skirtingos šalys gali naudoti tą pačią valiutą (pvz., euras) arba viena valstybė gali paskelbti kitos valstybės valiutą vidaus vertybiniu popieriumi. Pavyzdžiui, Panama ir El Salvadoras pasklebė JAV dolerį vidaus vertybiniu popieriumi, o 1791-1857 m. JAV viduje cirkuliavo Ispanijos sidabrinės monetos.

Svarbiausiomis pasaulio ūkiui valiutomis laikomos šios – JAV doleris, ES euras, Japonijos jena, Šveicarijos frankas ir D. Britanijos svaras sterlingų.

Taip pat skaitykite 
 Aukso standartas
 Globalizacija
 Juodasis trečiadienis
 Monetarinė Hegemonija
 Neoliberalizmas
 Pax Americana
 Pasaulio Bankas
 Tarptautinis valiutos fondas
 Pasaulio valiutos

Šaltiniai

Nuorodos 
 Lentelė su išvardintomis valiutomis (iš dictionary.com)
Aksioma

Aksioma – matematinis teiginys, laikomas teisingu be įrodymų (kaip ir apibrėžimas). 

Aksiomos gali būti loginės ir neloginės. Loginės aksiomos išplaukia iš matematinės logikos. Neloginės aksiomos išplaukia iš pačios matematinės teorijos esmės (). Jos gali būti arba nebūti akivaizdžios. Neakivaizdžios, bet būtinos neloginės aksiomos pavyzdys yra penktasis postulatas. 

Vienos ar kitos aksiomos pripažinimo pasekmių analizė vadinama aksiomatizacija. Atvirkščias procesas (aksiomų kūrimas iš sukauptų žinių) vadinamas teorizacija.

Likę matematiniai teiginiai įrodomi naudojantis apibrėžimais ir sutartomis aksiomomis.

Šaltiniai 

Matematika
Filosofiniai terminai
Merseno skaičiai

Merseno skaičiai – visi pirminiai skaičiai turintys pavidalą 2p-1, kur p – pirminis skaičius.
Tai, kad dauguma tokio pavidalo skaičių yra pirminiai pastebėjo prancūzų fizikas ir mokslo populiarintojas, vienuolis Marinas Mersenas (Marin Mersenne) (1588-1648).

42-asis Merseno pirminis skaičius 225 964 951−1. Jis turi 7 816 230 skaitmenų, o atspausdintas užimtų 235 laikraščio puslapius. Šį skaičių 2005 m. surado vokiečių chirurgas dr. Marin Nowak. Jo kompiuteris dirbo 50 parų, kol patikrino, kad šis skaičius iš tiesų yra pirminis.

2008 metais rugsėjo mėnesį Kalifornijos matematikai rado beveik 13 mln. skaitmenų ilgio pirminį skaičių 243 112 609-1, kuris yra 47-asis Merseno pirminis skaičius.

2013 metų sausio 25 dieną Misūrio universiteto profesorius Curtis Cooper rado naują didžiausią, 17 425 170 skaitmenų ilgio pirminį skaičių (257 885 161 − 1, tai yra 48-asis Merseno skaičius).

2016 metų sausį profesorius Curtis Cooperis iš Misūrio universiteto rado 49-ąjį Merseno skaičių 274,207,281 - 1, kurio ilgis 22,338,618 skaitmenys.

2017 metų gruodį Jonathan Pace rado 50-ąjį Merseno skaičių 277,232,917 - 1, kurio ilgis 23,249,425 skaitmenys.

Taip pat skaitykite 
 2147483647 (skaičius)

Šaltiniai  

Skaičių teorija
Plotas

Plotas – matas, nusakantis tam tikro erdvės regiono dydį. Objekto paviršiaus plotas lygus visų išorinių šonų plotų sumai. Tobulai uždaros dvimatės kreivės (t. y. apskritimo) plotas skaičiuojamas naudojant apskritimo ilgio integralą. Taigi, kadangi ilgis yra 2πr, plotas sumažintas kartų 
πr².

Matavimo vienetai 

SI sistemoje (kuri naudojama žemyninėje Europos dalyje, Kanadoje ir kitur) naudojami:
 kvadratinis metras (m²)
 aras – 100 m²
 hektaras – 100 arų arba 10 000 m²
 kvadratinis kilometras (km²) – 1 000 000 m²

Senojoje Britų sistemoje (naudojama Britų salose, JAV, Australijoje, …) naudojama:

 kvadratinė pėda
 kvadratinis jardas
 akras – 43,560 kvadratinės pėdos arba 4046,8564224 m²
 kvadratinė mylia – 640 akrų arba 2,5899881103 km².

Plotas geometrijoje 
Geometrijoje plotas nusako figūros dydį Euklido erdvėje ar paviršiuje. Plačiau žr. – Figūrų plotai

Fizikiniai dydžiai
Internetas

Internetas () – pasaulinis kompiuterių tinklas, jungiantis visuotinius ir vietinius kompiuterių tinklus.

Kompiuterių tinklai jungiami įvairiomis ryšio linijomis ir maršrutizatoriais (spec. įrenginiais arba kompiuterio programomis), kurie iš vieno tinklo gautus duomenų paketus modifikuoja ir nukreipia į kitą tinklą.

Interneto protokolai turi kelis lygius. Žemiausiame lygyje (kuris reikalingas visiems aukštesniems) naudojami IPv4 ar IPv6 protokolai, kiekvienam kompiuteriui suteikiant tuo metu unikalų IP adresą. Kitame lygyje, ryšiui tarp kompiuterių palaikyti naudojami TCP/IP ir UDP protokolai. Jie sukuria kanalą duomenims perduoti. Dar aukštesniame lygyje naudojami konkrečiam tikslui skirti protokolai (HTTP – tinklalapiams perduoti, SMTP – elektroniniam paštui, FTP – paskiroms byloms siųsti ir pan).

Naudotojo kompiuteris prie interneto gali būti jungiamas per modemą, ISDN įrangą, DSL įrangą arba skirtinę liniją (kai interneto paslaugą tiekia telefoninio ryšio bendrovė), kabelinį modemą (kai interneto paslaugą tiekia kabelinė televizija), radijo ryšį. Interneto vartotojo kompiuteryje turi būti įtaisyta tinklo plokštė, įdiegta speciali programinė įranga.

Prie interneto prisijungęs vartotojas gali naudotis elektroniniu paštu, pasaulinio informacijos tinklo (angl. W(orld) W(ide) W(eb), WWW) duomenų masyvais, iš tinklo kompiuterių atsisiųsti failų, juos naujinti, kopijuoti, šalinti (FTP), dalyvauti diskusijų grupėse, kreiptis į interneto žiniasklaidą, interaktyviai bendrauti pokalbių kambariuose (IRC), pirkti ir parduoti įvairias prekes, kurti tinklalapius ir kita.

Interneto veiklą koordinuoja, plečia ir tobulina specialios organizacijos.

Rašyba 
Internetas yra vieno konkretaus (nors ir labai plataus) kompiuterinio tinklo pavadinimas (), taigi gali būti laikomas tikriniu daiktavardžiu, kuris anglų turėtų būti rašomas didžiąja raide. Tačiau ilgainiui plačiai vartojant anglų kalboje žodis daugelio pradėtas suvokti kaip bendrinis ir imtas rašyti mažąja raide.  Lietuvių kalboje laikomas bendriniu daiktavardžiu ir rašomas mažąja raide.

Interneto istorija

Interneto augimas

Taip pat skaitykite 

 Palydovinis internetas

Šaltiniai

Nuorodos 

 Dar viena interneto istorijos versija 
 Interneto archyvas
 Internet Block Diagram
Tasmanija

Tasmanija () – sala, 240 km į pietryčius nuo Australijos žemyno. Sudaro Australijos Sandraugos Tasmanijos valstiją (Tasmanijos valstijai dar priklauso artimiausios salos ir toliau esanti Makvorio sala).

Salos plotas 68 332 km², 456 000 gyventojų (2001).

Hobartas yra valstijos sostinė ir didžiausias miestas. Kiti svarbesni miestai – Lonsestonas (Launceston), Devonportas (Devonport) ir Bernis (Burnie).

Geografija 

Apie 1/4 salos priklauso nacionaliniams parkams.

Tasmanijos klimatas yra stipriai veikiamas supančio vandenyno. Gana stabili vandenyno temperatūra palaiko palyginti nuosaikų klimatą su reguliariais krituliais, ypatingai žiemą.

Tasmanijos flora ir fauna panaši į Australijos. Sterbliniai yra dominuojantys sausumos gyvūnai. Sterblinis vilkas (arba sterblinis tigras) yra tipiškas pavyzdys (nors jie laikomi išnykusiais). Iš 1500 aukštesniųjų augalų rūšių apie 20 % yra endeminiai.

Istorija 

Seniausi Tasmanijos gyventojai buvo Tasmanijos aborigenai, kurie šiuo metu yra visiškai išnykę (išnaikinti). Kolonijinę praeitį mena UNESCO saugomos Australijos nuteistųjų kolonijos.
 1642 m. salą atrado olandų jūrininkas Abelis Tasmanas. Kadangi jis plaukiojo generalgubernatoriaus Antono van Dimeno (Anton van Diemen) užsakymu, sala iš pradžių buvo pavadinta van Dimeno žeme ().
 1803 m. sala paskelbta D. Britanijos pataisos kolonija (Van Dimeno žemė).
 1803–1825 m. ši kolonija formaliai priklausė Naujajam Pietų Velsui.
 1825 m. gruodžio 3 d. tapo atskira kolonija.
 1853 m. Abelio Tasmano garbei pavadinta Tasmanija (anksčiau vadinta Van Dimeno žeme).
 1856 m. Tasmanijoje įsigalėjo taip pat atskira konstitucija ir vyriausybė. Tapo viena iš 6 Australijos kolonijų.
 1901 m. sala prisijungė prie Australijos Sandraugos, kurioje tapo viena iš valstijų.

Nuorodos 
 Tasmanijos tinklalapis (anglų k.)
 Tasmanijos valstijos žemėlapis (anglų k.)

Australijos salos
Fukuoka

Fukuoka ( 'Laimingoji kalva') – miestas Japonijoje, šiaurinėje Kiūšiū salos pakrantėje; Fukuokos prefektūros centras. 1,39 mln. gyventojų (2005 m.). Tai yra didžiausias Kiūšiū salos miestas, šiek tiek didesnis už Kitakiūšiū. Miestas yra viena iš pagrindinių Fukuoka-Kitakiūšiū aglomeracijos vietų.

Mieste yra gera susisiekimo infrastruktūra – jūrų uostas Hakata įlankoje, tarptautinis oro uostas. Išvystyta chemijos, mašinų, tekstilės pramonė. Gaminama daug dailės prekių (žaislų, audinių ir kt.) japonų tautiniais motyvais. Yra keli universitetai.

Miesto simboliai 
Oficiali miesto gėlė – kamelija, medis – kampermedis, paukštis – rudagalvis kiras.

Miestai partneriai 
  Atlanta,JAV
  Oklando sitis, Naujoji Zelandija
  Bordo, Prancūzija
  Busanas, Pietų Korėja
  Guangdžou, Kinija
  Ipohas, Malaizija
  Oklandas, JAV

Fukuokos prefektūros miestai
Milijoniniai miestai
Lietuvos herbas

Lietuvos valstybės herbas – vienas iš oficialių Lietuvos valstybinių simbolių. Šarvuotas raitelis su kalaviju ir skydu – Vytis – yra vienas seniausių herbų Europoje. Tai vienas iš nedaugelio valstybinių herbų, kurie kilę iš portretinių valdovų antspaudų, o ne iš dinastinių herbų.

Aprašymas 
Lietuvos Respublikos valstybės herbo, kitų herbų ir herbinių ženklų įstatyme Vytis apibrėžiamas kaip „herbinio skydo raudoname lauke vaizduojamas baltas (sidabrinis) šarvuotas raitelis ant balto (sidabrinio) žirgo, laikantis dešinėje rankoje virš galvos iškeltą baltą (sidabrinį) kalaviją. Prie raitelio kairiojo peties kabo mėlynas skydas su dvigubu geltonu (auksiniu) kryžiumi. Žirgo balnas, gūnia, kamanos ir diržai mėlyni. Kalavijo rankena, kamanų žąslai, balno kilpa ir pentinas, makšties bei žirgo aprangos metaliniai sutvirtinimai ir pasagos geltoni (auksiniai)“.

Istorija 

Raitelis dar iki atsirandant herbui simbolizavo Lietuvos didįjį kunigaikštį ir jo giminę. Pirmą kartą raitelis ant žirgo kaip valstybės ženklas panaudotas 1366 m. Manoma, kad baltas raitelis su kalaviju ant balto žirgo simbolizuoja protėvių karžygio vėlę. Nuo XIV a. iki XIX a. vartotas lenkiškas pavadinimas Pogoń.

Lietuvos Statuto 1588 m. redakcijos ketvirtojo skyriaus 12-ajame straipsnyje yra nurodyta, kad kiekvienai apskričiai sprendimų patvirtinimui yra suteikiami antspaudai su Lietuvos herbu, o ant šių antspaudų turi būti užrašytas apskrities pavadinimas.

XVII a. Konstantino Sirvydo siūlymu atsirado Vaikymo, vėliau – Vaiko vardas. Pirmasis Vyčio terminą, tiesa, ne herbui, bet raiteliui (riteriui) apibūdinti XIX a. viduryje pavartojo Simonas Daukantas; herbui 1884 m. „Aušroje“ jį bandė pritaikyti Mikalojus Akelaitis. Iki XIX a. pabaigos „Vytis“ tapo visuotiniu herbo pavadinimu, tačiau kilo nesutarimų dėl žodžio kirčiavimo (ar kičiuoti pirmą ar antrą skiemenį), ir tik 1930 metais buvo sutarta kirčiuoti pirmą skiemenį 

1991 m. rugsėjo 4 d. buvo patvirtintas dabartinis Vyčio variantas, sukurtas Arvydo Každailio.

Galerija

Šaltiniai

Literatūra 
 Vytis simbolikos požiūriu: baltas raitelis su iškeltu kalaviju raudoname lauke (sud. Dainius Razauskas). – Vilnius: Aidai, 2008. – 82 p. – ISBN 978-9955-656-60-9
 Lietuvos Vytis : albumas (sud. Juozas Galkus). – Vilnius: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2009. – 424 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-854-44-9

Nuorodos 

 Lietuvos Respublikos valstybės herbo, kitų herbų ir herbinių ženklų įstatymas
 Senuosius Lietuvos herbus saugoja Bavarijos valstybinė biblioteka, 2009-07-06
 Lietuvos valdovų herbai – Bavarijos bibliotekos herbynuose, 2007-07-26

Valstybiniai herbai
Lietuvos herbai
Lietuvos atributika
Matematinė konstanta

Matematinė konstanta – matematikoje naudojamas nekintamas dydis. Vadinasi, konstantos priešingos kintamiesiems. Skirtingai nuo fizikinių konstantų, matematinės konstantos apibrėžtos nepriklausomai nuo fizikinių dydžių ir skaičaus kintamumo panaudojimo.

Dažniau naudojamos konstantos 

Naudojami trumpinimai:
 R - racionalusis skaičius, A – algebrinis skaičius, T – transcendentinis skaičius, I – iracionalus skaičius, ? – nežinoma
Gyvūnai

Choanoblastaea
 Metazoa Haeckel, 1874

Gyvūnai (Animalia) – gyvūnų karalystei priskirti eukariotų domeno organizmai. Dauguma gyvūnų yra daugialąsčiai, sugebantys judėti ir reaguoti į aplinką. Skirtingai nei augalai, gyvūnai neatlieka fotosintezės gyvybės palaikymui. Nors yra gyvūnų, kurie maisto medžiagų sintezei naudoja audiniuose gyvenančius fotosintetinančius vienaląsčius dumblius (pvz., dvigeldžių tridaknų mantijoje gyvena zooksantelos (zooxanthellae).

Gyvūnų rūšių skaičius 
Kaip manoma, pasaulyje yra apie 8,74 milijono gyvų organizmų rūšių, bet į šį skaičių neįskaičiuojant bakterijų ir kitų mikroorganizmų. Gyvūnų skaičius yra didžiausias, jų yra apie 7,77 milijono rūšių, bet iš jų tik mažas kiekis, tai yra apie 12 procentų aprašyti.

Tarptautinės raudonosios knygos 2014 m. skelbtais duomenimis, pasaulyje yra žinomos ir aprašytos 1 371 428 gyvūnų rūšys. Žemiau jų atitinkamas skaičius pateiktas gyvūnų grupėmis:
 Bestuburių (Invertebrata) gyvūnų rūšių skaičius: 1 305 250.
 Pasaginių krabų (Xiphosura) – 4.
 Onichoforų (Onychophora) – 165.
 Koralų (Anthozoa) – 2 175.
 Moliuskų (Mollusca) – 85 000.
 Vėžiagyvių (Crustacea) – 47 000.
 Voragyvių (Arachnida) – 102 248.
 Vabzdžių (Insecta) – 1 000 000.
 Kitų bestuburių gyvūnų – 68 658.
 Stuburinių (Vertebrata) gyvūnų rūšių skaičius: 66 178.
 Žuvų (Pisces) – 32 900.
 Varliagyvių (Amphibia) – 7 302.
 Roplių (Reptilia) – 10 038.
 Paukščių (Aves) – 10 425.
 Žinduolių (Mammalia) – 5 513.

Sistematika 
Seniau gyvūnų karalystei būdavo priskiriami ir vienaląsčiai organizmai, tačiau modernioje sistematikoje vienaląsčiai organizmai sudaro atskirą karalystę protistai.

Gyvūnų karalystės tipai ir potipiai:
 Protozoa
 Mesozoa
 Parazoa pokaralystė
 Pintys (Porifera ar Spongia)
 Metazoa pokaralystė
 Duobagyviai (Cnidaria ar Coelenterata)
 Šukuočiai (Ctenophora)
 Plokščiagyviai (Placozoa)
 Plokščiosios kirmėlės (Platyhelminthes)
 Apvaliosios kirmėlės (Nemathelminthes)
 Žieduotosios kirmėlės (Annelida)
 Gnatostomulidai (Gnathostomulid)
 Pilvablakstienės (Gastrotricha)
 Verpetės (Rotifera arba Rotatoria)
 Samangyviai (Bryozoa)
 Moliuskai (Mollusca)
 Lėtūnai (Tardigrada)
 Onichoforai (Onychophora)
 Nariuotakojai (Arthropoda)
 Vėžiagyviai (Crustacea)
 Voragyviai (Arachnida)
 Vabzdžiai (Insecta)
 Šeriažandžiai (Chaetognatha)
 Dygiaodžiai (Echinodermata)
 Nepilnachordžiai (Hemichordata)
 Chordiniai (Chordata)
 Gaubtagyviai (Tunicata)
 Bekaukoliai ( Acrania)
 Stuburiniai (Vertebrata)
 Bežandžiai (Agnatha)
 Kremzlinės žuvys (Chondrichthyes)
 Kaulinės žuvys (Osteichthyes)
 Varliagyviai (Amphibia)
 Ropliai (Reptilia)
 Paukščiai (Aves)
 Žinduoliai (Mammalia)

Taip pat skaitykite 
 Naminiai gyvūnai
 Gyvūnų sąrašai
 Gyvūnų teisės
 Gyvūnų globa

Šaltiniai

Nuorodos 
 theconversation.com / How many species on Earth? Why that’s a simple question but hard to answer | April 28, 2019
 theguardian.com / Planet Earth is home to 8.7 million species, scientists estimate | 23 Aug 2011
 livescience.com / Shock: First Animal on Earth Was Surprisingly Complex. By Live Science Staff | April 10, 2008
Vilniaus apskritis

Vilniaus apskritis – valstybinio lygmens administracinis teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje, aplink Vilniaus miestą, tiek pagal teritoriją, tiek ir pagal gyventojų skaičių didžiausia iš dešimties Lietuvos apskričių.

Istorija 

Istorinė Vilniaus apskritis (skirtingais laikais dar žinoma kaip Vilniaus pavietas, Vilniaus ujezdas) egzistavo nuo 1566 m. (su pertraukomis 1925–1939 m. ir 1950–1994 m.) tačiau jos teritorija daug kartų keitėsi. Dabartinė Vilniaus apskritis įkurta 1994 m. gruodžio 30 d., Vilniaus apskrities herbas patvirtintas 1999 metais. 2010 m. liepos 1 d. panaikinta apskrities administracija, jos funkcijos perduotos savivaldybėms ir ministerijoms, o pati apskritis liko kaip teritorinis vienetas.

Savivaldybės 
Apskrityje yra 8 savivaldybės:

Gyventojai

Tautinė sudėtis

Turizmas 
Apskrityje yra net trys Lietuvos sostinės – dabartinė sostinė Vilnius, senoji sostinė Trakai su įspūdinga pilimi ežerų apsuptyje, taip pat legendinė sostinė Kernavė, apsupta piliakalnių.

Taip pat apskrityje yra vienas iš apskaičiuotų Europos centrų, pritraukiantis turistus. Netoli Europos centro įsikūręs Europos parkas – skulptūrų muziejus po atviru dangumi.

Neries krante yra nemažai šventųjų pagonių vietų – ąžuolų girelių, pilkapių.

Pramonė 
Apskrityje išplėtota mašinų gamybos ir metalo apdirbimo, chemijos ir farmacijos, elektronikos, energetikos, statybinių medžiagų, baldų ir popieriaus, lengvoji ir maisto, kitos pramonės šakos.

Miestai 
Apskrityje yra 16 miestų, iš kurių didžiausi:
 Vilnius
 Ukmergė
 Elektrėnai
 Lentvaris
 Grigiškės

Tarptautinis bendradarbiavimas

Apskrities viršininkai 
 1995 m. kovo 1 d. Alfonsas Macaitis
 1997 m. sausio 15 d. Alis Vidūnas
 2000 m. gruodžio 15 d. Algirdas Kudzys
 2001 m. liepos 26 d. Gediminas Paviržis
 2003 m. balandžio 9 d. Arvydas Klimkevičius
 2003 m. rugpjūčio 13 d. Feliksas Kolosauskas
 2004 m. gruodžio 29 d. Gintaras Gibas
 2006 m. liepos 27 d. Alfonsas Macaitis
 2008–2010 m. Jonas Vasiliauskas
 2010 m. birželio 7 d. – liepos 1 d. Gintaras Sodeika

Šaltiniai

Nuorodos 

 Vilniaus apskrities istorija
 Apskrities tinklalapis
2004 m. Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimai

2004 m. Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimai – 2004 m. birželio 13 ir 27 d. vykę neeiliniai, po Prezidento Rolando Pakso apkaltos, Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimai.

Rinkimų sistema 
Lietuvos Respublikos Prezidentas renkamas pagal daugumos atstovavimo (mažoritarinę) rinkimų sistemą. Išrinktu laikomas tas kandidatas į Respublikos Prezidento vietą, kuris pirmą kartą balsuojant ir dalyvaujant ne mažiau kaip pusei visų rinkėjų, gavo daugiau kaip pusę visų rinkimuose dalyvavusių rinkėjų balsų. Jeigu rinkimuose dalyvavo mažiau kaip pusė visų rinkėjų, išrinktu laikomas tas kandidatas, kuris gavo daugiausia, bet ne mažiau kaip 1/3 visų rinkėjų balsų. Jeigu pirmajame balsavimo rate nė vienas kandidatas nesurenka reikiamos balsų daugumos, po dviejų savaičių rengiamas pakartotinis balsavimas dėl dviejų kandidatų, gavusių daugiausia balsų. Išrinktu laikomas kandidatas, surinkęs daugiau balsų.

Respublikos Prezidentu gali būti renkamas Lietuvos pilietis pagal kilmę, ne mažiau kaip trejus pastaruosius metus gyvenęs Lietuvoje, jeigu jam iki rinkimų dienos yra suėję ne mažiau kaip keturiasdešimt metų ir jeigu jis gali būti renkamas Seimo nariu. Lietuvos Respublikos piliečiai Prezidentą renka penkeriems metams. Tas pats asmuo gali būti renkamas ne daugiau kaip du kartus iš eilės.

Kandidatai 
Kandidatais į prezidentus registruoti:

Pretendentai į kandidatus 
Apie ketinimą dalyvauti rinkimuose paskelbė ir kaip pretendentai į kandidatus oficialiai buvo registruoti 10 asmenų:

 Valdas Adamkus
 Petras Auštrevičius
 Vilija Blinkevičiūtė
 Česlovas Juršėnas
 Rolandas Paksas
 Algirdas Pilvelis
 Kazimiera Danutė Prunskienė
 Vitas Tomkus
 Julius Veselka
 Jūratė ZabielaitėJulius Veselka bei Jūratė Zabielaitė laiku nepateikė rinkėjų parašų, Vitas Tomkus bei Algirdas Pilvelis pateikė per mažai reikalavimus atitinkančių parašų, o Rolando Pakso kandidatūra nebuvo registruota, nes po apkaltos proceso jis neturi teisės pretenduoti į aukštus valstybės postus. Likę 5 pretendentai registruoti kandidatais.

Rezultatai

Nuorodos 
Vyriausios Rinkimų Komisijos (VRK) svetainė 
Prezidento V. Adamkaus svetainė 
Kandidato P. Auštrevičiaus svetainė
Kandidatės V. Blinkevičiūtės svetainė 
Kandidato Č. Juršėno svetainė 
Kandidatės K. Prunskienės svetainė

Išnašos 

Prezidento, 2004
2004 metai
Lietuvos istorija (po 1990 m.)
Perl

Perl (iš pradžių tai buvo ne santrumpa, o tiesiog pavadinimas, tačiau vėliau buvo pasiūlyti ir santrumpą atitinkantyis pavadinimai, tokie kaip: Practical Extraction and Report Language ar Pathologically Eclectic Rubbish Lister) pirmąją versiją  sukūrė ir 1987 gruodžio 18 dieną išleido Larry Wall. Ši kalba paveldėjo labai daug kitų programavimo kalbų savybių.

Istorija 

Perl kalba buvo pradėta kurti tekstinių failų apdorojimui, lengvam reikalingos informacijos paėmimui ir vizualiam pateikimui, kaip įrankis, galintis pilniau ir patogiau atlikti sh, awk, sed ir kitų UNIX įrankių darbus. Vėliau išsivystė į pilnateisę bendros paskirties programavimo kalbą su išvystytomis teksto ir masyvų apdorojimo galimybėmis. Kalba yra labai praktiška – lengva naudoti, efektyvi, kompaktiška. Perl perėmė daugelį savybių iš tokių programavimo kalbų kaip C, sed, awk ir sh. Sintaksė primena C kalbos sintaksę, tačiau nėra griežtai apibrėžta, (ypač – iki 4-osios versijos).

1993 metais Perl programavimo kalba buvo perrašyta iš naujo ir nuo 5 versijos atsirado tokios galimybės:

 moduliškumas, galimybė daug kartų panaudoti tą patį modulį;
 objektiškai orientuotas programavimas;
 gijų (thread) palaikymas;
 unikodo palaikymas, daugiakalbiškumas;
ir kt.

Praktinis naudojimas 
Perl visados įrašoma į visas Linux ir BSD distribucijas kaip standartinė skriptinimo kalba administravimo užduotis spręsti. Naudojama tuo atveju, kai Bash galimybių nepakanka.

Perl kalba parašytas vienas iš populiaresnių žaidimų Frozen Bubble.

Perl kalba buvo parašyta didžioji dalis pirmųjų dinaminių interneto svetainių kodo, kai dinaminiam turiniui kurti populiariausia buvo CGI technologija. Vėliau šios pozicijos buvo užleistos labiau specializuotai PHP. Nors ir dabar net tokie puslapiai kaip lrytas.lt naudoja Perl.

Perl (Perlscript), panašiai kaip ir Javascript, galima panaudoti  skriptų rašymui , kurie interpretuojami vartotojo naršyklėje. 

Perl plačiai naudojama IT saugumo problemoms spręsti. Tai saugumo spragų išnaudojimo skriptams (eksploitams) rašyti.

BioPerl modulis plačiai naudojamas bioinformatikoje.

Pavyzdžiai 
Paprasta Perl programa „Sveikas pasauli!“:
#!/usr/bin/perl
print "Sveikas, Pasauli!\n";

Dviejų įvestų skaičių sudėtis:
#!/usr/bin/perl
$x = <STDIN>;
$y = <STDIN>;
$z = $x + $y;
print $z;

Darbas su masyvais:
#!/usr/bin/perl
$x = 0;
print "Įvesk kelis žodžius\n";
while ($x < 3) {
$zodziai[$x] = <STDIN>;
$x++;
}
print "Ivedei: @zodziai";

If – else panaudojimas kartu su reguliariomis išraiškomis:
use Carp;
my $inputas = "../etc/passwd";

if ($inputas =~ /\.\.\//g) {
    croak "Kažkas puola /etc/passwd failą!";
} else {
    print "Jūs neturite šito matyti.\n";
}

Nuorodos

Taip pat skaitykite 
 Interpretatorius
 Programavimo kalbos

Kiti šaltiniai 
 Lietuvos Perl programavimo kalbos bendruomenės internetinis puslapis
 perl.org – apie Perl
 Perl dokumentacija – perldoc.perl.org
 O’Reilly knygos

Programavimo kalbos
Laisvoji programinė įranga
Juozapinės kalnas

Juozapìnės kálnas – kalva Juozapinės kaime, apie 23,5 km į pietryčius nuo Vilniaus, netoli Baltarusijos sienos (~4 km), apie 1 km į pietvakarius nuo Medininkų gyvenvietės. Medininkų aukštumos moreniniame masyve.

Kalno šlaitai lėkšti, išraižyti raguvų, šiaurėje šlaitas apaugęs mišku. Kalva susidariusi iš moreninio priemolio ir priesmėlio. Susidarė priešpaskutiniame ledynmetyje. Priklauso Juozapinės valstybiniam germorfologiniam draustiniui.

292,90 m virš jūros lygio Juozapinės kalva ilgai buvo laikoma aukščiausiu Lietuvos tašku. Bet 2004 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto specialistai nustatė, kad aukščiausias Lietuvos taškas yra netoliese esantis Aukštojas (293,84 m) ir antroje vietoje Kruopynės (Žybartonių arba Arklėnų) kalnas (293,65 m).

1990 m. ant kalno pastatytas paminklinis akmuo Lietuvos karaliui Mindaugui.

Lietuvos kalvos
Vilniaus rajono savivaldybė
2002 m. Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimai

2002 metų Lietuvos prezidento rinkimai vyko dviem turais – 2002 m. gruodžio 22 d. ir 2003 m. sausio 5 d. Juos laimėjo Rolandas Paksas, surinkęs 54,9 % balsų.

Užregistruoti pretendentai į kandidatus:
 Algimantas Matulevičius
 Vytautas Šustauskas
 Eugenijus Gentvilas
 Vytautas Kundrotas
 Kęstutis Glaveckas
 Vytautas Antanas Matulevičius
 Juozas Edvardas Petraitis
 Kazimira Danutė Prunskienė
 Valdas Adamkus
 Antanas Mickevičius
 Rolandas Paksas
 Kazys Bobelis
 Vytenis Povilas Andriukaitis
 Vytautas Šerėnas
 Jaroslavas Banevičius
 Julius Veselka
 Algimantas Reičiūnas
 Algirdas Pilvelis
 Rimantas Jonas Dagys
 Vytautas Bernatonis
 Artūras Paulauskas
 Stanislovas Buškevičius
 Kazimieras Uoka

Kandidatai į prezidentus:
 Valdas Adamkus
 Eugenijus Gentvilas
 Algimantas Matulevičius
 Vytenis Povilas Andriukaitis
 Artūras Paulauskas
 Vytautas Bernatonis
 Kazys Bobelis
 Kęstutis Glaveckas
 Vytautas Šerėnas
 Vytautas Šustauskas
 Rimantas Jonas Dagys
 Vytautas Antanas Matulevičius
 Kazimira Danutė Prunskienė
 Juozas Edvardas Petraitis
 Algirdas Pilvelis
 Julius Veselka

Pirmas turas 

I ture, vykusiame 2002 m. gruodžio 22 d. dalyvavo 1 466 536 rinkėjų (53,92 %):

Kiti kandidatai surinko po mažiau nei 2 % balsų.

Antras turas 

II ture, vykusiame 2003 m. sausio 5 d. dalyvavo 1 436 322 rinkėjų (52,65 %):

Nuorodos 
 VRK rinkimų puslapis 

Prezidento, 2002
2002 metai
Lietuvos istorija (po 1990 m.)
Monarchija

Monarchija ( 'vienvaldystė', iš mono 'vienas' + archia 'valdymas') – viena iš valdymo formų, kurioje valstybės galva yra vienas valdovas (monarchas: kunigaikštis, karalius, imperatorius ir pan.). Monarchijos būna paveldimos ir renkamos.

Pagal valdovo dalyvavimą valstybės valdyme monarchijos skirstomos į:
 absoliutines;
 konstitucines.
 teokratines

Dabartinės monarchijos 
Šiuo metu (2017) pasaulyje egzistuoja šios monarchijos:
 Andoros Kunigaikštystė (titulas – „koprincas“)
 Bahreino Karalystė
 Belgijos karalystė
 Butanas (titulas – „Druk Gyalpo“)
 Brunėjaus Darusalamas (titulas – „Sultonas“)
 Kambodžos karalystė
 Danijos karalystė, Grenlandija ir Farerų salos
 Japonija (titulas – „Imperatorius“)
 Jordanijos Hašimitų Karalystė
 Jungtiniai Arabų Emyratai (valdovas yra monarchas, bet tuo pačiu ir sąjungos „prezidentas“)
 Jungtinė Karalystė bei jos valdos: Angilija, Bermuda, Mergelių salos, Britų Indijos vandenyno teritorijos, Kaimanų salos, Folklando salos, Gibraltaras, Gernsis, Džersis, Meno sala, Montseratas, Pitkernas, Šv. Elenos sala, Pietų Džordžija ir Pietų Sandvičo salos ir Terkso ir Kaikoso salos
 Kuveito Valstybė (titulas – „Emyras“)
 Lesoto Karalystė
 Lichtenšteino Kunigaikštytė (titulas – „Princas“)
 Liuksemburgo Didžioji Hercogystė (titulas – „Didysis Hercogas“)
 Malaizija (titulas – „Paramounto Valdovas“)
 Monako Kunigaikštystė (titulas – „Princas“)
 Maroko Karalystė
 Nyderlandų karalystė (Nyderlandai, Nyderlandų Antilai, Aruba)
 Norvegijos karalystė, Buvė sala, Svalbardas ir Jan Mayenas
 Omano Sultonatas (titulas – „Sultonas“)
 Kataro Valstybė (titulas – „Emyras“)
 Samoa Nepriklausomoji Valstybė (oficialus titulas – „Vadas“, tradicinis – „o le Ao o le Malo“)
 Saudo Arabijos Karalystė
 Ispanijos Karalystė
 Esvatinio Karalystė
 Švedijos Karalystė
 Tailando Karalystė
 Tongos Karalystė
 Vatikano Miesto Valstybė (titulas – „Sovereign“)

Britų sandraugos valdos 
Visos buvusios Britanijos imperijos valdos priklauso Britų sandraugai, jose valdovu nominaliai laikomas Jungtinės Karalystės monarchas:
 Antigva ir Barbuda
 Australija, Ešmoro ir Kartjė salos, Kalėdų sala, Kokosų salos, Koralų jūros salos, Herdo ir Makdonaldo salos, Norfolko sala ir Šiaurės teritorija.
 Bahamų Sandrauga
 Barbadosas
 Belizas
 Grenada
 Jamaika
 Kanada
 Naujoji Zelandija, Kuko salos ir Niujė
 Papua Naujoji Gvinėja
 Sent Kitsas ir Nevis
 Sent Lusija
 Sent Vinsentas ir Grenadinai
 Saliamono salos
 Tuvalu

Subnacionalinės monarchijos 
Yra valstybių, kurios šiuo metu nėra monarchijos, tačiau jų sudėtyje egzistuoja subnacionalinės monarchijos (sąrašas nepilnas):
 Indonezijos Respublika (sudaryta iš smulkių monarchijų, kaip Yogyakarta, kur vis dar valdo sultonai);
 Uganda (sudaryta iš smulkių monarchijų, tokių kaip Buganda, Bunjoras, Toras, Ankolė, Busoga);
 Nigerija;
Martynas Budraitis

Martynas Budraitis (g. 1969 m. rugpjūčio 1 d. Vilniuje) – Lietuvos teatro ir kino aktorius.
Tėvas - Juozas Budraitis.
Senelis - Justas Paleckis.

Biografija 
 
1998–2010 m. buvo Oskaro Koršunovo teatro direktorius. Nuo 2010 m. – Lietuvos nacionalinio dramos teatro direktorius.

Tarptautinio teatrų festivalio „Sirenos“ direktorius.

Vaidmenys kine ir televizijoje 
 Turtuolis, vargšas… (1982), rež. Arūnas Žebriūnas;
 Autobusas (filmas) (1992).

Nuorodos 
 Cinema.lt: Martynas Budraitis 
 Oskaro Koršunovo teatras

Lietuvos aktoriai
Rusai

Rusai – rytų slavų tauta, sudaranti didžiąją dalį (apie 79,8 %) Rusijos Federacijos gyventojų.

Skaičius ir paplitimas
Didelę dalį gyventojų rusai taip pat sudaro Ukrainoje, Baltarusijoje (8,3 %), Kazachstane (18,4 %), Uzbekistane, Latvijoje (24,5 %), Kirgizijoje (6,2 %), Estijoje (24,3 %), Lietuvoje (4,5 %), Moldavijoje. 1989 m. už Rusijos sienų gyveno 25,3 mln. rusų. Bendras rusų skaičius pasaulyje sudaro apie 134 mln. milijonų, iš kurių Rusijoje – 117 milijonų.. Buvusiose tarybinėse respublikose gyvenantys rusai dažnai kartu su kitų tautybių gyventojais, kurių gimtoji kalba yra rusų, jungiami į „rusakalbių“ kategoriją.

Etimologija
Rusų tautos ir vienkart valstybės pavadinimas (sen. rusų k. рѹсь) pradžijoje reiškė „variagai“ ir buvo kilęs iš senovės skandinavų kalbos žodžio rōþr (irklininkas). Taip pat yra slavų, iraniečių etimologijos teorijos. XVIII–XIX a. literatūrinėje kalboje rusai buvo vadinami didžiarusiai. Terminas atsirado, norint atskirti rusus nuo baltarusių, mažarusių (Rusijos imperijoje vartotas oficialus ukrainiečių tautos vardas).

Žodis „русский“ (russkij) yra kilęs iš žodžių junginio „русские люди“ (russkije liudi, rusų žmonės) būdvardis.

Kalba, raštas ir literatūra
Rusai kalba rusų kalbą. Rašant rusų k. nuo X a. naudojamasi iš bažnytinės slavų kalbos perimta kirilika. Seniausias žinomas rusiškas rankraštinis tekstas užrašytas apie XI a. (Naugardo kodeksas). Knygos rusų žemėse rašomos nuo XI a. vidurio. Pirmoji rankraštinė knyga — Ostromiro evangelija. Pirmoji išspausdinta rusiška knyga „Apaštalas“ išleista 1564 m. Autoriai – Ivanas Fiodorovas ir Petras Mstislavecas. Biblija į rusų k. pirmą kartą išversta XIX a. Iki to (stačiatikių bažnyčioje iki šiol) tikintieji skaitė bažnytine slavų kalba. Rusų bendrinė kalba susiformavo XVII–XIX a.

Religija
Kijevo Rusia priėmė krikščionių (stačiatikių) tikėjimą 988 m. iš Bizantijos imperijos. Net ir po krikšto gyvavo slavų pagonybės elementai. 1448 m. Rusijos stačiatikių bažnyčia gavo autokefaliją. XVII a. dalis tikinčiųjų ir dvasininkų atsisakė priimti bažnyčios apeigų reformą. Nuo to laiko senųjų apeigų išpažinėjai, kurie, savo ruožtu, naująsias apeigas ir tradicijas laikė erezija, buvo nuožmiai persekiojami visoje Rusijos carystėje. Nemažai sentikių įsikūrė Lietuvos Didžiojoje kunigaikštystėje. Sovietmetyje valdžia vykdė ateizmo politiką, daug bažnyčių buvo uždarytos arba sunaikintos, o dvasininkai persėkiojami. XXI a. rusai yra vieni iš nereligingiausių tautų pasaulyje.

Skaičius 
Skaičiaus kitimas:

*Apytikriai.

**Tik Rusijoje.

Taip pat skaityti 
 Pomorai
 Lietuvos rusai
 Latvijos rusai

Nuorodos 

Slavai
Rusijos tautos
Latvijos vėliava

Latvijos vėliava – stačiakampė, padalinta į tris horizontalias juostas (2:1:2): viršutinė ir apatinė vienodo pločio raudonos, vidurinė (dvigubai siauresnė nei raudona juosta) – balta.

Istorija 
Pirmą kartą raudona – balta – raudona vėliava minima Ditleb von Alnpeke Eiliuotoje Livonijos kronikoje, kuri datuojama XIII a. antrąja puse. Manoma, jog tokia vėliava yra viena iš seniausių šiuo metu naudojamų vėliavų pasaulyje. Dabartinės formos ir spalvų (specifinė tamsiai raudona spalva) vėliavą 1917 m. pasiūlė latvių dailininkas Ansis Cyrulis (Cīrulis).

Oficialiai valstybine vėliava paskelbta 1921 m. birželio 15 d. parlamento nutarimu.

Legenda
Legenda pasakoja, kad vienos latgalių genties kovos metu mirtinai sužeistas karo vadas buvo įvyniotas į baltą audeklą, kuris permirko nuo jo kraujo. Kariai pakėlė šį kruviną audeklą kaip savo vėliavą, ji įkvėpė narsuolius mūšyje ir padėjo iškovoti pergalę.

Struktūra

Spalvos ir simbolika 
Raudona spalva simbolizuoja kraują, o balta – tokias vertybes kaip laisvė, teisė, teisingumas.

 Pantone spalvų sistemoje: Pantone 1807; RGB spalvų sistemoje: Raudona – 161, 40, 48.

 Pantone spalvų sistemoje: Balta – nėra; RGB spalvų sistemoje: Balta – 255, 255, 255.

Panašios vėliavos

Išnašos 

Latvijos atributika
Valstybinės vėliavos
Pascal

Programavimo kalba Pascal (Paskalis) – kalba, daugiausiai naudojama švietimo įstaigose programavimo kalbų pagrindų mokymui.

Kalbą sukūrė Niklausas Virtas (Niklaus Wirth) 1970 metais kaip priemonę, skatinančią studentus programuoti struktūriškai. Kalba sukurta Algol kalbos pagrindu ir pavadinta matematiko bei filosofo Blezo Paskalio (Blaise Pascal) garbei.

Sintaksė 
Pagrindinės taisyklės:
 kiekviena programa prasideda program baziniu žodžiu (nebūtinai) ir baigiasi tašku (.)
 sakinių blokai apgaubiami baziniais žodžiais begin ir end
 didžiosios ir mažosios raidės Paskalyje neskiriamos, taigi 'Program', 'PROGRAM' ar 'program' reiškia tą patį.
 sakiniai skiriami kabliataškiais (;)
 visi kintamieji turi būti iš anksto apibrėžti nurodant tipą.

Paprasčiausių Paskalio kalba parašytų programų pavyzdžiai:
program Labas_pasauli;
begin
  WriteLn('Labas, pasauli!');
end.

program Sudėtis;
var a, b, c : integer;
begin
  WriteLn('Įveskite pirmą dėmenį');
  ReadLn (a);
  WriteLn('Įveskite antrą dėmenį');
  ReadLn (b);
  c := a + b;
  WriteLn('Skaičių ', a, ' ir ', b, ' suma yra lygi ', c);
  ReadLn;
end.

program lygtis;
var a, b, c : integer;
begin
  WriteLn('Lygtis x+a=b');  {kokią lygtį spręs programa}
  ReadLn;
  WriteLn('a:');  {1-as skaičius}
  ReadLn (a);
  WriteLn('b:');  {2-as skaičius}
  ReadLn (b);

  c := b - a;
  WriteLn('x = ', c);   {nežinomojo x reikšmė}
  ReadLn;
end.

Program DosInfo;
uses Dos;
var
  OS      : string[32];
  Version : word;
begin
WriteLn('Dos Informacija: ');
{$IFDEF WINDOWS}
  OS:='WINDOWS';
{$ENDIF}
{$IFDEF DOS}
  OS:='Dos';
{$ENDIF}
  Version:=DosVersion;
  WriteLn('Dos ',OS,'Versija:',Lo(Version),'.',Hi(Version));
  WriteLn('Kietojo Disko Informacija: ');
  WriteLn('Disko Skirsnio Dydis (C:\) : ',DiskSize(0),' Baitai');
  WriteLn('Laisva vieta: ',DiskFree(0),' Baitai');
  Readln;
end.

Kompiliatoriai 
 FreePascal
 Turbo Pascal
 GNU Pascal kompiliatorius
 Delphi

Istorinės žinios 
Kuriant Pascal, buvo remtasi naujausiomis (struktūrinio) programavimo idėjomis, bandant jas apibendrinti, tad Pascal tapo ne tik mokomąja, bet ir konceptualia kalba, padariusia labai stiprią įtaką daugumai vėliau sukurtų kalbų, pvz., C. Bandant patobulinti Pascal, buvo sukurtos tokios kalbos, kaip Ada, Modula-2 ir Oberon. Pascal padarė beveik nesulyginamą įtaką kompiliatorių kūrėjams: Pascal sintaksė buvo kuriama taip, kad būtų galima kompiliuoti vienu praėjimu (kintamųjų, procedūrų etc. deklaravimas), todėl atsirado galimybė vykdyti atitikimo tarp programų tekstų ir generuoto kodo analizę. Analizuojant Pascal kompiliavimo metodus, buvo sukurtas USCD Pascal kompiliatorius bei virtuali mašina, skirta Pascal pseudokodo vykdymui, davusi pradžią vėliau kurtoms virtualioms mašinoms, ypač – Java.

Parsisiųsti 
Windows: GUI redaktorius + FPC kompiliatorius  Plačiau 
Linux: GUI redaktorius + FPC kompiliatorius

Nuorodos 
 Lietuviškos Turbo pascal pamokos 
 Knyga „Programavimas paskaliu“ (Windows cp1257 koduotė, jei kartais kam nerodytų) 
 J. Blonskis ir V. Dagienė. Programavimo pradmenys. Vadovėlis XI–XII klasėms (projektas) 
 Programavimas pascal. Teorija, pavyzdžiai ir pratimai.

Programavimo kalbos