joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Švenčionių Dievo Motinos Dangun Žengimo sentikių cerkvė

Švenčionių Dievo Motinos Žengimo Dangun cerkvė (Uspenija Bogorodicy) stovi Švenčionyse, Strūnaičio g. 84. Medinė. Nuo 2005 m. cerkvės šventikas – Pavlas Kornišovas (Павел Петрович Корнишов).

Istorija 

Dauguma Lietuvoje gyvenančių rusų išlaikė savo kalbą, papročius ir tikėjimą. Švenčionių rajone gyvenantys rusai yra stačiatikiai ir nedidelė dalis sentikių. Tiek stačiatikiai, tiek sentikiai turi savo maldos namus, kapines. Sentikiai nuo oficialios stačiatikių religijos skiriasi ne tiek dogmatika, kiek liturgija ir apeigomis.
 
Švenčionių sentikiai yra viena iš seniausių religinių bendruomenių, jai priklauso ir Švenčionėlių, bei jų apylinkėse gyvenantys sentikiai. Švenčionių sentikių bendruomenė įsikūrė 1740 m. Medinė sentikių maldykla čia pastatyta 1740 m. Senosiose atminimo knygelėse išlikę 1864 m. įrašų, kuriuos darė parapijiečiai, įrašydami vardus žmonių, už kuriuos buvo meldžiamasi.

XX a. medinė Švenčionių Dievo Motinos Dangun Žengimo cerkvė buvo rekonstruota: padidinta, paaukštinta, išplėsta. 1939–1941 m. pristatytas varpinės bokštas, cerkvė įgijo dabartinę išvaizdą.

Pagal gyventojų surašymą, 1890 m. Švenčionyse buvo 880 sentikių. Tarpukaryje, 1936 m. sentikių bendruomenėje buvo apie 1000 žmonių (iš jų apie 800 – mieste, 200 – kaimuose). 1939 m. bendruomenę sudarė 265 šeimos, tarp kurių 116 – mieste. 

2009 m. suremontuota cerkvė (pakeista stogo skarda, įrengti nauji kupolai), sutvarkyta jos teritorija, apsodinant eglėmis ir tujomis. 2010 m. paminėtas cerkvės 270–mečio jubiliejus.

Architektūra 

Švenčionių sentikių cerkvė yra stačiakampė, nesudėtingų liaudies architektūros formų, primenanti tradicinį gyvenamąjį namą. Vakarinėje cerkvės dalyje (į gatvės pusę) pastatytas bokštas su trijų tarpsnių varpine. Virš cerkvės ir varpinės iškilę nedideli rutulio formos kupolai, užsibaigiantys kryžiais. Cerkvė yra medinė, apkalstyta plastikinėmis lentelėmis, skardiniu stogu. Aptverta metaline tvora. Virš šventoriaus įėjimo vartų įtaisytas nedidelis kryželis.

Kapinės 

Sentikiai turi savo veikiančias kapines (Vilniaus/Pušyno g. kampe, užima 1,8 ha). Švenčionių sentikių kapinėse laidojami ir Švenčionėlių sentikiai. Šiose kapinėse ilsisi dvasininkas  Jakimas Timoševič, gimęs 1861 m. rugsėjo 9 d. Ant jo antkapinio paminklo iškaltas prasmingas užrašas: „Gyvenau savo amžiuje ilgai, už teisingumą kovojau. Taip ir miriau, bet akyse jo nemačiau“.

Galerija

Nuorodos 

 Švenčionių sentikiai
 Švenčionių sentikių bendruomenė

Lietuvos sentikių cerkvės
Švenčionių rajono bažnyčios
Švenčionys
Baluošos piliakalnis

Baluošos piliakalnis – piliakalnis Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, prie Baluošų ežero, Pabradės seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Joniškis – Dubingiai pasukus į Alkas, ties Baluošų ežero pietvakariniu krantu pasukus į kairę rytuosna miško keliuku, pirmoje miško keliukų sankryžoje vėl pasukus į kairę šiaurėn, pavažiavus iki nedidelės poilsiavietės miške, nuo jos paėjus tiesiai į šiaurę per daubą 250 m – yra kitapus daubos, Baluošų ežero pusiasalyje.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas kalvoje, Baluošų ežero pietvakarinio kranto pusiasalyje. Aikštelė ovali, pailga pietų – šiaurės kryptimi, 65x43 m dydžio, iki 2 m aukščio iškilusia pietine dalimi. Pietvakarių, pietų, rytų ir šiaurės rytų šlaituose, 2,5 m žemiau aikštelės iškastas 2 m pločio, 0,5 m gylio griovys, už kurio supiltas 150 m ilgio, 1 m aukščio, 5,5 m pločio pylimas, kurio išorinis 2 m aukščio šlaitas leidžiasi į antrą 2 m pločio, 0,5 m gylio griovį, už kurio kyla antras 165 m ilgio, 0,8 m aukščio, 5,5 m pločio pylimas. Pietvakariniame ir šiaurės rytų šlaituose už antro pylimo dar iškastas trečias 2 m pločio, 0,5 m gylio griovys. Šlaitai statūs, 10-15 m aukščio.

Piliakalnis apaugęs spygliuočių mišku.

1 km į šiaurę nuo piliakalnio, Baluošų ežero šiauriniame krante yra IX a. – XII a. Dubingių (Jutonių) pilkapynas, tyrinėtas 1939 m. ir 2000 m.

Tyrimai 
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas,  1979 m. ir 1987 m. – Mokslinė metodinė taryba. 

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 23000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 211000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

  Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.147.
 Adolfas Tautavičius. Dubingių apylinkių archeologiniai paminklai // Dubingiai. V., 1971. P.27-28.
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 66-67.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Baluoša

Piliakalniai Švenčionių rajone
Kauno Šilo pradinė mokykla

Kauno Šilo pradinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaune, Kariūnų plentas 3, vykdanti pradinio ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191829150.

Steigėjas Kauno miesto savivaldybės taryba.

Istorija 

Kauno Šilo pradinė mokykla įkurta 1993 metais Aukštosios Panemunės mikrorajone. Nuo pat mokyklos įkūrimo visas ugdomasis, kūrybinės raiškos bei dvasinio tobulėjimo darbas remiasi lietuvių tautinės kultūros vertybių perimamumu.                                                                                                                   

1994 m. įkurtas mokyklos Etnografinis muziejus. Visose klasėse vyksta etnokultūros užsiėmimai, naudojant švietimo ir ugdymo skyriuje patvirtinta direktorės pavaduotojos ugdymui G. Kepežinskienės individualia Etnokultūros programa I - IV klasėms.                                                

2000 m. mokykloje pradėti rengti autoriniai etninės kultūros seminarai Kauno miesto ir respublikos pedagogams. Mokykla artimai bendradarbiauja su mikrorajono ugdymo įstaigomis, vaikų globos namais, Panemunės senelių namais, biblioteka, seniūnija, Panemunės bažnyčia bei dvasininkais.

Direktorė 
 Rūta Gaidienė

Mokiniai 
Aistis ir Artūras Gelusevičiai, mokosi Juozo Naujalio muzikos gimnazijoje, obojaus ir gitaros klasėse.

Nuorodos 

 Oficiali mokyklos svetainė;

Kauno miesto savivaldybės mokyklos
Lietuvos pradinės mokyklos
Beitar Tel Aviv Ramla FC

Tel Avivo „Beitar Tel Aviv Ramla“ – Izraelio futbolo klubas iš Tel Avivo.

Istorija 
Klubas įkurtas 1934 m. Orginalus pavadinimas „Beiter“. 

2000 m. prisijungė Tel Avivo „Šimšono“ klubą. Pasikeitė pavadinimas. Tapo „Beitar-Shimshon“.

2011 m. įvyko dar vienas klubų susijungimas. Šį kartą jungtuvės vyko su Ironi Ramla klubu. Ir vėl pakito klubo pavadinimas. dabar klubas vadinamas „Beitar Tel Aviv Ramla FC“.

Logotipų kaita

Apranga ir jos pokyčiai 
 2021–2022 m. dėvėjo „Pumos“ apranga.
 Namuose žaidžia mėlyna apranga. 
 Išvykose rungtyniauja balta apranga.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 Globalsportsarchive

Beitar Shimshon
Maccabi Yavne FC

Javnės „Maccabi“ – Izraelio futbolo klubas iš Javnės.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Nuorodos
 http://www.soccerway.com/teams/israel/maccabi-yavne/

Maccabi Yavne
Hapoel Nof HaGalil FC

Hapoel Nof HaGalil Futbolo klubas, ankstesniais metais (iki 2019 m. vasaros) žinomas kaip Aukštutinio Nazareto „Hapoel“ – Izraelio futbolo klubas iš Aukštutinio Nazareto.

Istorija 
2019 m. liepos 4 d. Nazareth Illit pasikeitė pavadinimą į Nof HaGalil, o vėliau tapo Hapoel Nof HaGalil

Emblema ir jos kaita 
 Hapoel Nof HaGalil emblema, o ankstesniais metais (iki 2019 m. vasaros) Aukštutinio Nazareto „Hapoel“ emblema.

Apranga ir jos pokyčiai 
 2021–2022 m. sezone rungtyniavo Givova firmos apranga.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Lietuviai 
 Martynas Dapkus, saugas 2012–2014 m.
 Mindaugas Kalonas, saugas 2015 m.
 Rokas Stanulevičius, saugas 2016–2017 m.

Išnašos

Nuorodos 
 Transfermarkt
 SOCCERWAY
 SofaScore
 FlashScore
 SOCCERWAY

Hapoel Nazareth
Kačėniškės piliakalnis

Kačėniškės piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3417; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1140; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1074KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24133) Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Kačėniškės, Švenčionių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Raudonė – Ceikiniai, Bijutiškėje ties kapinėmis pasukus į dešinę pietryčių kryptimi, pavažiavus miško keliuku 1,1 km iki kalvos Mergežerio ežero pietvakariniame krante, yra 100 m į kairę šiaurėn.

Piliakalnis 

Piliakalnis įrengtas atskiros pailgos kalvos, esančios Mergežerio ežero vakariniame krante, aukščiausioje dalyje. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 66x10 m dydžio. Ji buvo įtvirtinta šlaituose įrengtu grioviu ir pylimu. 2 m žemiau aikštelės šiaurinio krašto, šlaite iškastas 1,5 m pločio, 0,2 m gylio griovys, už kurio supiltas 0,3 m aukščio, 3 m pločio pylimas. Už šio pylimo iškastas antras 10 m pločio, 0,5 m gylio griovys. Pietiniame šlaite pirmasis griovys ir pylimas virtę 8 m pločio terasa, antras griovys - 9 m pločio, 0,3 m gylio. Vakarinis šlaitas 3 m žemiau aikštelės statintas. Jame 5 m žemiau aikštelės yra 2 m pločio terasa, jungianti šiauriniame ir pietiniame šlaituose esantį pirmą griovį ir pylimą. Šoniniai šlaitai statūs, 22-23 m aukščio, galiniai - vidutinio statumo, 5-6 m aukščio. Rytiniame šlaite rasta brūkšniuotos keramikos.

Piliakalnis apardytas arimų, aikštelės rytinė dalis nuslinkusi į ežerą. Apaugęs praretintu mišriu mišku.

Pietrytinėje papėdėje, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Tyrimai 

1958 m., 1979 m., 1987 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga - I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 45000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 707000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Kultūros paminklų enciklopedija: Rytų Lietuva. I. V., 1996. P.314.
 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.184.
 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.65.
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 72-73.
 Ona Kuncienė. Žvalgomosios archeologinės ekspedicijos dienoraštis 1958 m. gegužės mėn. 26 d. - birželio mėn. 27 d. LII rankraštynas. F.1. B.78. P.99.
 Jonas Balčiūnas. 1979 m. žvalgomosios archeologinės ekspedicijos Švenčionių rajone ataskaita. KPC archyvas. F.27. Ap.1. B.80. P.9-10.
 Jonas Balčiūnas. 1987 m. žvalgomosios archeologinės ekspedicijos Švenčionių rajone ataskaita. 
 I. Šopara. Šventėnai // Vilniaus žinios. 1905, balandžio 12. Nr. 92. P.3 (minimas Kačėniškės piliakalnis).

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Kačėniškė

Piliakalniai Švenčionių rajone
Prienų piliakalnis (Švenčionys)

Prienų piliakalnis su gyvenviete, Veršupka – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3423; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1146; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1101KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24137) Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Prienų, Magūnų seniūnija. Pasiekiamas keliu Pabradė – Prienai, Prienuose nuo buvusių fermų pavažiavus lauko keliuku 350 m į pietvakarius ir 150 m į šiaurės rytus, laukais paėjus 300 m į pietvakarius link Neries, kuria eina Lietuvos – Baltarusijos siena – yra ties Neries posūkiu į pietus.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas Neries dešiniojo kranto aukštumos kyšulyje, ties santaka su bevardžiu upeliu. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 48x10 m dydžio. Rytiniame aikštelės krašte supiltas 3 m aukščio, 14 m pločio pylimas, kurio išorinis 6 m aukščio šlaitas leidžiasi į 9 m pločio, 1,5 m gylio griovį. Už griovio supiltas antras 2 m aukščio, 10 m pločio pylimas, už kurio iškastas antras 10 m pločio, 1,5 m gylio griovys. Šlaitai statūs, 15 m aukščio.

Šiaurinę piliakalnio dalį nuplovė upelis. Piliakalnis apaugęs lapuočiais, aikštelė – avietėmis.

Į rytus, šiaurės rytus ir vakarus nuo piliakalnio, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos ir grublėtos keramikos.

Tyrimai 
1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas,  1979 m. ir 1987 m. – Mokslinė metodinė taryba.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 21000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 633000 m². Išmatavimai: penkiakampio formos, 220 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir iki 140 m pločio.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.185.
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 80-81.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Prienai

Piliakalniai Švenčionių rajone
Paduobės piliakalnis

Paduobės piliakalnis, Šaltaliūnė – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 16401; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1745; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1098P) Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, Sarių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio , ties Sudotėlio ežeru pasukus į dešinę vakaruosna per geležinkelį, paėjus 450 m miško keliuku į šiaurės rytus – yra Žeimenos girininkijos 135 kvartalo šiaurinėje dalyje.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas Žeimenos kairiojo kranto aukštumos kyšulyje. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 12 m ilgio, 8 m pločio pietiniame gale. Čia supiltas 8 m ilgio, 0,7 m aukščio, 7 m pločio pylimas, kurio išorinis 2,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į kiek lenktą 20 m ilgio, 7 m pločio, 0,5 m gylio griovį. Už griovio supiltas antras 0,3 m aukščio, 7 m pločio pylimas, už kurio iškastas antras 5 m pločio, 0,5 m gylio griovys. Šlaitai statūs, 5-6 m aukščio; pietinis šlaitas nuolaidus, 2 m aukščio.

Vakarinė aikštelės dalis, daugiau nei pusė aikštelės, nuplauta Žeimenos. Piliakalnis apaugęs pušimis.

Tyrimai 
1987 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba.  Papėdės gyvenvietė
nerasta, kultūrinio sluoksnio storis pilkalnio aikštelėje tik 0,1 m. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio antra puse. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 6800 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 7789000 m².

150 m į pietryčius yra V a. – XII a. Paduobės pilkapiai (I grupė – 102 pilkapiai, II grupė – 30, III grupė – 62 pilkapiai), tyrinėti 1987–1988, 1990–1991, 1993, 1995, 1999–2002 m.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.45.
 Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis. Švenčionių rajono archeologijos paminklų žvalgymas 1987 metais // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1986 ir 1987 metais. V., 1988. P.166-167.
 Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. V., 1994. Kn.1. P.47.
 Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. V., 1995. P.242.
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 78-79.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Paduobė

Piliakalniai Švenčionių rajone
Rakštelių piliakalnis

Rakštelių piliakalnis – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3419; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1142) Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Rakštelių, Švenčionių seniūnija. Pasiekiamas iš plento Švenčionys – Ignalins, už Miškinio ežero šiaurinio kranto, pro karjero pietinį kraštą pasukus į dešinę rytų – pietryčių kryptimi, pavažiavus 850 m iki ežero šiaurės rytų kranto – yra 100 m į dešinę vakaruose, jau Ignalinos rajono Ignalinos seniūnijoje.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas Miškinio ežero šiaurės rytų krante esančios kalvos šiauriniame gale. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 65x35 m dydžio. Šlaitai vidutinio statumo, 3-8 m aukščio, pietų link piliakalniui nepanaudotos kalvos dalies - labai lėkštas, vos 1 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, dabar apaugęs pušimis.

Tyrimai 
1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų nepastebėta.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 184
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 82-83.
 Kultūros paminklų enciklopedija: Rytų Lietuva. I. V., 1996. p. 347.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Rakšteliai

Piliakalniai Švenčionių rajone
Piliakalniai Ignalinos rajone
Rusališkės piliakalnis

Rusališkės piliakalnis – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 33306 Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, Rusališkės kaime, Švenčionių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Švenčionys – Reškutėnai, Gančeriuose pro Misiūnus pasukus į Rusališkę, joje per laukus paėjus į kairę 350 m. pietvakarių kryptimi.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi pailgoje kalvoje. Aikštelė 12 m skersmens, iškiliu viduriu. Šlaitai vidutinio statumo, 3-4 m aukščio.

Piliakalnis labai suardytas arimų, aikštelė - 1939 m. iškasto pasieniečių bunkerio. Jis apaugęs jaunomis pušimis, pietinėje aikštelės dalyje pastatytas laikinas medinis namelis. 

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga - I tūkstantmečio pradžia.  2009 m. gruodžio 9 d. Kultūros paveldo departamento nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos posėdyje įrašytas į Kultūros vertybių registrą.
 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Rusališkė

Piliakalniai Švenčionių rajone
Didier Ovono

Didijė Žanvjeras Ovono Ebangas (g. 1983 m. sausio 23 d.) – Gabono futbolo vartininkas. Rungtyniauja Belgijos KV Oostende klube.

Karjerą pradėjo gimtojo Port Žantilio klube Pétro Sport. 2001–2003 m. rungtyniavo Kongo DR klube AS Mangasport. 2005 m. buvo išvykęs į Salvadorą, kur atstovavo Alianza FC. Vėliau žaidė Portugalijoje, Gruzijoje.

Didier Ovono yra Gabono nacionalinės rinktinės pagrindinis vartininkas. Dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Nuorodos 

Ovono
Stūglių piliakalnis

Stūglių piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 16425; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1769 ; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1117) ir gyvenvietė Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Stūglių Švenčionių seniūnija. Pasiekiamas iš plento Švenčionys – Adutiškis Naujasalyje pasukus į kairę šiaurės vakarų kryptimi, į Kulniškę, joje pasukus į dešinę šiaurės rytų kryptimi link Gražulių, Stūgliuose ties kapinėmis sankryžoje pasukus keliu į kairę šiaurės vakarų kryptimi, pavažiavus 850 m iki sodybos – yra 50 m į dešinę šiaurėn nuo jos.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 55x45 m dydžio, iki 3 m žemesne šiaurės rytine dalimi. Joje rastas akmeninis kirvelis su skyle kotui, geležinio peiliuko dalis, brūkšniuotos keramikos. Šlaitai statūs, 4-12 m aukščio.

Piliakalnis labai suardytas arimų šiauriniame, vakariniame, pietvakariniame šlaituose, 2-4 m žemiau aikštelės net suformuotos iki 10 m pločio terasos. Jis dirvonuoja, šlaituose auga paskiri lapuočiai medžiai, pietrytiniame šlaite - pušys.

Tyrimai 
1986 m. ir 1987 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 104000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1043000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.48.
 Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis, Algimantas Merkevičius, Gintautas Zabiela. 1986 m. žvalgyti paminklai // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1986 ir 1987 metais. V., 1988. P.171.
 Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. V., 1994. Kn.1. P.54.
 Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. V., 1995. P.253.
 Kultūros paminklų enciklopedija: Rytų Lietuva. I. V., 1996. P.351.
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 86-87.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Stūgliai

Piliakalniai Švenčionių rajone
Geddy Lee

Geddy Lee OC (g. 1953 m. liepos 29 d.) – Kanadiečių muzikantas, geriausiai žinomas kaip grupės Rush pagrindinis vokalistas, klavišininkas ir bosistas. Lee prisijungė prie Rush 1968 metų Rugsėjį, kai Alex Lifeson jo paprašė pakeisti to meto grupės lyderį Jeff Jones.

Geddy Lee stilius, technika ir talentas grojant įvairiais instrumentais bei vokalo sugebėjimai yra laikomi labai įtakingais roko muzikoje. Jis įkvepė tokius atlikėjus kaip Iron Maiden bosistą Steve Harris, Dream Theater bosistą John Myung bei Metallica buvusį bosistą Cliff Burton.

Kartu su grupės nariu Neil Peart, 1996 metų gegužės 9 dieną jie gavo Kanados ordiną. Tai buvo pirmoji muzikos grupė, kuri buvo taip pagerbta.

Ankstyvasis gyvenimas
Geddy Lee gimė 1953 liepos 29 dieną Vilouldeile, Toronte. Jo tikrasis vardas yra Gary Lee Weinrib, scenoje jis žinomas kaip Geddy, dėl to, kad jo mama tardavo jo varda su labai stipriu akcentu. Vėliau Geddy tapo jo pravarde vidurinėje mokykloje. Geddy tėvai buvo žydai emigrantai iš Lenkijos, kurie sugebėjo išgyventi nacių koncentracijos stovyklose per antrąjį pasaulinį karą.
Lee susituokė su Nancy Young 1976 metais. Jie turi sūnų Julian ir dukterį Kyla Avril. Lee pradinę mokyklą lankė kartu su gerai žinomu komiku Rick Moranis (Brangioji, aš sumažinau vaikus).

Muzika
Didžiają dalį Lee darbo muzikoje praleido kartu su "Rush". Tačiau, Geddy neretai pasirodydavo kitų grupių albumuose kaip kviestinė žvaigždė. 1981 metais Geddy padėjo atliktį dainą "Take Off" McKenzie Brothers humoristiniam albumui "Great White North". Tais pačiais metais Geddy Lee prodiusavo debiutinį (bei vienintelį) Toronto New Wave grupės "Boys Brigade" albumą. 1985 metų albumui "We Are the World" skirtame pagelbėti Afrikai Geddy Lee buvo kviestinis vokalistas dainai "Tears Are Not Enough". Lee taip pat sudainavo Kanados himną prieš didžiulę auditoriją 1993 Visų Žvaigždžių rungtynėse.
Geddy taip pat įrašė Kanados himno roko versiją, kuri buvo panaudota Tray Parker ir Matt Stone filme "South Park: Bigger, Longer and Uncut".
"My Favourite Headache" buvo pirmasis Geddy Lee solinis albumas, jis jį įrašė 2000 metų lapkričio menėsį, nes "Rush" trumpam nebekūrė naujų dainų dėl tragedijų grupės būgnininko Neil Peart gyvenime.

Vokalas
Geddy Lee vokalas yra aukštas tenoras. Jo balsas dažnai lyginimas su Robert Plant.

Apdovanojimai
 Boso šlovės muziejus – Guitar Player žurnalas.
 6 kartus geriausias bosistas roko muzikoje – Guiatr Player žurnalas.
 1993 Geriausias bosistas – Bass Player žurnalo skaitytojų išrinktas.
 1994 kartu su grupe Rush buvo įtrauktas į Juno šlovės muziejų.
 1996 Kanados ordinas
 Geriausias boso albumas (Snakes & Arrows) – Bass Player žurnalas.
 "Kiečiausias atlikimas su bosu dainoje" ("Malignant Narcissism") – Bass Player žurnalas.
 Geriausias 2007 metų perdainavimas ("Northern Warrior") – Bass Player žurnalas.

Kanados atlikėjai
Banglenčių sportas

Banglenčių sportas () – ekstremalus vandens sportas, kurio metu sportininkas turi išsilaikyti ant banglentės čiuoždamas jūros ar vandenyno bangose. Čiuožiama ant dviejų tipų lentų: ilgųjų banglenčių ir trumpųjų. Banglenčių sportas kilęs iš Havajų.

2020 m. banglenčių sportas įtrauktas į olimpinę programą.
Petriškės piliakalnis

Petriškės piliakalnis – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 31089; registro Nr. VT200) Visagino savivaldybės teritorijoje.

Piliakalnis 
Petriškės piliakalnis yra Drūkšių ežero pietinėje pakrantėje, ties kranto linijos ženkliu posūkiu, apie 1,18 km į pietvakarius nuo Ignalinos AE aušinamojo (įsiurbimo) kanalo žiočių ir apie 1,75 km į šiaurės vakarus nuo pagrindinių kelių kryžkelės ties IAE centriniu korpusu. Piliakalniui įkurti pasirinkta masyvi ir aukšta ežero pakrantės kalva, iš pietų, pietryčių ir rytų pusės atskirta pelkėtos daubos.

Didžioji dalis kalvos jau nuplauta ežero, išliko tik jos pietrytinis šlaitas, kuris savo ruožtu apardytas tiesiant keliuką – nustumdytas paviršius. Piliakalnis užima apie 0,89 ha plotą. Gyvenvietės teritoriją sudaro miškas ir nedideli atviri plotai bei ją kertantis keliukas.

Tyrimai 
Piliakalnį 2006 m. vasarą aptiko Egidijus Šatavičius. Tyrimų metu centrinėje piliakalnio dalyje (kalvos šlaite) aptiktas intensyvus iki 30 cm storio kultūrinis sluoksnis su pavieniais degintais kauliukais ir gausiais keramikiniais radiniais, kurie preliminariai datuojami bronzos amžiaus pabaiga – senuoju geležies amžiumi (VII a. pr. m. e. – IV a.). Radiniai skirtini brūkšniuotosios keramikos kultūrai. Šį objektą nuolatos intensyviai žaloja eroduojanti ežero pakrantė.  KPD Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas. 2007-01-24; Nr. KPD-RM-200.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Petriškė

Piliakalniai Visagino savivaldybėje
Zouhaier Dhaouadi

Zuhaeiras Dauadis (g. 1988 m. sausio 1 d.) – Tuniso futbolininkas, rungtyniaujantis kairiojo saugo pozicijoje.

Profesionalo karjerą pradėjo 2006 m. Pasirašė ketverių metų sutartį su „Club Africain“ už 250 tūkst. dinarų. 2012 m. liepos 10 d. pasirašė trejų metų sutartį su Prancūzijos Évian Thonon Gaillard FC klubu.

Tuniso rinktinėje debiutavo 2006 m. lapkričio 15 d. varžybose prieš Libiją. Dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje, kur įmušė įvartį į Zambijos rinktinės vartus.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Laimėjimai 
 Tuniso futbolo lyga (2008, 2015 m.)
 Šiaurės Afrikos Čempionų taurė (2009 m.)
 Tuniso futbolo taurė (2018 m.)

Šaltiniai 

Dhaouadi
Bajorų piliakalnis

Bajorų piliakalnis su gyvenviete, Leoniškės piliakalnis, Černagurka, Dobra Nadzieja – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 16349; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1693; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1436KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24556) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, Leoniškės kaime, Kazitiškio seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Naujasalis – Pagurbė, pervažiavus geležinkelį miške pirmu keliuku pasukus į dešinę pietuosna, pavažiavus ir paėjus 950 m miško keliuku laikantis dešinės iki užželiančios miško palaukės, prieš sodybos liekanas dešinėje – yra 70 m į dešinę vakarų kryptimi nuo keliuko.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas raistų juosiamoje atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 57x36 m dydžio, 1,5 m aukštesniu vakariniu šonu. Šiauriniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 6 m ilgio, 10 m pločio terasa, per 1 m žemėjanti į šiaurę. Šlaitai vidutinio statumo, 10–15 m aukščio. Piliakalnis apardytas arimų, dabar apaugęs tankiu mišriu mišku. 

Visose piliakalnio papėdėse yra 1 ha ploto papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos, lygios ir grublėtos keramikos, trinamosios girnos.

Tyrimai 
1958 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas,  1976 m. ir 1985 m. – Mokslinė metodinė taryba. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. antrąja puse - I tūkstantmečio viduriu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr. 612. Paminklo teritorijos plotas 31 000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1 098 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.40
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 150-151.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Bajorai

Piliakalniai Ignalinos rajone
Jakaviškių piliakalnis

Jakaviškių piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 16248; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AV2079; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1538K) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24769) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, Jakaviškių kaime, Ceikinių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Ceikiniai – Mielagėnai Čebatoriuose pasukus į kairę šiaurėn link Dalgėdų, Jakaviškių šiaurinėje dalyje pasukus į dešinę šiaurės rytų kryptimi keliuku, už 150 m – yra kairėje, nusileidus į pakalnę, neprivažiavus sodybos.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė trapecinė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 50 m ilgio, 25 m pločio rytiniame ir 15 m pločio vakariniame šonuose. Šlaitai statūs, iki 9 m aukščio. Šiauriniame šlaite rasta brūkšniuotos keramikos. Piliakalnis labai apardytas arimų, dabar dirvonuoja, pietų – pietryčių šlaite auga medžiai.

Pietryčių, vakarų ir šiaurės vakarų piliakalnio papėdėje 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Tyrimai 
1988 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pirmąja puse. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 14 000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1 162 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V., 1993, p. 81.
 Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis, Arūnas Strazdas. Archeologijos paminklų žvalgymas 1992 ir 1993 metais // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1992 ir 1993 metais. Vilnius, 1994. p. 286.
 Gintautas Zabiela. Rytų Lietuvos archeologijos paminklų žvalgymas // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1988 ir 1989 metais. Vilnius, 1990. p. 204–206.
 Gintautas Zabiela. Medinės Lietuvos pilys, V., 1995. P. 250-230-231 (Nr. 24).
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 162-163.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Jakaviškiai

Piliakalniai Ignalinos rajone
Rafik Halliche

Rafikas Hališas (Rafik Halliche; g. 1986 m. rugsėjo 2 d.) – Alžyro futbolininkas, rungtyniaujantis gynėjo pozicijoje.

Karjerą pradėjo Alžyro klube NA Hussein Dey. 2008 m. žiemos pardavimo metu nupirktas Portugalijos elitinio klubo Benfica, tačiau jame nežaidė ir iškart paskolintas CD Nacional. 2010 m. rugpjūčio 24 d. pasirašė trejų metų sutartį su Fulham klubu.

Hališas Alžyro nacionalinėje rinktinėje debiutavo 2008 m. gegužės 31 d. varžybose prieš Senegalą, kur pasirodė po keitimo. Dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje, kur įmušė įvartį į Malio rinktinės vartus.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Laimėjimai 
 Afrikos Tautų taurė: 2019 m.

Šaltiniai 

Halliche
Papravalės piliakalnis

Papravalės piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 24766; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1888; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1521K) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24767) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, Papravalėje, Ignalinos seniūnija.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas Vajuonio ežero šiauriniame krante esančios didelės aukštumos pietrytiniame aukščiausiame kampe. Piliakalnio šiaurės vakarų dalį nuo gretimos aukštumos skiria 4 m gylio dauba; greičiausiai, tai gynybinio griovio liekana. Aikštelė trikampė, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 35 m ilgio ir 32 m pločio šiaurės vakarų pakraštyje, su kultūriniu sluoksniu, kuriame rasta brūkšniuotos keramikos. Aikštelės šiaurės vakarų krašte yra dabar jau nuskleistas 0,5 m aukščio, 12 m pločio pylimas. Šiaurės vakarų papėdėje, 4 m žemiau aikštelės yra 10 m pločio, 2 m gylio griovys, už kurio supiltas 1 m aukščio, 8 m pločio antras pylimas, už jo iškastas antras 6 m pločio, 1 m gylio griovys, už kurio supiltas trečias 1 m aukščio, 5 m pločio pylimas. Grioviai ir pylimai geriau išlikę pietvakariniame šlaite. Šlaitai statūs, iki 30 m aukščio. 

Piliakalnis apardytas arimų, gynybiniai įrenginiai – ir erozijos (smėlio pustymo). Rytinėje piliakalnio papėdėje 1,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, ji užima apie 170 x 130 m dydžio plotą. 200 m į šiaurės vakarus yra Papravalės pilkapynas, tyrinėtas 1907 m.

Tyrimai 
1989 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 58 000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas.
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 172-173.
 Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. 1994. T. 1, p. 48–49 (Nr. 36).
 Algirdas Girininkas, Romas Jarockis, Gintautas Zabiela 1990. Nauji archeologijos paminklai Rytų Lietuvoje // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1988 ir 1989 metais. Vilnius, p. 192.
 Pranas Kulikauskas, Gintautas Zabiela. Lietuvos archeologijos istorija (iki 1945 m.), V., 1999. P. 169.
 Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. V., 1995. P. 244 (Nr. 58).
 Kultūros paminklų enciklopedija. Rytų Lietuva I. V., 1996. P. 155.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Papravalė

Piliakalniai Ignalinos rajone
Puziniškio piliakalnis

Puziniškio piliakalnis – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 16343; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1687; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1532) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės vakarus nuo Puziniškio, Linkmenų seniūnija. Pasiekiamas keliu Antalksnė – Ginučiai (per Salas), pravažiavus tiltą tarp Linkmeno ir Asalnykščio ežerų, yra iškart už tilto dešinėje šiaurės rytų kryptimi.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas pratakos tarp Linkmeno ir Asalnykščio ežero šiauriniame krante esančio kyšulio atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 18x14 m dydžio, 1 m iškiliu viduriu. Iš visų pusių ji apjuosta 2 m pločio, 0,2 m gylio grioviu, už kurio supiltas 0,3 m aukščio, 4,5 m pločio pylimas, geriausiai išlikęs pietvakarių pusėje, kitur likusi tik 5 m pločio terasa. 4 m žemiau aikštelės visuose šlaituose piliakalnį juosia 5 m pločio terasa su kultūriniu sluoksniu. Šlaitai statūs, 10–20 m aukščio, viršuje dirbtinai pastatinti. Apaugęs mišriu retoku pušynu.

Tyrimai 
1985 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pirmąja puse. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 24 000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 836 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p. 39.
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 174-175.
 Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis. Ignalinos rajono archeologijos paminklų žvalgymas // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1984 ir 1985 metais. Vilnius, 1986. p. 110–113.
 Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. 1994. T. 1. p. 50 (Nr. 40).
 Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 246 (Nr. 66)

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Puziniškis

Piliakalniai Ignalinos rajone
Ruokiškės piliakalnis

Ruokiškės piliakalnis – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 1966; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR180; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1527) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, į pietryčius nuo Ruokiškės, Naujojo Daugėliškio seniūnija. Pasiekiamas keliu Kačergiškė – Ožionys, neprivažiavus Ruokiškės, prieš kanalą paėjus į dešinę per laukus šiaurės rytų kryptimi 530 m – priekyje matyti neapaugęs šlaitas.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas Dysnos upės dešiniojo kranto slėnio pakraštyje esančioje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 44x22 m dydžio. Šlaituose yra terasos: pietiniame šlaite – 30 m ilgio, 17 m pločio (su kultūriniu sluoksniu), pietvakarių šlaite – 18 m pločio terasa, šiaurės rytų šlaite – trikampė 22 m ilgio, 20 m pločio terasa. Šlaitai vidutinio statumo, 4–11 m aukščio, viršutinėje 4 m dalyje pastatinti. Piliakalnis apardytas arimų bei jame kastų bulviarūsių.

Tyrimai 
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas,  1976 m. ir 1985 m. – Mokslinė metodinė taryba.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. antrąja puse - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 19 000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1 329 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 109.
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 176-177.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Ruokiškė

Piliakalniai Ignalinos rajone
Strakšiškės piliakalnis

Strakšiškės piliakalnis, Ropiakalnis – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 16491; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1835; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1534) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, Strakšiškės kaime, Ceikinių seniūnija. Pasiekiamas keliu Ceikiniai – Mielagėnai ties Zatišiumi pasukus į kairę šiaurėn link Rizgūnų, pravažiavus Strakšiškės kaimą, ties miško pradžioje, kairėje vakaruose esančiu karjeru pasukus į kairę vakaruosna, už 150 m yra keliuko dešinėje šiaurės kryptimi, Didžiagirio miško 85 kvartalo rytinėje dalyje.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas stačiašlaitėje kalvoje. Piliakalnio šlaitai iki 15 m aukščio; viršutinė apie 2-3 m šlaitų dalis pastatinta. Viršūnės aikštelė ovali, 26 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi, 15 m pločio. Piliakalnio šlaitus, išskyrus rytinį supa dvi terasos, kurios pietiniame šlaite pereina į griovius ir pylimus. Pirmoji terasa (jos plotis 5 m) yra 2-3 m žemiau aikštelės krašto, žemėja į išorę. Ppietiniame šlaite ji pereina į užslinkusį griovį (plotis 2 m), už kurio supiltas dabar sulėkštėjęs pylimas, kurio aukštis 0,2 m, pagrindo plotis 6 m. Antroji terasa (plotis 3 m) yra 1,3-2,0 m žemiau pirmosios, žemėja į išorę. Pietiniame šlaite pereina į griovį (dugno plotis 1 m), už kurio supiltas pylimas, kurio aukštis 0,2 m, plotis prie pagrindo 5 m. 

Pietiniame šlaite, 1 m žemiau aikštelės krašto, yra akmuo, jo matoma dalis yra 1,4 x 1,2 m dydžio, aukštis virš žemės 0,6 m.

Tyrimai 
1988 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 25 000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 778 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p. 54.
 Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1988-1986 m. metais, leidimo metai 1990. P. 204-205.
 Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. 1994. T. 1, p. 53–54 (Nr. 51). 
 Gintautas Zabiela. Rytų Lietuvos archeologijos paminklų žvalgymas // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1988 ir 1989 metais. Vilnius, 1990. p. 204–206.
 Gintautas Zabiela. Medinės Lietuvos pilys, V., 1995. P. 252-253 (Nr. 85).
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 180-181.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Strakšiškė

Piliakalniai Ignalinos rajone
Tolimėnų piliakalnis

Tolimėnų piliakalnis su gyvenviete, Bakanėlis – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 1959; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR173; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1439KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24560) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, Tolimėnų kaime, Kazitiškio seniūnija. Pasiekiamas keliu Švedriškė – Salakas Tolimėnuose ties rajonų riba pasukus laukais į dešinę rytuosna, už 480 m – apaugusi antra kalva priekyje, 200 m į rytus už elektros linijos.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė apvali, 16 m skersmens. 2 m žemiau aikštelės ją šlaite juosia 6–11 m pločio terasa, dar 2 m žemiau – kita žiedinė 6 m pločio terasa. Pietinėje pašlaitėje yra 6 m pločio dugne įdubimas, skiriantis piliakalnio kalvą nuo gretimos aukštumos. Šlaitai vidutinio statumo, 4–9 m aukščio. 

Piliakalnis apardytas arimų ir duobių. 

Pietrytinėje pašlaitėje 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje aptikta brūkšniuotos keramikos.

Tyrimai 
1958 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas,  1976 m. ir 1986 m. – Mokslinė metodinė taryba.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. antrąja puse - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1999-12-23; Nr. 1465. Paminklo teritorijos plotas 24 200 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 2 448 100 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.109
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 180-181.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Tolimėnai

Piliakalniai Ignalinos rajone
Get Loose Tour

Get Loose Tour yra 2007 m. Kanados pop atlikėjos Nelly Furtado koncertinis turas. Šis turas pristatė jos 2006 m. albumą „Loose“. Nors tai ir trečiasis Nelly koncertinis turas, tačiau tai pirmasis grandiozinis ir tarptautinis. „Get Loose“ aplankė Europą ir Šiaurės Ameriką.

Istorija 
Kai trečiasis studijinis albumas „Loose“ susilaukė didelės sėkmės ir pripažinimo, Nelly paskelbė apie ateinantį koncertinį turą Europoje ir Kanadoje. Nelly teigia:

Prie Get Loose prodiusavimo prisidėjo ir pati Nelly. Scena susidarė iš baltos scenos, kelių aukštų grupės scenos su LCD ekranais, dviejų lygiagrečių baltų palmių, didelio LED ekrano, ir baltos uždangos.

Ture pasirodydavo keturi šokėjai, ir grupė susidaranti iš šešių žmonių. Grupėje taip pat buvo iš Toronto kilęs reperis Saukrates, kuris grojo perkusiniais ir dainuodavo už Timbaland keliose dainose.

Get Loose Tour prasidėjo Europoje, ir per penkias savaites buvo surengta 23 pasirodymai. Kanados turo etapas prasidėjo Nelly gimtame mieste Viktorijoje, kur kovo 21 d. buvo paskelbta „Nelly Furtado Diena“. Kai pasibaigė pirmieji du etapai, buvo pranešta apie turo apsilankymą Jungtinėse Amerikos Valstijose.

Trečiame etape buvo papildytas produkcijos biudžetas. LED ekraną pakeitė vadinamasis „Disko kamuolys“. Balta uždanga buvo pakeista didele LED paklode, ir daugiau nebenaudojo baltų palmių scenoje.

Ketvirtasis ir paskutinis etapas susidarė iš kelių lauke vykstančių festivalių Europoje. Būtent šiam turo etapui drabužius sukūrė viena garsi Prancūzų dizainerė.

Turo dainos

Turo datos

Transliacijos 
2007 m. balandžio 4 d. Get Loose Tour buvo įrašytas Toronte Nelly DVD albumui „Loose: The Concert“. Taip pat šis įrašas išleistas ir CD formatu. 

Keli vaizdo klipai apie turą pasirodė Nelly oficialioje interneto svetainėje.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali Nelly Furtado svetainė 
 Oficiali Vokietijai skirta DVD reklamavimo svetainė  

Nelly Furtado koncertiniai turai
2007 koncertiniai turai
2008 koncertiniai turai
Velikuškių II piliakalnis

Velikuškių II piliakalnis su gyvenviete, Sala – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 16297; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1640; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A986KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24096) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, Velikuškėse, Antazavės seniūnija.

Piliakalnis 
Piliakalnis yra 1,4 km į pietryčius nuo Velikuškių pirmojo. Jis įrengtas Sartų ežero Bradesių įlankos pietrytiniame krante, sąsmaukoje tarp įlankos ir Zalvės ežero esančioje kalvoje, Zalvės upelio kairiajame krante. Aikštelė netaisyklingo keturkampio formos, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 150x73 m dydžio. Joje rasta akmeninių kirvių, lygios keramikos, geležies gargažių, gyvulių kaulų. Šlaitai statūs, 20-25 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimo, jo pietrytinis šlaitas nukastas 1963 m. tiesiant plentą Dusetos – Obeliai. Šiaurės vakarų papėdėje, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Tyrimai 
1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – II tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 79900 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1214000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.34
 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.66
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 436–437.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Velikuškės II

Piliakalniai Zarasų rajone
Sigitas Mitkus

Sigitas Mitkus (g. 1962 m. Plungėje) – inžinierius, teisėtyrininkas administratyvistas, teismo ekspertas, statybos teisės specialistas, VGTU profesorius, VGTU Teisės katedros vedėjas.

Biografija 
1992 m. birželio 26 d. Vilniaus technikos universitete apgynė disertaciją tema „Automatizuotos statybos genplanų projektavimas ir daugiatikslė selektonovacija", technikos mokslų kandidatas. Vėliau baigė teisės studijas.

Docentas, VGTU profesorius, Teisės katedros vedėjas. Monografijos autorius.
Sigitas Mitkus moka rusų bei anglų kalbas.

Bibliografija 
 Lietuvos Respublikos statybos įstatymo komentaras. 2007. 296 psl.
 Statybos teisė. Norminių teisės aktų rinkinys (CD).
 Statybos teisė, Vilnius: Eugrimas, 2007. 703 p. .

Šaltiniai 

Lietuvos teisės mokslininkai
Lietuvos inžinieriai statybininkai
Lietuvos administratyvistai
Betiškių piliakalnis

Betiškių piliakalnis – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 7240; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AV1843) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, Betiškėse, Dusetų seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Vencavai – Sadūnai, prieš Sadūnus pasukus į dešinę šiaurėn, už 1,3 km - vėl į dešinę rytuosna, už 770 m yra kairėje vakaruose, už aukštos įtampos elektros linijos.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė apvali, 23 m skersmens, iki 1 m iškiliu viduriu. Šlaitai vidutinio statumo, 8 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja, šiauriniame šlaite auga paskiros pušelės.

Tyrimai 
1949 m. ir 1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.332
 Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 392-393.
 Gipiškis P. Zarasų kraštas. Zarasai. 1936.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Betiškės

Piliakalniai Zarasų rajone