joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Raudonės pagrindinė mokykla

Jurbarko rajono Raudonės pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Jurbarko raj., Raudonėje, Pilies g. 1, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190918653. Steigėjas Jurbarko rajono savivaldybės taryba.

Mokykla įsikūrusi Raudonės pilies pastatuose.

Mokykla uždaryta 2018 m.

Istorija

Direktoriai 
Vytautas Staponas.

Nuorodos 
Mokyklos svetainė

Buvusios Jurbarko rajono savivaldybės mokyklos
Raudonė
BFC Siófok

Šiofoko BFC – Vengrijos futbolo klubas iš Šiofoko.

Istorija

Pasiekimai 

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 

Siofok
Diósgyőri VTK

Miškolco „Diósgyőri“ – Vengrijos futbolo klubas iš Miškolco.

Istorija 
Klubas įkurtas 1910 m.

Pasiekimai 

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai 

|}

Lietuviai 
 Mindaugas Malinauskas, vartininkas 2010 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Diosgyor
FC Tatabánya

Tatabanios FC – Vengrijos futbolo klubas iš Tatabanios.

Istorija

Pasiekimai 

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai 

|}

UEFA varžybos 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 

Tatabanya
Paksi FC

Pakšo futbolo klubas ()– Vengrijos futbolo klubas iš Pakšo. Kurį laiką vadinosi Atomerőmű.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1958 m. žaidė žemesniuose divizionuose. Į aukščiausią šalies lygą pateko 2004m.

2021–2022 m. Vengrijos futbolo taurės turnyre pasiekė finalą, kuriame susitiko su Ferencváros.
Ferencváros finalo rungtynėse nugalėjo Pakšo futbolo klubą rezultatu 3-0 ir iškovojo šalies futbolo taurę.

Pasiekimai 

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 

Paks
Seredžiaus Stasio Šimkaus mokykla-daugiafunkcis centras

Jurbarko rajono Seredžiaus Stasio Šimkaus mokykla-daugiafunkcis centras – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Seredžiuje (Jurbarko raj.), J. Marcinkevičiaus g. 1, vykdanti ikimokyklinio, priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190918849. Steigėjas Jurbarko rajono savivaldybės taryba.

Istorija 

Apie 1634–1635 m. įkurta pirmoji Seredžiaus mokykla. Ji buvo medinė ir stovėjo netoli Nemuno, šalia bažnyčios. 1829 m. potvynis, kurio padarinius aprašė Vladislovas Sirokomlė, nunešė pirmosios bažnyčios ir mokyklos pastatus. Mokyklos atkūrimu rūpinosi Motiejus Valančius. 1853 m. mokyklą lankė 74 mokiniai. Mokykla buvo geografiniu atžvilgiu geroje vietoje, todėl pavasarį į mokyklą suvažiuodavo laikyti egzaminų mokiniai su savo mokytojais iš Vilkijos, Veliuonos, Raudonės, net Raudondvario. Egzaminatoriai atvykdavo iš Kauno, egzaminai užtrukdavo porą dienų.

Uždraudus lietuvišką spaudą ir mokyklą Seredžiuje įsikūrė daraktoriaus mokykla. Mokinius subūrė ir mokė Pranas Virakas. Joje mokėsi ir būsimasis kompozitorius motiškietis Stasys Šimkus.

1918 m. mokykla buvo mediniame name miestelio centre, joje buvo mokoma lietuviškai. Mokykloje veikė keturios klasės. 1937 m. mokykla persikėlė į naująjį pastatą. Tipinė to meto mokykla buvo pastatyta netoli senųjų kapinių, ant kalnelio. Iš buvusios keturklasės mokykla palaipsniui peraugo į šešiametę. 1940 m. užėjus rusams, mokykla tęsė savo darbą naujame pastate. 1944 m. mokykla peraugo iš pradinės į progimnaziją, bet besitraukdami vokiečiai naująjį mokyklos pastatą sudegino. Vėliau mokykla persikėlė į suremontuotus buvusių kareivinių pastatus, kuriuose tebėra ir dabar.

1951–1953 m. ji buvo septynmetė, 1955 m. rugsėjo 1 d. Vilkijos rajono Seredžiaus septynmetė mokykla tapo vidurine. 1961 m. šalia mokyklos pastato išaugo naujas. 1973 m. mokykloje mokėsi 395 mokiniai. 1974 m. mokinių skaičius išaugo net iki 401. 1993 m. mokėsi 138 mokiniai. Nuo 1999 m. rudens pagal reformuotos mokyklos bendrąsias programas dirbama 1-10 klasėse. Nuo 2000 m. Seredžiaus mokykla tapo dešimtmetė, vyresniųjų klasių nebeliko.

Direktoriai 
 Petras Baršauskas

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė
 Seredžiaus mokykla 1635–2010

Seredžius
Lietuvos pagrindinės mokyklos
Jurbarko rajono savivaldybės mokyklos
Békéscsabai Előre FC

Bekeščabos „Előre“ – Vengrijos futbolo klubas iš Bekeščabos.

Istorija

Pasiekimai 

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai 

|}

UEFA varžybos 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali klubo svetainė

Bekescsaba
Budapesti VSC

Budapešto BVSC – buvęs Vengrijos futbolo klubas iš Budapešto.

Istorija

Pasiekimai 

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai 

|}

UEFA varžybos

Šaltiniai

Nuorodos 
 

Budapest Vsc
Ferencvárosi TC

Budapešto „Ferencváros“ – Vengrijos futbolo klubas iš Budapešto, Ferencvarošo mikrorajono. Šis straipsnis apie pagrindinę vyrų futbolo komandą.

Istorija 
1899 m. įkurtas klubas. „Ferencvaros" – populiariausias ir tituluočiausias Vengrijos sporto klubas. Jame sportuoja įvairių sporto šakų atstovai.

 Futbolo komandos (vyrai, moterys)
Pastarieji metai vieni iš sėkmingiausių klubo istorijoje – „Ferencváros“ šalies čempionu tapo keturiskart iš eilės (2018–2019, 2019–2020, 2020–2021 ir 2021–2022 m.). Moterų ekipa irgi kovojo dėl aukščiausių vietų.

2020-21 metų sezone komanda praktiškai neturėjo lygių pralaimėjo tik kartą ir artimiausius varžovus aplenkė net 20 taškų.

Čempionų lyga: kova prieš FK Žalgiris 
2021/22 m. čempionų lygos atrankoje susitiko su Vilniaus „Žalgiriu“. Antrojo etapo rungtynės vyko Vengrijoje Groupama Aréna, o atsakomosios–Lietuvoje, LFF stadione. Pirmosiose rungtynėse, kurios įvyko 2021 m. liepos 20 d. Budapešte, vengrai nugalėjo rezultatu 2:0. Kadangi abiejų ekipų apranga yra labai panaši, žalia–balta ir vertikalūs dryžiai, todėl FK Žalgiris žaidė neįprastos spalvos (bordo) aprangomis.

Atsakomosios rungtynės įvyko 2021 m. liepos 27 d. Vilniuje. Vengrai dar kartą nugalėjo žalgiriečius. Šį kartą rezultatas buvo 3:1 vengrų naudai.

Aprangos ir jų pokyčiai 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose žaidžia baltos–žalios spalvos aprangomis.

Logotipai

Pasiekimai 

 Mitropa taurės laimėtojas (1928, 1937 m.)

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai 

|}

Sudėtis 
Atnaujinta: 2021 m. liepos 20 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Twitter paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Vengrijos futbolo klubai
Pécsi Mecsek FC

Pėčo „Mecsek“ – Vengrijos futbolo klubas iš Pėčo.

Istorija 

2000 m. klubas perėmė Gazszer Agard komandą.

Pasiekimai 

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai 

|}

UEFA varžybos

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Pecs
Szombathelyi Haladás FC

Sombathėjaus „Haladás“ – Vengrijos futbolo klubas iš Sombathėjaus.

Istorija 
1939 m. Tuometinis "Vengrijos mėgėjų futbolo meisteris" „Vasutas“ liepos 20-21 d. viešėjo Lietuvoje, kur Kauno valstybiniame stadione 6:1 (3:0) nugalėjo Šančių šaulių Kovą ir 2:1 (0:0) įveikė  Kauno LGSF.
2004–2006 m. buvo prisijungęs prie Lombard Papa klubo.

Pasiekimai 

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai 

|}

Išnašos

Nuorodos 
 UEFA svetainė

Haladas
Komlói Bányász SK

Komlo „Bányász“ – Vengrijos futbolo klubas iš Komlo.

Istorija

Pasiekimai

Sezonai

UEFA varžybos

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]

Komlo
Banioniai

Banioniai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybės pietuose. 

Šalia kaimo yra saugomas Banionių akmuo.

Istorija 

Iki 1832 m. Banionių dvaras priklausė Pumpėnų karmelitų vienuolynui, bet jį atėmė carinė valdžia (dėl 1831 m. sukilimo).

Gyventojai

Šaltiniai 

Pasvalio rajono savivaldybės gyvenvietės
FC Köln

Kelno FC – Vokietijos futbolo klubas iš Kelno.

Istorija 
Klubas buvo įkurtas 1948 m. Tris kartus tapo šalies čempionais (1962, 1964, 1978 m.)

Apranga 
Sportinės aprangos pokyčiai
 Namuose žaidžia raudonomis aprangomis.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE

Kelnas
Koln
KFC Uerdingen 05

Krėfeldo „Uerdingen“ – Vokietijos futbolo klubas iš Krėfeldo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1905 m., kai buvo įkurtas FC Uerdingen 05.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

UEFA varžybos

Lietuviai 
 Edvinas Girdvainis, gynėjas 2020–2021 m.

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra

Uerdingen
SC Rot-Weiß Essen

Eseno „Rot-Weiß“ – Vokietijos futbolo klubas iš Eseno.

Istorija 
1907 m. vasario 1 d. įkurtas SV Vogelheim. Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

1955 m. tapo šalies čempionais. Tai vienintelis toks pasiekimas klubo istorijoje. Vėliau prasidėjo nuopolis.

2021/22 m. žaidė Regioninėje lygoje, Vakarų grupėje buvo stipriausi. Po sezono perkelti į aukštesnę pakopą.

2022/23 m. rungtyniavo Trečioje lygoje.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

UEFA varžybos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 Transfermarkt

Rot Weiss Essen
Esenas
FC Viktoria Köln 1904

Kiolno „Viktoria“ – Vokietijos futbolo klubas iš Kiolno.

Istorija 

Klubas savo istoriją sieja su 1904 m. įkurtu Germania Kalk klubu, kuris per pusamžį ne kartą keitė pavadinimus, kol 1957 m. prisijungė prie tuo metu stipresnio klubo Preußen Dellbrück.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

UEFA varžybos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE

Viktoria Koln
Kelnas
SV Tasmania Gropiusstadt 73

Berlyno „Tasmania“ – Vokietijos futbolo klubas iš Berlyno.

Istorija

Pasiekimai

Sezonai

UEFA varžybos

Nuorodos 
 http://www.tasmania-berlin.de

Tasmania
Jankų pagrindinė mokykla

Kazlų Rūdos savivaldybės Jankų pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kazlų Rūdos savivaldybėje, Jankuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190822427. Steigėjas Kazlų Rūdos savivaldybės taryba. Dabar tai Kazlų Rūdos Kazio Griniaus gimnazijos skyrius.

Istorija

1917 m. įkurta Jankų pradinė mokykla, 1925 m. ji įsikūrė Jankų valsčiaus pastate. 1969 m. rugsėjo 1 d. iškilmingai atidarytas naujas dviejų aukštų mūrinis mokyklos pastatas. 2021 m. prijungta prie Kazlų Rūdos Kazio Griniaus gimnazijos.

Direktoriai 
 Irena Ozerenskienė

Nuorodos 

 Mokyklos svetainė

Jankai
Kazlų Rūdos savivaldybės mokyklų skyriai
FC Rot-Weiß Erfurt

Erfurto „Rot-Weiß“ – Vokietijos futbolo klubas iš Erfurto.

Istorija

Pasiekimai

Sezonai

UEFA varžybos

Lietuviai 
 Gediminas Šiugžda, 1997

Nuorodos 

Rot Weiss Erfurt
Erfurtas
Rivella SC Bregenz

Rivella SC Bregenz – Austrijos futbolo klubas iš Brėgenco.

Istorija 

Klubas įkurtas 1919 m. kaip FC Bregenz, 1945 metais pervadintas į „Schwarz-Weiß“. Po 2004-2005 m. sezono dėl finansinių problemų klubui neatnaujinta licencija ir jis išformuotas. 2005 m. išformuoto klubo pagrindu įkurtas naujas klubas SC Bregenz, kuris pradėjo žaisti penktajame Austrijos futbolo sistemos lygmenyje.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

UEFA varžybos 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Bregenz
Želsvos progimnazija

Marijampolės savivaldybės Želsvos progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Marijampolės savivaldybėje, Želsvoje, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190379088. Steigėjas Marijampolės savivaldybės taryba.

Istorija 

Gyventojams reikalaujant 1918 m. Želsvoje buvo įsteigta mokykla. XX a. tarpukariu buvo pradinė ir ne kartą keitė savo vietą. Po II pasaulinio karo suformuotos 5-os, vėliau ir aukštesnės klasės, mokykla plėtėsi, 1986 m. tapo devynmete mokykla, vėliau – pagrindine. 2004 m. mokykla renovuota. 2020 m. rugsėjo 1 d. tapo progimnazija.

Pavadinimų kaita

Direktoriai 
Asta Kulbokienė

Nuorodos 

 Mokyklos puslapis 

Lietuvos progimnazijos
Marijampolės savivaldybės mokyklos
SC Austria Lustenau

Lustenau „Austria“ – Austrijos futbolo klubas iš Lustenau.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1914 m. kai buvo įkurtas FA Turnebund Lustenau. 

Nuo 1936 m. žinomas dabartiniu pavadinimu SC Austria Lustenau.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

|}

UEFA varžybos 

|}

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Austria Lustenau
Natkiškių Zosės Petraitienės pagrindinė mokykla

Pagėgių savivaldybės Natkiškių Zosės Petraitienės pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Pagėgių savivaldybėje, Natkiškiuose, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190694778. Steigėjas Pagėgių savivaldybės taryba. Mokykla pavadinta felčerės, žuvusios per šalčius einant pas gimdyvę, Zosės Petraitienės vardas.

Istorija 

Po Antrojo pasaulinio karo Natkiškiuose atidaryta vienkomplektė pradinė mokykla, kurioje vaikai mokėsi lietuviškai. Augant gyventojų skaičiui daugėjo  ir  mokinių. Todėl 1949 m. Eisraviškių kaime  atidaryta septynmetė mokykla. Pirmuoju direktoriumi tapo Kriaučiūnas. 1952 m. ši septynmetė mokykla perkeliama į Natkiškius. Joje dirbo mokytojai Jankauskas, Maziliauskaitė, Juščius, Želvys, Želvienė, Jankauskienė. Mokinių skaičius išaugo iki 120. Mokinių skaičius išaugo dvigubai, todėl įrengtas bendrabutis. 1957 m. prie Natkiškių septynmetės mokyklos prijungti Timsrių ir Sūdėnų pradinių mokyklų komplektai. 1961 m. mokėsi 170 mokinių, dirbo 19 mokytojų. Mokykla tapo aštuonmetė.

1987 m. padėti naujos mokyklos pamatai. 1988 m. rugsėjo 1 d. duris atvėrė nauja devynmetė mokykla. 1991 m. ji tapo pagrindinė. 1994 m. prie mokyklos prijungtas vaikų darželis. 1994 m. birželio 17 d. Kultūros ir švietimo ministerijos Mokyklų vardų teikimo komisijos pritarimu mokyklai suteiktas žuvusios Natkiškių felčerės Zosės Petraitienės vardas. 1997 m. mokiniai, padedami  mokytojos E. Šulcienės, sukūrė mokyklos emblemą,  sudarė mokyklos istorijos nuotraukų „medį“ „Mes viską galim“.

Direktoriai 
1955 m. Stančaitis;
1961 m. A. Čekis;
1962 m.;
1967 m. A. Žąsytienė;
1969 m. P. Raziūnas;
1970 m. K. Gubystienė;
1982 m. R. Balandis;
1985 m. A. Tamašauskas;
1987 m. J. Kovalskis;
1990 m. T. Girčius;
1994 m. Genovaitė Švalkūnienė.

Išnašos

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė.

Pagėgių savivaldybės mokyklos
Natkiškiai
Lietuvos pagrindinės mokyklos
Piktupėnų pagrindinė mokykla

Pagėgių savivaldybės Piktupėnų pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Pagėgių savivaldybėje, Piktupėnuose, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190694963. Steigėjas Pagėgių savivaldybės taryba.

Senoji mokykla į traukta į LR Kultūros vertybių sąrašą (kodas ), šalia jos auga karalienės Luizės liepa.

Istorija 

Istoriko A. Juškos duomenimis, parapinė mokykla Piktupėnuose jau veikė 1598 m. 1807 m. kol vyko Tilžės derybos, Piktupėnai buvo virtę Prūsijos karaliaus Frydricho Vilhelmo III, jo žmonos Luizės ir gausios šeimynos rezidencija. Trumpam į Piktupėnus buvo atvykęs ir Rusijos caras Aleksandras I. Žinoma, kad jie su palydomis buvo apsistoję mokykloje ir kunigo name. 

Iki 1944 m. name veikė valstybinė vokiška mokykla. Po karo ji sulietuvinta, tačiau kartu perkelta į kitą pastatą. 1985 m. rugsėjo 1 d. pradėjo veikti nauja erdvi Piktupėnų aštuonmetė mokykla. 1986 m. mokykla tapo devynmete.

Direktoriai 
 Aldona Petrukaitienė – 1985-1986 m. 
 Dainora Žilinskaitė – 1986-2003 m.
 Leonas Mišeikis – 2003-2008 m.
 Loreta Zinovjevienė – nuo 2008 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Pagėgių savivaldybės mokyklos
NK Hrvatski Dragovoljac

Zagrebo „Hrvatski Dragovoljac“ – Kroatijos futbolo klubas iš Zagrebo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1975 m. Kroatijai tapus nepriklausoma valstybe, rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje, o vėliau iškrito į antrą pakopą. 

2020–2021 m. dominavo Antroje lygoje, tapo jos nugalėtojais ir po sezono buvo perkelti į aukščiausią šalies lygą.

2021–2022 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje, tačiau sezonas nesusiklostė ir liko dešimti, paskutinėje vietoje.

Pirma lyga (II pakopa) 
Nuo 2022–2023 m. žaidė Pirmoje lygoje (antra pakopa). Buvo įvykdyta lygų reorganizacija ir Pirmoji lyga tapo SuperSport lyga, o Antroji tapo Pirmąja.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Išnašos

Nuorodos 

 Oficiali klubo svetainė
 Facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Hrvatski Dragovoljac
Zagrebas
Stoniškių pagrindinė mokykla

Pagėgių savivaldybės Stoniškių pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Rukuose, Stoniškių seniūnijoje (Pagėgių savivaldybė), vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190697354. Steigėjas Pagėgių savivaldybės taryba.

Filialas: Pagėgių savivaldybės Stoniškių pagrindinės mokyklos Šilgalių skyrius.

Yra 10 klasių taip pat ir priešmokyklinė grupė.

Direktoriai 
 Jūratė Mažutienė

Literatūra 
 Rukų ir Stoniškių kaimo mokyklos: istorija nuo įkūrimo iki šiandien (sud. Viktoras Milašauskas). - Klaipėda: S. Jokužio leidykla-spaustuvė, 2005. - 82 p.: iliustr. - ISBN 9986-31-149-7

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Lietuvos pagrindinės mokyklos
Pagėgių savivaldybės mokyklos
HNK Segesta Sisak

Sisako „Segesta“ – Kroatijos futbolo klubas iš Sisako.

Pasiekimai

Sezonai

UEFA varžybos 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė 

Segesta Sisak
FK Chmel Blšany

Blšanų „Chmel“ – Čekijos futbolo klubas iš Blšanų.

Istorija

Pasiekimai

Sezonai 

|}

UEFA varžybos 

|}

Nuorodos 
 http://www.fkchmelblsany.cz/
 http://soccerway.com/teams/czech-republic/fk-chmel-blany/

Chmel
Geležinė skrybėlė

Geležinė skrybėlė (, sen., ) – viduramžių Europos plačiabrylės skrybėlės pavidalo šalmas. 

Kai kurios geležinės skrybėlės būdavo labai gilios, ir jų kraštas paslėpdavo veidą, todėl skrybėlė turėdavo akių plyšį. 

Plačiai naudotas pėstininkų, lankininkų bei arbaletininkų nuo XII a. Nuo XIV a., kai pėstininkų reikšmė ėmė didėti, tokius šalmus ėmė nešioti bajorai, norintys įsiteikti samdomiems kareiviams, ir net karaliai.  Tiesa, jų geležinės skrybėlės dažnai būdavo dailesnės, dažnai su apatinę veido dalį saugančiais antsmakriais.

Geležinės skrybėlės išnyko XVI a. viduryje, kai jos vėl išpopuliarėjo landsknechtų tarpe, bet tuo metu pakito jų forma ir jos tapo lengvesnėmis ir patogesnėmis geležinėmis kepurėmis su snapeliu nuo saulės, primenančiomis beisbolo kepuraites. 

Skrybėlės pavidalo šalmus naudojo ne tik europiečiai. Japonų ashigaru pėstininkai dėvėjo jingasa – šalmus, panašius į kūgiškas japonų valstiečių skrybėles.

Geležinės skrybėlės tipo šalmai grįžo XX a. pradžioje. Britų ir amerikiečių Brodžio šalmai (Brodie helmet) ir prancūzų Adriano šalmai (Adrian helmet), naudoti Pirmajame pasauliniame kare, pagal formą yra geležinės skrybėlės. Britai tuos šalmus naudojo ir Antrajame pasauliniame kare.

Šaltiniai

Nuorodos 
 kettle helm (geležinės skrybėlės nuotrauka)
 kettle helm 

Šalmai
Viduramžių Europos šarvuotė
FC Alliance Äischdall 07

Hobšeido „Alliance Aischdall“ – Liuksemburgo futbolo klubas iš Hobšeido ir Eišeno.

Istorija

Priešistorė: „Hobšaido“ klubas 

1932 m. įkurtas CS Hobscheid, kuris 1940 m. pervadintas ir tapo FV Hobscheid, 1944 m. grįžta prie senojo pavadinimo CS Hobscheid.

FC Alliance Äischdall 07 
2007 m. kovo 30 d. įkurtas Alliance Äischdall '07 klubas po to, kai susijungė FC Olympique Eischen ir CS Hobscheid. Nuo 2008 m. žaidė trečioje pakopoje.

2021–2022 m. sezone rungtyniavo 1. Divisioun 1. Bezierk (trečioje pakopoje, pirmoje grupėje) ir liko dvyliktoje vietoje.

Sezonai 

|}

Galerija

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia mėlyna geltona apranga.

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 footballfacts.ru
 Globalsportsarchive

Alliance Aischdall
Omagh Town FC

Omos „Town“ – buvęs Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Omos.

Istorija 
 Įkurtas 1962 m.
 Iširo	2005 m.

Pasiekimai 
 Šiaurės Airijos pirmosios lygos čempionas (2000 m.)

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

UEFA varžybos 

|}

Išnašos

Nuorodos 
 

Omagh
CD Santa Clara

Ponta Delgados „Santa Clara“ – Portugalijos futbolo klubas iš Ponta Delgados.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1921 m.

Apranga 
Sportinės aprangos pokyčiai
 Namuose žaidžia raudonai–baltomis aprangomis.

Logotipo kaita

Pasiekimai

Sezonai

Portugalijos pirmenybės 

|}

UEFA varžybos 

|}

Išnašos

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė] 
 Facebook paskyra
 SOCCERWAY
 zerozero.pt
 transfermarkt
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrų istorija)

Portugalijos futbolo klubai
FK Baltika Kaliningrad

Kaliningrado futbolo klubas „Baltika“, o trumpai Kaliningrado „Baltika“ bei FK „Baltika“– Rusijos futbolo klubas iš Kaliningrado.

Istorija 
Kaliningrado komandos debiutas „B“ klasėje įvyko 1957 m. Pirmą svarų laimėjimą Baltika pasiekė 1959 m., „B“ klasės IV zonoje užėmę antrąją vietą ir tik tašku atsilikę nuo nugalėtojo Vinicos „Lokomotyvo“. Toks pasiekimas pakartotas 1961 m. metais RTFSR II zonoje. Sėkmingi buvo ir šie sezonai: 1963 m. – 4-oji vieta RTFSR II zonoje, 1965 m. – 2-oji vieta RTFSR I zonoje.

Nuo 1966 m. Baltika – nuolatinė II TSRS futbolo lygos dalyvė. Sėkmingiausi sezonai TSRS futbolo čempionato II lygoje buvo: 1971 m. – 5 vieta II zonoje, 1981 – 5 vieta I zonoje, 1984 – 1 vieta V zonoje. 1986 m. Baltika užėmė V zonoje 13-ąją vietą. Vyr. komandos treneriu dirbo A. Ivanovas.

Pastaruoju mety žaidžia antros pakopos pirmenybėse.

Logotipas

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Sudėtis 
Atnaujinta: 2020 m. rugpjūčio 30 d.

Lietuviai 
 Vytautas Apanavičius, saugas 1997–1998
 Orestas Buitkus, saugas 1997–1998
 Rolandas Džiaukštas, saugas 1999–2000
 Ričardas Beniušis, puolėjas 2000
 Algirdas Gustaitis, vartininkas ~1975
 Andrius Jokšas, saugas 2003
 Kęstutis Kumža, vartininkas 1986
 Viktoras Olšanskis, saugas 1997
 Vidas Alunderis, gynėjas 2010–2011
 Benjaminas Zelkevičius, treneris 2002–2003

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai);
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai);

Baltika
Kaliningradas
FK KAMAZ

Naberežnyje Čelnų futbolo klubas KAMAZ, o trumpai KAMAZ, – Rusijos futbolo klubas iš Naberežnyje Čelnų.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1981 m., kai buvo suburta „Trud“ futbolo komanda.

Lietuvis Benjaminas Zelkevičius tapo klubo treneriu 1997 m. Ekipa iš aštuoniolikos dalyvių liko paskutinėje vietoje. Po šio sezono klubas iškrito iš aukščiausios lygos.

Pastaruoju metu (nuo 2016/17 m. sezono) žaidė trečios pakopos pirmenybėse, o 2020/21 m. tapo 4 grupės nugalėtojais ir pateko į Nacionalinę futbolo lygą (Pirmą divizioną).

Klubo spalvos 
 Klubo spalvos yra balta ir mėlyna.

Emblemų kaita 
Klubo emblema buvo sugalvota 1989 m. ir nuo to laiko pasikeitė labai nežymiai..

Aprangos ir jų pokyčiai 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose žaidžia baltos spalvos aprangomis su mėlynais žymenimis.

Pasiekimai 

Šaltiniai:

Sezonai 

|}

UEFA varžybos 

|}

Sudėtis 
Atnaujinta: 2021 m. rugpjūčio 9 d.

Lietuviai 
 Valdemaras Martinkėnas, vartininkas 1997
 Aidas Preikšaitis, saugas 1997
 Tomas Ražanauskas, saugas 1997
 Benjaminas Zelkevičius, treneris 1997
 Giedrius Žutautas, gynėjas 1997

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai);
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai);

Kamaz
NK Korotan Prevalje

Prevalių „Korotan“ – Slovėnijos futbolo klubas iš Prevalių.

Istorija 

Nuo 1994 m. žaidė aukščiausioje lygoje. 

2002-2003 m. sezono pradžioje dėl dviejų neatvykimų į rungtynes prarado lygos licenciją. Išformuotas ir likviduotas.

Pasiekimai

Sezonai

UEFA varžybos 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Korotan
Samsunspor

Samsuno SK – Turkijos futbolo klubas iš Samsuno.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1965 m.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

UEFA varžybos 

|}

Lietuviai 
 Arvydas Novikovas, saugas (nuo 2022 m.)

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY

Samsun
Conwy Borough FC

Konvio „Borough“ – Velso futbolo klubas iš Konvio.

Istorija 
Klubas įkurtas 1977 m.

2012 m. balandžio mėn. pasikeitė Conwy United Football Club pavadinimą ir tapo Conwy Borough Football Club. 

Nuo 2012–2013 m. sezono klubas žinomas kaip Conwy Borough FC.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Šaltiniai: 
  (Conwy United statistika)
  (Conwy Borough FC statsitika)

UEFA varžybos 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 

Conwy
Palomenės pagrindinė mokykla

Kaišiadorių rajono Palomenės pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaišiadorių raj., Palomenėje, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 290595560. Steigėjas Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba. Filialas Kaišiadorių raj. Palomenės pagrindinės mokyklos Tauckūnų pradinio ugdymo skyrius.

Istorija 

Mokykla Smilgių kaime įsteigta 1917 m. 1935 m. visos mokyklos mokiniai buvo perkelti į Palomenės pradžios mokyklą, kuri įsikūrė Igno Navelsko namuose. Tuo metu Palomenėje mokytojais dirbo Romanas Karpis ir jo žmona Vanda Karpienė. Pradžios mokykloje veikė 4 skyriai. Ketvirtame skyriuje mokiniai laikė egzaminus.

1945 m. įsikūrė pastate, kuris stovėjo netoli bažnyčios. Viename namo gale buvo paštas, o kitame – 4 klasių pradžios mokykla. Kita mokyklos dalis buvo įsikūrusi dabartinės parduotuvės „Vilagis“ patalpose. 1951 m. pradžios mokykla tapo septynmete mokykla, 1961 m. aštuonmete mokykla. 1964 m. pastatyti du mediniai mokyklos pastatai, įkurtas internatas. 1970 m. pastatyta mūrinė mokykla, į kurią persikėlė 5-8 klasės, pradinė mokykla liko įsikūrusi mediniame pastate, o dabartinėje parduotuvėje buvo mokyklos sporto salė ir dirbtuvės. Nuo 1985 m. visų klasių mokiniai pradėjo mokytis mūriniame pastate, o į medinį pastatą perkeltos dirbtuvės. Nuo 1986 m. mokykla devynmetė, nuo 1999 m. - dešimtmetė (pagrindinė) mokykla.

2005 m. rudenį atidarytas naujas mokyklos priestatas su sporto sale. 2006 m. pradėta senojo pastato renovacija. 2006 m. rugpjūčio mėn. uždarytas Neprėkštos pradinio ugdymo skyrius, kurio mokiniai lanko pagrindinę mokyklą.

Direktoriai 
1945 m. Juozas Cibulskas;
1952 m. Kazys Balaševičius;
Jonas Kralikauskas, Genutė Baguševičienė, Povilas Nistelis, Violeta Gailevičiūtė, Virmantas Steponavičius, Ričardas Janulis;
Regina Briginienė.

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės mokyklos
Palomenė
Lietuvos pagrindinės mokyklos
Zapyškio pagrindinė mokykla

Kauno rajono Zapyškio pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kluoniškiuose (Kauno raj.), Bažnyčios g. 4, vykdanti ikimokyklinio, priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191092511. Steigėjas Kauno rajono savivaldybės taryba.

Filialas: Kauno rajono Zapyškio pagrindinės mokyklos ikimokyklinio ugdymo skyrius.

Istorija 
1677 m. įkurta parapinė mokykla, 1865–1950 m. pradžios mokykla, nuo 1950 m. septynmetė, aštuonmetė, nuo 1967 m. Kluoniškiuose, nuo 1991 m. Zapyškio pagrindinė mokykla.

Zapyškyje mokykla įsteigta 1677 m. 1819 m. veikė elementarinė mokykla. 1865 m. įkurta Zapyškio pradinė dviejų komplektų mokykla.  1921 m. mokykloje mokėsi 95 mokiniai, dirbo du mokytojai. 1923 m. dėl patalpų stokos vienas komplektas perkeliamas į Kluoniškių kaimą. 1934 m. Zapyškyje pastatyta medinė 145,5 m² mokykla. Mokykla gavo 3129 m² žemės sklypą. Per Antrąjį pasaulinį karą mokykla sudegė.

1940 m. Zapyškyje veikė žydų pradinė mokykla, kurioje buvo 4 skyriai, mokėsi 20 mokinių. Lietuvių mokykloje tuo metu buvo 6 skyriai, dirbo 3 mokytojai. 1948 m. Dievogalos ir Kluoniškių kaimuose veikė pradinės mokyklos. 1951 m. Dievogalos pradinei mokyklai perduotas buvusios Zapyškio klebonijos patalpos. 

Nuo 1950 m. mokykla septynmetė, nuo 1961 m. aštuonmetė mokykla. 1967 m. pastatyta dviaukštė mūrinė 987,94 m² mokykla Kluoniškių kaime.

Direktoriai 

 Antanas Obcarskas
 Ona Žurauskienė
 Vladas Šlajus
 Raimondas Bartkus

Žymūs mokiniai 
 Stasys Makūnas, Jurbarko rajono politikas
 Valerijus Makūnas, Kauno rajono politikas
 Leonas Milčius, signataras
 Rimantas Zizas, istorikas
 Antanas Sutkus, fotomenininkas

Šaltiniai

Nuorodos 
Mokyklos svetainė

Lietuvos pagrindinės mokyklos
Kauno rajono savivaldybės mokyklos
Zapyškis
Lietuvos evangelikų baptistų bendruomenių sąjunga

Lietuvos evangelikų baptistų bendruomenių sąjunga – nepriklausomų evangeliškų bendruomenių bendrija.

Lietuvos evangelikų baptistų bendruomenių sąjunga yra valstybės pripažinta krikščioniška bendrija.

LEBBS istorija 
Trylika baptistų bendruomenių tarpukario metais buvo susijungusios į Lietuvos baptistų sąjungą, kuriai iki pat sąjungos likvidavimo 1940 m. vadovavo Teodoras Gerikas. Tuomet narių skaičius sumažėjo, nes į Vokietiją repatrijavo didesnė dalis vokiečių tautybės baptistų.

Narių skaičius ženkliai sumažėjo ir 1959 - 1960 m., kai didžioji dalis buvusio Klaipėdos krašto baptistų gavo teisę išvykti į Vokietijos Federacinę Respubliką.
1945 m. Lietuvos baptistai kartu su Latvijos ir Estijos tikėjimo broliais tapo TSRS evangelikų krikščionių baptistų sąjungos dalimi. Anksčiau viena nuo kitos nepriklausomos sąjungos ir toliau tvarkėsi gana savarankiškai, ir tik kai kurie klausimai buvo sprendžiami centralizuotai: dvasininkų ruošimas, rūpinimasis reikalinga literatūra.

Taip tęsėsi iki 1989 m., kai bendruomenių atstovų konferencijoje buvo nuspręsta atnaujinti savarankišką sąjungos veiklą. Kiek vėliau buvo atkurta narystė Pasauliniame baptistų aljanse, ir sąjunga priimta į Europos baptistų federaciją.

LEBBS šiandien 

Baptistai Lietuvoje, kaip nedidelė konfesija, kai kuriose veiklos srityse kooperuojasi su kitomis Bažnyčiomis ar krikščioniškomis organizacijomis. Tai krikščioniškos literatūros leidyba, sekmadieninių mokyklų mokytojų ruošimas, labdaringa bei kultūrinė veikla ir kt. Lietuvos evangelikų baptistų bendruomenių sąjungos būstinė yra Klaipėdoje (Vytauto g. 38a).

Šiuo metu LEBBS sudaro aštuonios bendruomenės: Ylakių EBB, Kauno EKBB, Klaipėdos EBB, Mažeikių EKBB, Panevėžio "Dievo Malonės" BB, Šiaulių EKBB, Vilniaus "Naujojo Testamento" BB ir Visagino EKBB. Mažesniuose miesteliuose yra misijos taškai, tikinčiųjų grupės.

LEBBS struktūra 

Aukščiausias LEBBS sprendžiamasis organas yra LEBBS bendruomenių konferencija, kuri surenkama nerečiau kaip kartą per metus. Joje dalyvauja po du atstovus iš kiekvienos bendruomenės. Būtent konferencija numato veiklos kryptis ir prioritetus, renka sąjungos tarybą ir pirmininką, priima ir keičia įstatus.

LEBBS taryba tarp konferencijų įgyvendina konferencijos nutarimus. Į ją įeina 7 žmonės iš skirtingų bendruomenių. Renkama 3 metų laikotarpiui.

LEBBS pirmininkas atstovauja sąjungai įvairiuose institucijose. Atsako už tarybos veiklą, vadovauja jos posėdžiams. Atskaitingas tarybai ir konferencijai. Renkamas 3 metų laikotarpiui.

Nuorodos 

Protestantizmas Lietuvoje
Naujieji religiniai judėjimai
Medingėnų mokykla

Medingėnų mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Rietavo savivaldybėje, Medingėnuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191132272. Steigėjas Rietavo savivaldybės taryba. Dabar tai Tverų gimnazijos skyrius.

Istorija 

Medingėnuose mokykla įkurta 1926 m. Vaikų mokėsi nedaug, daugiau jų susirinkdavo tik vėlyvą rudenį, kai laukuose pasibaigdavo ganiava. Žiemą, užėjus dideliems šalčiams, mokykloje darbą tekdavo nutraukti. 1947 m. Medingėnuose įkurta septynmetė mokykla. 1962 m. išleista pirmoji 14 aštuntokų laida. 

Mokykla kurį laiką veikė trijuose pastatuose. 1966 m. ji perkelta į naująjį pastatą, čia darbą pradėjo ir vakarinė mokykla (7-9 klasės). Iki 2012 m. buvo pagrindinė mokykla, vėliau tapo Tverų gimnazijos skyriumi.

Direktoriai 
 1974 m. Mečislovas Lakačauskas

Nuorodos 

 Mokyklos svetainė 

Rietavo savivaldybės mokyklų skyriai
Medingėnai
Žadvainių pagrindinė mokykla

Rietavo savivaldybės Žadvainių pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Žadvainuose (Rietavo savivaldybė), vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191132991. Steigėjas Rietavo savivaldybės taryba.

Istorija 
Jau 1918 m. buvo sumanyta įsteigti mokyklą Žadvainuose pas Marijoną Užgalienę. Rindėse gyvenęs ūkininkas Augustinas Varpiotas dėjo visas pastangas, kad mokykla būtų atidaryta. Bet tik 1921 m. rudenį pas Oną Daugėlienę buvo atidaryta 4 klasių mokykla. Tuo metu mokėsi apie 50 mokinių. Mokinių amžius buvo nuo 7 iki 21 metų. Dirbo vienas mokytojas. Vyresni mokiniai, prasidėjus sezoniniams darbams, mesdavo mokyklą ir eidavo dirbti. Pamokos trukdavo 30-40 minučių. Per dieną būdavo 4-5 pamokos. Be įprastų dalykų buvo dėstomos vokiečių, lotynų kalbos. Pirmoji mokytoja buvo Zofija Lekavičiūtė, po jos 3 metus dirbo Kazė Rusinaitė, Povilas Pocius, Zofija Saudargaitė, Pranas Stalmogas ir kt. Mokytojai apsigyvendavo tame pačiame name, kur buvo įsikūrusi mokykla. 1933 m. mokykla buvo perkelta pas Jocį. Čia dirbo mokytoja Urbonavičienė. 1940 m. mokykla perkelta pas Pocių, dirbo mokytoja Vilkaitė. Tuo metu mokėsi apie 30 mokinių. Nuo 1942 m. mokykla perkelta pas Juknių. Karo metais per metus pasikeisdavo keli mokytojai. Mokykloje nebuvo jokių mokymo priemonių, išskyrus gaublį ir vieną žemėlapį.

1946 m. mokykla perkelta į ūkininko Spiridavičiaus namą, tai dabartinė senoji mokykla. 1952 m. mokykla tapo septynmete, 1962 m. aštuonmete. 1965 m. pastatytas mūrinis senojo medinio pastato priestatas, nes, didėjant klasių skaičiui, vieno pastato nebeužteko. Mokinių skaičius ypač išaugo 1971 m., kai mokėsi 157 mokiniai. Atliktas kapitalinis medinio pastato remontas. Atnaujinti koridoriai, išplėstas bendrabutis.

1987 m. mokykla tapo devynmete. 1994 m. direktoriaus A. Černeckio pastangų dėka pastatyta mokyklos sporto salė. 2000 m. mokykla tapo pagrindine, o direktorius Antanas Černeckis išrinktas Rietavo savivaldybės meru.

Direktoriai 
 1952 m. Agota Matelienė
 1957 m. Lingytė
 1957 m. P. Pocius
 1960 m. Venclovas
 1962 m. Bertašiutė
 1965 m. Č. Tolenis
 1967 m. J. Mikalauskas
 1971 m. A. Šauklys
 1977 m. R. Poškienė
 1985 m. Antanas Černeckis
 2000 m. Rasa Budreckienė
 2002 m. Rima Černeckienė
 2006 m. Algimantas Saročka
 2009 m. Sigitas Kažukauskas

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Lietuvos pagrindinės mokyklos
Rietavo savivaldybės mokyklos
Vilniaus vakarinis aplinkkelis

Vilniaus vakarinis aplinkkelis – aplinkkelis Vilniuje, baigtas tiesti 2016 m. gruodžio 20 d. Jis jungia Oslo gatvę pietuose su Ukmergės plentu šiaurėje. Aplinkkelis yra greitkelių  ir  dalis.

Išvažiavimai

Etapai 

Vilniaus vakarinio aplinkkelio I etapas (pradėtas statyti 2008 m., užbaigtas 2011 m. sausio 27 d.) Transeuropinio tinklo jungtis (Lazdynų tilto ir Oslo g. rekonstravimas (Ia etapas), aplinkkelio dalies nuo Oslo iki L. Asanavičiūtės g. tiesimas).
Vilniaus vakarinio aplinkkelio II etapas (pradėtas statyti 2011 m. birželį, užbaigtas 2013 m. lapkričio 29 d.) Transeuropinio tinklo jungtis (aplinkkelio dalies nuo L. Asanavičiūtės g. iki Ozo g. tiesimas);
Vilniaus vakarinio aplinkkelio III etapas (pradėtas statyti 2015 m. liepos 27 d., užbaigtas 2016 m. gruodžio 20 d.) Transeuropinio tinklo jungtis (aplinkkelio dalies nuo Ozo g. iki Ukmergės gatvės tiesimas).

Nuorodos 
 Vakarinis aplinkkelis OpenStreetMap žemėlapyje

Magistralinis kelias A2 (Lietuva)
Statomi projektai
Vilniaus gatvės
Nijolė Sadūnaitė

Felicija Nijolė Sadūnaitė (g. 1938 m. liepos 22 d. Kaune) – vienuolė, disidentė.

Biografija 

1955 m. baigė Anykščių Jono Biliūno vidurinę mokyklą. 1956 m. tapo Švč. Nekaltai Pradėtosios Mergelės Marijos tarnaičių kongregacijos nare. Nenorėdama išsižadėti religinės praktikos, dirbo sekretore mašininke, gamyklos darbininke, skaičiavimo centro perforuotoja, baigusi medicinos kursus – Vilniaus kūdikių namuose.

1974 m. suimta, 1975 m. nuteista už „Lietuvos Katalikų Bažnyčios kronikos“ dauginimą ir platinimą. Šešerius metus kalėjo Mordovijoje, ištremta gyveno Rytų Sibire. 1980 m. grįžusi į Lietuvą vėl įsitraukė į „Kronikos“ leidybą: rinko žinias, pristatydavo jas redaktoriui, redagavo, daugino, gabeno leidinį į Maskvą, iš kur jis pasiekdavo Vakarus. Dėl KGB persekiojimo vienuolė nuolat slapstėsi, ne kartą buvo suimta ir tardoma.

1987 m. rugpjūčio 23 d. su Antanu Terlecku, Vytautu Bogušiu ir Petru Cidziku surengė mitingą prie Adomo Mickevičiaus paminklo paminėti Ribentropo-Molotovo paktą. Mitinge po ilgų priespaudos dešimtmečių buvo viešai sugiedotas Lietuvos himnas.

Nuo 1988 m. Lietuvos Helsinkio grupės narė. Ji yra išleidusi knygų apie KGB metodus ir kovą už tikinčiųjų pamintas teises Lietuvoje.

2017 m. Laisvės premijos laureatė.

Išnašos

Nuorodos 
 Anykštėnų biografijų žinynas. Nijolė Sadūnaitė 

Lietuvos vienuoliai
Lietuvos disidentai
Laisvės premijos laureatai
Morionas (šalmas)

Morionas () – XVI a. Europoje naudotas pusapvalis šalmas su skiautere. Šalmo kraštai, primenantys skrybėlės brylius, šonuose nuleisti žemyn, o priekyje ir užpakalyje pakelti aukštyn ir sudaro A pavidalo ar plokščią „stogelį“.

Spėjama, kad atsirado Ispanijoje apie 1520 m, perdarius geležinę skrybėlę. Morionas buvo gerokai pigesnis už ankstesnius šalmus, todėl buvo populiarus pėstininkų tarpe. Morionus naudojo daugelio Vakarų Europos šalių pėstininkai, net dalis riterių. Morionus dar naudojo XVII a. pirmais dešimtmečiais. Iki šiol morionus kartais naudoja Vatikano Šveicarų gvardiečiai.

Vėliau morionus išstūmė kabasetai, kadangi moriono kraštai buvo gana nepatogūs šauliams, kuriems nusitaikant reikėdavo priglausti buožę prie skruosto. Kurį laiką buvo gaminami ir naudojami tarpinės formos šalmai morioniški kabasetai ().

Galerija

Taip pat skaitykite 
 Burgonetas
 Saladas

Šaltiniai

Nuorodos 
 Morion Helmet 
 Morionų nuotraukos  , , , 
 Morioniškų kabasetų nuotraukos  ,  
 Suspension system for Spanish Morion

Šalmai
Viduramžių Europos šarvuotė
Naujaberžė

Naujaberžė – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Dotnuvos seniūnijoje, tuoj į šiaurę nuo Šlapaberžės, prie Kruosto aukštupio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Sandzėnai

Sandzėnai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Dotnuvos seniūnijoje, 2 km į šiaurės rytus nuo Dotnuvos, Vaidatonių tvenkinio vakarinėje pakrantėje. Per buvusio Sandzėnų kaimo valdas eina sena beržų alėja iš Beržų kaimo.

Seniau Sandzėnai priklausė dvarui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Stukai (Kėdainiai)

Stukai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Mantviliškio, prie Vilniaus–Šiaulių geležinkelio.

Etimologija 

Vietovardis kildinamas iš asmenvardžio Stùkas.

Istorija 

Iki XX a. viduryje buvo Stukų dvaras. 2020 m. spalio 14 d. Stukų viensėdis pervadintas kaimu.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Draustiniai

Draustiniai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Gudžiūnų seniūnijoje, buvęs tarp Dotnuvėlės upelio ir Vilniaus–Šiaulių geležinkelio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Jaunakaimis (Gudžiūnai)

Jaunakaimis – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Gudžiūnų, prie plento , netoli Jaunakaimio Dotnuvos seniūnijoje.

Istorija 
Įkurtas buvusio Mlodzinavos dvaro žemėse.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Mantviliškis II

Mantviliškis II – buvęs kaimas Kėdainių rajone, Gudžiūnų seniūnijoje, prie Pilionių pietrytinio pakraščio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Paaluonė

Paaluonė – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Josvainių seniūnijoje, ~2 km į vakarus nuo Skaistgirių. Pro kaimą teka Aluona ir jos intakai Sakuona ir Leštupys. Aplink plyti Pernaravos-Šaravų miškai. Jame gimė Lietuvos ir Kėdainių rajono savivaldybės politinis veikėjas Albinas Počiulpas.

Priklauso Skaistgirių seniūnaitijai.

Istorija 

1923 m. Lietuvos gyventojų surašyme kaimas vadinosi „Paalonio vs.“. Jame buvo vienas kiemas, 8 gyventojai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pasmilgys (Josvainiai)

Pasmilgys – viensėdis Kėdainių rajono savivaldybėje, Josvainių seniūnijoje, ~3 km į pietvakarius nuo Lipliūnų. Buvo Josvainių miško apsuptyje, prie Smilgaičio upės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Ruseinėliai

Ruseinėliai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Josvainių seniūnijoje, į rytus nuo Pilsupių. Įsikūręs Josvainių miško pietiniame pakraštyje, prie Smilgaičio upės. Per kaimą eina Šmotiškių-Ruseinių kelias. Yra dvi sodybos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Ratkūnai

Ratkūnai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, prie pat Lietuvos valstybės sienos su Latvija, Neretos kairiajame krante.

Istorija 
XVIII a. pabaigoje minimas Ratkūnų dvaras, gyvavęs iki XX a. vidurio.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Ana Upmalė (1897–1930) – pedagogė, Latvijos blaivybės sąjūdžio įkūrėja ir vadovė,
 1933 m. kovo 27 d. gimė Lietuvos dailėtyrininkas, muziejininkas Vladas Gasiūnas.

Šaltiniai 

Rokiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Džamalpuras (Bangladešas)

Džamalpuras () – miestas šiaurės Bangladeše, vakariniame Bramaputros krante. 167,9 tūkst. gyventojų (2007). Svarbus prekybos centras (ryžiai, džiutas, aliejus, cukranendrės, tabakas). Geležinkelis į Maimensinghą, plentas į Meghalają (Indija). Dvi kolegijos (Dakos universiteto filialai). Apylinkėse auginami ryžiai, kviečiai, džiutas, cukranendrės, ankštinės kultūros, alyvuogės.

Bangladešo miestai
TM-XML

Trade Mark Extensible Markup Language – XML atvirasis standartas, skirtas prekių ženklų verslo įmonėms ir prekių ženklų informacijos mainams tarp pramoninės nuosavybės tarnybų ir jų partnerių ir naudotojų.

Tikslai 
Pradinis tikslas buvo apibrėžti prekių ženklų informacijos mainų XML standartą. Nustatant specifikacijas ir kuriant Pasaulio intelektinės nuosavybės organizacijos (PINO) standartą ST.66, nustatyta daugiau tikslų:
 apibrėžti XML standartus prekių ženklų tarnyboms ir prekių ženklų verslo įmonėms,
 pasiūlyti naudingus rezultatus () kaip PINO standartų pagrindą,
 nustatyti prekių ženklų žiniatinklio paslaugų () standartus,
 pateikti įdiegimo ir priemonių pavyzdžių,
 dalintis patirtimi, metodais ir žiniomis,
 skatinti bendradarbiavimą, prekių ženklų informacijos derinimą ir žinių vaizdavimą (),
 (nauja) parengti prekių ženklų domenų semantinį tinklą () intelektinės nuosavybės kontekste.

Istoriniai faktai 
Standartą TM-XML sukūrė Vidaus rinkos derinimo tarnybos darbo grupė 2003 m. birželio mėn.

Iki galutinės standarto versijos 1.0 Final paskelbimo svetainėje www.tm - xml.org 2006 m. gegužės 26 d., parengtos aštuonios darbinės jo versijos.

Kuriant PINO standartą ST.66 pasiūlyta remtis galutine standarto TM-XML versija 1.0 Final, kurią 2007 m. kovo 19 d.–22 d. Ženevoje patvirtino Informacijos technologijų nuolatinis komitetas ir Standartų ir dokumentacijos darbo grupė.

2008–2010 m. planas

Taip pat skaitykite 
DS-XML : dizaino ir pramoninio dizaino XML standartas - DS-XML svetainė. .

Nuorodos 
 TM-XML svetainė. 
 TM-XML specifikacijos.
 TM-XML žodynėlis. 
 TM-XML įdiegimas.
 TM-XML priemonės ir pavyzdžiai. 

 PINO standartai, rekomendacijos ir gairės.
 PINO standartas ST.66 – rekomendacija dėl prekių ženklo informacijos tvarkymo naudojant XML. 
 PINO standartas ST.66 – priedai.

 Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklai ir dizainai).
 Vidaus rinkos derinimo tarnybos CTM parsisiuntimo paslaugos trečioji versija TM-XML formatu.

XML
Laibiškiai (Kupiškis)

Labiškiai – viensėdis Kupiškio rajono savivaldybėje, Skapiškio seniūnijoje, šalia Bajorų kaimo. Yra išlikusi rašytojo Petro (slapyvardis Petliukas) ir generolo Stasio Pundzevičių tėvų sodyba, kuri įtraukta į Lietuvos kultūros paveldo objektų sąrašą. Tačiau dėl Kupiškio raj. savivaldybės ilgamečio aplaidumo šis kultūros paveldo objektas yra beveik sunykęs.

Gyventojai 

Rašytojo Petro Pundzevičiaus-Petliuko sukurtą eilėraštį apie Laibiškių ąžuolą, kuriam yra apie 400 metų, žr. čia

Šaltiniai 

Kupiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Jacques-Yves Cousteau

Žakas Ivas Kusto (Jacques-Yves Cousteau arba tiesiog Žakas Kusto; g. 1910 m. birželio 11 d. – m. 1997 m. birželio 25 d.) – prancūzų jūrininkas, okeanografas, ekologas, režisierius, fotografas. Išrado akvalangą ir sukūrė net 120 dokumentinių filmų. Tai žymiausias pasaulio okeanografas.

Biografija 
Gimė Saint-André-de-Cubzac miestelyje (Žironda). 1930 m. pateko į prancūzų jūrų laivyną. 1937 m. vedė Simone Melchior, su kuria susilaukė dviejų sūnų. Po jos mirties vedė Francine Triplet, su kuria anksčiau susilaukė dukters ir sūnaus. Mirė nuo infarkto, palaidotas gimtojo miestelio kapinėse.

Išradimai 

1943 m. Ž. Kusto kartu su inžinieriumi E. Gagnanu sukūrė akvalangą – aparatą, kurį sudaro deguonies balionas, kvėpavimo reguliatorius, žarnelė ir kandiklis. Anksčiau nardytojų įranga būdavo sujungta su pompa, esančia virš vandens, o Kusto patobulinimas suteikė nardytojams daugiau laisvės.

1959 m. Kusto kartu su inžinieriumi J. Mollardu sukūrė batiskafą SP-350. Konstruodami batiskafą jie stengėsi suderinti povandeninių laivų gebėjimą giliai nerti ir narų manevringumą. SP-350 galėjo nusileisti į 350–400 m gylį, buvo vietos dviem žmonėms, jame buvo sumontuot galingi prožektoriai, kelios kameros ir dirbtinė ranka.

1962 m. Kusto įgyvendino seną savo svajonę – apsigyventi jūros dugne. Jis įkūrė tris tyrinėjimų stotis – Conshelf I, II ir III. Pirmoji stotis buvo įkurta 1962 m. šalia Marselio 12 m gylyje. Antroji, kuri turėjo du kambarius, buvo atidaryta 1963 m. Ji buvo nuleista į 10, vėliau – į 30 m gylį Raudonojoje jūroje. Trečia tyrimų stotis 1965 m. buvo nuleista į 108 m gylį Viduržemio jūroje. Šioje stotyje buvo pasiektas rekordas – šeši žmonės stotyje išgyveno 28 dienas neiškilę į paviršių.

1985 m. Kusto garbei buvo pavadintas vienas asteroidas – 6542 Jaquescousteau.

1985 m. Kusto pradėjo plaukioti pasaulio jūrose savo komandoje perdarytu dvistiebiu 31 m  ilgio katamaranu į rotorinį laivą su turboburėmis „Alcyone“.  Laivui varomąją jėgą teikė skirtingi varytuvai – du dyzeliniais varikliai ir dvi turboburės, išnaudojančios vėjo energiją. 

Trys Kusto filmai laimėjo Oskaro statulėles.

Žymusis Ž. Kusto laivas vadinosi Calypso. 1990 m. kompozitorius Ž. M. Žaras dedikavo savo albumą Žakui Kusto (En attendant Cousteau – „Belaukiant Kusto“).

Šaltiniai

Nuorodos 
 Kusto draugija

Cousteau
Cousteau
Cousteau
Cousteau
Cousteau
Barbutas

Barbutas – XV a. Italijai būdingas vientisas aptakus šalmas su uždara veido dalimi, turinčia aiškų T ar Y pavidalo plyšį akims ir burnai.

Antveidžio neturintis barbutas yra labai panašus į korintinį šalmą. Spėjama, kad barbutus ėmė gaminti kopijuodami šį antikinį šalmą. Naudotas nuo maždaug 1350 m. iki XV a. pabaigos.

Nuorodos 
 Barbut. North Italia, ca. 1450-60 
 Italian barbute (barbuta)
 Barbutų nuotraukos:  ,  , , , 

Šalmai
Viduramžių Europos šarvuotė
Laiveliai

Laiveliai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurę nuo Tiskūnų, 0,5 km į rytus nuo Šventybrasčio, šalia kelio  ir Brastos upelio bei keliuko į Kūjėnus. Kaimo sodybų nelikę – tik fermos ir ūkiniai statiniai.

Istorija 
Iki 1863 m. pateko į Ignacgorodo dvaro savininkų Geištarų valdas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pasmilgys (Kėdainiai)

Pasmilgys – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, netoli Kėdainių vakarinio pakraščio (Jonušavos). Kaimas išsidėstęs tarp  ir  kelių bei Smilgos upės. Palei kaimą eina senasis kelias į Dotnuvą, netoliese prasideda Daukšių aerodromas.

Yra žydų žudynių vieta ir kapavietė. Joje 1941 m. rugpjūčio 28 d. nužudyti ir užkasti 2076 Kėdainių miesto, Šėtos, Žeimių miestelių žydai.

Istorija 

2020 m. prijungtas Varkolių kaimas.

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pūstelninkai (Kėdainiai)

Pūstelninkai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Kėdainių miesto seniūnijoje, Josvainių miškų supamoje laukymėje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Rudžiai (Kėdainiai)

Rudžiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Vilainių seniūnijoje, 2,5 km į vakarus nuo Lančiūnavos. Pro kaimą teka Malčius, aplink plyti Lančiūnavos-Šventybrasčio miškai. Veikia žemės ūkio bendrovė. Yra rajoninis kelias į Lančiūnavą, vietiniai keliai į Pliupus, Tiskūnus.

Istorija 
XX a. pr. Rudžių žemės priklausė Babenskiams, Paulauskams ir Macenisovams.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Šiukštuliškiai

Šiukštuliškiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Kėdainių miesto seniūnijoje, 0,5 km į pietus nuo Lipliūnų. Šalia kaimo teka Smilga, toliau vakaruose – Smilgaitis, iš rytų ir vakarų prieina Josvainių miškai.

Į kaimą ateina keliukas, atsišakojantis nuo  ir vedantis link Čiukiškių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Vasariškiai

Vasariškiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Vilainių seniūnijoje, 0,5 km į šiaurę nuo Vilainių, Nevėžio slėnio pašlaitėje. Greta eina Vilainių–Šventybrasčio plentas. Kolektyviniai sodai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės