Akmenė

Akmenė – miestas Akmenės rajono savivaldybėje, 12 km į pietvakarius nuo Naujosios Akmenės, Dabikinės dešiniajame krante. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras.

Yra Akmenės Šv. Onos bažnyčia (pastatyta 1912 m.) ir parapija, stovi Lietuvos nepriklausomybės dešimtmečio paminklas (pastatytas 1928 m., inžinierius K. Dušauskas-Duž, 1948 m. naktį sovietų susprogdintas, 1988 m. rudenį atkasus paminklo fragmentus atstatytas). Veikia Akmenės gimnazija, biblioteka (nuo 1937 m.), vaikų lopšelis-darželis „Gintarėlis“, paštas, bebrų muziejus.

Etimologija 

Labiausiai tikėtina, kad miesto pavadinimas yra kilęs nuo žodžio „akmuo“. Nors į šiaurę nuo miesto teka upelis Akmenupis, tačiau neaišku, ar miestas perėmė upelio pavadinimą, ar atvirkščiai, todėl hidroniminė vietovardžio kilmė yra neaiški.

Nors kai kurie šaltiniai nurodo, kad iki XVII a. miestelis vadinosi Dabikine (pagal Dabikinės upelį), tačiau tai nėra tikslu, kadangi istoriniai šaltiniai mini Dabikinės dvarą, esantį už 4 km nuo Akmenės.

Geografija 

Netoli miestelio eina . Artimiausia geležinkelio stotis pastatyta Alkiškiuose.

Istorija 

Akmenės dvaras, priklausęs Kęsgailoms, pirmą kartą minimas 1511 m. Žygimantas Senasis 1531 m. Didžiųjų Dirvėnų seniūnams leido statyti miestelį, vadintą Dabikine (iki XVII a.) ir jame rengti turgus. Suformuotame pagal Valakų reformos nuostatus miestelyje 1561 m. jau buvo aikštė, 3 gatvės, 82 sklypai, 28 smuklės (karčemos), medinė bažnyčia.

1592 m. suteikta miesto teisė. 1596 m. įsteigta parapija, funduota nauja bažnyčia ir įkurta parapinė mokykla. Nuo XVII a. – valsčiaus centras. Miestelį XVII a. viduryje bei 1705 m. sunaikino švedai. Po karų ir 1710–1711 m. maro nebeliko gyventojų.

1754 m. vėl suteikta turgaus ir 4 mugių privilegija. 1792 m. Akmenei suteiktos savivaldos teisės ir miesto herbas. 1908 m. Akmenės apylinkėse nukrito meteoritas. 1941 m. Akmenėje įkurtas pirmasis Lietuvos kolūkis.

1956 m. gruodžio 28 d. pakartotinai suteiktos miesto teisės. 1989 m. vietoje 1948 m. susprogdinto Akmenėje atstatytas Lietuvos nepriklausomybės paminklas. 1992 m. patvirtintas naujasis Akmenės herbas. 2012 m. įkurta Akmenės LEZ.

2015 m. vasaros pabaigoje įgyvendintas infrastruktūros ir gyvenamosios aplinkos plėtros projektas. Iš pagrindų pertvarkyta centrinė miesto aikštė, rekonstruotos aplinkinės gatvės.Miesto centras atpažįstamas iš paliktų augti medžių, o didžiausi pasikeitimai – trinkelėms ir akmenimis išgrįsta erdvė su dviem lygiagrečiai nusitęsiančiomis eilėmis lauko riedulių, kurie tapę poilsiui skirtų suolų atramomis. Didžiausias akmuo – su iškaltu Akmenės herbu.

|}

Gyventojai

Tautinė sudėtis

Žymūs žmonės 
 Mieste palaidotas kalbininkas Kalikstas Kasakauskis (~1792–1866), 1832 m. išleidęs originalią lietuvių kalbos gramatiką.
 Liudvikas Jakavičius (1871–1941), spaudos darbuotojas, teatro veikėjas.
 Ona Šimaitė (1894–1970), Pasaulio tautų teisuolė, Vilniaus universiteto bibliotekininkė.
 Juozas Miltinis (1907–1994), teatro režisierius, aktorius.
 Jonas Antanavičius (1934–2015), dainininkas, tenoras.
 Romualdas Rakauskas (1941–2021), fotožurnalistas.
 Vytautas Basys (g. 1944 m.), gydytojas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
 Regina Tamulaitienė (g. 1948 m.), pedagogė, istorikė.
 Jonas Čepinskis (g. 1949 m.), ekonomistas, habilituotas socialinių mokslų daktaras.
 Leta Dromantienė (g. 1958 m.), pedagogė, istorikė, humanitarinių mokslų daktarė.
 Saulius Stripeika (g. 1966 m.), buvęs valstybės sienos apsaugos tarnybos vadas, viceministras.
 Remigijus Kazilionis (g. 1969 m.), žurnalistas, redaktorius.
 Aidas Preikšaitis (g. 1970 m.), futbolo žaidėjas.
 Nerijus Radžius (g. 1976 m.), futbolo žaidėjas.

Sportas 
 Akmenės SC (futbolas)
 Akmenės rajono sporto klubas „Energija“ (karate)

Galerija

Šaltiniai

Literatūra 
 Akmenė. Žiemgalių žemė: fotoalbumas (sud. Leopoldas Rozga). – Utena: Utenos Indra, 2008. – 128 p.: iliustr. – ISBN 978-609-8004-04-5
 Akmenės žemėlapiai