Vilniaus gimnazijos

Vilniaus berniukų gimnazijos () – vidurinio mokymo įstaigos, gyvavusios Rusijos imperijos laikotarpiu Vilniuje.

Istorija 

1-oji ir 2-oji gimnazijos įsikūrė panaikinto Vilniaus universiteto patalpose. 1803 m. balandžio 4 d. caras Aleksandras I pasirašė aktą, jog ši paruošiamoji mokykla prie Lietuvos Kunigaikštijos vyriausiosios mokyklos (buv. Vilniaus jėzuitų akademija) pertvarkoma į gimnaziją.

Pradžioje Aleksandro I vardu pavadintą 1-ąją berniukų gimnaziją, priešingai, nei kitose imperijos mokyklose, sudarė 6 klasės ir turėjo 6 (vietoje 4) vyresniuosius mokytojus: fizinių žinių, matematikos, etikos, literatūros ir lotynų kalbos. Pirmoms dviem klasėms – po  vieną mokytoją lotynų ir lenkų kalbų gramatikos, aritmetikos, geografijos ir etikos pagrindų dėstymui. Be to, buvo 4 jaunesnieji mokytojai, dėstę piešimą, rusų, vokiečių ir prancūzų kalbas.

1880-aisiais metais 1-ojoje Vilniaus gimnazijoje mokėsi apie 600 moksleivių, tarp kurių valdininkų ir bajorų vaikų – apie 80%, stačiatikių ir katalikų – po 40%, judėjų – 10%. 

2-oji gimnazija pradžioje užėmė dalį pastato Domininkonų gatvėje. 1833 m. ji buvo perkelta į augustinų vienuolyno pastatus, 1838 m. – paversta Vilniaus bajorų institutu (Виленский дворянский институт). 1868 m. Vilniaus progimnazija buvo pertvarkyta į naują 2-ąją realinę gimnazijją.

Abi gimnazijos gyvavo viena šalia kitos, jas teskyrė tvora, ir turėjo bendrus maldos namus – Šv. Kirilo ir Metodijaus cerkvę su vietos akademiko Ivano Trutnevo tapytomis ikonomis.

1–oji gimnazija

Direktoriai 

 Piotras Besonovas (Пётр Алексеевич Бессонов), nuo 1865 m., filologas-slavistas

Žymūs pedagogai 

 Ignatijus Ablamovičius, (Игнатий Карлович Абламович), fizikas, profesorius
 Romualdas Kobeckis (Ромуальд Иосифович Кобецкий), karaimų hachanas, profesorius
 Nestoras Kukolnikas, dramaturgas

Žymūs auklėtiniai 

 Vladimiras Beneševičius (Владимир Николаевич Бенешевич), baigė 1893 m., istorikas, juristas
 Cesar Cui (Цезарь Антонович Кюи), kompozitorius, inžinerijos generolas
 Emerikas Huten-Čapskis, 1846 m., lenkų grafas, numizmatas
 Jonas Čerskis, geografas
 Simonas Daukantas, istorikas, švietėjas
 Feliksas Dzeržinskis, revoliucionierius, čekistas 
 Vasilijus Kačialovas, 1894 m., teatro aktorius
 Adomas Honoris Kirkoras, 1838 m., etnografas, leidėjas
 Ignatijus Kračkovskis (Игнатий Юлианович Крачковский), 1901 m., akademikas, arabistas 
 Julianas Kulakovskis (Юлиан Андреевич Кулаковский), istorikas, archeologas
 Juzefas Pilsudskis, 1885 m., Lenkijos politinis veikėjas
 Eustachijus Tiškevičius, archeologas, kolekcininkas
 Valerijus Vrublevskis (Валерий Антоний Врублевский),1853 m., revoliucionierius
 Romualdas Zenkevičius (Ромуальд Симонович Зенкевич), 1826 m., baltarusių etnografas
 Piotras Stolypinas, Rusijos imperijos ministras pirmininkas,

2–oji gimnazija

Auklėtiniai 

 Michailas Bachtinas (Михаил Михайлович Бахтин), filosofas
 Mstislavas Dobužinskis, 1895 m., dailininkas, scenografas
 Nikolajus Krestinskis, (Николай Николаевич Крестинский), 1901 m.,
Bronislavas Taraškevičius (Бронислав Адамович Тарашкевич), 1911 m., baltarusių kalbininkas
 Ivanas Solonevičius (Иван Лукьянович Солоневич)

Direktoriai ir pedagogai 

 Jefimas Karskis (Евфимий Фёдорович Карский), nuo 1885 m., slavistas, etnografas

Literatūra 

 Серебряков М. В. Исторический очерк столетнего существования 1-й гимназии. 1803-1903. – Ч.1. – Вильна, 1903.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Vilniaus berniukų gimnazijų auklėtinių sąrašas
  Rusijos vyriausybės švietimo politika Vilniaus švietimo apygardoje

Vilniaus mokyklos
Lietuvos švietimo istorija