joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Dalia Tamulevičiūtė (1940)

Dalia (tikr. Adelė) Tamulevičiūtė (1940 m. rugsėjo 30 d. Varėnoje – 2006 m. birželio 1 d. Vilniuje) – Lietuvos režisierė, pedagogė.

Biografija 
1971 m. baigė teatro režisūros studijas Lunačiarskio teatro meno institute Maskvoje. Nuo 1971 m. dėstė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje. Lietuvos teatro ir muzikos akademijos profesorė. Per pedagoginio darbo metus nuo 1971 m. išleido aštuonias dramos teatro aktorių laidas.
Buvo ištekėjusi už Stalino anūko Aleksandro Burdonskij.

1971–1973 m. Lietuvos valstybinio jaunimo, 1973–1974 m. Kauno valstybinio dramos teatro režisierė. 1975–1991 m. Lietuvos valstybinio jaunimo teatro vyriausioji režisierė. Per 18 darbo metų Jaunimo teatre režisierė sukūrė daugiau kaip 30 įvairaus žanro įsimintinų spektaklių. Statė spektaklius ir Kauno dramos bei Rusų dramos teatruose. 1978 m. LSSR nusipelniusi meno veikėja.  2003 m. įvertina Vyriausybės premija už Lietuvos menui ir kultūrai reikšmingus darbus.

D. Tamulevičiūtės sveikata sušlubavo 2005 m. rugsėjį po Jaunimo teatre įvykusios spektaklio „Ožka, arba Kas ta Silvija?“ premjeros. Režisierę ištiko insultas, vėliau jis pasikartojo. Palaidota Senosios Varėnos kapinėse.

Kūryba 
 1970 m. T. Jan. Mergaitė ir pavasaris
 1971 m. Agnieszka Osiecka. Trešnių skonis
 1971 m. Leonid Žuchovickij. Vieni, be angelų
 1972 m. Enn Vetemaa. Vakarienė penkiems
 1974 m. Tennessee Williams. Geismų tramvajus
 1974 m. Jean Anouilh. Medėja
 1975 m. Kostas Kubilinskas. Bebenčiukas
 1975 m. Nuogi karaliai
 1975 m. Rustam Ibrahimbekov. Prisilietimas
 1976 m. Vladimiras Majakovskis. Blakė
 1976 m. Saulius Šaltenis. Škac, mirtie, visados škac
 1976 m. Saulius Šaltenis, Leonidas Jacinevičius. Ugnies medžioklė su varovais
 1977 m. Sigitas Geda, Saulius Šaltenis. Komunarų gatvė
 1978 m. Saulius Šaltenis. Jasonas
 1978 m. Romualdas Granauskas. Rožės pražydėjimas tamsoj
 1979 m. Aleksejus Tolstojus. Auksinis raktelis, arba Buratino nuotykiai
 1979 m. Antonas Čechovas. Žuvėdra
 1981 m. F. Kalas. Keturiese vidurnaktį
 1981 m. Aivaras Mockus, Gytis Padegimas. Nykštukas Nosis
 1981 m. Aleksandras Chmelikas. O vis dėlto ji sukasi?
 1982 m. Liudmila Razumovskaja. Brangioji mokytoja
 1982 m. Saulius Šaltenis. Škac, mirtie, visados škac
 1983 m. C. Higgins, J.-C. Carrière. Haroldas ir Modė
 1984 m. Viktoras Rozovas. Brolis Alioša
 1984 m. Saulius Šaltenis. Tėvynės ilgesio dainos
 1985 m. Vasilijus Šukšinas. Muzikos pamokos
 1986 m. Jean Cocteau. Abejingas gražuolis
 1989 m. William Luce. Amhersto atsiskyrėlė
 1991 m. pagal Tennessee’į Williamsą. Gyvenimo geismas
 1991 m. Tennessee Williams. Stiklinis žvėrynas
 1992 m. Miestelėnas bajoras
 1997 m. Michailas Bulgakovas. Moljeras
 1998 m. Tariamasis ligonis
 1999 m. Atviroje jūroje
 1999 m. John Murrell. Memuarai
 1999 m. Nikolajus Erdmanas. Savižudis
 2000 m. Jon Fosse. Motina ir sūnus
 2001 m. Aleksandras Ostrovskis. Be kaltės kalti
 2003 m. Aleksejus Slapovskis. Bausti negalima pasigailėti
 2003 m. Vasilijus Šukšinas. Iki trečiųjų gaidžių
 2004 m. Skapeno klastos
 2004 m. Miro Gavran. Viskas apie moteris

Šaltiniai

Nuorodos 
 Lietuvos Rusų dramos teatras – Dalia Tamulevičiūtė 

Lietuvos režisieriai
Lietuvos pedagogai
Motiejūnas

Motiejūnas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Motiejūnienė (ištekėjusi moteris) ir Motiejūnaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 Alfonsas Motiejūnas (1912–1979) – Lietuvos tapytojas;
 Donatas Motiejūnas (g. 1990) – Lietuvos krepšininkas, Kauno „Žalgirio – A. Sabonio mokyklos“ auklėtinis, rungtyniavęs Trevizo „Benetton“ komandoje;
 Jonas Motiejūnas (g. 1974) – lengvaatletis, olimpietis;
 Jonas Motiejūnas-Valevičius (1893–1959) – Lietuvos visuomenės ir karinis veikėjas, Lietuvos kariuomenės majoras;
 Juozas Motiejūnas (1896–1969) – Lietuvos veterinarijos gydytojas, veterinarijos medicinos daktaras;
 Leontijus Motiejūnas (1925–2009) – Lietuvos epidemiologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras;
 Stasys Motiejūnas (g. 1927) – Lietuvos kino ir teatro režisierius, aktorius;

Pavardė kilusi iš krikšto vardo Motiẽjus.

Šaltiniai
Narbutaitė

Narbutaitė - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Narbutienė (ištekėjusi moteris).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Narbutas.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 Nelė Gricienė-Narbutaitė (g. 1937) – choro dirigentė ir pedagogė;
 Onutė Narbutaitė (g. 1956) – kompozitorė, Lietuvos kompozitorių sąjungos narė;
Narbutienė

Narbutienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Narbutaitė (mergautinė pavardė).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Narbutas.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 Angelė Narbutienė (g. 1956) – Lietuvos ir Panevėžio rajono politinė bei visuomenės veikėja;
 Ona Narbutienė (1930–2007) – Lietuvos muzikologė, renginių vedėja;
Otto

Otto − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 John Otto (g. 1977) – Amerikiečių būgnininkas, geriausiai žinomas, kaip vienas iš įkūrėju ir nariu nu metal grupės Limp Bizkit;
 Nikolaus Otto (1832–1891) – vokiečių inžinierius ir išradėjas, išradęs vidaus degimo variklį, kuris vėliau imtas naudoti visose degalais varomose transporto priemonėse;
Svitjazio ežeras (Baltarusija)

Svitjazio ežeras () – ežeras Baltarusijoje, 20 km į pietus nuo Naugarduko, Naugarduko ir Kareličių rajonų paribyje. Apvalus, iki 1,7 km skersmens. Baseino plotas – 14 km². Priklauso Molčiadės baseinui.

1970 m. ežeras ir apylinkės paskelbtos draustiniu. Ant ežero kranto, Valevkos kaime, įsikūrusi sanatorija.

Adomas Mickevičius dažnai lankėsi šiose apylinkėse. 1820–1821 m. parašyta baladė „Svitezis“, 1821 m. – „Svitezietė“ ir maždaug tuo pat metu – „Žuvytė“.

Baltarusijos ežerai
Naugarduko rajonas
Peleckis

Peleckis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Peleckienė (ištekėjusi moteris) ir Peleckytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 Vaclovas Peleckis (1910–2009) – statybos inžinierius, Lietuvos nusipelnęs bokso treneris, tarptautinės klasės teisėjas, vadinamas Lietuvos bokso tėvu, 1999 m. pripažintas geriausiu XX a. Lietuvos bokso treneriu, Lietuvos bokso čempionas, pasak agentūros „Factum“ Lietuvos rekordų knygos – vyriausias amžiumi Lietuvos rašytojas;
 Vytautas Peleckis (g. 1957) – Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas;
Lukomlės ežeras

Lukomlės ežeras () – ežeras Baltarusijoje, Vitebsko srityje. Ketvirtas pagal plotą Baltarusijos ežeras. Ilgis – 10,4 km. Plotis – 6,5 km. Baseino plotas – 179 km². Bendra mineralizacija – 266,6-348,7 mg/l.

Ežeras aušina Lukomlės šiluminę elektrinę. Vanduo užterštas.

Baltarusijos ežerai
Ragaišis (pavardė)

Ragaišis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Ragaišienė (ištekėjusi moteris) ir Ragaišytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 Laimutis Ragaišis (g. 1964) – Lietuvos ir Ignalinos rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
 Lionginas Ragaišis (1926–1966) – choro dirigentas ir pedagogas;
 Jonas Ragaišis (g. 1932) – žurnalistas;
San Tomė ir Prinsipės istorija

San Tomė ir Prinsipė istorija – dviejų Atlanto vandenyno salų, sudarančių dabartinę San Tomė ir Prinsipės valstybę, istorija nuo seniausių laikų iki dabar.

Kolonizacija 
Manoma, kad San Tomės ir Prinsipės salos buvo neapgyvendintos iki 1417 m., kai portugalų jūrininkai pirmieji jas ištyrinėjo ir amžiaus pabaigoje apsigyveno. San Tomės kolonija oficialiai įkurta 1485 m. Iš pradžių didžiausia atvykusiųjų dalis buvo žydai, tuo metu labai nepageidaujami Portugalijoje. 1522 m. kolonija perėjo tiesioginėn Portugalijos žinion ir tapo Karūnos kolonija.

Derlinga vulkaninė dirva ir tinkamas klimatas labai tiko iš Pietryčių Azijos introdukuotai cukraus kultūrai, kas labai skatino juodaodžių vergų masinį įvežimą į koloniją. Didelė vergų darbo jėga padarė salas pagrindine cukraus gamintoja ir eksportuotoja XVII a., tačiau ilgainiui, vystantis cukranendrių plantacijoms Amerikoje, kolonija nebepakėlė konkurencijos. Ji prarado reikšmę, o vergų judėjimai tapo vis intensyvesni. 1641-48 m. salos buvo laikinai atitekusios Nyderlandams.

Nuo XVII a. vidurio kolonijos funkcija drąstiškai keitėsi: intensyvėjant Afrikos vergų prekybai, salos tapo pagrindiniu tranzitiniu punktu, kur vergų pirkliai surinkdavo vergus iš žemyno (daugiausia Kongo regiono), ir iš čia transportuodavo į Naująjį pasaulį.

1753 m. prie San Tomės oficialiai prijungta Principė, suformuojant vieną koloniją.

XIX a. uždraudus vergų prekybą ir britams ėmus kontroliuoti vergų pirklių laivus, ši Portugalijos kolonija vėl keitė vystymosi kryptį. Salose introdukuota kakava ir kava, dėl ko ekonomika vėl suklestėjo. San Tomės sala buvo didžiausia kakavos gamintoja pasaulyje 1908 m. Portugalų plantacijose (roças) darbininkų darbo salygos buvo pasibaisėtinos, nors vergovė oficialiai ir buvo uždrausta. Dėl to 1909 m. Didžiosios Britanijos ir Vokietijos kakavos gamintojai boikotavo San Tomės kakavą. Tai skatino ir juodaodžių vergų išsivadavimo judėjimą, kuris kulminaciją pasiekė 1953 m., kai portugalų žemės savininkai nuslopino darbininkų riaušes, nužudydami kelis šimtus afrikiečių darbininkų (Batepa skerdynės).

Šie juodaodžių maištai prieš portugalų išnaudojimą ilgainiui peraugo į organizuotą politinę kovą su tikslu iškovoti nepriklausomybę.

Po nepriklausomybės 
1974 m. Portugalijos revoliucija užbaigė užjūrio imperijų valdymą. 1975 m. liepos 12 d. Lisabona suteikė San Tomei nepriklausomybę. Manuelis Pinto da Costa, vienintelės legalios partijos lyderis, tapo prezidentu, o Miguelis Trovoada - ministru pirmininku. Po 1978 m. nesėkmingo valstybės perversmo Migelis Trovoada apkaltintas dalyvaujant samoksle ir ištremtas. 1990 m. nauja konstitucija grąžintas daugiapartinis valdymas. 1991 m. kovą Trovoada sugrįžo ir tapo šalies prezidentu pirmuose laisvuose šalies rinkimuose. Principė tapo autonomija 1995 m. 2001 m. verslininkas Fradique de Menezes laimėjo rinkimus, bet 2003 m., jam nesant šalyje, armijos įvykdyto perversmo metu nušalintas. Po savaitės tarptautinis spaudimas padėjo Fradique sugrįžti į valdžią. 2006 m. Fradique de Menezes buvo perrinktas, laimėjęs 60 % balsų.

Nuorodos 

 San Tomės ir Prinsipės istorija  (Anglų kalba)

San Tomė ir Prinsipė
Valstybių istorija
Japoninis maumedis

Japoninis maumedis (Larix kaempferi) – spygliuotis medis, priklausantis pušinių (Pinaceae) augalų šeimai. Auga Japonijoje, Honšiū salos centrinės dalies kalnuose (Čiūbu ir Kanto regionuose).

Medis 20-40 m aukščio, kamieno skersmuo iki 1 m. Laja plati, kūgiška. Spygliai šviesiai žali, 20-50 mm ilgio, rudenį ryškiai pagelsta ar tampa oranžiniais ir nukrenta. Kankorėžiai 2-3,5 cm ilgio, rudi, statmeni.

Japoninis maumedis auga 500–2900 m aukštyje, mėgsta gerai vedinamą dirvą.

Šaltiniai

Taip pat skaitykite 
 Sąrašas:Lietuvos medžiai ir krūmai
 Sąrašas:Išskirtiniai pasaulio ir Lietuvos medžiai
 Sąrašas:Iliustruotas Lietuvos augalų genčių vardynas
 Augalai
 Lietuvos miškai

Pušiniai
Medžiai ir krūmai
Gečaičiai (Kelmė)

Gečaičiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 7 km į rytus nuo Kukečių.

Etimologija 

Kaimo vardas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo pavardės Gečas, pridedant priesagą -aičiai, reiškiančią Gečo vaikus, vaikaičius ar apskritai palikuonis.

Istorija

Gyventojai

Šaltiniai 

Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Dūkšto valsčius

Dūkšto valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Dūkštas.

Istorija 

Valsčius įkurtas 1861 m., bet panaikintas 1895 m. prijungiant prie Salako valsčiaus ir Rimšės valsčiaus. 1919 m. buvo atkurtas. 1929 m. balandžio 11 d. prijungta dalis Daugėliškio valsčiaus, 1933 m. lapkričio 24 d. dalis Dūkšto valsčiaus priskirta Daugėliškio valsčiui. Dūkšto valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Dūkšto rajonui (8 apylinkės).

|-
| 1949-01-01  || 213 || || || 8 apylinkės  ||
|}

Vadovai 
 Griškėnas, viršaitis 1861 m.

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1890 || Kalviškė || Boleslovas Jakutis, karininkas || 1969
|-
| 1909 || Garšvinė || Jeronimas Cicėnas, žurnalistas || 1987
|-
| 1910 || Šukeliškė || Stasys Čepulis, gydytojas || 1989
|-
| 1924 || Dūkštas || Vlada Mikštaitė, dainininkė ir režisierė, profesorė || 2004
|-
| 1931 || Girutiškė || Bernardas Blažys, ekonomistas ||
|-
| 1938 || Driškūnai || Kazimieras Juozas Klimašauskas, inžinierius || 2005
|-
| 1945 || Grybėnai || Giedrius Mackevičius, aktorius ir dramaturgas || 2008
|}

Šaltiniai 

 Valsčiaus gyvenvietės

Breslaujos apskrities valsčiai
Švenčionėlių apskrities valsčiai
Švenčionių apskrities valsčiai
Zarasų apskrities valsčiai
Buvę Naugarduko vaivadijos valsčiai
Smalvų valsčius

Smalvų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Smalvos (Lietuvos pusėje) ir Turmantas (lenkų okupuota dalis).

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Po I pasaulinio karo pateko į Lietuvos-Lenkijos pasienio kovas ir buvo padalintas – vakarinė lietuviška pusė liko Zarasų apskrityje, rytinė lenkiška – Breslaujos apskrityje. Valsčius suvienytas prasidedant II pasauliniam karui, panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Zarasų rajonui (9 apylinkės).

|-
| 1923 m. || 113 || 3147 || 632 || ||
|-
| 1949-01-01  || 255 || || || 9 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1873 || Paukšteliškė || Eduardas Jodko, karininkas || 1944
|}

Šaltiniai 

 Valsčiaus gyvenvietės (lenk.)

Breslaujos apskrities valsčiai
Švenčionėlių apskrities valsčiai
Zarasų apskrities valsčiai
Buvę Naugarduko vaivadijos valsčiai
Rimšės valsčius

Rimšės valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Rimšė.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. 1895 m. prijungta dalis Dūkšto valsčiaus. 1941 m. vasario 17 d. Rimšės valsčius priskirtas Lietuvos TSR. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Dūkšto rajonui (8 apylinkės).

|-
| 1949-01-01  || 280 || || || 8 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1901 || Antalgė || Jonas Kalnėnas, žurnalistas || 1941
|-
| 1940 || Birdekšniai || Česlovas Mančinskas, istorikas ||
|}

Šaltiniai 

 Valsčiaus gyvenvietės

Breslaujos apskrities valsčiai
Zarasų apskrities valsčiai
Buvę Naugarduko vaivadijos valsčiai
Dieveniškių valsčius

Dieveniškių valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietryčių Lietuvos ir vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Dieveniškės.

Istorija 

XVI a. viduryje minimas kaip karališkasis valsčius. Carmečiu atkurtas 1802 m., iš pradžių buvo kaip kaimo bendruomenė (). 1926 m. dalis Dieveniškių valsčiaus perduota Benekainių valsčiui. 1939–1941 m. priklausė Baltarusijos TSR. 1941 m. vasario 17 d. valsčius priskirtas Lietuvos TSR (vienintelis buvusios Ašmenos apskrities valsčius dabartinės Lietuvos teritorijoje). Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Šalčininkų rajonui (9 apylinkės).

|-
| 1869 m. || || 6672 || 757 kiemai  || || 92
|-
| 1874 m. || || 5805 || 779 kiemai  || 9 seniūnijos || 102
|-
| 1880 m. || || 5814 || 602 kiemai  || 9 seniūnijos || 90
|-
| 1885 m. || || 7120 || 916 kiemų  || 9 seniūnijos || 90
|-
| 1949-01-01  || 165 || || || 9 apylinkės  ||
|}

Vadovai 
 O. Kuklys, viršaitis nuo 1884 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Albertina, kolonija
 Aleksandrynė (Александрына), k.
 Antaniškės, k.
 Ažubaliai (Ажубалі), k.
 Ažukalniai, k.
 Bačėnai (Бацяны), k.
 Baltučiai, k.
 Bėčionys, k.
 Benekainys (Беняконі), mstl.
 Byliai (Білі), k.
 Biržė, k.
 Čirkonys (Чырканцы), k.
 Dabrauščyna (Добровщина), k.
 Dailidės, k.
 Daubutiškės, plv.
 Daulėnai, k.
 Didžiosios Liepos (Вялікія Лепі), k.
 Didžiuliai, k.
 Dieveniškės, mstl.
 Dolina (Долина), vs.
 Gedūnai, k.
 Geležiai, plv.
 Girdžiūnai, k.
 Grybiškės, k.
 Gudeliai, k.
 Halynka (Голынка), vs.
 Jevijelė (Евиеле), vs.
 Jokūbiškės, k.
 Jurgelionys, k.
 Jurgelionys, plv.
 Kačėnai, k.
 Kalviai, k.
 Kamučiai, k.
 Kauleliškės (Канвелішкі), mstl.
 Katkuškės, k., plv.
 Kavonys (Кованцы), k.
 Kazimieravas, plv.
 Kaziuliai, k.
 Kižbos (Кіжбы), k.
 Kmelninkai, vs.
 Krakūnai, k.
 Lastaučikai, k.
 Litvyčia (Літвіца), k.
 Liudvinavas, plv.
 Maciučiai, k.
 Masiūnai (Масюны), k.
 Mažosios Liepos (Малыя Лепі), k.
 Milkūnai, k.
 Miškinė (Лесная), vs.
 Padvarės, k.
 Padvarionys (Подворанцы), k., vs.
 Pagaujėnai, k.
 Pavydonys, k.
 Pliustai, k.
 Poškonys, k.
 Prabaščiškės, k.
 Prabaščiškės, vs.
 Pupiškės, k.
 Rakliškės (Раклішкі), k.
 Ramoškos, plv.
 Remezava (Рэмезава), dv.
 Rimašiai, k.
 Rindžiūnai, k.
 Rockiškės (Роцкішкі), plv.
 Rudnia, k.
 Sabaliūnai, k.
 Senieji Mežonys (Межаны Старые), k.
 Siaurimai, k.
 Siliai, k.
 Skaivonys, k.
 Skraičionys, k.
 Sliozkos (Слёзкі), k.
 Smalina (Смолино), k.
 Smališkės, k.
 Stalgonys, k.
 Šadžiūnai, k.
 Šadžiūnų Dobromislė (Добромысль Шадюнский), vs.
 Šadžiūnų Raistinė (Рейстовка Шадюнская), vs.
 Šaltiniai, k.
 Šarkaičiai, k.
 Šetylos, k.
 Ščedrauščyna (Щедровщина), k.
 Šiudainys, k.
 Šiurkščiai, k.
 Šulniai (Шульни), gojus
 Trakai (Трокі), plv.
 Urlionys (Урлянцы), k.
 Utkonys (Утканы), k.
 Vaišniai (Вайшні), k.
 Vaišutkiemis, k.
 Vilkiškės, bajork.
 Valatkiškės, k.
 Vaškeliai, k.
 Verseka, k.
 Vėžiakiemis, k.
 Zabeigai (Забейгі), k.
 Zabieliškės, k.
 Žižmai, k.
</div>

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Ašmenos apskrities valsčiai
Eišiškių apskrities valsčiai
Vilniaus apskrities valsčiai
Šalčininkų valsčius

Šalčininkų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietryčių Lietuvos teritorijoje. Centras – Šalčininkai ir Šalčininkėliai (ankstyvuoju tarpukariu).

Istorija 

Valsčius minimas XIV a. – XIX a. pradžioje, vėliau atkurtas XIX a. 2-ojoje pusėje. 1919 m. valsčius apėmė tik žemes aplink Šalčininkus, o miestas turėjo miesto-valsčiaus statusą, tačiau dar iki 1933 m. miestas prijungtas prie valsčiaus. 1939–1941 m. priklausė Baltarusijos TSR (lietuviškoji dalis valsčiaus atiteko naujam Šalčininkėlių valsčiui), bet 1941 m. vasario 17 d. priskirtas Lietuvos TSR. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Šalčininkų rajonui (8 apylinkės).

|-
| 1869 m. || || 3706 || 317 kiemų  || || 74
|-
| 1874 m. || || 3537 || 317 kiemų  || 5 seniūnijos || 58
|-
| 1880 m. || || 3906 || 313 kiemų  || 5 seniūnijos || 60
|-
| 1949-01-01  || 152 || || || 8 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Šaltiniai 

 Valsčiaus kaimai

Ašmenos apskrities valsčiai
Eišiškių apskrities valsčiai
Vilniaus apskrities valsčiai
Vilniaus-Trakų apskrities valsčiai
Daugėliškio valsčius

Daugėliškio valsčius (arba Daugeliškio valsčius, , ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Senasis Daugėliškis, vėliau – Naujasis Daugėliškis.

Istorija 

Minimas nuo XVI a. Caro laikais atkurtas 1861 m., 1865 m. prie jo prijungtas Vidiškių valsčius.

1929 m. balandžio 11 d. prijungta dalis Linkmenų valsčiaus ir dalis Zablatiškės valsčiaus, o dalis Daugėliškio valsčiaus prijungta prie Dūkšto valsčiaus. 1933 m. lapkričio 24 d. prijungta dalis Dūkšto valsčiaus.

1941 m. vasario 17 d. valsčius priskirtas Lietuvos TSR. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Ceikinių valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Ignalinos rajonui (12 apylinkių).

|-
| 1869 m. || || 8576 || 970 kiemų  || || 205
|-
| 1874 m. || || 6587 || 825 kiemai  || 7 seniūnijos || 158
|-
| 1880 m. || || 8207 || 1142 kiemai  || 7 seniūnijos || 163
|-
| 1885 m. || || 8575 || 1142 kiemai  || 7 seniūnijos || 163
|-
| 1949-01-01  || 126 || || || 12 apylinkių  ||
|}

Vadovai 
 P. Blaževičius, viršaitis nuo 1886 m.

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1888 || Radeikiškė || Kristupas Čibiras, kunigas || 1942
|-
| 1890 || Dūdos || Ignas Musteikis, karininkas || 1960
|-
| 1911 || Kūjiškė || Kazimieras Čibiras, žurnalistas || 1974
|-
| 1937 || Moliakalnis || Algimantas Keina, kunigas ||
|}

Šaltiniai 

 Valsčiaus gyvenvietės

LDK valsčiai
Švenčionių apskrities valsčiai
Linkmenų valsčius

Linkmenų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Linkmenys, XX a. tarpukariu ir Saldutiškis.

Istorija 

Linkmenų valsčius minimas nuo 1434 m. Tuo metu ir 1554 m. buvo Vilniaus tijūnystėje.

Carmečiu įkurtas XIX a. 1-ojoje pusėje. 1885 m. prijungta dalis Labanoro valsčiaus.

XX a. tarpukariu valsčius buvo Lietuvos ir Lenkijos konflikto zonoje, todėl buvo padalintas tarp šalių. 1929 m. balandžio 11 d. prijungta dalis Švenčionių valsčiaus ir dalis Zablatiškės valsčiaus, o dalis Linkmenų valsčiaus prijungta prie Daugėliškio valsčiaus. 1929 m. balandžio 22 d. lenkiškoji Linkmenų valsčiaus dalis performuota į Kaltanėnų valsčių.

|-
| 1869 m. || || 3560 || 522 kiemai  || || 91
|-
| 1874 m. || || 3540 || 435 kiemai  || 4 seniūnijos || 95
|-
| 1880 m. || || 4185 || 311 kiemų  || 4 seniūnijos || 96
|-
| 1885 m. || || 6243 || 464 kiemai  || 8 seniūnijos || 158
|-
| 1923 m. || 267 || 6090 || 1154 || ||
|}

Vadovai 
 P. Rastenis, viršaitis nuo 1885 m.

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1938 || Ripaičiai || Zenonas Petras Alekna, matematikas ||
|}

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Švenčionių apskrities valsčiai
Utenos apskrities valsčiai
Mielagėnų valsčius

Mielagėnų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Mielagėnai.

Istorija 

Valsčius įkurtas 1863 m. po baudžiavos panaikinimo. 1929 m. balandžio 11 d. prijungta dalis Zablatiškės valsčiaus ir dalis Adutiškio valsčiaus, o dalis Mielagėnų valsčiaus perduota Adutiškio valsčiui ir Tverečiaus valsčiui. 1939–1940 m. priklausė Baltarusijos TSR, 1941 m. vasario 17 d. valsčius priskirtas Lietuvos TSR. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Ceikinių valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Ignalinos rajonui (8 apylinkės) ir Švenčionių rajonui (1 apylinkė).

|-
| 1869 m. || || 3281 || 262 kiemai  || || 36
|-
| 1874 m. || || 2888 || 280 kiemų  || 2 seniūnijos || 39
|-
| 1880 m. || || 3991 || 223 kiemai  || 2 seniūnijos || 45
|-
| 1885 m. || || 2915 || 223 kiemai  || 2 seniūnijos || 45
|-
| 1949-01-01  || 113 || || || 9 apylinkės  ||
|}

Vadovai 
 K. Novickis, viršaitis nuo 1886 m.

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1929 || Sriūbos || Valentinas Bagdonas, kompozitorius ||
|-
| 1927 || Krikonys || Ričardas Tamutis, choreografas ||
|}

Šaltiniai 

 Valsčiaus gyvenvietės

Švenčionių apskrities valsčiai
Joniškio valsčius (Rytai)

Joniškio valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Joniškis.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. pradžioje. Po I pasaulinio karo valsčius buvo Lietuvos ir Lenkijos konflikto zonoje, todėl buvo išskaidytas abiem šalims. Lenkiškasis valsčius priklausė Vilniaus, Vilniaus-Trakų, Švenčionių apskričiai. 1929 m. balandžio 11 d. prijungta dalis Kiemeliškių valsčiaus, dalis Mikalavo valsčiaus ir dalis Žukainių valsčiaus. 1929 m. balandžio 22 d. lenkiškasis Joniškio valsčius performuotas į Pabradės valsčių. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Pabradės rajonui (7 apylinkės) ir Švenčionėlių rajonui (1 apylinkė).

|-
| 1869 m. || || 4005 || 367 kiemai  || || 118
|-
| 1874 m. || || 3973 || 388 kiemai  || 7 seniūnijos || 123
|-
| 1880 m. || || 5306 || 420 kiemų  || 7 seniūnijos || 118
|-
| 1923 || 233 || 6442 || 1261 || ||
|-
| 1949-01-01  || 237 || || || 8 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Šaltiniai 

Švenčionėlių apskrities valsčiai
Švenčionių apskrities valsčiai
Ukmergės apskrities valsčiai
Utenos apskrities valsčiai
Vilniaus apskrities valsčiai
Vilniaus-Trakų apskrities valsčiai
Rimkevičius

Artūras Rimkevičius (1975) – politikas
 Artūras Rimkevičius (1983) – futbolininkas
 Jonas Rimkevičius – inžinierius radiotechnikas, kraštotyrininkas
 Juozapas Rimkevičius – kunigas, poetas, aušrininkas
 Vytautas Rimkevičius – prozininkas, dramaturgas
 Vytautas Rimkevičius (dainininkas)
 Jurgis Rimkevičius – pedagogas, kompozitorius
Tverečiaus valsčius

Tverečiaus valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Tverečius (carmečiu – Popovka).

Istorija 

Įkurtas XIX a. viduryje. 1929 m. balandžio 11 d. prijungta dalis Adutiškio valsčiaus ir dalis Mielagėnų valsčiaus. 1939 m. spalį valsčius perduotas Baltarusijos TSR, 1940 m. rugpjūtį – Lietuvos TSR (oficialiai nuo 1941 m. vasario 17 d.). Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Ignalinos rajonui (12 apylinkių).

|-
| 1869 m. || || 4081 || 423 kiemai  || || 80
|-
| 1874 m. || || 4236 || 571 kiemas  || 4 seniūnijos || 83
|-
| 1880 m. || || 5789 || 880 kiemų  || 4 seniūnijos || 83
|-
| 1885 m. || || 5910 || 882 kiemai  || 4 seniūnijos || 83
|-
| 1949-01-01  || 196 || || || 12 apylinkių  ||
|}

Vadovai 
 V. Voldemaras, viršaitis nuo 1886 m.

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1863 || Pošiūnai || Mykolas Gylys, knygnešys || 1937
|-
| 1924 || Dvarykščius || Melonija Kiauleikienė, gydytoja ||
|-
| 1926 || Gudapievis || Albinas Gulbinskas, ekonomistas || 1994
|-
| 1938 || Bobėnai || Antanas Bagdonavičius, irkluotojas ||
|-
| 1941 || Pečiurkos || Algirdas Čepulėnas, slidininkas ||
|}

Šaltiniai 

 Valsčiaus gyvenvietės

Švenčionių apskrities valsčiai
Vitas Karčiauskas

Vitas Karčiauskas (g. 1959 m. rugsėjo 28 d. Aleknonių kaime, Alytaus rajonas) – Lietuvos paveldosaugininkas, sklandytojas, fotografas, Vilniaus miesto politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija 
1966–1974 m. mokėsi Alytaus raj. Verebiejų aštuonmetėje mokykloje, 1974–1977 m. – Simno vidurinėje mokykloje. 1982 m. baigė Vilniaus inžinerinio statybos instituto Miestų statybos fakultetą, miestų statybos inžinierius. Kultūros vertybių apsaugos IV (aukščiausiosios) kategorijos ekspertas, kultūros vertybių apsaugos valdymo II (aukščiausiosios) kategorijos specialistas.

1982–1984 m. Kauno politechnikume dėstė tiltų statybos ir gelžbetoninių konstrukcijų disciplinas, 1984–1986 m. Kauno statybos ir remonto tresto Statybos ir remonto 3-osios valdybos meistras ir darbų vykdytojas, 1986–1990 m. Kauno mokslinės gamybinės restauravimo valdybos darbų vykdytojas. 1990–1991 m. Lietuvos Respublikos kultūros paveldo inspekcijos vyriausiasis valstybinis inspektorius, 1991–2006 m. Lietuvos kultūros paveldo mokslinio centro (dab. Kultūros ministerijos Kultūros vertybių apsaugos departamento Kultūros paveldo centras) direktorius. 2006–2007 m. Vilniaus miesto savivaldybės mero pavaduotojas. 2007–2011 m. Vilniaus miesto savivaldybės Kultūros paveldo skyriaus vedėjas. 2011–2018 m. Kultūros paveldo departamento Vilniaus skyriaus vedėjas.

Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registrų informacinės sistemos „Voruta“, „Gyvosios istorijos“ programos ir kitų projektų bendraautoris. 1994–2005 m. leidinio „Kultūros paminklai“ redakcinės kolegijos pirmininkas. Nuo 2001 m. dalyvauja fotografijos parodose. 2012 m. VTEK sprendimu Vitas Karčiauskas pažeidė tarnybinę etiką dalyvaudamas Kultūros paveldo departamento nekilnojamo kultūros paveldo vertinimo tarybos posėdžiuose ir juose atstovaudamas asociacijai „Lietuvos aeroklubas“.

Politinė ir visuomeninė veikla 
Moderniųjų krikščionių demokratų sąjungos narys, steigėjas, šios sąjungos Kontrolės komisijos pirmininkas, Vilniaus skyriaus pirmininkas. Liberalų ir centro sąjungos narys–steigėjas, LiCS Krikščionių demokratų frakcijos pirmininkas, LiCS Vilniaus skyriaus pirmininko pavaduotojas, tarybos ir prezidiumo narys.

2003–2007 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.

Kultūros paveldo tarybos narys, steigėjas, seniūno pavaduotojas, Karaliaus Mindaugo kolegijos narys, Lietuvos kompiuterininkų sąjungos, Lietuvos restauratorių sąjungos, Lietuvos archeologijos draugijos narys.  2009–2011 m. Lietuvos aeroklubo prezidentas.

Sportinė veikla 
 1987 m. – aviacijos (sklandymo) sporto meistras;
 1982–1987 m. – Lietuvos sklandymo rinktinės kandidatas ir narys;
 1984 m. – Baltijos šalių sklandymo vicečempionas;
 1984–1986 m. – Lietuvos ir Ukrainos sklandymo pirmenybių nugalėtojas ir prizininkas.

Šaltiniai 

Vilniaus vicemerai
Lietuvos inžinieriai statybininkai
Lietuvos sklandytojai
Lietuvos fotografai
Kaniavos valsčius

Kaniavos valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietryčių Lietuvos teritorijoje. Centras – Kaniava.

Istorija 

Valsčius minimas nuo 1509 m., carmečiu atkurtas 1862 m.

1925 m. liepos 1 d. iš dalies Kaniavos valsčiaus įkurtas Varėnos II valsčius. 1930 m. gegužės 19 d. dalis valsčiaus perduota Rodūnios valsčiui ir Eišiškių valsčiui, o birželio 3 d. Kaniavos valsčius panaikintas, jo teritoriją perduotant Varėnos II valsčiui. Valsčius neilgam atkurtas II pasaulinio karo metais.

|-
| 1869 m. || || 4879 || 466 kiemai  || || 61
|-
| 1874 m. || || 4507 || 514 kiemų  || 5 seniūnijos || 74
|-
| 1880 m. || || 5320 || 479 kiemai  || 5 seniūnijos || 79
|-
| 1885 m. || || 6768 || 460 kiemų  || 5 seniūnijos || 67
|}

Vadovai 
 A. Jazukevičius, viršaitis nuo 1884 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Aladiškės, k.
 Aladiškės, plv.
 Barteliai, k.
 Bieliūnai (Бялюнцы), k., plv.
 Būdos, k.
 Cibonys, k.
 Čepelūnai, plv.
 Dainava, k.
 Daržininkai, k.
 Didžiosios Zervynos, k.
 Dipiškės, vs.
 Drucminai, k.
 Dubičiai, k.
 Gineliai (Гінэлі), k.
 Gribaša, k.
 Gumbiškės, vs.
 Kalėdonys, k.
 Kalviai, k.
 Kamaraučiškės, kolonija
 Kamorūnai, k.
 Kaniava, k.
 Kaniavėlė, k.
 Kaniūkai, k.
 Karužiškiai (Харужыцы), plv.
 Kašėtos, k.
 Kaziukonys, k.
 Kijučiai, k.
 Kijučiai, plv.
 Kriviliai, k.
 Krokšlys, k.
 Krukliai, k.
 Kudajūnai (Кудаюнцы), k.
 Lynežeris, k.
 Mantotai, k.
 Mažosios Zervynos, k.
 Melekonys, k.
 Meškadonys, bajork.
 Mickonys (Міцканцы), bajork.
 Miežonys (Межанцы), k.
 Mikalčiūnai, k.
 Molinė, vs.
 Nočia (Нача), mstl., plv.
 Noškūnai, k.
 Paąžuolė, k.
 Pabaronė, k.
 Palkabalis, k.
 Panočiai, k.
 Papiškės, k.
 Pasgrinda, k.
 Pasgrinda, bajork.
 Pauosupė, vs.
 Pikiškės, bajork.
 Puišys, k.
 Puzeliai (Пузелі), bajork.
 Razumna, k.
 Riliškiai, k.
 Rudnia, k.
 Senkonys, k.
 Smilgynė (Смільгіні), bajork.
 Stoniūnai, k.
 Strėžiūnai, k.
 Šarkučiai (Шаркуці), bajork.
 Šiliniai, k.
 Talmantai (Тальмонты), bajork.
 Ulbinai, k.
 Ūta, k.
 Vazbūniškės (Вадзбунішкі), plv.
 Vydeniai, k.
 Žagariai (Жагоры), bajork.
</div>

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

Pagal 1921 m. surašymą valsčiuje gyveno 8806 žmonės:

 Lietuviai – 55,39% (4878);
 Lenkai – 43,53% (3834);
 Žydai – 0,9% (80);
 Baltarusiai – 0,06% (6);
 Rusai – 0,06% (6);
 Ukrainiečiai – 0,0č% (2).

Žymūs žmonės 

|-
| 1900 || Paąžuolė || Rapolas Mackonis, rašytojas || 1982
|-
| 1922 || Paąžuolė || Jonas Mackonis, tapytojas || 2002
|}

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Eišiškių apskrities valsčiai
Lydos apskrities valsčiai
Buvę Naugarduko vaivadijos valsčiai
Vilniaus-Trakų apskrities valsčiai
Rozga

Rozga − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Rozgienė (ištekėjusi moteris) ir Rozgaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 Algerdas Rozga (g. 1953) – ūkininkas, Lietuvos ir Skuodo rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
 Juozas Rozga (g. 1955) – Lietuvos ir Mažeikių rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
Maišiagalos valsčius

Maišiagalos valsčius (arba Maišiogalos valsčius, , ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Maišiagala.

Istorija 

Istorikas Vladimiras Pašuta teigia, kad Maišiagalos valsčius minimas nuo 1298 m. Carmečiu valsčius atkurtas 1861 m., panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Širvintų rajonui (6 apylinkės) ir Vilniaus rajonui (11 apylinkių).

|-
| 1869 m. || || 6626 || 560 kiemų  || || 149
|-
| 1874 m. || || 6684 || 575 kiemai  || 9 seniūnijos || 182
|-
| 1880 m. || || 8520 || 574 kiemai  || 9 seniūnijos || 193
|-
| 1949-01-01  || 321 || || || 17 apylinkių  ||
|}

Suskirstymas

Gyvenvietės 

XIX a. pabaigoje valsčiuje buvo 193 kaimai.

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1946 || Zaviasai || Zbignev Balcevič, žurnalistas, Nepriklausomybės akto signataras ||
|}

Šaltiniai 

 Kaimų sarašas

LDK valsčiai
Širvintų apskrities valsčiai
Vilniaus apskrities valsčiai
Vilniaus-Trakų apskrities valsčiai
Mickūnų valsčius

Mickūnų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietryčių Lietuvos teritorijoje. Centras – Mickūnai.

Istorija 

Valsčius įkurtas 1861 m. 1927 m. prijungta dalis Rukainių valsčiaus. 1927 m. balandžio 1 d. prijungta dalis Bistryčios valsčiaus. 1933 m. spalio 20 d. 5 kaimai prijungti prie Naujosios Vilnios (Jabłonówka, Wierzby Polskie, Poręby Górańskie, Żwirble Dolne, Żwirble Górne). Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Naujosios Vilnios rajonui (15 apylinkių) ir Nemenčinės rajonui (1 apylinkė).

|-
| 1869 m. || || 4060 || 339 kiemai  || || 93
|-
| 1874 m. || || 3324 || 541 kiemas  || 5 seniūnijos || 170
|-
| 1880 m. || || 4600 || 578 kiemai  || 5 seniūnijos || 123
|-
| 1949-01-01  || 351 || || || 16 apylinkių  ||
|}

Suskirstymas

Šaltiniai 

 Valsčiaus kaimai

Vilniaus apskrities valsčiai
Vilniaus-Trakų apskrities valsčiai
Nemenčinės valsčius

Nemenčinės valsčius (, ; XIX a. viduryje Raudondvario valsčius, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietryčių Lietuvos teritorijoje. Centras – Nemenčinė (kurį laiką – Senoji Nemenčinėlė).

Istorija 

Valsčius minimas dar 1554 m., atkurtas carmečiu. 1927 m. balandžio 1 d. prijungta dalis Bistryčios valsčiaus. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Nemenčinės rajonui (18 apylinkių) ir Pabradės rajonui (3 apylinkės).

|-
| 1869 m. || || 4515 || 380 kiemų  || || 122
|-
| 1874 m. || || 4893 || 377 kiemai  || 4 seniūnijos || 139
|-
| 1880 m. || || 4564 || 379 kiemai  || 4 seniūnijos || 139
|-
| 1949-01-01  || 478 || || || 21 apylinkė  ||
|}

Suskirstymas

Šaltiniai 

 Valsčiaus kaimai

LDK valsčiai
Vilniaus apskrities valsčiai
Vilniaus-Trakų apskrities valsčiai
Paberžės valsčius

Paberžės valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Paberžė.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Nemenčinės rajonui (12 apylinkių) ir Širvintų rajonui (3 apylinkės).

|-
| 1869 m. || || 3616 || 354 kiemai  || || 91
|-
| 1874 m. || || 4260 || 369 kiemai  || 4 seniūnijos || 131
|-
| 1880 m. || || 4358 || 370 kiemų  || 4 seniūnijos || 131
|-
| 1949-01-01  || 333 || || || 15 apylinkių  ||
|}

Suskirstymas

Šaltiniai 

 Valsčiaus kaimai

Širvintų apskrities valsčiai
Vilniaus apskrities valsčiai
Vilniaus-Trakų apskrities valsčiai
Rudaminos valsčius (Vilnius)

Rudaminos valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietryčių Lietuvos teritorijoje. Centras – Rudamina.

Istorija 

Minimas nuo XIV a. Carmečiu atkurtas XIX a. 1927 m. balandžio 1 d. prijungta dalis Lentvario valsčiaus. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Naujosios Vilnios rajonui (3 apylinkės) ir Vilniaus rajonui (13 apylinkių).

|-
| 1869 m. || || 4409 || 385 kiemai  || || 77
|-
| 1874 m. || || 5005 || 389 kiemai  || 7 seniūnijos || 78
|-
| 1880 m. || || 5176 || 624 kiemai  || 7 seniūnijos || 76
|-
| 1949-01-01  || 426 || || || 16 apylinkių  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1948 || Murlinė || Honorata Danilčenko, agronomė ||
|}

Šaltiniai 

 Valsčiaus kaimai

LDK valsčiai
Vilniaus apskrities valsčiai
Vilniaus-Trakų apskrities valsčiai
Riešės valsčius

Riešės valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietryčių Lietuvos teritorijoje. Centras – Riešė, kurį laiką – Didžioji Riešė (tarpukariu galbūt Verkių Riešė).

Istorija 

Minimas nuo XIX a. vidurio. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Nemenčinės rajonui (2 apylinkės) ir Vilniaus rajonui (15 apylinkių).

|-
| 1869 m. || || 6467 || 543 kiemai  || || 141
|-
| 1874 m. || || 5726 || 560 kiemų  || 10 seniūnijų || 180
|-
| 1880 m. || || 5780 || 557 kiemai  || 10 seniūnijų || 180
|-
| 1949-01-01  || 418 || || || 17 apylinkių  ||
|}

Suskirstymas

Šaltiniai 

 Valsčiaus kaimai

Vilniaus apskrities valsčiai
Vilniaus-Trakų apskrities valsčiai
Šumsko valsčius

Šumsko valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietryčių Lietuvos teritorijoje. Centras – Šumskas.

Istorija 

Įkurtas XIX a. 2-ojoje pusėje. 1927 m. balandžio 1 d. prijungta dalis Rukainių valsčiaus. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Naujosios Vilnios rajonui (9 apylinkės).

|-
| 1869 m. || || 2517 || 345 kiemai  || || 59
|-
| 1874 m. || || 2596 || 345 kiemai  || 6 seniūnijos || 59
|-
| 1880 m. || || 4334 || 346 kiemai  || 6 seniūnijos || 72
|-
| 1949-01-01  || 225 || || || 9 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Šaltiniai 

 Valsčiaus kaimai

Vilniaus apskrities valsčiai
Vilniaus-Trakų apskrities valsčiai
Turgelių valsčius

Turgelių valsčius (; iki 1920 m. Girdijauskų valsčius, Iljino valsčius, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietryčių Lietuvos teritorijoje. Centras – Turgeliai (iki 1920 m. – Girdijauskai).

Istorija 

Įkurtas XIX a. 2-ojoje pusėje Iljino (Girdijauskų) vardu. 1920 m. kovo 1 d. pervadintas Turgelių valsčiumi. 1933 m. gruodžio 1 d. prijungtas Palionių valsčiaus Masie kaimas. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Naujosios Vilnios rajonui (4 apylinkės) ir Šalčininkų rajonui (8 apylinkės).

|-
| 1869 m. || || 6028 || 647 kiemai  || || 111
|-
| 1874 m. || || 7002 || 652 kiemai  || 11 seniūnijų || 117
|-
| 1880 m. || || 7526 || 655 kiemai  || 11 seniūnijų || 117
|-
| 1949-01-01  || 234 || || || 12 apylinkių  ||
|}

Suskirstymas

Šaltiniai 

 Valsčiaus kaimai

Valkininkų apskrities valsčiai
Vilniaus apskrities valsčiai
Vilniaus-Trakų apskrities valsčiai
Varėnos valsčius

Varėnos valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietų Lietuvos teritorijoje. Centras – Varėna I (iki I pasaulinio karo) ir Varėna II (iki 1950 m.). Tai vienas didžiausių šalies valsčių, užėmęs kelių dabartinių seniūnijų teritoriją.

Istorija 

Varėnos valsčius minimas nuo 1576 m. XX a. tarpukariu dalis valsčiaus buvo okupuota lenkų, todėl buvo du valsčiai – Varėnos (arba Varėnos I valsčius, Lietuvos teritorijoje) ir Varėnos II valsčius (Lenkijos). 1925 m. iš dalies Varėnos I valsčiaus sudarytas Marcinkonių valsčius. II pasaulinio karo metais Lenkijai netenkant šiaurės rytinių teritorijų, abu Varėnos valsčiai sujungti Lietuvos TSR teritorijoje. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Perlojos valsčiui. Varėnos valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Daugų rajonui (1 apylinkė) ir Varėnos rajonui (10 apylinkių).

|-
| 1869 m. || || 5238 || 428 kiemai  || || 43
|-
| 1874 m. || || 3552 || 470 kiemų  || 10 seniūnijų || 39
|-
| 1880 m. || || 4282 || 428 kiemai  || 10 seniūnijų || 43
|-
| 1885 m. || || 5432 || 469 kiemai  || 10 seniūnijų || 43
|-
| 1923 m. || 198 || 4893 || 985 || ||
|-
| 1949-01-01  || 399 || || || 11 apylinkių  ||
|}

Vadovai 
 M. Jaskevičius, viršaitis nuo 1884 m.

Suskirstymas

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

1923 m. gyveno 4893 žmonės:

 Lietuviai - 88,3% (4321);
 Žydai - 8,15% (399);
 Lenkai - 2,22% (109);
 Rusai - 0,65% (32);
 Baltarusiai - 0,51% (25);
 Kiti - 0,14% (7).

Žymūs žmonės 

|-
| 1892 || Vazgirdonys || Kazys Lukšys, kino operatorius || 1963
|-
| 1904 || Puodžiai || Anelė Čepukienė, tautosakininkė || 1980
|-
| 1906 || Pavardainė || Kazimieras Lukša, ekonomistas || 1983
|-
| 1924 || Balainiai || Alfonsas Basalykas, geografas || 1986
|-
| 1938 || Marcinkonys || Vaclovas Čiočys, matematikas ||
|-
| 1941 || Druckūnai || Alicija Dranenkienė, gydytoja ||
|-
| 1947 || Grūtas || Edmundas Kibirkštis, inžinierius || 
|}

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Alytaus apskrities valsčiai
Lydos apskrities valsčiai
Trakų apskrities valsčiai
Varėnos apskrities valsčiai
Vilniaus-Trakų apskrities valsčiai
Buvę Naugarduko vaivadijos valsčiai
Druskininkų valsčius

Druskininkų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietų Lietuvos teritorijoje. Centras – Druskininkai.

Istorija 

Valsčius minimas Lietuvoje po I pasaulinio karo 1919 m., tačiau netrukus panaikintas. Atkurtas Lenkijoje 1925 m. liepos 1 d. iš šiaurinių Pariečės valsčiaus kaimų. 1925–1939 m. priklausė Antrosios Lenkijos Respublikos, Balstogės vaivadijos, Gardino apskričiai. 1939 m. rugsėjo pabaigoje valsčių užėmė Raudonoji armija ir prijungė prie Baltarusijos TSR, Balstogės srities. 1940 m. sausio 15 d. valsčius panaikintas ir prijungtas prie naujai įkurto Pariečės rajono. 1940 m. lapkričio 25 d. buvusio valsčiaus teritorija priskirta Lietuvos TSR. 1941 m. sausio 15 d. Druskininkų, Marcinkonių ir Rudnios valsčiai, iki tol priklausę Baltarusijos TSR Pariečės rajonui ir Rodūnios rajonui, priskirti Lietuvos TSR. Oficialiai Druskininkų valsčius LTSR įsteigtas tų pat metų vasario 17 d. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Druskininkų rajonui (4 apylinkės).

|-
| 1949-01-01  || 211 || || || 4 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1943 || Jaskonys || Bronius Jaskelevičius, gamtos mokslų daktaras ||
|}

Šaltiniai 

Alytaus apskrities valsčiai
Gardino apskrities valsčiai
Varėnos apskrities valsčiai
Marcinkonių valsčius

Marcinkonių valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietų Lietuvos teritorijoje. Centras – Marcinkonys.

Istorija 

Valsčius minimas Lietuvoje po I pasaulinio karo 1919 m., tačiau netrukus panaikintas. Lenkijoje valsčius įkurtas 1925 m. liepos 1 d. iš dalies Merkinės valsčiaus, Varėnos valsčiaus, Pariečės valsčiaus ir Beržtų valsčiaus žemių, kairiajame Ūlos ir Merkio krante. 1925–1939 m. priklausė Antrosios Lenkijos Respublikos, Balstogės vaivadijos, Gardino apskričiai. 1939 m. rugsėjo pabaigoje valsčių užėmė Raudonoji armija ir prijungė prie Baltarusijos TSR, Balstogės srities. 1940 m. sausio 15 d. valsčius panaikintas ir prijungtas prie naujai įkurto Pariečės rajono. 1941 m. sausio 15 d. Druskininkų, Marcinkonių ir Rudnios valsčiai, iki tol priklausę Baltarusijos TSR Pariečės rajonui ir Rodūnios rajonui, priskirti Lietuvos TSR. Oficialiai Marcinkonių valsčius LTSR įsteigtas tų pat metų vasario 17 d. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Druskininkų rajonui (5 apylinkės).

|-
| 1949-01-01  || 440 || || || 5 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1928 || Mardasavas || Alfonsas Kondratas, geologas || 2001
|-
| 1938 || Kabeliai || Jonas Grigas, fizikas ||
|}

Šaltiniai 

 1925 m. valsčiaus įkūrimo įstatymas (lenk.)
 1925 m. Varėnos ir Merkinės kaimų prijungimo prie valsčiaus įstatymas (lenk.)
 
Alytaus apskrities valsčiai
Gardino apskrities valsčiai
Varėnos apskrities valsčiai
Buvę Balstogės vaivadijos valsčiai
Savickas

Alfrydas Savickas – politikas
 Antanas Savickas – Lietuvos partizanas
 Augustinas Savickas – dailininkas tapytojas, dailėtyrininkas
 Eimundas Savickas – inžinierius, politikas
 Giedrius Savickas – teatro, kino ir televizijos aktorius
 Henrikas Savickas (1935) – žurnalistas, redaktorius
 Kęstutis Savickas – politikas
 Konstantinas Savickas – teisininkas, krepšinio treneris
 Vidmantas Savickas – futbolininkas
 Žydrūnas Savickas – sportininkas, politikas
 Romanas Savickas - energetikos mokslų daktaras (Thermo energetika), Interaktyvaus Faktinio Energijos Vartojimo Klasių (FEVK) žemėlapio autorius (AECC - Actual Energy Consumption Class, ang.), energetikos ekspertas
Apso valsčius

Apso valsčius (; ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos ir šiaurės vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Apsas.

Istorija

Valsčius gyvavo XX a. pradžioje, jame buvo 133 gyvenamosios vietovės, tarp jų 60 kaimų. 1920 m. spalio 31 d. iš Zarasų apskrities valsčius perduotas Breslaujos apskričiai. 1921 m. lenkų surašymo metu buvo 1412 gyvenamųjų namų, 8187 gyventojai (1135 lietuvių, 241 gudas, 348 žydų, 6444 lenkai).

Šaltiniai

 Valsčiaus gyvenvietės

Breslaujos apskrities valsčiai
Zarasų apskrities valsčiai
Buvę Naugarduko vaivadijos valsčiai
Valkininkų valsčius

Valkininkų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietryčių Lietuvos teritorijoje. Centras – Valkininkai.

Istorija 

Valsčius minimas nuo 1503 m., carmečiu įkurtas XIX a. viduryje. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Eišiškių rajonui (10 apylinkių).

|-
| 1869 m. || || 5854 || 728 kiemai  || || 58
|-
| 1874 m. || || 3215 || 586 kiemai  || 14 seniūnijų || 56
|-
| 1880 m. || || 6849 || 586 kiemai  || 14 seniūnijų || 57
|-
| 1885 m. || || 8469 || 626 kiemai  || 14 seniūnijų || 57
|-
| 1949-01-01  || 332 || || || 10 apylinkių  ||
|}

Vadovai 
 O. Zaleckis, viršaitis nuo 1886 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

 Valsčiaus kaimai

LDK valsčiai
Eišiškių apskrities valsčiai
Trakų apskrities valsčiai
Valkininkų apskrities valsčiai
Vilniaus-Trakų apskrities valsčiai
National Geographic Lietuva (žurnalas)

National Geographic Lietuva – mėnesinis žurnalas lietuvių kalba, leidžiamas National Geographic Society. Žurnalas pradėtas leisti 2009 rugsėjo mėn. Lietuviškame National Geographic leidime didžiąją dalį turinio sudaro anglų kalba leidžiamo originalo straipsniai. Žurnalo vyriausiasis redaktorius Frederikas Jansonas. Neseniai Lietuvoje pradėtas leisti ir National Geography Kids žurnalas vaikams.

Nuorodos

National Geographic Lietuva oficiali žurnalo svetainė
Žurnalo pristatymas 

Kelionių žurnalai
Schumacher

Schumacher − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 Hanns Schumacher (g. 1948) – vokiečių diplomatas;
 Michael Schumacher (g. 1969) – vokiečių Formulės 1 lenktynininkas (karjerą baigė 2006 m.), septyniskart Formulės 1 pasaulio čempionas;
 Ralf Schumacher (g. 1975) – vokiečių lenktynininkas, iki 2007 m. pilotavęs Formulės-1 bolidus, o šiuo metu lenktyniaujantis DTM čempionate;
Schwarz

Schwarz − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 Dyteris Švarcas (Schwarz, g. 1939) – vokiečių verslininkas;
 John Henry Schwarz (g. 1941) – JAV fizikas teoretikas, vienas pagrindinių superstygų teorijos vystytųjų pasaulyje;
 Walter Andreas Schwarz (g. 1913) – vokiečių dainininkas, rašytojas, kabareto artistas, radijo pjesių autorius ir vertėjas. 1956 m. jis su daina Im Wartesaal zum großen Glück atstovavo Vokietijai Eurovizijos dainų konkurse. Šis dalyvavimas buvo vienintelis jo, kaip dainininko, didesnis pasiekimas;
Kalviškė

Kalviške vadinami kaimai:

 Ignalinos rajone:
 Kazitiškio seniūnijoje,
 Mielagėnų seniūnijoje,
 Tverečiaus seniūnijoje,
 Vidiškių seniūnijoje;
 Švenčionių rajone;
 Zarasų rajone.
Stankus

Albinas Stankus – gydytojas neuropatologas, politikas;
 Antanas Stankus – politikas;
 Darius Stankus – politikas;
 Jonas Stankus – archeologas, pedagogas;
 Juozapas Stankus – politikas;
 Linas Stankus – politikas;
 Povilas Stankus – teatro ir kino aktorius;
 Stasys Stankus (1933) – žurnalistas, redaktorius;
 Vigintas Stankus – tapytojas.

Taip pat:
 Stankus Sudijovaitis – LDK didikas.
Terleckas

Terleckas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Terleckienė (ištekėjusi moteris) ir Terleckaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 Antanas Terleckas (g. 1928) – Lietuvos visuomenės veikėjas, disidentas, aktyvus kovotojas už žmogaus teises, pogrindinės organizacijos Lietuvos laisvės lyga steigėjas bei lyderis;
 Vladas Terleckas (g. 1939) – socialinių mokslų daktaras, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas, Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo akto signataras;
Valutis

Valutis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Valutienė (ištekėjusi moteris) ir Valutytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 Petras Valutis (g. 1951) – Lietuvos ir Jurbarko rajono sporto, politinis bei visuomenės veikėjas;
 Vytautas Valutis (g. 1947) – šiluminės energetikos inžinierius, AB „Klaipėdos energija“ generalinis direktorius;
Vogel

Vogel − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 Hans-Jochen Vogel (1926–2020) – teisininkas, vokiečių politinis veikėjas, buvęs federalinis ministras;
 Johann Vogel (g. 1977) – futbolininkas, Šveicarijos rinktinės kapitonas, šiuo metu be klubo esantis saugas;
Weber

Weber − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 Carl Maria von Weber (1786–1826) – Vokiečių kompozitorius, dirigentas, vokiečių romantinės operos pradininkas;
 Max Weber (1864–1920) – vokiečių ekonomistas, teisininkas ir sociologas;