joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Dalia Kazlauskienė

Dalia Kazlauskienė (g. 1960 m. balandžio 29 d. Juodžgalyje) – gydytoja, Lietuvos ir Anykščių rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija 
1967–1978 m. mokėsi Viešintų vidurinėje mokykloje. 1978–1980 m. dirbo „Gimtosios žemės“ kolūkyje. 1986 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytoja.

1986–1990 m. buvo Anykščių poliklinikos vaikų ir paauglių profilaktinio kabineto gydytoja. 2001–2004 m. dirbo viešojoje įstaigoje „Anykščių šilelis“ poilsio namų gydytoja. Nuo 1990 m. Kurklių ambulatorijos vyriausioji gydytoja ir šeimos gydytoja.

Partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Anykščių rajono skyriaus narė. Nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys. 

Sutuoktinis Gintautas, vaikai Reda, Aivaras.

Šaltiniai 

Anykščių politikai
Lietuvos gydytojai
Tado Kosciuškos gatvė Suvalkuose

Tado kosciuškos gatvė Suvalkuose () - tai viena iš judriausių ir ilgiausių Suvalkų miesto gatvių, kurioje yra įsikūrę Suvalkų miesto rotušė, Suvalkų krašto muziejus ir Gegužės 3 dienos Konstitucijos parkas. XIX a. pab.–XX a. pr. gatvė neoficialiai buvo vadinama Peterburgo prospektu (mat buvo Trakto Sankt Peterburgas–Varšuva dalimi) arba kartais įvardijama kaip Kauno traktas (nes iš Suvalkų vedė į Kauną). 

Dalį gatvėje iškilusių pastatų suprojektavo architektai Antonijus Koracis, Chrystian Piotr Aigner, Henrikas Markonis ir Karol Majerski.

Šaltiniai
 Suvalkų miesto aprašymas
 Suvalkų miesto tinklalapis

Nuorodos
 Tado Kosciuškos gatvės nuotrauka XX a. viduryje 

Suvalkų gatvės ir parkai
Suvalkų oro uostas

Suvalkų oro uostas () - civilinis oro uostas, apie 3 km nuo Suvalkų miesto. Oro uoste veikia Suvalkų aeroklubas. Nuo 2005 m. birželio 4 d. oro uoste veikia Oro greitosios medicinos pagalbos stotis. Oro uostas įsikūręs 178 m aukštyje virš jūros lygio.

Taip pat skaitykite 

 Suvalkų aeroklubas.

Šaltiniai

 Aeroklubo tinklalapis (lenk.);
 Lenkijos oro uostų tinklalapis (lenk.).

Nuorodos

 Suvalkų aeroklubo tinklalapis (lenk.).

Suvalkų architektūra
Oro uostai Palenkės vaivadijoje
Tarbas

Tarbas () − miestas Prancūzijos pietuose, Pirėnų priekalnėse, prie Aduro upės. Aukštutinių Pirėnų departamento administracinis centras.

Tarbas yra šiek tiek į šiaurę nuo Lurdo, kuris yra žinomas kaip piligrimų traukos vieta. Iš miesto galima matyti ir Pirėnų kalnus, skiriančius Prancūziją ir Ispaniją.

Svarbiausia miesto įžymybė − Masi sodas, kurį įkūrė Liudvikas Pilypas I.

Tarbe yra gimę rašytojas Teofilis Gotjė ir maršalas Ferdinandas Fošas.

Lankomiausia turistų vieta yra La Maison des Chameaux (Kupranugarių parkas).

Istorija 
Tarbas jau romėnų laikais buvo svarbus miestas. Vėliau jis priklausė vestgotams ir arabams. X a. Tarbas buvo Bigoro grafystės sostine. Šimtamečio karo metu miestą sugriovė anglai. 1814 m. Religinių karų metu hercogas Velingtonas sumušė prancūzų armiją prie Tarbo.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Informacija turistams apie Tarbą (prancūzų k.)

Prancūzijos miestai
Živinbutas

Živinbudas (rekonstr. Živinbutas) – XIII a. lietuvių kunigaikštis, valdęs žemes rytų Lietuvoje. Žinomas iš Ipatijaus metraščio, kur minimas pirmuoju tarp 5 vyresniųjų kunigaikščių, 1219 m. sudariusių taikos sutartį su Haliču-Voluine.

Manoma, Živinbudas valdžią perėmė, kai 1213–14 kovose su Kalavijuočių ordinu žuvo žymūs 3 vyresnieji kunigaikščiai: Dangerutis, Stekšys ir nežinomo vardo Lietuvos valdovas. Valdant Živinbudui toliau buvo kovojama su Kalavijuočių ordinu, atnaujinta sąjunga su Jersikos kunigaikščiu Visvaldžiu, užmegzti ryšiai su žiemgalių kunigaikščiu Viesturu. Daugiausia kovota su Šiaurės Rusios žeme Naugardu; jis pultas 1225–26 žiemą, bet lietuvių kariuomenė (apie 7000 žmonių) pralaimėjo. Veikiausiai tuomet Živinbudas žuvo, nes vėliau lietuvių puolimų sumažėjo visuose frontuose. XVI a. Lietuvos metraščių Platesniajame sąvade ir daugumoje nuorašų Živinbudas nepagrįstai painiojamas su legendiniu Deltuvos kunigaikščiu Giriumi.

Manoma, kad Živinbudas galėjęs būti svarbiu Mindaugo konkurentu dėl šalies valdovo sosto.

Šaltiniai 

Lietuvių kunigaikščiai
Bankininkystė Jungtinėje Karalystėje

Bankininkystės sektorius Jungtinėje Karalystėje yra vienas labiausių išvystytų pasaulyje. JAV ir Jungtinės Karalystės finansų rinkos yra pagrįstos anglosaksiška sistema. Ši sistema paremta atvira finansinių priemonių apyvarta ir rinka, per kurią pritraukiama didesnė dalis finansavimo. Ši sistema likvidesnė, skaidresnė ir labiau išvytyta nei žemyninė, kuri yra pagrįsta bankais. Kadangi JK paplitusi aglosaksiška sistema, tai joje į vertybinius popierius investuoja paskiros investicinių fondų valdymo bendrovės, draudimo įmonės bei privataus kapitalo bendrovės, o Vakarų Europoje – Vokietijoje, Prancūzijoje bei Japonijoje visas reikalingas funkcijas atlieka bankai. Pastarosioms šalims būdinga bankinė sistema. Jose bankai užsiima finansų maklerio ir draudimo įmonių veikla bei teikia investicinių fondų valdymo paslaugas. Jie taip pat aprūpina įmones finansiniais ištekliais, tarpininkauja rinkoje atliekant operacijas ir dalyvauja stambiais akcininkais įmonių veikloje.  JK bankininkystės pramonės turto ir grynos vertės santykio (finansinio sverto) vidurkis 2008 m. siekė 24 prieš 1.

Didžiausi bankai 
Didžiausi bankai Jungtinėje Karalystėje, pagal tarptautinio bankinkystės informacijos biuro duomenis:

Jungtinės Karalystės centrinis bankas 

Anglijos bankas – centrinis Jungtinės Karalystės bankas su būstine Londone. Įkurtas 1694 ir pertvarkytas 1844 m.

Išnašos 

JK
Papiernia (Suvalkai)

Papiernia, Popieriaus gamyklos gyvenvietė () - gyvenvietė priklausanti Suvalkų miestui. Gyvenvietėje yra daug parmonės įmonių, kurios įsikūrusios Suvalkų laisvojoje ekonominėje zonoje. Taip pat gyvenvietėje yra Suvalkų geležinkelio stotis ir Papiernios geležinkelio stotelė.

Pavadinimo kilmė

Tikėtina, kad gyvenvietės pavadinimas kilęs nuo lenkų kalbos žodžio Papiernia, kas išvertus reiškia - popieriaus gamykla.

Didžiausios pramonės įmonės

 Litpol - pieno miltelių gamintojai;
 Malow - metalinių baldų gamintojai;
 Sudowia - pieno produktų prekybininkai;
 Animex - paukštynas;
 Traffic - plieninių konstrukcijų gamintojai;
 Majewski - langų ir durų gamintojai;
 Recman - drabužių gamintojai.

Suvalkų miesto administracinis suskirstymas
Suvalkų tarmė

Suvalkų tarmė () – mirštanti lenkų kalbos tarmė, kuria kalba Suvalkų miesto ir lenkiškosios Suvalkijos dalies gyventojai. Tai tarmė panaši į Vilniaus lenkų ir Balstogės tarmę. Šiai tarmei darė įtaką lietuvių, baltarusių ir lenkų kalbos, kiek mažesne įtaką turėjo rusų ir vokiečių kalbos.

Savybės 
 Žodis dla naudojamas norint pasakyti kam yra kažkas skirta pvz: kup dla mnie (nupirk man), daj dla babci (duok močiutei);
 Nenaudojamos mandagumo formos pan (ponas) ir pani (ponia);
 Specifiniai žodžiai kaip dalibóg (dievaži), Blin (plokštainis);
 Specifiniai terminai ir žargonai kaip Lelak (šikšnosparnis) ar Wiszczeć (vištos);
 Tarminis šveplavimas, kai vietoj c sakoma č, vietoj s sakoma š, vietoj z sakoma ž.

Nuorodos 
 Aprašymas apie šią tarmę I ;
 Aprašymas apie šią tarmę II .

Suvalkų kultūra
Lenkų kalba
Žrudliska

Žrudliska, Šaltinėlis () – tarptautinis tautinių šokių festivalis, kurį rengia Suvalkų kultūros namai. Festivalis vyko 2000, 2002, 2003, 2006, 2009 metais. Kartu su Dauspudoje rengiamu Keltų kultūros festivaliu tai yra vieninteliai tokio pobūdžio festivaliai šiaurės rytų Lenkijoje. Festivalyje dalyvauja nemažai ansamblių iš užsienio šalių, kurie pristato savo šokių, dainų, maisto ir kitokius tradicinius kiekvienai tautai būdingus atributus. Festivalio dalyviai apsigyvena Suvalkų mieste esančiose mokyklose.

Festivalyje dalyvavę ansambliai 

 Kūlgrinda iš Lietuvos;
 Koniaków;
 Švatra;
 Kumaniok;
 Dautenis;
 Rossijana;
 Suvalkų šokių ansamblis.

Nuorodos 
 Festivalio aprašymas (lenkų k.)
 Festivalio tinklalapis

Suvalkų kultūra
Stogastulpis

Stogastulpis – etnografinis stulpas su vienu ar keliais liaudiškais ornamentuotais stogeliais, dengiančiais šventųjų statulėles ar kryžius. Sovietiniu laikotarpiu kūrėjų ir užsakovų valia jis iš kultinio buvo tapęs pasaulietiniu: po stogeliais nebeliko kryžių ir šventųjų. Juos pakeitė stilizuotos saulės, vainikai, varpai, įvairiausios mitinės būtybės, karaliai, literatūros personažai.

Stogastulpiai gali būti priskiriami prie paminklinės arba smulkiosios architektūros.

Būna 3–8 m aukščio, keturkampis, daugiakampis, apvalus, kartais profiliuotas. Prie jo 2–4 atramomis tvirtinami įvairių pavidalų stogeliai. Ant viršutinio stogelio įtaisoma ažūrinė, metalo kalybos būdu pagaminta viršūnė (saulutė), o po stogeliais iš 1, 2 ar 4 pusių tvirtinamos medinės polichrominės skulptūrėlės. Stogastulpiai pagal stogelių aukštį būna vieno, dviejų arba trijų aukštų. Puošnesnių stogastulpių stogelių kraštai (kartais ir atramos, liemenys) būna gausiai puošti kiaurapjūviais iš stilizuotų geomterinių, augalinių motyvų.

Stogastulpiai statyti daugiausia Žemaitijoje, rytų Aukštaitijoje, Dzūkijoje, dažniausiai pakelėse, prie sodybų, kartais kapinėse. Manoma, kad išsivystė iš nedidelių, 1–3 m aukščio, antkapinių paminklų, panašių į krikštus, su sklastomis, kryžma arba be kryžmos.

Taip pat skaitykite 

 Koplytstulpis

Šaltiniai 

 V. Rimkus. Liaudies meno meistrų seminarai. – Kaunas, 1984, Šviesa, p. 55, 62.
 R. Mintaučkytė. Jaunimo gretos. 1970 m., nr. 10, p. 22, 23.

Nuorodos 

 Stogastulpiai
 Apie stogastulpius

Tautodailė
Lietuvių tautodailė
Sargas (reikšmės)

Sargas gali reikšti:
 Sargas – asmuo, kuris kažką saugo, prižiūri.
 Sargas (savaitraštis) – Kėdainių krašto teisėsaugos savaitraštis, ėjęs nuo 1991 m. balandžio 10 d. Kėdainiuose.
 Advento sargas – septintosios dienos adventistų laikraštis, leistas 1932 - 1935 m. Kaune.
 Juodauodegis rifinis sargas () – vienuolžuvinių šeimos žuvis.
 Klaipėdos sargas – Klaipėdos krašto šaulių savaitinis laikraštis, leistas 1924 m. Klaipėdoje.
 Lietuvos sargas – Lietuvos krikščionių demokratų sąjungos žurnalas, leistas nuo 1992 m. Vilniuje.
 Nemuno sargas – savaitraštis, leistas 1884-1987 m. Ragainėje ir Tilžėje (nuo 1885 m.).
 Pajūrio sargas – nepriklausomas Klaipėdos krašto lietuvių laikraštis, leistas 1924 - 1925 m. Klaipėdoje.
 Rifų sargai () – vienuolžuvinių šeimos žuvų gentis.
 Tėvynės sargas - katalikiškas mėnesinis leidinys, 1896-1904 m. spausdintas Tilžėje.
 Tėvynės sargas (savaitraštis) – Lietuvių krikščionių demokratų savaitraštis, leistas 1917 - 1918 m. Vilniuje.
 Tėvynės sargas (JAV) – kultūros, visuomenės, politikos katalikiškos krypties žurnalas, ėjęs 1950 - 1991 m. JAV.
 Tėvynės sargas (Vilnius) – kultūros, visuomenės, politikos ir socialinių mokslų žurnalas, leistas nuo 1992 m. Vilniuje.
 Juodauodegis rifinis sargas () – vienuolžuvinių šeimos žuvis.
Bronius Keturakis

Bronius Keturakis (1908 m. rugsėjo 24 d. Jonučiuose, Garliavos valsčius – 2001 m. sausio 24 d. Niu Berline, Viskonsino valstija, JAV) – Lietuvos lengvaatletis, sporto žurnaistas ir organizatorius.

Biografija 
1928 m. baigė Kauno „Aušros“ gimnaziją, 1930 m. Karo mokyklą. 1922–1932 m. priklausė Lietuvos fizinio lavinimo sąjungai, vėliau – klubams „Grandis“ (Kaunas) ir „Sūdavija“ (Vilkaviškis). 1930–1937 m. tarnavo būrio vadu Penktajame pėstininkų LDK Kęstučio pulke, 1937–1940 m. Vilkaviškio šaulių rinktinės vado padėjėju, 1940–1941 m. 297-tojo pėstininkų pulko fizinio lavinimo vadovu.

1935–1937 m. buvo Lengvosios atletikos sąjungos komiteto pirmininku. Bėgikas, šalies lengvosios rinktinės narys (800 m, 1500 m ir estafetė). Bendradarbiavo spaudoje, visuomenėje išgarsėjo reportažais apie III Europos krepšinio čempionatą katalikų laikraštyje „XX amžius“.

Antrojo pasaulinio karo pabaigoje pasitraukė į Vokietiją. 1952–1956 m. FASK'o įgaliotinis anglų zonoje. 1947 m. Rozenheime pasiekė vienos mylios, taip pat ir 3000 m Lietuvos ėjimo rekordus.  Persikėlė į JAV, bendradarbiavo lietuviškuose laikračiuose „Draugas“, „Naujienos“, „Lietuvių balsas“ ir Lietuvių enciklopedijoje.

Šaltiniai 

 Jungtinių Amerikos Valstijų lietuviai. (I t.) – Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras, Vilnius, 1998
 Vidas Mačiulis, Vytautas Gudelis. Halė, kurioje žaidė Lubinas ir Sabonis. 1939–1989. – Respublikinis sporto kombinatas, Kaunas, 1989
 Lietuvos kariuomenės karininkai. tom. IV, 2004, - 214-215 psl.

Lietuvos vidutinių nuotolių bėgikai
Lietuvos ėjikai
Lietuvos sporto žurnalistai
Lietuvos karininkai
JAV lietuviai
Milano metropolitenas

Milano metropolitenas (it. Metropolitana di Milano) atidarytas 1964 m. ir turi keturias linijas – M1, M2, M3 ir M5. Šiuo metu įrengti 100 km Milano metro linijų.

Linijos 
Pirmoji Milano metropoliteno linija M1 buvo atidaryta 1964 m. Jos statybos pradėtos 1957 m. Ši linija vadinama Raudonąja linija (Linea Rossa), nes visi linijos ženklai nuspalvinti raudonai. Linijos ilgis yra 27,0 km ir turi 38 stoteles.

1969 m. buvo atidaryta antroji – M2 linija. Dėl savo spalvos ji vadinama Žaliąja (Linea Verde). Linija yra 39,4 km ilgio ir turi 35 stoteles.

Trečioji ir naujausia Milano metro linija yra M3. Linija pradėta statyti 1986 m., o baigta 1990 m. M3 linijos ženklinimas yra geltonos spalvos, tad ji vadinama Geltonąja (Linea Gialla). Linijos ilgis yra 17,1 km, o stotelių skaičius – 21.

M5 (violetinė) – naujausia veikianti metro linija, atidaryta 2013 m. vasario 10 d. Linijos ilgis – 12 km, ją sudaro 19 stotelės.

Kadangi Milanas laimėjo teisę rengti 2015 m. Pasaulinę parodą, siekiant pagerinti susisiekimą mieste nutarta įrengti naujas metro linijas. 2015 m. buvo praplėsta M5 linija. Dabar ši linija yra 12,9 km ilgio.

Ateities planai 
Miestas planuoja iki 2022 m. atidaryti naują M4 metro liniją. Ji bus 15,2 km ilgio ir turės 21 stotelę.

Italijos metropolitenas
Milanas
Run the World (Girls)

Run the World (Girls) – Beyoncé pirmasis singlas išleistas 2011 m. balandžio 21 d. iš ketvirtojo studijinio albumo "4". Per pirmą savaitę singlas buvo parduotas daugiau nei 81.000 kopijų tiražu, skaitmeniniu siuntimu, parduota iki šiol 702.000 kopijų. Australijoje daina tapo auksine.
Dainininkė pripažino, kad ši daina, kuri jau kritikuojama dėl itin agresyvaus feministinio dainos teksto buvo šiek tiek rizikinga, nes ji skiriasi nuo jai įprasto skambesio.
Billboard žurnalas dainą įvertino 80 balų iš 100.

Dainos 
 Skaitmeninis siuntimas
 „Run the World (Girls)“ (Singlo versija) – 3:56

Pozicijos

Sertifikatai

Metų topai

Vaizdo klipas 
"Run The World (Girls)" dainos klipo režisierius yra Francis Lawrence, vaizdo klipas buvo nufilmuotas balandžio 11-13 d. JAV.
Dainos vaizdo klipas pristatytas gegužės 18 d. American Idol laidos metu.  Klipas laimėjo Geriausios choreografijos kategorijoje per MTV VIDEO MUSIC AWARDS 2011.

Šaltiniai 

Beyoncé albumai
Beyoncé singlai
Neapolio metropolitenas

Neapolio metropolitenas (it. Metropolitana di Napoli) aptarnauja Neapolio miesto transporto sistemą. Neapolio metro turi tris požemines linijas ir kelias antžeminių traukinukų sistemas. Į šią sistemą įtraukti ir keturi funikulieriai.

Linijos 
Pati pirmoji traukinukų linija Neapolyje pradėta statyti 1889 metais, o atidaryta 1891 m. Šiuo metu ši linija vadinama antrąja linija.

1976 m. buvo pradėtos metro linijos statybos. Pirmoji linija atidaryta 1993 m. Ši linija yra 13,5 km ilgio ir turi 15 stotelių. Pati naujausia linija yra šeštoji linija, kuri atidaryta 2007 m. Jos ilgis siekia 2,3 km, o stotelių skaičius – 4.

2011 m. planuojama atidaryti 7 liniją, o ateities planuose yra dar trys naujos linijos.

Kainos 
2001–2002 m. buvo atnaujinta bilietų pardavimo sistema. Pagal naują tvarką bilietai galioja visoms transporto rūšims.

2011 m. lapkričio mėnesio kainos.

Nuorodos 
 Oficiali Neapolio metro svetainė (anglų ir italų k.)

Šaltiniai 

Italijos metropolitenas
Neapolio transportas
Suvalkų aeroklubas

Suvalkų aeroklubas () - klubas įsikūrė 1986 metais. Aeroklubui priklauso Suvalkų aerodromas. Aeroklubo būstinė yra Suvalkų mieste, adresu ul. kpt M. Wojczyńskiego 1.

Nuorodos

 Aeroklubo tinklalapis.

Suvalkų sportas
Vilniaus lopšelis-darželis „Jovarėlis“

Vilniaus lopšelis-darželis „Jovarėlis“ – dieninė, bendrojo lavinimo ugdymo mokykla Vilniuje, S. Stanevičiaus g. 21, vykdanti ikimokyklinio ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190033467. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.

Istorija 

Vilniaus lopšelis-darželis Nr. 175 įsteigtas Vilniaus miesto Vykdomojo komiteto 1990 m. sausio 11 d. potvarkiu Nr. 8P. Pirmąja vedėja buvo paskirta Arvida Markūnienė. Nuo 1992 m. lopšeliui-darželiui vadovauja Regina Braniauskienė. 1996 m. vasario 7 d. Vilniaus miesto Tarybos sprendimu Nr. 100 lopšeliui-darželiui suteiktas Jovarėlio pavadinimas.

Svetainė 

Lopšelio-darželio svetainė 

Jovarėlis
Julius Petraitis

Julius Petraitis (g. 1905 m.) – Lietuvos lengvaatletis, olimpietis.

Biografija 
1928 m. vasaros olimpinėse žaidynėse atstovavo Lietuvos rinktinei lengvosios atletikos 8500 m bėgime. Savo grupėje tarp keturiolikos startavusių sportininkų Petraitis atbėgo dešimtas ir galutinėje įskaitoje užėmė dvidešimt septintą vietą.

Pasiekimai

Šaltiniai 

Lietuvos ilgų nuotolių bėgikai
Lietuvos olimpiečiai
Kachovkos tvenkinys

Kachovkos tvenkinys () – didelis tvenkinys pietų Ukrainoje, Dniepro upės slėnyje. Telkšo Zaporožės, Chersono ir Dniepropetrovsko sričių teritorijose. Ilgis 230 km, plotis iki 25 km.

Susidarė tarp 1955–1958 m. patvenkus Dniepro upę Kachovkos HE užtvanka ties Nova Kachovkos miestu. Buvo užlieta daug vertingų pakrančių šlapynių, ~90 gyvenviečių.

Tvenkinys naudojamas pasėlių drėkinimui, žvejybai, poilsiui. Nuo tvenkinio atsišakoja 3 kanalai: Dniepro-Kirvyj Ryho, Kachovkos, Šiaurės Krymo. Greta tvenkinio įsikūrusi Kachovka, Nova Kachovka, Nikopolis, Marganecis, Vasylivka, Dnieprorudnė, Dniepro Kamianka, Beryslavas.

Šaltiniai 

Ukrainos tvenkiniai
Gintautas Žintelis

Gintautas Žintelis (g. 1943 m. balandžio 8 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius elektrikas, pedagogas, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1960 m. baigė Kauno 8-ąją vidurinę mokyklą. 1960–1961 m. Kauno radijo matavimo technikos instituto šaltkalvis. 1960–1965 m. studijavo Kauno politechnikos instituto (KPI) Radioelektronikos fakultete. 1964–1967 m. KPI Skaičiavimo centro inžinierius, pamainos viršininkas. 1967–1970 m. mokėsi KPI aspirantūroje. 1970–1980 m. KPI vyr. dėstytojas, 1973 m. docentas, 1980–1992 m. profesorius, Kompiuterių katedros vedėjas. 1981 m. technikos mokslų daktaras.  1989–1995 m. Lietuvos kompiuterininkų sąjungos tarybos pirmininkas. Nuo 1990 m. Lietuvos mokslų akademijos narys korespondentas. 

1992–1996 m. Aleksandro Abišalos, Bronislovo Lubio, Adolfo Šleževičiaus Vyriausybėse – LR ryšių ir informatikos ministras.  1996–1998 m. AB „Vilniaus bankas“ valdybos pirmininko patarėjas. 1998–2002 m. AB „Lietuvos telekomas“ valdybos pirmininkas, 2002–2005 m. AB „Teo LT“ valdybos pirmininkas. Nuo 2007 m. KTU tarybos pirmininkas, KTU strateginės plėtros prorektorius. Lietuvos virtualaus universiteto tarybos narys. Projekto „Tautos namai“ tarybos narys.

Įvertinimas 
 1985 m. LSSR valstybinė premija (su kitais)

Šaltiniai 

LTSR valstybinės premijos laureatai
Lietuvos mokslų akademijos nariai korespondentai
Lietuvos ryšių ir informatikos ministrai
Lietuvos inžinieriai
Lietuvos dėstytojai
Johampolio piliakalnis

Johampolio (Mockaičių) piliakalnis – piliakalnis Kelmės rajono savivaldybės teritorijoje, Tytuvėnų apylinkių seniūnija, Johampolio pietinėje dalyje, 8 km į šiaurę nuo Tytuvėnų ir 15 km į rytus nuo Kelmės.

Piliakalnis 

Piliakalnis, vadinamas Kapukais, įrengtas pailgoje kalvoje į pietus nuo buvusio Johampolio dvaro, prie kelio , apardytas tiesiant kelią, geriausiai išlikęs rytinis šlaitas - 3,5 m aukščio. Kalva pailga šiaurės – pietų kryptimi, viršuje 50 m ilgio ir 10 m pločio aikštelė, kurios galuose 1975 m. dar buvo išlikę 0,5-0,6 m aukščio pylimų žymių.  Aikštelė perkasta keliuko į sodybas. 

Piliakalnį XX a. pradžioje žvalgė Liudvikas Kšivickis, 1967 m. – Lietuvos istorijos institutas.

Šaltiniai 

Piliakalniai Kelmės rajone
Notarinis aukcionas

Notarinis aukcionas () - aukcionas (viešas pardavimas) Prancūzijoje, vykdomas notaro turto savininko prašymu. Notaro pareiga - parengti pardavimo dokumentus pardavimui aukcione.

Notarinis aukcionas vykdomas savanoriškai, o ne teismine tvarka (prievarta), pvz., po turto arešto.

Savininkai, kurie naudojasi jų notaras rasti pirkėją jų paveldėtojams yra dažnai sureguliavimo turto kursą.

Aukcionų vieta yra laikomi Notarų rūmai, ne prefektūra.

Apie notarinius aukcionus Notarų rūmai skelbia specialiame leidinyje (Journal d'annonces légales), tačiau tai nėra privaloma.

Nuorodos
 Nekilnojamojo turto aukcionai Prancūzijoje

Prancūzijos civilinė teisė
notariatas Prancūzijoje
aukcionai
Sokulkos apskritis

Apie 1807–1939 m. egzistavusią apskritį žr. Sokulkos apskritis (1807-1939);
 Apie 1940–1945 m. Baltarusijos TSR egzistavusi rajoną žr. Sokulkos rajonas.

Sokulkos apskritis () – apskritis šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje. Apskrities centras Sokulkos miestas. Apskritis ribojasi su Balstogės, Monkų, Augustavo apskritimis ir Gudija. Apskrityje yra 10 valsčių.

Apskrities valsčiai 

Apskrityje yra 10 valsčių:

Istorija 

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Apie XV a. šias vietoves pradėjo kolonizuoti mozūrai ir lenkai. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1795 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1914 m. priklausė Rusijos imperijos Gardino gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį apskrities šiaurinės dalies valsčiai buvo priskirti Lietuvos Respublikai. Tokiu pačiu pavadinimu 1919–1939 m. egzistavo tarpukario Sokulkos apskritis. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR. 1941–1945 m. priklausė Trečiajam reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 2005 m. lapkričio 25 d. patvirtinas Sokulkos apskrities herbas.

Gyventojai 

Pagal 2005 m. birželio 30 d. surašymo duomenis:

Nuorodos 
 Sokulkos apskrities tinklalapis (lenk.).

Sokulkos apskritis
Dambravos valsčius

Apie buvusį valsčių Lydos apskrityje žr. Dambravos valsčius (Lyda). Apie 1940–1945 m. Baltarusijos TSR egzistavusį rajoną žr. Dambravos rajonas. Apie 1956–1975 m. Lenkijoje egzistavusią apskritį žr. Dambravos apskritis.

Dambravos valsčius () – kaimo-miesto valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje. Ribojasi su Januvo, Liepinės, Naujadvario, Sidros, Suchovolos ir Štabino valsčiais. Valsčiaus centras – Dambrava.

Istorija 

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį didelė dalis valsčiaus kaimų buvo priskirti Lietuvos Respublikai. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 
Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 263,95 km², iš kurių:
 ariama žemė: 75 %
 miškai: 16 %
 vandens telkiniai ir pastatai: 9 %

Valsčius sudaro 12,85 % Sokulkos apskrities.

Gyventojai 

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2008 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:

Pagal 2002 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1231,35 zlotai.

Tautinė sudėtis

Administracinis suskirstymas 

Bagnai, Bitų Kamenas, Bžozovas, Bžozovų Borekas, Bžozovo Kolonija, Čarnožečka, Dambrava, Grabovas, Grodziščanai, Gžebeniai, Hamulka, Harasimovičiai, Harasimovičių Kolonija, Jačnas, Jaluvka, Jasionuvka, Kašuba, Nova Kamena, Stara Kamena, Stara Kamenos Kolonija, Kirejevščizna, Kropivnas, Kruglas, Kuderevščizna, Levkai, Lozovas, Lozovo Kolonija, Mališuvka, Mališuvkos Kolonija, Malovista, Medzianovas, Mošcicha, Nerošnas, Nova Viešas, Novinka, Olša, Osmolovščizna, Ostrovas, Ostrovių Kolonija, Penciovlukai, Podbagnai, Prohalinas, Reškovcė, Ružanistokas, Sadekas, Sadovas, Slavnas, Stockas, Suchodolina, Šušalevas, Tžižečkiai, Vesolovas, Vionzuvka, Vročinščizna, Zuikovščizna, Zvežineco Malai ir Zvežineco Velkiai.

Nuorodos 
 Valsčiaus tinklalapis (lenk.);
 Valsčiaus aprašymas (lenk.).

Šaltiniai 

 
Sokulkos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Sokulkos valsčius

Sokulkos valsčius () – kaimo-miesto valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje. Ribojasi su Januvo, Čarna Bialostockos, Kužnicos, Sidros, Supraslio ir Šudzialovo valsčiais bei Gudija. Valsčiaus centras – Sokulka. Valsčiuje įkurtas Kozlovų Lugo draustinis.

Istorija 
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 
Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 313,62 km², iš kurių:
 ariama žemė: 70 %
 miškai: 20 %
 vandens telkiniai ir pastatai: 10 %

Valsčius sudaro 15,27 % Sokulkos apskrities.

Gyventojai 

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:

Pagal 2002 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1109,06 zlotai.

Tautinė sudėtis

Administracinis suskirstymas 

Bachmatuvka, Bilvinkai, Bobrovnikai, Bogušė, Bogušovskių Vigonas, Bohonikai, Dambruvka, Drahlė, Dvožiskas, Geniušė, Gilbovščizna, Gliniščė Malė, Gliniščė Velkiai, Gnidzinas, Halė, Halanskių Ogrodnikai, Igrilai, Jaluvka, Janovščizna, Jelenia Gura, Kantoruvka, Karčė, Krašnianai, Kundzičė, Kundzinas, Kundzino Košcelniai, Kurilai, Kurovščizna, Lebedzinas, Lipina, Lipova Gura, Malavičė Dolnė, Malavičė Gurnė, Mašlanka, Meiskių Novinai, Mičkova Hačas, Nomikai, Nova Kamionka, Nova Močalnia, Nova Rozedranka, Novinka, Orlovičė, Ostruvekas, Pavelkai, Pavlovščizna, Plantečka, Plebanovcė, Podjaluvka, Podjanovščizna, Podkamionka, Podkantoruvka, Pogiblas, Polankiai, Poniatovičė, Pucilkai, Serbovcė, Sloinikai, Smolanka, Sokolanai, Sokulka, Stara Kamionka, Stara Močalnia, Stara Rozedranka, Starų Šoras, Stažinka, Stodolnė, Stražas, Šcebelecas, Šindzelis, Šiškai, Tartakas, Tatarščizna, Vežchjedlina, Vežchlovcė, Vilča Jama, Visokių Laskai, Voinachai, Voronianai, Vročinščizna, Zadvožanai, Zamčiskas, Zašciankų Bogušas, Zašciankų Kurovščiznai, Zašpičė, Zavistovščizna ir Žukai.

Nuorodos 
 Valsčiaus tinklalapis (lenk.);
 Valsčiaus aprašymas (lenk.) .

Šaltiniai 

 
Sokulkos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Suchovolos valsčius

Sochovolos valsčius () – kaimo-miesto valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje. Ribojasi su Januvo, Dambravos, Jašvilių, Koricino ir Štabino valsčiais. Valsčiaus centras – Suchovola.

Istorija 
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį keli valsčiaus kaimai buvo priskirti Lietuvos Respublikai. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 
Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 255,89 km², iš kurių:
 ariama žemė: 76 %
 miškai: 11 %
 vandens telkiniai ir pastatai: 13 %

Valsčius sudaro 12,46 % Sokulkos apskrities.

Gyventojai 

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:

Pagal 2002 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1331,64 zlotai.

Tautinė sudėtis

Administracinis suskirstymas 

Bachmackių Kolonija, Brukovas, Chlevisko Dolnai, Chlevisko Gurnai, Chmelnikai, Chmeluvka, Chodoruvka Nova, Chodoruvka Stara, Chodoruvka Stara Kolonija, Ciemnė, Červonka, Domuratai, Driga, Drigos Kolonija, Dubasevskių Kolonija, Dubasevščizna, Glembočizna, Grimiačkai, Grodziskas, Holodolina, Horodnianka, Jatviežo Duža, Jatviežo Mala, Karpovičė, Kersnuvka, Kopciuvka, Kživa, Laudanščizna, Leščanai, Lešnikai, Morgai, Novė Stojlas, Okopai, Olšanka, Ostruvekas, Piontakas, Podgrodziskas, Podhorodnianka, Podostruvekas, Polominas, Polomino Kolonija, Pokošnas, Pošventnė, Rutkovščizna, Sucha Gura, Suchovola, Tablevas, Tžižečė, Vulka, Zgerščanskiai ir Žaklė.

Nuorodos 
 Valsčiaus tinklalapis (lenk.);
 Valsčiaus aprašymas (lenk.).

Šaltiniai 

 
Sokulkos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Didžioji Berastavica

Didžioji Berastavica (, ) – gyvenvietė Baltarusijos vakaruose, Gardino srityje. Berastavicos rajono administracinis centras. Šalia kaimo yra Bobrovnikų-Berastavicos pasienio punktas ir Zubkų-Berastavicos pasienio punktas

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose miestas pirmą kartą paminėtas 1506 m.

Ekonomika 
Plėtojama maisto pramonė, paslaugų sektorius.

Šaltiniai 

Gardino srities miesto tipo gyvenvietės
Berastavicos rajono gyvenvietės
Januvo valsčius

Januvo valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje. Ribojasi su Dambravos, Čarna Bialostockos, Koricino, Sidros, Sokulkos ir Suchovolos valsčiais. Valsčiaus centras – Januvas.

Istorija 
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 
Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 207,84 km², iš kurių:
 ariama žemė: 62 %
 miškai: 33 %
 vandens telkiniai ir pastatai: 5 %

Valsčius sudaro 10,12 % Sokulkos apskrities.

Gyventojai 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:

Pagal 2002 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1541,55 zlotai.

Administracinis suskirstymas 

Bialusai, Budnas, Budzisko Bagnas, Budzisko Stružka, Bžozove Blotas, Chorožicha, Cešniskų Malai, Cešniskų Velkiai, Cimoška, Čertežas, Dambruvka, Franckova Buda, Gabrilevščizna, Gelozicha, Januvas, Jasionova Dolina, Kamienica, Kizelanai, Kizelevščizna, Kladzevas, Krasnė, Kumialka, Kupliskas, Kvasuvka, Lubianka, Marcheluvka, Novokolnas, Novovola, Novų Januvas, Ostrinka, Podbudnas, Podlubianka, Podtžcianka, Pžistavka, Rudavka, Sitavka, Sitkovas, Skidlevas, Soročų Mostekas, Sosnovų Bagnas, Studzenčina, Ščukai, Teolinas, Trofimuvka, Tžcianka, Vasiluvka ir Zelonų Gajus.

Nuorodos 
 Valsčiaus aprašymas (lenk.) .

Šaltiniai 

 
Sokulkos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Kuznicos valsčius

Kužnicos valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje. Ribojasi su Naujadvario, Sidros ir Sokulkos valsčiais bei Gudija. Valsčiaus centras – Kužnica.

Istorija 
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį didelė dalis valsčiaus kaimų buvo priskirti Lietuvos Respublikai. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 
Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 133,41 km², iš kurių:
 ariama žemė: 73 %
 miškai: 19 %
 vandens telkiniai ir pastatai: 8 %

Valsčius sudaro 6,49 % Sokulkos apskrities.

Gyventojai 

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:

Pagal 2002 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1253,31 zlotai.

Tautinė sudėtis

Administracinis suskirstymas 

Achrimovcė, Aulsas, Bialoblockiai, Bilminai, Chreptovcė, Cimaniai, Čepelė, Čuprinovas, Dlugoselcė, Dubnica Kurpiovska, Gladovščizna, Kerkelevščizna, Klimuvka, Kovalė, Kovalės Kolonija, Kruglanai, Kriskai, Kušcinas, Kušcincė, Kužnica, Litvinkai, Losošna Mala, Losošna Velka, Lovčikai, Meleškovcė Pavlovickiai, Meleškovcė Zalesianskiai, Milenkovcė, Novodzelas, Palestina, Parčovcė, Pavlovičė, Poplavcė, Sačkovcė, Starovlanai, Sterpeikiai, Šalcinai, Šimakai, Tolčė, Toločkų Malė, Toločkų Velkiai, Ulečkai, Vojnovcė, Volkušė, Volincė, Vizgiai ir Zajzdra.

Nuorodos 
 Valsčiaus aprašymas (lenk.) .

Šaltiniai 

 
Sokulkos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Sidros valsčius

Sidros valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje. Ribojasi su Dambravos, Januvo, Kužnicos, Naujadvario ir Sokulkos valsčiais. Valsčiaus centras – Sidra. Valsčiuje veikia Sidros Šv. Trejybės parapija.

Istorija 
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį dalis valsčiaus kaimų buvo priskirti Lietuvos Respublikai. Dalis valsčiaus kaimų priklauso 1919–1954 m. egzistavusiam Zalesių valsčiui. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 
Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 173,96 km², iš kurių:
 ariama žemė: 76 %
 miškai: 18 %
 vandens telkiniai ir pastatai: 6 %

Valsčius sudaro 8,47 % Sokulkos apskrities.

Gyventojai 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:

Pagal 2002 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1198,17 zlotai.

Administracinis suskirstymas 

Andrejavas, Beniašė, Bernikai, Bervicha, Chvaščevas, Dvožiskas, Gudebskas, Holikai, Jacovlanai, Jakovla, Jaluvka, Jaluvkos Kolonija, Jurašė, Kalinuvka, Kalvinščizna, Klatka, Kniaziuvka, Kžištoforovas, Kurnatovščizna, Ludomirovas, Majevas, Majevo Košcelnė, Makovlanai, Novinka, Ogrodnikai, Olchovnikai, Podsutkiai, Poganica, Pohoranai, Potrubovščizna, Putnovcė, Racevas, Romanuvka, Siderka, Sidra, Sekerka, Slomianka, Šničanai, Stavorovas, Stefanovas, Ščerbovas, Šostakai, Vandzinas, Vladislavovas, Vulka, Zacišė, Zalesiai, Zelva ir Zveržanai.

Nuorodos 
 Valsčiaus aprašymas (lenk.) .

Šaltiniai 

 
Sokulkos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Koricino valsčius

Koricino valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje. Ribojasi su Čarna Bialostockos, Januvo, Jasionuvkos, Jašvilių ir Suchovolos valsčiais. Valsčiaus centras – Koricinas.

Istorija 
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 
Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 117,32 km², iš kurių:
 ariama žemė: 85 %
 miškai: 8 %
 vandens telkiniai ir pastatai: 7 %

Valsčius sudaro 5,71 % Sokulkos apskrities.

Gyventojai 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:

Pagal 2002 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1326,91 zlotai.

Administracinis suskirstymas 

Aulakovščizna, Bialistočekas, Bombla, Borekas, Brodai, Čarlona, Dlugių Lugas, Dzencioluvka, Gorščizna, Koricinas, Krukovščizna, Kumiala, Laskovščizna, Lomai, Losinecas, Melevščizna, Melnikai, Novinka, Olšinka, Ostra Gura, Popioluvka, Pžeslavka, Romaškuvka, Rikačevas, Rudka, Skindzežas, Stokas, Šaciluvka, Šumovas, Viludkai, Viludai, Visiulkai, Visokiai, Voitachai, Zabrodziai, Zagužė ir Zakalė.

Nuorodos 
 Valsčiaus tinklalapis (lenk.);
 Valsčiaus aprašymas (lenk.).

Šaltiniai 

 
Sokulkos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Krinkų valsčius

Apie 1940–1941 m. Baltarusijos TSR egzistavusi rajoną žr. Krinkų rajonas.
Krinkų valsčius () – kaimo-miesto valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje. Ribojasi su Grudeko ir Šudzialovo valsčiais bei Gudija. Valsčiaus centras – Krinkai.

Istorija 
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 
Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 165,91 km², iš kurių:
 ariama žemė: 55 %
 miškai: 37 %
 vandens telkiniai ir pastatai: 8 %

Valsčius sudaro 8,08 % Sokulkos apskrities.

Gyventojai 

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:

Pagal 2002 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1479,94 zlotai.

Tautinė sudėtis 

2002 m. gyveno 3 651 žmonės:
 Lenkai – 96,1 % (3 511);
 Gudai – 3,2 % (117);
 Kiti – 0,62 % (23).

Administracinis suskirstymas 

Aleksandruvka, Bialogorcė, Borsukovizna, Chlodnės Vlukai, Ciumičė, Guranai, Gurka, Jamašė, Jurovlanai, Klišavka, Krinkai, Krušinianai, Kundzičė, Lapičė, Leščanai, Losinianai, Netupa, Netupos Kolonija, Netupskiai, Nova Gžibovščizna, Nova Švidzialuvka, Ostruvo Poludniovai, Ozeranų Malė, Ozeranų Velkiai, Ozerskiai, Plebanovas, Podlipkiai, Podšaciliai, Rachovikas, Rudakai, Sanikai, Seročinščizna, Slobudka, Stara Gžibovščizna, Studzianka, Šacilai, Treiglė ir Žiličė.

Nuorodos 
 Valsčiaus tinklalapis (lenk.) ;
 Valsčiaus aprašymas (lenk.).

Šaltiniai 

 
Sokulkos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Šudzialovo valsčius

Šudzialovo valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje. Ribojasi su Grudeko, Krinkų, Sokulkos ir Supraslio valsčiais bei Gudija. Valsčiaus centras – Šudzialovas. Valsčiuje įkurtas gamtos apsaugos Voroničos draustinis.

Istorija 
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII–XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Valsčių sudaro anksčiau čia buvę Babikių ir Odelsko valsčių kaimai. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 
Pagal 2002 m. duomenis, valsčiaus plotas yra 301,64 km², iš kurių:
 ariama žemė 48 %
 miškai 46 %
 vandens telkiniai ir pastatai 6 %

Valsčius sudaro 14,68 % Sokulkos apskrities.

Gyventojai 

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:

Pagal 2002 m. duomenis, pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1208,52 zlotai.

Tautinė sudėtis

Administracinis suskirstymas 

Aleksandruvka, Babikiai, Bialų Lugas, Boratinščizna, Bžozovų Hrudas, Chmelovščizna, Chmelovščiznos Kolonija, Dzevičių Lugas, Grodziskas, Gžibovščizna, Halų Lugas, Harkavičė, Horčakai, Ivnikai, Jeziorekas, Klinas, Klino Gajuvka, Kniševičė, Kniševičės Malė, Kozlovų Lugas, Lažniskas, Lipovų Mostas, Litvinovų Lugas, Markovų Vigonas, Minkovcė, Miškenikių Malė, Miškenikių Velkiai, Novė Tžcianas, Novinka, Novi Ostruvas, Ostruvo Pulnocnai, Ostruvekas, Perekalis, Perožkai, Pisažovcė, Počopekas, Podlažniskas, Rovekas, Samogrudas, Sloja, Sluika, Sluikos Borovščizna, Sosnovikas, Stare Tžcianas, Suchų Hrudas, Suchiničė, Sukovičė, Ščensnovičė, Šudzialovas, Talkovščizna, Tolkačė, Usnažo Gurnai, Vežchlesiai, Voinovcė, Zubovščizna, Zubžica Mala ir Zubžica Velka.

Nuorodos 
 Valsčiaus tinklalapis (lenk.) ;
 Valsčiaus aprašymas (lenk.) .

Šaltiniai 

 
Sokulkos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Naujadvario valsčius

Naujadvario valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje. Ribojasi su Dambravos, Kužnicos, Liepinės ir Sidros valsčiais bei Gudija. Valsčiaus centras – Naujadvaris.

Istorija 
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį valsčius buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 
Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 120,88 km², iš kurių:
 ariama žemė: 79 %
 miškai: 14 %
 vandens telkiniai ir pastatai: 7 %

Valsčius sudaro 5,88 % Sokulkos apskrities.

Gyventojai 

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2008 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:

Pagal 2002 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1327,48 zlotai.

Tautinė sudėtis

Administracinis suskirstymas 

Beniovcė, Beniovcės Kolonija, Bobra Velka, Butrimovcė, Chilmonai, Choružovcė, Chvojnovščizna, Chvorošcianai, Dubašnas, Gžebenių Kolonija, Jagintai, Koniuškai, Kudravka, Lešnica, Naujadvaris, Plebanovcė, Ponarlica, Rogačės Kolonija, Seruciovcė, Sinkovcė ir Talkai.

Nuorodos 
 Valsčiaus aprašymas (lenk.).

Šaltiniai 

 
Sokulkos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Bagnai

Bagnai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dambravos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į vakarus nuo Dambravos, apie 32 km į šiaurės vakarus nuo Sokulkos ir 58 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Dambravos valsčius
Česlovas Daukša

Česlovas Daukša (g. 1916 m. Sankt Peterburge) – Lietuvos krepšininkas, Europos čempionas. 179 cm ūgio gynėjas.

Biografija 
Su tėvais grįžo į Lietuvą, Kaune baigė Aušros gimnazijos šešias klases. Dirbo Spindulio spaustuvėje. Nuo mažens žaidė futbolą, o 1935 m. tapo krepšininku. Tais pačiais metais debiutavo Lietuvos vyrų krepšinio rinktinėje (tąkart Rygoje skaudžiai pralaimėta Latvijos komandai).

Šalies rinktinę pradėjus treniruoti Amerikos lietuviui K. Savickui, komandos žaidimas pasikeitė ir 1937 m. per draugiškas rungtynes (žaidė ir Č. Daukša) latviams pralaimėta jau tik rezultatu 29:41. 1937 m. Lietuvos vyrų krepšinio rinktinė Rygoje pirmąkart dalyvavo II Europos pirmenybėse ir užėmė pirmąją vietą. Čempionu tapo ir Česlovas Daukša.

Po karo dirbo Respublikiniame kūno kultūros ir sporto komitete, kitose sporto organizacijose. 1987 m. išėjo į užtarnautą poilsį.

Šaltiniai 
 Vidas Mačiulis, Vytautas Gudeis. Halė, kurioje žaidė Lubinas ir Sabonis. 1939–1989. – Respublikinis sporto kombinatas, Kaunas, 1989

Lietuvos krepšininkai
Gžebeniai

Gžebeniai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dambravos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietryčius nuo Dambravos, apie 25 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 59 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Dambravos valsčius
Nova Kamena

Nova Kamena () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dambravos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Paminklai

 XIX a. antros pusės statybos Nova Kamenos geležinkelio stotelė.

Šaltiniai

Dambravos valsčius
Stara Kamena

Stara Kamena () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dambravos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Dambravos, apie 34 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 64 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Paminklai

 XVII a. statybos Stara Kamenos Šv. Onos bažnyčia.

Žymūs žmonės

 Nikodem Sulik – tarpukario Lenkijos kariuomenės generolas.

Šaltiniai

Dambravos valsčius
Stara Kamenos Šv. Onos bažnyčia

Stara Kamenos Šv. Onos bažnyčia () – medinė šventykla, įkurta 1610 m., šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje, Dambravos valsčiuje, Stara Kamenos kaime. Bažnyčios steigėjas buvo Petras Viesiolovskis (Piotr Wiesiołowski), kurio dabar jau nebeišlikęs vasarnamis stovėjo šiose apylinkėse. Tai seniausia medinė šventykla Palenkės vaivadijoje. Bažnyčia priklauso Dambravos Šv. Stanislavo parapijai. 1969 m. gruodžio 6 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorinių paminklų sąrašą.

Šaltiniai 

 Dambravos valsčiaus saugomų istorijos paminklų aprašymas (lenk.) ;
 Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).

Dambravos valsčius
Bažnytiniai paminklai Palenkės vaivadijoje
Medinės bažnyčios Palenkės vaivadijoje
Balstogės arkivyskupijos bažnyčios
Lozovas

Lozovas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dambravos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į pietryčius nuo Dambravos, apie 24 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 56 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Dambravos valsčius
Stockas

Stockas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dambravos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Dambravos valsčius
Dambrava (Balstogė)

Dambrava (, , ) – miestas Lenkijos šiaurės rytuose, Dambravos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Miestas yra netoli Bebro upės ir Bebro nacionalinio parko. 2004 m. gruodžio 31 d. mieste gyveno 6226 žmonės. Mieste yra įsikūrusios Dambravos Šv. Stanislavo, Dambravos Šv. Jono Teologo parapijos, Dambravos dekanatas ir Sokulkos stačiatikių dekanatas. Per miestą eina vaivadijos kelias Nr.  ir vaivadijos kelias Nr. .

Istorija 
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Miesto teises gavo 1712 metais. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1956–1975 m. miestas buvo Dambravos apskrities centras. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1986 m. sukurtas Dambravos miesto herbas.

Gyventojai

Tautinė sudėtis

Paminklai 

 XVI a.-XVIII a. miesto užstatymo erdvė;
 1924 m. pastatytas Olandiško tipo mūrinis vėjo malūnas.

Žymūs žmonės 

 Piotr Sidorkiewicz – pirmasis lenkas žaidžiantis NHL.

Tarptautinis bendradarbiavimas 

  Kalvarija, Lietuva.

Taip pat skaitykite 

 Dambravos sinagoga;
 Dambravos žydų kapinės;
 Dambravos Šv. Jono Teologo cerkvė;
 Dambravos geležinkelio stotelė.

Šaltiniai 

Dambrava
Dambravos valsčius
Mališuvka

Mališuvka () – anksčiau kaimas, dabar Dambravos miesto gyvenvietė, Lenkijos šiaurės rytuose, Dambravos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Dambravos valsčius
Kudravka

Kudravka (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Naujadvario valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į vakarus nuo Naujadvario, apie 25 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 59 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Netoli kaimo glūdi Einarovičių (Eynarowiczów) šeimos dvaro griuvėsiai.

Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Naujadvario valsčius