joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Eden Hazard

Eidenas Maiklas Azaras (; g. 1991 m. sausio 7 d.) – Belgijos rinktinės futbolininkas, žaidžiantis Ispanijos La Liga klube „Real Madrid“. Jis žaidžia krašto saugu. Jis pasižymi savo kamuolio perdavimo sugebėjimais ir dažnai lygintas su FIFA „Auksinio kamuolio“ laimėtojais Lionel Messi ir Cristiano Ronaldo.

E. Azaras – buvusio Belgijos futbolininko sūnus. Jis pradėjo savo futbolininko karjerą Belgijoje žaisdamas vietiniuose klubuose „Royal Stade Brainois“ ir „Tubize“. 2005 m. jis persikėlė į Prancūziją ir pradėjo žaisti Lilio klube „Lille“. 2012 m. birželį, po daugiau nei aštuonerių metų, E. Azaras paliko klubą Lilyje, ir po daug spekuliacijų prisijungė prie anglų klubo „Chelsea“. 2019 m. už maždaug 100 mln. eurų perėjo į Madrido „Real“, tačiau ten dėl traumų ir prastos sportinės formos rungtyniavo labai mažai.

Edeno brolis Torganas – irgi Belgijos rinktinės futbolininkas.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Laimėjimai 
Lille
 Ligue 1: 2010–11 m.
 Coupe de France: 2010–11 m.
Chelsea
 Premier League: 2014–15, 2016–17 m.
 FA taurė: 2017–18 m.
 Anglijos lygos taurė: 2014–15 m.
 UEFA Europos lyga: 2012–13, 2018–19 m.
Real Madrid
 La Liga: 2019–20, 2021–22 m.
 Ispanijos futbolo supertaurė: 2021–22 m.
 UEFA Čempionų lyga: 2021–22 m.

 Pasaulio futbolo čempionatas: 3 vieta – 2018 m.

Belgijos futbolininkai
Raduga

Raduga ( – vaivorykštė) – komercinė radijo stotis rusų kalba, veikianti Klaipėdoje nuo 2001 m. rugsėjo 1 dienos. Transliuojama 100.8 (MHz) dažniu.

Laidos 
 Nauja Diena
 Non Stop
 Geriausias Laikas
 100 Ir 8 Malonumai
 Užvesk!
 Rožinė Spalva
 TOP-20

Nuorodos 
 Tinklalapis

Lietuvos radijo stotys
Klaipėdos visuomenės informavimo priemonės
Červionka-Leščynos

Červionka-Leščynos (; ) – miestas Silezijos regione, Lenkijoje. Įsikūręs prie Beravkos upės (Odros intakas), Silezijos aukštumoje. Priklauso aukštutinės Silezijos aglomeracijai. Rybniko priemiestis. 27 955 gyventojai (2012 m. duomenys).

Istorija 
Nuo 1999 m. priklauso Silezijos vaivadijai, prieš tai buvo Katovicų vaivadijoje, o dar anksčiau – Silezijos vaivadijoje. Červionka-Leščynos įkurtas 1962 m., sujungus Červionkos ir Leščynų miesto tipo gyvenvietes bei Čuchovos kaimą. Dėl politinių priežasčių 1975 m. pavadinimas buvo pakeistas į Leščynos (). 1992 m. sausio 1 d. pakeistas į dabartinį Červionka-Leščynos.

Lenkijos miestai
Žyvecas

Žyvecas (; ) – miestas pietų Lenkijoje. Priklauso Silezijos vaivadijai. Nuo 1975 iki 1998 m. buvo Belsko-Bialos vaivadijos sudėtyje. 32 056 gyventojai (2010 m. duomenys). Miestas įsikūręs žemumoje, prie Solos upės (Vyslos intakas), šalia Žyveco ežero, istoriniame Mažosios Lenkijos regione.

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1308 m., kaip katalikų parapijos centras. Priklausė Cešyno kunigaikštystei, nuo 1315 m. Osvencimo kunigaikštystei, 1327 m. tapo Bohemijos karalystės feode. Gyvenvietė, vadinta Stary Żywiec ('Senasis Žyvecas'), dėl nuolatinių potvynių 1448 m. buvo perkelta.

XIV a. vid. pastatyta senoji pilis, kuri ne kartą buvo restauruota bei dekoruota gotikos, renesanso ir baroko stiliais. Aplink pilį XVII a. buvo įkurtas landšafto parkas. XIV a. pabaigoje pastatyta Šv. Kryžiaus bažnyčia.

Miestų partnerystė 
  Unterhachingas, Vokietija
  Riomas, Prancūzija
  Čadca, Slovakija
  Aduro rajonas, Saseksas, Anglija
  Gedelė, Vengrija
  Liptovsky Mikulašas, Slovakija
  Ščytnas, Lenkija

Galerija 

Lenkijos miestai
Goleniuvas

Goleniuvas (; kašub. Gòłonóg; ) – miestas Pomeranijoje, šiaurės vakarų Lenkijoje. Goleniuvo apskrities administracinis centras. Nuo 1999 m. priklauso Vakarų Pamario vaivadijai, prieš tai buvo Ščecino vaivadijoje (1975–1998 m.). 22 776 gyventojai (2014 m. duomenys).

Istorija 
Gyvenvietė įkurta XIII a. 1264 m. Pomeranijos kunigaikštis Barnimas I gyvenvietei, vadintai Goleniow, vėliau Gollnow, suteikė Magdeburgo teises. 1268 m. suteiktos miesto teisės. 1314 m. suteikta Liubeko teisė.

Galerija

Lenkijos miestai
Artūras Gudaitis

Artūras Gudaitis (g. 1993 m. birželio 19 d. Klaipėdoje) – Lietuvos krepšininkas.

2015 m. birželio 25 d. NBA naujokų biržoje 47 šaukimu buvo pasirinktas „Philadelphia 76ers“ komandos. 2015 m. liepos 1 d. teisės į žaidėją buvo perleistos Sakramento „Kings“ klubui. 2015 m. liepos 2 d. žaidėjas persikėlė į Vilniaus „Lietuvos ryto“ klubą ir pasirašė 2 metų sutartį su galimybę ją pratęsti dar sezonui.

2017 m. rugsėjo viduryje pasirašė dvejų metų sutartį su Italijos Milano „EA7 Emporio Armani“ klubu. 2020 m. liepos pradžioje pasirašė dvejų metų sutartį su Sankt Peterburgo „Zenit“ klubu, tačiau prasidėjus karui Ukrainoje pasitraukė į Italiją, o 2022 m. liepą sudarė vienerių metų sutartį su Atėnų „Panathīnaïkós“.

Pasiekimai 
 2014, 2015 m. Lietuvos krepšinio lygos čempionas
 2016 m. Karaliaus Mindaugo taurės čempionas
 2017 m. Italijos Supertaurės laimėtojas
 2018 m. Italijos krepšinio lygos laimėtojas

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Nuorodos 
 Profilis www.basketnews.lt;

Lietuvos krepšininkai
Kristina Hautala

Kristina Hautala (g. 1948 m. birželio 28 d. Stokholme) – švedų kilmės Suomijos dainininkė.

1966 metais atlikėja išleido debiutinį singlą „En koskaan“, perdainavusi Dusty Springfield kūrinį „You Don’t Have to Say You Love Me“ suomių kalba. Jau septintojo dešimtmečio antroje pusėje ji buvo viena sėkmingiausių pop muzikos dainininkių. Kristina Hautala taip pat yra perdainavusi tokius žinomus kūrinius kaip The Beatles „All You Need Is Love“ ir Peggy Lee „So What’s New“. Per 1966–1970 metų laikotarpį ji įrašė 20 singlų, kuriuos išleido įrašų kompanija „Scandia“.

1970 m. pasirodė su Lasse Mårtenson televizijos laidoje, vėliau abu įrašė bendrą albumą „Kristina & Lasse“.

1972 metais dainininkė paliko šou verslą ir grįžo į Švediją. Ten ji studijavo psichologiją ir sociologiją vietos universitetuose, nuo tada dirba psichologe.

2003-aisiais Kristina grįžo į sceną, išleidusi albumą „Hetki tää“, šiuo metu bendradarbiauja su Matti Viita-aho grupe.

Nuorodos 
 Kristina Hautala svetainėje Discogs

|-

Suomijos atlikėjai
Pop atlikėjai
Suomijos atstovai Eurovizijoje
1968 m. Eurovizijos dalyviai
Nysa

Nysa ( arba Neiße) – miestas pietvakarių Lenkijoje, prie Klodzko Nisos. Priklauso Opolės vaivadijai, Nysos apskrities administracinis centras. 45 326 gyventojai (2012 m. duomenys).

Istorija 
Vienas seniausių Silezijos miestų. Manoma, kad buvo įkurtas X a. Vėliau tapo to paties pavadinimo kunigaikštystės sostine. 1200 m. Nysos kunigaikštystė tapo Vroclavo arkivyskupystės dalimi. Nuo 1342 iki 1742 m. Nysos miestas ir kunigaikštystė priklausė Čekijos karūnai.

Miestų partnerystė 
  Liudinghauzenas, Vokietija
  Jesenykas, Čekija
  Šumperkas, Čekija
  Kolomyja, Ukraina
  Ingelheimas prie Reino, Vokietija
  Piliava, Kaliningrado sritis, Rusija
  Taverni, Prancūzija
  Marsala, Sicilija, Italija

Lenkijos miestai
Volominas

Volominas () – miestas Mazovijos vaivadijoje, Lenkijoje. Volomino apskrities administracinis centras. Nutolęs 20 km į rytus nuo Lenkojos sostinės Varšuvos. 37 528 gyventojai (2012 m. duomenys).

Istorija 
Pirmą kartą paminėtas XV a., kaip mažas kaimelis. 1862 m. nutiesta geležinkelio linija. XX a. pradžioje įkurtas stiklo fabrikas. 1919 m. suteiktos miesto teisės. Tarpukariu išliko daugiataučiu miestu, kurio didelę gyventojų daugumą sudarė žydai ir rusai.

Sparčiai vystėsi po Antrojo pasaulinio karo. Pastačius langų surinkimo gamyklą (uždaryta 1989 m.), tapo Varšuvos priemiesčiu.

Miestų partnerystė 
  Salernas, Italija

Lenkijos miestai
Piasečnas

Piasečnas () – miestas Mazovijos vaivadijoje, Lenkijoje. Nutolęs 16 km į pietus nuo Varšuvos. Piasečno apskrities administracinis centras. 44 017 gyventojų (2013 m. duomenys).

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose nuo XIII a. minimas kaimas, priklausęs Bohemijai. 1429 m. lapkričio 5 d. suteiktas miesto statusas. 1537 m. tapo karaliaus nuosavybe. XVI a. antroje pusėje miestelyje gyveno 1 200 žmonių. XVI–XVII a. nukentėjo nuo gaisrų. 1736 m. miestelyje pastatyta bažnyčia. Per Antrąjį Abiejų Tautų Respublikos padalijimą Golkuvo mūšio metu, 1794 m. liepos 9–10 dienomis, buvo sudegintas. Išliko tik bažnyčia ir keli pastatai.

Miestų partnerystė 
  Uplands Vesbis, Švedija
  Harku savivaldybė, Estija
  Voluinės Naugardas, Ukraina
  Guadiksas, Ispanija

Žymūs žmonės 
Gimęs Trakuose ir emigravęs 1958 m. Piasečne gyveno dailininkas Edward Narkiewicz (1938-2007 m.).

Galerija

Lenkijos miestai
Mazovijos Ostruva

Mazovijos Ostruva () – miestas šiaurės rytų Lenkijoje. Nuo 1999 m. priklauso Mazovijos vaivadijai, 1975–1998 m. buvo Ostrolenkos vaivadijoje. Mazovijos Ostruvos apskrities administracinis centras. 23 540 gyventojų (2008 m. duomenys).

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1414 m. 1434 m. suteiktos miesto teisės.

Miestų partnerystė 
  Brembate di Sopra, Italija
  Riazanė, Rusija
  Iziaslavas, Ukraina

Lenkijos miestai
Dubrovački trubaduri

Dubrovački trubaduri buvo Jugoslavijos liaudies ir pop muzikos grupė iš Dubrovniko. Kolektyvas suburtas 1961 metais kompozitoriaus ir gitaristo Đelo Jusić. Grupė buvo labai populiari 7 ir 8 dešimtmečiuose buvusioje Jugoslavijoje. Atlikėjai Vakarų Europoje išgarsėjo 1968 metais, kai pasirodė 1968 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse, vykusiame Londone. Jame Jugoslavijos valstybei atstovavo dueto nariai Luciano Kapurso ir Hamo Hajdarhodžić. Jie atliko baladę „Jedan dan“ (), kurioje dainuojama apie laimę ir jos reikiamybę kasdieniniame gyvenime. Ant scenos pasirodę paskutiniu – 17 – numeriu, atlikėjai sulaukė 8 taškų, kurie tais metais, taip pat kaip ir Monako bei Belgijos atstovams, garantavo 7 vietą.

Nuorodos 
 Daina Jedan dan

|-

Folko atlikėjai
Pop atlikėjai
Jugoslavijos atstovai Eurovizijoje
1968 m. Eurovizijos dalyviai
Be1 Nacionalinė futbolo akademija

Be1 Nacionalinė Futbolo Akademija – futbolo akademija, įsikūrusi Kaune nuo 2006 metų. Akademijoje ugdomi jaunieji futbolininkai bei ruošiama Lietuvos nacionalinės rinktinės pamaina, taip pat keliama trenerių, teisėjų ir kito personalo kvalifikacija. Į akademiją surenkami talentingiausi žaidėjai iš visos Lietuvos ir skirstomi į grupes pagal meistriškumą ir amžių. Jauniesiems futbolininkams sudaromas specialus mokymosi ir treniruočių tvarkaraštis, visi žaidėjai gyvena kartu, nuolat vykdomi žaidėjų pasirengimo testavimai. Akademija naudojosi šalia esančiu Kauno futbolo maniežu, kuris šiuo metu vadinasi LFF Kauno treniruočių centras.

Istorija 

Nacionalinės futbolo akademijos (arba Jaunimo techninio tobulinimo centro) projektas prasidėjo 1999 metų pabaigoje. Per dešimtmetį buvo įrengtas modernus futbolo centras su maniežu, techninio aprūpinimo centru, treniruočių aikštėmis ir stadionu, sutvarkyta aplinka. Nacionalinėje futbolo akademijoje gyvena ir mokosi daugiau kaip 40 jaunųjų futbolininkų iš visos šalies, kurie sudaro jaunimo futbolo rinktinių pagrindą ir ateityje papildys nacionalinės rinktinės sudėtį. Akademijos aikštynuose treniruojasi mėgėjų ir profesionalų futbolo komandos, įvairaus amžiaus vaikai, vyksta įvairūs sporto bei masiniai renginiai, rengiami seminarai bei mokymai. NFA buvo išlaikoma iš LFF biudžeto.

2019 m., atsižvelgiant į kritiką dėl prastų rezultatų, nepakankamų investicijų ir aukštų treniruočių kainų, LFF restruktūrizavo NFA. FK NFA buvo išformuota. Taip pat reorganizuota UAB "Futbolo stadionas" veikla. Veikla buvo perleista „Be1SC“ sporto klubui (VšĮ „Kauno futbolo akademija“), kuriai vadovauja Andrius Markevičius. Pačią NFA bazę LFF pasiliko savo nuosavybėje. Akademija pakeitė pavadinimą į  „Be1 Nacionalinė Futbolo Akademija“. LFF apibūdina „Be1SC“ kompaniją ir akademiją kaip strateginę partnerę, ir savo vizijoje turi po tokį partnerį kiekviename Lietuvos regione.

2020 gruodžio 14 dieną Be1 NFA pranešė kad pateikė prašymą klubo komandai Be1 NFA dalyvauti 2021 m. LFF I lygoje. Klubo vadovai motyvavo sprendimą kad jau yra futbolininkų karta, kuri išaugo jaunimo futbolą ir daug žaidėjų yra pasiruošę žaisti vyrų futbolo lygmenyje. FK NFA komanda jau turėjo I lygos licenciją ir žaidė joje 2018 m., tačiau sezono pabaigoje buvo išformuota.

Komandos 
2021 metų duomenimis, BE1 NFA turi šių amžiaus grupių futbolo komandas:

 U19
 U17
 U16
 U14
 U13
 U11
 U10
 U9

Akademijos auklėtiniai 
 Aurimas Vilkaitis
 Lukas Lidakevičius
 Martynas Dapkus
 Tomas Dombrauskis
ir daugelis kitų

Šaltiniai 

Kauno sportas
Kauno miesto savivaldybės mokyklos
Kauno Povilo Stulgos lietuvių tautinės muzikos instrumentų muziejus

Kauno Povilo Stulgos lietuvių tautinės muzikos instrumentų muziejus – Kauno senamiestyje (L. Zamenhofo g. 12/Kurpių g. 12) įsikūręs muziejus. Tai vienintelis Lietuvoje muziejus, skirtas liaudies muzikinei kultūrai. Muziejuje rengiamos tautinės muzikos istorijos, liaudies meno ir kitos parodos.

Istorija 

1985 m. balandžio 26 d. atidarytas muziejus. 1988–2003 m. prie muziejaus veikė tautinė vaikų muzikos mokykla „Tututis“. Muziejus veikia kelių restauruotų senovinių pastatų komplekse. Vienas iš pastatų – gotikinis miestiečio gyvenamas namas, pastatytas XVI a. II pusėje. Muziejaus steigėjas – Kauno miesto taryba.

2013 m. lietuvių tautinės muzikos instrumentų muziejus tapo Kauno miesto muziejaus skyriumi.

Ekspozicijos

 Lietuvių liaudies pučiamieji muzikos instrumentai. Eksponuojami visi lietuvių liaudies pučiamieji instrumentai. Tai skudučiai, lamzdeliai, molinukai, ragai, daudytės, ožragiai, dūdmaišiai ir įvairių tipų birbynės. Prie pučiamųjų instrumentų eksponuojamas ubikas, tošelės, šukos, ūkai.
 Styginiai lietuvių liaudies muzikos instrumentai. Eksponuojamos šiaurės rytų aukštaičių, žemaičių, sūduvių, Mažosios Lietuvos žinomų ir nežinomų meistrų kanklės. Jų išdėstymas atspindi regioninius savitumus, istoriškumą ir kanklių vystymosi raidą.
 Lietuvių folkloro teatro ekspozicija. Ekspozicija skirta Lietuvių folkloro teatrui, kuriam 1968–1990 m. vadovavo menininkai Dalia Mataitienė (dailininkė scenografė) ir Povilas Mataitis (vadovas režisierius). Tai vienintelis teatras Lietuvoje, kurio repertuarą sudarė autentiška liaudies kūryba: dainos, sakmės, pasakos, instrumentinė muzika.
 Bendratautiniai liaudies muzikos instrumentai. Ekspozicija įkurta vaizdingame XVI a.–XVIII a. gotikinio stiliaus pastate. Kolekciją sudaro fisharmonijos, armonikos ir kai kurie kiti bendratautiniai instrumentai. Eksponuojamas ir itin retas instrumentas – fisharmonijos ir vargonų derinys. Turtingoje armonikų kolekcijoje – beveik visų šalių, laikotarpių ir tipų instrumentai, taip pat lietuvių liaudies meistrų padirbdintos armonikos. Ekspoziciją papildo būgnai, basetlės, varpai ir kiti instrumentai.
 Pasaulio tautų muzikos instrumentai. Eksponuojami tautiniai muzikos instrumentai iš įvairių pasaulio šalių. Šią kolekciją sudaro muziejaus lankytojų iš užsienio dovanoti instrumentai, knygos, nuotraukos, atvirutės.

Nuorodos
 Tinklalapis

Šaltiniai 

Kauno muziejai
Kauno senamiestis
Simonas Morkūnas

Simonas Morkūnas (1902 m. vasario 16 d. Valtūnuose, Rusijos imperija – 1997 m. liepos 5 d. Su Sityje, Ajova, JAV) – kunigas, visuomenės veikėjas.

Biografija 

Gimė 1902 m. vasario 16 d. Valtūnuose. Pradžios mokyklą lankė Žemaitkiemyje, vėliau dirbo tėvų ūkyje ir privačiai mokėsi Videniškiuose. Pasimokęs Kėdainių suaugusiųjų gimnazijoje, išlaikė 5 klasių egzaminus. 1926 m. įstojo į Kauno kunigų seminariją, 1933 m. balandžio 1 d. arkivysk. Juozapo Skvirecko buvo įšventintas kunigu. 1935 m. JAV, Ajova,  Su Sityje skaitė išsamų pamokslą apie Teofilijaus Matulionį ir jo kančias, taip pat apie jį parašė straipsnį vietiniam vyskupijos laikraščiui Globe.  Būdamas Kauno Prisikėlimo bažnyčios vikaru, pastatė senelių prieglaudą ir įkūrė tris vaikų darželius.  Už savo gerą širdį buvo vadinamas Ubagų karaliumi. 

1941 m. birželio 28 d., po Lietūkio garažo žudynių, kartu su gydytoju Baliu Matulioniu kreipėsį į arkivyskupą Skvirecką, kad katalikų bažnyčia užtartų lietuvių žudomos žydus.  II pasaulinio karo metais rizikuodamas gyvybe globojo žydus. 

1944 m. rugpjūčio 2 dieną pasitraukė iš Lietuvos į Vokietiją ir Austriją, kur Kufšteine ir Hechingene buvo pabėgėlių stovyklos kapelionas, o nuo 1946 m. tautinės Popiežiaus misijos, kuriai vadovavo kan. Feliksas Kapočius, prokuratorius. 1949 metais emigravo į JAV, kur kelis mėnesius buvo Su Sičio slaugos namų kapelionas, vėliau kelerius metus dirbo Šv. Petro ir Povilo bažnyčios vikaru. 1951 m. balandžio 14 d. paskirtas Su Sičio Šv. Kazimiero lietuvių bažnyčios klebonu. 1988 m. balandžio 27 d. popiežius Jonas Paulius II oficialiai paskelbė prelatu. Mirė 1997 m. liepos 5 d. Su Sityje. Už sielovadą, visuomeninį bei Lietuvos išlaisvinimo darbą ir aktyvią kultūrinę veiklą prel. S. Morkūnui suteiktas Garbės daktaro vardas.

Šaltiniai 

Lietuvos kunigai
Lietuvos prelatai
JAV lietuviai
Lietuvos žydų gelbėtojai
Marijampolės Šv. Jono Pauliaus II bažnyčia

Marijampolės Šv. Jono Pauliaus II bažnyčia – katalikų bažnyčia Marijampolės savivaldybėje, Mokolų kaime (Šunskų sen.), šalia J. Ambrazevičiaus-Brazaičio gatvės, skiriančios nuo miestui priklausančio Mokolų mikrorajono.

Istorija 

Nauja Palaimintojo popiežiaus Jono Pauliaus II parapija Marijampolėje įkurta 2011 m. liepos 7 d. po daugkartinių Degučių, Mokolų gyvenamųjų rajonų bei aplinkinių kaimų gyventojų prašymų. Pirmuoju šios parapijos klebonu buvo paskirtas kunigas Marius Rudzinskas. Naujosios parapijos tikintieji kiekvieną sekmadienį rinkosi melstis į „Šaltinio“ pagrindinę mokyklą. 

Marijampolės pakraštyje, Mokolų gyvenamajame rajone, kur ketinama statyti naują neseniai įkurtos parapijos bažnyčią, 2011 m. spalį buvo pašventintas kryžius. Jį sukūrė prieniškis skulptorius Algimantas Sakalauskas. 1,19 hektaro sklypas įvertintas beveik puse milijono litų. Sklypą parapijai dovanojo vienos Marijampolės statybų bendrovės vadovas verslininkas Gintaras Vilutis. Bažnyčią numatyta statyti iš aukų ir padedant Marijampolės savivaldybei.

Koplyčia  

Parapijai laikinuosius maldos namus padovanojo Vokietijos katalikai iš Lastrupo miestelio (Žemutinė Saksonija). Dovanojama koplyčia Vokietijoje tikinčiųjų poreikius tenkino vos porą metų. Netoli  vietos katalikų bendruomenė buvo sumaniusi įkurti dvasinį centrą. Kartu su kitais pastatais 2007 m. buvo pastatyta ir pašventinta koplyčia. Tačiau nepasiteisinus lūkesčiams centro veiklą teko pristabdyti, o koplyčią perduoti Šv. Juozapo fondui. Šis jau keletą metų sprendė, kam ją panaudoti. Šv. Juozapo fondo narys yra Vokietijoje gyvenantis Marijampolės garbės pilietis Clemensas Rottinghausas. Jam ir kilo mintis koplyčią padovanoti kuriai nors Lietuvos katalikų parapijų. Nuspręsta padovanoti koplyčią Marijampolės Šv. Jono Pauliaus II parapijai. Fondo atstovų sprendimui pritarė ir vietos vyskupas.

Visa koplyčia buvo išardyta ir parvežta į Lietuvą: sienų karkasas su stogu, suolai, altorius, paveikslai, vidiniai langai, vidaus apdaila, balkono atramos, laiptai, zakristijų baldai. 2013 m.  J. Ambrazevičiaus-Brazaičio gatvėje išlieti pamatai. 2014 m. gegužės mėnesį parapijiečiai jau buvo susirinkę Gegužinėms pamaldoms. 2014 m. spalio 21 d. koplyčia iškilmingai pašventinta. Ji tarnaus bendruomenei tol, kol bus statoma bažnyčia. 

Vokiečių dovanota medinė koplyčia nedidelė, bendras jos plotas - apie 100 m². Koplyčioje sutelpa apie 150 žmonių.
Karkasinės koplyčios sienos apkaltos ąžuolinėmis lentomis, stogas dengtas čerpėmis.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Parapijos puslapis (Facebook)
 Marijampolės dekanato svetainė
 Į Marijampolę atkeliaus koplyčia iš Vokietijos
 Pašventinta Šv. Jono Pauliaus II parapijos koplyčia

Marijampolės savivaldybės bažnyčios
Marijampolė
Anita Simoncini

Anita Simoncini (g. 1999 m. balandžio 14 d. Montedžardine, San Marine) – San Marino dainininkė.

2014 m. kaip merginų grupės „The Peppermints“ narė atstovavo San Marinui 2014 m. vaikų „Eurovizijos“ dainų konkurse. „The Peppermints“, atlikusios dainą apie nelaimingą paauglišką meilę „Breaking My Heart,“ sulaukė 21 taško ir užėmė penkioliktą vietą.

2014 m. lapkričio 27 d. San Marino nacionalinis transliuotojas RTV paskelbė, kad Anita Simoncini kartu su Michele Perniola atstovaus San Marinui 2015 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse Vienoje. Tai buvo jauniausias duetas, kuris kada nors dalyvavo „Eurovizijos“ dainų konkurse.

Diskografija 
 2014: Breaking My Heart (kaip grupės The Peppermints narė)

Šaltiniai

Nuorodos 

 Anita Simoncini & Michele Perniola - Chain of Lights

|-

San Marino atlikėjai
Pop atlikėjai
San Marino atstovai vaikų Eurovizijos dainų konkurse
2014 m. vaikų Eurovizijos dainų konkurso dalyviai
San Marino atstovai Eurovizijoje
2015 m. Eurovizijos dalyviai
Svažendzas

Svažendzas (; ) – miestas Poznanės metropolijoje, Lenkijoje. Nuo 1999 m. priklauso Didžiosios Lenkijos vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Poznanės vaivadijoje. 31 100 gyventojų (2013 m. duomenys).

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1366 m. 1377 m. paminėta klebonija. 1638 m. suteiktas miesto statusas. 1793 m., po Antrojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo, tapo Prūsijos dalimi. 1807–1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystei. Žlugus kunigaikštystei, vėl tapo valdomas Prūsijos.

1887 m. per Svažendzą nutiesta geležinkelio linija, sujungusi Poznanę su Vžesnia. 1919 m. gražintas Lenkijai.

Lenkijos miestai
Vžesnia

Vžesnia (; ) – miestas Lenkijoje, prie Vžesnios upės (Vartos intakas). Vžesnios apskrities administracinis centras. Nuo 1999 m. priklauso Didžiosios Lenkijos vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Poznanės vaivadijoje. 29 144 gyventojai (2009 m. duomenys).

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1256 m. 1375 m. suteiktos miesto teisės. Miestelio gyventojų daugumą sudarė lenkai, bet nuo XVII a. vidurio Vžesnioje gyveno ir vokiečių. 1793 m., po Antrojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo, tapo Prūsijos dalimi. 1807–1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystei. Žlugus kunigaikštystei, vėl tapo valdomas Prūsijos.

1905 m. miestelyje gyveno 7 000 žmonių, iš kurių 65,4 % buvo lenkai, 28,9 % – vokiečiai ir 5,5 % – žydai.

Galerija

Lenkijos miestai
Riccardo Fogli

Riccardo Fogli (g. 1947 m. spalio 21 d. Pontedera, Pizos provincija, Italija) – Italijos dainininkas.

Biografija 

1964 m. Riccardo prisijungė prie grupės „Slenders“. Po dvejų metų, 1966 metais, jis tapo grupės „Pooh“ vokalistu. 1973-aisiais Riccardo paliko grupę ir pradėjo solinę karjerą, nors vėliau jis atliko daug dainų kartu su grupe „Pooh“. Vienas sėkmingiausių jų kūrinių – „Giorni cantati“.

1973 m. Riccardo išleido pirmąjį solinį albumą „Ciao amore come stai“. 1976 metais išleisto albumo „Riccardo Fogli“ daina „Mondo“ tapo hitu.

Atlikėjas pasaulinį pripažinimą pelnė ir išgarsėjo 1982 metais, kai su daina „Storie di tutti i giorni“ triumfavo bene svarbiausiame muzikos festivalyje – Sanremo dainų konkurse. 1982 metais išleisto albumo „Collezione“ buvo parduota beveik milijonas kopijų Vakarų Europoje, Japonijoje ir SSRS, kur jis tapo ypač populiarus.

1983 m. R. Fogli buvo Italijos atstovas 1983 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse. Tuomet jis su daina „Per Lucia“ užėmė 11 vietą.

Diskografija

Albumai 
 Ciao amore, come stai (1973)
 Riccardo Fogli (1976)
 Il sole, l’aria, la luce, il cielo (1977)
 Io ti porto via (1978)
 Che ne sai (1979)
 Alla fine di un lavoro (1980)
 Campione (1981)
 Collezione (raccolta) (1982)
 Compagnia (1982)
 Il primo Riccardo Fogli (raccolta) (1982)
 Torna a sorridere (1984)
 1985 (1985)
 Le infinite vie del cuore (1987)
 Storie di tutti i giorni (raccolta) (1987)
 Amore di guerra (1988)
 Non finisce così (1989)
 Sentirsi uniti (1990)
 A metà del viaggio (1991)
 Canzoni d’amore (raccolta) (1991)
 Teatrino meccanico (1992)
 Mondo (raccolta) (1992)
 Nella fossa dei leoni (1994)
 Fogli su Fogli (live) (1995)
 Romanzo (1996)
 Greatest Hits (1997)
 Ballando (1998)
 Matteo (1999)
 Il mondo di Riccardo Fogli (raccolta)  (1999)
 Storie di tutti i giorni (live) (2003)
 Il vincitore – Musicfarm (2004)
 Storie d’amore (antologia + 3 inediti) (2004)
 Ci saranno giorni migliori (2005)

Nuorodos 

 Oficiali svetainė  

|-

Italijos dainininkai
Pop atlikėjai
Italijos atstovai Eurovizijoje
1983 m. Eurovizijos dalyviai
Airbus Group

Airbus Group – tarptautinė Europos kompanija, registruota Nyderlanduose ir bazę turinti Prancūzijoje. Kompanija dirba aeronautikos ir gynybos prekių bei paslaugų gamyboje. Airbus Group turi tris padalinius – Airbus, Airbus Defence and Space ir Airbus Helicopters.

Grupė buvo įkurta 2000 m. kaip EADS. 2014 m. sausį grupė buvo pervadinta į Airbus Group.

Airbus 
Airbus padalinys atsakingas už komercinių orlaivių gamybą. Padalinys žinomas pasaulyje dėl Airbus A320 šeimos bei didžiausio pasaulyje keleivinio lėktuvo Airbus A380 gamybos.

Airbus Defence and Space 
Šis padalinys buvo sukurtas 2014 m. sujungus tris kompanijas – Airbus Military, Astrium ir Cassidian. Padalinys atsakingas už aeronautikos sistemų bei produktų gamybą.

Kompanija kartu su Europos Kosmoso Agentūra prisidėjo prie NASA kosminio erdvėlaivio Orion serviso modulio kūrimo.

Airbus Helicopters 
Airbus Helicopters, anksčiau žinomas kaip Eurocopter, specializuojasi sraigtasparnių gamyboje.

Šaltiniai 

Airbus
Jarocinas

Jarocinas (; ) – miestas Lenkijoje. Nuo 1999 m. priklauso Didžiosios Lenkijos vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Kališo vaivadijoje. Jarocino apskrities administracinis centras. 31 324 gyventojai (2014 m. duomenys).

Istorija 
Gyvenvietė įkurta XIII a. 1257 m. suteiktos miesto teisės. 1793 m., po Antrojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo, tapo Prūsijos dalimi. 1807–1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystei. Žlugus kunigaikštystei, vėl tapo valdomas Prūsijos. Nuo 1815 m. buvo Didžiojoje Poznanės kunigaikštystėje, o nuo 1848 m. įėjo į Poznanės provincijos sudėtį. 1871 m. tapo valdomas Vokietijos imperijos. 1939 m. buvo okupuotas Trečiojo Reicho. Po Antrojo pasaulinio karo atiteko Lenkijos Liaudies Respublikai.

Galerija

Lenkijos miestai
William Mangion

William Mangion (g. 1958 m. rugpjūčio 24 d. Našare) – Maltos dainininkas, geriausiai žinomas kaip Maltos atstovas 1993 m. „Eurovizijoje“. Jis su daina „This Time“, surinkęs 69 taškus, liko 8 vietoje.

Nuo 2011 m. pradžios William gyvena JAV. Šiuo metu dainininkas aktyviai tęsia savo muzikinę karjerą, dainuodamas gyvos muzikos restoranuose.

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

|-

Maltos dainininkai
Maltos atstovai Eurovizijoje
1993 m. Eurovizijos dalyviai
Lietuvos beisbolo lyga

Lietuvos beisbolo lyga (arba Lietuvos beisbolo čempionatas) – Lietuvos beisbolo asociacijos organizuojama aukščiausio lygio šalies klubų lyga.

Istorija 
Pirmasis čempionatas įvyko 1922 m. Kaune, organizuojamas Stepono Dariaus. Vėliau LBL atkurta tik 1988 m.

Klubai 
2014 m. lygoje žaidę klubai (ir užimtaa vieta)
 Vilniaus Juodasis Vikingas - Sporto vilkai (1-a vieta)
 Kauno apskrities Lituanica (2-a vieta)
 BK Vilnius (3-ia vieta)
 Utenos Vėtra (4-a vieta)
 BK Vilnius-2 (5-a vieta)
 Utenos Vėtra-2 (6-a vieta)
 Radviliškio Bėgiai (7-a vieta)
 Rūklos Vilkas (8-a vieta)

Čempionai

Nuorodos 
 LBA Oficiali svetainė
Mikoluvas

Mikoluvas (; ; silez. Mikołůw) – miestas Silezijoje, pietų Lenkijoje, netoli Katovicų. 39 597 gyventojai (2012 m. duomenys). Ribojasis su Aukštutinės Silezijos metropolitu. Įsikūręs Silezijos aukštumoje. Nuo 1999 m. priklauso Silezijos vaivadijai, prieš tai buvo Katovicų vaivadijoje, o dar anksčiau – Silezijos vaivadijoje. Mikoluvas yra Katovicų miesto, kurio aglomeracijoje gyvena 2,7 mln. žmonių, teritorijoje.

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1222 m. ir yra vienas seniausių Aukštutinė Silezijos miestų. Viduramžiais tapo svarbiu prekybos centru. 1349–1350 m. „juodoji mirtis“ pražudė 33 % miestelio gyventojų. 1433–1443 m. įvyko keli žemės drebėjimai. 1545 m. suteiktos miesto teisės. Dabartinis miestelio pavadinimas pirmą kartą buvo užrašytas 1760 m. 1794 m. gegužės 20 d. gaisro metu sudegė aplink rotušę stovėję pastatai, įskaitant ir pačią rotušę, kurioje buvo saugomi istoriniai dokumentai.

Lenkijos miestai
Naujoji Ruda

Naujoji Ruda (; ) – miestas pietvakarių Lenkijoje, prie pasienio su Čekija. Per miestą teka Vlodzica (; Stenavos intakas). Priklauso Klodzko apskričiai, Žemutinės Silezijos vaivadijai. 23 896 gyventojai (2011 m. duomenys).

Istorija 
Gyvenvietę dabartinėje miesto teritorijoje viduramžiais įkūrė vokiečiai. 1363 m. suteiktos miesto teisės bei buvo pervadintas į Newenrode. 1434 m. suteiktos Magdeburgo teisės.

Lenkijos miestai
Olkušas

Olkušas (; ; ) – miestas pietų Lenkijoje. Olkušo apskrities administracinis centras. Nuo 1999 m. priklauso Mažosios Lenkijos vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Katovicų vaivadijoje. 37 552 gyventojai (2013 m. duomenys). Per miestą eina geležinkelio linija, jungianti Kelcus su Katovicais.

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1299 m. Tuomet jį valdė turtingi vokiečiai. Vokiečiams okupavus Lenkiją, nuo 1941 iki 1945 m. miestas buvo vadinamas "sidabriniu miestu" dėl didelių šalia rastų ir šachtose kastų sidabro klodų.

Miestų partnerystė 
  Bergamas, Italija

Galerija

Lenkijos miestai
Opočnas

Opočnas () – miestas vidurio pietų Lenkijoje. Nuo 1999 m. priklauso Lodzės vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Petrakavo vaivadijoje, o nuo 1945 iki 1975 m. buvo Kielcų vaivadijoje. Svarbus susisiekimo mazgas. Per miestą eina geležinkelio linija, jungianti Opočną su Mazovijos Tomašuvu ir Skaržysku-Kamena. Netoli Opočno eina automagistralė A1. Miesto globėjas – šv. Cecilija. 22 188 gyventojai (2014 m. duomenys).

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1284 m., princo Lešeko Juodojo dokumentuose. Remiantis šiais dokumentais, Opočno kaimas priklausė Sandomiero kolegiatui. Pasak istoriko F. Kiryk, Opočno, kaip miesto, istorija prasidėjo XIII a. vid., kai Boleslovas V Drovusis suteikė Opočnui miesto teises. Dėl nežinomų priežasčių XIII a. pab. miesto teisių buvo atsisakyta ir Opočnas vėl tapo kaimu.

Lenkijos miestai
Piastuvas

Piastuvas (, iki 1926 m. Utrata) – miestas–valsčius vidurio Lenkijoje, šalia Varšuvos, Pruškuvo apskrityje. Nuo 1999 m. priklauso Mazovijos vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Varšuvos vaivadijoje. Antras tankiausiai gyvenamų šalies miestų, 4 050,5 žm./km² (po Sventochlovicių). 22 914 gyventojų (2012 m. duomenys).

Istorija 
Miestelio istorija skaičiuojama nuo XVI a. Dabartinio miesto teritorijoje buvo du kaimai: Utrata ir Ždarai ().

Galerija

Lenkijos miestai
Pščyna

Pščyna (; ) – miestas pietų Lenkijoje. Pščynos apskrities administracinis centras. Nuo 1999 m. priklauso Silezijos vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Katovicų vaivadijoje. 25 999 gyventojai (2014 m. duomenys). Per miestą teka Pščynka (kairysis Vyslos intakas).

Pščyna įsikūrusi kalvotoje vietovėje. Aukščiausias taškas iškilęs 262 m virš jūros lygio.

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1303 m.

Mietų partnerystė 
  Bergiš Gladbachas, Vokietija
  Klein Ronau, Vokietija
  Kaštela, Kroatija
  Holešovas, Čekija

Galerija

Lenkijos miestai
Ravičius

Ravičius (; ) – miestas vidurio Lenkijoje. Apskrities centras. Nuo 1999 m. priklauso Didžiosios Lenkijos vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Lešno vaivadijoje. 21 183 gyventojai (2011 m. duomenys).

Istorija 
Miestą protestantų pabėgėliams iš Silezijos Trisdešimtmečio karo metu (1638 m., tais pačiais metais suteiktos miesto teisės) įkūrė Adamas Olbrachtas Pšyjma-Pšyjemskis (Adam Olbracht Przyjma-Przyjemski). XIX a. pr. mieste stovėjo protestantų bažnyčia ir rotušė. Pagrindinė miesto pramonė buvo cigarų ir uostomo tabako gamyba. Prekiauta grūdais, vilna, galvijais, kailiais bei mediena. 1905 m. gyveno 11 403 žmonės.

Lenkijos miestai
Svebodzicės

Svebodzicės (; ) – miestas pietvakarių Lenkijoje. Įsikūręs Svidnicos apskrityje, Žemutinės Silezijos vaivadijoje. 1975–1998 m. buvo Valbžycho vaivadijoje. 23 292 gyventojai (2011 m. duomenys).

1279 m. suteiktos miesto teisės. Išlikę XIII a. statyti gynybiniai įtvirtinimai.
 
Svebodzicės yra netoli Ksiažo pilies, kuri Antrojo pasaulinio karo metu kartu su požeminiais urvais buvo išplėsti asmeninėms Adolfo Hitlerio patalpoms. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai.

Galerija

Lenkijos miestai
Zombkai

Zombkai () – miestas vidurio Lenkijoje. Nutolęs 10 km į šiaurės rytus nuo Varšuvos centro. Priklauso Volomino apskričiai, Mazovijos vaivadijai. 30 879 gyventojai (2012 m. duomenys).

Miesto teisės suteiktos 1967 m. Zombkai pietuose ir vakaruose ribojasi su Varšuva, šiaurėje su Markų miestu bei rytuose su Zelionka.

Lenkijos miestai
Vlado Janevski

Vladimir „Vlado“ Janevski (; g. 1960 m. lapkričio 27 d. Skopjė) – makedonų pop dainininkas ir dainų autorius. 1998 m. jis buvo Makedonijos atstovas „Eurovizijoje“.

Mokėsi Skopjė universitete, laisvai kalba anglų, vokiečių, italų ir rusų kalbomis. Jis groja gitara, pianinu ir būgnais. Atlikėjas buvo populiarių grupių „Tost Sendvich“ (1976), „Bon-Ton“ (1986), „Fotomodel“ (1989) ir „Lastovica“ (1992) narys. 1992 metais kaip grupės „Music Box“ narys dalyvavo Jugoslavijos nacionalinėje atrankoje į „Euroviziją“, kur su daina „Hiljadu snova“ liko vienuoliktoje vietoje. 1994, 1995 ir 1996 metais Janevski dalyvavo konkurse „Slavianski Bazar“ Baltarusijoje. 1998-aisiais atlikėjas su kūriniu „Ne Zori, Zoro“ laimėjo Skopjė festivalį. Ši pergalė leido jam atstovauti Makedonijai 1998 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse. Ten jis tarp 25 dalyvių užėmė 19 vietą. Janevski yra kūrinio „100% te ljubam“ teksto, kurį atliko makedonų grupė „XXL“ 2000 m. „Eurovizijos“ konkurse, įvykusiame Švedijoje, autorius.

Janevski yra parašęs kūrinių ir garsiems atlikėjams, tokiems kaip Tijana Dapčević, Vesna Pisarović, Toše Proeski, Karolina Gočeva, Daniel Đokić, Tamara Todevska ir Martin Vučić.

Diskografija

Albumai 
 Parče Duša (1993)
 Daleku E Neboto (1996)
 Ima Nešto Posilno Od Se (2002)
 Vakov Ili Takov (2004)
 Povtorno Se Zaljubuvam Vo Tebe (2006)

Singlai 
 1998: Ne Zori, Zoro
 2002: Nekogas i Negde
 2002: Evergrin
 2002: Srce Preku Neboto
 2004: Ako Ne Te Sakam
 2006: Povtorno Se Zaljubuvam Vo Tebe

Nuorodos 
 Oficiali svetainė 

|-

Šiaurės Makedonijos atlikėjai
Pop atlikėjai
Dainų autoriai
Šiaurės_Makedonijos atstovai Eurovizijoje
1998 m. Eurovizijos dalyviai
Maja Blagdan

Maja Blagdan (g. 1968 m. gegužės 16 d. Splite) – kroatų popdainininkė.

1986–1990 metais Maja buvo roko grupės „Stijene“ vokalistė. 1993 metais atlikėja išleido debiutinį albumą „Vino i gitare“, kuris sulaukė didžiulės sėkmės. Už tai 1994 m. pelnė „Porin“ apdovanojimą. Antrasis jos albumas „Bijele ruže“ išleistas 1994 metais. 1993-aisiais Maja dalyvavo kroatų nacionalinėje atrankoje į „Euroviziją“ „Dora“, kur su daina „Jedini moj“ užėmė antrąją vietą. Antrą kartą joje dalyvavo 1996 metais ir su daina „Sveta ljubav“ iškovojo teisę atstovauti Kroatijai 1996 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse, vykusiame Osle. Ten atlikėja su 98 taškais užėmė ketvirtą vietą. Tais pačiais metais ji išleido albumą „Sveta ljubav“. Vėliau muzikiniame konkurse „Dora“ dalyvavo 1997 metais, jame su daina „Za nas“ užėmė trečią vietą, o 2003-aisiais su kūriniu „Moje ime je ljubav“ liko paskutinėje vietoje. Paskutinį kartą atrankoje „Dora“ dalyvavo 2008 metais, tačiau su daina „Zvala sam ga Anđele“ užėmė 14 vietą.

Diskografija 
 Vino i gitare (1993)
 Bijele ruže (1994)
 Sveta ljubav (1996)
 Ljubavi moja jedina (1997)
 Ti (2000)
 Ljubavi, ljubavi (2001)
 Moje ime je ljubav (2003)
 Sretna žena (2008)

Nuorodos 
 Daina Sveta ljubav

|-

Kroatijos atlikėjai
Pop atlikėjai
Kroatijos atstovai Eurovizijoje
1996 m. Eurovizijos dalyviai
Atikamekai

Atikamekai (Atikamekw, Attikamekw, Attikamek und Atikamek, prancūzų kolonistai juos vadino Têtes-de-Boule – „apvaliagalviais“, savivardis – Nehiraw-iriniw arba Nehiraw) yra Pirmoji Tauta, gyvenusi Kanados provincijos Kvebeko pietvakariuose. Tradicinė gentinė apgyvendinimo teritorija, kurią jie vadino Nitaskinan (‘Mūsų Žemė’), buvo aukštutiniame Sen Moriso upės slėnyje.

Šiuo metu atikamekų yra apie 6 700. Tradiciniai verslai – žvejyba, medžioklė, rinkimas.

Kalba 

Atikamekų kalba (‘Nehiramowin’) yra kri kalbų dialektas, priklausantis algonkinų kalbų kalbų šeimai. Skirstosi į tris dialektus: Manawan, Opitciwan ir Wemotaci. Kadangi atikamekai laikomi atskira Pirmąja Tauta, jų kalba taip pat dažniausiai laikoma atskira. Raštui naudojama lotynų abėcėlė, skirtingai nuo kitų kri dialektų, kurie raštui naudoja skiemeninį kri raštą.

Istorija 

Į regioną atvykus prancūzams atikamekai tapo priklausomi nuo prancūziškų prekių ir prekybos kailiais. Jie laikyti taikia tauta, gyvenusia tarp giminingos inu genties (‘Montagnais’) rytuose, kri šiaurėje ir algonkinų pietuose. Kita vertus, atikamekai konfliktavo su mohaukais, ypač paaštrėjus konkurencijai dėl resursų ir kailių, taip pat su inuitais šiaurėje, su kuriais kovojo kartu su inu.

Atikamekai, kartu su savo tradiciniais sąjungininkais inu ir malesitais prancūzų buvo įtraukti į prekybinius karus su Irokėzų Lyga ir mikmakais. Bebrų karų metu (1640–1701 m.) keletą kartų įsiveržė į atikamekų teritoriją, moteris ir karius išsivarė į vergovę, medžioklės plotus nusiaubė ieškodami daugiau kailių. Tuo pačiu metu atikamekų sąjungininkai inu atnešė 1670–1680 m. trukusią raupų epidemiją. Kadangi kova su irokėzais pasižymėjo ypatingu brutalumu, irokėzai išžudė daugybę išgyvenusių epidemiją ir po karų ir epidemijų išliko labai nedaug atikamekų.

Kanados indėnai
Algonkinai
Chad Smith

Chadwick „Chad“ Gaylord Smith (g. 1961 m. spalio 10 d.) – amerikiečių kilmės muzikantas, dabartinis grupės „Red Hot Chili Peppers“ būgnininkas. Prie šios grupės jis prisidėjo 1988 m. ir dėl nuopelnų muzikinėje veikloje yra Rokenrolo šlovės muziejaus narys. Taip pat Chad Smith yra grojęs ir įrašinėjęs su daugybę garsių muzikantų, tokių kaip Johnny Cash bei Joe Satriani.

Muzikantas laikomas vienu geriausių šių laikų būgnininkų. 2013 m. žurnalas „Spin“ jį išrinko dešimtu geriausiu alternatyvios muzikos būgnininku. Tais pačiais metais žurnalo „Rhythm“ surengtame visų laikų geriausių ritmo palaikytojų tope, Chad Smith, kartu su kolega bosistu Flea, užėmė ketvirtąją vietą.

Diskografija

Kartu su Red Hot Chili Peppers 

 Mother's Milk (1989)
 Blood Sugar Sex Magik (1991)
 One Hot Minute (1995)
 Californication (1999)
 By The Way (2002)
 Stadium Arcadium (2006)
 I'm with You (2011)

Kartu su Chickenfoot 
 Chickenfoot (2009)
 Chickenfoot III (2011)

Kartu su Chad Smith’s Bombastic Meatbats 
 Meet The Meatbats (2009)
 More Meat (2010)
 Live Meat And Potatoes (2012)

Nuorodos 
 Oficialus grupės Red Hot Chili Peppers tinklalapis
 Chad Smith Twitter tinkle

Smith, Chad
Panevėžio Raimundo Sargūno sporto gimnazija

Panevėžio Raimundo Sargūno sporto gimnazija, (PRSSG) – specializuoto ugdymo sporto krypties mokykla, veikianti Panevėžyje, Liepų al. 2. Mokyklos bendrabutis įsikūręs Liepų al. 4. Švietimo įstaigos kodas – 303283300. Mokymo kalba – lietuvių. Mokykloje bendrasis ugdymas derinamas su sportiniu – taip, kad būtų užtikrinta prasminga bendrojo ugdymo, sporto krypties dalykų ir aktyvios sportinės veiklos darna.

Veikla 

Šioje mokykloje gali mokytis ne tik Panevėžio miesto, bet ir aktyviai sportuojantys, gabūs sportui mokiniai iš visos Lietuvos. Mokykloje komplektuojamos 6, 7, 8, 9, 10 ir 11 klasės. Priimami pažangūs moksle ir turintys gabumų sportui mokiniai. Stojantieji laiko EUROFITO fizinio pajėgumo ir pasirinktos sporto šakos vertinimo testus. Sportinį meistriškumą mokiniai tobulina šiose sporto šakose:
 dviračių sportas (plentas ir trekas),
 futbolas (berniukai, gimę 1997 m. ir 2001 m.), 
 boksas, 
 baidarių ir kanojų irklavimas,
 dziudo, 
 krepšinis (mergaitės, gimusios 2000-2002 m.), 
 lengvoji atletika, 
 plaukimas,
 rankinis (berniukai, gimę 1998–2000 m.), 
 stalo tenisas, 
 triatlonas,
 graikų-romėnų imtynės, 
 sunkioji atletika.

Mokiniai (ne panevėžiečiai) nemokamai apgyvendinami, maitinami. Siekiama dalinio nemokamo maitinimo ir panevėžiečiams. Juos treniruoja aukštos kvalifikacijos, patyrę treneriai. Mokiniai dalyvauja stovyklose ir varžybose. Užtikrinta sportinė medicininė priežiūra, derinamas pamokų ir treniruočių tvarkaraštis ir kt.

Istorija  

Panevėžio sporto vidurinė mokykla ėmė veikti 2014 m. rugsėjo 1 d. buvusiame Panevėžio Senvagės progimnazijos pastate. Šios mokyklos pastatas – buvusi Panevėžio internatinė sporto mokykla, kurioje mokėsi ir sportavo geriausi Lietuvos sportininkai. Ją įsteigė Panevėžio miesto savivaldybės taryba 2014 m. kovo 27 d. sprendimu Nr. 1-81. Vaikų priėmimas pradėtas gegužės 12 d. Moksleiviai priimti į 13 sporto šakų 6-11 klases. Iš viso priimta 140 vaikų, 40 palikta kandidatais. Rugsėjo 1 d. pradėjo mokytis 172 mokiniai, kurių didžioji dauguma – šio regiono vaikai. 85 mokiniai atvyko iš kitų šalies regionų, jie apsistojo sporto vidurinės mokyklos bendrabutyje. Švietimo įstaigos personalą sudarė 26 treneriai, 21 bendrojo ugdymo mokytojas. 

2015 m. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos sprendimu mokykla buvo reorganizuota į sporto gimnaziją.  Įstaigai suteiktas krepšinio trenerio Raimundo Sargūno (1931–2002) vardas. Šalia stovi paminklas treneriui atminti (skulpt. Algimantas Vytėnas).

Direktoriai 

 Jūratė Pauliukienė

Žymūs mokiniai 

 Vakaris Skibiniauskas, futbolininkas
 Faustas Steponavičius, futbolininkas
 Armandas Kučys, futbolininkas
 Ernestas Burdzilauskas, futbolininkas
 Tereza Romanovskaja, futbolininkė

Šaltiniai

Nuorodos 
 Internetinė svetainė (nuoroda „Sporto vidurinės mokyklos informacija“)
 Apie mokyklą (aikos.smm.lt)
 Sporto mokykla – finišo tiesiojoje 

Lietuvos sporto mokyklos
Panevėžio miesto savivaldybės mokyklos
Lietuvos gimnazijos
Josh Klinghoffer

Josh Adam Klinghoffer (g. 1979 m. spalio 3 d.) – amerikiečių kilmės muzikantas, geriausiai žinomas kaip dabartinis grupės „Red Hot Chili Peppers“ gitaristas. Grojęs kaip papildomas muzikantas grupės ture 2006–2007 m., jis 2009 m. pakeitę grupę palikusį John Frusciante. Taip pat yra įkūręs grupę „Dot Hacker“, buvęs grupių „Ataxia“, „Warpaint“ ir „The Bicycle Thief“ narys.

Klinghoffer gali groti daugybe instrumentų, tačiau dažniausiai groja gitara arba būgnais, taip pat atlieka papildomas arba pagrindines vokalo partijas. Taip pat jis yra daug metų praleidęs kaip papildomas koncertų muzikantas, dirbęs su tokiomis grupėmis ar atlikėjais kaip „Gnarls Barkley“, „Sparks“, PJ Harvey, Beck, „The Butthole Surfers“, „Golden Shoulders“ bei Vincent Gallo.

Dėl savo nuopelnų su grupe „Red Hot Chili Peppers“, Klinghoffer 2012 m. buvo įtrauktas į Rokenrolo šlovės muziejų, tapdamas jauniausiu nariu.

Diskografija 
kartu su Dot Hacker
 "N°3" (2017)
 Dot Hacker EP (2012)
 Inhibition (2012)
 How's Your Process? (Work) (2014)
 How's Your Process? (Play) (2014)

kartu su John Frusciante
 Shadows Collide with People (2004)
 The Will to Death (2004)
 Automatic Writing (su grupe Ataxia) (2004)
 Inside of Emptiness (2004)
 A Sphere in the Heart of Silence (2004)
 AW II (kartu su grupe Ataxia) (2007)
 The Empyrean (2009)

kartu su Red Hot Chili Peppers
 I'm with You (2011)
The Getaway (2016)

Nuorodos 
 Oficialus grupės Red Hot Chili Peppers tinklalapis
 Oficialus grupės Dot Hacker tinklalapis 

Klinghoffer, Josh
Kauno policijos muziejus

Kauno policijos muziejus – Lietuvos policijos muziejus Kauno naujamiestyje (Gedimino g. 8). Muziejus atidarytas 2002 m. rugsėjo 30 d. Muziejaus įkūrėja – visuomeninė organizacija Tarptautinės policijos asociacijos Lietuvos skyriaus Kauno poskyris.

Ekspozicija 

Eksponuojamos įvairių šalių policininkų uniformos, jų detalės, kepurės, šalmai, Kauno blaivyklos tramdomoji kėdė, nusikaltėlių įrankiai, netikri pinigai, tušti kontrabandinės degtinės buteliai, laikraščiai, dokumentai, kultūrinių renginių atributika, sporto varžybų laimėtos taurės ir medaliai, diplomai, nuotraukos, suimtųjų išradimai (muilo gabale paslėptas švirkštas, dantų pastos tūtelėje įmontuotas kišeninis peilis, batų raištelyje įsiūta yla ir nemažai kitų įdomių daiktų). Eksponuojamos pareigūnų darbo priemonės, tai seni telefonai, reguliuotojų lazdelės, pirmoji radijo ryšio technika ir kt. Kiemelyje stovi jau nenaudojamos policijos transporto priemonės: motociklas „Ural“ (1978 m.), automobiliai „GAZ“, „BARKAS“, „UAZ“, „VAZ“, „RAF“, pagaminti 1986–1992 m.

Nuorodos 
 Informacija apie muziejų
 Kaune duris atvėrė Policijos muziejus

Kauno muziejai
Kauno senamiestis
Veikai

Veikai () – viena iš vičitų genčių. Gentis priskiriama JAV Vidurio vakarų indėnams. Anksčiau gyveno šiaurės rytų Teksase. Dabar jie priklauso JAV federaliai pripažintiems vičitams (Oklahoma).

Istorija 
Veikai buvo tavakonių genties dalis. Šiandieninis Teksaso miestas Veikas (Waco) yra vietoje, kur bent iki 1820 m. stovėjo pagrindinis veikų kaimas. Prancūzų tyrinėtojas Jean-Baptiste Bénard de la Harpe per šį regioną keliavo 1719 m., ir tautelė, kurią jis pavadino Honecha ar Houecha, galbūt ir buvo veikai. Guillaume de L’Isle žemėlapyje „Carte de la Louisiane et du Cours du Mississipi“ tauta Quainco irgi tikriausiai veikai. Veikai dar vadinami Huaco ar Hueco.

Veiko kaimą prie Brazoso upės iš šonų supo du tavakonių kaimai, El Quiscat ir Flechazos. 1824 m. Stivenas Ostinas (Stephen F. Austin) rašė, kad Veiko kaimas buvo 40 akrų dydžio, jame buvo 33 žolinės trobelės ir maždaug 100 žmonių. Jie augino 200 akrų kukurūzų laukuose, aptvertuose krūmų tvoromis. 1829 m. kaimas turėjo apsauginių žemės pylimų. 1837 m. Teksaso reindžeriai planavo Veiko kaime įrengti fortą, bet po kelių savaitės šios minties atsisakė. 1844 m. 8 myliomis piečiau buvo įkurtas prekybinis postas.
1830 m. Jean-Louis Berlandier Veiko kaime suskaičiavo 60 namų.

Prie Guadalupe River upės veikai turėjo antrą, mažesnį kaimą.

1835, 1846 ir 1872 m. gentis pasirašė sutartis su JAV ir vičitais. 1872 m. sutartimi Indėnų teritorijoje (Indian territory) buvo įkurtas jų rezervatas, kur juos perkraustė. 1902 m., pagal Dawes’o žemės paskirstymo aktą (Dawes Allotment Act), rezervato žemės buvo padalintos į individualius žemės sklypus, o veikai tapo JAV piliečiais. Šiandien veikai yra vičitų genčių dalis.

Kultūra 
Gentis gyveno pintų avilių pavidalo trobelėse su atraminėmis kartimis, paprastai dengtomis žolėmis vikšriais (Juncaceae), kartais bizonų kailiais. Trobelės būdavo 20–25 m aukščio. Be kukurūzų veikai dar augino pupas, moliūgus ir kitas kultūras.

Kalba 
Veikai anksčiau kalbėjo viena iš kadų kalbų. Egzistavo veikų dialektas, buvęs vičitų kalbos atšaka. Dialektas išnykęs, nes ir vičitų kalbą bemoka 1 žmogus.

Veikai toponimuose 
Veiko miestas Teksase pavadintas pagal veikų gentį. Pagal juos pavadintas ir Hueco Springs prie Niu Braunfelso miesto Teksase.

Nuorodos 

 Sturtevant, William C., general editor and Raymond D. Fogelson, volume editor. Handbook of North American Indians: Southeast. Volume 14. Washington DC: Smithsonian Institution, 2004. ISBN 0-16-072300-0.
 Official Site of the Wichita and Affiliated Tribes: Waco, Keechi, and Tawakonie

JAV indėnai
Kadai
Didžiųjų lygumų indėnai
Švietimo mainų paramos fondas

Švietimo Mainų Paramos fondas – Švietimo ir Mokslo ministerijos 2007 m. įsteigta organizacija, įsikūrusi Vilniuje. Fonde dirba 40-50 darbuotojų. Fondas Lietuvoje tiesiogiai pavaldus Švietimo ir mokslo ministerijai, o už tarptautines programas taip pat atsiskaito Europos Komisijai, Šiaurės šalių ministrų tarybai ir kitoms finansavimą skiriančioms institucijoms.

Veikla 

Švietimo Mainų Paramos Fondas Lietuvoje administruoja įvairias su švietimu ir tarptautiškumu susijusias veiklas: administruoja didžiausią Europos Sąjungos švietimui remti skirtą programą Erasmus+, Šiaurės ministrų tarybos Šiaurės ir Baltijos šalių bendradarbiavimui švietimo srityje programą Nord Plus, LR vyriausybės skiriamas valstybines stipendijas užsienio studentams ir mokslininkams atvykstantiems mokytis ir dirbti į Lietuvą, taip pat lietuvių kalbos ir kultūros vasaros kursus užsieniečiams bei išeivių vaikams. Be šių veiklų, ŠMPF vykdo du Europos Sąjungos struktūrinių fondų lėšomis finansuojamus projektus – aukštojo mokslo tarptautiškumo („Study in Lithuania“) ir Neformaliojo švietimo paslaugų rėmimo sistemos („TAPK“).

Vadovybė 

Nuo 2007 m. ŠMPF vadovauja direktorė Daiva Šutinytė.

Nuorodos 

ŠMPF Svetainė
Erasmus+ Lietuvoje portalas

Švietimo fondai
Tekstilininkų ir dailininkų gildija

Tekstilininkų ir dailininkų gildija – menininkų gildija įsikūrusi Kaune (M. Valančiaus g. 21), priklausanti Lietuvos dailininkų sąjungai. Gildijai priklauso galerija Balta.

Istorija 

Organizacija vienija didelį būrį meninės tekstilės profesionalų ir kitų sričių dailininkus. Nuo 2000 m. veikiančios organizacijos tikslas – šiuolaikinės meninės tekstilės vystymas ir populiarinimas Lietuvoje ir visame pasaulyje. Gildija įgyvendina ir inicijuoja tarptautinius projektus, rengia parodas Lietuvoje ir už jos ribų; organizuoja viešus meno renginius Kauno gatvėse, užsiima labdaringa veikla.

Nemaža dalis tekstilininkų ir dailininkų gildijos viešų meno renginių ar parodų surengta bendradarbiaujant su kitomis meno ir kultūros institucijomis. Gildija yra nuolatinė Kauno bienalės TEXTILE partnerė.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Tinklalapis
 Rekvizitai 

Lietuvos meno organizacijos
Kauno organizacijos