joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Užvenčio Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia

Užvenčio Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia – bažnyčia, stovinti Užventyje, prie kelio Varniai-Kuršėnai. Liaudies architektūros formų, turi baroko bruožų. Architektūros paminklas (unik. kodas ).

Istorija 
Bažnyčiai 1609 m. dovanotas Minikaičių (vėliau pavadintas Šunikiais) kaimas, įkurta parapinė mokykla. 1703 m. pastatyta nauja bažnyčia. Jai 1795 m. pakeista dalis sienojų.

1825 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia, 1839 m. – kapinių koplyčia. 1912–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. 1937 m. rengtasi statyti naują mūrinę bažnyčią, buvo klojami pamatai.

Bažnyčios šventoriuje yra vienintelis kapas – kunigo Juozapo Rutalės, kuris paskutiniaisiais gyvenimo metais kunigavo Užventyje.

Architektūra 
Bažnyčia didelė, liaudies architektūros formų, turi baroko bruožų, lotyniško kryžiaus plano, halinė, su 2 priestatais ir bokšteliu. Vidus 3 navų, yra 5 altoriai. Šventorius apmūrytas. Jame stovi medinė varpinė. Pagrindinio fasado viršus užbaigtas pusvalminio stogo šlaitu ir barokinio silueto bokšteliu. Išorė po daugelio rekonstrukcijų ir atnaujinimų išliko nedaug pakitusi. Interjere dominuoja paprastumas, asketiškumas. Išsiskiria erdvi vidurinė nava, kuri daug platesnė bei šiek tiek aukštesnė už šonines.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Užvenčio Šv. Marijos Magdalietės parapija (dekanato inf.)
 Architektūros objektai. Užvenčio Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia 

Užventis
Kelmės rajono bažnyčios
Vadaktėlių Šv. Jono Nepomuko bažnyčia

Vadaktėlių Šv. Jono Nepomuko bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vadaktėlių kaime, 7 km į pietus nuo Naujamiesčio, Nevėžio dešiniajame krante. Turi neogotikos ir liaudies architektūros bruožų.

Istorija 

Dokumentuose minima 1773 m. remontuota Vadaktėlių koplyčia. Manoma, jog jos fundatorius buvo Kuršo kunigaikštis Petras Bironas. Centrinis bažnyčios altorius padarytas 1773–1880 metais. Vadaktėlių dvaro savininkai Izabelė ir Ivonas Kopanskiai koplyčią 1880 m. suremontavo. Ją 1881 m. gegužės 17 d. konsekravo pavyskupis Aleksandras Beresnevičius. Izabelė Kopanskienė bažnyčiai dovanojo 8,5 dešimtinės žemės, skyrė 160 rb per metus, prievolių.

1902–1905 m. Vadaktėlių kuratas buvo kunigas Juozas Tumas-Vaižgantas. Kunigo Aleksandro Garnevičiaus rūpesčiu 1910 m. bažnyčiai pristatyti bokštai, ji suremontuota. 1930 m. įsteigta parapija. Po Antrojo pasaulinio karo klebonas Gediminas Ignas Blynas (1917–1981) suremontavo bažnyčią, subūrė parapijos chorą, rūpinosi vaikų katekizacija.

1956 m. iš Sibiro grįžęs klebonas Alfonsas Kadžius pats išdažė bažnyčią.

Architektūra 

Bažnyčia turi neogotikos (bokštuose) ir liaudies architektūros bruožų, stačiakampio plano, su trisiene apside, dvibokštė, su bokšteliu. Vienanavė. Šventorius apsodintas gyvatvore. Jame yra kapinės. Interjere yra 1725 metais nuliedintas varpas, ir XVIII amžiaus pabaigoje tapytas kunigaikščio P. Birono portretas, ir to paties šimtmečio krikštykla, dvi drožėjo V. Svirskio skulptūros – „Šventas Petras“ ir „Šventas Povilas“.

Nuorodos 
 Vadaktėlių parapija 
 Vadaktėlių bažnyčią saugos valstybė, Panevėžio balsas, 2007.02.06 

Panevėžio rajono bažnyčios
Vadžgirio Šv. Juozapo bažnyčia

Vadžgirio Šv. Juozapo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vadžgirio miestelyje, prie Eržvilko–Šimkaičių kelio. Turi neoklasicizmo, neogotikos bruožų.

Istorija 

Prie Vadžgirio dvaro 1676 m. pastatyta koplyčia. Juozapas Vaitkevičius 1790 m. pastatė medinę bažnyčią. Ji buvo Viduklės parapijos filija. XIX a. pirmojoje pusėje veikė parapinė mokykla. Kunigas Jurgis Beniusevičius 1850 m. bažnyčią padidino. 1903–1905 m. bažnyčia gerokai remontuota, įsigyti varpai. 1905 m. įsteigta parapija. Klebono Juozapo Dargužo rūpesčiu 1907 m. inžinierius Vaclovas Michnevičius suprojektavo mūrinę bažnyčią.

1908–1911 m. veikė J. Dargužo įsteigta „Saulės“ draugijos mokykla. Po Pirmojo pasaulinio karo klebono Povilo Katelės iniciatyva pradėta statyti mūrinė bažnyčia. Nebaigtoje įrengti bažnyčioje 1924 m. pradėtos laikyti pamaldos. Vadžgiryje aktyviai veikė pavasarininkų kuopa. Ji 1932 m. turėjo styginių instrumentų orkestrą, chorą, veikė abstinentų sekcija. Parapija garsėja Kristaus Atsimainymo atlaidais.

Architektūra 
Bažnyčia turi neoklasicizmo, neogotikos bruožų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Stovi medinė varpinė.

Bažnyčioje 1900 m. įrengti Jono Garalevičiaus sukurti vargonai.

Galerija

Nuorodos 

 Parapijos internetinė svetainė

Vadžgirys
Jurbarko rajono bažnyčios
Vaičaičių Šv. Onos bažnyčia

Vaičaičių Šv. Onos bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vaičaičių kaime, 1 km į pietvakarius nuo Ylakių-Sedos kelio, 0,5 km į šiaurę nuo Luobos upės.

Istorija 
Trys Vaičaičių kaimo gyventojai 1906 m. prašė vyskupo leidimo pastatyti bažnyčią. 1907 m. suprojektuota medinė bažnyčia (sąmatinė vertė 5240 rb). Kauno gubernatorius neleido jos statyti, kol nebus surinkti pinigai. Kadangi tiek pinigų valstiečiai surinkti negalėjo, tai 1911 m. prašė vyskupo skirti kunigą, kuris laikytų pamaldas senoje kaimo koplyčioje. 1913 m. paskirtas kunigas Anicetas Barkauskas.

1920–1921 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1922 m. ją konsekravo vyskupas Pranciškus Karevičius. 1936 m. įkurta parapija.

Architektūra 
Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su apside. Šventoriaus tvora medinių statinių. Jame stovi medinė varpinė.

Galerija

Nuorodos 

 Telšių vyskupija. Vaičaičių Šv. Onos parapija

Skuodo rajono bažnyčios
Vaiguvos Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

Vaiguvos Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vaiguvoje, prie kelio . Liaudies architektūros formų, architektūros paminklas. Kelmės dekanato bažnyčia. 

Parapijoje stovi Pijaus Stulginskio koplyčia, kapinių koplyčia.

Istorija 
1531 m. minima Kražių altarija Vaiguvoje, 1599 m. – Vaiguvos altarista. 1719 m. pastatyta bažnyčia. 1776 m. įkurta parapija.

1803–1804 m. pastatyta nauja, dvibokštė Šv. Jono Krikštytojo titulo bažnyčia su varpine ant stulpų. Jos statybą parėmė Žemaičių vyskupas Steponas Jonas Giedraitis. Iki šių dienų išliko liaudies meistro M. Butvilos statyta originali varpinė. 1804 m. įsteigta parapinė mokykla.

Kunigo K. Žemavičiaus rūpesčiu bažnyčia 1877–1881 m. perstatyta.

Architektūra 
Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Yra 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi medinė varpinė ir koplytstulpis. Šventoriaus vartai – trijų arkų, su ažūrinėmis sienelėmis tarp stulpų.

Šaltiniai 

Vaiguva
Kelmės rajono bažnyčios
Vainuto Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

Vainuto Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vainuto miestelyje, prie kelio , Šyšalės (Šyšos dešiniojo intako) kairiajame krante.

Aptarnauja Žvingių Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčią, Bikavėnų Šv. Roko ir Vizbarų Šv. Pranciškaus Asyžiečio koplyčias.

Istorija 
Vainute 1606 m. pastatyta medinė bažnyčia, prie jos įsteigta parapinė mokykla. 1770 m. pastatyta nauja bažnyčia. Jai 1806 m. priklausė Galnės kaimas (17 valakų). Vainute 1841 m. gyveno 3 kunigai, klebonas gavo 69,3 rb per metus. Per miestelio gaisrą 1853 m. bažnyčia sudegė, 1856 m. pastatyta mažesnė medinė bažnyčia. Ją vyskupas Motiejus Valančius išpeikė, paragino statyti mūrinę, pažadėjo parūpinti projektą.

1860 m. bažnyčia pradėta statyti. Inžinieriaus Dambrausko projektas per 1863 m. sukilimą dingo. Valdžia 1864 m. statybą sustabdė. Po įvairių prašymų 1866 m. leista statyti. 1869 m. bažnyčia pastatyta ir įrengta. Ją 1883 m. konsekravo vyskupas Mečislovas Leonardas Paliulionis.

Bažnyčia nukentėjo per Antrąjį pasaulinį karą. 1955 m. Vainuto klebonas kun. I. Juškys suremontavo bažnyčios pastatą: cinkuota skarda uždengė stogą, užmūrijo per karą patrankų sviedinių išdaužytas sienas, sutvarkė įlaužtas lubas. Kitais metais išdažytas bažnyčios vidus, restauruoti altoriai. 1958 m. atstatyti abu per karą nudaužti bažnyčios bokštai. 1986 m. klebonu paskirtas kunigas S. Letukas sutvarkė šventoriaus aplinką, atstatė šventoriaus vartus, pastatė Lurdo koplytėlę.

2021 m. su lenkų specialistų pagalba suremontuotas bažnyčios vidus.

Architektūra 
Bažnyčia stačiakampio plano, dvibokštė, su apside. Joje 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Šventoriuje yra lurdo grota. Šalia bažnyčios stovi 1931 m. pastatyta klebonija.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Vainuto Šv. Jono Krikštytojo parapija (dekanato inf.)
 Bažnyčios panoraminės nuotraukos (panoramas.lt)

Šilutės rajono bažnyčios
Vainutas
Vajasiškio Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

Vajasiškio Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vajasiškyje (8 km į rytus nuo Daugailių), Alksno ežero vakariniame krante.

Parapijoje veikia Juknėnų koplyčia.

Istorija 

Vajasiškis iki 1795 m. buvo Vilniaus vyskupo, Salako dvaro valda. Apie 1795 m. pastatyta bažnyčia. 1796 m. leista laikyti pamaldas. Vajasiškyje gyveno kunigas, kuris laikydavo Šv. Mišias, bet kitų religinių patarnavimų neteikė. 1862 m. atvykęs kunigas Liudvikas Jokūbauskas 1863 m. pastatė naują medinę bažnyčią.

1902 m. pastatyti bažnyčios tarnų namai. Kunigas Jonas Deveikis 1911 m. pastatė medinę kleboniją, 1912 m. suremontavo ir atnaujino bažnyčią, nupirko parapijai 4 ha žemės. Kunigas J. Armalis 1918 m. suremontavo kleboniją. Klebono kanauninko Antano Bačkio rūpesčiu 1935 m. pastatytas parapijos namas su sale. 1940 m. įkurta parapija. 1943 m. pastatyta prieglauda. Vajasiškis garsėjo Šv. Jono ir ypač Šv. Onos atlaidais.

Architektūra 

Bažnyčia kryžminio plano, dvibokštė, su siauresne už navas apside. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi medinė varpinė, joje – 4 varpai.

Nuorodos 

 Parapijos svetainė 

Zarasų rajono bažnyčios
Valakbūdžio Švč. Mergelės Marijos, Angelų Karalienės, bažnyčia

Valakbūdžio Švč. Mergelės Marijos, Angelų Karalienės, bažnyčia – bažnyčia, stovinti Valakbūdžio kaime, 10 km į pietvakarius nuo Šakių.

Istorija 

1921 m. įkurta parapija, pamaldos laikytos klėtyje. Kunigo Antano Grybino rūpesčiu 1922–1923 m. pastatyta laikina bažnyčia. Kunigo Stanislovo Vasiukevičiaus pastangomis 1936 m. pastatyta medinė vienabokštė bažnyčia (pašventinta 1936 m. rugpjūčio 9 d.), 1937 m. – parapijos salė. 1944 m. bažnyčia sudegė. 1945 m. pastatyta dabartinė medinė. Išliko senosios bažnyčios pamatai, prie jų sumūrytas lurdas.

Architektūra 

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė. Šventoriaus tvora medinių statinių.

Šakių rajono bažnyčios
Valkininkų Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia

Valkininkų Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Valkininkų miestelyje.

Istorija 

Seniausia žinoma Valkininkų bažnyčios 1555 m. fundacija. 1611 m. inventoriuje minima prie turgavietės naujai pastatyta bažnyčia. 1635–1650 m. Valkininkuose pastatytas mūrinis vienuolynas su bažnyčia.

1655 m. parapinė bažnyčia sudegė, netrukus atstatyta. Vietoje 1772 m. sudegusios parapinės bažnyčios pastatyta laikina, kurią 1818 m. sausio 17 d. audra sugriovė. Pamaldos perkeltos į kapų koplyčią. Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla.

Parapinei bažnyčiai 1822 m., be jurisdikos miestelyje, priklausė Kuklių ir Puodžių kaimai. Vienuolynas turėjo jurisdiką Valkininkuose ir Kuršių kaimą. Rusijos valdžia vienuolyną 1832 m. uždarė ir pavertė kareivinėmis. Vienuolyno bažnyčia 1832–1837 m. naudojosi parapijiečiai. Po 1837 m. valdžia ją pertvarkė į stačiatikių kariuomenės cerkvę, 1883 m. perstatė į viešą cerkvę. 1941–1944 m. čia buvo karo belaisvių stovykla. 1944 m. hitlerininkai pastatą susprogdino.

1822–1837 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ją 1854 m. konsekravo vyskupas Vaclovas Žilinskas. Dar 1881 m. prašyta leidimo padidinti parapinę bažnyčią. Valdžia neleido, o kleboną V. Živoronoką už aukų rinkimą iškėlė iš Valkininkų. 1885 m. parengtas naujas bažnyčios padidinimo projektas. Vėl neleista statyti, nes bažnyčia savo išvaizda būtų nustelbusi stačiatikių cerkvę. 1895–1898 m. bažnyčia padidinta.

Valkininkuose 1884–1892 m. klebonavęs Silvestras Gimžauskas (1844–1897) skųstas valdžiai dėl lietuviškos spaudos platinimo, dėl jo nepageidautinos įtakos valdinei mokyklai. Jam buvo iškeltos kelios bylos. Valdžiai pareikalavus S. Gimžauskas iš Valkininkų pašalintas. Nuo 1918 m. klebonavęs Jonas Karvelis (1874–1933) Lenkijos valdžios persekiotas, 1927 m. suimtas ir ištremtas į nepriklausomą Lietuvą.

1944 m. Valkininkų klebonas Juozas Bardišauskas išprašė nacių leisti palaidoti Pirčiupių kaimo aukas. Vėliau jis vadovavo vietinei pogrindžio organizacijai „Lietuvos partizanų sąjunga“. 1946–1949 m. klebonavęs Stanislovas Kakarieka persekiotas, baustas už vaikų katekizaciją. Klebonui Algimantui Keinai valdžia 1970 ir 1973 m. trukdė remontuoti bažnyčią.

Architektūra 

Bažnyčia klasicistinė, stačiakampio plano, dvibokštė, su priestatu. Vidus 3 navų. Šventoriuje palaidoti Valkininkų klebonai Juozas Mironas (1865–1918), Nikodemas Mykolas Abaravičius (1878-1945) ir kraštotyrininkas Pranas Bieliauskas (1883–1957). Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Varėnos rajono bažnyčios
Vandžiogalos Švč. Trejybės bažnyčia

Vandžiogalos Švč. Trejybės bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vandžiogalos miestelyje, Urkos (Barupės kairiojo intako) kairiajame krante. Liaudies architektūros formų. Pamaldos laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis.

Istorija 
Jonas ir Marija (Lopacinskaitė) Rostovskiai 1664 m. pastatė medinę bažnyčią. Ji minima 1669 m. Vilniaus vyskupijos sinodo sąrašuose. Nuo 1777 m. minima parapinė mokykla. Bažnyčioje 1782–1852 m. pamokslai sakyti lietuvių ir lenkų kalbomis (vėliau tik lenkiškai).

1817 m. bažnyčia sudegė. Klebonas Mikas Kazlauskas su parapijiečiais 1830 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią. Ji 1849 m. drauge su Kauno dekanatu prijungta prie Žemaičių vyskupijos. Rusijos valdžia 1863 m. apkaltino kleboną Antaną Kazlauską sukilėlių rėmimu ir ištrėmė į Sibirą (1871 m. grįžo į Kuršą). Klebonas Mikas Viršila bažnyčiai 1880 m. pristatė bokštą ir varpinę.

Architektūra 
Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su apside ir aukštu bokštu. Virš apsidės kraigo iškilęs bokštelis. Vidus 3 navų. Šventorius apjuostas statinių tvora su stulpiniais vartais. Prie bažnyčios stovi stulpinė varpinė.

Galerija

Nuorodos 

 Vandžiogalos Švč. Trejybės parapija (dekanato inf.)

Kauno rajono bažnyčios
Vandžiogala
Varėnos Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Varėnos Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Varėnos miesto pietuose, šiek tiek į vakarus nuo Varėnos geležinkelio stoties pastato. Turi liaudies architektūros bruožų.

Istorija 

1897 m. statyta cerkvė 1919 m. pertvarkyta į bažnyčią, 1920 m. pašventinta. Pamaldas mėginta laikyti tik lenkų kalba. Lietuviams reikalaujant gimtosios kalbos, kildavo riaušės. 1924 m. pradžioje pamaldų visai nebūdavo. 1929 m. įkurta parapija. 1933 m. bažnyčia perstatyta, padidinta. 1936 m. uždaryti Šv. Kazimiero draugijos skyriai ir skaityklos. Klebono Kazimiero Gailiaus rūpesčiu 1967 m. bažnyčia suremontuota.

Architektūra 

Bažnyčia turi liaudies architektūros bruožų, kryžminio plano, vienabokštė, su trisiene apside, prieangiu. Šventoriaus tvora medinių statinių.

Šaltiniai 

Varėnos rajono bažnyčios
Varėna
Varnių Šv. Aleksandro bažnyčia

Varnių šv. Aleksandro bažnyčia – katalikų bažnyčia, stovinti Varniuose, viena seniausių Žemaitijoje. Architektūros paminklas,  patenkantis į Kultūros vertybių registre registruotą Varnių senamiesčio vietą  ir į Varnių regioninio parko teritoriją. Priklauso Varnių šv. apaštalų Petro ir Pauliaus parapijai. Bažnyčioje pamaldos vyksta tik vasaromis.

Istorija 

Manoma, kad bažnyčia Varniuose pastatyta apie 1414–1416 m. Ji 1417 m. konsekruota. 1524 m. parapinei bažnyčiai dovanotas Saušilio kaimas. Vėlesnė bažnyčia statyta 1764 m. 1804 m. pakeisti jos sienojai. Varniuose nuo 1803 m. klebonavo poetas Kiprijonas Nezabitauskis (1779–1837). Iškėlus iš Varnių vyskupą, Šv. Aleksandro bažnyčia 1864 m. tapo Senųjų Varnių parapine bažnyčia. Jai priklausė Varnelės dešinėje pusėje gyvenantys katalikai. Bažnyčia 1949 m. paversta sandėliu, vėliau parduotuve. 1991 m. grąžinta katalikams.

Medininkų vyskupijos, ilgainiui tapusios Žemaičių vyskupija, steigimo metais Varniuose jau stovėjo parapijinė bažnyčia. Toje pačioje vietoje, kur šiandien stovi naujasis Šv. Aleksandro bažnyčios pastatas, anksčiau stovėjo kita, Vytauto Didžiojo rūpesčiu pastatyta ir 1417 m. pašventinta Šv. Aleksandro bažnyčia, pavadinta pagal krikščioniškąjį Vytauto Didžiojo krikšto vardą. 

1676 m. Žemaičių vyskupo Kazimiero Paco pastatyta trečioji parapinė bažnyčia. Dabartinė, jau ketvirtoji bažnyčia pastatyta 1770 m. Žemaičių vyskupo Jono Dominyko Lopacinskio lėšomis, konsekruota 1774 m. vyskupo sufragano Mykolo Chominskio.

Nuo XV a. pradžios bažnyčia ne kartą perstatyta, o dabartinis jos vaizdas išliko nuo 1779 m. Po Antrojo pasaulinio karo okupacinės sovietų valdžios Šv. Aleksandro bažnyčia uždaryta ir suniokota, tikintiesiems ji grąžinta ir visiškai restauruota 1991 m.

Architektūra 

Statinyje sujungiami vėlyvojo Lietuvos baroko ir medinės liaudies architektūros bruožai. Bažnyčia stačiakampio plano, gale pereinanti į trisienę apsidę, vieno aukšto su bokštu ir bokšteliu. Ji salinė, trinavė su virš prienavio įrengtu vargonų choru, kurio balkonas paremtas dvejomis aštuoniakampio skerspjūvio kolonėlėmis. Centrinės navos skersinė sija su užrašu: „Pirmoji Bažn. M. 1414 Wieszpatie ! Buk Ant Musu Miłaszirdigas. Budawota M. 1770. Mał: 1889.“ / „Bažnyčia uždaryta 1949 m. Tikintiesiems grąžinta 1991 m. Atnaujinta 1994 m.“

Galerija

Šaltiniai 

Telšių rajono bažnyčios
Varniai
Varnių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia

Varnių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia – bažnyčia, stovinti Varniuose, Varnelės dešiniajame krante.

Istorija 
Medininkuose 1417 m. pašventinta ir pradėta statyti katedra. Įkurta Medininkų, vėliau – Žemaičių vyskupija. Katedra 1418 m. sukilusių valstiečių sudeginta. 1421 m. atstatyta. 1464 m. pastatyta nauja katedra. 1469 m. įkurta parapinė mokykla. 1535 m. katedra dar kartą, kartu ir daug dokumentų, sudegė. 1555 m. pastatyta nauja medinė katedra. 1614 m. atstatyta katedra 1680 m. vėl sudegė.

1681–1691 m. pastatyta dabartinė mūrinė, kitoje vietoje. Varniuose 1587–1773 m. buvo jėzuitų rezidencija. 1739–1740 m. pastatyti mediniai kunigų seminarijos namai, 1771 m. – mūriniai. Iš Kražių 1740 m. perkelta kunigų seminarija (veikė iki 1864 m.).

1725 m. pastatyta medinė Švč. Trejybės bažnyčia. Po 1740 m. prie jos pastatytas vienuolynas ir ligoninė. Iš Vilniaus pakviesti vienuoliai rokitai. Iki 1771 m. bažnyčia perkelta į kitą vietą. Žagarės altarista Pranciškus Jagminas 1838 m. pastatė naują ligoninę. 1842 m. vienuolynas uždarytas, 1867 m. uždaryta ir bažnyčia.

Per 1817 m. miesto gaisrą katedra apdegė. Vyskupas Juozapas Arnulfas Giedraitis ją suremontavo už 15 000 sidabrinių rublių. 1821 m. pastatyti vietinio meistro Juozapo Vaiciulevičiaus sumontuoti vargonai, kurie 1871 m. buvo Pranciškaus Sideravičiaus perdaryti. 1864 m. katedra tapo Naujųjų Varnių parapijos bažnyčia, kuriai priklausė Varnelės kairiajame krante gyvenantys katalikai. Per miesto gaisrą 1864 m. sudegė vyskupijos archyvas, dalis bylų išgelbėta. 1867 m. audra suardė bažnyčios čerpių stogą, iš išorės nubyrėjo tinkas.

2001-2003 m. atnaujintas vargonų prospektas. 2007-2011 m. vargonus restauravo L. Pikučio vargonų įmonė.

Parapijos klebonai 
Varnių parapijos klebonais nuo 1899 m. dirbo šie dvasininkai:

1899–1909 m. – Kazimieras Genys
1909-1940 m. - Antanas Juozapavičius
1940-1943 m. - Juozapas Gasiūnas
1943-1946 m. - Juozas Zasas
1946-1947 m. - Jonas Aleksiūnas
1947-1952 m. - Leonas Veselis
1952-1963 m. - Juozapas Miklovas
1963-1970 m. - Antanas Augustis
1970-1972 m. - Konstantinas Jadviršis
1972-2015 m. - kan. Jonas Petrauskis
2015-2022 m. kan. Domas Gatautas
Nuo 2022 m. - kan. Andriejus Sabaliauskas

Architektūra 
Bažnyčia barokinė, bazilikinė, kryžminio plano, dvibokštė. Vidus 3 navų. Įrengta 12 altorių. Po katedra – Žemaičių vyskupų kripta (palaidota 13 vyskupų). Šventorius aptvertas, 1914 m. jo teritorijoje įrengtas lurdas.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Varnių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus parapija

Telšių rajono bažnyčios
Varniai
Varputėnų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia

Varputėnų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia – bažnyčia, stovinti Varputėnų kaime, prie  kelio. Pastatyta apie 1787 m.

Istorija 

Varputėnų bažnyčią 1792 m. pastatė Varputėnų dvaro savininkas Motiejus Jelenskis. Ji buvo Kelmės, vėliau Šaukėnų parapijos filija.

Architektūra 
Bažnyčia stačiakampio plano, bebokštė, su šonine zakristija. Įrengti 3 altoriai. Šventoriuje stovi medinė varpinė. Bažnyčia orientuota taip, kad pagrindinis altorius matytųsi per dvaro langą ir kad dvarininkams nereiktų kasdien vykti į bažnyčią, o pasimelsti jie galėtų ir žiūrėdami į už 1450 m esantį altorių.

Šiaulių rajono bažnyčios
Varsėdžių Šv. Roko bažnyčia

Varsėdžių Šv. Roko bažnyčia – bažnyčia, stovinti Varsėdžių kaime, 12 km į rytus nuo Šilalės. Liaudies architektūros formų, turi baroko bruožų. Architektūros paminklas.

Istorija 
Varsėdžiai 1421–1842 m. priklausė Žemaičių vyskupo Kaltinėnų dvarui. Apie 1570 m. Varsėdžiuose įsteigta Kaltinėnų altarija.

1720 m. pastatyta bažnyčia, 1817 m. atnaujinta, buvo Kaltinėnų parapijos filija. Kurį laiką nuolatinio kunigo neturėjo. Vyskupas Mečislovas Paliulionis paskyrė pirmą nuolatinį filialistą kunigą Povilą Žabą (palaidotas šventoriuje, žmonės jį laikė šventuoju ir meldėsi prie jo kapo). Kauno gubernatorius 1908 m. leido šventoriuje vietoj senos medinės pastatyti mūrinę Varsėdžių koplyčią.

1936 m. gruodžio 17 d. įkurta parapija. Varsėdžiai garsėjo Šv. Roko ir Švč. Mergelės Marijos (Žolinės) atlaidais.

Architektūra 
Bažnyčia liaudies architektūros formų, turi baroko bruožų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Šventoriaus tvora medinių statinių. Jame stovi mūrinė koplyčia bei medinė varpinė. Nedidelė varpinė kvadratinio plano, į viršų siaurėjanti. Joje kabo 1,3 m skersmens plieninis varpas, kurį 1929 m. padovanojo Amerikoje prasigyvenęs kraštietis Petras Lingys.

Bažnyčios vienanarė vidaus erdvė baigiasi trisiene presbiterija, joje yra įkomponuoti trys mediniai barokiniai altoriai, kurie, kaip manoma, buvo įrengti XVIII a.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 
 Bažnytiniai dokumentai

Šilalės rajono bažnyčios
Vaškų Šv. Juozapo bažnyčia

Vaškų Šv. Juozapo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vaškų miestelyje. Istoristinė, turi romaninio ir klasicizmo stiliaus bruožų.

Istorija 

Tikėtina, kad miesteliui rastis padėjo apie 1665 m. pastatyta pirmoji bažnyčia. Tiksli data, kada Vaškuose pastatyta pirmoji bažnyčia nežinoma, tačiau bažnyčios inventoriaus knygoje yra parašyta, kad pro Vaškus į Biržus pas gydytoją važiavęs keleivis, pavarde buvo Grotus. Šalia kalnelio kur dabar yra Vaškų bažnyčia jis sustojęs ir leidęs arkliams pasiganyti, o pats užmigęs ir susapnavęs, kad jam reikia čia pastatyti bažnyčią. Pabudęs jis susirado šių žemių savininką ir įkalbėjęs jį perleisti kalnelį, ėmėsi statyti Vaškų bažnyčią, tačiau nebaigęs darbų mirė.

Dokumentai liudija, kad medinę koplyčią 1665 m. pabaigęs statyti šių žemių savininkas Jonas Staševskis. Retkarčiais į ją atvykdavo Saločių kunigas laikyti pamaldų. Karų su Švedija ir maro metais buvo apleista; bažnytiniai reikmenys išgabenti į Saločius. 1766 m. Andriejus Staševskis pastatė naują medinę bažnyčią. Jam padėjo pirmasis bažnyčios rektorius kunigas Kristoforas Staševskis.

1766 m. Vaškuose apsigyveno kunigas, bažnyčiai suteiktos parapijos teisės (iki tol buvo Saločių filija). Zvanagalos dvaro savininkai Staševskiai ir kiti dvarininkai skyrė bažnyčiai valaką žemės ir 13 000 auksinų. Jai susenus, 1793 m. pastatyta nauja medinė kryžminio plano bažnyčia. Jos statybą parėmė Juozapas Lionginas Staševskis ir Konstancija-Puzinaitė-Staševskienė. Prie bažnyčios pastatyta medinė varpinė. Joje buvo 3 varpai. 1835 m. įkurta parapinė mokykla.

1878 m. prašyta leisti statyti naują mūrinę bažnyčią, kurios sąmatinė vertė 28 235 rb. Statyti neleista, kol nebus surinkta daugiau kaip pusė sąmatoje numatytų pinigų. Surinkus 17 000 rb, statyti 1880 m. leista. Klebono Broniaus Stasevičiaus rūpesčiu 1881 m. pabaigoje pastatyta dabartinė bažnyčia. Grūžių ir kitų Kalneliškių dvaro savininkas paaukojo statybinės medžiagos už 65 000 rb. Klebonas B. Stasevičius 1887 m. įrengė 25 registrų vargonus, 1888–1890 m. – 5 altorius, 1892 m. įsigijo Kryžiaus kelio stočių paveikslų. Bažnyčią 1894 m. konsekravo Žemaičių vyskupas Mečislovas Paliulionis.

1907 m. įsteigta parapijos bibliotekėlė. Nuo 1908 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Per Pirmąjį pasaulinį karą varpai išvežti į Rusiją. 1932 m. nupirktas bronzinis varpas. 1934 m. bažnyčia apdengta skarda. 1938 m. klebonas Jonas Didžiulis su parapijiečiais bažnyčią suremontavo.

Architektūra 
Bažnyčia istoristinė, turi romaninio ir klasicizmo stiliaus bruožų, raudonų plytų, stačiakampio plano (43 × 17 m), dvibokštė. Vidus 3 navų, dengtų skliautais. Įrengti 5 altoriai. Rūsyje palaidoti 8 žmonių, tarp jų ir bažnyčios statytojo, klebono prelato B. Stasevičiaus (mirė 1903 m.) palaikai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame palaidotas nuo 1981 m. klebonavęs Vytautas Antanas Jasiūnas (1930–1991 m.).

Nuorodos 
 Vaškų Šv. Juozapo parapija 

Pasvalio rajono bažnyčios

Neoromaninė architektūra Lietuvoje
Vaškai
Veisiejų Šv. Jurgio bažnyčia

Veisiejų Šv. Jurgio bažnyčia – bažnyčia, stovinti Veisiejuose, prie kelio .

Istorija 
Pirmąją bažnyčią Veisiejuose apie 1525 m. pastatė Jurgis Simanavičius. Jis 1526 m. dovanojo turto. 1674 m. minima medinė apiplėšta bažnyčia be kunigo. 1762 m. iš lentų pastatyta laikina, o 1767 m. – medinė bažnyčia. 1766 m. Veisiejuose įkurta Šv. Rožinio brolija. Masalskiai iki 1768 m. pradėjo statyti mūrinę bažnyčią. Mirus Veisiejų dvaro savininkui, darbai sustojo. 1777 m. įsteigta parapinė mokykla.

Dabartinę mūrinę bažnyčią pastatydino nauja Veisiejų dvaro savininkė Viktorija Oginskytė-Zinevienė. Bažnyčia pradėta statyti XVIII a. 7-ajame dešimtmetyje, baigta 1817 m.

1870 m. parapijoje pradėtos kovos dėl lietuviškų mišių. Nuo 1897 m. kas antrą sekmadienį pradėtos laikyti lietuviškos pamaldos. 1900 m. lenkiškai kalbantys miestelėnai, norėdami sutrukdyti lietuviškai giedantiems, bažnyčioje sukėlė muštynes.

1907 m. klebono T. Zubrio rūpesčiu bažnyčia remontuota, restauruoti 3 paveikslai. 1907 m. įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius, įsteigęs biblioteką-skaityklą. 1922 m. įsikūrė pavasarininkų kuopa.

Per kelerius metus iki 2010 m. į bažnyčią atvežta 10 Šv. Jurgio skulptūrų. 2010 m. balandžio 23 d. (per Jurgines) į bažnyčią iš visos Lietuvos atvežta dar 13 Šv. Jurgio skulptūrų.

Architektūra 
Bažnyčia tinkuoto mūro. Turi neobaroko ir klasicizmo bruožų. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Literatūra 
 Čia mūsų šaknys: Veisiejų bažnyčia ir jos kunigai (sud. Albinas Jarmala). – Kaunas, 2004. – 290 p.: iliustr. – ISBN 9955-592-47-8

Nuorodos 

Lazdijų rajono bažnyčios
Veisiejai
Baroko architektūra Lietuvoje
Veiverių Šv. Liudviko bažnyčia

Veiverių Šv. Liudviko bažnyčia – bažnyčia, stovinti Veiverių miestelyje, prie kelio . Parapijoje yra Skausmo kalnelio koplyčia.

Istorija 

Veiveriuose iki 1782 m. pastatyta koplyčia. Jos vietoje Aukštosios Fredos dvaro savininkas Juozas Godlevskis 1818 m. pastatė medinę bažnyčią. Ji buvo Zapyškio parapijos filija, aptarnavo Zapyškio 

J. Godlevskis 1853 m. pastatė dabartinę bažnyčią. Ją 1887 m. konsekravo Seinų pavyskupis Juozapas Olekas. 1907 m. įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas A. Skaržinskas), įsteigta biblioteka – skaitykla. 1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. 1912 m. pastatyti to skyriaus namai. Juose įsikūrė parduotuvė ir arbatinė.

Per Pirmąjį pasaulinį karą bažnyčia nuniokota, nugriauta dalis bokšto. Remontuoti pradėta 1922 m. Bažnyčią 1934–1935 m. atnaujino kunigas Mykolas Krupavičius: paaukštintas bokštas, bažnyčia padidinta, išdažyta, sutvirtintos lubos, įdėtos naujos grindys. Darbus baigė kunigas Juozas Šalčius (1900–1988 m.), (6 metus kalėjo Karagandoje). Po Antrojo pasaulinio karo kunigas Antanas Pangonis pastatė mūrinę kleboniją. Valdžia ją nusavino.

Architektūra 

Bažnyčia neorenesansinė, stačiakampio plano, vienabokštė, su apside. Šventoriaus tvora metalinių statinių (cokolis mūrinis).

Galerija

Nuorodos 

 Veiverių Šv. Liudviko parapija

Neorenesansas Lietuvoje
Prienų rajono bažnyčios
Veiveriai
Veiviržėnų Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia

Veiviržėnų Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia – bažnyčia, stovinti Veiviržėnų miestelyje, prie kelio , Veiviržo dešiniajame krante. Liaudies architektūros formų, vyraujančių baroko bruožų. 

Parapijoje yra Veiviržėnų kapinių koplyčia.

Istorija 
Pirmąją medinę bažnyčią 1639 m. pastatydino Rietavo seniūnas. Jai 1639 m. paskirta pyliava nevykdyta. 1641 m. dovanotas žemės sklypas. 1693 m. bažnyčia atstatyta.

1769 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. Ji buvo Rietavo parapijos filija. 1795 m. įkurta parapija. Nuo 1804 m. minima parapinė mokykla. Bažnyčiai 1806 m. priklausė Dūdinų kaimas. Bažnyčia 1882 m. atstatyta.

1930 m. audra nugriovė bažnyčios bokštelį, netrukus suremontuotas. 1937 m. sudegė varpinė. 1946 m. pabaigoje suimtas Veiviržėnų vikaras, buvęs Telšių kunigų seminarijos profesorius dr. Kazimieras Olšauskas, nuteistas 10 m. lagerio.

1982 m. liepos 28 d. naktį piktadariai apgadino didįjį altorių.

Architektūra 
Bažnyčia liaudies architektūros formų, vyraujančių baroko bruožų, laužyto stačiakampio plano, su bokšteliu. Yra 7 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi mūrinė varpinė.

Literatūra 
 Veiviržėnų bažnyčios ir parapijos istorija (sud. Janina Valančiūtė). - Kaunas: Judex, 2005. - 244 p.: iliustr. - ISBN 9955-581-42-5

Nuorodos 

 Veiviržėnų Šv. apaštalo evangelisto Mato parapija (vyskupijos inf.)

Klaipėdos rajono bažnyčios
Veiviržėnai
Velykių Šv. apaštalo Andriejaus bažnyčia

Velykių Šv. apaštalo Andriejaus bažnyčia – bažnyčia, stovinti Velykių kaime, 12 km į pietryčius nuo Panevėžio, Alantos (Nevėžio kairiojo intako) kairiajame krante.

Parapijoje veikia Marijonavos koplyčia.

Istorija 
Velykių dvaro savininkas Vincentas Juozapavičius 1838–1839 m. kapinėse, ant savo tėvo kapo, pastatė mūrinę koplyčią. Nuo 1846 m. Velykiuose buvo nuolatinis kunigas. 1849 m. remontuotas koplyčios vidus. 1859 m. Juozapas Juozapavičius pastatė kleboniją, paskyrė dešimtinę žemės. 1869 m. pastatyta nauja klebonija. Valdžia 1902 m. leido padidinti bažnyčią.

1909–1910 m. kunigų Petro Lebiodos ir Prano Tiškevičiaus rūpesčiu pagal Antano Naruckio projektą bažnyčia pailginta, iš abiejų pusių pristatytos koplyčios, fasado bokštas. Kunigo F. Eremino iniciatyva 1926 m. įsteigta parapija (iki tol buvo Panevėžio parapijos filija). 1928 m. kunigo F. Liolio rūpesčiu įdėtos naujos grindys. 1930 m. stogas apdengtas skarda.

1931 m. nutinkuotas bokštas, išdažytas vidus, vyskupas Kazimieras Paltarokas bažnyčią konsekravo. Klebono Broniaus Strumilos rūpesčiu 1938 m. pastatyta nauja klebonija, iš senosios klebonijos medžiagos – prieglauda, 1946 m. – suremontuota kapinių koplyčia. Klebonas Boleslovas Beinaravičius 1950 m. rugsėjo 29 d. suimtas, 1951 m. sausio 29 d. nukankintas Vilniaus Lukiškių kalėjime.

Architektūra 
Bažnyčia istoristinė, kryžminio plano (30 × 21,4 m), vienabokštė, baltu bokšteliu virš presbiterijos. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Nuorodos 

 Parapija 

Panevėžio rajono bažnyčios
Vertimų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

Vertimų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vertimų kaime, Mituvos kairiajame krante, 13 km į šiaurės vakarus nuo Jurbarko, 4 km į vakarus nuo kelio , prie kelio .

Pamaldos vyksta vieną kartą per mėnesį. Parapija garsėja Šv. Jono Krikštytojo atlaidais.

Istorija 

Apie 1920 m. Žindaičių seniūnijos seniūnu buvo išrinktas žindaitiškis Tadas Kimutis, kuriam kilo idėja – pastatyti bažnyčią. Žemė buvo privati. Dovanoti žemės sklypą bažnyčiai statyti sutiko žmonės gretimame Vertimų kaime. Žindaičių seniūnijos, kuriai priklausė Mikutaičių, Žindaičių, Velėniškių ir Dargaitėlių kaimai, seniūnas Tadas Kimutis vyko į Kauną, į vyskupiją gauti leidimo, kad būtų galima sudaryti naują parapiją ir pradėti statyti naują bažnyčią. 

Tai mini iš šio krašto kilęs rašytojas Antanas Giedraitis-Giedrius: „Tuoj po Pirmo pasaulinio karo Vertimuose, kurie turėjo antrą vardą – Jonikai, gyveno septyni broliai Matulevičiai (Mačiulevičiai). Iš jų du nutarė paaukoti du žemės sklypus bažnyčiai statyti: 13 ha dirbamos žemės ir 14 ha miško. 1924 metais pradėti parapijos kūrimo darbai. Organizatoriumi ir pirmuoju parapijos klebonu tapęs kun. Jonas Padleckis, talkininkaujant apylinkės ūkininkams (minimos Žičkaus, Kimučio ir Bylos pavardės), 1925-1926 metais buvo pastatyta medinė bažnytėlė, pavadinta šv. Jono Krikštytojo vardu. Susidariusi apie 2000 gyventojų turinti parapija“. 

Broliai Matulevičiai paaukojo 27 ha žemės bažnyčiai statyti ir parapijai kurti. Iš Jurbarko, Gaurės, Eržvilko ir Girdžių parapijų dalies kaimų įkurta Vertimų parapija. Klebono Jono Padleskio iniciatyva 1925–1926 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1944 m. spalio 8 d. sudegė parapijos pastatai, bažnyčia ir prieglauda išliko.

Architektūra 

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su bokšteliu ir siauresne už navą trisiene apside.

Bažnyčioje stovi nežinomo meistro vargonai.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Vertimų Šv. Jono Krikštytojo parapija

Jurbarko rajono bažnyčios
Vėžaičių Šv. Kazimiero bažnyčia

Vėžaičių Šv. Kazimiero bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vėžaičių miestelyje, 6 km į rytus nuo Gargždų, Skinijos (Minijos kairiojo intako) dešiniajame krante.

Istorija 

Vėžaičių dvarininkai Volmeriai 1784 m. pastatė medinę bažnyčią. 1804 m. įsigyti vargonai. Varpinėje yra 1816 m. lietas žalvarinis varpas.

Architektūra 
Bažnyčia liaudies architektūros formų, turi baroko bruožų. Stačiakampio plano, su bokšteliu. Joje 5 altoriai. Šventoriuje palaidoti Vėžaičiuose nuo 1972 m. klebonavęs Vytautas Motekaitis (1914–1991 m.), ir nuo 1996 m. klebonavęs kun. Vytautas Skiparis (1954–2006 m.). Šventoriuje stovi medinė varpinė. Kun. Vytauto Skipario klebonavimo metais (1996–2006 m.) buvo pakeistas bažnyčios ir varpinės stogas, perdažyta bažnyčia. Nuo 2007 m. yra sutvarkyti vidaus altoriai, perdažyti suolai, sienos. Iki 2013 m. Vėžaičių parapija buvo aptarnaujama Gargždų parapijos kunigų. Nuo 2013 m. šventovės rektoriumi yra kun. Viktoras Daujotis.

Klaipėdos rajono bažnyčios
Šv. Kazimiero bažnyčios
Vėžaičiai
Vidsodžio Šv. Antano Paduviečio bažnyčia

Vidsodžio Šv. Antano Paduviečio bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vidsodžio kaime, prie Luokės - Šaukėnų kelio. Liaudies architektūros formų.

Istorija 

Per 1922 m. žemės reformą būsimai bažnyčiai paskirti 8 ha žemės. 1924 m. pastatyta klebonija, 1925 m. kapinėse – laikina bažnyčia, buvo Kuršėnų parapijos filija. Kunigo A. Ragažinsko rūpesčiu 1930 m. įkurta parapija. Klebonas Zigmantas Syrius su parapijiečiais 1939 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią.

Architektūra 
Bažnyčia liaudies architektūros formų, kryžminio plano, vienabokštė. Įrengti 3 altoriai. Šventorius apmūrytas.

Kelmės rajono bažnyčios
Viduklės Šv. Kryžiaus bažnyčia

Viduklės Šv. Kryžiaus bažnyčia – bažnyčia, stovinti Viduklės miestelyje. Architektūros paminklas. 

Šventoriuje pastatyta Jėzaus Nazariečio koplyčia.

Istorija 
Pirmoji bažnyčia Viduklėje pastatyta apie 1416 m. (viena pirmųjų Žemaitijoje). Lietuvos didysis kunigaikštis Vytautas 1421 m. dovanojo Žemaičių vyskupui 10 Viduklės valsčiaus gyventojų su žeme. 1528 m. bažnyčiai skirta daugiau turtų. Viduklės klebonas oficialiai buvo Žemaičių vyskupas. Parapiją valdė jo skirti administratoriai ir vikarai. Plintant protestantizmui bažnyčia kurį laiką kunigo neturėjo.

1579 m. popiežiaus nuncijus Viduklėje rado vikarą (tada pamokslą lietuviškai pasakė jėzuitas M. Sedkovskis). Nuo 1579 m. veikė parapinė mokykla (minima ir 1632 m., atkurta 1781 m.). Apie 1699 m. pastatyta bažnyčia. Motiejus Beržinskis 1800 m. įsipareigojo pastatyti naują bažnyčią. Ji, baigiama statyti, 1804 m. sudegė.

1806 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1841 m. parapijai priklausė Vadžgirio ir Eržvilko filijos. Klebonas turėjo 3 valakus ir 4 margus žemės. Viduklėje gyveno 3 kunigai. 1940 m. Viduklės parapijai priklausė Paupio ir Žalpių filijos. 

1976–1982 m. klebonavęs Alfonsas Svarinskas buvo suimtas ir nuteistas 7 m. pataisos darbų už pernelyg aktyvią veiklą (pvz., rengdavo religines vakarones). 2017 m. jo atminimui prie šventoriaus vartų pastatytas atminimo ženklas su bareljefu.

Architektūra 
Bažnyčia stačiakampio plano, su bokšteliu. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Prie jos – 3 tarpsnių varpinė (apatinis – akmenų mūro, viršutiniai – mediniai).

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Viduklės Šv. Kryžiaus parapija
 Palaimintoji Barbora-Žagarietė Viduklės Šv. Kryžiaus bažnyčioje

Raseinių rajono bažnyčios
Viduklė
Viešintų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Viešintų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Viešintų miestelyje, prie kelio .

Istorija 
Viešintų bažnyčiai 1787 m. dovanoti 6 valakai žemės. 1794 m. pastačius kleboniją įsteigta parapija. Nors 1796 m. vizitacijoje teigiama, kad bažnyčia statyta 1790 m., tačiau, matyt, buvo suremontuota tik sena koplyčia. 1818 m. Kupiškio dekanas uždarė apgriuvusią bažnyčią.

1820 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia, 1872 m. – klebonija (vietoj sudegusios). 1879 m. valdžia leido statyti naują mūrinę varpinę, o bažnyčiai pristatyti zakristiją ir sandėliuką. Lietuviškos spaudos draudimo laikais klebonas Bronius Šlamas platino draudžiamą literatūrą.

Klebono Jurgio Rupkos rūpesčiu 1902–1906 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia (architektas Nikolajus Andrejevas). J. Korsako, Viešintose klebonavusio 1908–1925 m., iniciatyva įrengti 20 registrų vargonai. 1921 m. rugsėjo 2 d. bažnyčią konsekravo vyskupas Pranciškus Karevičius. 1926 m. varpinė pertvarkyta į koplyčią.

Petro Liepos (1896–1953), Viešintose klebonavusio 1936–1945 m., rūpesčiu 1940 m. išdažytas bažnyčios vidus. P. Liepa 1945 m. rudenį areštuotas, žuvo Karagandos lageryje.

Architektūra 
Bažnyčia neogotikinė, kryžminio plano, vienabokštė. Vidus 3 navų. Bažnyčios bokštas 55 m aukščio. Šventoriaus tvora akmenų mūro (XIX a. pab.). Jame palaidotas Viešintų klebonas Povilas Paškevičius (1892–1981).

Nuorodos 

 Parapijos svetainė 

Anykščių rajono bažnyčios
Viešintos
Dotnuvos GS

Dotnuvos geležinkelio stotis – buvusi gyvenvietė Kėdainių rajono savivaldybėje, į šiaurę nuo Dotnuvos, 1 km į rytus nuo Akademijos, prie kelio į Šlapaberžę. Taip pat keliai į Beržus, Alksnėnus. Geležinkelio stotis prie Vilniaus–Klaipėdos geležinkelio. Stotyje penktadieniais ir sekmadieniais stoja traukinys Kaunas–Šiauliai.

Istorija 

2020 m. spalio 14 d. gyvenvietė panaikinta prijungiant prie Akademijos miestelio.

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai 

Panaikintos Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Lietuvos geležinkelio stotys
Vievio Šv. Onos bažnyčia

Vievio Šv. Onos bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vievyje, Vievio ežero šiauriniame krante.

Istorija 

Pirmoji bažnyčia pastatyta iki 1550 m. XVII a. Bogdanas Oginskis katalikų bažnyčią perdavė stačiatikiams (1619 m. Vievyje buvo 2 stačiatikių cerkvės). Manoma, kad abi cerkvės ir vienuolynas Vievyje panaikinti po 1625 m., mirus B. Oginskiui. Mat jo vaikai buvo perėję į katalikybę. 1688 m. pastatyta nauja bažnyčia, 1794 m. ji sudegė. 1796 m. pastatyta medinė bažnyčia, 1812 m. vėl sudegė.

1816–1821 m. Gabrielius Oginskis pastatė naują katalikų bažnyčią. Jai susenus, pastatyta 1859 m. Šią 1907 m. uždegė žaibas. Tais pačiais metais parengtas mūrinės bažnyčios projektas. 1908–1914 m. bažnyčia išmūryta iki langų. Po karo statyba tęsta 1925–1931 m. (iš naujo projektavo inžinierius Vaclovas Michnevičius), ja rūpinosi klebonas Juozapas Mincevičius su parapijiečiais. 1907–1931 m. pamaldos būdavo kapų koplyčioje (lenkų kalba). Tik nuo 1923 m. kas antrą sekmadienį pamaldos laikytos lietuvių kalba. 1944 m. sudegė klebonija. Valdžios reikalavimu 1959–1979 m. Vievyje buvo įsikūrusi Kaišiadorių vyskupijos kurija.

1980 m. bažnyčia apiplėšta.

Architektūra 
Bažnyčia neobarokinė, turi klasicizmo elementų, balsvų plytų, lotyniško kryžiaus plano, bazilikinė, su 2 aukštais fasado bokštais. Vidus 3 navų, dengtas kryžminiais skliautais. Šventorių juosia mūrinė tvora su meniškais metaliniais vartais (archit. M. Vaidakavičius). Šventoriuje palaidoti kun. J. Mincevičius ir vikaravę P. Budrauskas, Č. Kavaliauskas (teologas, Biblijos vertėjas) bei kun. altarista R. Šalčiūnas.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Parapijos svetainė vievioparapija.lt
 Vievio parapijos bendruomenė facebook.com
 Elektrėnų dekanatas. Parapijos ir kunigai kaisiadorys.lcn.lt
 Vievio Šv. Onos bažnyčia panoramas.lt

Elektrėnų savivaldybės bažnyčios
Vievis
Neobarokas Lietuvoje
Vilkyškių Šv. Onos bažnyčia

Vilkyškių Šv. Onos bažnyčia – katalikų bažnyčia, stovinti Vilkyškių miestelyje, Pagėgių savivaldybėje, prie kelio . Įrengta 1958 m.

Istorija 

Po Antrojo pasaulinio karo, pasikeitus gyventojų sudėčiai krašte, ėmė dominuoti katalikų tikėjimo žmonės. Katalikų bažnyčia 1958 m. įrengta privačiame gyvenamajame name.

Kapitalinis remontas 

2013 m. atliktas bažnyčios kapitalinis remontas. Atidengti bažnyčios pamatai, kapitališkai suremontuotos pažeistos vietos, įrengta pamatų ir cokolio hidroizoliacija, drenažo ir lietaus vandens surinkimo sistemos. Pastato išorė nutinkuota struktūriniu tinku. Sutvarkytos stogo konstrukcijos, užklota nauja stogo danga, pakeisti langai ir durys. Kapitališkai suremontuotos vidaus sienos, lubos, laiptai, paklota nauja grindų danga. Atnaujinta elektros instaliacija. Varpinės pastato išorinės sienos iš naujo nutinkuotos, nudažytos, pakeista stogo danga, langai, įvestas elektros įvadas ir pakeista elektros instaliacija, įrengta apšvietimo sistema, šviestuvai, taip pat varpinės pastato šildymas. Bažnyčios teritorija apjuosta nauja tvora, šventoriuje trinkelėmis išgrįsti takai. Už suaukotas lėšas įsigyti nauji vidaus baldai, altorius.

Varpinė 

Varpinė su kitos paskirties patalpomis  pradėta statyti 1996 m. Iki tol šventoriuje stovėjo senas medinės varpinės pastatas, kuris nepuošė nei bažnyčios, nei miestelio. Kunigui Romualdui Gečui, vėliau Šv. Onos bažnyčioje pamaldas laikiusiam kunigui Ramūnui Gerdauskui pradėjus statyti naują pastatą, į pagalbą stojo miestelio bendruomenė – prisidėjo gyventojai savo jėgomis ir lėšomis. Po kelerių metų, 2003 m., Rambyno regioninio parko iniciatyva buvo siekiama sustabdyti savavališką statybą, nes nebuvo sutvarkyti reikiami leidimai. Šie nesutarimai su vietos bažnyčia išsiplėtojo iki teisinio konflikto, nes vėliau Tauragės apskrities administracija įpareigojo varpinę su parapijos namais apskritai nugriauti. Tik 2009 m. pabaigoje teismas minėtąjį įsakymą panaikino. Vilkyškių parapijai teko gauti trūkstamus dokumentus ir varpinę oficialiai įteisinti, be to, pasirūpinti ir jos išore, kad pastato sienos ir stogo spalva atitiktų regioniniame parke taikomus reikalavimus. 2013 m. remontuojant bažnyčią, buvo sutvarkyta ir varpinė, jos pastate įrengti parapijos namai.

Architektūra 

Bažnyčia stačiakampio plano, su šonine zakristija, bokšteliu. Yra 3 altoriai. Šventoriuje stovi varpinės ir parapijos namų pastatas.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Telšių vyskupija. Vilkyškių Šv. Onos parapija

Pagėgių savivaldybės bažnyčios
Vilkyškiai
Vilniaus Dievo Apvaizdos bažnyčia

Vilniaus Dievo Apvaizdos bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vilniuje, netoli Vilkpėdės. Mišios laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis. Vilniaus Švč. Jėzaus Širdies parapijos centras.

Istorija 
1913 m. pastatyta mūrinė bažnyčia buvo Švč. Jėzaus Širdies parapijos filija. Po 1925 m. priklausė vienuoliams saleziečiams. 1948 m. bažnyčia uždaryta, 1949 m. perduota valstybiniam dramos teatrui, paversta dekoracijų sandėliu. Ministrų Tarybos 1960 m. birželio 6 d. nutarimu uždaryta Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia (sovietmečiu – Vilniaus statybininkų kultūros rūmai), tikintiesiems grąžinta Dievo Apvaizdos bažnyčia, kurioje 1961 m. pradėtos laikyti pamaldos.

Architektūra 
Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, su bokšteliais, žemesne ir siauresne apside, vienanavė. Šventoriaus tvora su mūriniais stulpais.

Galerija

Išnašos

Nuorodos 
 Parapijos puslapis

Vilniaus bažnyčios
Vilniaus Šv. apaštalų Pilypo ir Jokūbo bažnyčia

Vilniaus Šv. apaštalų Pilypo ir Jokūbo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vilniuje. Vėlyvojo baroko stiliaus. Pamaldos laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis.

Istorija 
1642 m. Smolensko kaštelionas Jurgis Liutauras Chreptavičius dovanojo Vilniaus dominikonams 4 000 auksinų ir įpareigojo Lukiškių kapinėse pastatyti bažnyčią. Dominikonai taip pat įpareigoti su bažnytinėmis apeigomis Lukiškių kapinėse nemokamai laidoti neturtinguosius. 1642 m. pastatyta medinė bažnyčia, o netrukus ir vienuolynas. Bažnyčia su vienuolynu 1655 m. sudegė.

1684 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia, kurios didžiajame altoriuje pakabintas Švč. Mergelės Marijos paveikslas. Jis 1649 m. atvežtas iš Rusijos ir buvo patekęs į Seinus. 1688 m. vyskupas Konstantinas Kazimieras Bžostovskis šį paveikslą paskelbė esant stebuklingą. Bažnyčią ėmė lankyti daug tikinčiųjų, ji tapo per ankšta.

1690 m. pradėta statyti mūrinė bažnyčia, kuri baigta mūryti iki 1722 m. Ji buvo žema, su dviem bokšteliais. 1718–1727 m. išmūrytas frontonas, bažnyčia paaukštinta. 1713–1739 m. pastatytas mūrinis vienuolynas. 1727–1746 m. pagal architekto Abraomo Antuano Zenu projektą paaukštinti bažnyčios bokštai. 1743–1744 m. dekoruotas bažnyčios vidus. 1765 m. vienuolynas nukentėjo nuo gaisro ir netrukus buvo atstatytas. 1777 m. architektas Augustinas Kosakauskas prie bažnyčios suprojektavo ir pastatė dar kitą namą, ūkinius pastatus. XVIII a. pietinio bokšto apačioje įrengta Šv. Hiacinto koplyčia.

1794 m. Rusijos kariuomenė, naikindama Vilniaus priemiesčius, bažnyčią apgriovė. 1797 m. suremontuota. 1799 m. vienuolyne įkurta Šv. Jokūbo ligoninė. 1812 m. bažnyčioje įrengta karo ligoninė, sukūrenti joje buvę suolai, zakristijos spintos. Pamaldos laikytos vienuolyno koridoriuje. 1812 m. pabaigoje bažnyčios šventoriuje palaidota daug prancūzų karių. 1844 m. vienuolynas uždarytas, o bažnyčia palikta parapine. 1841, 1887 ir 1892 m. bažnyčia remontuota. Iki 1939 m. dailininkas Jurgis Hopenas restauravo vidų. Per Antrąjį pasaulinį karą bažnyčia apgriauta.

1915 m. į Vilnių atvykus daug lietuvių pabėgėlių, bažnyčioje leistos pridėtinės lietuviškos pamaldos. Lenkams ėmus kelti riaušes, lietuviškos pamaldos panaikintos. 1948 m. uždaryta (buvo vaisių ir daržovių sandėlis). 1956–1957 m. remontuota, paversta Operos ir baleto teatro sandėliu. 1974 m. perdažyta išorė.

1992 m. bažnyčia grąžinta tikintiesiems, perduota vienuoliams dominikonams. Didįjį altorių restauravo Česlovas Bareika ir A. Žemaitis, skulptūras – Kęstutis Norkūnas.

2015 m. bažnyčios bokšte įrengtas Vilniaus kariljonas.

Architektūra 

Bažnyčia vėlyvojo baroko stiliaus, centrinė dalis stačiakampio plano, dvibokštė. Aukščiausia (24 m) vienanavė Lietuvos bažnyčia. Prie navos prijungta žemesnė ir siauresnė presbiterija pereina į dar žemesnę pusapskritę altoriaus dalį. Yra 7 altoriai. Šventoriaus tvora tinkuoto mūro.

Nuorodos 
Oficiali svetaine

Vilniaus bažnyčios
Vilniaus Šv. arkangelo Rapolo bažnyčia

Vilniaus Šv. arkangelo Rapolo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šnipiškėse, Neries dešiniajame krante. Vėlyvojo baroko stiliaus. Pamaldos laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis.

Istorija 

Vilniaus vaivada Kazimieras Sapiega 1697 m. jėzuitams dovanojo Šnipiškes. Jose Mykolas Kazimieras Radvila ir Mykolas Košicas 1702 m. pradėjo statyti bažnyčią. Statybai vadovavo meistrai jėzuitai Hiacintas Ptakas ir Jurgis Šikas. 1709 m. sumūrytos sienos ir vieno bokšto 2 tarpsniai. 1752 m. pagal architektų J. Dyderšteino ir J. Nezemkausko projektą pastatyti bokšto trečias ir ketvirtas tarpsniai. XVIII a. antrojoje pusėje pastatytas antras bokštas. 1752 m. įrengtas didysis altorius.

1703–1740 m. pastatytas vienuolynas, 1715–1739 m. – ūkiniai pastatai. 1773 m. bažnyčia ir vienuolynas perduoti pijorams. 1791 m. įkurta parapija. Pijorai 1799 m. vienuolyną pardavė caro valdžiai. Ši vienuolyne įrengė kareivines. Bažnyčia nuo 1799 m. neveikė. Ji 1824 m. suremontuota ir pašventinta, 1831–1832 m. paversta kariniu sandėliu.

1857–1858 m. rekonstruotas vienuolynas, 1860 m. remontuota bažnyčia. Klebonas Jonas Menutis 1865 m. ištremtas. Klebonas ir Vilniaus dekanas Stanislovas Petravičius 1870 m. iš vyskupijos valdytojo gavęs naujus apeigynus su rusiškais tekstais jų neišdalino klebonams, bet demonstratyviai sudegino ir už tai buvo ištremtas. 1894 m. nugriauta klebonija, stovėjusi į rytus nuo bažnyčios.

1975 m. bažnyčia restauruota pagal architekto Giedriaus Lauciaus projektą.

1904 m. rugpjūčio 14d. šioje bažnyčioje susituokė Antanas Smetona ir Sofija Chodakauskaitė–Smetonienė.

Architektūra 

Bažnyčia vėlyvojo baroko stiliaus, turi ir rokoko bruožų, stačiakampio plano, dvibokštė, bazilikinė. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora tinkuoto mūro.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Šv. Arkangelo Rapolo bažnyčia

Vilniaus bažnyčios
Šnipiškės