joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kaupiškių valsčius

Kaupiškių valsčius (; ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje, į pietus nuo Kybartų. Centras – Kaupiškiai.

Istorija 

Valsčius įkurtas 1870 m. gegužės 31 d. – jį sudarė 17 kaimų iš Vištyčio valsčiaus, 6 kaimai iš Kybartų valsčiaus ir 4 kaimai iš Pajevonio valsčiaus. 1931 m. prijungtas prie Vištyčio valsčiaus. Dalis valsčiaus (Karklupėnų I ir II, Kylininkų, Šakių kaimai ir Navadolės dvaras) prijungti prie Pajevonio valsčiaus.

|-
| 1923 || 93 || 3495 || 514 || || 29
|}

Tautinė sudėtis
 
1923 m. gyveno 3 495 žmonės:

 Lietuviai - 78,34% (2738);
 Vokiečiai - 21,37% (747);
 Kiti - 0,28% (10).

Gyvenvietės 

Pagal pirmajį Lietuvos Respublikos visuotinį gyventojų 1923 m. rugsėjo 17 d. surašymą Kaupiškių valsčiuje buvo 29 gyvenvietės:

 Antavilių kaimas 14 ūkių – 94 gyventojai
 Beržyno kaimas 6-40
 Beržyno dvaras 7-33
 Debilinių kaimas 22-138
 Egliniškių kaimas 20-109
 Galkiemio kaimas 9-55
 Kaupiškių I kaimas 29-223
 Kaupiškių II kaimas 9-146
 Kaupiškių dvaras 27-119
 Karklupienų I kaimas 21-146
 Karklupienų II kaimas 36-261
 Kylininkų kaimas 18-109
 Kurpikų kaimas 27-202
 Lazdynų kaimas 7-39
 Liukių kaimas 30-95
 Liukių dvaras 1-176
 Matlaukio kaimas 19-135
 Matlaukio dvaras 10-42
 Molinių kaimas 8-55
 Nebutkiemio kaimas 5-31
 Novinikų kaimas 21-137
 Novodolės dvaras 5-34
 Padvarniškių kaimas 18-105
 Papečkių kaimas 35-233
 Petrušavo kaimas 3-21
 Rečiūnų kaimas 30-207
 Remeikų kaimas 15-105
 Šakių kaimas 38-254
 Totorkiemio kaimas 24-151
</div>

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1881 || Karklupėnai || Kazys Alyta, aktorius, karininkas, burmistras || 1942
|-
| 1915 || Galkiemis || Vytautas Gerulaitis (1915), tenisininkas || 1991
|}

Šaltiniai

Vilkaviškio apskrities valsčiai
Buvę Suvalkų gubernijos valsčiai
Parana (valstija)

Parana () – valstija Brazilijoje, šalies pietinėje dalyje, Pietų regione. Ribojasi su San Paulu šiaurėje ir rytuose, su Santa Katarina pietuose, su Argentina ir Paragvajumi vakaruose. Rytuose siauru ruožu siekia Atlanto vandenyną. Valstijos sostinė – Kuritiba.

Geografija 

Didžiąją valstijos dalį sudaro plokščiakalniai ir bazaltinės plynaukštės, iškylančios virš 600 m aukščio. Rytiniu pakraščiu driekiasi Pakrantės kalnagūbris (serra do Mar), kuriame yra aukščiausia valstijos vieta – Paranos kalnas (1877 m). Centrinėje dalyje ir pakrantėje plyti žemumos. Klimatas subtropinis, su karštomis vasaromis ir vėsesnėmis žiemomis. Vidutinė metinė temperatūra svyruoja nuo 15-18 °C kalnuose iki 22-24 °C šiaurės vakaruose. Temperatūra Paranos slėnyje vasarą kartais siekia 35-40 °C, žiemą temperatūra nukrenta iki 10-15 °C, nors retkarčiais pasitaiko minusinių temperatūrų, netgi sniego. Metinis kritulių kiekis 900–1300 mm.

Parana įeina į tropinių Atlanto miškų sritį. Pakrantėse būdingi mangrovių sąžalynai, centrinėje dalyje – araukarijų giraitės. Didžioji valstijos dalis įeina į Paranos baseiną (svarbiausios upės – Parana, Ivajus, Paranapanema, Tibažis, Igvasu). Yra keletas krioklių, tame tarpe garsusis Igvasu krioklys. Įsteigti 4 nacionaliniai parkai (Igvasu, Ilja Grandės, Seperagui, Sent Hilario).

Gyventojai 

Etninė sudėtis:
 baltieji – 77,24 %
 pardo – 18,25 %
 juodaodžiai – 2,84 %
 azijiečiai ir indėnai – 0,33 %

Didžiausi miestai 
 Kuritiba – 1851,2 tūkst. gyv. (2007 m.)
 Londrina – 510,7
 Maringa – 335,5
 Foz do Iguasu – 325,1
 Ponta Grosa – 314,6
 Kaskavelas – 296,2
 San Žozė dos Pinjaisas – 279,2
 Kolombas – 247,2
 Guarapuava – 172,7
 Paranagva – 139,7

Brazilijos valstijos
Eglė Balčiūnaitė

Eglė Balčiūnaitė (g. 1988 m. spalio 31 d., Šiauliai) – vidutinių nuotolių bėgikė, Lietuvos rekordininkė. Dalyvavo 2008 m. Pekino Olimpinėse žaidynėse ir 2016 m. Rio de Žaneiro Olimpinėse žaidynėse. Sportuoti pradėjo nuo 2002 m., pagrindinė rungtis – 800 m bėgimas. Ją treniruoja Louis Heyer.

Bėgikei priklauso penktas rezultatas Lietuvos 800 m bėgimo stadione istorijoje − 1:59.54, pasiektas „Deimantinės lygos“ varžybose 2010 m. birželio 10 d.

Biografija 
E. Balčiūnaitė yra Lietuvos uždarų patalpų 400 m ir 800 m bėgimo rekordininkė. Ji 2010 m. vasario 13 d. Portugalijoje vykusiame klubų čempionate distanciją įveikė per 53.47 sekundės ir pagerino nuo 1983 m. gyvavusį 400 m bėgimo rungties Lietuvos rekordą, priklausiusį Anai Ambrazienei.

Lengvaatletė dalyvavo 2010 m. pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionate Dohoje (Kataras). Kvalifikaciniame bėgime pasiekė asmeninį rekordą – 2:02.37. Bėgime užėmė ketvirtąją vietą ir pateko į finalą. E. Balčiūnaitė tapo pirmąja lietuvių lengvaatlete patekusia į pasaulio uždarų patalpų čempionato rungties finalą. Finale ji bėgo kartu su dviem amerikietėmis, dviem rusėmis ir viena angle. Pasiekė Lietuvos rekordą, 2:01.37, ir užėmė penktąją vietą. 2010 m. Europos lengvosios atletikos čempionate sportininkė savo grupėje užėmė trečiąją vietą su 2:01.19 rezultatu ir į kitą etapą nepateko.

Asmeniniai rekordai

Lauke 
 200 m bėgimas: 25.77 (2012 m., Lietuva)
 400 m bėgimas: 53.47 (2010 m., Portugalija)
 800 m bėgimas: 1:59.29 (2010 m., Monakas)
 1500 m bėgimas: 4:23.24 (2011 m., Lietuva)
 4x400 m estafetė: 3:35.11 (2013 m., Lietuva)

Uždarose patalpose 
 400 m bėgimas: 53.47 (2010 m., Portugalija) (Lietuvos rekordas)
 800 m bėgimas: 2:01.23 (2011 m., Vokietija) (Lietuvos rekordas)
 600 m bėgimas: 1:32.04 (2013 m., Lietuva)
 1000 m bėgimas: 2:52.08 (2009 m., Rusija)
 1500 m bėgimas: 4:23.25 (2010 m., Lietuva)

Pasiekimai

Regioniniai titulai 
 Vilniaus uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionatas: 1500 m bėgimo 1 vieta (2010 m.)
 LLAF taurė: 1 mylios bėgimo 1 vieta (2009 m.)
 XXV SELL studentų žaidynės: 800 m bėgimo 1 vieta (2009 m.)
 XXIV SELL studentų žaidynės: 800 m bėgimo 1 vieta (2008 m.)
 Europos jaunimo čempionatas: 800 m bėgimo 6 vieta (2007 m.)

Išnašos 

 Eglė Balčiūnaitė IAAF svetainėje 
 Eglė Balčiūnaitė All-Athletics puslapyje

Balčiūnaitė
Balčiūnaitė
Władysław Stasiak

Vladislavas Augustinas Stasiakas (, g. 1966 m. kovo 15 d. Vroclave – 2010 m. balandžio 10 d. prie Smolensko) – lenkų tarnautojas ir politinis veikėjas, nuo 2009 m. Lenkijos prezidento kanceliarijos vedėjas.

Biografija 
1989 m. baigė Vroclavo universiteto Istorijos fakultetą, o 1993 m. Lenkijos Nacionalinę viešojo administravimo mokyklą.

1993–2002 m. Aukščiausiųjų kontrolės rūmų Gynybos ir valstybės saugumo departamento darbuotojas, vėliau Departamento vedėjo pavaduotojas. 2002–2005 m. Varšuvos prezidento (mero) Lecho Kaczyńsko pavaduotojas saugumo reikalams. 2005–2006 m. Vidaus reikalų ministerijos valstybės sekretorius Policijos, Sienos apsaugos ir Vyriausybės apsaugos biuro reikalams. 2006–2007 m. Nacionalinio saugumo biuro vedėjas. Nuo 2007 m. rugpjūčio 8 d. iki lapkričio 16 d. vidaus reikalų ministras.

2007–2009 m. Nacionalinio saugumo biuro vedėjas. 2009 m. sausio 15 d. paskirtas Prezidento kancelarijos vedėjo pavaduotoju, o 2009 m. liepos 27 d. kancelarijos vedėju.

Žuvo 2010 m. balandžio 10 d. Smolensko aviakatastrofos metu.

Nuorodos 
 Apie Władysław Stasiak Lenkijos prezidento tinklalapyje .

Lenkijos nacionalinio saugumo biuro vadovai
Lenkijos vidaus reikalų ministrai
Talpūnai

Apie kaimą Elektrėnų savivaldybėje žr. Talpūnai (Elektrėnai).

Talpūnai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 3,5 km į pietus nuo Žaslių, šalia kelio . Yra biblioteka.

Istorija 
2016 m. prie Talpūnų prijungta dalis panaikintos Žaslių GS gyvenvietės.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Talpūnuose 1945 m. lapkričio 10 d. gimė Lietuvos inžinierius, matematikas ir informatikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras Kazys Kazlauskas.

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Skirgiškės

Skirgiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, dešiniajame Neries krante, prie Žalesos upelio. Seniūnaitijos centras. Įsikūrusi kaimo bendruomenė. Netoli yra Europos parkas. Praeina Vilniaus (Naujanerių)–Kermušiškių kelias, atsišakoja keliukas į Liubavą. Vyrauja kolektyviniai sodai. Nemažai nausėdijų, užgožusių visą Neries pakrantę.

Nuo 2016 m. Skirgiškes aptarnauja VVT (66 nr. autobusas).

Istorija 

2010 m. vasarį atšilus orams, Neris patvino ir pakeisdama savo vagą nusinešė apie 20 m kaimo kranto.

Gyventojai

Nuorodos 
 Kaimo svetainė

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Grybiškės (Zarasai)

Grybiškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Degučių, pietiniame Kumpuolio ežero krante.

Istorija

Gyventojai 

1923 m. buvo 4 sodybos ir 25 gyventojai.

Kaime 1896 m. gimė Lietuvos kariuomenės majoras Stasys Puodžius (mirė 1943 m. Štuthofo koncentracijos stovykloje).

Literatūra 
 Vytautas Indrašius „Antalieptės kraštas“, dalis I, psl.256-263.

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Lankeliškių valsčius

Lankeliškių valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje, į pietus nuo Vilkaviškio. Centras – Lankeliškiai.

Istorija 

Žinomas nuo XVIII a. pabaigos, gyvavo iki XX a. tarpukario.

|-
| 1923 || 64 || 2344 || 352 || || 27
|}

Tautinė sudėtis 
 
1923 m. gyveno 2 344 žmonės:

 Lietuviai – 93,34% (2188);
 Vokiečiai – 4,73% (111);
 Kiti – 1,91% (45).

Gyvenvietės 

Pagal pirmajį Lietuvos Respublikos visuotinį gyventojų 1923 m. rugsėjo 17 d. surašymą Lankeliškių valsčiuje buvo 27 gyvenvietės:

 Ančlaukos dvaras 1 ūkis – 29 gyventojai
 Bajorų kaimas 18-127
 Dumelių kaimas 6-31
 Galeviškės kaimas 7-52
 Ivanuvkos kaimas 4-16
 Juozupavo dvaras 1-55
 Klampučių dvaras 22-122
 Kumečių dvaras 2-113
 Kumečių (Vilkuževių) dvaras 15-113
 Kunigiškiu (Laukeliškių) kaimas 11-66
 Molyniškių kaimas 16-142
 Obelupių kaimas 16-128
 Padvarių kaimas 14-63
 Padvorko dvaras 8-38
 Pagernevo kaimas 27-156
 Paletiškės dvaras 10-43
 Purviniškių dvaras 1-32
 Skerpiejų kaimas 22-169
 Stolaukėlio kaimas 23-139
 Stolaukėlio dvaras 23-93
 Šaukeliškių bažnytkaimis 2-14
 Šaukeliškių kaimas 2-183
 Šaukeliškių dvaras 23-114
 Šapkinų kaimas 26-140
 Vasilevo kaimas 6-24
 Vembrių dvaras 21-104
 Viktorynės dvaras 1-38
</div>

Šaltiniai 

Kalvarijos apskrities valsčiai
Vilkaviškio apskrities valsčiai
Paežerėlių valsčius

Paežerėlių valsčius (iki 1918 m. pabaigos Sviatošino valsčius, , ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje, kairiajame Nemuno krante. Centrai – Kriūkai (kurį laiką – Paežerėliai).

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. pradžioje, vėliau atkurtas 1867 m. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Šakių rajonui (7 apylinkės).

|-
| 1923 || 90 || 4306 || 878 || ||
|-
| 1949-01-01  || 91 || || || 7 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyvenvietės 

1923 m. surašymo metu valsčiuje buvo šios gyvenvietės:

 Andruniškės vs.
 Antubiškių (Kalmukų) k.
 Baradiškių k.
 Bartulių k.
 Buožių k.
 Burbų (Žemaitėlių) k.
 Čerbiškės k.
 Dulinčiškių k.
 Eičiūnų k.
 Eiginų k.
 Gegužių k.
 Gerdžiūnų k.
 Ilguvos dv.
 Ilguvos k.
 Ilguvos Maž. vs.
 Joginiškių k.
 Jokūbonių k.
 Jokūbonių Naujųjų k.
 Juškių k.
 Klaugių k.
 Kmitiškės vs.
 Kreivių k.
 Kriūkų mstl.
 Kulnių k.
 Kumečių k.
 Leoniškių I k.
 Leoniškių II k.
 Liepalotėlių (Bundžių) k.
 Liudvinavos (Naudvario) plv.
 Margovos (Naujienos) k.
 Meškioliūnų k.
 Mikniškės k.
 Mišiūnų dv.
 Morkų k.
 Nareikų k.
 Paežerėlių k.
 Paizdagių k.
 Pajotulių k.
 Paluolių (Savalkėlių) k.
 Pamiontkos (Padainių Balynių)
 Panemuniškių k.
 Patašių k.
 Piesčių k.
 Pypliškės k.
 Prasčiūnų k.
 Puidokų k.
 Puniškių k.
 Ranynės k.
 Raponiškių vs.
 Rimosiškių k.
 Skardupių (Kedebliškių) k.
 Soboliškių k.
 Sutkiškių k.
 Sutkų k.
 Svetošino dv.
 Svirgalų k.
 Šalnynės (Žemliuvkos) vs.
 Tirvidonių k.
 Tūbiškių k.
 Tučių k.
 Tvirbutų plv.
 Urlikiškės (Jonikynės, Eižikyn
 Vaidgirio k.
 Vedegiškių k.
 Vedegiškių Nauj. k.
 Zigmantiškės k.
 Žeimio plv.
 Žemosios Panemunės mstl.
 Žuklijų k.
</div>

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

1923 m. gyveno 4306 žmonės:

 Lietuviai – 92,7% (3991);
 Žydai – 3,6% (155);
 Vokiečiai – 1,6% (70);
 Kiti – 2,1% (90).

Žymūs žmonės 

|-
| 1892 || Šalnynė || Antanas Sutkus, režisierius, pedagogas || 1968
|-
| 1897 || Svetošinas || Kazys Germanas, valstybės veikėjas || 1980
|}

Šaltiniai 

Naumiesčio apskrities valsčiai
Šakių apskrities valsčiai
Buvę Suvalkų gubernijos valsčiai
1936 m. žiemos olimpinės žaidynės

1936 m. žiemos olimpinės žaidynės buvo IV žiemos olimpinės žaidynės, kurios buvo surengtos Vokietijos Garmišo-Partenkircheno mieste vasario 6-16 dienomis. Šiais metais Vokietija surengė ir vasaros olimpines žaidynes. Tai buvo paskutiniai metai, kai vasaros ir žiemos olimpinės žaidynės buvo rengiamos toje pačioje šalyje.

Rungtys 
Iš viso šiose olimpinėse žaidynėse buvo surengtos 17 rungtys 8 sporto šakose.

 Kalnų slidinėjimas
 Bobslėjus
 Dailusis čiuožimas
 Ledo ritulys
 Slidinėjimas
 Šiaurės dvikovė
 Šuoliai su slidėmis
 Greitasis čiuožimas

Dvi sporto šakos programoje buvo kaip parodomosios:

 Aištokas
 Kareivių patrulių lenktynės

Medalių lentelė

Nuorodos 

1936 m. žiemos olimpinės žaidynės
1940 m. žiemos olimpinės žaidynės

1940 m. žiemos olimpinės žaidynės turėjo būti V žiemos olimpinės žaidynės. Jas planuota surengti Japonijos Saporo mieste, tačiau dėl II pasaulinio karo žaidynės buvo atšauktos.

1940 sporte
Žiemos olimpinės žaidynės
1944 m. žiemos olimpinės žaidynės

1944 m. žiemos olimpinės žaidynės turėjo būti V žiemos olimpinės žaidynės. Jas planuota surengti Italijos Kortina d’Ampeco mieste, tačiau dėl II pasaulinio karo žaidynės buvo atšauktos.

1944 sporte
Žiemos olimpinės žaidynės
Kaa-Iya nacionalinis parkas

Kaa-Iya nacionalinis parkas, pilnas pavadinimas – Kaa-Iya Gran Čiako nacionalinis parkas ir integruota gamtos tvarkymo teritorija () – didžiausias nacionalinis parkas Bolivijoje ir penktas pagal dydį Pietų Amerikoje. Yra šalies pietryčiuose, Paragvajaus pasienyje, Santa Kruso departamente, Kordiljeros ir Čikitoso provincijoje. Plotas 34 411 km².

Parkas įkurtas 1995 m. Jo pavadinimas gvaranių kalba reiškia „kalnų valdovai“. Parko paskirtis – apsaugoti vakarų Gran Čiako gamtą, ten gyvenančius indėnus. Būdinga plyna lyguma, tankiai apaugusi medžiais ir krūmokšniais. Duburiuose telkšo druskingi ežerai, kuriuos po liūčių sujungia laikini upokšniai. Yra keletas izoliuotų kalnų, iškylančių virš aplinkinės plynaukštės. Paragvajaus pasienyje yra smėlio kopų.

Parke užfiksuota ~800 induočių rūšių, 28 sporinių augalų rūšys bei ~1500 aukštesniųjų augalų rūšių. Gausiai auga tikrasis raudonmedis, Izozogia genties krūmokšniai, brazilinis astronis, paragvajinis tvaras, algarobas, puošnusis kapokmedis, paragvajinė cezalpinija, geltonvaisis zizifas, baltoji kopernicija ir kt.

Parke užfiksuota 89 gyvačių, 301 paukščių, 65 smulkių žinduolių ir 59 stambių žinduolių rūšys. Būdingi gyvūnai yra čiakinis pekaris, baltabarzdis pekaris, didysis šarvuotis, trijuostis šarvuotis, sidabrinė marmozetė, juodasis staugūnas, pampinis elnias, čiakinė mara, karčiuotasis vilkas, puma, ocelotas, jaguaras, vainikinis erelis. Smėlynuose pastebėti guanakai.

Kaa-Iya nacionalinis parkas apgyvendintas labai retai, tik pakraščiuose yra keletas indėnų gyvenviečių (ypač prie Isosogo pelkynų). Iš gyventojų daugiausia yra gvaranių (ypač isosenijų), dar yra čikitanų ir ajorėjų.

Kelių tinklas retas, lietingojo laikotarpio metu keliai praktiškai nepravažiuojami.

Bolivijos nacionaliniai parkai
Amargosos dykuma

Amargosos dykuma () – dykuma vakarų Nevadoje (JAV), palei sieną su Kalifornija. Praktiškai sutampa su Amargosos upės slėniu. Dykuma tarp Funeralo kalnų vakaruose ir Jukos kalno () bei Nevados poligono () rytuose.

Dykuma yra 790–840 m aukštyje virš jūros lygio. Dykumos pietiniame gale yra Amargosa Valley gyvenvietė (buvusi Lathrop Wells).

Dykuma pavadinta pagal Amargosos upę, o ši – pagal 'kartus' reiškiantį ispanišką žodį, nes upės vanduo yra kartus.

Nuorodos 

 Amargosos dykuma (reljefinis žemėlapis iš Google Maps)
 Amargosos dykuma (palydovinė nuotrauka iš Google Maps)

JAV dykumos
Steponiškės (Zarasai)

Steponiškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Baltriškių, šiauriniame Veprio ežero krante.

Istorija 

1847 m. šią vietovę, kartu su Bružais, Balčiais ir Baltriškėmis įsigijo Vilnijos krašto bajoras Pranciškus Zavadskis, kuris paliko savo sūnui Teodorui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Alvordo dykuma

Alvordo dykuma () – dykuma Harney grafystėje, pietryčių Oregone (vakarinė JAV), į pietryčius nuo Stynso kalno (). Dykumą sudaro 19 km ilgio ir 11 km pločio sausas ežeras, kur per metus vidutiniškai išlyja 180 mm kritulių.

Nuo Ramiojo vandenyno skiria su kalnagūbriai – Pakrantės kalnagūbris () ir Kaskadiniai kalnai. Šie kalnagūbriai ir Stynso kalnas sudaro lietaus šešėlį. Alvordo dykuma yra maždaug 1200 m aukštyje.

Dykuma pavadinta generolo Bendžamino Alvordo (Benjamin Alvord), kuris JAV pilietinio karo metais buvo JAV kariuomenės departamento Oregone vadu.

Sausojo sezono metu dykumos paviršius yra pakankamai lygus, kad būtų galima juo važinėtis ar nusileisti mažu lėktuvu. Neoficialus moterų antžeminio greičio pasaulio rekordas 1976 m. buvo užfiksuotas Alvordo dykumoje – Kitty O’Neil važiavo 843 km/val. greičiu.

Artimiausia gyvenvietė yra Fields (Oregonas).

Dykumos pakraščiuose išsidėstę karštosios geoterminės ir šaltosios versmės:
 Vakariniame Alvordo dykumos pakraštyje yra Alvordo karštosios versmės () ().
 Šiauriniame pakraštyje – Mickey karštosios versmės () (). Tai nedidelis baseinas, burbuliuojantis dumblas ir geizeriai.
 Pietiniame pakraštyje – Borakso ežeras () () – terminių šaltinių grupė.
 Rytiniame krašte – bevardis karštasis šaltinis, vienas iš maždaug 40 šaltinių, išsidėsčiusių pagal 40 km ilgio Alvordo sprūdį.
 Pietvakariuose yra sezoninis šarminis Alvordo ežeras (), kuris anksčiau telkšojo apie 160 km į šiaurę ir pietus, apsemdamas dabartinę dykumą.

Nežiūrint į bergždžią plajos paviršių, jame yra gyvybės. Rytinio pakraščio šaltiniuose kartais geria mustangai. Vietovėse, kur natūralių karštųjų versmių vanduo teka į dykumą, ypač apie Alvordo karštąsias versmes, paprastai peri kuolingos Numenius americanus. Giliau plajoje gausūs balsingieji ir juodakojai kirlikai, retkarčiais pasitaiko amerikinės avocetės. Vanduo iš versmių paprastai į dykumą įteka iki poros kilometrų, ši juosta ir yra paukščių buveinė.
Stynso kalno apylinkėse gyvena snieginiai avinai, juodauodegiai elniai, vapičiai, šakiaragiai.

Nuorodos 

 Alvordo dykuma. Reljefinis žemėlapis iš (Google Maps)
 Alvordo dykuma. Palydovinė nuotrauka iš (Google Maps)

JAV dykumos
Stebuliškiai

Stebuliškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Joniškio, prie kelio . Aplink plyti raistingi miškeliai.

Istorija 

1686 metais kaimas priklausė Dubingių kunigaikštystės Baranavos valsčiui. Buvo 3 namai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Pajevonio valsčius

Pajevonio valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje. Centras – Pajevonys. Dabar valsčiaus teritorijoje įsikūrusi Pajevonio seniūnija.

Istorija 

Valsčius buvo įkurtas XIX a. 1870 m. gegužės 31 d. 4 valsčiaus kaimai buvo prijungti prie Kaupiškių valsčiaus, o 2 kaimai prijungti iš Kybartų valsčiaus. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Kybartų rajonui (4 apylinkės).

|-
| 1923 || 63 || 3975 || 604 || || 27 
|-
| 1949-01-01  || 115 || || || 4 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyvenvietės 
 
Pagal pirmajį Lietuvos Respublikos visuotinį 1923 m. rugsėjo 17 d. surašymą Pajevonio valsčiuje buvo 27 gyvenvietės:

 Aleksandravos kaimas 7 ūkiai - 42 gyventojai
 Ančlaukio kaimas 27-184
 Ančialaukio (Podliubiškio) kaimas 4-30
 Akžlaukio (Čiulkimiškio) kaimas 4-25
 Aspertavo kaimas 30-134
 Būdviečių kaimas 51-382
 Dabravalės kaimas 17-107
 Eglupių kaimas 43-238
 Gudelių kaimas 20-139
 Jokiškių (Krasauckų) kaimas 22-182
 Karalkrėslio dvaras 31-152
 Kastancijos palivarkas 1-9
 Kleitkininkų kaimas 44-296
 Kunigiškių kaimas 44-249
 Liubiškių dvaras 5-24
 Mėšlinių kaimas 6-58
 Pajevonio bažnytkaimis 74-513
 Pajevonio dvaras 25-127
 Stolaukio kaimas 22-198
 Toreliškių kaimas 14-103
 Trilaukio kaimas 36-255
 Užbalių kaimas 14-112
 Užupių kaimas 20-165
 Užupių dvaras 14-68
 Vaišvilų kaimas 18-123
 Vaišvilų dvaras 3-19
 Vaišvilų palivarkas 8-41
</div>

Gyventojai

Tautinė sudėtis 
 
1923 m. gyveno 3975 žmonės:

 Lietuviai - 92,7% (3685);
 Vokiečiai - 6,81% (271);
 Kiti - 0,47% (19).

Žymūs žmonės 

|-
| 1890 || Užbaliai || Vincas Vitkauskas, karininkas || 1965
|-
| 1898 || Jakiškiai || Viktoras Burokevičius, karininkas || 1923
|-
| 1900 || Trilaukys || Juozas Gražulis, karininkas || 1946
|-
| 1911 || Būdviečiai || Adolfas Karaška, muzikas ||
|-
|}

Šaltiniai
 

Vilkaviškio apskrities valsčiai
Buvę Suvalkų gubernijos valsčiai
Kazliškiai (Šunskai)

Kazliškiai – kaimas šiaurės vakarinėje Marijampolės savivaldybės dalyje, kairiajame Šešupės krante, 10 km į rytus nuo Pilviškių ir 6 km į šiaurę nuo Šunskų. 1 km į pietryčius nuo kaimo telkšo Antanavo tvenkinys.

Istorija 
Anksčiau buvęs Vilkaviškio apskrities Paežerių valsčiuje. Pagal pirmajį Lietuvos visuotinį gyventojų 1923 metų surašymą Kazliškių kaime buvo 9 ūkiai ir 73 gyventojai.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Vincas Bartuška (1881–1956) – kunigas, filosofijos daktaras ir visuomenės veikėjas
 Vincas Jonas Bartuška (1917–2010) – kanonų teisės daktaras, Vilkaviškio vyskupijos generalvikaras, apaštališkasis protonotaras

Šaltiniai 

Marijampolės savivaldybės gyvenvietės
Dugnai (Vilkaviškis)

Dugnai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km. į rytus nuo Paežerių, prie kelio .

Istorija 

Anksčiau priklausė Vilkaviškio apskrities Paežerių valsčiui.

Gyventojai 

Pagal pirmajį Lietuvos visuotinį gyventojų 1923 metų surašymą Dugnų kaime buvo 9 ūkiai ir 60 gyventojų.

Žymūs žmonės 
 Kazimieras Bieliukas (1901–1991), limnologas, geografas
 Vitalija Bagdonienė (1924-), gydytoja, profesorė

Šaltiniai 

Vilkaviškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Eskalantės dykuma

Eskalantės dykuma () – dykuma Jutoje, į šiaurės vakarus nuo Cedar City. Dykumos plotas apie 2800 km², ji užima didžiąją dalį Iron grafystės (). Eskalantės dykuma yra dalis Basin and Range geologinės provincijos.

Aukščiausios dykumos dalys (1700 m) yra pakraščiuose ir lėtai leidžiasi žemyn iki 1550 m ties Lund Flats.

Dykumoje per metus vidutiniškai išlyja 200 mm vandens.

2005 m. ties Beryl Junction buvo aptikti trys naujai susidarę plyšiai. Manoma, kad plyšių susidarymo priežastis – požeminio vandens, naudojamo irigacijai, siurbimas.

Literatūra

Šaltiniai

Nuorodos 
 Eskalantės dykuma (palydovinė nuotrauka iš Google Maps)
 Eskalantės dykuma (reljefinis žemėlapis iš Google Maps)

JAV dykumos
Smouk Kryko dykuma

Smouk Kryko dykuma () – dykuma šiaurės vakarų Nevadoje (JAV). Į šiaurę nuo Piramidės ežero, į vakarus nuo Foks Reindžo kalnų (), į rytus nuo Smouk Kryko kalnų ().

Pietinėje dykumos dalyje yra Piramidės ežero indėnų rezervacija (), rytiniu šios dykumos pakraščiu eina geležinkelio linija. Šiaurės rytų dalyje, tarp Foks Reindžo ir Grenit Reindžo kalnų (), Smouk Kryko dykuma pereina į Blek Roko dykumos plają.

Dykuma yra maždaug 1170 m aukštyje virš jūros lygio.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Geophysical Investigations of the Smoke Creek Desert and their Geologic Implications, Northwest Nevada and Northeast California
 Gravity, Magnetic, and Physical Property Data in the Smoke Creek Desert Area, Northwest Nevada
 Smoke Creek Desert 
 Smoke Creek Desert watershed
 Nobles Trail 
 Smouk Kryko dykuma google maps žemėlapyje

JAV dykumos
Vištyčio valsčius

Vištyčio valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje. Centras – Vištytis. Dabar valsčiaus teritorijoje yra  Vištyčio seniūnija.

Istorija 

Įsteigtas XVIII a. pabaigoje. 1870 m. prie valsčiaus prijungtas Vištytis, netekęs miesto teisių, o 17 valsčiaus kaimų perduoti Kaupiškių valsčiui. 1931 m. prijungta didžioji dalis panaikinto Kaupiškių valsčiaus. 1950 m. birželio 20 d. Vištyčio valsčius panaikintas, jo teritorija (3 apylinkės) priskirta Kybartų rajonui. 

|-
| 1923 || 70 || 3907 || 546 || || 17
|-
| 1949-01-01  || 63 || || || 3 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Pagal pirmajį Lietuvos Respublikos visuotinį gyventojų 1923 m. surašymą Vištyčio valsčiuje buvo 17 gyvenviečių:

 Bakšiškių kaimas 22 ūkiai – 129 gyventojai
 Bakšiškių dvaras 1-42
 Čižiškių kaimas 5-49
 Eglyniškių kaimas 15-131
 Jonaukos kaimas 7-55
 Lankupkos kaimas 5-31
 Lankupkos dvaras 7-26
 Maravilės dvaras 4-43
 Narvidu kaimas 12-74
 Narvidų dvaras 12-69
 Padvartėlių kaimas 7-57
 Pašervinčio kaimas 39-252
 Pavištyčio kaimas 79-699
 Vartelių kaimas 26-191
 Vištyčio miestelis 177–1295
 Vištyčio Laukos I kaimas 73-430
 Vištyčio Laukos II kaimas 55-334
</div>

Gyventojai

Tautinė sudėtis 
 
1923 m. gyveno 3907 žmonės:

 Lietuviai – 44% (1718);
 Vokiečiai – 35% (1370);
 Lenkai – 8,4% (328);
 Žydai – 5,7% (222);
 Kiti – 6,9% (269).

Žymūs žmonės 

|-
| 1906 || Rėčiūnai || Jurgis Balčiūnas, gydytojas || 1980
|-
| 1910 || Rėčiūnai || Vytautas Balčiūnas, kunigas || 2003
|}

Šaltiniai 

 Lietuvos apgyventos vietos: pirmojo visuotinojo Lietuvos gyventojų 1923 m. surašymo duomenys. Kaunas 1925, 469–470 pusl.

Kalvarijos apskrities valsčiai
Vilkaviškio apskrities valsčiai
Buvę Suvalkų gubernijos valsčiai
Dubičių valsčius

Dubičių valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietų Lietuvos ir vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Dubičiai, vėliau – Narašai.

Istorija 

Valsčius minimas 1487–1489 m. Ldk Kazimiero žemių skyrimo knygoje.

Vėliau veikė carmečiu iki I pasaulinio karo.

|-
| 1869 m. || || 3847 || 525 kiemai  || || 56
|-
| 1874 m. || || 2969 || 340 kiemų  || 2 seniūnijos || 49
|-
| 1880 m. || || 4979 || 345 kiemai  || 2 seniūnijos || 44
|-
| 1885 m. || || 6671 || 346 kiemai  || 2 seniūnijos || 53
|}

Vadovai 
 N. Maika, viršaitis nuo 1886 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Ališkavičiai (Алішкаўцы), k.
 Čarniauka (Чарняўка), k.
 Dainarauščyna (Дайнараўшчына), plv.
 Didieji Puhačai (Вялікія Пугачы), k.
 Dubičiai (Дубічаны), plv.
 Filevičai (Філевічы), k.
 Filipaucai (Філіпаўцы), k.
 Glubokas (Глыбокае), plv.
 Goldiškės (Голдзішкі), k.
 Holeucai (Голеўцы), k.
 Hramkai (Грамкі), k.
 Humenikai (Гуменнікі), k.
 Karpanaucai (Карпанаўцы), k.
 Kazokai (Казакі), k.
 Kažemėkai (Кажамякі), plv.
 Kobraucai (Кобраўцы), bajork.
 Kučiai (Куці), vs.
 Kuliaucai (Кулёўцы), k.
 Kurylaucai (Курылаўцы), k.
 Liachaucai (Ляхаўцы), k.
 Maliukaucai (Малюкоўцы), k.
 Matiukai (Мацюкі), k.
 Mažieji Puhačai (Малыя Пугачы), k.
 Mažieji Rybakai (Рыбакі Малыя), k.
 Narašai (Нарашы), k.
 Naujadvaris (Новы Двор), mstl.
 Pazniakauščyna (Пазнякоўшчына), vs.
 Piaskai (Пяскі), k.
 Pletkos (Плёткі), k., plv.
 Prybytkauščyna (Прыбыткоўшчына), vs.
 Prūdėnai (Прудзяны), k.
 Radzevičiai (Родзевічы), bajork.
 Rahanyčai (Раганічы), k.
 Ravetyčai (Равятычы), k., plv.
 Rybakai (Рыбакі), k.
 Rinkevičiai (Рынкаўцы), k.
 Sabakanauščyna (Сабаканаўшчына), plv.
 Savičiai (Савічы), k.
 Skeldyčai (Скелдычы), k.
 Smalicha (Смаліха), bajork.
 Šaškauščyna (Шашкаўшчына), plv.
 Šiliniai, k.
 Užubalis (Забалацце), vs.
 Vamperščyna (Вампершчына), k.
 Vostrava (Вострава), vs.
 Zaneviša (Занявіша), vs.
 Ziniakai (Зінякі), k.
</div>

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Lydos apskrities valsčiai
Sriauptai

Sriauptai – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 3,5 km į šiaurės rytus nuo Lenkimų, Šventosios pakrantėje, ties jos santaka su Lukne. Seniūnaitijos centras. Praeina kelias .

Istorija 
1947 m. rugsėjo mėn. kaime į stribų pasalą pateko ir žuvo Kardo rinktinės partizanas Valerijonas Apulskis-Gailenis (g. 1930 m.), o spalio 13 d. partizanų rėmėjo Prano Lenkausko sodyboje MGB vidaus kariuomenės 273-ojo šaulių pulko kareiviai ir Skuodo stribai apsupo Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Skirmanto (Skuodo) kuopos Viršilos būrio partizanus. Per susišaudymą žuvo būrio vadas Bronius Bakštys-Viršila, partizanai Jonas Paulauskas-Šnarys, Antanas Vaitila (Vaidila) ir sodybos savininko sūnus Vincas Lenkauskas. Pranas Lenkauskas-Ąžuolas kautynių metu buvo sužeistas, suimtas ir nugabentas į Skuodo valsčiaus stribų būstinę, kurioje tardant nukankintas. Jo ir žuvusių partizanų kūnus stribai pakasė Skuodo miesto pakraštyje esančiuose Skuodo II maro kapeliuose.

Gyventojai

Šaltiniai 

Skuodo rajono savivaldybės gyvenvietės
Jakėnai (Varėna)

Jakėnai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Žilinų, 7,5 km į vakarus nuo Valkininkų GS gyvenvietės, prie Duobupio, prie Dainavos girios pakraščių. Šalia eina plentas .

Istorija 

Sovietmečiu buvo Jakėnų apylinkės centras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Tulės dykuma (Nevada)

Tulės dykuma () – dykuma pietryčių Nevadoje (JAV), esanti į šiaurės rytus nuo Mormono kalnų Linkolno grafystėje (Nevada), netoli Jutos sienos.

Trys atskiri vadžiai dykumoje teka šiaurės-pietų kryptimi ir veda link Tulės dykumos šulinio  į vakarus nuo Jumbled Mountain. Požeminis dykumos vanduo planuojamas naudoti Linkolno grafystės poreikiams tenkinti.

Pietinė Tulės dykumos dalis ribojasi su miestu vaiduokliu Karpu ().

Dykuma yra pasiekiama rytų keliu išilgai „Union Pacific“ traukinių linijos tarp Karpo ir Elgino () miestų.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Tulės dykuma (Nevada) Google Maps

JAV dykumos
Tulės dykuma (Arizona)

Tulės dykuma () – maža dykuma pietvakarių Arizonoje (JAV), netoli JAV-Meksikos sienos. Ji laikoma Sonoros dykumos Žemutinio Kolorado slėnio () regiono dalimi.

Tulės dykuma yra orientuota šiaurės-pietų kryptimi ir yra į rytus nuo Cabeza Prieta kalnų. Ši dykuma įeina į JAV Karinių oro pajėgų B. Goldvoterio poligono () teritoriją.

Nuorodos 

 Tulės dykuma Arizonoje {Google Maps)

JAV dykumos
Kleviniai (Šakiai)

Kleviniai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje. Seniūnaitijos centras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šakių rajono savivaldybės gyvenvietės
Juodupėnai (Šakiai)

Juodupėnai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, prie kelio . Seniūnaitijos centras.

Gyventojai

Šaltiniai 

 

Šakių rajono savivaldybės gyvenvietės
Olivia Wilde

Olivija Džeinė Vaild (; g. 1984 m. kovo 10 d. Niujorke, JAV) – airių kilmės amerikiečių aktorė ir modelis.

Biografija 
Gimė laidos „60 minučių“ prodiuserės Leslie Cockburn ir žurnalisto Andrew Cockburn šeimoje. Ji – garsaus airių rašytojo ir žurnalisto Claud Cockburn anūkė bei populiarių detektyvų autorės Sarah Caudwell dukterėčia.

Lankė Georgetown Day School Vašingtone, vėliau Phillips Academy Masačusetse. Kai šeima persikėlė į Dubliną, Olivija įstojo į aktorystės mokyklą "The Gaiety School of Acting. Rašė straipsnius amerikiečių internetinei svetainei The Huffington Post. Priklauso sąjungai „Aktoriai už taiką ir teisingumą“.

 Karjera 
Savo karjerą kino pramonėje pradėjo kaip aktorių atrankos specialisto padėjėja. 2000-ųjų pradžioje pasirodo keliuose filmuose – tokiuose kaip Mano kaimynė porno žvaigždė (The Girl Next Door, 2004), „Alfa šuo“ (Alpha Dog, 2004), „Turistai“ (Turistas, 2006). Pripažinimo susilaukė suvaidinusi Alex Kelly seriale „Po Kalifornijos saule“ (The O.C., 2003–2007).

2007 m. atliko pagrindinį vaidmenį NBC seriale „Juodieji Doneliai“ (The Black Donnellys), o vėliau pateko tarp pagrindinių serialo Daktaras Hausas aktorių. Tais pačiais metais Olivija teatro spektaklyje „Beauty on the Vine“ atliko tris skirtingus vaidmenis. 

2009 m. žurnalas „Maxim“ išrinko seksualiausia pasaulio moterimi.

Ruošdamasi filmo Tronas: palikimas filmavimui užsiiminėjo parkūru, kapueira ir kitais kovos menais.

 Asmeninis gyvenimas 
Turi dvi pilietybes – JAV ir Airijos. Savo sceninį vardą „Wilde“ susigalvojo pagal rašytoją Oscar Wilde, savo pavardę pasikeitė dar studijuodama.
Ištekėjo 2003 m. birželio 7 d. už dokumentinių filmų kūrėjo, flamenko šokėjų, italų princo italo-amerikiečio Tao Ruspoli''. 2011 m. vasarį jie išsiskyrė.

Filmografija

Šaltiniai 

JAV aktoriai
Krosnos valsčius

Krosnos valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje. Centras – Krosna.

Istorija 

Valsčius žinomas nuo XIX a. pabaigos. 1870 m. gegužės 31 d. prie valsčiaus prijungti keli Liudvinavo valsčiaus kaimai. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Kalvarijos rajonui (1 apylinkė) ir Simno rajonui (7 apylinkės).

|-
| 1923 || 112 || 4162 || 771 || ||
|-
| 1949-01-01  || 114 || || || 8 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

1923 m. gyveno 4162 žmonės:

 Lietuviai – 95,65% (3981)
 Vokiečiai – 1,99% (83)
 Žydai – 1,7% (72)
 Kiti – 0,6% (26)

Žymūs žmonės 

|-
| 1871 || Šeštokai || Antanas Milukas, kunigas, visuomenės veikėjas || 1943
|-
| 1929 || Naujiena || Juozas Zdebskis, kunigas, rezistentas || 1986
|-
| 1932 || Naujiena || Algirdas Jurgis Kliučininkas, inžinierius technologas ||
|-
| 1932 || Delnickai || Algimantas Bujauskas, biologas ||
|-
| 1944 || Šeštokai || Petras Cidzikas, visuomenės veikėjas, rezistentas || 2019
|-
| 1944 || Vartai || Jonas Vidas Aleksandravičius, muzikas, dirigentas || 2014
|}

Šaltiniai 

 Aruodai.lt (gyvenvietės)

Kalvarijos apskrities valsčiai
Marijampolės apskrities valsčiai
Buvę Suvalkų gubernijos valsčiai
Totoriškių ežeras

Totoriškių ežeras – ežeras pietryčių Lietuvoje, Trakų rajone, Trakų miesto vakarinėje dalyje. Ilgis šiaurės – pietų kryptimi 2,03 km, plotis iki 0,51 km. Altitudė 148,5 m. Gylis siekia 20,9 m (vidutinis 10,1 m). Krantai žemi. Vakarinėje pakrantėje stūkso miškas. Šiaurėje 17 m pločio protaka jungiasi su Galvės ežeru.

Totoriškių ežeras įeina į Trakų istorinį nacionalinį parką. Veikia vandens matavimo stotis.

Ežero pavadinimas kilo nuo Totoriškių kaimo. Prie ežero veikia 6 poilsio, kaimo turizmo įstaigos. Pietine pakrante eina plentas  ir į jį įsijungia  pietvakarine pakrante einantis kelias .

Šaltiniai 

Trakų rajono ežerai
Trakai
2004 m. Copa América

2004 m. Copa América – Copa América turnyras, 2004 m. liepos 6-25 d. vykęs Peru. Turnyre dalyvavo 12 komandų: 10 CONMEBOL narių bei dvi kviestinės komandos iš CONCACAF zonos (Meksika ir Kosta Rika). Čempionais tapo brazilai, finale nugalėję argentiniečius po baudinių serijos.

Stadionai 

Čempionato varžybos vyko 7 Peru stadionuose.

Grupių turnyras

A grupė 

  0 – 1 
  2 – 2 
  1 – 0 
  3 – 1 
  1 – 1 
  2 – 2

B grupė 

  2 – 2 
  6 – 1 
  2 – 1 
  0 – 1 
  2 – 1 
  4 – 2

C grupė 

  0 – 1 
  1 – 0 
  4 – 1 
  1 – 1 
  2 – 1 
  1 – 2

Atkrintamosios varžybos

Įvarčių autoriai 
7 įvarčiai
  Adriano

3 įvarčiai
  Javier Saviola – Kily González
  Carlos Bueno

2 įvarčiai
  Luciano Figueroa – Carlos Tévez – Luis González
  Abel Aguilar – Tressor Moreno
  Luís Fabiano
  Agustín Delgado
  Nolberto Solano
  Darío Silva – Fabian Estoyanoff – Vicente Sánchez

1 įvartis
  Andrés D'Alessandro – Roberto Ayala – Juan Pablo Sorín – César Delgado
  Joaquín Botero – Lorgio Álvarez – Gonzalo Galindo
  Juan – Alex – Ricardo Oliveira – Luisão
  Sebastián González – Rafael Olarra
  Edixon Perea – Edwin Congo – Sergio Herrera
  Luis Marín – Wright – Andy Herrón
  Franklin Salas
  Ricardo Osorio – Pável Pardo – Ramón Morales – Héctor Altamirano – Adolfo Bautista
  Julio Dos Santos – Ernesto Cristaldo – Julio González – Fredy Barreiro – Carlos Gamarra
  Claudio Pizarro – Roberto Palacios – Jefferson Farfán – Santiago Acasiete – Flavio Maestri
  Paolo Montero – Diego Forlán – Marcelo Sosa
  Massimo Margiotta – Ruberth Morán

Nuorodos 
 RSSSF statistika

Copa América čempionatai
2004 sporte
Peru sportas
2001 m. Copa América

2001 m. Copa América – Copa América turnyras, 2001 m. liepos 11-29 d. vykęs Kolumbijoje. Turnyre dalyvavo 12 komandų: 9 CONMEBOL narės bei trys kviestinės komandos iš CONCACAF zonos (Meksika, Hondūras ir Kosta Rika).

Dėl saugumo sumetimų čempionatas Kolumbijoje pradžioje atšauktas, jį pasisiūlė surengti Venesuela. Tačiau vėliau CONMEBOL vadovybė priėmė sprendimą rengti turnyrą Kolumbijoje. Motyvuodamos žaidėjų saugumu dalyvauti atsisakė Argentinos ir Kanados rinktinės. Jų vietoje pakviestos Kosta Rika ir Hondūras. Čempionais tapo šeimininkai kolumbiečiai, finale nugalėję meksikiečius.

Stadionai 

Čempionato varžybos vyko 7 Kolumbijos stadionuose.

Grupių turnyras

A grupė 

  1 – 4 
  2 – 0 
  1 – 0 
  1 – 0 
  4 – 0 
  2 – 0

B grupė 

  3 – 3 
  0 – 1 
  2 – 0 
  0 – 0 
  1 – 0 
  3 – 1

C grupė 

  0 – 1 
  0 – 1 
  1 – 1 
  2 – 0 
  0 – 4 
  1 – 0

Atkrintamosios varžybos

Įvarčių autoriai 

6 įvarčiai
  Víctor Aristizábal

5 įvarčiai
  Paulo Wanchope

3 įvarčiai
  Cristian Montecinos
  Amado Guevara
  Saul Martínez

2 įvarčiai
  Denilson
  Agustín Delgado
  Jared Borgetti
  Virgilio Ferreira

1 įvartis

  Alex
  Juliano Belletti
  Guilherme
  Marcelo Corrales
  Reinaldo Navia
  Eulalio Arriaga
  Gerardo Bedoya
  Grisales
  Giovanny Hernández
  Iván Córdoba
  Steven Bryce

  Rolando Fonseca
  Cléber Chalá
  Ángel Fernández
  Edison Méndez
  Júnior Izaguirre
  Jesús Arellano
  Alberto García Aspe
  Daniel Osorno
  Guido Alvarenga
  Silvio Garay
  José del Solar

  Roberto Holsen
  Abel Lobatón
  Juan Pajuelo
  Joe Bizera
  Javier Chevantón
  Carlos Morales
  Rodrigo Lemos
  Martín Lima
  Andrés Martínez
  Richard Morales

Nuorodos 
 RSSSF statistika

Copa América čempionatai
2001 sporte
Kolumbijos sportas
1997 m. Copa América

1997 m. Copa América – Copa América turnyras, 1997 m. birželio 11-29 d. vykęs Bolivijoje. Turnyre dalyvavo 12 komandų: 10 CONMEBOL narių bei dvi kviestinės komandos iš CONCACAF zonos (Meksika ir Kosta Rika).

Čempionais tapo brazilai, finale nugalėję šeimininkus bolivijiečius.

Stadionai 

Čempionato varžybos vyko 5 Bolivijos stadionuose.

Grupių turnyras

A grupė 

  0 – 0 
  1 – 0 
  2 – 0 
  0 – 2 
  2 – 1 
  1 – 1

B grupė 

  1 – 0 
  1 – 0 
  2 – 0 
  2 – 0 
  2 – 0 
  1 – 0

C grupė 

  5 – 0 
  1 – 2 
  3 – 2 
  4 – 1 
  2 – 0 
  1 – 1

Atkrintamosios varžybos

Įvarčių autoriai 
6 įvarčiai
  Hernández

5 įvarčiai
  Ronaldo

3 įvarčiai
  Gallardo
  E. Sánchez
  Leonardo – Romário

2 įvarčiai
  Baldivieso – Etcheverry
  Denilson – Djalminha – Edmundo
  Morantes
  Graziani
  Cominges – Hidalgo

1 įvartis
  Berti
  Coimbra – Moreno – R. Castillo
  Aldair – Dunga – Flavio Conceição – Zé Roberto
  Vergara
  Aristizábal – Cabrera – Gaviria – Ricard
  Medford – Wright
  Capurro – Gavica – Sánchez
  Blanco – Ramírez
  Acuña – Chilavert
  Carazas
  Recoba – Saralegui

Į savo vartus
  González
  Romero

Nuorodos 
 RSSSF statistika

Copa América čempionatai
1997 sporte
Bolivijos futbolas
Įsikūnijimas (filmas)

Avatar (lietuviška adaptuota versija Įsikūnijimas) – 2009 m. mokslinės fantastikos filmas. 2021 m. duomenimis, filmas visame pasaulyje uždirbo daugiau kaip 2,847 milijardo JAV dolerių. Jis pralenkė iki tol pelningiausiu buvusį filmą Titaniką.

Siužetas 
Filme pasakojama, kaip 2154 metais žmonės, siekdami išgauti brangų mineralą, vadinamą unobtainiumu, nukeliauja į planetą Pandorą. Tačiau kalnakasyba užsiimančios kolonijos plėtrai kliudo protingų, bendruomenėje gyvenančių čiabuvių navių gentis. Filmo pavadinimas kilo nuo žmonių dirbtinai sukurtų navių kūnų, avatarų, kuriuos interaktyviai gali valdyti keli genetiškai tinkami žmonės kolonistai.

Aktoriai 
 Aktorius – vaidmuo
 Sam Worthington – Jake Sully
 Zoe Saldana – Neytiri
 Sigourney Weaver – Dr. Grace Augustine
 Stephen Lang – pulkininkas Miles Quaritch
 Joel Moore – Norm Spellman (Joel David Moore)
 Giovanni Ribisi – Parker Selfridge
 Michelle Rodriguez – Trudy Chacon
 Laz Alonso – Tsu’tey
 Wes Studi – Eytukan
 CCH Pounder – Moat
 Dileep Rao – Dr. Max Patel
 Matt Gerald – kapralas Lyle Wainfleet

Išnašos 

2009 filmai
JAV mokslinės fantastikos filmai
2009 m. CONCACAF Aukso taurė

2009 m. CONCACAF Aukso taurė – dešimtasis CONCACAF Aukso taurės turnyras, 2009 m. liepos 3-26 d. vykęs JAV. Turnyre dalyvavo 12 komandų (visos iš CONCACAF zonos).

Čempionais tapo meksikiečiai, finale 5-0 sutriuškinę amerikiečius.

Stadionai 

Čempionato varžybos vyko 13 JAV stadionų.

Grupių turnyras

A grupė 

  1 – 0 
  1 – 2 
  0 – 1 
  0 – 1 
  2 – 2 
  0 – 1

B grupė 

  1 – 0 
  0 – 4 
  2 – 0 
  2 – 0 
  2 – 2 
  4 – 0

C grupė 

  1 – 2 
  0 – 2 
  2 – 0 
  1 – 1 
  4 – 0 
  2 – 0

Atkrintamosios varžybos

Nuorodos 
 RSSSF statistika

2009 sporte
CONCACAF Aukso taurė
Lečugiljos dykuma

Lečugiljos dykuma () – maža dykuma pietvakarių Arizonoje (JAV), prie JAV-Meksikos sienos. Laikoma dalimi Sonoros dykumos Žemutinio Kolorado slėnio () regiono. Dykuma išsidėsčiusi šiaurės-pietų kryptimi, tarp Gilos kalnų () ir Cabeza Prieta kalnų, ji beveik visa yra B. Goldvoterio karinės aviacijos poligono () teritorijoje.

Dykuma pavadinta pagal joje augančią nuodingąją agavą (), kurią vietiniai vadina lechuguilla.

Nuorodos 
 Lečugiljos dykuma (palydovinė nuotrauka iš Google Maps)
 Lečugiljos dykuma (reljefinis žemėlapis iš Google Maps)
 Mapquest.com Road Atlas, 2001, pg. 9
 Sonoran Desert 

JAV dykumos
Rūdiniai kalnai

Rūdiniai kalnai (, ) − kalnų masyvas Vokietijoje (Saksonija) ir Čekijoje (Bohemija); Čekijos masyvo šiaurės vakarinė dalis.

Didžiausias aukštis 1244 m (Klinoveco kalnas), o ilgis apie 150 km.

Rūdiniai kalnai − tai tipiškas horstas, susidaręs iš gneiso, granito, filito, skalūno. Kalnų viršūnė banguota, yra bazaltinių liekanų; pievos, durpynai. Kalnų šlaitai apaugę mišriaisiais miškais.

Rūdiniuose kalnuose yra volframo, bismuto, cinko rūdos telkiniai. Taip pat yra karštųjų versmių.

Rūdinių kalnų rytinė dalis vadinama Elbės smiltainio kalnais.

Nuorodos 

 Rūdiniai kalnai  (anglų, vokiečių k.)

Vokietijos kalnai
Čekijos kalnai
Liškiavos valsčius

Liškiavos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje. Centras – Liškiava.

Istorija 

Įkurtas 1918 m. Tarpukariu valsčių panaikinus, 1933 m. jo teritorija atiteko Merkinės valsčiui.

|-
| 1923 m. || 160 || 4633 || 919 || ||
|}

Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 4 633 žmonės:

 Lietuviai - 96,48% (4470);
 Žydai - 3,15% (146);
 Kiti - 0,36% (17).

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1883 || Ringėliškė || Jonas Balčius, daraktorius || 1945
|-
| 1923 || Ricieliai || Vincas Auryla, literatūrologas || 2009
|}

Šaltiniai

Alytaus apskrities valsčiai
Gargždų valsčius

Gargždų valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Gargždai.

Istorija 

Valsčius minimas nuo 1563 m., carmečiu atkurtas 1861 m. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Klaipėdos rajonui (9 apylinkės).

|-
| 1923 || 200 || 7312 || 1503 || ||
|-
| 1949-01-01  || 202 || || || 9 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

1923 m. gyveno 7312 žmonės:

 Lietuviai - 84,51% (6180);
 Žydai - 14,35% (1049);
 Vokiečiai - 0,83% (61);
 Kiti - 0,3% (22).

Žymūs žmonės 

|-
| 1924 || Jokuliai || Kazimieras Ilginis, statybos inžinierius ||
|-
| 1937 || Antkalnis || Regina Kvedarienė, žurnalistė, redaktorė ||
|}

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Klaipėdos apskrities valsčiai
Kretingos apskrities valsčiai
Telšių apskrities valsčiai
Aleksoto valsčius

Aleksoto valsčius (; ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje, kairiajame Nemuno krante. Centras – Aleksotas.

Istorija 

Valsčius buvo įkurtas XIX a. Nuo 1867 m. iki 1914 m. priklausė Lenkijos Kongreso karalystės, Suvalkų gubernijos, Marijampolės apskričiai. 1870 m. rugpjūčio 28 d. prie valsčiaus buvo prijungtas Zapyškis, netekęs miesto teisių. Valsčiaus teritorija XX a. tarpukariu atiteko Kauno miestui.

Šaltiniai 

Marijampolės apskrities valsčiai
Buvę Suvalkų gubernijos valsčiai
Alytaus valsčius

Alytaus valsčius (; ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietų Lietuvos teritorijoje. Centras – Alytus.

Istorija 

Valsčius (pavietas) minimas XIV a., iki 1536 m. priklausė Lietuvos didžiajam kunigaikščiui. 1559 m. Alytaus pavietas minimas G. Valavičiaus „DLK girių revizijoje“, tačiau manoma, kad autorius pavieto vardu veikiausiai vadino tuometinį Alytaus valsčių. 1870 m. gegužės 31 d. prie valsčiaus buvo prijungtas Alytus, ką tik netekęs miesto teisių.

1933 m. prijungtas Antnemunio valsčius. 1947 m. dalis valsčiaus perduota Krokialaukio valsčiui. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Alytaus rajonui (10 apylinkių).

|-
| 1923 m. || 85 || 3614 || 671 || ||
|-
| 1949-01-01  || 247 || || || 10 apylinkių  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

1923 m. gyveno 3 614 žmonės:

 Lietuviai – 89,18% (3223);
 Lenkai – 7,49% (271);
 Kiti – 3,32% (120).

Žymūs žmonės 

|-
| 1884 || Daugirdėliai || Augustinas Jakučionis, pedagogas || 1969
|-
| 1893 || Butrimiškiai || Vincas Kanauka, gydytojas chirurgas || 1968
|-
| 1898 || Butrimiškiai || Kostas Kanauka, veterinarijos gydytojas || 1976
|-
| 1901 || Žaunieriškiai || Antanas Gavelis, karininkas || 1984
|-
| 1921 || Užubaliai || Petras Vladas Danisevičius, teisininkas || 2014
|}

Šaltiniai 

Alytaus apskrities valsčiai
Kalvarijos apskrities valsčiai
Trakų apskrities valsčiai
Buvę Suvalkų gubernijos valsčiai
Antnemunio valsčius

Antnemunio valsčius (; ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje. Centras – Panemuninkai, vėliau – Taukotiškės, Dubėnai, Rumbonys.

Istorija 

Valsčius buvo įkurtas XIX a. Nuo 1867 m. iki 1914 m. priklausė Lenkijos Kongreso karalystės, Suvalkų gubernijos, Kalvarijos apskričiai. 1885 m. valsčiuje gyveno 4572 žmonės. 1918 m. įvyko Rumbonių parapijos susirinkimas. Šiame susirinkime dalyvavo 30 žmonių iš 16 kaimų (Žaunieriškių, Bakšių, Jasunskų, Kriaunių, Dubių, Dubėnų, Margaravos, Jevaišonių, Praniūnų, Junonių, Mikutiškių, Panemuninkų, Medžiukų, Miklusėnų, Dubenkos, Navickų kaimų). Dauguma prisidėjusių buvo kunigai arba klebonai, kurie tikėjosi valdyti ir parapiją, ir valsčių. Šiam susirinkimui pirmininkavo Kazys Motūza. Susirinkime buvo nuspręsta, jog naujajam valsčiui Alytaus apskrities taryboje atstovaus: Vincas Gavelis, Antanas Mitrulevičius, Juozas Mankauskas ir Matas Boza. Valsčiaus centru pasirinkti Dubėnai. Alytaus apskrities suvažiavime buvo nutarta vadintis ne valsčiumi, o parapijų tarybomis. Tarybos pirmininku buvo Jonas Račkauskas. Naujajam valsčiui buvo sunkūs pirmieji metai, tarybos nariams trūko žinių, kaip valdyti jį. Policijos ir teismo valsčius neturėjo, o po Pirmojo pasaulinio karo užsilikę vokiečių kariai plėšikavo, žudė, degino namus. Buvo paskirti naktiniai sargai, tačiau jie nedaug padėjo, tik išvarydavo vietinius plėšikus iš valsčiaus, bet jie ir vėl rasdavo kelią atgal. 1918 m. pabaigoje buvo išrinkta švietimo, apsaugos ir maitinimo komisijos. 1919 m. pradžioje valsčius buvo iš pagrindų pertvarkytas, išrinktas viršaitis. 1933 m. valsčius buvo panaikintas ir prijungtas prie Alytaus valsčiaus.

1923 m. buvo 440 ūkių ir 40 gyvenamųjų vietovių. 1933 m. buvo 3 mokyklos – Dubėnų mokykla, Panemuninkų mokykla ir Daujotiškių mokykla.

|-
| 1923 m. || 82 || 2944 || 543 || ||
|}

Gyvenvietės 

1933 m. valsčiuje buvę kaimai:

 Bundoriai
 Daujotiškiai
 Dubėnai
 Dubenka
 Dubiai
 Jasunskai (Jaciunskai)
 Jevaišionys
 Junoniai
 Kėdariškiai
 Kižiai
 Kriaunos
 Mardosai
 Mardosėliai
 Margarava
 Mendvinkai
 Mikosa
 Mikutiškiai
 Navienai
 Panemunykai
 Paplauskai
 Praniūnai
 Raudonykiai
 Rumbonys
 Sabališkiai
 Sabeliškeniai
 Smolnica
 Stražiškiai
 Vitautiškiai
</div>

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

1923 m. gyveno 2 944 žmonės:

 Lietuviai – 96,33% (2836)
 Lenkai – 2,54% (75)
 Kiti – 1,12% (33)

Šaltiniai 

Alytaus apskrities valsčiai
Kalvarijos apskrities valsčiai
Apsaugotas režimas

Apsaugotas režimas – kompiuterijoje apsaugotas režimas, taip pat vadinamas virtualiu apsaugoto adreso režimu, x86 šeimos procesoriams. Tai leidžia programinei įrangai naudotis funkcijomis, tokiomis kaip virtuali atmintis, puslapiavimas, saugus įvairių užduočių atlikimas ir kitos funkcijos, kuriomis siekiama padidinti operacinės sistemos kontrolę visoje  programinės įrangos aplinkoje.

Procesorius, palaikantis x86 apsaugotą režimą, įjungtas pradeda darbą vartotojo režime, siekiant išlaikyti suderinamumą su ankstesniais x86 šeimos procesoriais. Į apsaugotą režimą galima persijungti tik kai programinė įranga įdiegia kelias deskriptorių lenteles ir atkyvuoja Protection Enable (PE) bitą kontrolės  registre0 (CRO).

Apsaugotas režimas pirmą kartą buvo įtrauktas į x86 architektūrą 1982 metais išleidus Intel 80286 (286) procesorius. 80386 (386) procesoriuose (išleisti 1958) apsaugoto režimo galimybės buvo išplėstos, jo taikymas išplito ir tapo pagrindu visiems tolesniems x86 architektūros patobulinimams.

Informatika