Latviai

Latviai () – šiaurės Europos tauta, vietiniai Latvijos gyventojai, gyvenantys rytų Baltijos jūros pakrantėje į šiaurę nuo lietuvių ir kalbantys latvių kalba. Latviai save vadina dviem vardais: kasdieniniu priesaginiu latvieši ir poetiniu latvji, kuris, kaip spėjama, galėjo kilti iš upės pavadinimo Latve ar Latva, neva tekėjusia per dabartinę Rytų Latviją.

Etimologija 
Latvių pavadinimas siejamas su  ‘žemės rėžis; laukas, dirva’, late ‘dirvos, arimo, lauko dalis’. Vardas latuvā ‘latviai’, *latā ‘latviai’ etimologiškai reiškęs ‘žemės žmonės’.

Istorija 

Štai keletas svarbių, o tais laikais dabartinėje Latvijoje gyvenusioms gentims skaudžių įvykių:
 1207 metais galutinai palaužtas lyvių pasipriešinimas, nes jie gyveno šalia Baltijos jūros apie Rygos įlanką ir prie svarbaus tuomet prekybos kelio Dauguvos upės, turėjo pirmieji atremti Kalavijuočių ordino atakas.
 1208 metais pakrikštijamos sėlių gentys.
 1214 metais pavergti latgaliai.
 1267 metais nukariaunami kuršiai.
 1290 metais galutinai pavergiama Žiemgala, apie 10 000 žiemgalių pasitraukia į tuometinę Lietuvos valstybę.

Šioje teritorijoje dėl Kalavijuočių (nuo 1237 m. – Livonijos kryžiuočių) ordino pradėtos įvairių genčių priespaudos ir perkėlimo į kitas teritorijas lyviai, sėliai, žiemgaliai, kuršiai ilgainiui perėmė latgalių kalba šnekėjusios genties kalbą. Latgaliai buvo didžiausia ir mažiausiai per karus nukentėjusi gentis, nes jie mažiausiai priešinosi. Manoma, kad XIV a. latgaliai kėlėsi ar buvo keliami į ištuštėjusias nuo karų kitų genčių teritorijas ir taip davė pradžią latvių tautybės ir latvių kalbos susidarymui.

Latviai ir lietuviai yra vieninteliai išlikę baltų ir baltų kalbų atstovai. Latviai turi daug ko bendra tiek su lietuviais, tiek su estais. Su lietuviais latvius sieja bendra etninė ir kalbinė kilmė, nuo 1561 m. bendra istorija Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje, nuo 1569 m. – Abiejų Tautų Respublikoje, vėliau – Rusijos imperijoje, o XX a. – Sovietų Sąjungoje. Su estais latvius jungia Livonijos laikotarpis bei Vidžemės ir Pietų Estijos bendra istorija po Livonijos subyrėjimo, taip pat liuteronų tikyba, vyraujanti didesnėje Latvijos teritorijoje (išskyrus Latgalą). Latvių kalboje daug skolinių iš lyvių ar kitų finougrų kalbų, gautų per artimus kontaktus, kurie truko kelis tūkstantmečius.

Latviai yra laikomi santūriais šiauriečiais. Tokius juos suformavo istorinė, kultūrinė ir religinė įtaka, perimta iš vokiečių ir skandinavų (švedų), didžiulę įtaką latviams padariusi Latvijos teritorijoje gyvenusi finų tauta lyviai, o Rytų Latvija (Latgala) patyrė stiprią lietuvių, lenkų ir rusų kultūrinę bei kalbinę įtaką. Dauguma latvių yra liuteronų tikėjimo, nedidelė dalis yra pravoslavai, o Latgalos gyventojų dauguma yra katalikai.

Emigracijoje 

Pasak statistikos, 2011 m. sausio 1 d. Latvijoje latvių gyveno 1 284 194, arba 62,1 % visų Latvijos gyventojų. Nemažai latvių gyvena emigracijoje. Tai antrojo pasaulinio karo bei Sovietų okupacijos pabėgėlių palikuonys, taip pat sovietiniai tremtiniai. Daugiausia latvių už šalies ribų gyvena:

 JAV – apie 100 000
 Airijoje – apie 48 000
 Jungtinėje Karalystėje – apie 39 000
 Kanadoje – apie 28 000
 Brazilijoje – apie 25 000
 Rusijoje – apie 20 000
 Australijoje – apie 19 000
 Vokietijoje – apie 9 000

Kitose šalyse latvių gyvena mažiau, bet nuo 2004 m. gegužės 1 d. Latvijai tapus ES nare, dalis latvių nuolat išvyksta į ES šalis ir ten papildo jau iš seniau gyvenančius tautiečius, tad pateiktoji statistika dėl padidėjusio gyventojų mobilumo nėra tiksli.

Lietuvoje gyvena apie 3000 latvių; dauguma jų susitelkę Lietuvos šiaurės vakaruose nuo Šventosios iki Biržų, taip pat didžiuosiuose Lietuvos miestuose. Latviai (išeiviai iš Kuršo) buvo apgyvenę Kuršių neriją.

Mažą latvių procentą pokario Latvijoje lėmė didelė emigracija II pasaulinio karo pabaigoje ir kolonijinė bei asimiliacinė Sovietų Sąjungos politika, latvių trėmimai į tolimus Sovietų Sąjungos regionus. Daugiau žr. Latvijos istorija.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Latvių etnografija
 Latvių tautosaka
 Latvių kalba 

Baltai
Latvijos gyventojai