joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Šklėrių pagrindinė mokykla

Trakų rajono Šklėrių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Trakų raj., Šklėriuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba ir lenkų kalba. Įstaigos kodas 290672010. Steigėjas Trakų rajono savivaldybės taryba.

Istorija 

2007 m. reorganizuota prijungiant prie Trakų vidurinės mokyklos kaip Šklėrių priešmokyklinio ugdymo skyrius, vėliau visiškai uždaryta.

Direktoriai 
 1995-2002 m. Jaroslav Narkevič
 2002–2007 m. Hanka Gžybovska

Šaltiniai 

Buvusios Trakų rajono savivaldybės mokyklos
Lietuvos lenkų mokyklos
Jakutiškių pagrindinė mokykla

Ukmergės rajono Jakutiškių pagrindinė mokykla – uždaryta dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ukmergės raj., Jakutiškiuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191654313. Steigėjas Ukmergės rajono savivaldybės taryba.

Istorija 

Jakutiškiuose 1912–1950 m. veikė pagrindinė mokykla, 1950–1993 m. – septynmetė, aštuonmetė, devynmetė. Vėliau Jakutiškių mokykla tapo Deltuvos mokyklos skyriumi, o apie 2015 m. buvo uždaryta.

Direktoriai 
 Rimutė Jaskutėlienė

Išnašos 

Buvusios Ukmergės rajono savivaldybės mokyklos
Pabaisko pagrindinė mokykla

Pabaisko pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ukmergės raj., Pabaiske, Pergalės g. 6, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190338458. Steigėjas Ukmergės rajono savivaldybės taryba. Dabar tai Ukmergės Užupio pagrindinė mokyklos skyrius.

Filialas – Ukmergės rajono Pabaisko pagrindinės mokyklos Kulniškių pradinio ugdymo skyrius.

Istorija 

Pirmoji mokykla Pabaiske buvo pradinė keturklasė Skapiškių mokykla, pastatyta maždaug 1906 m. dvarininko Olšausko išskirtame žemės sklype.

1919 m. mokykla taip pat veikė. Pirmieji mokytojai buvo: vedėjas Blusys ir mokytojas Stipinas. Po jų, maždaug nuo 1921 m. vedėju dirbo mokytojas Vladas Laska ir mokytoja Ona Lanskarauskaitė.

Nuo 1936 m. buvo pradėta statyti nauja šešiaklasė mokykla. 1949 m. buvo atidaryta septynmetė - priaugančioji mokykla, tais pačiais metais atidaryta VIII klasė. Mokyklos direktoriumi dirbo K. Kavaliauskas. Mokinių skaičius buvo nevienodas, 1954–1955 m. mokėsi 194 mokiniai. 1955–1956 m. mokėsi 229 mokiniai, atidaryta IX klasė. 1957–1958 m. mokykla tapo vidurine mokykla. Direktore dirbo Elena Penkauskienė. 1964 ir 1976 m. pastatyti nauji priestatai.

1990–1991 m. mokykla tapo  devynmete, nuo 1992–1993 m. pagrindine mokykla. 2020 m. prijungta prie Ukmergės Užupio pagrindinė mokyklos.

Direktoriai 
 Janina Jastčembskienė

Nuorodos 

 Mokyklos svetainė

Pabaiskas
Ukmergės rajono savivaldybės mokyklų skyriai
Balelių pagrindinė mokykla

Ukmergės rajono Balelių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ukmergės raj., Baleliuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba kalbos ir kitų komunikacijos sutrikimų, intelekto sutrikimų turintiesiems vaikams. Įstaigos kodas 190335729. Steigėjas Ukmergės rajono savivaldybės taryba.

Direktoriai 

Ramutė Liubomirskienė

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė 

Buvusios Ukmergės rajono savivaldybės mokyklos
Ukmergės specialiojo ugdymo centras Vyturėlis

Ukmergės specialiojo ugdymo centras „Vyturėlis“ – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ukmergėje, Veterinarijos g. 5, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba kurtiesiems ir neprigirdintiesiems, judesio ir padėties sutrikimų, kalbos ir kitų komunikacijos sutrikimų, intelekto sutrikimų turintiesiems vaikams. Įstaigos kodas 190324857. Steigėjas Ukmergės rajono savivaldybės taryba.

Istorija 

2012 m. rugsėjo 1 d. Ukmergės specialiojo ugdymo centras „Vyturėlis“ prijungtas prie Ukmergės „Ryto“ specialiąja mokykla.

Direktoriai 
Janina Sližienė;
Elena Šemetienė.

Šaltiniai 

Ukmergė
Buvusios Ukmergės rajono savivaldybės mokyklos
Ošas

Ošas () yra antras pagal gyventojų skaičių miestas Kirgizijoje, Ferganos slėnyje, pietinėje šalies dalyje.

Ošas tapo Ošo srities administraciniu centru nuo 1939 m., o atgavus nepriklausomybę gavo srities statusą turinčiu miestu (panašiai kaip Biškekas). 255 900 (2012 m.) gyventojų turintis miestas etniškai įvairialypis, jame gyvena kirgizai, uzbekai, rusai ir tadžikai.

Ošas turi didžiausią ir labiausiai sausakimšą lauko turgų visoje Vidurinėje Azijoje. Ošo pramonė, sukurta dar Tarybų Sąjungos laikotarpiu, nuskurdo po Tarybų Sąjungos žlugimo, bet vėliau atsigavo. Kadangi Ošas yra prie Uzbekistano sienos, iškilo rimtų kliūčių prekybai ir ekonomikos augimui, kurios atsiliepia ir dabar. Ošas turi oro uostą, kuriuo susisiekiama su sostine Biškeku.

Istorija 
Ošas yra vienas seniausių miestų Centrinėje Azijoje, žinomas nuo VIII a. kaip šilko gamybos centras šalia Šilko kelio.

Babūras, Mogolų dinastijos pradininkas ir Timūro palikuonis, gimė šalia Andižano (Uzbekistanas), Ferganos slėnyje ir čia pradėjo šiaurės Indijos nukariavimo žygius.

Miestą 1876 m. buvo okupavusi Rusija, besivaržanti su Britanijos Imperija dėl dominavimo Vidurinėje Azijoje.

Turizmas 

Mieste yra keli paminklai, tarp kurių paminėtinos pietų Kirgizijos „carienės“ Kurmanžanos Datkos ir Lenino statulos, rusų-ortodoksų cerkvė (vėl atidaryta po Tarybų Sąjungos griūties), taip kelios mečetės. Nuo populiaraus Suleimano kalnas atsiveria Ošo panorama; kalne yra urvas, šalia jo – muziejus, saugantis archeologines, geologines ir istorines kolekcijas, čia galima rasti informacijos apie vietinę florą ir fauną.

Sportas 
 FK Alay futbolo klubas
 FC Kaganat futbolo klubas; ankstesniais metais žinomas kaip Akademija Oš futbolo akademija/futbolo komanda.

Miestų partnerystė 

  Stambulas, Turkija
  Sankt Peterburgas, Rusija
  Džida, Saudo Arabija

Galerija

Nuorodos 

 Informacija apie Ošą šio miesto Medicinos Instituto tinklalapyje  (anglų k.)
 Oficiali Medicinos Instituto, Valstybinio universiteto svetainė  (anglų k.)
 Ošo miesto oficiali svetainė (rusų k.)

Kirgizijos miestai
Kirgizijos sritys
Košinecu regionas

Košinecu () – Japonijos regionui Čiūbu priklausantis subregionas, į kurį įeina Jamanašio, Nagano ir Nijigatos prefektūros. Regiono pavadinimas kilo iš Kajaus, Šinano ir Ečigo žemių abreviatūros.

Japonijos regionai
Gudžių pagrindinė mokykla

Varėnos rajono Gudžių pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Gudžiuose (Varėnos raj.), vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 190107654. Steigėjas Varėnos rajono savivaldybės taryba.

Nuo 2009 m. Senosios Varėnos Andriaus Ryliškio vidurinės mokyklos Gudžių pradinio ugdymo skyrius.

Istorija 
Pirmoji, Gudžių pradinė mokykla, 1952 m. persikelta iš Geidukonių kaimo. Tais pačiais metais atsidarė ir penktoji klasė. Mokykloje mokėsi 56 mokiniai. Bėgant metams, sparčiai daugėja mokinių, ir jau 1958 m. ji tampa septynmete. 1961 m. atidaryta aštuntoji klasė. 1963 m. liepos 20 d. Varėnos rajono DŽDT Vykdomojo komiteto sprendimu Nr.149 nutarta Geidukonių aštuonmetę mokyklą vadinti Gudžių aštuonmete mokykla.

1964 m. mokykla gauna naują pastatą. 1965 m. atidarytas 26 vietų mokyklos bendrabutis toliau gyvenantiems mokiniams. Mokiniai talkininkavo kolūkyje, rinko metalo laužą, puošė mokyklos aplinką. 1969 m. mokykloje veikė sporto, šokių, choro, turizmo-kraštotyros būreliai. Žymių laimėjimų pasiekta gamtosaugos srityje ir sporte. 1971 m. mokykloje mokėsi 124 mokiniai. Suaktyvėjo žiemos sporto šakos, slidininkai rajono slidinėjimo varžybose iškovojo pirmąją vietą.

Šalia mokyklos jau 1979–1980 m. pastatytas bendrabutis, įrengtas stadionas. 1987 m. mokykla pavadinta Gudžių nepilnąja vidurine, 1988 m. – Gudžių devynmete mokykla. Rugsėjo pirmąją duris atvėrė ir naujas mokyklos priestatas su sporto ir aktų. 1993 m. suteikiamas pagrindinės mokyklos statusas. 2009 m. Gudžių pagrindinė mokykla tapo Senosios Varėnos Andriaus Ryliškio vidurinės mokyklos pradinio ugdymo skyriumi.

Direktoriai 
 1952 m. Vincas Steponavičius
 1958 m. Monika Zajančkauskienė
 1960 m. Juozas Baliukynas
 1975 m. Aldona Česaitienė
 1976 m. Ona Židanavičienė
 1987 m. Valentas Antanas Jarmalavičius

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė 

Varėnos rajono savivaldybės mokyklų skyriai
Marcinkonių pagrindinė mokykla

Varėnos rajono Marcinkonių pagrindinė mokykla – buvusi bendrojo lavinimo mokykla Varėnos raj. Marcinkonyse, Miškininkų g. 53, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190109281. Steigėjas Varėnos rajono savivaldybės taryba. Anksčiau veikė filialas – Varėnos r. Marcinkonių pagrindinės mokyklos Kabelių pradinis skyrius (buvusi Kabelių pagrindinė mokykla).

2020 m. rugsėjo 1 d. mokykla likviduota.

Tame pačiame pastate įsikūrusi ir Marcinkonių seniūnijos administracija, nuo 2020 m. įsteigtas daugiafunkcis centras.

Direktoriai 
 1941 m. Petras Serenčikas;
 1943 m. Marytė Kulakaitė–Černiauskienė;
 1944 m. Antanas Zalys;
 1945 m. Petras Serenčikas;
 1951 m. Vladas Krukonis;
 1957 m. Jonas Garnevičius;
 1960 m. Antanevičiūtė – Blaževičienė;
 1962 m. Justina Janulaitytė;
 1971 m. Vladas Dvareckas;
 1986 m. Julija Vygelienė;
 1987 m. Kęstutis Rekerta;
 1995 m. Jonas Žieminykas.

Žymūs mokiniai 
 Socialinių mokslų daktaras Jonas Miškinis, 1949 m.;
 Profesorius, habilituotas mokslų daktaras Jonas Grigas, 1956 m.;
 Socialinių mokslų daktaras Jonas Tamulevičius, 1958 m.;
 Profesorius, socialinių mokslų daktaras, tarptautinės informatikos akademijos akademikas Albinas Marčinskas, 1963 m.;
 Socialinių mokslų daktaras Algirdas Miškinis, 1971 m.;
 Gamtos mokslų daktarė Onutė Grigaitė, 1980 m.;
 Istorijos mokslų daktaras Virginijus Pugačiauskas, 1984 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Marcinkonys
Buvusios Varėnos rajono savivaldybės mokyklos
Vydenių pagrindinė mokykla

Varėnos rajono Vydenių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Varėnos raj. Vydeniuose, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190108560. Steigėjas Varėnos rajono savivaldybės taryba.

Istorija 

1952 m. nuošaliai nuo Vydenių kaimo centro, miške, įkurta septynmetė mokykla. 1959 m. į Vydenių mokyklą perkelta Kamorūnų septynmetė mokykla. 1961 m. mokykla reorganizuota į Vydenių aštuonmetę mokyklą, 1967 m. į Vydenių vidurinę mokyklą. Pirmoji ir kartu paskutinė abiturientų laida išleista 1970 m. 1970 m. mokykla liko vėl aštuonmete, vėliau buvo nepilna vidurinė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1994 m. – Vydenių pagrindinė mokykla. Į naujas patalpas mokykla įsikėlė 1997 m. sausio 24 d.

2020 m. rugsėjo 1 d. mokykla likviduota.

2021 m. mokykloje įkurdinti nelegalūs migrantai.

Direktoriai 
 1966–1969 m. A. Navickaitė;
 1975–1978 m. J. Perednienė;
 1979–1982 m. A. Miškinis;
 1982 m. Lina Baranauskaitė.

Žymūs mokytojai 
 Aleksandra Bartoševičienė-Leonavičiūtė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Buvusios Varėnos rajono savivaldybės mokyklos
Vilkaviškio Ąžuolo progimnazija

Vilkaviškio „Ąžuolo“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilkaviškio raj. Vilkaviškyje, J. Basanavičiaus g. 17, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190488066. Steigėjas Vilkaviškio rajono savivaldybės taryba. Filialas: Vilkaviškio pagrindinės mokyklos Pūstapėdžių skyrius.

Direktoriai 
Vidmantas Buzaitis.
Arūnas Serneckas (nuo 2016-01-04).
[Gileta Naujokienė ]](nuo 2018-05-14).

Istorija 

Vilkaviškio miesto savivaldybė 1934 m. pradėjo naujos mokyklos statybą Vilkaviškio miesto dalyje – Naujamiestyje, mokyklai skirtame sklype.

1935 – 1936 m. m. į naujas, tuo metu modernias patalpas, buvo perkelti 9 komplektai, kuriuose mokėsi 433 mokiniai. Dirbo 9 mokytojai. 1936-1944 m. pradinė mokykla. 1936 – 1937 m.m. buvo atidarytas šeštas skyrius – 10-tas komplektas, mokėsi 510 mokinių. Dirbo 10 mokytojų. 1938 – 1939 m.m. spalio mėnesį šios mokyklos 2 klasių komplektai su mokytojais ir 110 mokinių buvo perkelti į kitas naujai pastatytas patalpas Maironio gatvėje.

1936 m. rugsėjo 1d. iškilmingai atidaryta ir pašventinta pirmoji Vilkaviškyje 6 komplektų pradinė mokykla

1944-1946 karo ligoninė

1944 m. žiemą mokykloje įsikūrė karo ligoninė. Karas paliko pastatą gerokai nusiaubtą, todėl vidurinė iš buvusios „Žiburio" gimnazijos patalpų čia galėjo persikelti tik 1946 m.

1946-1969 m. S. Nėries vidurinė mokykla

1969 m. Vilkaviškyje pastačius naują mokyklą ir į ją perkėlus S. Nėries vidurinę mokyklą, ši mokykla tampa aštuonmete.

1969-1986 aštuonmetė mokykla

1986 m. pavadinta nepilna vidurine mokykla

1986-1989 nepilna vidurinė mokykla

1989 m. pavadinta devynmete mokykla

1989-1999 devynmetė mokykla

1999 m. pavadinta pagrindine mokykla

2002 m. Pūstapėdžių pradinė mokykla tapo Vilkaviškio pagrindinės mokyklos skyriumi

2008 m. uždarytas Pūstapėdžių skyrius.

Vilkaviškio pagrindinei mokyklai vadovavę direktoriai:

A. Čėsna,

A. Banionis,

J. Dapkūnas,

J. Paukštys,

J. Bielevičius,

O.Vaitkevičienė,

P. Šulskaitė,

P. Romanenkienė,

V. Štarolis,

L. Kumpys,

M. Lisauskas,

V. Buzaitis,

A. Serneckas,

Dabartinė mokyklos direktorė - Gileta Naujokienė (nuo 2018 m. gegužės 3 d.)

Mokyklos himnas 
MOKYKLOS HIMNAS

Rugsėjo saulė nušvietė dangų, Pražydo šypsena veide. Pro seną parką langai jau moja- Sveika, mieloji mokykla!

Pried.: Ašara akyse, Nerimas širdyje veda gyveniman tave. Gera svajot ir augt, Gera mylėt ir laukt, Gera vaikystės šalyje.

Mus kantriai  veda mokytojas laiptais Ten, kur pasaulis nuostabus. Žinių sukrovę brangų kraitį, Jaunystėn keliame sparnus.

Pried.: Ašara akyse ...

Mokyklos dienos skuba greitai, Lyg Šeimenos gaivus vanduo. Čia sodo žiedus skleidžia žaibas, Takus nuauksina ruduo.

Pried.: Ašara akyse, Nerimas širdyje Veda gyveniman tave. Tik neskubėk užaugt, Juokis, svajok ir lauk - Nieko gražesnio juk nėra.

Vilkaviškis
Vilkaviškio rajono savivaldybės mokyklos
Lietuvos progimnazijos
IDM

IDM ('Intelligent Dance M'usic, intelektuali šokių muzika) – elektroninės muzikos žanras, išsivystęs iš 9–10 dešimtmečių šokių muzikos. Būdingi IDM bruožai yra keisti, neįprasti garsai bei nekonkretus ritmas. Nepaisant pavadinimo, pagal šią muziką šokti sunku arba neįmanoma.

Žinomiausi atlikėjai, kuriems taikytas šis terminas, yra Aphex Twin, Future Sound of London, Orbital, The Orb, Boards of Canada, Autechre, Apparat.

Nuorodos 

 allmusic.com 
 audiogalaxy.com apie IDM 
 Apparat official website  

Elektroninė muzika
Kuktiškių pagrindinė mokykla

Utenos rajono Kuktiškių pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kuktiškėse (Utenos raj.), Tauragnų g. 16, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 190185845. Steigėjas Utenos rajono savivaldybės taryba.

Nuo 2012 m. Utenos Krašuonos progimnazijos Kuktiškių skyrius.

Istorija 
1781 m. Kuktiškėse veikė parapijinė mokykla, mokėsi 23 mokiniai. 1868 m. privačiuose namuose įsteigta rusiška pradžios mokykla, nuo 1905 m. mokykloje dėstoma lietuvių kalba, mokytojas lietuvis. Nuo 1910 m. dviklasė mokykla, 1920 m. keturių klasių pradinė. 1938 m. mokykloje įsteigta 5 klasė, 1939 m. ir 6-oji. 1944 m. Kuktiškėse įsteigta progimnazija. 1944 m. užėjus frontui mokykla sudegė. Klasės buvo privačiuose namuose.

Po karo ūkininkų Araminų šeimą iš Ignotiškio ištrėmus į Sibirą, jų gyvenamas namas buvo išardytas, mediena atvežta į Kuktiškes, o iš jų 1948 m. pastatytas pirmasis naujos mokyklos pastatas, vadinamoji „kalninė“ mokykla, 1949 m. – antrasis mokyklos pastatas, vadinamoji „pakalninė“ mokykla. 1950 m. ji tapo septynmetė mokykla, 1960 m. – aštuonmetė, 1982 m. – devynmetė, 1988 m. – nepilna vidurinė. 1966 m. pastatyta mūrinė mokykla, o 1987 m. prie mokyklos pastatytas priestatas su sporto, aktų salėmis, valgykla. Nuo 1993 m. mokykla veikia kaip pagrindinė.  1995 m. mokyklos patalpose įsikūrė medicinos punktas, 2001 m. Kuktiškių seniūnijos biblioteka, įrengtos patalpos ikimokyklinei grupei. 2012 m. rugsėjo 1 d. Kuktiškių pagrindinė mokykla prijungta prie Utenos Krašuonos progimnazijos.

Direktoriai 
 1961–1998 m. Julius Meškauskas
 1998–2007 m. Gintaras Bakanas
 2007 m. Gražina Indriūnienė
 2007–2012 m. Vidmantas Kutka

Mokiniai 
 Juozas Bakšys, kunigas, visuomenės veikėjas
 Antanas Čiužas, socialinių mokslų daktaras
 Pranas Daunys, pianistas, rayštojas
 Bronė Kazlauskienė-Valiulytė, tautosakininkė
 Mečislovas Treinys, politinis ir visuomenės veikėjas

Šaltiniai 

Kuktiškės
Utenos rajono savivaldybės mokyklų skyriai
Vaikutėnų pagrindinė mokykla

Utenos rajono Vaikutėnų pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vaikutėnuose (Utenos raj.), Liepų g. 9, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 190186228. Steigėjas Utenos rajono savivaldybės taryba.

Istorija 
1918 m. Vaikutėnų dvaro koplyčioje atidaryta Vaikutėnų pradžios mokykla. 1919 m. ji persikėlė į dvaro kumetyną, dirbo du mokytojai. 1936 m. mokykla veikė Jono Bernoto namo patalpose. 1953 m. atidaryta penktoji klasė. 1954 m. mokykla tapo septynmetė, dirbo 5 mokytojai. 1962 m. tapo aštuonmetė, mokėsi 85 mokiniai. 1964 m. prie senosios atidaryta nauja mokykla. Mokykloje veikė jaunųjų bitininkų, gamtininkų, kraštotyros, etnografinis, dramos būreliai, mergaičių ansamblis. Įrengtas bitininkystės muziejus. 2007 m. rugsėjo 1 d. Vaikutėnų pagrindinė mokykla prijungta prie Utenos „Vyturių“ pagrindinės mokyklos. 2009 m. rugsėjo 1 d. Utenos „Vyturių“ pagrindinės mokyklos Vaikutėnų skyrius uždarytas.

Direktoriai 
 1954 m. Angelė Silickienė
 1964 m. Regina Černienė
 1991 m. Gintaras Žala
 1992 m. Vidmantas Kutka

Mokytojai 
Ilgiausiai mokykloje dirbo mokytojai:
 Regina Mikulėnienė – 30 m.
 Regina Černienė ir Boleslovas Strazdas – 27 m.
 Bronė Milaknienė – 22 m.
 Danutė Skrebiškienė, Teklė Dikinytė, Danguolė Šerėnienė – po 21 m.

Buvusios Utenos rajono savivaldybės mokyklos
Vilniaus Verkių mokykla-daugiafunkcis centras

Vilniaus Verkių mokykla - daugiafunkcis centras  – valstybinė, dieninė, turinti bendrabutį bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Verkių g. 62, vykdanti pradinio, pagrindinio, profesinio mokymo programas lietuvių ir rusų kalbomis intelekto sutrikimų turintiesiems vaikams. Įstaigos kodas 190981237. Steigėjas Vilniaus apskrities viršininko administracija.

Istorija 

1948 m. Vilniaus m. 3-iojoje vidurinėje mokykloje (Subačiaus g. 17) įsteigtos kelios klasės, kuriose buvo mokomi vaikai, turintys proto negalią. 1951 m. pagalbinė mokykla sujungta su 9-ais vaikų namais. 1956 m. mokykla perkelta į naujas patalpas T. Kosciuškos g. 11 ir pavadinta 2-ąja pagalbine mokykla. Pagerėjo mokslo ir darbo sąlygos, didėjo mokinių ir mokytojų skaičius. Ypatingas dėmesys skirtas darbiniam ugdymui. 1971 m. 2–oji pagalbinė mokykla reorganizuota į 3–ąją pagalbinę internatinę mokyklą (Verkių g. 62) ir 2–ąją pagalbinę mokyklą (T. Kosciuškos g. 11).

1995 m. pakeistas pavadinimas į Vilniaus 3–ąją specialiąją mokyklą. 2005 m. mokyklos pavadinimas Vilniaus miesto savivaldybės tarybos sprendimu pakeistas į Vilniaus Verkių specialiąją mokyklą. Mokykloje įkurtas profesinio rengimo skyrius moksleiviams su proto negalia. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos 2012 m. liepos 18 d. sprendimu Nr. 1-744 pakeistas pavadinimas į Vilniaus Verkių specialioji mokykla-daugiafunkcinis centras. Netrukus Vilniaus miesto savivaldybės tarybos 2013 m. gegužės 15 d. sprendimu Nr. 1-1230 prijungta Vilniaus Rasos specialioji mokykla ir pakeistas pavadinimas į Vilniaus Verkių mokykla-daugiafunkcis centras.

Nuorodos 

 Mokyklos svetainė

Vilniaus specialiosios mokyklos
Lietuvos pagrindinės mokyklos
Vilniaus Barboros Radvilaitės progimnazija

Vilniaus Barboros Radvilaitės progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Genių g. 8, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 195474280. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.

Istorija 
Naujosios Vilnios septynmetė mokykla atidaryta 1957 m. mokėsi 64 mokiniai. 1965 m. ji tapo Vilniaus 24-oji vidurinė mokykla, nuo 1997 m. kovo 25 d. vadinosi Vilniaus Naujosios Vilnios vidurinė mokykla. 2001 m. mokykla renovuota. 2002 m. renovuotas sporto aikštynas, kuriame aktyviai sportuoja visa Naujosios Vilnios bendruomenė. 2002 m. kovo 19 d. mokykla reorganizuota į Naujosios Vilnios pagrindinę mokyklą. 2004 m. rugsėjo 7 d. mokyklai suteiktas Barboros Radvilaitės vardas.

Direktoriai 
 Juozas Ramys
 Stepas Ciesiūnas
 Rūta Elena Neciunskienė
 Inga Vargalienė

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Lietuvos progimnazijos
Radvilaites
Naujoji Vilnia
Vilniaus Petro Vileišio progimnazija

Vilniaus Petro Vileišio progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Užupyje, Filaretų g. 3, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 195008119. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.

Istorija 
Vilniaus miesto tarybos 2001 m. balandžio 18 d. sprendimu Vilniaus Užupio gimnazijos bendrojo lavinimo skyriaus pagrindu įsteigta nauja, Petro Vileišio vardu pavadinta pagrindinė mokykla. Į P. Vileišio pagrindinę mokyklą perėjo Užupio gimnazijos bendrojo ugdymo skyriaus moksleiviai ir mokytojai.

Mokinių skaičius

Direktoriai 
 Danutė Kazakevičienė

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Lietuvos progimnazijos
Vileišio
Vilniaus Šilo mokykla

Vilniaus Šilo mokykla – pagrindinės mokyklos tipo specialioji mokykla Vilniuje, Šilo g. 15, vykdanti pradinio, pagrindinio ugdymo, neformaliojo švietimo bei socialinių įgūdžių programas lietuvių kalba ir rusų kalba intelekto sutrikimą ir įvairiapusių raidos sutrikimų turintiesiems mokiniams. Įstaigos kodas 191722433. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.

Istorija 
Mokyklos pastatas pastatytas 1954 m. Jame veikė vaikų darželis.

1975 m. rugpjūčio mėn. 19 d. Lietuvos TSR Švietimo ministro įsakymu Nr. 199 jame įkurta Vilniaus 4-oji pagalbinė mokykla nežymiai sutrikusio intelekto vaikams. Mokykla savo veiklą pradėjo su 4 klasėmis, kuriose buvo mokoma rusų kalba.

Trūko patalpų, todėl ilgą laiką 4-os pagalbinės mokyklos mokiniai mokėsi ir kitų mokyklų patalpose. Trūko specialistų, vadovėlių, mokymo priemonių, metodinės literatūros.

1989 m. pradėjus vadovauti A.Kindurytei, mokykla padėjo vystytis. Patalpos buvo pritaikytos neįgaliesiems. Pedagogai įgijo atitinkamą kvalifikaciją, nuolat ieškojo naujų mokymo formų, būdų, metodų. Nuo 1992 m. į mokyklą priimami vidutinį ir žymų intelekto sutrikimą bei įvairių raidos sutrikimų turintys mokiniai. Atidarytos lavinamosios klasės.

Vilniaus miesto tarybos 1995 m. spalio 12 d. sprendimu Nr. 66 mokyklai suteiktas Vilniaus Šilo specialiosios mokyklos pavadinimas.

Nuo 2015 m. rugsėjo 2 d. mokyklai vadovauja direktorė Egidija Urbanavičienė.

Direktoriai 

Tamara Kačerginskaja,

Aldona Čekatauskienė,

Alvydas Bubnys,

Aldona Kindurytė,

Antanas Rimkus,

l.e.p. Valdas Žekonis,

Egidija Urbanavičienė

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Šilo
Lietuvos rusų mokyklos
Lietuvos pagrindinės mokyklos
Vilniaus Jono Laužiko konsultacinis-mokymo centras

Vilniaus Jono Laužiko bendrojo lavinimo konsultacinis centras – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, M. K. Čiurlionio g. 18A, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba, lenkų kalba ir rusų kalba somatinėmis ir neurologinėmis ligomis sergantiesiems vaikams. Įstaigos kodas 191715620. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba. Ugdymas vykdomas lietuvių, lenkų ir rusų kalbomis Vilniaus miesto vaikų gydymo įstaigose:
 Respublikinės tuberkuliozės ir infekcinių ligų universitetinės ligoninės Vaikų skyrius Nemenčinės pl. 7;
 Sanatorija „Pušyno kelias“ , Pušyno kelias 25;
 Respublikinės universitetinės ligoninės Vaiko raidos centras, Vytauto g. 15;
 Vilniaus universitetinės Antakalnio ligoninės Vaikų alergologijos skyrius, Antakalnio g. 124.

Istorija 

Vilniaus miesto ligoninėse gydomųjų bendrojo lavinimo mokyklų moksleivių ugdymo įstaiga, specialioji vidurinė mokykla „Sveikata“ įkurta 1989 m. 1990 m. rugsėjo 1 d. ši mokykla buvo reorganizuota į Senamiesčio konsultacinį mokymo punktą, kuriam vadovavo Nina Paškevičienė. Buvo sukurti gydomųjų moksleivių ugdymo pagrindai. 2003 m. sausio 22 d. pavadintas Vilniaus Jono Laužiko bendrojo lavinimo konsultaciniu centru, 2015 m. – Vilniaus Jono Laužiko konsultaciniu-mokymo centru.

Direktoriai 
1990 m. Nina Paškevičienė;
2000 m. Birutė Jašinskaitė;
2001 m. Genovaitė Petrauskienė.

Nuorodos 

 Mokyklos svetainė

Lauziko
Lietuvos gimnazijos
Vilniaus Žemynos progimnazija

Vilniaus „Žemynos“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Žemynos g. 14, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 295472120. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.

Istorija 
Duris moksleiviams atvėrė 1987 m. rugsėjo 1 d., kaip Vilniaus 59-oji vidurinė mokykla. 1997 m. mokyklai suteiktas gimnazijos statusas. 2002 m. išgryninta „Žemynos“ gimnazija persikėlė iš Pašilaičių į Šeškinę (buvusios Vilniaus 52-osios („Verdenės“) vidurinės mokyklos patalpas), o Pašilaičiuose likusi mokykla pavadinta „Žemynos“ pagrindine mokykla.

Direktoriai 
 1987 m. Algimantas Šventickas
 2003 m. Eugenija Surmilavičienė

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Lietuvos progimnazijos
Žemynos
Visagino Žiburio pagrindinė mokykla

Visagino „Žiburio“ pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Visagine, Energetikų g. 56, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 193170510. Steigėjas Visagino savivaldybės taryba.

Istorija 
Lietuvių daugėjimas Visagine paskatino 1996 m. vasarą įkurtos ir šiandieną „Žiburio“ vardą turinčios Visagino pagrindinės mokyklos atsiradimą.

Iki 1996 m. Visagino mieste buvo tik viena Lietuvių vidurinė mokykla, ji taip ir vadinosi. Emigruojant Visagino gyventojams ir dėl neaiškios ekonominės situacijos perspektyvos mažėjant gimstamumui, sumažėjo ir darželinio amžiaus vaikų. Likus laisvoms vaikų lopšelio – darželio patalpoms 1995 m. buvo įkurtas Visagino lietuvių mokyklos filialas 3-čiojo mikrorajono vaikams. 1996 m. Visagino miesto Taryba nusprendė įsteigti atskirą lietuvišką mokyklą. Ši mokykla buvo pavadinta „Žiburio“ pradine mokykla, jai nuo įkūrimo vadovavo direktorė Rimutė Karpiejienė.

Vėliau augant mokinių skaičiui pradinėje „Žiburio“ mokykloje 1997 m. mokykla buvo reorganizuota į pagrindinę mokyklą. Pradinės klasės buvo iškeltos į kito šalia buvusio vaikų lopšelio – darželio atsilaisvinusias patalpas, o šiame korpuse liko 5-10 kl. mokiniai. Mokykla sudaryta iš dviejų korpusų.

Nuo 2001 m. mokyklos vairą perėmė direktorius Alikas Milko.
Dabar mokyklai vadovauja direktorė Asta Bauraitė.

Direktoriai 
 Pirmoji mokyklos direktorė – Rimutė Karpiejienė
 nuo 2001 m. – Alikas Milko
 Dabar mokyklai vadovauja Asta Bauraitė

Mokyklos himnas 
Muzika Vytauto Juodagalvio

Žodžiai Vinco Lukšos

Mums žiburiu nušvitus

Žalių pušų glėby,

Ir vasarą, ir rytą

Labai savai žibi.

Šviečia lyg žvaigžės tavo akys.

Žėri viltis šilta, skaidri.

Ir mums daugiausia tepasako

Talpiausias žodis žiburys.

Mes vertinam ir saugom,-

Ką duodi, ką imi.

Dešimtmečiu paaugom

Kartu su tavimi.

Šviečia lyg žvaigžės tavo akys.

Žėri viltis šilta, skaidri.

Ir mums daugiausia tepasako

Talpiausias žodis žiburys.

Kai liksi apkabinta

Ne mūsų, o kitų

Žaliais pušų žibintais

Pamok iš tolo tu.

Šviečia lyg žvaigžės tavo akys.

Žėri viltis šilta, skaidri.

Ir mums daugiausia tepasako

Talpiausias žodis žiburys.

Švietimo programos 
Mokykloje vykdomos šios formaliojo ir neformaliojo švietimo programos:
 pradinio ugdymo;
 pagrindinio ugdymo;
 papildomojo ugdymo.

Išduodami išsilavinimo pažymėjimai 
Mokykloje išduodami pradinio išsilavinimo, mokymosi pasiekimų ir pagrindinio ugdymo pasiekimų pažymėjimai. Taip pat pažymėjimai mokiniams, perkeltiems į 9 klasę.

Visagino mokyklos
Lietuvos pagrindinės mokyklos
Žalgirio stadionas

Žalgirio stadionas – buvęs įvairios paskirties stadionas Vilniuje, Žirmūnų mikrorajone. Stadiono talpa buvo 15 030 žiūrovų. Iki 2011 m. Žalgirio stadione namų rungtynes žaidė Vilniaus „Žalgiris“ bei iki 2008 m. FC Vilnius. Jame 2007 m. namų rungtynes žaidė Visagino „Interas“. Tai buvo didžiausias Lietuvos stadionas.

Istorija 

Stadionas pradėtas statyti iš karto po II pasaulinio karo vokiečių belaisvių. Baigtas statyti 1948 m. Lietuvai atkūrus nepriklausomybę jame žaidė Lietuvos vyrų futbolo rinktinė. Vėliau stadionas prarado nacionalinio stadiono statusą ir tarptautinės futbolo rungtynės pradėtos rengti S. Dariaus ir S. Girėno stadione Kaune ir Marijampolės miesto stadione Marijampolėje.

2010 m. stadiono savininkai (ŪBIG) planavo jį griauti ir statyti toje vietoje naują rajoną. Tačiau šiuo sprendimu pastaruoju metu abejojama. Buvo svarstoma įtraukti stadioną į Kultūros vertybių registrą, tačiau visų tam keliamų reikalavimų jis neatitiko. Be to, toks įtraukimas apsunkintų jo rekonstrukciją.

2015 m. Žalgirio stadionas ir jį supančios teritorijos (iš viso 8 ha) už daugiau nei 40 milijonų € buvo parduoti nekilnojamo turto bendrovei Hanner, kuri stadiono vietoje planuoja biurų ir butų statybą.

2016 m. liepos 5 d. buvo pradėti stadiono griovimo darbai.

Šaltiniai 

Vilniaus stadionai
Ažulaukės pagrindinė mokykla

Vilniaus rajono Ažulaukės pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ažulaukėje (Vilniaus raj.), vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 191317641. Steigėjas Vilniaus rajono savivaldybės taryba.

2010 m. mokykla išregistruota.

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė 

Buvusios Vilniaus rajono savivaldybės mokyklos
Lietuvos lenkų mokyklos
Kodaira

Kodaira () – miestas Tokijuje, Japonijoje. Čia gyvena apie 185,5 tūkst. gyventojų.

Miestas įkurtas 1962 m. spalio 1 d.

Simboliai 
Oficiali miesto gėlė – azalija, medis – japoninis skirpstulas, paukštis –  Dendrocopos kizuki.

Nuorodos 

 Oficiali svetainė (japonų k.)

Tokijo metropolinės teritorijos miestai
Lupenkos pagrindinė mokykla

Zarasų rajono Lupenkos pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Lupenkoje (Zarasų raj.), vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 190210946. Steigėjas Zarasų rajono savivaldybės taryba.

Istorija 
Mokykla įsteigta 1936 m. rugsėjo 1 d.

2008 m. rugsėjo 1 d. Lupenkos pagrindinė mokykla prijungta prie Turmanto pagrindinės mokyklos. 2012 m. mokykla uždaryta.

Direktoriai 
 Jaroslavas Kuzmickas

Šaltiniai 

Buvusios Zarasų rajono savivaldybės mokyklos
Samanių pagrindinė mokykla

Zarasų rajono Samanių pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Samaniuose (Zarasų raj.), vykdžiusi pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 190211090. Steigėjas Zarasų rajono savivaldybės taryba.

Istorija 
Įsteigta 1965 m. sausio 13 d.

2008 m. rugsėjo 1 d. Samanių pagrindinė mokykla prijungta prie Suvieko pagrindinės mokyklos. Nuo 2009 m. liepos 1 d. Zarasų Pauliaus Širvio pagrindinės mokyklos Samanių pradinio ugdymo skyrius. Zarasų rajono savivaldybės tarybos 2011 m. liepos 28 d. sprendimu Nr. T-100 Samanių pradinio ugdymo skyrius uždarytas.

Direktoriai 
 Veronika Dainienė

Buvusios Zarasų rajono savivaldybės mokyklos
VILIBOR

VILIBOR () - vidutinės tarpbankinės palūkanų normos, kuriomis Lietuvos komerciniai bankai pageidauja (pasiruošę) paskolinti lėšų litais kitiems bankams. Nuo šio 6 mėnesių rodiklio dydžio tiesiogiai priklauso litais paimtų paskolų palūkanos,

VILIBOR skaičiavimas ir paskelbimas 

VILIBOR skaičiuoja ir skelbia Lietuvos bankas. VILIBOR skelbiamas kiekvieną darbo dieną Lietuvos banko interneto svetainėje , REUTERS ir Bloomberg informacinių sistemų puslapiuose.

Skaičiuojamas ir skelbiamas 1 nakties, 1 savaitės, 2 savaičių, 1 mėnesio, 3 mėnesių, 6 mėnesių ir 1 metų VILIBOR. VILIBOR apskaičiavimui naudojamos ne mažiau kaip 5 bankų palūkanų normos, už kurias jie sutiktų skolinti kitiems bankams atitinkamam terminui.

Kiekvieno termino VILIBOR apskaičiuojamos taip: didžiausia ir mažiausia atitinkamo termino palūkanų normos atmetamos, o iš likusių palūkanų normų apskaičiuojamas aritmetinis vidurkis.

Bankai, pagal kurių palūkanų normas apskaičiuojamas VILIBOR 

Bankai, pagal kurių palūkanų normas skaičiuojamas VILIBOR, turi atitikti tam tikrus reikalavimus. Jie turi būti reikšmingi tarpbankinės indėlių ir paskolų rinkos dalyviai. Kiekvieno banko apyvarta litais tarpbankinėje rinkoje per paskutinius 3 mėnesius iki sąrašo sudarymo turi būti ne mažesnė kaip 5 proc. bendros tarpbankinės rinkos apyvartos litais.
Bankų, pagal kurių skelbiamas palūkanų normas apskaičiuojamas VILIBOR, sąrašą Lietuvos bankas peržiūri kartą per ketvirtį. Šiuo metu šiame sąraše yra:

1.	AB "Swedbank"

2.	AB DnB NORD bankas 

3.	AB SEB bankas 

4.	AB Šiaulių bankas 

5.	Danske Bank A/S Lietuvos filialas

6. "UniCredit Bank“ Lietuvos skyrius

7. Nordea Bank Finland Plc Lietuvos skyrius

Apie VILIBOR dydį 

VILIBOR, kaip ir kitose šalyse skaičiuojami atitinkami indeksai, yra indikatorius, parodantis palūkanų normų lygį nacionaline valiuta. Tai yra vienas iš svarbių ekonominių rodiklių, padedančių stebėti ir suprasti ekonomikos būseną ir jos pokyčius. VILIBOR indekso dydis priklauso nuo bendros šalies ekonominės situacijos, pinigų kainos ir skolinimo rizikos.

Esant įtemptai ekonominei situacijai skolinimo rizika didėja. Siekdami apsidrausti nuo šios rizikos bankai sutinka vieni kitiems skolinti pinigus už didesnes palūkanas. Tokiu būdu didėja ir vidutinės tarpbankinės palūkanų normos (VILIBOR).

VILIBOR ir paskolų palūkanų normos nustatymas 

Suteikdami paskolas klientams, komerciniai bankai palūkanų normą nustato taip: prie kainos, už kurią pats bankas skolinasi/skolintųsi lėšas (vidutinių tarpbankinių palūkanų), pridedama marža. Litais suteikiamų paskolų palūkanų normą sudaro atitinkama banko marža ir VILIBOR.

Taip pat skaitykite 
 EURIBOR
 LIBOR

Išnašos 

Tarpbankinės rinkos palūkanų normos
LIBOR

LIBOR (angl. London Interbank Offered Rate – Londono tarpbankinės rinkos palūkanų norma) - vidutinės tarpbankinės palūkanų normos, kuriomis bankai pageidauja (pasiruošę) paskolinti lėšas kitiems bankams JAV doleriais, eurais ir kitomis pagrindinėmis pasaulio valiutomis. BBA (angl. British Bankers’ Association – Britanijos bankininkų asociacija) LIBOR yra populiariausias orientacinis dydis trumpalaikių paskolų palūkanų normoms nustatyti. LIBOR dydį BBA suskaičiuoja ir paskelbia rinkai kiekvieną dieną, iš karto po 11 val. Londono laiku. BBA LIBOR norma naudojama kaip bazinis dydis ateities (angl. futures) ir pasirinkimo (angl. options) sandoriams bei paskolų palūkanoms visame pasaulyje. BBA surenka nustatyto skaičiaus bankų nurodytas palūkanų normas, iš kurių ketvirtadalis didžiausių ir ketvirtadalis mažiausių – atmetama. Iš likusių dydžių išvedamas vidurkis, kuris ir yra BBA LIBOR palūkanų norma.

LIBOR palūkanų normos pateikiamos šioms valiutoms:
 Eurui
 JAV doleriui
 Didžiosios Britanijos svarui sterlingų
 Japonijos jenai
 Šveicarijos frankui
 Kanados doleriui
 Australijos doleriui
 Danijos kronai
 Naujosios Zelandijos doleriui
 Švedijos kronai

LIBOR palūkanų normos pateikiamos tokiems laiko intervalams:
 1 diena (naktis)
 1 savaitė
 2 savaitės
 1 mėnuo
 2 mėnesiai
 3 mėnesiai
 4 mėnesiai
 5 mėnesiai
 6 mėnesiai
 7 mėnesiai
 8 mėnesiai
 9 mėnesiai
 10 mėnesių
 11 mėnesių
 12 mėnesių

Taip pat skaitykite 
 VILIBOR
 EURIBOR

Nuorodos 
 Interest, LIBOR, Base, Euribor, Gilt, Historic and Trends 
 British Bankers Association - LIBOR 

tarpbankinės rinkos palūkanų normos
Vladislava

Vladislava – kaimas Trakų rajono savivaldybės vakaruose, šiaurinėje Sienio pakrantėje, Aukštadvario reg. parke. Stūkso nedidelis Vladislavos piliakalnis, kuriame stovėjo žvalgybinė pilaitė. Paežerėje yra didelis parkas, įkurtas XVIII a. pabaigoje.

Istorija 

Vladislavoje būta akmens amžiaus gyvenvietė, kadangi archeologai čia rado titnago dirbinių ir skelčių.

Pavadinimo kilmė 

Kaimo pavadinimą davė dvaro savininkas Vladislovas Odinčius.

Gyventojai

Šaltiniai 

Trakų rajono savivaldybės gyvenvietės
Luciano Pavarotti

Lučianas Pavarotis (Luciano Pavarotti, 1935 m. spalio 12 d. Modenoje – 2007 m. rugsėjo 6 d. Modenoje) – italų tenoras, operos dainininkas, dalyvavęs ir kitų muzikinių žanrų projektuose. Taip pat žinomas kaip humanitarinės pagalbos aktyvistas, gavęs medalį iš JT Vyriausiojo Pabėgėlių Komisariato už veiklą pabėgėlių reikalų srityje.

L. Pavarotis mirė namuose, 2007 m. rugsėjo 6 d. dėl kasos vėžio, kuris jam buvo diagnozuotas 2006 m. liepos mėn.

Nuorodos 
 Oficiali svetainė
 

Pavarotti
Lamanšo sąsiauris

Lamanšo sąsiauris ( 'rankovė',  'anglų kanalas', korn. Mor Bretannek 'britų jūra',  'bretonų jūra', fryz. It Kanaal, ,  'rankovės sąsiauris) – sąsiauris tarp Prancūzijos pakrantės ir Didžiosios Britanijos salos.

Kartu su Pa-de-Kalė sąsiauriu jungia Šiaurės jūrą su Atlanto vandenynu. Ilgis 560 km, plotis vakaruose 250 km, plotis rytuose 32 km, sekliausia vieta farvateryje – 23,5 m, o plotas – 75000 km². Po Lamanšo sąsiauriu (tarp Doverio ir Kalė) yra tunelis, kurio ilgis 52,5 km, iš kurių 38 km – po vandeniu. Pagrindiniai uostai: Portsmutas, Sautamptonas, Havras, Šerbūras.

Europos sąsiauriai
Vaidas Bacys

Vaidas Bacys (g. 1971 m. gruodžio 18 d. Kelmės rajonas) – pedagogas, Lietuvos ir Šiaulių miesto politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija 
1989 m. baigė Šiaulių Salduvės vidurinę mokyklą. 1994 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą, istorijos mokytojas.

1999–2009 m. Šiaulių Didždvario gimnazijos direktorius. 2009–2012 m. švietimo ir mokslo viceministras.

Nuo 2013 m. Šiaulių Didždvario gimnazijos istorijos mokytojas. Nuo 2014 m. Aukštelkės pagrindinė mokyklos, nuo 2017 m. Kurtuvėnų mokyklos-daugiafunkcio centro, nuo 2018 m. Bubių mokyklos direktorius. 2015–2016 m. Šiaulių miesto savivaldybės mero patarėjas.

2011–2015 m. ir 2019–2020 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys

Prasidėjus Atgimimui, 1988 m. aktyviai įsijungė į Lietuvos Persitvarkymo sąjūdžio veiklą Šiauliuose ir Lietuvoje. Vienas iš moksleivių sąjūdžio organizatorių, Šiaulių sąjūdžio tarybos narys. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys.

Šaltiniai 	

Šiaulių pedagogai
Lietuvos mokyklų direktoriai
Šiaulių politikai
Lietuvos švietimo ir mokslo viceministrai
Magistralinis kelias A2 (Lietuva)

A2 – magistralinis kelias Lietuvoje, jungiantis Vilnių ir Panevėžį. Kelio ilgis – 135,92 km. Šiame kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

Magistralė prasideda Vilniuje, Ukmergės gatvėje. Eina Vilniaus, Širvintų, Ukmergės ir Panevėžio rajonų savivaldybių teritorijomis. Svarbiausi miestai šalia magistralės – Maišiagala, Širvintos, Ukmergė, Panevėžys. Baigiasi Panevėžyje, J.Basanavičiaus g.

Istorija 
Senasis kelias – dab.  Vilnius-Širvintos, kelias Širvintos-Vytinė,  Vytinė-Ukmergė,  Ukmergė-Nevėžis ir  Nevėžis-Panevėžys.

Automagistralė 
Kelias tarp Vilniaus ir Šilagalio turi automagistralės statusą. Kelias pradėtas tiesti apie 1974-1976 m. Apie 1981 m. buvo atidaryta eismui A2 atkarpa tarp Vilniaus ir Ukmergės. 1998 m. visiškai užbaigta atkarpa tarp Ukmergės ir Panevėžio. Nors kelias ir turi automagistralės statusą, jame yra 6 vietos su kairiuoju posūkiu. Tuose ruožuose greitis sumažinamas iki 110 km/h. Kai kuriuose iš šių ruožų yra įrengtos intelektinės saugumo priemonės, kai kintamų ženklų pagalba yra sumažinamas greitis, jei to reikalauja eismo sąlygos. Kadangi eismas tose vietose nėra intensyvus, dažniausiai pavojingų situacijų nesusidaro, todėl eismo įvykių tikimybė yra žema. Automagistralėse, tokio tipo sankryžos šiuo metu nebeprojektuojamos.

Tarybų Sąjungoje šis kelias buvo dalis magistralinio kelio M12, kuris jungė Vilnių su Ryga.

Maršrutas

Galerija

Šaltiniai 

Magistralinis kelias A2 (Lietuva)
Šerpuras

Šerpuras () – miestas Bangladeše, netoli Maimansingho. 107,4 tūkst. gyventojų (2007).

Istorija 

Apie 1800 metus čia vyko Pagal Panthis sukilimas prieš anglų kolonistus.

Bangladešo miestai
Naujasodžiai (Kaunas)

Naujasodžiai (arba Nausėdai, Puidynė, Puidinė) – kaimas Kauno rajono savivaldybės šiaurėje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Babtų, greta greitkelio , prie Žąsino ir Žvarantos santakos. Išlikęs buvęs Puidynės dvaras, priklausęs Puidoms. Veikia žemės ūkio įmonė. Taip pat kaimui priklauso sodai Aluonos pakrantėje.

Istorija 

Naujasodžių dvaras žinomas XX a., kai priklausė Puidoms – pagal juos ir pavadintas Puidine (Puidyne).

Gyventojai

Išnašos 

Kauno rajono savivaldybės gyvenvietės
Naujasodžiai

Naujasodžiais vadinami kaimai:

 Naujasodis Jonavos rajone Žeimių seniūnijoje;
 Jurbarko rajone;
 Kaišiadorių rajone;
 Kauno rajone;
 Molėtų rajone;
 Trakų rajone:
 Aukštadvario seniūnijoje,
 Trakų seniūnijoje:
 Bražuolės Naujasodžiai,
 Naujasodžiai;
 Vilniaus rajone.
UEFA čempionų lyga 1994–1995 m.

UEFA čempionų lyga 1994–1995 m. – trečiasis UEFA čempionų lygos turnyras (40-asis skaičiuojant nuo UEFA čempionų taurės), prasidėjęs 1994 m. rudenį. Turnyrą laimėjo  klubas, 1995 m. gegužės 24 d. finale laimėjęs prieš . Turnyras iš esmės pakeitė formatą – grupės varžybose ėmė dalyvauti nebe 8, bet 16 klubų, iš kurių 8 į turnyrą pateko tiesiogiai, o dar 8 laimėję atrankos etape. Tad iš viso dalyvavo 24 šalių čempionai – kitų šalių čempionai žaidė UEFA taurėje.

Atrankos etapas (1/16 finalo)

Aštuntfinalis

A grupė 

Galutinė lentelė:
  – 9 tšk.
  – 6 tšk.
  – 6 tšk.
  – 3 tšk.

B grupė 

Galutinė lentelė:
  – 12 tšk.
  – 6 tšk.
  – 4 tšk.
  – 2 tšk.

C grupė 

Galutinė lentelė:
  – 9 tšk.
  – 6 tšk.
  – 5 tšk.
  – 4 tšk.

D grupė 

Galutinė lentelė:
  – 10 tšk.
  – 5 tšk. 
  – 5 tšk.
  – 2 tšk.

Ketvirtfinalis

Pusfinalis

Finalas

Nuorodos 
 UEFA duomenys
 RSSSF duomenys
 Europos taurių istorija
 
 

UEFA čempionų lygos sezonai
Europos futbolo varžybos 1994–1995 m.
KK102

Krašto kelias 102 – kelias nuo Vilniaus iki Zarasų. Kelio ilgis – 162,94 kilometrai. Šiame kelyje yra 3 „juodosios dėmės“.

Kelias prasideda Vilniuje, Antakalnio g. nuo Olandų žiedo. Eina Vilniaus miesto, Vilniaus, Švenčionių, Ignalinos ir Zarasų rajonų savivaldybių teritorijomis. Svarbiausios gyvenvietės – Nemenčinė, Pabradė, Pavoverė, Zalavas, Sariai, Cirkliškis, Švenčionys, Ignalina, Kazitiškis ir Dūkštas. Baigiasi Zarasuose, įsiliedamas į magistralinį kelią .

Ties Nemenčine, kelias kerta Neries upę. Kelias yra pagrindinis rytiniui šalies pakraščiui, jo miestams ir gyvenvietėms.

Maršrutas 

|}
|}

Lietuvos krašto keliai
Algimantas Vitolis Trušys

Algimantas Vitolis Trušys (g. 1936 m. rugsėjo 16 d. Kaune) – 2018 m. vasario  21 d. ) –Lietuvos dailininkas, tapytojas monumentalistas, Šiaulių miesto garbės pilietis.

Biografija 
Brolis Raimondas Juozas Trušys. Tėvas buvo matininkas. Vaikystė ir pirmieji mokslo metai prabėgo Pušalote. Gyveno Kuršėnuose, mokėsi Garliavos vidurinėje mokykloje, baigė Pušaloto vidurinę mokyklą. 1955–1961 m. studijavo LSSR dailės institute. Nuo 1961 m. Šiaulių pedagoginio instituto dėstytojas, docentas, profesorius, 1965–1974 m. Piešimo katedros vedėjas, vėlau Dailės didaktikos katedros vedėjas. Nuo 1964 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys. Nuo 2006 m. pensininkas.

Kūryba 
Jo tapybos ir akvarelės darbai buvo eksponuojami daugelyje užsienio šalių. Surengė individualių parodų Šiauliuose (1967, 1968, 1970, 1971, 1975, 1986 m.), Vilniuje (1968, 1975 m.), Daugpilyje (1967 m.). Sukūrė freskų („Medicinos istorija“, 1973 m.; „Stumbrų medžioklė“, 1974 m.), mozaikų („Iš lietuvių mitologijos“ Vilniaus universitete, 1978 m.; „Gyvybės medis“ Šiaulių ligoninėje, 1982 m.; Jovaras, 1964 m.; Peliksas Bugailiškis, Ignas Prielgauskas, abu 1980 m.), molbertinių paveikslų, akvarelių, piešinių. Kūrinių yra įsigiję visi didieji Lietuvos muziejai, privatūs užsienio kolekcininkai.

Lietuvos dailės muziejuje saugomi darbai: „Motina“ (1966 m.), „Natiurmortas su laikrodžiu“ (1968 m.), „Ruduo prie Platelių“ (1978 m.), „Autobiografija“ (1987 m.) ir kt. Monumentalių dailininko mozaikų yra Dramos teatre, Šiaulių kolegijoje, Šiaulių universitete ir kitur. Deja, kai kurie V. Trušio darbai per įvairias rekonstrukcijas buvo sunaikinti.

Dailininkas sukūrė daugybę portretų, peizažų, istorinių paveikslų akvarele, pastele, pieštuku, aliejumi, koliažo, freskos, sgrafito, mozaikos technikomis. Profesorius yra išleidęs ir poezijos knygą. Jis kūrė Šiaulių dailės centrą, rengė pirmąsias viešas vaikų kūrybos parodas, kurios išplito visoje šalyje. Pedagoginė ir kūrybinė veikla įvertinta daugeliu apdovanojimų, o už mozaiką „Iš lietuvių mitologijos“ Vilniaus universitete pelnė 1979 m. valstybinę premiją. 1979 m. apie V. Trušį išleista monografija.

Bibliografija 
 Už horizonto: eilėraščiai. – Šiauliai: Šiaurės Lietuva, 2006. – 96 p.: iliustr. – ISBN 9955-579-51-X
 Laikas virto akmeniu: gyvenimo ir kūrybos proskynos. – Šiauliai: Šiaurės Lietuva, 2010. – 312 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-863-36-6

Įvertinimas 
 1979 m. LSSR valstybinė premija
 1986 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas
 2007 m. rugsėjo 7 d. Šiaulių miesto savivaldybės taryba suteikė Šiaulių miesto garbės piliečio vardą

Šaltiniai 

Lietuvos tapytojai
Lietuvos pedagogai
Lietuvos mozaikininkai
Šiaulių garbės piliečiai
Lietuvos piešėjai
KK232

Krašto kelias 232 – krašto kelias, jungiantis Kauną (Vilijampolę), Žeimius ir Šėtą. Kelio ilgis 48,68 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra. Anksčiau kelias buvo rajoninės reikšmės. Jo numeris buvo .

Kelias prasideda Kaune, Panerių g., ties magistraliniu keliu . Eina Kauno ir Jonavos rajonais. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Lapės, Kulva, Ručiūnai, Žeimiai, Juškonys, Šėta. Ties Žeimiais kerta geležinkelį „Jonava–Kėdainiai–Radviliškis“. Ties Martyniškiu kelias kerta Lankesos upę. Kelias baigiasi Šėtos miestelyje, sankryžoje su krašto keliu .

Maršrutas 

|}
|}

Lietuvos krašto keliai
Jonavos rajono savivaldybė
Kėdainių rajono savivaldybė
Kauno rajono savivaldybė