joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Fangataufa

Fangataufa () – nedidelis koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyne. Yra pietrytinėje salyno dalyje, 1190 km į rytus nuo Taičio, 37 km nuo Moruroa atolo, Tureia komunoje. Plotas – 5 km², lagūnos plotas – 45 km². Fangataufos atole yra Prancūzijos branduolinių bandymų poligonas, kuriame Prancūzija anksčiau vykdė branduolinių bombų bandymus. Bandymai taip pat daryti ir netoliese esančiame Moruroa atole.

Atolas netaisyklingo kvadrato pavidalo, 9,5 km ilgio ir 9,5 km pločio. Lagūna šiaurėje ~60 m pločio laivuojamu sąsiauriu jungiasi su vandenynu. Šiaurės rytuose yra apleistas aerodromas.

1826 m. atolą pasiekė pirmasis europietis – britų jūrininkas Frederikas Viljamas Bičis ir pavadino „Kokberno sala“ (Cockburn Island). Tarp 1966 ir 1996 m. atole atlikti 4 atmosferiniai ir 10 požeminių branduolinių bandymų. Po 1998 m. Fangataufos poligonas apleistas, bet sala išlieka saugoma Prancūzijos laivyno, patekimas be leidimo į ją draudžiamas.

Tuamotu salos
Beikerio sala

Beikerio sala () – negyvenama koralinė sala Ramiajame vandenyne, maždaug pusiaukelėje tarp Havajų ir Australijos, 68 km į šiaurę nuo artimiausios sausumos – negyvenamos Houlando salos. Plotas – 2,1 km². Sala priklauso Jungtinėms Amerikos Valstijoms, yra neinkorporuota teritorija ir įeina į JAV mažąsias pakraštines salas.

Sala 2 km ilgio ir iki 1 km pločio. Aukštis siekia 8 m. Salą supa koralinis rifas. Augmenija skurdi, auga tik žolės. Veisiasi žuvėdros, griciukai, akmenės, kiti jūriniai ir priekrančių paukščiai.

Negyvenamą salą 1818 m. atrado amerikiečių banginių medžioklės laivo kapitonas Eliša Foldžeris. Salos pavadinimas kilęs nuo 1834 m. ją aplankiusio Maiklo Beikerio. 1857 m. salą užėmė amerikiečiai, o 1859 m. pradėjo kasti guaną. 1935 m. amerikiečiai, norėdami įtvirtinti savo valdą nuo pretenzijas reiškusių britų, Beikerio saloje pastatė švyturį, atvežė naujakurių ir įkūrė Mejertono koloniją. 1942 m. visi 4 salos gyventojai evakuoti, kai japonai pradėjo karinius antpuolius. 1943–1944 m. saloje veikė karinis aerodromas, amerikiečių naudotas kariniams veiksmams prieš japonus. 1974 m. sala paskelbta gamtos draustiniu.

Okeanijos salos
JAV salos
Houlando sala

Houlando sala () – negyvenama koralinė sala Ramiajame vandenyne, maždaug pusiaukelėje tarp Havajų ir Australijos, 68 km nuo artimiausios sausumos – negyvenamos Beikerio salos, geografiškai priklauso Fenikso saloms. Plotas – 4,5 km². Sala priklauso Jungtinėms Amerikos Valstijoms, yra neinkorporuota teritorija ir įeina į JAV mažąsias tolimosios salas.

Sala 2,8 km ilgio ir iki 0,8 km pločio. Aukštis siekia 6 m. Salą supa koralinis rifas. Augmenija skurdi, auga tik žolės, krūmokšniai. Gėlo vandens nėra. Veisiasi žuvėdros, griciukai, akmenės, kiti jūriniai ir priekrančių paukščiai.

Spėjama, kad salą galėję anksčiau rasti polineziečiai ar mikroneziečiai, bet ji niekad nebuvo gyvenama. Šią negyvenamą salą 1822 m. atrado amerikiečių banginių medžioklės laivo kapitonas Džordžas B. Vortas. 1857 m. salą užėmė amerikiečiai ir iki 1878 m. kasė guaną. XIX a. į Houlando salos rifą atsitrenkę sudužo keletas laivų, 1935 m. amerikiečiai, norėdami įtvirtinti savo valdą nuo pretenzijas reiškusių britų, Houlando saloje įkūrė Itaskatauno koloniją ir atvežė naujakurių iš Havajų. Jie atliko meteorologinius stebėjimus ir ruošė pakilimo taką, turėjusį tapti tarpžemyninių lėktuvų kuro papildymo tašku. Pastatytas švyturys, radijo antena. 1941 m. salą subombardavo japonai, likę 2 gyventojai buvo evakuoti. 1943–1944 m. saloje veikė karinis aerodromas, amerikiečių naudotas kariniams veiksmams prieš japonus. 1974 m. sala paskelbta gamtos draustiniu.

Okeanijos salos
JAV salos
Džonstono atolas

Džonstono atolas () – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, 1390 km į pietvakarius nuo Havajų salos. Plotas – 2,67 km². Sala priklauso Jungtinėms Amerikos Valstijoms, yra neinkorporuota teritorija ir įeina į JAV mažąsias pakraštines salas. Administruojama JAV karinių oro pajėgų.

Atolas sudarytas iš 4 žemų koralinių salelių (dvi iš jų dirbtinės). Lagūna sekli, 3–10 m gylio. Paviršius iškyla iki 5 m. Augmenija skurdi – žolės, keletas palmių. Gėlo vandens nėra. Atole ir aplinkiniuose vandenyse veikiasi ~300 žuvų rūšių, įvairūs jūriniai ir priekrančių paukščiai.

Džonstono atolas nuo 2007 m. nebegyvenamas. Čia užklysta jūriniai laivai, keliautojai. Išlikęs nebenaudojamas karinis aerodromas, prieplauka, radijo antenos, įvairūs bunkeriai, patalpos, kita karinė infrastruktūra.

1796 m. atolą atrado ant jo rifo užplaukęs amerikiečių kapitonas Džozefas Pyrpointas. 1807 m. atolą pasiekė kitas amerikietis Čarlis Džonstonas, kurio vardu jis ir buvo pavadintas. 1858 m. salą aneksavo amerikiečiai, bet tais pačiais metais į ją pretenziją pareiškė ir Havajų karalystė – JAV vėliava buvo nuplėšta, o sala pervadinta į Kalamą. 1858–1890 m. amerikiečiai iškasė visas guano atsargas Džonstono atole. 1898 m. JAV prisijungus Havajus, Džonstono atolas taip pat oficialiai perėjo JAV. Sala buvo atskira nuo Havajų teritorijos ir privatizuota.

1926 m. atolas buvo paskelbtas ornitologiniu draustiniu, bet 1934 m. perduotas jūrų laivyno reikmėms. Nuo 1935 m. atolas pradėtas platinti, o 1941 m. pastatytas karinis aerodromas ir kareivinės su 400 karių įgula, taip pat aptarnavimo patalpos (ligoninė, ryšių skyrius, šaldytuvas, kuro tiekimo bazė, vandens gryninimo stotis). II pasaulinio karo metais Džonstono atolas buvo strategiškai svarbi kuro papildymo stotis į frontą skridusiems bombonešiams. Saloje pasipildyti kuro nutūpdavo ir civilinis „Continental Air Micronesia“ lėktuvas, skrisdavęs tarp Honolulu ir Madžūro. Aerodromas taip pat nesyk naudotas avariniams nusileidimams.

Nuo 1958 m. Džonstono atolas pradėtas naudoti branduoliniams ir kitiems kariniams bandymams. Čia buvo bandomos naujos raketos, palydovinės raketų sekimo technologijos, taip pat dideliame aukštyje virš atolo (~400 km) sprogdintos branduolinės galvutės (operacija „Fishbowl“). 1962 m., „Bluegill Prime“ bandymo metu, sprogmuo sprogo paleidimo šachtoje ir smarkiai užteršė radioaktyviu plutoniu visą atolą ir jo apylinkes. 1963 m. branduoliniai bandymai atole nutraukti. 1965 m. čia bandyti bakteriologiniai ginklai. Iki 1975 m. atole veikė raketinė bazė, nutaikyta į priešiškų palydovų naikinimą bei veikė observatorija, stebėjusi palydovų skrydžius. Nuo 1971 m. Džonstono atolas tapo cheminių ginklų saugykla, o 1990 m. atidaryta cheminių preparatų naikinimo gamykla. Ji 1993–2003 m. sunaikino saloje saugotas pavojingas chemines medžiagas. 2004 m. visa infrastruktūra uždaryta, personalas išgabentas ir sala apleista. Ji užteršta cheminių ir radioaktyvių medžiagų nuotekomis.

Okeanijos salos
JAV salos
Dumbliukas

Dumbliukas – ežeras rytų Lietuvoje, Neries regioniniame parke, Vilniaus rajone, 28 km į šiaurės vakarus nuo Vilniaus, 5,5 km į pietus nuo Dūkštų. Dumbliukas – 5 pagal dydį regioninio parko ežeras. Jo plotas 1,1 ha. Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius - 0,14 km, plotis iki 0,1 km. Altitudė 87,9 m. Ežeras ovalus, šiaurinis ir rytinis ežero šlaitai aukšti, pietinis ir vakarinis žemas, užpelkėjęs. Aplinkui stūkso Elniakampio miškas. Ežeras nenutekantis, priklauso Elnos upės baseinui (Neries intakas).

Šaltiniai 

Vilniaus rajono ežerai
Viktoras Ražaitis

Viktoras Ražaitis (g. 1907 m. lapkričio 9 d. Sasnavoje, Marijampolės apskr. – m. 1991 m. liepos 20 d. Kaune) – Lietuvos lengvaatletis (trišuolis, ieties metimas, penkiakovė), olimpinių žaidynių dalyvis. Civilinės ir pramonės statybos inžinierius, statybų konstruktorius.

Biografija 

1934 m. baigė Lježo (Belgija) valstybinį universitetą. Pradėjo sportuoti dar gimnazijoje, intensyviai treniravosi būdamas studentu.

1937–1944 m. dirbo bendrovėje „Statyba“ (nuo 1940 m. Statybos trestas) skyriaus viršininku, 1944–1959 m. – Respublikiniame projektavimo ir miestų planavimo treste (vėliau Lietstatprojekto institutas) vyr. inžinieriumi, vyr. konstruktoriumi, nuo 1959 m. – Liaudies ūkio tarybos Pramonės statybos projektavimo institute („Pramprojekte“) vyr. konstruktoriumi.

Nuo 1946 m. kartu dirbo ir pedagoginį darbą Kauno politechnikos institute (iki 1950 m. Kauno universitetas). 1960–1981 m. dirbo Statybos fakulteto Inžinerinių konstrukcijų katedroje. Nuo 1962 m. docentas.

1957 m. suteiktas LSSR nusipelniusio inžinieriaus vardas.

Dalyvavo 1988 m. gruodžio 11 d. vykusiame sporto organizacijų suvažiavime, kurio metu buvo nutarta atkurti Lietuvos tautinį olimpinį komitetą.

Sporto pasiekimai 

Daugkartinis Lietuvos lengvosios atletikos čempionas ir rekordininkas:

 4 kartus trišuolio: 1926 m. – 11,10 m, 1927 m. – 12,02 m, 1928 m. – 12,46 m, 1930 m. – 11,95 m;
 2 kartus ieties metimo: 1928 m. – 49,10 m, 1930 m. – 49,66 m;
 penkiakovės: 1928 m. – 2687,22 tšk. (Lietuvos rekordas, kurį po metų pagerino S. Šačkus);
 4 kartus trišuolio rekordininkas: 1926 m. – 11,17 m, 1927 m. – 12,09 m ir iš vietos 8,02 m, 1928 m. – 12,75 m.

Dalyvavo 1928 m. vasaros Olimpinėse žaidynėse Amsterdame, Olandijoje, kur Lietuvos lengvaatlečiai rungtyniavo pirmą kartą. Numetęs ietį 51,16 m (atrankos varžybose – 51,75 m), tarp 28 dalyvių iš 20 šalių užėmė 26 vietą (buvo geriausias lietuvių rezultatas).

Nuorodos 

 Viktoras Ražaitis Lietuvos sporto enciklopedijoje
 Viktoras Ražaitis (sports-reference.com) 

Lietuvos olimpiečiai
Lietuvos trišuolininkai
Lietuvos ieties metikai
Lietuvos daugiakovininkai
Lietuvos inžinieriai statybininkai
Keylor Navas

Keiloras Navasas (; g. 1986 m. gruodžio 15 d.) – Kosta Rikos futbolininkas, žaidžiantis Ligue 1 klube Paris Saint-Germain ir Kosta Rikos futbolo rinktinės vartininko pozicijoje.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Kosta Rikos futbolininkai
DJ Khaled

Khaled Mohamed Khaled (g. 1975 m. lapkričio 26 d.), geriau žinomas kaip DJ Khaled – amerikiečių įrašų bei atlikėjų prodiuseris, DJ bei radijo laidų vedėjas. Savo karjerą pradėjo 1998 m., Arab Attack slapyvardžiu, tačiau persivadino į DJ Khaled po rugsėjo 11-osios atakų. Debiutinį albumą „Listennn… the Album“ išleido 2006 m. Šiuo metu yra išleidęs dešimt studijinių albumų. 2008 m. įkūrė įrašų kompaniją „We the Best Music Group“, taip pat yra kompanijos vadovas.

Diskografija 
 Listennn… the Album (2006)
 We the Best (2007)
 We Global (2008)
 Victory (2010)
 We the Best Forever (2011)
 Kiss the Ring (2012)
 Suffering from Success (2013)
 I Changed a Lot (2015)
 Major Key (2016)
 Grateful (2017)

Populiarumas internete 
2015-16 metų gale Snapchat vaizdo įrašai, kaip Khaled kalbėjo apie savo "key to success" (liet. raktus į sėkmę) gavo nemažą dėmesį internete dėl jo aukštesnio požiūrio į gyvenimą, daugiausiai išplatinto YouTube kanalo h3h3Productions. Naujas populiarumas internete padarė jį įžymiu; tapo "Interneto reiškiniu" , kurį dabar kai kurie vadina "gyvu meme" arba "meme žmogaus pavidale".

Išnašos

Nuorodos 
 
 

Hiphopo atlikėjai
Major Key

Major Key – devintasis studijinis amerikiečių įrašų prodiuserio DJ Khaled albumas, išleistas 2016 m. liepos 29 d. Albume dainas kartu atlieka tokie atlikėjai, kaip Future, Big Sean, Rick Ross, Jay Z, Kendrick Lamar bei daugybė kitų. Albumo singlas „For Free“ pasiekė keturioliktąją vietą „Billboard Hot 100“ reitinge. Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 96 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmoje „Billboard 200“ reigingo vietoje. Tai buvo pirmasis DJ Khaled albumas, pasiekęs reitingo viršūnę.

Dainų sąrašas 

2016 albumai
Lin Yue

Lin Yue (, g. 1991 m. liepos 24 d. Čaodžou) – Kinijos šuolininkas į vandenį, olimpinis čempionas.

Biografija 
2006 m. Azijos žaidynėse Katare Yue pirmu numeriu įveikė šuolių į vandenį iš 10 m platformos kvalifikaciją. Finale sportininkas surinko 551,30 taškų ir tapo žaidynių čempionu. Sinchroninių šuolių nuo 10 m platformos rungtyje kartu su Huo Liang pelnė aukso medalius. Yue pateko į nacionalinę Kinijos komandą 2007 m. Romoje vykusiame pasaulio čempionate. Individualioje rungtyje kinas nusileido tik tautiečiui Zhou Lüxin ir rusui Gleb Galperin bei pelnė bronzą. Poroje su Huo Liang pelnė auksą sinchroninių šuolių rungtyje. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kinietis varžėsi tik sinchroninių šuolių rungtyje, kurioje poroje su Huo Liang tapo olimpiniais čempionais. 2009 m. pasaulio čempionate apgynė pasaulio čempionų titulą sinchroniniuose šuoliuose. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Yue dalyvavo individualiuose šuoliuose nuo 10 m platformos. Pasiekęs finalą jis surinko 527,30 taškų ir liko 6-as bei tapo vieninteliu Kinijos atstovu vyru, kuris Londono olimpiadoje nepelnė jokio medalio. 2015 m. pasaulio čempionate Kazanėje palnė trečiąjį savo karjeroje sinchroninių šuolių pasaulio čempionų titulą. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse poroje su Chen Aisen iškovotas aukso medalis.

Šaltiniai 

Kinijos olimpiečiai
Kinijos šuolininkai į vandenį
Jolita Herlyn

Jolita Herlyn (merg. pavardė Kraniauskaitė, g. 1966 m. rugsėjo 14 d. Vilniuje) – lietuvių rašytoja, prozininkė.

Biografija 
1990 metais baigė Maskvos Lomonosovo universiteto Filosofijos studijas. Iki 1997 metų Klaipėdos universitete dėstė logikos ir filosofijos kursus.

Nuo 1997 metų dirbo Klaipėdos miesto savivaldybės Užsienio ryšių skyriuje, rašė straipsnius vietos laikraščiams. 2004 – 2005 metais vedė tiesioginio eterio laidą „Proto aistros“ televizijoje „Balticum TV“. Nuo 2006 metų dirbo DnB Nord banko centrinio biuro Kopenhagoje rinkodaros skyriaus vadove.

2010 metais su šeima persikėlė į Hamburgą ir pradėjo rašyti romanus.

Asocijacijos LATGA duomenimis, Jolitos Herlyn romanai 2016 – 2019 metais įėjo į skaitomiausių lietuvių autorių šalies bibliotekose dešimtuką .

Bibliografija 
Romanai:
 Trys mano vieninteliai – Vilnius: Alma littera, 2013. – 288p. – 
 Mano vyrai ir jų žmonos – Vilnius: Alma littera, 2014. – 264p. – 
 Svaigulys – Vilnius: Alma littera, 2015. – 240p. – 
 Atsargiai – moteris! – Vilnius: Alma littera, 2016. – 296p. – 
 Geismo spąstuose – Vilnius: Alma littera, 2016. – 
 Angelai neverkia – Vilnius: Alma littera, 2017. – 
 Veidu į saulę – Vilnius : Alma littera, 2018. – 
 Žinau, kad nieko nežinau – Vilnius :Alma littera, 2019 – 
 Šešėlių gaudytoja – Vilnius: Alma littera, 2020 – 
 Moterų sodas – Vilnius: Alma littera, 2021 –

Šaltiniai 

Lietuvos rašytojai
Mikalojus Sapiega (1843)

Mikalojus Sapiega  (1779–1843 m. lapkričio 23 d., Tomašpolis) – Lenkijos kariškis, masonas.

Biografija 
Lenkijos-Lietuvos kunigaikščių Sapiegų giminės atstovas, herbo „Lis“ savininkas. Pasktinio Smolensko vaivados, kunigaikščio Pranciškaus Ksavero Sapiegos (1741/1746–1806/1808) ir Terezės Sufčinskos (1744–1827) antrasis sūnus.

Po savo tėvo mirties 1808 m. Mikalojus Sapiega paveldėjo Krasilovo (Voluinėje) dvaro žemes.

Nuo 1802 m. gegužės – Maltos ordino riteris. Varšuvos kunigaikštystės armijoje pakilo iki papulkininkio laipsnio. Užėmė Lenkijos generolo Jano Henriko Dombovskio adjutanto pareigas. 1809 m. rugsėjį buvo apdovanotas Virtuti Militari ordino auksiniu kryžiumi.

Šeima ir vaikai 
1806 m. Vieoje vedė Idaliją Potocką (1792 m. gegužės 20 d. – 1859 m. liepos 11 d.), Rusios vaivados, grafo Stanislovo Felikso Potockio (1752–1805) jaunesniąją dukterį nuo antros santuokos su Amelija Mnišek (1752–1798). Santuokoje gimė trys dukterys:

 Pelagėja (1809–1892 m. rugpjūčio 23 d.), vyras nuo 1823 m. Viktoras Kazimieras Čackis (1805–1853)
 Tereza (1811 m. balandžio 3 d. – 1895 m. gegužės 13 d.), vyras nuo 1830 m. Pšemyslavas Potockis (1805–1847)
 Idalija (1813–1861 m. rugpjūčio 31 d.), vyras nuo 1837 m. Konstantas Stanislovas Čorba (apie 1809–1849).

Literatūra 
 Zofia Zielińska, Franciszek Ksawery Sapieha, w: Polski Słownik Biograficzny, tom XXXIV, 1993 (informacje przy życiorysie ojca)

Nuorodos 
 Sapiegų genealogija
 Mikołaj ks. Sapieha h. Lis

Mikalojus 1843
Maltos ordino riteriai
2016 m. pasaulio lėkščiasvydžio ir guts čempionatas

Pasaulio lėkščiasvydžio ir guts čempionatas (WUGC) pasaulinės skraidančiojo disko federacijos 2016 metų birželio 18-25 dienomis Didžiojoje Britanijoje, Londone. 

Turnyre dalyvavo 115 komandų suskirstytos į šešis divizionus: vyrų (31), moterų (26), mišrusis (30), vyrų meistrų (17), moterų meistrų (11).

Dėl netikėtai iškritusio gausaus kritulių kiekio  kai kurios rungtynės buvo atšauktos ir neįvyko, arba buvo pakeistos prisitaikant pagal turėtas galimybes.

Formatas
Vyrų ir mišrusis divizionai buvo suskirstyti į 8-ios grupes po 3-is arba 4-ias komandas. Pasibaigus rato varžyboms komandos pagal rezultatus suskirstomos į naujas 8-as grupes. Vėliau kryžminės rungtynės ir atkrintamosios su pozicionavimo rungtynės.

Moterų divizione buvo suformuotos 4-ios grupės po 6-as arba 7-as komandas. Po rato varžybų buvo žaistos kryžminės varžybos ir atkrintamosios.

Vyrų meistrų divizione varžybos vyko tarp 4-ių grupių sudarytų iš 4-ių arba 5-ių komandų. Po rato varžybų komandos buvo perskirstytos pagal rezultatus į antras rato varžybas, kryžminius žaidimus ir atkrintąmasias. Moterų meistrių varžybų formatas buvo panašus, išskyrus tai, kad moterų meistrių divizione buvo tik 2-i grupės po 5-ias ir 6-ias komandas grupėje.

Guts varžybos vyko rato rungtynių principus, kiekvienai komandai žaidžiant su visomis komandomis po du kartus dėl geresnės pozicijos prieš reitingavimą. Po rato rungtynių komandos žaidė dvigubo eliminavimo varžybas etape siekiant nustatyti guts rungties nugalėtojus

Reitingavimas
Komandos kurios varžėsi 2012 m. pasaulio lėkščiasvydžio ir guts čempionate pasiektą galutinį rezultatą t. y. užimtą poziciją turnyre, naudota kaip reitingo taškus reitinguojant ekipas. Komandos nedalyvavusios minėtame turnyre gavo reitingo taškus pagal Pasaulinės skraidančiojo disko federacijos (WFDF) ir Europos ultimeito Federacijos (EUF) sankcionuotų varžybų rezultatus.

Vyrų diviziono varžybos

Rinktinės žaidėjai
2016 m. sudėtis:

Varžybų rezultatai
Lietuvos vyrų lėkščiasvydžio rinktinės rezultatai lėkščiasvydžio ir guts čempionate.

Rato varžybos (grupė B)

Rato varžybos (grupė R)

Pozicionavimo varžybos 
Dėl gausaus lietaus grupės varžybos nebuvo tęsiamos ir atsisakyta atkrintamųjų rungtynių. Dauguma dalyvaujančių komandų iškarto žaidė paskutines - finalinės rungtynės.

Vietos

Vyrų grupė

Išnašos 

 Lėkščiasvydžio turnyrai
Pranciškus Ksaveras Liubomirskis

Kunigaikštis Pranciškus Ksaveras Liubomirskis (; 1747–1819) – Liubomirskių giminės galva, Secechovo seniūnas, Rusijos armijos generolas.

Biografija 
Braclavo vaivados Stanislovo Liubomirskio (1704–1793) ir Liudvikos Pociejūtės (m. 1786) vyresnysis sūnus. Jaunesnieji broliai – Lenkijos armijos generolas-leitenantas Juozapas, Prancūzijos armijos generolas Aleksandras, ir Lenkijos armijos generolas-leitenantas Mykolas.

1772 m. gavo paveldėjimą nuo savo tėvo seniūniją Radomo gubernijoje, prie Vyslos upės. Kijevo vaivadijos pietryčių dalies, kuri apėmė 9 miestus, 179 kaimus, didelio turto valdytojas. Gyveno savo rezidencijoje Smelo mieste.

Po pirmo ATR padalijimo 1777 m. įstojo į Rusijos tarnybą generolo-leitenato laipsniu. 1781 m. tapo tapo brigadininku, o po to 1783 m. – generolu-majoru. 1784 m. buvo apdovanotas Rusijos Šventos Anos ordinu.

Šeima ir vaikai 
Nuo Pranciškaus Ksavero Liubomirskių eina vyresnioji Liubomirskių liniją, kurios atstovai didele dalimi buvo Rusijos piliečiai. Buvo vedęs tris kartus.

Pirmoji žmona – Antonija Potocka, su kuria turėjo dvi dukteris – Elžbietą ir Klementiną, antroji – (nuo 1786 m.) – Teofilė Rževuska (1762–1831), nuo tos santuokos gimė dvi dukterys – Amelija ir Karolina ir du sūnūs Konstantinas ir Eugenijus. Trečioji žmona – Marija Lvovna Naryškina (1766–1806), L. A. Naryškino duktė, turėjo su sūnus Antonijų (1801–1885) ir Aleksandrą (1802–1893).

Nuorodos 
 Franciszek Ksawery ks. Lubomirski // Minakowski M. E. Genealogia Potomków Sejmu Wielkiego.
 Полное родословие князей Любомирских.

Liubomirskiai
Troye Sivan Live

„Troye Sivan Live“ – debiutinis  atlikėjo ir dainų rašytojo Troye Sivan koncertinis turas, skirtas dainininko extended play „Wild“ ir debiutiniam studijiniam albumui „Blue Neighbourhood“. Turas prasidėjo 2015 m. spalio 13 d. Šiaurės Amerikoje, lapkritį persikėlė į Europą ir baigėsi 2016 m. sausio 13 d. Australijoje.

Įvykiai prieš turą 
Po EP „Wild“ išleidimo atlikėjas Twitter tinkle paskelbė, kad 2015 m. spalį planuoja surengti kelis koncertus.  Kitą dieną, interviu su SugarScape metu, atlikėjas paskelbė planuojantis aplankyti JK ir Australiją prieš metų pabaigą. Vėliau Sivan Instagram paskyroje buvo paskelbtos nuotraukos iš repeticijų. Apie turą oficialiai buvo paskelbta 2015 m. rugsėjo 25 d. atlikėjo Twitter paskyroje. Pranešimas buvo išplatintas kartu su dainos „Fools“ vaizdo įrašu. Šios naujienos padėjo atlikėjui patekti į pirmąją Billboard „Twitter Trending 140“ topo vietą.

Sivan debiutinis albumas „Blue Neighbourhood“ buvo išleistas pasibaigus turui, todėl dainas „Suburbia“, „Cool“ ir „Youth“ žiūrovai išgirdo dar prieš oficialų jų išleidimą. Atlikėjas koncerte 2015 m. lapkritį Paryžiuje paskelbė apie 2016 m. turą „Blue Neighbourhood“.

Dainų sąrašas 
 „Bite“
 „Fools“
 „Cool“
 „DKLA“
 „Ease“
 „Talk Me Down“
 „Suburbia“
 „Wild“
 „Happy Little Pill“
 „Youth“

Turo datos

Atšaukti koncertai

Išnašos 

2015 m. koncertiniai turai
2016 m. koncertiniai turai
FK Lygis Kaunas

Kauno „Lygis“ – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Istorija 

Futbolo klubo „Lygis“ iki 2016 metų žaidė KAFF III lygos pirmenybėse.

2016-aisiais „Lygis“ debiutavo LFF II lygos pirmenybėse.

2022 m. FK Lygis / FM Lygis gavo dvi žvaigždutes LFF „Futbolo ugdymo organizacijų sertifikavimo sistemoje“. Paminėta kad FK Lygis yra FC Hegelmann futbolo akademija.

Spalvinė gama 

Mėlyni (žydri) marškinėliai ir juodos (pilkos) spalvos šortai.

Klubo logotipas 

Baltos spalvos skydas, o jame didelis futbolo kamuolys. Skydas įrėmintas mėlynais ir juodais apvadais.

Sezonai 

|}
|}

Sudėtis (2016 m.) 
2016 m. liepos 19 d.

Nuorodos 

Lygis
Kauno futbolas
Kuoklės

Kuoklės (latv. kokles, sk. kuoklės; latg. kūkles) arba kuoklė (kokle, sk kuoklė; kūkle) – senovinis latvių styginis muzikos instrumentas, drauge su lietuvių kanklėmis, lyvių kandla, estų kanele, suomių bei karelų kantele ir rusų guslėmis įeina į Baltijos sritims būdingų ir giminingų instrumentų šeimą, bendrasis jų pavadinimas – Baltijos psalteriumas. Pirmieji archeologiniai kuoklės radiniai Latvijoje siekia XIII a., yra išlikę XVII a. rašytinių šaltinių, kur ji minima, o pirmoji žinoma kuoklių melodija užrašyta 1891 m. Kaip tradicinės kultūros vertybė, kuoklės ir skambinimas ja įtraukti į Latvijos kultūros paveldą.

Išnašos 

Baltijos psalteriumas
Latvių muzikos instrumentai
Piotras Zborovskis

Piotras Zborovskis (m. 1580 m. rugsėjo 13 d.)  – Biecko kaštelionas (nuo 1565) Vojnicos kaštelionas (nuo 1567), Sandomiro vaivada 1568-1574, Krokuvos vaivada ir seniūnas 1574-1580, Olkusko župnikas 1576-1580.

Biografija 
Martyno Zborovskio sūnus. 

Pasirašė Varšuvos konfederaciją 1573 metais. 1573 metais patvirtino Henriko Valua elekciją į Lenkijos karaliaus sostą. 1575 metais laisvos elekcijos metu balsavo už karalaitį Maksimilijoną Habsburgą. 

Išpažino kalvinizmą.

Palaidotas Olesnicoje.

Išnašos

Nuorodos 

Zborovskiai
Krokuvos vaivados
Sandomiro vaivados
Krokuvos seniūnai
Baltijos psalteriumas

Baltijos psalteriumas – turinčių išskobtą rezonavimo korpusą giminingų styginių instrumentų šeima, paplitusi srityse aplink Baltijos jūrą.

Šiems instrumentams priklauso:
Kantelė (Suomija, Karelija ir Šiaurės Vakarų Rusija)
Harpu (samių teritorijos)
Kanelė (Estija)
Kanklės (Lietuva)
Kandla (lyvių Latvijoje)
Kuoklės (Latvija)
Kuslė (Volgos finų ir marių Rusijos teritorijoje) 
Guslės (Šiaurės Vakarų Rusija)

Baltijos psalteriumas
Uršulė Leduchovska

Uršulė Leduchovska (; g. 1865 m. balandžio 17 d. Losdorfe, Austrijoje – m. 1939 m. gegužės 29 d. Romoje, Italijoje) – katalikų šventoji, vienuolė, Kenčiančio Jėzaus Širdies seserų uršuliečių kongregacijos () įkūrėja.

Biografija 

Uršulė Ledochovska yra kilusi iš kilmingos Lenkijos aristokratų Leduchovskių giminės. 1886 m. Julija Marija (jos pasaulietinis vardas) įstojo Krokuvoje į uršuliečių vienuoliją, pasižymėdama švietimo ir auklėjimo darbais. Kada XIX a. pabaigoje moterys įgijo teisę studijuoti universitetuose, sesuo Uršulė suorganizavo pirmuosius Lenkijoje studenčių bendrabučius.

Vėliau su popiežiaus Pijaus X palaiminimu ji išvyko misijų darbams į Sankt Peterburgą (Rusija), įkurdama ten uršuliečių namus, kurie netrukus gavo savarankiškos bendruomenės teises vienuolijoje. Pusiau nelegaliai seserys užsiėmė švietėjiškais ir katechizavimo darbais, išlaikė mergaičių mokyklas. U. Ledochovska taip pat kūrė mergaičių mokyklas kaimyninėje Karelijoje, susidraugaudama su tenykšte suomių protestantų bendruomene.

1914 m. prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, sesuo Uršulė kaip Austrijos pilietė buvo priversta emigruoti. Persikėlusi į Švedijos sostinę Stokholmą, o vėliau į Daniją, ji rūpinosi lenkų emigrantų ir karo pabėgėlių vaikais, steigė jiems mokyklas ir internatus, dirbo ekumeninį darbą. Uršuliečių namai buvo atviri skirtingų politinių ir religinių pažiūrų žmonėms. 

Su karo pabėgėliais ir imigrantų vaikais 1920 m. ji sugrįžo į Lenkiją. Savo vadovaujamą uršuliečių bendruomenę pertvarko į atskirą Šventosios Kenčiančio Jėzaus Širdies uršuliečių kongregaciją. Ji buvo įregistruota 1923 m., o galutinį Šventojo Sosto pripažinimą įgijo 1930 m. 

Seserys uršulietės išplito visoje Lenkijoje, taip pat kūrėsi Italijoje, Prancūzijoje, kur steigė bendrabučius neturtingoms merginoms, užsiimdamos jų švietimu ir moraliniu ugdymu. Motina Uršulė rašė jaunimui straipsnius ir knygas, organizavo vaikams eucharistinį bei kitus bažnytinius judėjimus. 

1983 m. popiežius Jonas Paulius II Poznanėje beatifikavo motiną Uršulę. 1989 m. jos kūnas buvo pervežtas į Pnevus (Lenkiją). Ji buvo palaidota Pnevų koplyčioje šalia motinos. 2003 m. popiežius Jonas Paulius II kanonizavo ir paskelbė U. Leduchovską šventąja.

Lietuvoje 

Seserų uršuliečių namai buvo įkurti 1924 m. Juodšiliuose (Vilniaus r.), kur veikė iki 1946 m. 1928 m. uršuliečių namai įsikūrė Vilniuje (J. Skapo g. 4). Pagrindinė uršuliečių veikla buvo našlaičių ir vargstančių vaikų globa. Jų iniciatyva Juodšiliuose buvo atidaryta mokykla, ligoninė. Prieškaryje pradėta Juodšilių bažnyčios statyba. U. Leduchovska keletą kartų lankėsi Vilniuje, taip pat Juodšiliuose. Pirmą kartą čia atvyko 1924 m., paskutinį kartą – 1939 m. sausį.

2003 m. Šv. Uršulės Leduchovskos vardas buvo suteiktas Juodšilių vidurinei mokyklai. Nuo 2007 m. mokykloje veikia mokyklos muziejus, kuriame renkama ir saugoma medžiaga apie mokyklos globėją Šv. Uršulę Leduchovską. Jos vardu pavadinta gatvė Juodšiliuose.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Uršulės Leduchovskos biografija (vilnijosvartai.lt)
 Uršulės Leduchovskos biografija (anglų k.)

Leduchovskiai
Krikščionių vienuoliai
Katalikų šventieji
Outlast

Outlast – 2013 m. kompiuterinis išlikimo siaubo žanro žaidimas, kurį sukūrė ir išleido JAV „Red Barrels“ studija. 2014 m. išleistas žaidimo plėtinys „Outlast: Whistleblower“. 2017 m. išleistas žaidimo tęsinys „Outlast 2“. 2022 metais išleidimui suplanuotas „The Outlast Trials“, kuris naudojamas kaip pirmųjų dviejų žaidimų įžanga. 

Metacritic.com suvestinės duomenimis, kritikai žaidimą įvertino 80 balų iš 100 vidurkiu.

Apie žaidimą 

„Outlast“ buvo išleistas 2013 m. rugsėjo 4 d. „Steam“ tinkle personalinių kompiuterių „Windows“ sistemai. 2014 m. pasirodė leidimai „PlayStation 4“ ir Xbox One“, 2015 m. – „Mac OS X“ ir „Linux“,  sistemoms. 

Nuošalioje vietovėje, Mesivo kalne Kolorado valstijoje nuo seno buvo apleista psichiatrinė klinika, kurios veiklą 2009 m. atnaujino privati „Murkoff Corporation“ kompanija. Žaidimo veiksmas prasideda, kai reporteris-tyrėjas Miles Upshur nakties metu atvyksta į kliniką gavęs anoniminę žinutę, pranešusią apie joje besidedančius keistus ir baisius dalykus. Miles Upshur randa sargybos postą apleistą ir įsigavęs į klinikos pastatą  – daug ištaškyto kraujo, personalo lavonus ir kelis išlikusius gyvais psichinius ligonius. Vienas iš mirštančių perspėja reporterį, kad klinikoje siaučia „variantai“, nuo kurių reikia tik bėgti arba slėptis.

„Outlast“ yra vieno žaidėjo žaidžiamas žaidimas, kuriame iš pirmojo asmens perspektyvos valdomas reporteris Miles Upshur. Herojus turi rasti kelią išsigelbėti iš psichiatrinės klinikos, kurioje yra persekiojamas žmogžudžiais virtusių pamišėlių po eksperimentinių gydymų, kuriuos vykdė klinikos daktarai. Herojus neturi galimybės kovoti, vienintelės jo priemonės: pasislėpti arba pabėgti nuo pamišėlių. Žaidimo siužeto detalės atskleidžiamos randamuose dokumentuose ir herojaus užrašuose. Miles Upshur turi nešiojamą videokamerą, su kuria gali priartinti matomą vaizdą. Radęs baterijų jis ribotą laiką gali naudotis videokameros IR naktinio matymo galimybe tamsiuose kambarėliuose ir koridoriuose, kuriuose dažniausiai vyksta veiksmas. Nuo pamišėlių herojus gali slėptis po lova, spintose, atsikirsti durimis arba pralindęs pro siaurus plyšius. Žaidimą galima žaisti keturiais sunkumo lygiais. Sunkiausiame režime nors vieną kartą žuvus herojui, žaidimą tenka pradėti iš naujo.

2014 m. buvo išleistas plėtinys „Outlast: Whistleblower“, kuriame pasakojami priešistorės įvykiai iš programuotojo Waylon Park pozicijos, kuris buvo anoniminiu pranešėju žinutėje. Šiame plėtinyje taip pat atskleidžiama istorijos pabaiga, kuri nebuvo visai aiški pagrindinio žaidimo pabaigoje. Mesivo kalnas yra reali vietovė Uoliniuose kalnuose, tačiau psichiatrinė klinika jame yra pramanyta.

Išnašos

Nuorodos 
 Oficialus žaidimo tinklalapis
 giantbomb.com
 IGN resursai

2013 kompiuteriniai žaidimai
Išlikimo žanro žaidimai
Nikolas Stauskas

Nikolas Stauskas (g. 1993 m. spalio 7 d.) – lietuvių kilmės Kanados krepšininkas.

Biografija 
Nuo 2009 m. žaidžia Kanados rinktinėje.

Nuo 2014 m. žaidžia NBA. 2015 m. pasirašė kontraktą su Filadelfijos 76ers.

Kanados krepšininkai
2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai

2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – 2016 m. spalio 9 ir 23 d. vykę septintieji eiliniai Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai, kurių metu 2016–2020 m. kadencijai išrinktas 141 Seimo narys.

Rinkimų sistema 
Seimas yra renkamas naudojant mišriąją rinkimų sistemą: 70 narių renkami proporcinio atstovavimo sistema pagal partijų sąrašus, kurie surenka mažiausiai 5 proc. atiduotų balsų (koalicijoms taikomas 7 proc. barjeras), likę 71 Seimo nariai – daugumos atstovavimo sistema (vienmandatėse apygardose) dviem turais. Pirmajame ture kandidatas išrenkamas, jei surenka daugiau nei pusę balsų. Jei rinkimuose dalyvauja mažiau nei 40 proc. rinkėjų, kandidatas turi surinkti bent 20 proc. visų rinkėjų balsų. Jei pirmame ture nei vienas kandidatas nesurenka reikiamo kiekio balsų, antrame ture rinkėjai renkasi iš dviejų, daugiausia balsų pirmajame ture surinkusių kandidatų.

Seimo nariais gali būti renkami Lietuvos Respublikos piliečiai, kurie nesusiję priesaika ar pasižadėjimu užsienio valstybei ir rinkimų dieną yra ne jaunesni kaip 25 metų bei nuolat gyvena Lietuvoje. Jais negali būti renkami asmenys, nebaigę atlikti bausmės pagal teismo paskirtą nuosprendį, taip pat asmenys, teismo pripažinti neveiksniais.

Situacija prieš rinkimus 

2012 m. Seimo rinkimai baigėsi Lietuvos socialdemokratų partijos pergale – jie Seime gavo 38 vietas. 

Ministrų kabinetui vadovavo socialdemokratų lyderis Algirdas Butkevičius. Prie koalicijos prisijungė Darbo partija, „Tvarka ir teisingumas“ bei Lietuvos lenkų rinkimų akcija – Krikščioniškų šeimų sąjunga. Pastaroji pasišalino 2014 m.

Rinkimuose dalyvaujančios partijos 
Daugiamandatėje apygardoje savo kandidatų sąrašus iškėlė 14 partijų, kurioms atsitiktine tvarka rinkimų biuletenyje priskirtas toks eiliškumas:

Rezultatai

Balsavimo rezultatai

Pirmumo balsai 
Daugiausia pirmumo balsų surinkę kandidatai:

Po rinkimų 

Netrukus po to, kai paaiškėjo pirmojo turo rezultatai, Valentinas Mazuronis atsistatydino iš Darbo partijos lyderio pareigų, tą patį padarė ir Paksas, palikęs partijos „Tvarka ir teisingumas“ lyderio poziciją.

Iškart po pergalingo antrojo turo Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjunga pradėjo koalicines konsultacijas su Tėvynės sąjunga – Lietuvos krikščionimis demokratais ir Lietuvos socialdemokratų partija. Jie išreiškė norą sukurti plačią koaliciją, į kurią būtų įtrauktos abi partijos. Visgi, lapkričio 9 d. Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjunga pasirašė koalicijos susitarimą tik su Lietuvos socialdemokratų partija, pagal kurį pastarajai buvo paskirtos 3 iš 14 kabineto vietų.

Naujai išrinktas Seimas susirinko 2016 m. lapkričio 14 d. ir Seimo Pirmininku išrinko Viktorą Pranckietį. 

Lapkričio 22 d. Prezidentė Dalia Grybauskaitė Ministru Pirmininku paskyrė Saulių Skvernelį, jo kabinetas darbą pradėjo gruodžio 13 d.

Šaltiniai 

Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai
Lietuvos istorija (po 1990 m.)
2016 metai
Krakių Šv. Kotrynos vienuolynas

Krakių Šv. Kotrynos vienuolynas – veikiantis kotryniečių moterų vienuolynas, 1997 m. atkurtas Krakėse, Kranto g. 2, Kėdainių rajone, 21 km į šiaurės vakarus nuo Kėdainių. Seserys kotrynietės dirba ligoninėse, slaugo ligonius namuose, dėsto tikybą mokyklose, katekizuoja šeimas ir vaikus.

Istorija 

Vienuolynas Krakėse turėjo mergaičių perau4klėjimo įstaigą, savą pradžios mokyklą, vaikų darželį, vidurinėje mokykloje dirbo fizikos, matematikos, kalbų mokytojomis, garsėjo didžiuliu sodu ir daržais, gydymu žolelėmis.

Kotryniečių seserų kongregacija Lietuvoje buvo įkurta Krakėse, nes 1645 m. ordino vienuolės gavo vyskupo leidimą čia statyti vienuolyną. Oficialiai vienuolynas įsteigtas 1645 m. Žemaičių vyskupo Jurgio Tiškevičiaus rūpesčiu ir lėšomis. Vyskupas dovanotoje teritorijoje pastatydino medinę bažnyčią ir vienuolyną, išrūpino žemės valdų.

Vyskupas Kazimieras Pacas 1668 m. pasikvietė keletą kotryniečių iš Varmijos, kad jos Krakių vienuolėms pritaikytų savo regulą, ir skyrė lėšų naujos bažnyčios statybai. 1673 m. Krakių vienuolės davė įžadus pagal kotryniečių regulą ir įsijungė į šios kongregacijos Varmijos šeimą.

1692 m. pastatyta bažnyčia ir vienuolynas. 1722 m. pastatytas naujas vienuolynas vietoje sudegusio. Jį gaisrai niokojo ir 1863, 1913 m. 1842 m. caro valdžia vienuolyno neuždarė, bet nusavino dalį turto. Taip pat uždraustas mergaičių mokymas, nebeleista priimti į vienuolyną kandidačių. Nutrūko ryšys su centru Braunsberge. Tačiau seserys išsilaikė visą carinės priespaudos laikotarpį.

1904 m. caro įpėdinio Aleksejaus gimimo proga, užtarus aukštam valdininkui, o kotrynietėms paskelbus toleranciją imperatoriui, joms leista vėl priimti kandidates ir atidaryti noviciatą. 1904 m. Krakėse tebuvo likę 3 vienuolės, bet po 1914 m. jau buvo 12 seserų. Iki Pirmojo pasaulinio karo į vienuolyną buvo priimamos tik bajoraitės. Nuo 1919 m. jos dirbo mokykloje, vaikų ir senelių prieglaudoje.

1923 m. Krakių kotrynietės vėl susijungė su centru Braunsberge. Tada panaikinta griežta klauzūra, vienuolyne įvesta lietuvių kalba. Nuo 1926 m. vienuolės prižiūrėjo nepilnamečių mergaičių nusikaltėlių auklėjimo įstaigą. 1928 m. įkūrė pradžios mokyklą mergaitėms.

1933 m. Krakės tapo tais metais įkurtos savarankiškos Lietuvos kotryniečių provincijos centru, čia gyveno provincijolė. 1939 m. vienuolyne gyveno 25 seserys, 10 novicių, 8 postulantės. 1948 m. vienuolynas uždarytas.

1997 m. ten, kur buvo pirmasis vienuolynas, pašventinti nauji rūmai ir atkurtas vienuolynas.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Krakės. Šv. Kotrynos vienuolynas 
 Krakių kotryniečių vienuolynas
 Krakių kotryniečių vienuolynas

Lietuvos vienuolynai
Krakės
Malackai

Malackai (; , ) – miestelis ir savivaldybė vakarų Slovakijoje, Bratislavos krašte, nutolęs maždaug 35 km į šiaurę nuo šalies sostinės Bratislavos. Malackų apygrados administracinis centras. 17 253 gyventojai (2015 m. duomenys). Įsikūręs Praha-Brno-Bratislava greitkelyje. Netoli miestelio stūkso Mažieji Karpatai.

Nuo X a. antros pusės iki 1918 m. priklausė Vengrijos karalystei. Pirmą kartą paminėtas 1206 m. Miestelio pavadinimas vengrų kalba Malacka reiškia „paršiukas“.

Miestų partnerystė 
  Veselis prie Moravos, Čekija
  Žninas, Lenkija
  Albertirša, Vengrija

Galerija

Nuorodos 
 Savivaldybės svetainė

Slovakijos miestai
Špuchilis

Špuchilis () – miestelis pietryčių Meksikoje, Kampečės valstijoje, Jukatano pusiasalio pietuose, 153 km į vakarus nuo Četumalio. Kalakmulio savivaldybės centras. Praeina kelias Viljahermosa–Četumalis. Yra keletas viešbučių, restoranų, vystomas turizmas. Apylinkėse gausu senovės majų archeologinių vietovių: Špuchilis, Bekanas, Hormigeras, Čaktunas, Čikana, kiek tolėliau – Kalakmulis. Veikia Špuchilio radijo stotis, transliuojanti programas ispanų, jukatekų ir čolų kalbomis.

Miestelio pavadinimas jukatekų kalba reiškia „katės uodega“ (pagal vietinių vijoklių rūšį).

Meksikos miestai
Mahahualis

Mahahualis () – kurortinis kaimelis pietryčių Meksikoje, Kintana Roo valstijoje, Karibų jūros pakrantėje. Įsikūręs Otono P. Blanko (Othón P. Blanco) savivaldybėje, „Majų krante“ (Costa Maya), 3 km nuo kruizinių laivų uosto. Yra švyturys. Vystomas turizmas: viešbučiai, restoranai, prekybos centrai. Apylinkėse yra Škalako ir Činčoros rifai, mėgiami povandeninių nardytojų. Populiari pramoga – sportinė žūklė.

Istorija 

Iki XX a. pab. Mahahualis buvo mažas žvejų kaimas. Pastačius kruizinių laivų uostą Nuevo Mahahualį suklestėjo turizmas. 2007 m. kaimą nuniokojo uraganas „Dynas“.

Meksikos miestai
Meksikos kurortai
Margot Robbie

Margo Elisa Robi (angl. Margot Elise Robbie) gimusi 1990 m. liepos 2 dieną, yra australų aktorė. Robi savo karjerą pradėjo filmuodamasi nepriklausomuose australų filmuose 21-ojo amžiaus pradžioje. Praėjus ilgesniam laiko tarpui, ji atliko vaidmenį muilo operoje „Kaimynai“ (angl. Neighbours, 2008-2011), kurios dėka buvo 2 kartus nominuota „Logie“ apdovanojimams.

Persikrausčiusi gyventi į Jungtines Valstijas, Robi atliko vaidmenį trumpalaikiame ABC kanalo seriale „Pan Am“. 2013 metais debiutavo didžiuosiuose kino ekranuose atliko vaidmenį Ričardo Kurtiso (angl. Richard Curtis) romantinėje-komedinėje dramoje „Laiko tiltas“ (angl. About Time) ir gavo antrinį vaidmenį Martino Skorsesės (angl. Martin Scorsese) biografinėje dramoje „Volstryto vilkas“ (angl. The Wolf of Wall Street). 2015-aisiais Robi atliko vaidmenį romantinėje-komedinėje dramoje „Susikaupk“ (angl. Focus), pasirodė Antrojo pasaulinio karo romantinėje dramoje „Suite Française“ ir atliko vaidmenį mokslinės fantastikos filme „Z reiškia Zakarijų“ (angl. Z for Zachariah). Tais pačiais metais filme „Didžioji skola“ (angl. The Big Short) suvaidino save. 2016-aisiais veiksmo ir nuotykių filme „Tarzanas: džiunglių legenda“ (angl. The Legend of Tarzan) įkūnijo Džeinę Porter ir superherojų filme „Savižudžių būrys“ (angl. Suicide Squad) atliko Harlės Kvin (angl. Harley Quinn) vaidmenį.

Nuorodos
Kęstutis Navickas (1970)

Kęstutis Navickas (1970 m. birželio 13 d. Kaune) – Lietuvos aplinkosaugininkas, paminklosaugininkas, žygeivis.

Biografija 

Mokėsi Kauno 25-ojoje vidurinėje mokykloje, po to 1988 m. baigė Kauno 40–ąją profesinės technikos mokyklą, kur įgijo elektros mechaniko specialybę. Besimokydamas profesinėje mokykloje, staliaus specialybės dėstytojo Henriko Genio kvietimu, pateko į Kauno jaunimo turizmo klubą „Sakalas”, su kuriuo keliavo į Karakumų dykumą, Kaukazo, Altajaus kalnus, Kareliją.

1988 m. prisijungė prie Kauno jaunimo paminklosaugos klubo „Atgaja”. 1989 m. bičiulio Sauliaus Pikšrio kvietimu prisijungė prie organizatorių komandos organizuoti „Taikos žygį”. 1991–1992 m. dirbo privačioje liaudies amatų mokykloje, Vilkijoje, 1992 m. kultūros leidinių leidykloje „Taura”, kurioje rūpinosi Kauno tvirtovės II forto išsaugojimu. 1992–1995 m. dirbo Kultūros paveldo departamento Kauno miesto padalinyje, kur rūpinosi Kauno miesto archeologinio ir militaristinio paveldo apsauga. 1995–1998 m. bendrijos „Atgaja” pirmininkas.

1999 m. baigė istorijos bakalauro studijas Vilniaus universitete, 2009 m. baigė Darnaus vystymosi valdymo ir administravimo magistro studijų programą Mykolo Romerio universitete.

1998–2006 m. dirbo tarptautinės organizacijos Regioninio aplinkos centro Vidurio ir Rytų Europai Lietuvos padalinio direktoriumi. Nuo 2006 m. – tarptautinės nevyriausybinės organizacijos „Baltijos aplinkos forumas“, darnaus vystymosi eksperto ir direktoriaus pavaduotojas. 2007 m. su bendraminčiais Lietuvoje ir Baltarusijoje organizavo mokslinę-kultūrinę ekspediciją Neries upe grafo Konstantino Tiškevičiaus keliais.

2016–2018 m. – aplinkos ministras Sauliaus Skvernelio Vyriausybėje.

2019-2020 m. „Vėjo projektai“ personalo direktorius.

Nuo 2020 m. - žemės ūkio ministras.

Šaltiniai 

|-

|-

Lietuvos aplinkos ministrai
Lietuvos žemės ūkio ministrai
Bugatti Chiron

Bugatti Chiron – 2016 m. pradėtas gaminti Bugatti Automobiles SAS modelis, pakeitęs Bugatti Veyron. Pirmą kartą automobilis buvo pademonstruotas 2016 m. kovo 1 d. Ženevos automobilių parodoje. Šis modelis bus antrasis, naudojantis Chiron vardą, po 1999 m. Bugatti 18/3 Chiron.

Automobilio pavadinimas duotas pagerbiant Monako Formulės 1 lenktynininką Louis Chiron.

Dinamika 
Didžiausias greitis: 420 km/h (apribotas elektronikos)

Įsibėgėjimas:

Šaltiniai 

Chiron
Linas Kvedaravičius

Linas Kvedaravičius (g. 1967 m. liepos 8 d. Vilniuje) – buvęs Lietuvos krepšininkas, politikas bei Vilniaus vicemeras (2015–2019 m.).

Išsilavinimas ir darbas 

1972–1985 m. mokėsi Vilniaus 40-ojoje vidurinėje mokykloje (dabartinė Vilniaus Minties gimnazija). 1990–1993 m. dirbo UAB „Herkus“ direktoriaus pavaduotoju. 1995–1999 m. studijavo teisės specialybę Lietuvos teisės universitete. 2004–2010 m. dirbo Šarūno Marčiulionio krepšinio akademijos direktoriaus pavaduotoju bei tuo pačiu metu ėjo direktoriaus pareigas UAB „Eat & viešbutis „Šarūnas““.
2010–2015 m. UAB „PHARMACELS CORPORATION“ direktorius.
2011 m. buvo Vilniaus miesto pasirengimo Europos krepšinio čempionatui darbo grupės narys.
2015 m. išrinktas į Vilniaus miesto savivaldybės tarybą, eina miesto vicemero pareigas.

Politinė veikla 
Nuo 2011 iki 2018 m. buvo Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. Jis buvo partijos tarybos narys bei partijos Vilniaus miesto skyriaus pirmininko pavaduotojas. 2016 m. Vilniaus miesto tarybos opozicija bandė iškelti interpeliaciją, tačiau interpeliacija žlugo.

Sportiniai pasiekimai 
1986 metais tapo Lietuvos krepšinio taurės varžybų laimėtoju. 1987 m. tapo Latvijos krepšinio aukščiausios lygos nugalėtoju. 1989 m. vykusių Pasaulio lietuvių žaidynių čempionas. Lietuvos krepšinio aukščiausios lygos (1993–1994 m. sezonas) čempionas. 1997 m. tapo Europos policijos krepšinio čempionato nugalėtoju.

Nuorodos 
 VRK anketa 
 Vilniaus miesto savivaldybė

Vilniaus vicemerai
Lietuvos krepšininkai
Priegaidė

Priegaidė, arba muzikinis kirtis − kalbotyros terminas, reiškiantis žodžio arba frazės intonavimo būdą, kai kinta tariamų kirčiuoto skiemens dalių (morų) garso aukštis. Vis dėlto ne visose kalbose kirčio ir priegaidės vieta sutampa: valų kalboje kirčiuojamas priešpaskutinis skiemuo, o priegaidė tariama paskutiniame skiemenyje.

Priegaides turinčiose kalbose jos tariamos viename arba keliuose žodžio skiemenyse ir tuo skiriasi nuo toninių kalbų, pvz., kinų, kur kiekvienas skiemuo tariamas su intonacija. Nuo priegaidės gali priklausyti žodžio reikšmė.

Priegaidžių būta jau baltų prokalbėje. Lietuvių bendrinėje kalboje yra dvi priegaidės: tvirtapradė (akūtas), žymima dešininiu kirčio ženklu (´) arba mišriuosiuose dvigarsiuose su trumpaisiais balsiais ir dvibalsiuose ùi, èu, òi, òu kairiniu (`), ir tvirtagalė (cirkumfleksas), žymima riestiniu kirčio ženklu (˜). Priegaidės lietuvių kalboje tariamos dvibalsiuose, mišriuosiuose dvigarsiuose ir ilguosiuose balsiuose. Eidami vieni trumpieji balsiai lietuvių kalboje priegaidės neturi. Tvirtapradė priegaidė tariama krentančia intonacija, o tvirtagalė − kylančia arba lygia. Lietuvių kalboje priegaidės taip pat skiria žodžių reikšmes: gel̃si 'geltonuosi' − gélsi 'kąsi', aũkštas 'vaikščiojamoji pastato dalis, esanti vienoje iš jo aukščio zonų' − áukštas 'didelio aukščio, ūgio', sū́ris 'toks pieno gaminys' − sū̃ris 'sūrumas' ir t. t.

Be lietuvių, priegaides turi latvių, prūsų, lyvių, kai kurios šiaurės germanų (skandinavų), minėtoji valų, pietų slavų, senoji graikų, vedų, japonų, korėjiečių, indėnų jakių, Šanchajaus ir kitos kalbos.

Taip pat skaitykite 
 Kirčiuotė
 Lietuvių kalbos kirčiavimas
 Leskyno dėsnis
 Sosiūro-Fortunatovo dėsnis
 Hirto dėsnis

Nuorodos 
 Kirčiavimo programa

Išnašos 

Kalbotyra
Ferrari World

Ferrari World Abu Dhabi () – pramogų parkas Abu Dabio Yas saloje. Tai vienintelis Ferrari vardo pramogų parkas pasaulyje ir didžiausias parkas pagal plotą pasaulyje. Šiame parke veikia greičiausias pasaulyje atrakcionas „Formula Rossa“, pasiekiantis 239 km/val. greitį.

Parkas pradėtas statyti 2007 m. lapkričio 3 d. ir po trejų metų atidarytas. 2015 m. parkas buvo apdovanotas kaip patraukliausias vidurinės Azijos turistinis objektas.

Nuorodos 
 Parko svetainė

Šaltiniai 

Jungtinių Arabų Emyratų statiniai
Scuderia Ferrari
Viola Beach

Viola Beach – britų indie rock grupė iš Voringtono, susikūrusi 2013 m. Galutinė grupės sudėtis buvo Kris Leonard (gitara ir vokalas), River Reeves (gitara), Tomas Lowe (bosinė gitara) ir Jack Dakin (būgnai). Visi keturi, kartu su grupės vadybininku Craig Tarry, 2016 m. vasario 13 d. žuvo autoavarijoje Sioderteljė mieste, Švedijoje.

Sekančią savaitę po grupės narių mirties, grupės singlas „Boys That Sing“ debiutavo Jungtinės Karalystės singlų reitingo 80-oje vietoje, o „Swings & Waterslides“ – vienuoliktoje. 2016 m. liepos 29 d. buvo išleistas debiutinis grupės albumas „Viola Beach“. Albumas pasiekė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės albumų reitinge.

Diskografija 
 Viola Beach (2016)

Nuorodos 
 
 
 

Anglijos roko atlikėjai
Indie rock atlikėjai
Viola Beach (albumas)

Viola Beach – debiutinis ir vienintelis britų to paties pavadinimo indie rock grupės albumas, išleistas 2016 m. liepos 29 d., po grupės narių žūties. Singlas „Swings & Waterslides“ pasiekė vienuoliktąją vietą Jungtinės Karalystės singlų reitinge, o „Boys That Sing“ – penkiasdešimtąją. Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir pasiekė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės albumų reitinge.

Dainų sąrašas 
Visų dainų autoriai Kris Leonard, Jack Dakin, River Reeves ir Tomas Lowe.

Debiutiniai albumai
2016 albumai
Blossoms

Blossoms – britų indie rock grupė iš Stokporto, susikūrusi 2013 m. Grupė pateko į „BBC Sound of 2016“ konkursą, kuriame pasiekė ketvirtąją vietą. Debiutinis grupės albumas „Blossoms“ buvo išleistas 2016 m. rugpjūtį ir pasiekė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės albumų reitinge.

Grupės nariai 
 Tom Ogden – vokalas, gitara, tamburinas, pianinas, dainų autorius
 Charlie Salt – bosinė gitara, pritariamasis vokalas
 Josh Dewhurst – gitara, perkusija
 Joe Donovan – būgnai
 Myles Kellock – klavišiniai, sintezatorius, vargonai, semplinimas, programavimas, kompiuteriai, perkusija, pritariamasis vokalas

Diskografija 
 Blossoms  (2016)

Nuorodos 
 
 

Anglijos roko atlikėjai
Indie rock atlikėjai
Blossoms (albumas)

Blossoms – debiutinis to paties pavadinimo britų indie rock grupės albumas, išleistas 2016 m. rugpjūčio 5 d. Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju grupės įrašų, pasiekusiu reitingo viršūnę.

Dainų sąrašas 

Debiutiniai albumai
2016 albumai
Žvaigždėta naktis

Žvaigždėta naktis – olandų dailininko postimpresionisto Van Gogo (1853−1890) paveikslas. Įvardijamas vienu žymiausių moderniosios dailės kūrinių.

Apie paveikslą 
Paveikslą „Žvaigždėta naktis“ V. van Gogas nutapė 1889 m. Šv. Pauliaus beprotnamyje prie Sen Remi de Provanse netoli Arlio Provanse. Paveiksle pavaizduotas vaizdas, kokį Vincentas matė pro savo kambario langą naktį. Tikėtina, kad jis tapytas dieną iš atminties. Paveiksle vaizduojamas Sen Remi kaimelis nakties metu. Tapytas vietovaizdis nėra tiksliai pavaizduotas kaip yra realybėje ir dailininkas papildomai nutapė didelį kipariso medį kairėje. Laiške broliui Vincentas rašė: „man naudinga užsiimti tuo, kas sunku. Bet tai nesustabdo manęs nuo didelio poreikio, pavadinkim − religijai, todėl aš išeinu naktį tapyti žvaigždžių“. Vincentas kritiškai vertino kūrinį ir išėmė jį iš paveikslų siuntos broliui Teo van Gogui, kad sutaupyti pinigų už siuntimą. Nuo 1941 m. paveikslas yra Niujorko šiuolaikinio meno muziejuje.

Nuorodos 
 Masters of Art - Vincent van Gogh. Delphi Classics, 2014.
 Niujorko šiuolaikinio meno muziejus

Van Gogo paveikslai
Nyderlandų peizažai