joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Audronė Bagatyrytė

Audronė Bagatyrytė (g. 1956 m. gegužės 30 d. Obeliai – 2010 m. kovo 1 d. Šiauliai) – Lietuvos teatro ir televizijos režisierė, aktorė.

Biografija 
1974 m. baigė Šeduvos vidurinę mokyklą. 1978 m. baigė Lietuvos konservatorijos TV režisierių kursą, vadovas Algimantas Galinis. 1979–1980 m. stažavosi pas režisierę Aureliją Ragauskaitę Šiaulių dramos teatre. 1980–1985 m. studijavo teatro režisūrą Marijos Knebel klasėje A. Lunačiarskio teatro meno institute Maskvoje.

Pastatė spektaklių Barnaulo (Rusija) Jaunojo žiūrovo ir Klaipėdos dramos teatruose. 1986–1991 m. Šiaulių dramos teatro režisierė. 1991 m. su vyru aktoriumi E. Leonavičiumi įkūrė netradicinio teatro studiją „Edmundo studija 3“. Su studijos monovaidinimais pasirodė tarptautiniuose renginiuose Lietuvoje, Egipte, Baltarusijoje, Danijoje, Suomijoje, Tunise, Čekijoje, Vokietijoje, Rusijoje, Austrijoje ir kitur.

Nuo 1998 m. teatrų tarptautinės organizacijos „Informal European Theatre Meeting“ narė. Dalyvavo šiuolaikinio meno ir teatro festivaliuose Lietuvoje ir užsienyje. Parengė literatūros Vakarų, fotografijos parodų, sukūrė videofilmą „Laiškai judesiui“ (1995 m.). Parašė scenarijų ir režisavo Šiaulių miesto bendruomenės renginius: Sukilėlių kalnelio jubiliejaus minėjimą, vakarus, skirtus V.Kudirkai, Šatrijos Raganai. Režisavo 1999 m. pirmą kartą Lietuvoje paminėtą Afrikos Dieną. Su E. Leonavičiumi parengė fotoparodų („Fiksavimai“, Šiaulių P. Višinskio bibliotekoje; „Ritualinių vietų vaizdai“, nacionalinėje UNESCO komisijoje Vilniuje ir kt.)

Pastatymai 
Šiaulių dramos teatre:
 Hansas Kristianas Andersenas. Bjaurusis ančiukas, 1986 m.
 Paryžius, kuriame…, 1987 m., pagal A. Tuluz-Lotreko paveikslus
 Anatolijus Kairys. Mūsų vaikai, 1988 m.
 Juozas Erlickas. Blinkuva, 1989 m., autorinė improvizacijė vaikams pagal lietuvių mitologiją
 Protėvių dangaus žiūrėtų…, vaikams, pagal savo pačios pjesę, 1989 m.

Edmundo studijoje 3:
 Gyvas negyvas Hamletas, 1992 m., pagal V. Šekspyrą
 Kitas, 1993 m.
 Oidipas žmogus, 1997 m., pagal Sofoklį

Įvertinimas 
 1990 m. Lietuvos Kultūros ministerijos premija
 2000-2001 m. Aukščiausio laipsnio valstybės meno stipendija

Šaltiniai 

Lietuvos režisieriai
Lietuvos aktoriai
Trakų apskritis

Trakų apskritis, dar vadinama Trakų pavietu () – LDK administracinis vienetas dabartinės Lietuvos pietrytinėje ir pietinėje dalyje. Egzistavo nuo XV a. iki 1795 m. Centras – Trakai. Priklausė Trakų vaivadijai.

Vėliau gerokai mažesnėse teritorijose apskritis buvo atkurta Rusijos imperijoje (žr. Trakų apskritis (Rusija)), ir XX a. (žr. Trakų apskritis (1919-1950) ir Trakų apskritis (Lenkija)).

Istorija 
Trakų apskritis minima nuo 1496 metų, iki 1795 m. priklausė LDK Trakų vaivadijai.

Didžiąją dalį istorijos apskritis apėmė teritorijas, kur dabar yra Trakų, Elektrėnų, Kaišiadorių, Alytaus, Varėnos, Šalčininkų, Lazdijų, Kalvarijos rajonų savivaldybės. Nemaža dalimi sutampa su etnografiniu Dzūkijos regionu.

Sudarymo metu apskričiai priklausė Trakų, Žiežmarių, Merkinės, Lazdijų, Valkininkų, Nemunaičio valsčiai. XVIII a. pabaigoje apskrityje buvo priskaičiuojama 8154 dūmų, t. y. apie 112 tūkst. gyventojų.

Prasidėjus ATR padalinimams, 1791 m. iš pietinės Trakų apskrities dalies sudaryta Merkinės apskritis. 1795 m. rytinė dalis atiteko Rusijos imperijai (įjungta į Vilniaus guberniją), o vakarinė dalis (į vakarus nuo Nemuno) – Prūsijos karalystei (įjungta į Balstogės departamentą).

Išnašos
Miškinis storgalvis

Miškinis storgalvis (Ochlodes sylvanus) – hesperijų (Hesperiidae) šeimos drugys. 

Lytinis dimorfizmas ryškus. Patino priekinis sparnas su juoda androkoninių žvynų juosta. Panašus į gelsvažalį storgalvį (Hesperia comma), bet sparnų apačia be baltų dėmių.
Sparno ilgis: 12-15 mm. 
Skraido birželio - liepos mėnesiais pamiškių pievose, paupiuose, paežerėse, parkuose, žmonių gyvenamojoje aplinkoje. Dažnai matomas tupintis ant aviečių lapų.
Mitybiniai augalai: miglė (Poa sp.), valkūnas (Agropyron sp.), eraičinas (Festuca sp.) ir kiti migliniai.
Kiaušinėlius po vieną deda ant mitybinių augalų. Žiemoja vikšrai.
Paplitimas: Palearktika.

Literatūra 
Lietuvos dieniniai drugiai, Povilas Ivinskis, Jonas Augustauskas, Kaunas, LUTUTĖ, 2004, ISBN 9955-575-41-7, p. 76

Nuorodos 
Macrogamta: Miškinis storgalvis - Ochlodes sylvanus 

Hesperijos
Kazys Bagdonavičius

Kazys Bagdonavičius (g. 1941 m. lapkričio 10 d. Kaune) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, rašytojas.

Biografija 
Baigė Kauno 7–ąją darbo jaunimo mokyklą. 1963–1966 m. Vilniaus universiteto Istorijos–filologijos fakulteto studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą.

Nuo 1958 m. dirbo Kauno HE statyboje, Kauno įmonėse. 1968–1982 m. Valstybinio televizijos ir radijo komiteto vyresnysis redaktorius, rašė scenarijus televizijos serialams; 15 inscenizacijų pastatyta televizijos miniatiūrų teatre.

1982–1986 m. žurnalo „Komunistas“ redakcijos konsultantas, vyresnysis mokslinis redaktorius, 1987–1989 m. – Lietuvos reklamos agentūros vyriausias redaktorius, 1989–1991 m. – Meno darbuotojų susivienijimo „Mūza“ (vėliau pasivadinusio „Nuotaika“) valdybos pirmininko pavaduotojas. 1991–1994 m. savaitraščio „Baltijos birža“ redaktorius, 1994–1995 m. laikraščio „Litas“ korespondentas, 1995–2001 m. AB „Lietuvos kuras“ atstovas spaudai. 

Nuo 1984 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.

Kūryba 
Parašė keletą scenarijų dokumentiniams filmams, televizijos apybraižoms, daugybę scenarijų meninėms agitbrigadoms. Satyrinės prozos paskelbė periodiniuose leidiniuose „Pergalė“, „Šluota“, „Švyturys“, „Kalba Vilnius“, „Literatūra ir menas“, almanache „Devyni vilkai“ (1970 m.), rinkinyje „Satyra ir humoras mažajai scenai“. 

Išvertė gruzinų, latvių, rusų humoristinės literatūros. Jo satyrinei prozai būdingas buitinis realizmas, autoironija, pasišaipymas iš visuomenės ydų. Parašė pjesių.

Bibliografija 
Scenarijai:
 Petraičių šeimoje, TV serialas, režisierė Galina Dauguvietytė.
 Sveika, Irena, TV serialas, režisierė Galina Dauguvietytė.
 Lietuvos kurortai, dokumentinis filmas.

Satyros rinkiniai:
 Vargas dėl ploto, Vilnius, Vaga, 1973 m.
 Diedelis: trumpos istorijos su potekstėm ir be. Vilnius, Vaga, 1978 m.
 Tabu: humoreskos, Vilnius, Vaga, 1981 m.
 Dialogai, Vilnius, Vaga, 1984 m.
 Nepykite, Vilnius, Vaga, 1987 m.

Įvertinimas 
 1971 m. TSRS Žurnalistų sąjungos premija už TV pjesių ciklą „Petraičių šeimoje“.
 1986 m. Vinco Mickevičiaus-Kapsuko premija už knygą „Dialogai“.

Šaltiniai 

Lietuvos rašytojai
Lietuvos žurnalistai
Vitalija Bagdonienė

Vitalija Bagdonienė-Senkutė (g. 1924 m. balandžio 12 d. Dugnai, Paežerių valsčius) – Lietuvos gydytoja, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

Biografija 
1946 m. baigė Kauno universitetą. Iki 1962 m. dirbo Epidemiologijos ir higienos instituto (Kaune) vietos kontrolės laboratorijos vedėja. 1976 m. medicinos mokslų daktarė.

1956–1993 m. Kauno medicinos akademijos (iki 1989 m. Kauno medicinos institutas) dėstytoja, nuo 1980 m. profesorė.

Mokslinė veikla 
Svarbiausi tyrimai: dizenterija, virusinis hepatitas, rožė, trichineliozė, lambliozė.

Šaltiniai 

Lietuvos gydytojai
Palygumis (Šilalė)

Palygumis – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Laukuvos, dešiniajame Lokystos krante.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Palokystalis

Palokystalis – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Pievininkai

Pievininkai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje, 6 km į rytus nuo Šiauduvos, šiauriau Bagdono kaimo.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Pykaitaliai

Pykaitaliai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Šiauduvos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Reistrai (Laukuva)

Reistrai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje, 2 km į šiaurę nuo Požerės, rytiniame Sietuvų krante, į šiaurę nuo Paršežerio. Reistrų vakarinėje dalyje yra Sietuvos kūlgrinda.

Gyventojai

Išnašos 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Ręsčiai

Ręsčiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje, 4 km į vakarus nuo Juodainių.

Gyventojai

Išnašos 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Rudiškė

Rudiškė – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje, 3 km į pietvakarius nuo Šiauduvos, kairiajame Yžnės krante.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Selvestrai

Selvestrai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Laukuvos, šiauriau , pro kaimą teka Lokysta.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Selvestruose 1903 m. gimė inžinierius elektrikas, energetikas, habilituotas daktaras, profesorius Leonas Kaulakis.

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Stirbiškė (Laukuva)

Stirbiškė – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Laukuvos, piečiau , pro kaimą teka Momys.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Strazdaliai

Strazdaliai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje, 1 km į šiaurę nuo Požerės, rytiniame Paršežerio krante, prie .

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Šukolai

Šukolai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Šiauduvos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Tautvilai (Šilalė)

Tautvilai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje, 2 km į šiaurę nuo Laukuvos, prie vieškelio jungiančio Laukuvą su Drobūkščiais (). Dalis kaimo patenka į Varnių regioninį parką. Apylinkėse gausu liūnų, pelkynų. Į rytus nuo kaimo yra 1863 m. sukilėlių kapai (palaidota 30 ar 75 sukilėliai).

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Trakogalis

Trakogalis – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje, 3 km į rytus nuo Požerės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Vaitkaičiai I

Vaitkaičiai I – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje, 4,5 km į šiaurės rytus nuo Laukuvos, 1 km į vakarus nuo Burbiškių piliakalnio, Varnių regioniniame parke. Per kaimą eina vieškelis . Išlikusi Vaitkaičių dvarvietė, tvenkiniai. Netoliese stūkso Sargakalnis.

Vaitkaičiai II yra 2,5 km į pietvakarius nuo Vaitkaičių I-ųjų.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Vaitkaičiai II

Vaitkaičiai II – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje, 2 km į šiaurę nuo Laukuvos, dešiniajame Lokystos krante. Šalimais eina vieškelis .

Gyventojai

Išnašos 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Virkės

Virkės – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje, 1 km į pietus nuo Laukdvarių, kairiajame Yžnės krante.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Virpylai

Virpylai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje, 1 km į rytus nuo Požerės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Tetervinė (Jurbarkas)

Tetervinė – viensėdis Jurbarko rajono savivaldybėje, Smalininkų seniūnijoje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Smalininkų, pačioje seniūnijos šiaurėje. Viensėdžio pietuose stūkso 59 m aukščio Gegužės kalnas. 1 km į šiaurę nuo Tetervinės išteka Kasiko upelis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Užtilčiai (Jurbarkas)

Užtilčiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, Smalininkų seniūnijoje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Smalininkų, prie .

Gyventojai

Šaltiniai 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Vilktakis

Vilktakis – viensėdis Jurbarko rajono savivaldybėje, Smalininkų seniūnijoje, 5 km į vakarus nuo Smalininkų, prie .

Gyventojai

Šaltiniai 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Informacijos apdorojimas

Informacijos apdorojimas – sistemingas operacijų su informacija atlikimas, apimantis duomenų apdorojimą ir galbūt duomenų perdavimą bei įstaigos automatizavimo sistemos atliekamas operacijas. Terminas „informacijos apdorojimas“ neturėtų būti naudojamas vietoje „duomenų apdorojimas“ (tai nėra sinonimai).

Paprastai gautą informaciją stengiamės suprasti, išskirti, kas mums svarbiausia, tai įsiminti. Informaciją nuolat lyginame, gretiname. Iš turimų žinių darome išvadas, kuriame hipotezes, o joms patvirtinti ar paneigti ieškome informacijos.  Visi atliekami veiksmai ir yra informacijos apdorojimas.

Informacijos apdorojimas gali būti:
 kompiuterizuotas – šiuo atveju informacijos apdorojime yra panaudojami kompiuteriai, šią informacijos apdorojimo rūšį nagrinėja informatika;
 nekompiuterizuotas - šiuo atveju informacija yra apdorojama nenaudojant kompiuterių.

Informacijos apdorojimas priklauso nuo apdorojamos informacijos tipo. Plačiausiai yra žinomas skaitinės informacijos apdorojimas, kuris dažnai yra vadinamas skaičiavimu, kurį nagrinėja matematika. Tačiau be šios skaitinės informacijos apdorojimo taip gerai yra žinomas ir tekstinės informacijos apdorojimas, kurio užuomazgos atsirado kartu su rašto atsiradimu.

Informacijos apdorojimą sudaro septyni etapai: paieškos, išrinkimo, užfiksavimo, išsaugojimo, sukūrimo, perdavimo ir panaudojimo.

Nuorodos 

Informatika
Juozapas Romualdas Bagušauskas

Juozapas Romualdas Bagušauskas (g. 1940 m. balandžio 30 d. Tarpučiuose, Marijampolės valsčius) – Lietuvos istorikas, humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija 
1972 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1972–1990 m. dirbo Partijos istorijos institute prie LKP CK, nuo 1983 m. partinės statybos sektoriaus vedėjas; dėstė aukštosiose mokyklose. 1977 m. Vilniaus universitete apgynė disertaciją „Partinis vadovavimas Lietuvos komjaunimui išsivysčiusios socialistinės visuomenės sąlygomis (1966–1975 m.)“, istorijos mokslų kandidatas. 

1990–1994 m. dirbo Lietuvos istorijos institute. 1994–2000 m. Lietuvos visuomenės organizacijų archyvo direktorius, 2001–2005 m. Lietuvos ypatingojo archyvo LKP dokumentų skyriaus vedėjas.

Mokslinė veikla 
Rašė sovietine ideologija paremtas knygas apie komjaunimą, po 1990 m. tiria Lietuvos jaunimo sovietizavimo ir pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui, Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo problemas.

Bibliografija 
 Lietuvos komjaunimas skaičiais, 1919–1979: statistikos duomenų rinkinys. – Vilnius: Mintis, 1980. – 251 p.
 Partija ir komjaunimas: Lietuvos KP vadovavimas komjaunimui 1966–1980 m. – Vilnius: Mintis, 1984. – 166 p.
 Tarybinės visuomenės politinės sitemos raida Lietuvoje (su kitais). – Vilnius: Mokslas, 1984. – 252 p.
 Lietuvos komjaunimas kovoj ir darbe. – Kaunas: Šviesa, 1989. – 127 p.
 Lietuvos komjaunimo dokumentai: 1919–1940 m. spalis / Juozapas Romualdas Bagušauskas, Konstantinas Surblys. – Vilnius: Mintis, 1989. – 272 p.
 Lietuvos jaunimas laisvės kovose. – Vilnius: Leidybos centras, 1992. – 87 p.
 Komunistinių organizacijų fondų žinynas / Juozapas Romualdas Bagušauskas, J. Čaplikas, Zita Kutraitė. – Vilnius: Lietuvos archyvų departamento leidybinė grupė, 1996. – 376 p.
 Lietuvos jaunimo pasipriešinimas sovietiniam režimui ir jo slopinimas. – Vilnius: Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras, 1999. – 446 p.
 Lietuvos partizanų Tauro apygarda, 1945–1952 m.: dokumentų rinkinys (redaktorius). – Vilnius: Lietuvos archyvų departamentas, 2000. – 584 p.
 Lietuvos partizanų Dainavos apygarda: 1945–1952 m.: dokumentų rinkinys (su kitais). – Vilnius: Lietuvos archyvų departamentas, 2003. – 452 p.
 Lietuvos kultūra sovietinės ideologijos nelaisvėje, 1940–1990: dokumentų rinkinys (sud. Juozapas Romualdas Bagušauskas, Arūnas Streikus). – Vilnius: Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras, 2005. – 485 p. – ISBN 9986-757-68-1

Šaltiniai 

Lietuvos istorikai
Lietuvos archyvininkai
Lietuvos enciklopedininkai
Geltonmargė hesperija

Geltonmargė hesperija (Carterocephalus silvicola) – hesperijų (Hesperiidae) šeimos drugys. 

Lytinis dimorfizmas ryškus. Patino sparnų viršus geltonas su juodomis dėmėmis. Patelės sparnų viršus su panašiu, bet intensyvesniu juodu raštu, primenančiu rudmargės hesperijos (Carterocephalus palaemon).
Sparno ilgis: 12-15 mm. 
Skraido nuo gegužės vidurio iki birželio mėnesio vidurio drėgnose pievose, pamiškėse, krūmynuose, pagrioviuose.
Mitybiniai augalai: dirsė (Bromus sp.), sorokė (Milium sp.), kietavarpė (Cynosurus sp.).
Kiaušinėlius deda po vieną ant mitybinių augalų. Žiemoja tarp susuktų mitybinių augalų lapų.
Paplitimas: Europa, Sibiras iki Ramiojo vandenyno.

Literatūra 
Lietuvos dieniniai drugiai, Povilas Ivinskis, Jonas Augustauskas, Kaunas, LUTUTĖ, 2004, ISBN 9955-575-41-7, p. 72

Nuorodos 
Macrogamta: Geltonmargė hesperija - Carterocephalus silvicola

Hesperijos
Živilė Baikštytė

Živilė Baikštytė (g. 1973 m. gegužės 24 d. Vilniuje) – Lietuvos baleto artistė.

Biografija 
1991 m. baigė Vilniaus baleto mokyklą. Nuo 1991 m. Lietuvos nacionalinio Operos ir baleto teatro solistė.

Su Lietuvos nacionalinio Operos ir baleto teatro trupe gastroliavo Belgijoje, Ispanijoje, Latvijoje, Lenkijoje, Vokietijoje, Olandijoje. Jos vaidyba įtaigi, šokis plastiškas.

Žymesni vaidmenys 
 Frančeska – Johanas Štrausas. Žydrasis Dunojus, 1993 m
 Džuljeta – Sergejus Prokofjevas. Romeo ir Džuljeta, 1993 m.
 Silfidė – Hermanas Lovenskjoldas. Silfidė, 1996 m.
 Aurora, Marija – Piotras Čaikovskis. Miegančioji gražuolė, Spraktukas, 1996 m.
 Svanilda – Liudvigas Minkus. Kopelija, 1998 m.
 Marinė – Mikis Teodorakis. Graikas Zorba, 1998 m.

Lietuvos nacionaliniame dramos teatre:
 Gretchen – Moterų dainos, pagal M. Ditrich dainas, 1998 m.
 Karmen – Karmen, pagal Ž. Bizė, R. Ščedrino muziką, 1998 m.

Įvertinimas 
 1993 m. Niujorko tarptautinio baleto šokėjų konkurso bronzos medalis

Šaltiniai 

Lietuvos baleto artistai
Bičiulystė (laikraštis)

„Bičiulystė“ – savaitraštis, einantis nuo 1990 m. spalio 22 d. Vilniuje.

Istorija 
Įsteigė Lietuvos vaikų fondas, Lietuvos invalidų draugija ir Raudonasis kryžius. Tiražas 1990 m. – 15 000 egz., 1997 m. – 8000 egz. 

„Bičiulystė“ pasirodė 1990 m. spalio mėnesį, praėjus keliems mėnesiams po Lietuvos Respublikos atkūrimo. 

Atspindi Lietuvos neįgalių žmonių gyvenimą, pristato jiems aktualius teisės aktus, spausdina neįgaliųjų kūrybos apžvalgas, informuoja apie likimo draugų gyvenimą užsienyje. 

Kaip rašoma savaitraščio „Bičiulystė“ svetainėje, pavadinimą paskatino pasirinkti Lietuvos genialaus kompozitoriaus ir dailininko Mikalojaus Konstantino Čiurlionio kūryba. Jo vieno žinomo paveikslo motyvas įkomponuotas į „Bičiulystės“ pavadinimą ir visą laiką lydi žmonių gerumą skatinantį laikraštį.

Nuo 1992 m. „Bičiulystės“ redakcijos steigėjos teisės perėmė Lietuvos invalidų draugija. Tai viena didžiausių nevyriausybinių organizacijų Lietuvoje, 2006 metais vienijusi daugiau kaip 36000 fiziškai neįgalių žmonių ir artimųjų. LID svetainė

Pirmasis „Bičiulystės“ redaktorius – žurnalistas Robertas Grikevičius, vadovavęs savaitraščiui nuo jo įsteigimo iki 2001 m. lapkričio mėn. (tada mirė).

Redaktoriai 
 Robertas Grikevičius – 1992–2001 m.
 Aldona Milieškienė – nuo 2001 m.

Šaltiniai 

Lietuvos savaitraščiai
Lietuvos neįgaliųjų spauda
Vilniaus spauda
Bateke

Bateke (teke) – Vidurinės Afrikos tauta, gyvenanti Kongo Respublikos centrinėje dalyje, Gabono pietryčiuose, Kongo Demokratinės Respublikos šiaurės vakaruose. Gabono prezidentas Omaras Bongo yra bateke tautybės. Jų sukurta istorinė valstybė vadinosi Teke (arba Anziku, Tio). 

Jie kalba kiteke kalba, kuri priklauso bantų kalboms.

Istorija 

Bateke migravo į dabartines gyvenamąsias vietas bantu migracijos laikais, ir čia apie XVI a. sukūrė savo karalystę. Bakongai šią karalystę vadino Anziku, kas reiškė gentis, gyvenusias už šiaurės vakarų sienos. Iš pradžių bateke, atrodo, tarnavo Kongo imperijoje kaip kariai, turėję saugoti valstybines sienas. Atsiradusi jų karalystė dar vadinama Teke arba Tio, ir turėjo ribas su Kongo imperija pietuose ir Loangu vakaruose. Jos sostinė buvo Monsolas, o valdovai tituluodavosi makoko.

Teke karalystė kontroliavo didžiulius vario telkinius, dėl ko dažnai traukė kaimyninės Kongo imperijos dėmesį, ir XVII a. inspiravo šių dviejų karalysčių karus. Bateke gamino augalinius audinius, kurie dažnai atlikdavo pinigų funkciją. Taip pat jie iš Kongo džiunglių regiono šiaurėje pirkdavo dramblio kaulą, gaudydavo vergus. Tai buvop pagrindinės bateke prekės, kuriomis jie prekiavo su bakongais, mainais atsiveždami druską, liną, šilką, stiklą.

Teke karalystei pavyko ilgai išsaugoti nepriklausomybę, daugiausia dėka savo nuošalumo nuo jūros. 1875 m. prancūzų tyrinėtojas Pierre Savorgnan de Brazza pasiekė Teke karalystę ir bendravo su jos makoko Iloo. Šis valdovas pardavė dalį žemės, kuriame išdygo Brazavilis, ir pasirašė su prancūzais vasaliteto sutartį, pagal kurią Teke karalystė tapo Prancūzijos kolonija ir Prancūzų Kongo kolonijos šerdimi. Teke dinastija nebuvo nutraukta, ir tradiciniai makoko valdo iki šiol.

Kultūra 

Bateke kultūroje buvo paplitęs veido tatuiravimas ir apipjaustymas (tiek vyrams, tiek moterims). Žmonės dažniausiai vaikščiojo neprisidengę krūtinių, ir tik turtingieji vilkėjo drabužius nuo kaklo iki kojų.

Skirtingai nei dauguma juodosios Afrikos šalių, bateke turėjo tradiciją laikyti kates ir šunis kaip naminius gyvūnus. Jie išvedė specialias kačių ir šunų veisles.

Gabono tautos
Kongo Demokratinės Respublikos tautos
Kongo Respublikos tautos
Bantai
Kongo civilizacija
Afrikos istorinės valstybės
Osvaldas Kurauskas

Osvaldas Kurauskas (g. 1979 m. gegužės 24 d. Klaipėdoje) – buvęs krepšinio žaidėjas iš Lietuvos. Krepšininko karjerą pradėjo Klaipėdos Vlado Knašiaus krepšinio mokykloje. 2009–2010 m. sezono viduryje patirta trauma privertė krepšininką baigti profesionalią karjerą. 

2010 m. liepos pabaigoje tapo Klaipėdos "Neptūno" direktoriumi. 2012 m. vasario viduryje pasitraukus vyr. treneriui Pauliui Juodžiui iki sezono pabaigos tapo Klaipėdos "Neptūno" vyr. treneriu, o jo asistentu Martynas Mažeika.

Pasiekimai 
 2007 m. NKL čempionas

Šaltiniai 

Kurauskas, Osvaldas
Bronius Bakšys

Bronius Bakšys (g. 1942 m. kovo 14 d. Kamajuose, Zarasų apskritis) – Lietuvos inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Biografija 
1965 m. baigė Kauno politechnikos institutą. Nuo 1965 m. KPI (nuo 1990 m. KTU) dėstytojas. 1972–1995 m. Mašinų gamybos fakulteto dekanas, nuo 1995 m. Mašinų projektavimo katedros vedėjas, 1973 m. docentas.  1991 m. technikos mokslų daktaras.  Nuo 1994 m. profesorius. 2005 m. Lietuvos mokslo premijos laureatas.

45 išradimų iš kontaktinių sistemų bei surinkimo mechanizmų ir įrenginių autorius.

Bibliografija 
 Automatikos pagrindų ir mašinų gamybos technologinių procesų automatizavimas / Bronius Bakšys, Henrikas Medekšas. – Kaunas: KPI, 1978. – 40 p.: iliustr.
 Automatikos pagrindų ir mašinų gamybos technologinių procesų automatizavimo laboratoriniai darbai (su kitais). – Kaunas: KPI, 1978. – 69 p.: iliustr.
 Mašinų gamybos automatizavimo elementai ir įrenginiai: mokymo priemonė. – Vilnius, 1983. – 79 p.
 Mechaninio apdirbimo ir surinkimo automatizavimas: mokymo priemonė / Bronius Bakšys, Henrikas Medekšas. – Vilnius, 1984. – 78 p.: iliustr.
 Контактные системы / В.В.Осташявичюс, Б.В.Рудгальвис, В.Л.Рагульскене, Б.П.Бакшис. – Ленинград: Машиностроение, 1987. – 279 p.: iliustr.
 Mašinų gamybos automatizavimas: vadovėlis / Bronius Bakšys, Henrikas Medekšas. – Vilnius: Mokslas, 1988. – 318 p.: iliustr. – ISBN 5-420-001550-0
 Robotų projektavimo pagrindai: mokymo priemonė. – Kaunas: Technologija, 1993. – 138 p.: iliustr.
 Robotų technika: vadovėlis / Bronius Bakšys, Algimantas Fedaravičius. – Kaunas: Technologija, 2004. – 492 p.: iliustr. – ISBN 9955-09-802-3
 Vibracinės automatinio manipuliavimo sistemos ir mechanizmai / B. Bakšys, A. Fedaravičius. – Kaunas, 2004. – 373 p.: iliustr. – ISBN 9955-09-841-4
 Mechanikos ir mechatronikos fakultetas: leidinys išleistas minint fakulteto 60 metų jubiliejų / Bronius Bakšys, Ginas Čižauskas, Algimantas Fedaravičius, Jonas Gylys, Remigijus Jonušas, Kęstutis Pilkauskas, Rymantas Tadas Toločka. – Kaunas: Regrafas, 2007. – 139 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-9132-9-0
 Robotizuoti technologiniai kompleksai: mokomoji knyga. – Vilnius: VPU leidykla, 2008. – 166 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-20-259-2
 Magistro baigiamojo darbo rengimo metodiniai nurodymai: mechanikos inžinerijos, gamybos inžinerijos ir mechatronikos studijų programos: mokomoji knyga / Bronius Bakšys, Remigijus Jonušas, Egidijus Juzėnas, Povilas Krasauskas, Albinas Palionis. – Kaunas: Technologija, 2009. – 33 p. – ISBN 978-9955-25-628-1

Šaltiniai 

Lietuvos mokslo premijos laureatai
Lietuvos inžinieriai mechanikai
Lietuvos išradėjai
Lietuvos dėstytojai
Juan Pedro Gutiérrez

Chuanas Pedras Gutjeresas (, g. 1983 m. spalio 10 d.) – Argentinos krepšininkas, olimpietis, žaidžiantis sunkiojo krašto ir vidurio puolėjo pozicijose. Atstovauja „Obras Sanitarias“ klubui iš Buenos Airių ir Argentinos rinktinei.

Su rinktine laimėjo 2004 ir 2008 m. Pietų Amerikos krepšinio čempionatus. 2008 m. olimpinėse žaidynėse iškovojo bronzos medalį. Iš viso rinktinės sudėtyje žaidėjas dalyvavo 2008 ir 2012 m. olimpinėse žaidynėse bei 2010 m. pasaulio čempionate.

Šaltiniai 

Gutiérrez, Juan
Argentinos olimpiečiai
Robertas Grikevičius

Robertas Grikevičius (1945 m. rugsėjo 1 d. Šiukščiuose, Zarasų apskritis – 2001 m. lapkričio mėn. Vilniuje) – žurnalistas, redaktorius, vertėjas, sovietinis veikėjas.

Biografija 
1964 m. baigė Antalieptės žemės ūkio technikumą. Žurnalistinį darbą pradėjo 1964 m. Molėtų rajono laikraščio „Pirmyn“ redakcijoje. 1966–1968 m. LLKJS CK darbuotojas. 1968–1973 m. „Valstiečių laikraščio“, 1973–1976 m. „Tiesos“ korespondentas, skyriaus vedėjas. 1975 m. baigė Aukštąją partinę mokyklą prie SSKP CK. 

1976–1983 m. LKP CK darbuotojas. 1983–1986 m. „Komjaunimo tiesos“ redaktorius. LLKJS CK biuro narys. 1988–1990 m. Lietuvos naujienų agentūros ELTA direktorius.  1990–2001 m. savaitraščio „Bičiulystė“ redaktorius.  Išvertė romanų iš rusų kalbos.

Buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.

Šaltiniai 

Lietuvos vertėjai
Lietuvos redaktoriai
José Couceiro

Žozė Koseiras (; g. 1962 m. spalio 4 d. Lisabonoje, Portugalijoje) – Portugalijos futbolo treneris. 2008 m. kelis mėnesius treniravo FBK Kauno futbolo komandą. 2008 m. rugpjūčio 14 d. paskirtas Lietuvos vyrų futbolo rinktinės vyr. treneriu.

Per savo karjerą yra treniravęs Portugalijos jaunimo rinktinę, „Alverca“, „Vitoria de Setúbal“, „Porto“ ir „Belenenses“, „Gaziantepspor“, „Lokomotiv“, „Estoril“ futbolo klubų komandas.

Atrankos į 2010 m. pasaulio čempionatą varžybose trenerio vadovaujama Lietuvos rinktinė pasiekė svarbias pergales prieš Rumuniją 3:0 ir Austriją 2:0, tačiau įpusėjus ir baigiantis atrankai rinktinė patyrė 5 pralaimėjimų iš eilės seriją, taip pat pralaimėdama net grupės autsaideriams Farerų salų futbolininkams. Paskutinėse atrankos rungtynėse visgi pasiekta pergalė prieš grupės lyderę Serbiją (2:1).

Po atrankos ciklo sutartis su rinktine baigėsi ir, nepaisant trenerio palaikymo futbolininkų ir gerbėjų tarpe, nepratęsta. Po darbo Lietuvoje, 2011 m. sausio 4 d. pasirašė sutartį su Portugalijos Sporting CP klubu ir tapo jo generaliniu direktoriumi.

Nuo 2018 metų liepos eina Portugalijos futbolo federacijos nacionalinio techninio direktoriaus pareigas.

Šaltiniai 

Portugalijos futbolo treneriai
Užsienio treneriai Lietuvos futbole
Lietuvos vyrų futbolo rinktinės treneriai
Broliai (serialas)

Broliai – 2008-2009 m. kurtas lietuviškas draminis serialas. Serialas buvo rodomas TV3 kanalu. Scenarijų serialui sukūrė Bronius Bušma. 

Serialas pasakoja apie tris brolius. Vyriausiojo brolio - Kristupo laukia vestuvės su Simona, tačiau ji netikėtai pabėga su kitu - Renaldu. Vis dėlto Kristupas nusprendžia nepasiduoti, jis paprašo viduriniojo brolio, ką tik iš kalėjimo išėjusio Žygymanto ją surasti. Broliui itin nori padėti jauniausias sūnus, studentas Aurimas, bet broliai jį ignoruoja ir kištis į jų reikalus neleidžia.

Pagrindiniai aktoriai 

 Vytautas Rumšas jaunesnysis - Kristupas Kalvis
 Jokūbas Bareikis - Aurimas Kalvis
 Karolis Sakalauskas - Žygimantas Kalvis
 Vytautas Rumšas vyresnysis - Adomas Kalvis, brolių tėvas
 Eglė Driūkaitė - Simona Naujokaitė
 Vidas Petkevičius - Laimonas Naujokas, Simonos tėvas
 Dalia Brenciūtė - Julija Kalvienė, brolių motina
 Ramūnas Šimukauskas - Renaldas Karnickis
 Žemyna Ašmontaitė - Džilda Miliūtė
 Saulius Siparis - Silvestras Stripinis
 Remigijus Vilkaitis - Valentas Milius
 Vaiva Mainelytė - Marija Aušrinė
 Eimantas Grigaliauskas - Odisėjas Karnickis
 Aušra Štukytė - Gabija Vilaitė
 Dalius Mertinas - Emilis Stripinis
 Liudvikas Babaliauskas - Liudvikas
 Petras Dimša - Jefimičius

Lietuvos televizijos serialai
Vilius Balandis

Vilius Balandis (1891 m. gegužės 23 d. Kėdainiai – 1978 m. rugpjūčio 15 d. Skuodas) – Lietuvos kariuomenės karo kapelionas, kapitonas.

Biografija 
Baigė Žemaičių kunigų seminariją, 1914 m. kunigas. Nuo 1914 m. Alantos vikaras. Per Pirmąjį pasaulinį karą 1916–1918 m. kapelionas Havelbergo (Saksonija) ir Brandenburgo internuotųjų lietuvių ir karo belaisvių stovyklose.

1919 m. liepos 1 d. įstojo savanoriu į Lietuvos kariuomenę, paskirtas Panevėžio atskirojo pėstininkų bataliono kapelionu. 1919 m. dalyvavo kovose su Raudonosios armijos daliniais ir bermontininkais, 1920 m. – su lenkais. 1921–1940 m. paeiliui Ketvirtojo, Pirmojo, Septintojo, Aštuntojo pėstininkų pulkų karo kapelionas. TSRS okupavus Lietuvą 1940 m. liepos 12 d. atleistas iš tarnybos. 1941–1943 m. Vyžuonų klebonas. Nuo 1944 m. Salantų altarista, nuo 1946 m. – Grūšlaukės parapijos klebonas, nuo 1962 m. – Skuodo altarista.

Įvertinimas 
 1921 m. Vyčio kryžiaus 5 laipsnio ordinas
 1928 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas.

Šaltiniai 

Lietuvos kunigai
Lietuvos kapitonai
Lietuvos kapelionai
Lutonas

Lutonas – miestas pietinėje Anglijoje, 50 km nuo Londono, prie Li upės. Automobilių gamybos, aviacijos, elektronikos, farmacijos pramonė. Lutono tarptautinis oro uostas. Bedfordširo universitetas.

Istorija 

Lutonas įkurtas VI a. kaip saksų tvirtovė. 1121 m. pradėta statyti Šv. Marijos bažnyčia. 1139 m. pastatyta pilis. 1336 m. miestą nusiaubė gaisras. XVIII a. Lutonas garsėjo kaip kepurių gamybos centras. XIX a. viduryje nutiesus geležinkelį į Londoną miestas pradėjo sparčiai augti.

Demografija

Sportas 
 Luton Town FC (futbolas)

Anglijos miestai
Bedfordšyro gyvenvietės
Aleksandras Balčiauskas

Aleksandras Balčiauskas (1907 m. spalio 5 d. Pumpėnai – 1952 m. sausio 24 d. Biržai) – evangelikų reformatų kunigas.

Biografija 
Kilęs iš bajorų šeimos, jo senelis Konstantinas Balčiauskas, Švobiškio evangelikų reformatų parapijos narys, 1834 m. nusipirko žemės Šakiškiuose. Jo sūnūs Karolis, Aleksandras ir Romualdas mokėsi Slucko evangelikų reformatų gimnazijoje. Tėvas Romualdas Balčiauskas tarnavo Panevėžio apskrities komendantūros sekretoriumi. 1889 m. jis vedė Jadvygą Klementavičiūtę. Juos sutuokė kunigas Adolfas Neimanas Švobiškio evangelikų reformatų bažnyčioje. Netrukus jaunavedžiai išvyko į Rusiją, į Vladimiro guberniją, kur Romualdas Balčiauskas buvo generolo Muchanovo dviejų dvarų valdytoju Kosčejeve. 1905 m. šeima grįžo į Lietuvą ir statėsi namus tėvo išskirtoje dvaro žemėje Šakiškiuose. 1907 m. spalio 5 d. jiems gimė sūnus Aleksandras Balčiauskas.

Aleksandras pradžios mokyklą lankė Pumpėnuose. 1917 m. mirė jo tėvas, gyvenimo sąlygos pablogėjo, tačiau 1927 m. jis baigė Panevėžio gimnaziją. 1931 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto Evangelikų teologijos fakultetą. Studijų metais dalyvavo universiteto studentų evangelikų draugijos veikloje, dėstė tikybą mokiniams evangelikams Kauno „Aušros“ berniukų ir mergaičių gimnazijose. 1931 m. birželio 25 d. Sinodo metu Biržų evangelikų reformatų bažnyčioje ordinuotas diakonu, klebono padėjėju ir paskirtas pradžios mokyklų tikybos mokytoju.

1931 m. gruodžio 20 d. Biržuose įkūrė „Radvilos“ jaunimo draugiją, iki 1940 m. jos pirmininkas. Jam talkininkavo Paulius Slavėnas, mokytojai Alfredas Šlikas, Petras Bružas, Petras Dubra ir kiti. 1932 m. birželio 28 d. Generalinis superintendentas prof. kun. Povilas Jakubėnas jį ordinavo kunigu Biržų evangelikų reformatų parapijai ir paskyrė tikybos mokytoju Biržų gimnazijoje. Dirbo Biržuose, Švobiškyje. Gilindamas žinias 1937 m. lankėsi Šveicarijoje, Vokietijoje ir Italijoje. Gerai mokėjo vokiečių, lenkų, rusų kalbas, skaitė hebrajų, lotynų ir graikų kalbomis. 

1940 m. kovo 16 d. paskirtas Lietuvos kariuomenės evangelikų reformatų kapelionu. Kaune pamaldas laikė evangelikams reformatams ir evangelikams liuteronams kartu liuteronų bažnyčioje, nes reformatų bažnyčios statyba liko neužbaigta. 1942 m. rugsėjo 20 d. Kaune vedė savo parapijietę choristę mokytoją Aleksandrą /Alisą/ Brokertaitę. Juos sutuokė kun. Povilas Jašinskas iš Biržų. Tais pačiais metais A. Balčiauskas grįžo į Biržų evangelikų reformatų parapiją. Dirbo antruoju kunigu ir dėstė tikybą gimnazijoje. Jo rūpesčiu pastatyta konfirmantų mokykla, parapijos salė ir senelių prieglaudos priestatas. Bendradarbiavo evangelikų reformatų spaudoje, prisidėjo prie Adomo Šerno „Giesmyno“ (1942 m.) išleidimo. Parašė pamokslų (išliko rankraščių). Apgriauta bažnyčia, nukentėję parapijiečiai, sunkūs pokario metai palaužė A. Balčiausko sveikatą ir jis mirė nuo širdies infarkto.

Žmona Alisa Aleksandra Brokertaitė, sūnus Donatas, duktė Virginija.

Bibliografija 
 Mūsų jaunimo vadovas, su Alfredu Šliku, 1939 m.
 Husas ir Viklifas, 1939 m.
 Tavo žodis yra tiesa, Vilnius, Apyaušris, 2007 m.

Šaltiniai 

Evangelikų reformatų kunigai
Lietuvos kapelionai
Ukmergės apskritis

Ukmergės (Vilkmergės) apskritis – buvęs administracinis Lietuvos vienetas dabartinės šalies teritorijos rytinėje dalyje, abipus Šventosios upės. Centras – Ukmergė.

Išsivystė iš Vilkmergės pavieto LDK sudėtyje. Šį reorganizavus į Vilkmergės ujezdą, 1795–1797 ir 1801–1842 m. priklausė Rusijos imperijos Vilniaus gubernijai, 1797–1801 m. Lietuvos gubernijai, 1842–1915 m. Kauno gubernijai. Vėliau buvo viena iš  tarpukario Lietuvos Respublikos apskričių.

Rusijos imperijos ujezdas 

|-
| ~1890 || || || ||
 miesteliai: Anykščiai, Kupiškis, Raguva, Subačius, Svėdasai, Šėta, Utena, Užpaliai, Vyžuonos ir kt.
|-
| 1897 || 5866 || 229.118 || ||
 1 miestas: Vilkmergė
 miesteliai: Alanta, Andrioniškis, Anykščiai, Debeikiai, Deltuva, Kavarskas, Kupiškis, Kurkliai, Leliūnai, Raguva, Subačius, Šėta, Šimonys, Taujėnai, Troškūnai, Utena, Užpaliai, Viešintos, Vyžuonos, Žemaitkiemis
|-
| 1914 || 5866 || 263.600 || ||
|}

Apskritis 1916-1950 m. 
1916–1918 m. įėjo į Oberosto Lietuvos sritį, 1941–1944 m. į Ostland Lietuvos generalinės srities Panevėžio krašto apygardą. 1920 m. čia įvyko Lietuvos ir Lenkijos kariuomenių kautynių. 1947 m. 2 valsčiai perduoti naujai Anykščių apskričiai. 

1950 m. birželio 20 d. Ukmergės apskritis pertvarkyta į Ukmergės rajoną (27 apylinkės), dalis teritorijos perduota Jonavos rajonui (4 apylinkės), Kavarsko rajonui (16 apylinkių), Ramygalos rajonui (4 apylinkės), Smėlių rajonui (20 apylinkių) ir Širvintų rajonui (1 apylinkė).

|-
| 1917 || 2370 || 70.444 || ||
|-
| 1919 || || || 16 valsčių: Balninkų valsčius, Gelvonų valsčius, Kavarsko valsčius, Kurklių valsčius, Lyduokių valsčius, Pabaisko valsčius, Pagirių valsčius, Panoterių valsčius, Siesikų valsčius, Šešuolių valsčius, Širvintų valsčius, Taujėnų valsčius, Traupio valsčius, Ukmergės valsčius, Veprių valsčius, Želvos valsčius ||
|-
| 1923  (išsamiau) || 3199 || 126.309 || 19 valsčių: Balninkų valsčius, Deltuvos valsčius, Gelvonų valsčius, Giedraičių valsčius, Kavarsko valsčius, Kurklių valsčius, Musninkų valsčius, Pagirių valsčius, Pabaisko valsčius, Panoterių valsčius, Siesikų valsčius, Šešuolių valsčius, Širvintų valsčius, Taujėnų valsčius, Traupio valsčius, Ukmergės valsčius, Veprių valsčius, Želvos valsčius, Žemaitkiemio valsčius ||
 1 miestas: Ukmergė
 26 miesteliai
 389 kaimai
 3 bažnytkaimiai
 120 dvarų ir palivarkų
 16 vienkiemių
 22 kitos gyvenvietės
|-
| 1927 || || || 19 valsčių ||
|-
| 1933 || || || 19 valsčių ||
|-
| 1939 || 3064 || || ||
|-
| 1940 || || 149.644 || ||
|-
| 1942 || || 121.600 || ||
|-
| 1943 || 3128 || || ||
|-
| 1949  || 1786 || || 11 valsčių (72 apylinkės) ||
 1 miestas: Ukmergė
 10 miestelių
|-
| 1950 || || || 72 apylinkės ||
|}

Valsčiai XX a. 

Apskrities valsčiai 1919–1950 metais:

Šaltiniai

Nuorodos 

 Ukmergės apskr. seniūnijos – 1765 m. (skanuotas originalas)
Laukuvos valsčius

Laukuvos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Laukuva.

Istorija 

1253 m. pusę Laukuvos valsčiaus karalius Mindaugas siekdamas taikos atidavė Livonijos ordinui. XIV a. valsčius buvo Medininkų žemėje, vėliau panaikintas. Atkurtas po I pasaulinio karo, galutinai panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Rietavo rajonui (5 apylinkės), Šilalės rajonui (1 apylinkė) ir Varnių rajonui (3 apylinkės).

|-
| 1923 || 133 || 5094 || 1173 || ||
|-
| 1949-01-01  || 176 || || || 9 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyvenvietės 

1923 m. surašymo metu valsčiuje buvo šios gyvenvietės:

 Aitvidaičių (Atvidaičių) k.
 Apvaršuvos k.
 Aukštagirės k.
 Baltkalnio k.
 Baublių k.
 Bilionų k.
 Bučių k.
 Burbiškių k.
 Dainiškės k.
 Dargalių k.
 Dargių k.
 Degliškės k.
 Drukteinių k.
 Dulkialaukio k.
 Dvarvičių k.
 Girininkų k.
 Girvainių k.
 Gulbių k.
 Ivoniškių dv.
 Ivoniškių k.
 Jankaičių k.
 Kantautalių k.
 Karūžiškių k.
 Kaštaunalių k.
 Kelpšaičių k.
 Kontautų k.
 Kuitainių k.
 Laukuvos mstl.
 Laukvarių k.
 Malavėnų k.
 Mykulių k.
 Monkiškės k.
 Padievyčio k.
 Padvarninkų k.
 Palaukuvio k.
 Paligunių k.
 Palipio vs.
 Palokistalio k.
 Palokiščio k.
 Pikaičių dv.
 Pikaičių k.
 Pikaičių vs.
 Pikaitelių k.
 Požerės k.
 Požerio k.
 Reistrų k.
 Ręsčių k.
 Reškėtų k.
 Rūdiškės vs.
 Ruskių k.
 Sališkės vs.
 Samoskolių k.
 Sarvičių k.
 Siautelių k.
 Silvestrų k.
 Stungaičių k.
 Šauduvos k.
 Šauliškės vs.
 Šukuolių k.
 Tautvilų k.
 Treigių k.
 Trunpainių k.
 Ustronių k.
 Vabalių k.
 Vaikiulaukų k.
 Vaitkaičių dv.
 Vaitkaičių k.
 Vankių Didž. k.
 Vankių Maž. k.
 Virpilo k.
 Virpilų plv.
</div>

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

1923 m. gyveno 5094 žmonės:

 Lietuviai - 92,68% (4721);
 Žydai - 5,99% (305);
 Rusai - 0,96% (49);
 Kiti - 0,37% (19).

Žymūs žmonės 

|- 
| 1891 || Apvaršuva || Leonas Jonikas, žurnalistas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas || 1969
|-
| 1903 || Selvestrai || Leonas Kaulakis, energetikas || 1987
|-
| 1923 || Bučiai || Antanas Rubšys, prelatas, Šv. Rašto vertėjas || 2002
|-
| 1935 || Mėčiai || Petras Bielskis, režisierius || 
|}

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Rietavo apskrities valsčiai
Tauragės apskrities valsčiai
Žeimelio valsčius

Žeimelio valsčius (carmečiu Nociūnų valsčius, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės Lietuvos teritorijoje, pasienyje su Latvija. Centras – Žeimelis, iki I pasaulinio karo – Nociūnai.

Istorija

Valsčius minimas nuo 1586 m. Caro laikais atkurtas XIX a. pradžioje, XX a. pradžioje vadinosi Nociūnų arba Noriūnų valsčiumi. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Linkuvos rajonui (9 apylinkės).

|-
| 1923 m. || 177 || 5650 || 1346 || ||
|-
| 1949-01-01  || 162 || || || 9 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyvenvietės 

1923 m. valsčiuje buvo šios gyvenvietės:

 Akmeniškių vs.
 Aleksejevkos I k.
 Aleksejevkos II k.
 Balanėlių k.
 Balinių vs.
 Baltausių k.
 Bardiškių k.
 Bliodniekų plv.
 Bruverių vs.
 Buliškių vs.
 Dambių vs.
 Daunorių k.
 Degių vs.
 Diržių k.
 Evglių vs.
 Gatančių k.
 Gedeikonių k.
 Geišių k.
 Gelčių k.
 Geručių k.
 Gliebavos dv.
 Jovaišių dv.
 Jovaišių k.
 Kairelių k.
 Klausučių k.
 Kostantų dv.
 Krasniškių k.
 Kratošino dv.
 Kukariškių plv.
 Kukių k.
 Latveliškių vs.
 Lauksodžio dv.
 Lauksodžio k.
 Laumeikių k.
 Lepšinės k.
 Liesų dv.
 Liesų Maž. vs.
 Lipiškių vs.
 Maišelių plv.
 Mažučių k.
 Meldžiūnų dv.
 Meldžiūnų k.
 Mielių vs.
 Mokoliškių k.
 Nakrašūnų k.
 Naujadvarių k.
 Nociūnų k.
 Noreikų k.
 Norūnėlių k.
 Palšių vs.
 Petronėlių k.
 Petronių k.
 Pikčiūnų k.
 Požeimelių dv.
 Punės vs.
 Rozentalių vs.
 Ruočių vs.
 Ruonių vs.
 Skarulių k.
 Skikmų k.
 Slabadų vs.
 Slontiškių dv.
 Steigvilių k.
 Šumilių vs.
 Švitingavos vs.
 Trumpakojų k.
 Zilių dv.
 Žeimelio dv.
 Žeimelio mstl.
 Žyčiūnų k.
</div>

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1877 || Bardiškiai || Ignas Lapinskas, knygnešys || 1935
|-
| 1899 || Kūkai || Adolfas Lapšys, teisininkas || 1942
|-
| 1919 || Ruoniai || Emilija Daktaravičienė, gydytoja ||
|-
| 1929 || Mažučiai || Petras Bėčius, agronomas || 1995
|-
| 1936 || Geručiai || Algis Balaišis, karininkas ||
|}

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Biržų apskrities valsčiai
Joniškio apskrities valsčiai
Panevėžio apskrities valsčiai
Šiaulių apskrities valsčiai
Kazlų Rūdos valsčius

Kazlų Rūdos valsčius (kurį laiką Antanavo valsčius, , ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje. Centras – Kazlų Rūda (kurį laiką – Antanavas ir Čysta Būda).

Istorija 

Įkurtas XIX a. kaip Antanavo valsčius. 1870 m. gegužės 31 d. iš dalies valsčiaus kaimų buvo sukurtas naujas Pilviškių valsčius. 1918 m. valčius pervadintas į Kazlų Rūdos valsčių, bet 1919 m. vėl pervadintas Antanavo valsčiumi. Vėliau Kazlų Rūdos valsčius minimas nuo 1931 ar 1933 m.

1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Šunskų valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Kazlų Rūdos rajonui (11 apylinkių).

|-
| 1923 || 129 || 4921 || 1018 || ||
|-
| 1949-01-01  || 271 || || || 11 apylinkių  ||
|}

Suskirstymas

Gyvenvietės 

1923 m. surašymo metu jame buvo šios gyvenvietės:

 Anglinčiškių k.
 Antanavo dv.
 Antanavo k.
 Armališkių k.
 Bebrutiškių k.
 Brastos k.
 Čimniškių k.
 Čystos-Būdos k.
 Didžiosios Trakiškės k.
 Eglupio k.
 Gaisrių k.
 Gavaltuvos k.
 Girnupių k.
 Griešių k.
 Guobiniškių k.
 Juodbariškių k.
 Kajackiškių k.
 Kampinių k.
 Kazliškių k.
 Kazlų-Rūdos k.
 Klevynės k.
 Kruvelių k.
 Kvietkapušio k.
 Mažos-Būdos k.
 Molupio k.
 Mūriniškių k.
 Nedelberžio k.
 Nendriniškių k.
 Ožnugarių k.
 Pačtoriškių k.
 Pakeliškių k.
 Plioplių k.
 Prigražiškių k.
 Puodžiškių k.
 Purviniškių k.
 Rudupio k.
 Sanažiškės Maž. k.
 Senovės k.
 Skučiškės k.
 Slabados k.
 Smalinpečio k.
 Šalniškės k.
 Tarputiškės k.
 Timinčiškės k.
 Trakinės k.
 Trakiškių k.
 Valaitiškių k.
 Vitkiškių k.
</div>

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

1923 m. gyveno 4921 žmogus:

 Lietuviai – 92 % (4528);
 Žydai – 3,9 % (192);
 Vokiečiai – 2,17 % (107);
 Kiti – 1,9 % (94).

Žymūs žmonės 

|-
| 1867 || Kazliškiai || Vladas Mačys, teisininkas || 1936
|-
| 1883 || Slabada || Pranas Bieliauskas, kunigas, tautosakininkas || 1957
|-
| 1895 || Gaisriai || Antanas Endziulaitis, teisininkas || 1942
|-
| 1899 || Griešiai || Juozas Listopadskis, karininkas || 1971
|-
| 1933 || Šalniškė || Algirdas Jonas Žemaitis, ambasadorius, ekonomistas || 2011
|-
| 1939 || Nendriniai || Vitalija Bartkuvienė, dailininkė tekstilininkė || 1996
|-
| 1946 || Nendriniai || Vytautas Kudžma, baleto artistas ||
|}

Šaltiniai 

 Aruodai.lt

Marijampolės apskrities valsčiai
Žemaičių Naumiesčio valsčius

Žemaičių Naumiesčio valsčius (iki I pasaulinio karo Naumiesčio valsčius, Aleksandrovsko valsčius, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Žemaičių Naumiestis.

Istorija 

Minimas nuo 1650 m. 1905 m. gruodžio 5 d. valstiečiai nušalino valsčiaus sekretorių ir išrinko naująjį sekretorių – Rimkų. Valstiečių revoliuciniams veiksmams vadovavo Rimženčių gyventojai N. Tribičius ir V. Rapolavičius. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Šilutės rajonui (13 apylinkių).

|-
| 1923 || 228 || 9154 || 1846 || ||
|-
| 1949-01-01  || 215 || || || 13 apylinkių  ||
|}

Suskirstymas

Gyvenvietės 

1923 m. surašymo metu valsčiuje buvo šios gyvenvietės:

 Adomavos k.
 Bartininkų (Didž.) k.
 Bartininkų (Maž.) k.
 Brokorių k.
 Budrikų k.
 Bulšinskinių k.
 Ciparių k.
 Degučių k.
 Dulkiškių k.
 Gardamo mstl.
 Gečių k.
 Girininkų (Didž.) k.
 Girininkų (Tenenių) k.
 Grigališkių k.
 Gudiškių k.
 Jokūbiškių k.
 Judžių k.
 Juškaičių k.
 Kalininkų k.
 Klebonų k.
 Kukuiliškių k.
 Kunigiškių plv.
 Laukstienų k.
 Ledalių k.
 Makių k.
 Meškinių k.
 Midverių k.
 Nausėdų k.
 Pakalniškių k.
 Pašiaudės k.
 Pašvėkšnio k.
 Pauparių k.
 Pažaliosios (Degučių) k.
 Pipliškių k.
 Polendrių k.
 Ramoniškių k.
 Raugelių k.
 Rimženčių k.
 Snukelių (Snukalių) k.
 Spičių k.
 Sugintų k.
 Šeputaičių k.
 Šiaudėnų k.
 Šiaudvyčių k.
 Šilgalių k.
 Šylių k.
 Šiusčių k.
 Užlaukių k.
 Užšusčio k.
 Užtenenių k.
 Vaitkaičių k.
 Vanagių k.
 Venskų k.
 Vidgirių k.
 Žakainių k.
 Žalpių k.
 Žemaičių Naumiesčio mstl.
 Žiogaičių k.
 Žiogų k.
</div>

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

1923 m. gyveno 9154 žmonės:

 Lietuviai - 86,64% (7931);
 Žydai - 7,3% (667);
 Vokiečiai - 4,07% (373);
 Rusai - 1,6% (148);
 Kiti - 0,38% (35).

Žymūs žmonės 

|-
| 1923 || Šyliai || Juozas Ciparis, chemikas ||
|-
| 1926 || Paupariai || Bronislovas Balčytis, matematikas || 2018
|-
| 1927 || Užšustis || Viktoras Baltutis, spaudos darbuotojas || 2018
|}

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Raseinių apskrities valsčiai
Šilutės apskrities valsčiai
Tauragės apskrities valsčiai
Plokščių valsčius

Plokščių valsčius (iki I pasaulinio karo Blagoslovenstvo valsčius, , ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje, kairiajame Nemuno krante. Centras – Plokščiai.

Istorija 

Valsčius įkurtas 1861 m., panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Šakių rajonui (6 apylinkės).

|-
| 1923 || 115 || 3976 || 795 || ||
|-
| 1949-01-01  || 116 || || || 6 apylinkės  ||
|}

Viršaičiai 
 Antanas Gudaitis, 1931–1934 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

1923 m. surašymo metu valsčiuje buvo šios gyvenvietės:

 Antaniškių k.
 Antkalniškių k.
 Būdelės k.
 Buižių k.
 Bundzų k.
 Bunikėlių k.
 Buožių k.
 Čebatorių k.
 Dagilių k.
 Dėdynų (Pasiurkštės) k.
 Dubiniškių k.
 Jotijos k.
 Jotyškių k.
 Karkazų k.
 Kedebliškių k.
 Kerutiškės k.
 Kisielių k.
 Kubilių k.
 Martišiškės dv.
 Mišiurkėnų k.
 Naudvario dv.
 Naujališkių k.
 Naujokaičių k.
 Pajotijų dv.
 Pajotijų k.
 Palankynės vs.
 Panikių k.
 Pašilių k.
 Paužnikių (Šilvėnų) k.
 Paveliuonio dv.
 Pavirangių k.
 Plokščių dv.
 Plokščių k.
 Prancų k.
 Ropienos k.
 Stulgių k.
 Šikšnių k.
 Šileravos k.
 Šilvėnų dv.
 Šilvėnų k.
 Tumšų (Lažauninkiškės) k.
 Vaiguviškių k.
 Verkuliškės dv.
 Vidgirių k.
 Vingalupio vs.
 Voniškių k.
 Vosiškės k.
 Zarambiškės dv.
</div>

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

1923 m. gyveno 3976 žmonės:

 Lietuviai - 96% (3806);
 Vokiečiai - 2,96% (118);
 Žydai - 0,98% (39);
 Kiti - 0,3% (13).

Žymūs žmonės 

|-
| 1899 || Vaiguviškiai || Jonas Matusas, kunigas ir istorikas || 1962
|-
| 1903 || Pajotija || Konstantinas Bajerčius, pedagogas ir rašytojas || 1946
|-
| 1923 || Bundzai || Birutė Runaitė-Šidlauskienė, publicistė, partizanė || 2008
|}

Šaltiniai 

Naumiesčio apskrities valsčiai
Šakių apskrities valsčiai