joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Šventasis Urbonas I

Šventasis Urbonas I – katalikų bei stačiatikių šventasis, popiežius nuo 222 m. spalio 14 d. iki 230 m, Kaliksto I įpėdinis, gimęs Romoje.  Ilgai buvo manoma, kad Urbonas mirė kankinio mirtimi, tačiau naujausi moksliniai atradimai leidžia manyti, kad šis popiežius mirė natūralia mirtimi.

Mažai yra žinoma apie jo gyvenimą, todėl laikui bėgant atsirado daug mitų bei nesusipratimų. Nepaisant šaltinių trūkumo, jis yra pirmasis popiežius, kurio valdymo laikai yra tiksliai nustatyti. Yra išlikę du žinomi šaltiniai, kurie patvirtina Urbono pontifikatą: Euzebijaus iš Cezarėjos bažnyčios istorija bei užrašas Coemeterium Callisti, kuriame įvardijamas popiežius.

Urbonas tapo popiežiumi tais metais, kuriais buvo nužudytas Romos imperatorius Elagabalas bei valdė Aleksandro Severo laikas. Manoma, kad Urbono pontifikatas buvo ramus laikas krikščionims, kadangi Aleksandras Severas nepersekiojo jų.

Potifikatas 
Urbonas I tęsė priešišką Kaliksto I politiką antipopiežiaus šv. Hipolito atžvilgiu.  Tais laikais Bažnyčia Romoje augo ir vystėsi. Urbonui I yra priskiriama dekretas dėl tikinčiųjų aukų Šv. Mišių metu, kuriame teigiama, kad tikinčiųjų aukos gali būti skirtos bažnytiniams tikslams, krikščioniškos bendrovės gerovės užtikinimui bei varguoliams. 

Šventojo Urbono I liturginis minėjimas – gegužės 25 d.  Į jį kreipiamasi pagalbos audrų bei žaibų metu. Dažniausiai vaizduojamas su vynu ir vynuogėmis; prie sulaužytos kolonos ir nuo jos nukritusio stabo; rykšte; stulpu ir jo nukirsta galva.

Palaidojimo vieta 
Buvo manyta, kad Urbonas I palaidotas Coemetarium Praetextati, kur buvo kapas su jo užrašytu vardu. Tačiau kasinėjimų Kaliksto katakombose metu italų archeologas Giovanni de Rossi atidengė sarkofago viršų, kuris leidžia manyti, kad būtent ten yra palaidotas popiežius. De Rossi taip pat surado palaidotų šiose katakombose kankinių ir išpažinėjų sąrašą, kuriame buvo minimas ir Urbono vardas. Archeologas padarė išvadą, kad Urbonas, palaidotas Coemetarium Praetextati tai vyskupas, o popiežius palaidotas Šv. Kaliksto katakombose. Tačiau daugelis istorikų su tuo nesutinka, remdamiesi popiežiaus Siksto III šventųjų, palaidotų Šv. Kataliksto katakombose, sąrašu. Ten minimas Urbonas priskiriamas ne Romos popiežiams, o užsienio vyskupams. Todėl visgi galima manyti, kad popiežius Urbonas I yra palaidotas Coemetarium Praetextati.

Legendos ir mitai 
Kadangi neišliko jokių amžininkų raštų apie Urbono pontifikatą, yra neįmanoma nustatyti, kurios legendos ir jo poelgiai yra tikri, o kurie – pramanyti. Informaciją apie Šv. Urboną galima rasti ir Šv. Cecilijos aktuose, ir Liber Pontificalis, tačiau ji – abejotina. 

Į Katalikų bažnyčios brevijorių yra įtraukta istorija apie vieną iš daugelio atsivertusiųjų Šv. Urbono dėka – Šv. Tiburtijų ir jo brolį Šv.Valerijoną, Šv. Cecilijos vyrą. Jam taip pat priskiriamas įsakymas Šv. Mišių metu naudoti auksiniu arba sidabrinius indus ir patenas. 

Teigiama, kad Urbonas savo malda nuvertė stabą nuo kolonos. Tikima, kad būtent po šio atsitikimo jis buvo muštas kankinamas, o vėliau jam buvo nukirsta galva.

Šaltiniai 

Popiežiai
Katalikų šventieji
Oliškai (Balstogės apskritis)

Oliškai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į rytus nuo Choroščo ir apie 9 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Pankai (Choroščo valsčius)

Pankai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Poroslai

Poroslai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą eina Via Baltica  kelias. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Porosli Kolonija

Porosli Kolonija () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą eina Via Baltica  kelias. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Rogovas (Balstogės apskritis)

Rogovas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į vakarus nuo Choroščo ir apie 19 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Rogovo Kolonija

Rogovo Kolonija () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Rogovo Majontekas

Rogovo Majontekas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į vakarus nuo Choroščo ir apie 18 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Roguvekas

Roguvekas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės vakarus nuo Choroščo ir apie 17 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Dargvainys

Dargvainys arba Luninas (, nuo 1945 m. Дарген, nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Baltijsko rajone, Aistmarių nerijoje, nuo 2006 m. sausio 1 d. Baltijsko miesto gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Dargewainīs prūsiškos kilmės. 1327 m. minimas Dargowayn.  1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Zemliando rajono (Земландский район), 1946 m. rugsėjo 7 d. – 1963 m. Primorsko rajono, 1963 m. – 2006 m. sausio 1 Primorsko miesto apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Luninas bankgorodov.ru

Žuvininkų apskrities gyvenvietės
Divnojės kaimo gyvenvietė

Divnojės kaimo gyvenvietė () – kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities vakaruose, Baltijsko municipaliniame rajone. Centras – Divnojė. 2010 m. buvo 841 gyventojas.

Istorija 
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2008 m. liepos 3 d., reorganizavus Zelenogradsko rajono Povarovkos apylinkę ir Baltijsko miesto apygardą. Ribojasi su Baltijos jūra, Pereslavskojės kaimo gyvenviete, Baltijsko ir Primorsko miesto gyvenvietėmis. 

Gyvenvietės taryba nuo 2008 m. spalio 12 d. renkama 5 metams, ją sudaro 7 deputatai, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką.

Kaliningrado srities įstatymu Divnojės kaimo gyvenvietę sudaro kaimai:    
 Divnojė,
 Cvetnojė,
 Čeriomuchinas,
 Krylovka,
 Nivos,
 Parusnojė,
 Prozorovas,
 Tichorečenskojė.

Šaltiniai 

Kaliningrado srities kaimo gyvenvietės
Baltijsko rajonas
Ruščanai

Ruščanai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į šiaurės vakarus nuo Choroščo ir apie 14 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Senkievičė

Senkievičė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į rytus nuo Choroščo ir apie 9 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Sikorščizna

Sikorščizna () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Šlivnas

Šlivnas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į pietvakarius nuo Choroščo ir apie 23 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra Narevo nacionaliniame parke. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Žymūs žmonės

 Tomasz Kajetan Węgierski (1756-1787) - lenkų poetas.

Choroščo valsčius
Turčinas (Choroščo valsčius)

Turčinas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Začerlanai

Začerlanai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietus nuo Choroščo ir apie 13 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. 1890 m. kaime buvo pastatytas paminklas Rusijos imperijos carui Aleksandrui III. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Začerlani Kolonija

Začerlani Kolonija () – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Zlotoria (Choroščo valsčius)

Zlotoria () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės vakarus nuo Choroščo ir apie 17 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Šalia kaimo teka Supraslio upė. Per kaimą eina Via Baltica  kelias.

Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 43 namai ir 271 gyventojai. XIX a. kaime buvo pastatytas vėjo malūnas, paštas ir bravoras. 1919 m. kaime buvo įkurta Šv. Juozapo parapija, kurią pašventino lietuvių kilmės vyskupas Antanas Karosas. 1919-1920 m. buvo pastatyta medinė bažnyčia ir klebonija, kurios yra įtrauktos į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. 1928 m. įkurta gaisrinė.

Nuorodos

 Aprašymas apie Šv. Juozapo parapiją (lenk.) ;
 Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).

Choroščo valsčius
Zlotoria Kolonija

Zlotoria Kolonija () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Zlotoria Podlesiai

Zlotoria Podlesiai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Žultkai

Žultkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Choroščo ir apie 14 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina Via Baltica  kelias. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaime stovi 1807 m. pastatytas sienos perėjimo punktas tarp Lomžos gubernijos ir Gardino gubernijos. Šis pastatas yra įtrauktas į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. Tarpukariu kaime pastatytas paminklas 1831 m. sukilimo aukoms.

Nuorodos

 Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).

Choroščo valsčius
Žultki Kolonija

Žultki Kolonija () – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą eina Via Baltica  kelias. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Bagienkai

Bagienkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Broniševas

Broniševas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Tikocino ir apie 28 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Dobkai

Dobkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Hermanai

Hermanai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į vakarus nuo Tikocino ir apie 35 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime gyvena apie 100 žmonių. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Janinas

Janinas () – nausėdija Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Kapice Lipnikai

Kapice Lipnikai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietvakarius nuo Tikocino ir apie 32 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Kiermusai

Kiermusai () – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaime įkurtas privatus 7 ha ploto šioje teritorijoje gyvenančių gyvūnų apsaugos draustinis. Draustinyje gyvena stumbrai, danieliai, avys, ožiai ir asilai. Kaime yra 5 mediniai namai, kuriuose demonstruojami XIX a. tradicinio kaimo įpatumai. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Taip pat yra įrengtas parodomasis pasienio punktas, kuris šioje vietoje buvo XIX a. Rusijos imperijoje tarp Lomžos gubernijos ir Gardino gubernijos.

Nuorodos

 Aprašymas apie kaime siūlomas pramogas (lenk.) ;
 Kaimo tinklalapis (lenk.).

Tikocino valsčius
Kišlakai (Balstogės apskritis)

Apie kaimą Palenkės vaivadijos, Monkų apskrityje žr. Kišlakai (Monkų apskritis).
Kišlakai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Tikocino ir apie 33 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Krosnas (Palenkės vaivadija)

Krosnas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Laziukai

Laziukai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Tikocino ir apie 32 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Lazi Dužė

Lazi Dužė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į vakarus nuo Tikocino ir apie 36 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Lazi Malė

Lazi Malė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Lešnikai (Balstogės apskritis)

Lešnikai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Tikocino ir apie 25 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Lipnikai (Lenkija)

Lipnikai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Žymūs žmonės

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. XVI a. kaime savo namus turėjo vienas iškiliausių lenkų Renesanso prozaikų, karaliaus Žygimanto Augusto sekretorius - Lukas Gurnickis, kuris ir mirė šiame kaime 1603 m. liepos 22 dieną.

Tikocino valsčius
Lapūkavas (Balstogės apskritis)

Lapūkavas, Lopuchovas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į vakarus nuo Tikocino ir apie 35 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Per II pasaulinį karą šalia kaimo buvo žudomi Tikocino miesto žydai. Per kaimą teka Šlinos upė.

Šaltiniai

Tikocino valsčius
Nececė

Nececė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į vakarus nuo Tikocino ir apie 35 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Nove Ježevas

Nove Ježevas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietvakarius nuo Tikocino ir apie 31 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Pajevas

Pajevas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietus nuo Tikocino ir apie 26 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina Via Baltica  kelias. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Piaskai (Balstogės apskritis)

Piaskai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Popovlanai

Popovlanai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės rytus nuo Tikocino ir apie 26 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Radulė (kaimas)

Apie moliuskų kūno dalį žr. Radulė.
Radulė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietus nuo Tikocino ir apie 24 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Sanikai (Balstogės apskritis)

Apie kaimą Palenkės vaivadijos, Sokulkos apskrityje žr. Sanikai (Sokulkos apskritis).
Sanikai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietus nuo Tikocino ir apie 24 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Savinas

Savinas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Sekierkai (Balstogės apskritis)

Sekierkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į rytus nuo Tikocino ir apie 21 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Serkai

Serkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietvakarius nuo Tikocino ir apie 30 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Slomianka (Tikocino valsčius)

Slomianka () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į vakarus nuo Tikocino ir apie 38 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Stare Ježevas

Stare Ježevas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietus nuo Tikocino ir apie 30 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina Via Baltica  kelias ir vaivadijos kelias Nr. .

Istorija

Kaimas įkurtas XIII a. amžiuje. Nuo 1438 m. priklausė lietuviams Goštautams. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1542 m. mirus Stanislovui Goštautui, šios valdos atiteko jo žmonai Barborai Radvilaitei, kuri 1547 m. ištekėjo už karaliaus Žygimanto Augusto. 1661 m. atiteko etmonui Stefanui Čarneckiui. 1859 m. 850 ha šių žemių nusipirko Zigmanto Gliogerio sūnus Jonas Gliogeris. Apie 1880 m. jis finansavo bravoro statybas, kuris veikė iki XX a. penktojo dešimtmečio. 2005 m. rugsėjo 30 d. šalia kaimo įvyko didelė automobilių avarija, kurios metu žuvo 13 žmonių.

Literatūra

 Darmochwał Tomasz: Północne Podlasie, wschodnie Mazowsze. Agencja "TD", Białystok 2000. ISBN 83-911266-3-3

Tikocino valsčius
Stare Kapicė

Stare Kapicė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Stelmachovas

Stelmachovas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietus nuo Tikocino ir apie 29 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. 1919-1950 m. kaimo pavadinimu buvo vadinamas Stelmachovo valsčius. Kaime yra XVIII a. rūmų parkas, kuris yra įtrauktas į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Nuorodos

 Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.). 

Tikocino valsčius
Stelmachovo Kolonija

Stelmachovo Kolonija () – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Šelonguvka

Šelonguvka () – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Šafrankai (Balstogės apskritis)

Šafrankai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į šiaurės vakarus nuo Tikocino ir apie 38 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Tatarai

''Apie kitus kaimus Lenkijoje tuo pačiu pavadinimu žr. Tatarai (reikšmės)

Tatarai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Tikocino ir apie 29 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Žendzianai

Žendzianai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietryčius nuo Tikocino ir apie 21 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas įsikūręs kairiajame Narevo krante. Kaimas ribojasi su Narevo nacionaliniu parku. Per kaimą eina Via Baltica  kelias.

Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei ir tuo pačiu nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos kaimas buvo pasienyje tarp Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Mazovijos.

Tikocino valsčius
Žukai (Tikocino valsčius)

Žukai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tikocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės vakarus nuo Tikocino ir apie 33 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Tikocino valsčius
Tikrieji banginiai

Tikrieji banginiai – trys vienos genties banginių rūšys, Eubalaena australis,
Eubalaena glacialis ir Eubalaena japonica, kartu sujungtos į Eubalaena gentį. Gentis priklauso glotniųju banginių šeimai (kurią dar papildo grenlandinis banginis).

Termino kilmė, medžioklė 
Banginių medžiotojai pavadino tikruosius banginius  ('teisingieji banginiai'), nes šie banginiai „teisingiausiai“ tinka medžioklei: 
 Dažnai plaukia greta kranto, neagresyvūs, nebijo žmonių. Juos galima pastebėti nuo kranto.
 Jie negreiti, juos galima pavyti irklinėmis valtimis.
 Užmušti dažniausiai laikosi vandens paviršiuje, neskęsta. Tiesa, kai kurie nukauti skęsta (Šiauriniame Ramiajame vandenyne – 10-30%), tik kartais vėliau išmetami į krantą.

Dėl šių patogių savybių aktyvaus medžiojimo laikotarpiu „tinkami banginiai“ buvo beveik visiškai išnaikinti. Paaiškėjus jog banginių beveik nebeliko, 1937 m. jų medžioklė buvo uždrausta. Tačiau ir uždraudus šios rūšys tebebuvo nelegaliai medžiojamos net valstybių: Tarybų Sąjunga 1950–1970 m. nelegaliai nudobė 3 212 tokius banginius.Visų trijų rūšių banginiai negreiti (ne daugiau 9,3 km/val) tačiau vikrūs ir yra geri akrobatai. Organizuojami reisai jų įdomiam plaukimui jūroje stebėti.

Sandara ir gyvenimo būdas 
Tikrieji banginiai turi neįprastai daug riebalinio audinio (iki 40 %) kuris yra palyginus lengvas ir neretai išlaiko net ir nejudantį banginį vandens paviršuje. Turį platų nugaros peleką. Banginiams būdinga specifinė V formos vandens čiurkšlė kuri pakyla iki 5 metrų. Planktonui košti burnoje yra keli šimtai banginio ūsų - siaurų, maždaug dviejų metrų ilgio, plaukais apaugusių plokštelių. Net ir tokiam gyvūnui neįprastai didelės sėklidės gali sverti iki 500 kg. 

Ant odos gyvena nemažai parazitinių vėžiagyvių ("banginių utėlių"). Šios utėlės yra svarbus genetinių tyrimų objektas (utėlės dauginasi dažniau nei banginiai bet gyvena tik su jais, todėl galima lyginti genomų evoliucijos greičius ir pan). Be žmonių, tikruosius banginius medžioja tik orkos. Esant orkų pavojui, šie banginiai susiburia į ratą uodegomis į išorę. Jų gynyba ne visada pakankamai efektyvi, kai kada prarandami jaunikliai. 

Socalinė struktūra mažai ištyrinėta, tačiau gyvena ne pavieniui o grupėmis po tris ar keturis. Jie skleidžia garsus bet šie nėra tiek sudėtingi ir įvairūs kaip kitų banginių „dainos“.

Šiems banginiams tinka tik pakankamai šaltas vanduo, todėl jie daugiausia sutinkami tarp 20° ir 60° platumos. Nors gali perplaukti ir atvirą vandenyną, labiau laikosi greta krantų kur randa daugiau maisto.

Šaltiniai 

Banginiai
Nove Chlebiotkai

Nove Chlebiotkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zavadų valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. 1919-1954 m. kaimu pavadinimu vadintas Chlebiotkų valsčius.

Zavadų valsčius
Stare Chlebiotkai

Stare Chlebiotkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zavadų valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Zavadų valsčius
Strenkova Gura

Strenkova Gura () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zavadų valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į šiaurės vakarus nuo Zavadų ir apie 43 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime yra I pasaulinio karo kareivių kapinės, kurios yra įtrauktos į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. Šalia kaimo teka Narevo upė.

Nuorodos

 Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.);
 Šalia kaimo esančio draustinio tinklalapis (lenk.).

Zavadų valsčius
Zavadai (Zavadų valsčius)

Zavadai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zavadų valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 34 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

Istorija

Kaimas įkurtas apie 1413 metus, kai Janušas I Senasis 60 valakų šių žemių šalia Šlinos upės suteikė broliams Giedejtow, Marcinow ir Michałow iš Kobilin Božimų. Žemių suteikimas patvirtintas 1422 m. ir 1439 metais. 1452 m. gyvenvietė gavo vokiškasias miestų privilegijas. XV a. kaimas priklausė Jan Giedejt. XV a. įkurta Zavadų Jėzaus Apsireiškimo parapija. 1742-1743 m. pastatyta medinė kaimo bažnyčia. XVIII a. įkurtos bažnyčios kapinės. 1827 m. kaime buvo 12 namų ir 224 gyventojai. 1878 m. pastatyta mūrinė kapinių koplyčia. XIX a. pabaigoje kaime pastatytas paštas, mokykla ir malūnas. 1919-1954 m. kaimas buvo Chlebiotkų valsčiaus centras. 1938-1956 m. pastatyta mūrinė neogotikinė bažnyčia.

Nuorodos

 Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).

Literatūra

 Katalog zabytków sztuki, Województwo łomżyńskie, Pod redakcją M. Kałamajskiej-Saeed, Ciechanowiec, Zambrów, Wysokie Mazowieckie i okolice, PAN Instytut Sztuki, Warszawa 1986, str. 104-105
 Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich, tom XIV, str. 481-482

Zavadų valsčius
Bohdanas

Bohdanas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės rytus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 11 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Borsukuvka

Borsukuvka () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurę nuo Dobžinevo Dužės ir apie 20 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime veikia Borsukuvkos geležinkelio stotelė. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Geležinkelio ruožas

Dobžinevo Dužės valsčius
Chrabolai (Balstogės apskritis)

Chrabolai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Dobžinevo Dužė

Dobžinevo Dužė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 14 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime veikia Dobžinevo Dužės geležinkelio stotelė. Nuo 2002 m. sausio 1 d. kaimas yra valsčiaus centras. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Geležinkelio ruožas

Dobžinevo Dužės valsčius
Dobžinevo Fabričnė

Dobžinevo Fabričnė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Dobžinevo Košcelnė

Dobžinevo Košcelnė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į rytus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 13 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1519 m. kaime įkurta Dobžinevo Košcelnės Mergelės Marijos Apsireiškimo parapija. 1905-1910 m. pastatyta Dobžinevo Košcelnės Mergelės Marijos Apsireiškimo bažnyčia. Nuo 1973 m. iki 2001 m. kaimas buvo Dobžinevo Košcelnės valsčiaus centras. XVIII a. įkurtos katalikų kapinės.

Nuorodos

 Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.);
 Aprašymas apie kaimo parapiją (lenk.).

Dobžinevo Dužės valsčius
Fastai

Fastai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietryčius nuo Dobžinevo Dužės ir apie 10 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą teka Bialos ir Supraslio upės.

Istorija

Kaimas įkurtas XVI a. amžiuje. Apie 1545 m. kaime įkurta Fastų Šv. Kryžiaus parapija. 2001 m. birželio 29 d. įkurta Fastų Šv. Pranciškaus Asyžiečio parapija. 1827 m. spalio 5 d. šalia kaimo nukrito 4 g achondrito tipo meteoritas, kuris šiuo metu saugomas Varšuvos Nacionaliniame geologijos muziejuje. 1873 m. atidaryta Fastų geležinkelio stotelė. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Paminklai

 1893-1895 m. pastatyta medinė Fastų Šv. Archangelo Mykolo cerkvė;
 XIX a. įkurtos stačiatikių kapinės;
 1875 m. pastatyta Fastų Šv. Kryžiaus parapijos cerkvė.

Geležinkelio ruožas

Nuorodos

 Lenkijos gyvenviečių sąrašas (lenk.);
 Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).

Dobžinevo Dužės valsčius
Gnila

Gnila () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į šiaurės vakarus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 17 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1519 m., kur užrašytas kaip Hryła. Vėliau buvo rašomas kaip Hrynia, 1580 m. - Czajki. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1764-1807 m. vadinosi Malinow, o nuo 1807 m. Gniła.

Dobžinevo Dužės valsčius
Javoruvka

Javoruvka () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į vakarus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 16 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1564 m. karalius Žygimantas Augustas suteikė šias žemes bajorui Hryniai. Kaimo valdytojai ir paprasti gyventojai aktyviai dalyvavo 1863 m. sukilime. Po sukilimo daug kaimo gyventojų buvo nužudyta ir ištremta. Po visų žudynių ir trėmimų kaime liko tik trys šeimos.

Literatūra

 Nikołaj Berg, Zapiski o powstaniu polskiem 1863 i 1864 roku i poprzedzającej powstanie epoce demonstracyi od 1856 r. T.3, s. 163.

Dobžinevo Dužės valsčius
Kobuziai

Kobuziai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės vakarus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 23 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Kopiskas

Kopiskas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės rytus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 18 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime įsikūrusi Šv. Marijos parapija. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Kozincė

Kozincė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurės vakarus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 20 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. 2008 m. birželio 24 d. kaime įkurta Kozincės Rūpestingosios Mergelės Marijos parapija. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Krinicė

Krinicė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Dobžinevo Dužės ir apie 16 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. 1996 m. kaime pastatytas Balstogės Radijo ir Televizijos bokštas. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Kulikuvka

Kulikuvka () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurę nuo Dobžinevo Dužės ir apie 19 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Lencė

Lencė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į rytus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 10 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1512 m. Lietuvos Dižiosios kunigaikštystės kancleris Mikalojus Radvila II šioje vietovėje, šalia Supraslio upės suteikė žemę žemaičiui Samueliui Samotijui Lencui.

Dobžinevo Dužės valsčius
Letnikai

Letnikai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės rytus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 15 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Nove Aleksandrovas

Nove Aleksandrovas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietryčius nuo Dobžinevo Dužės ir apie 10 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Novosiulkai (Dobžinevo Dužės valsčius)

Novosiulkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Obrubnikai

Obrubnikai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Dobžinevo Dužės ir apie 17 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. 1919-1954 m. kaimas buvo Obrubnikų valsčiaus centras. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Ogrodnikai (Balstogės apskritis)

Ogrodnikai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą teka Rudos upė. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Podlencė

Podlencė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į rytus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 11 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Pogožalkai

Pogožalkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į vakarus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 20 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1946 m. gruodžio 14 d. įkurta Pogožalkų Dievo Gailestingumo parapija. 1980 m. pastatyta Pogožalkų Dievo Gaileistingumo bažnyčia.

Paminklai

 1863 m. pastatyta medinė koplyčia;
 1802 m. pastatyta medinė koplyčia.

Nuorodos

 Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).

Dobžinevo Dužės valsčius
Ponikla

Ponikla () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės rytus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 15 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Ribakai (Dobžinevo Dužės valsčius)

Ribakai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į vakarus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 18 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Šacilai (Balstogės apskritis)

Šacilai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Dobžinevo Dužės ir apie 18 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Zalesiai (Balstogės apskritis)

Zalesiai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dobžinevo Dužės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurės vakarus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 21 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Dobžinevo Dužės valsčius
Budziskas (Balstogės apskritis)

Budziskas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Čarna Bialostockos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į rytus nuo Čarna Bialostockos ir apie 23 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.

Čarna Bialostockos valsčius
Naujakiemis (Žuvininkų apskritis)

Naujakiemis arba Divnojė (, nuo 1938 m. Domäne Neuendorf, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Sembos pusiasalyje, Baltijsko rajone, nuo 2008 m. liepos 3 d. Divnojės kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.  1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities dvaras, 1900 m. vasario 1 d. atskirtas nuo Žuvininkų domeno.  1910 m. buvo 191 gyventojas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. liepos 3 d. Povarovkos apylinkės kaimas.

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Divnojė bankgorodov.ru

Žuvininkų apskrities gyvenvietės
Kaldeinė

Kaldeinė arba Cvetnojė (, nuo 1938 m. Kallen, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Sembos pusiasalyje, Baltijsko rajone, nuo 2008 m. liepos 3 d. Divnojės kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Kaldeinē prūsiškos kilmės. 1289 m. minimas Kalden, 1331 m. Kaldeyn, 1333 m. Caldina.  1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities dvaras, kuriam priklausė Kompėnai ir Fichtenkrugas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. liepos 3 d. Povarovkos apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Cvetnojė bankgorodov.ru

Žuvininkų apskrities gyvenvietės
Kompėnai

Kompėnai, Kampainys arba Nivos (, nuo 1938 m. Vorwerk Kompehnen, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Sembos pusiasalyje, Baltijsko rajone, nuo 2008 m. liepos 3 d. Divnojės kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Kampainīs prūsiškos kilmės. 1310 m. minimas Campaginis.  1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities Kaldeinės (Kalių) dvaro palivarkas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. liepos 3 d. Povarovkos apylinkės kaimas.

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Nivos bankgorodov.ru

Žuvininkų apskrities gyvenvietės