joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Geniai (Tauragė)

Geniai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, Mažonų seniūnijoje, Pagramančio RP, 4 km į pietvakarius nuo Pagramančio. Išsidėstę Jūros upės dešiniajame krante. Kaime dunkso didelė ir išraiškinga atodanga.

Negausios kaimo sodybos, įsispraudusios tarp upės ir Tyrelio miško, ilga vora tęsiasi net penkis kilometrus. 1561 m. Jurbarko valsčiaus inventoriuje nurodyta, kad šios „prastos“ žemės vietovėse Ilgoji dirvelė, Patyrelio medynė, Upylos intaka priklauso jo didenybės karaliaus pavaldiniui Geniui Dargvilaičiui, kitur vadinamam tiesiog Geniu. Šis senoviškas asmenvardis ilgainiui tapo vietovardžiu. Geniuose nuo seno trūko erdvės, tad kaimas niekada nebuvo didelis. 1923 m. jame surašyti 8 ūkiai ir 43 gyventojai. 2009 m. tebestovėjo 9 sodybos, bet jose gyveno tik 14 žmonių.

Ties Geniais Jūra staigiai sukasi kairėn ir skalauja stačią atodangą. Ji įspūdingai aukšta – apie 24 m, ir gana ilga – maždaug 160 m. Veikiamas erozijos yžius nuolat keičiasi, griūva versdamas upėn arčiausiai jo krašto augančius medžius. Atodanga – vertingas geologijos paminklas. Kelis kartus ją tyrinėję geologai nustatė, jog skerspjūvyje ryškūs devyni sluoksniai ir tarpsluoksniai. Kiekvienas jų susiklostė tam tikru geologiniu laikmečiu ir atspindi šių vietų – Karšuvos žemumos – beveik 200 000 metų geologinę praeitį. Viršutinis 3 m storio juostuoto molio (varvų) sluoksnis susidarė ištirpus paskutiniam ledynui ir šiose vietose išsiliejus marioms. Kasmet vandens nešamos sąnašos sugulė į sluoksnelius, kuriuos skaičiuojant galima padaryti išvadą, jog marios telkšojo ilgiau nei 70 metų. Žemiau, 3–6 m gylyje, byra rusvai pilkas moreninis priesmėlis. Šią moreną (nuogulas) paliko paskutinis ledynas, kuris iš Lietuvos galutinai pasitraukė maždaug prieš 13 000 metų. Įdomu, kad geologai priesmėlyje aptiko nemažai klinčių „apvalainukų“, kuriuos ledynas užgriebė, kai slinko dabartinės Baltijos jūros dugnu. Dar giliau slūgsantys sluoksniai aprašyti ties atodangos kraštu pastatytame informaciniame stende. Prie atodangos įrengta regykla

Kaime yra senas ąžuolas. Jis keroja maždaug 150 m nuo dešiniojo Jūros kranto, ant slėnio krašto, prie sunykusios Marozų sodybos. Medžio apimtis – 5,65 m, tad tai tikras gamtos paminklas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Tauragės rajono savivaldybės gyvenvietės
Geniai (Varėna)

Geniai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Kibyšių. Praeina Kibyšių–Kudrėnų keliukas, šiaurėje prasideda Kibyšių miškas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Nijolė Dumbliauskienė

Nijolė Dumbliauskienė (g. 1946 m. balandžio 6 d. Ryliškiuose, Utenos rajonas) – vadybininkė, Lietuvos ir Utenos rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija 
1968 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierė – technologė.

1990–2006 m. vieno didžiausių Baltijos šalyse tekstilės gamintojų, AB „Utenos trikotažas“ generalinė direktorė. Nuo 2006 m. pensininkė.

2003–2007 m. Liberalų demokratų partijos sąraše, 2007–2011 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Utenos rajono skyriaus sąraše ir nuo 2011 m. Utenos rajono savivaldybės tarybos narė. 

1995–2005 m. Panevėžio pramonės ir amatų rūmų viceprezidentė, Utenos rajono bendruomenės fondo valdybos narė. Sutuoktinis Romualdas, vaikai Marius, Robertas.

Įvertinimas 
 2001 m. Verslo šlovės galerijos laureatė;
 2005 m. Utenos angelo statulėlė, už pagalbą ir paramą Utenos regiono bendruomenės fondui įsikurti bei pradėti vystyti savo veiklą.

Šaltiniai 

Utenos politikai
Lietuvos inžinieriai
Lietuvos vadybininkai
Verslo šlovės galerijos laureatai
Kumečiai (Šilalė)

Kumečiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Bijotų seniūnijoje, 1 km į vakarus nuo Bijotų, kairiajame Lyženos upelio krante.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Radžiūnai (reikšmės)

Radžiūnais yra vadinami šie kaimai:

 Alytaus rajone;
 Kupiškio rajone;
 Molėtų rajone;
 Rokiškio rajone;
 Ukmergės rajone;
 Utenos rajone;
 Varėnos rajone.
Radžiūnai (Kupiškis)

Radžiūnai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje. Šiaurine dalimi praeina geležinkelis Radviliškis–Daugpilis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kupiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Radžiūnai (Molėtai)

Radžiūnai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje.

Istorija 

1662 m. kaimas minimas Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Radžiūnai (Utena)

Radžiūnai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Spitrėnų.

Gyventojai

Šaltiniai

Nuorodos 
 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Radžiūnai (Varėna)

Radžiūnai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Žilinų, šalia Graužinės upelio. Greta telkšo ežerėlis Alkas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Žagariai (Varėna)

Žagariai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Kalesninkų, Dainavos girioje, prie Pasgrindos upelio. Keliai į Jurgiškes, Pasgrindą, Paversekį. Netolise – Pasgrindos kapinynas. Kaimas nunykęs.

Istorija 
XIX a. pab. buvo šlėktų okolica Lydos apskrities Kaniavos valsčiuje, Čepelūnų apylinkėje; Eišiškių dvaro valda.

Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 72 žmonės, iš kurių visi buvo užrašyti lenkais.

Gyventojai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Žagariai (Zarasai)

Žagariai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, Imbrado seniūnijoje, 1 km į pietvakarius nuo Imbrado, prie keliuko link Rutuliškių kaimo ir Avilio ežero. Kaimą supa miškai, šiaurėje telkšo Midulio ežeras. Yra fermų griuvėsiai, nedidelis smėlio karjeras.

Gyventojai

Išnašos 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
The Delta

The Delta – psychedelic trance muzikos projektas iš Vokietijos. Nariai – Marcus Maichel, Wayan Raabe ir Arne Schaffhausen.

Diskografija 
 1999: Scizoeffective
 2001: Send In..Snd Back

Vokietijos elektroninės muzikos atlikėjai
Kilingi Nemė

Kilingi Nemė – miestas pietvakarių Estijoje, Sardės valsčiaus administracinis centras, įsikūręs 40 km į pietryčius nuo Pernu, prie Pernu-Valgos kelio. Lengvoji pramonė.

Istorija 
Kilingi Nemė žinoma nuo 1560 m. XIX a. čia gyveno apie 500 gyventojų, o 1928 jau 1420. Miesto teises gavo 1938 m.

Galerija

Nuorodos 
 Miesto oficiali svetainė

Estijos miestai
Gailiūnai (Molėtai)

Gailiūnai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje. Stovi sentikių Gailiūnų Švč. Dievo Motinos Dangun ėmimo cerkvė (nuo 1918 metų), kapinės (nuo XIX a. pabaigos).

Istorija 

Vardas Gailiūnai 1655 m. minimas Videniškių krikšto metrikų knygoje. Tada ten Jurgis Gailiūnas, Kristupas Staškūnėlis. Vardas Lozoriai ten pat minimas 1653 metais. Abu vardai kilę iš asmenvardžių. Kadangi nuo XVII a. vartojami abu vardai, manytina, kad buvo du vienas prie kito du kaimai, turėję skirtingus vardus, panašiai kaip Paąžuoliai arba Klobiniai Alantos seniūnijoje. 1704 m. Molėtų krikšto metrikų knygoje kaimas užrašytas dviem vardais: Gailiūnai arba Lozoriai.

Nuo XX a. pradžios kaime gyventa sentikių, kurie priklausė Lozorių () parapijai, kuri 1939 m. pervadinta Gailiūnų parapija.

Gyventojai

Šaltiniai

Nuorodos 
 
 Gailiūnų sentikiai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Gailiūnai (Vilnius)

Gailiūnai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Galgių. Yra kaimo kapinaitės. Iš rytų prieina Gailiūnų miškas (Lavoriškių-Nemenčinės miškai).

Gyventojai

Padėtis

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Tarptautinė krepšinio federacija

Tarptautinė krepšinio federacija (; FIBA) – tarptautinė krepšinio organizacija, jungianti 213 nacionalinių federacijų. Pradžioje vadinosi Fédération Internationale de Basketball Amateur (iš čia ir FIBA), bet 1989 m. atsisakė Amateur (mėgėjų) savo oficialiame pavadinime ir pasiliko tą patį akronimą.

FIBA tvirtina tarptautines krepšinio taisykles ir krepšinio aikštelių reglamentus, reguliuoja sportininkų tarptautinius tarpkomandinius perėjimus, skiria teisėjus tarptautinėms varžyboms.

Nuo 1989 m. narės suskirstytos į penkias zonas: Afrikos, Amerikos, Azijos, Europos ir Okeanijos. Europos zoną kontroliuoja FIBA Europe padalinys.

Istorija 
1930 m. TOK pripažinus krepšinį kaip olimpinę sporto šaką, federacija buvo įkurta Ženevoje 1932 m. Aštuonios šalys įkūrėjos – Argentina, Čekoslovakija, Graikija, Italija, Latvija, Portugalija, Rumunija ir Šveicarija. Berlyno olimpinių žaidynių metu federacija išrinko krepšinio išradėją Džeimsą Neismitą (1861–1939) garbės prezidentu.

Nuo 1950 m. kas ketveri metai FIBA organizuoja pasaulio vyrų, nuo 1953 m. ir pasaulio moterų čempionatus. Nuo 1989 m. FIBA organizuojamose varžybose leista dalyvauti NBA žaidėjams.

1956 m. FIBA būstinė persikėlė į Miuncheną, bet grįžo į Ženevą 2002 m. FIBA planuoja pasistatyti naują būstinę, kuri turi būti atidaryta 2009 m., 25 km į šiaurę nuo Ženevos, Niono mieste.

Tarptautinis reitingas

Vyrų komandos

Išnašos 

Tarptautinės krepšinio organizacijos
Vertsjervas

Vertsjervas, Virtsjervas () – ežeras pietų Estijoje, tarp Tartu ir Viljandžio apskričių. Tai antras pagal dydį šalies ežeras.

Vandens paviršiaus plotas 269,191 km², baseino – 3380 km². Ilgis šiaurės–pietų kryptimi siekia 34,8 km, plotis rytų–vakarų – 14,8 km, tačiau ežeras yra seklus. Yra keletas salų, dauguma jų išsidėsčiusios pietinėje ežero dalyje. Krantai daugiausia žemi, tačiau rytinė pusė yra kiek aukščiau; čia, ties Tamės kaimu, 1,3 km ilgio paplūdimio ruože, atsidengia Devono periodo raudonasis smiltainis. Liepą vandens temperatūra 17–21 °C, o paviršius būna apsitraukęs ledu nuo lapkričio pab. iki balandžio pab.

Į Vertsjervą įteka per 20 upių, upelių ir melioracijos griovių, o išteka tik viena upė – Emajegis. Dėl to ežere kaupiasi azoto, fosforo ir karbonatų perteklius, pietinė dalis paveikta eutrofikacijos (vandens paviršius būna padengtas lelijomis, plūdėmis, papliauškomis, meldais ir kt. vandens augalais, nuosėdų sluoksnis iki 7,6 m, vandens skaidrumas 1 m). Kita vertus, karbonatai apsaugo ežerą nuo kenksmingo rūgščiųjų lietų poveikio.

Kartais pavasarį, kai patvinsta Pedja, įtekanti į Emajegį netoli Vertsjervo, Emajegio srovė porai savaičių apsisuka, todėl ežero vandens lygis pakyla ir išsilaiko kelis mėnesius; padidėjęs vandens lygis gali būti matomas ir rudenį.

Vasarą fitoplanktono (didžiąją dalį sudaro melsvabakterės) tankis gali siekti 30 g/m³, o zooplanktono – 1–2 g/m³. Gyvūnų ežero dugne nedaug, kiekis kiekvienais metais skiriasi; didžiąją dalį sudaro uodų trūklių lervos, kurių vidutinė biomasė – 5–7 g/m².

XX a. 6–7 deš. ežere buvo sužvejojamos tik smulkios nevertingos žuvys, todėl mokslininkai iš limnologinės stoties, esančios rytiniame krante, pasiūlė sprendimą, kaip padidinti vertingų žuvų skaičių Vertsjerve: uždrausti žvejybą tralu, sugriežtinti žuvų apsaugą, įžuvinti ungurių lervomis. Veiksmai buvo sėkmingi, dabar galima sutikti apie 35 žuvų rūšis, vertingiausios jų – starkiai, unguriai, karšiai ir lydekos; taip pat gausu ešerių bei kuojų. Kasmet sugaunama per 400 tonų žuvų, vertingos sudaro 60–70 % laimikio.

Šaltiniai 

Estijos ežerai
FK Ventspils

Ventspilio FK – Latvijos futbolo klubas, įkurtas Ventspilyje susijungus Venta Ventspils ir Nafta Ventspils komandoms.

Istorija 

Klubas įkurtas 1997 metais, kai susijungė du klubai ("Venta" ir "Nafta"). Tais pačiais (1997) metais klubas debiutavo Virsliga pirmenybėse. 

1997 m. balandžio 12 d. FK "Ventspils" sužaidė pirmas oficialias varžybas, kurias pralaimėjo tituluotam Rygos „Skonto“ rezultatu 0:3.

Klubo pašalinimas iš čempionato
2021 m. birželio 9 d. UEFA uždraudė „Ventspils“ futbolo klubui ateinančius septynerius metus (t. y. iki 2027/28 m. sezono imtinai) dalyvauti UEFA organizuojamose varžybose už UEFA taisyklių, susijusių su „sukčiavimu, kyšininkavimu ir (arba) korupcija“, pažeidimą ir už „rungtynių ir varžybų sąžiningumo pažeidimus“. Klubo pareigūnams Nikolajui Djakinui ir Adlanui Šiškanovui buvo uždrausta verstis futbolo veika atitinkamai 4 metams ir visam gyvenimui. 

Kaltinimai susiję su 2018 m. liepos mėn. įvykusiomis UEFA Europos lygos atrankos varžybomis prieš Bordo „Žirondins“ futbolo klubą. Teisėjui iš Rusijos Sergejumi Lapočkinu, kuris teisėjavo tose rungtynėse, buvo uždrausta 10 metų verstis futbolo veikla.

FK Ventspils buvo pašalintas iš 2021 m. Virsliga čempionato. Kadangi buvo sužaista mažiau nei pusė čempionato rungtynių, todėl jų rezultatai ir pasiekimai buvo anuliuoti.

Logotipo pokyčiai

Apranga ir jos pokyčiai 
 Namuose žaidžia balta mėlyna apranga.

Pasiekimai 

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai

Latvijos varžybos 

|}

Dalyvavimas Europos taurių turnyruose

Treneriai 
Komandos vyriausieji treneriai:
  Sergejus Borovskis (1997 - 1998)
  Saulius Čekanavičius (1998)
  Borisas Sinicinas (1999 - 2000)
  Saulius Čekanavičius (2000)
  Paul Ashworth (2001 - 2003)
  Saulius Širmelis (2003 - 2004)
  Sergejus Semjonovas (2005)
  Romanas Grigorčukas (2005 - 2009)
  Nunzio Zavettieri (2009 – 2010)
  Sergei Podpaly (2011 – 2012)
  Jurgis Pučinskas (2012 – 2015)
  Paul Ashworth (2015 – 2018)
  Dejan Vukićević (2018 – 2019)
  Igors Kļosovs	(2019)
  Viorel Frunză (2020–2021)

Lietuviai 
 Simonas Paulius, saugas 2012-2017.
 Deimantas Bička, saugas 2001–2006.
 Saulius Čekanavičius, trenerio asistentas 1998–?.
 Robertas Freidgeimas, gynėjas 2013-2015.
 Gražvydas Mikulėnas, puolėjas 2004.
 Gintaras Rimkus, saugas 1999.
 Igoris Stukalinas, saugas 2001–2006.
 Saulius Širmelis, vyr. treneris 2003–2004.
 Audrius Žuta, puolėjas 1999.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSf (Taurių laimėtojai)

Ventspils
Ventspilis
Clement Greenberg

Klementas Grinbergas (; 1909 m. sausio 16 d. – 1994 m. gegužės 7 d.) – JAV dailės kritikas ir teoretikas, susijęs su abstrakčiojo meno judėjimu JAV, ypatingai daug rašęs apie abstraktųjį ekspresionizmą ir palaikęs glaudžius ryšius su šios srovės tapytoju Jackson Pollock.

Biografija 
K. Greenberg buvo Sirakūzų universiteto auklėtinis. 1930 m. baigęs universitetą, nuo 1936 m. dirbo Niujorko muitinėje. XX a. 5-ajame deš. dirbo leidinių „Partisan Review“, „Contemporary Jewish Record“ (redaktorius) ir „The Nation“ (dailės kritikas) redakcijose. 1964 m. Los Andžele surengė parodą „Potapybinė abstrakcija“. Skleidė modernizmo idėjas, nepritarė kapitalizmo ir komercializuotos popkultūros įtakai menui, neigiamai vertino popartą, konceptualųjį meną, kičą siejo su totalitariniais režimais.

Avant-Garde & Kitsch 
Pirmą kartą prisistatęs viešumoje savo rašiniu Avant-Garde & Kitsch, 1939 m. išleistu žurnale „Partisan Review“. Šiame straipsnyje C. Greenberg teigė, jog avangardo ir modernizmo menas padeda priešintis kultūrą niveliuojančioms kapitalizmo jėgoms. Vokiškos kilmės žodis kičas tekste pritaikomas pastarųjų kapitalizmo procesų apibūdinimui. Taip pat išreiškė nuomonę dėl modernistinio meno judėjimų sunaikinimo Nacistinėje Vokietijoje ir Tarybų Sąjungoje ir naujų, valstybės sankcionuotų, Arijų ir Socialistinio realizmo stilių sukūrimo.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Clement Greenberg

JAV asmenybės
Kritikai
Julius Meier-Graefe

Julius Meier-Graefe (1867 m. liepos 10 d. – 1935 m. liepos 5 d.) – Vokietijos meno kritikas.

Jis parašė daug darbų apie impresionizmą, postimpresionizmą ir senesnių laikotarpių meno kūrinius. Jo svarbiausi darbai išversti į rusų, prancūzų ir anglų kalbas.

Vokietijos kritikai
Šingaliai

Šingaliai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Josvainių seniūnijoje (iš dalies Kėdainių seniūnijoje), 2,5 km į rytus nuo Josvainių, prie kelio . Šalia kaimo teka Šušvės intakas Žiedupys. Kaime įsikūręs UAB „Kėdainių konservų fabrikas“, stambus šiltnamių ūkis. Yra autobusų stotelė. Paplentėje – senos kapinaitės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Jutos Jazz

Jutos „Jazz“ – () NBA Vakarų konferencijos Šiaurės vakarų pogrupio komanda iš Jutos valstijos Solt Leik Sičio miesto.

Istorija

Naujojo Orleano metai (1974-1979) 
1974 metų birželio 7 dieną, Naujojo Orleano „Jazz“ oficialiai tapo nauja komanda NBA lygoje. Komandos pirmas didelis žingsnis buvo išmainyti 2 pirmojo rato pasirinkimus už žvaigždę Pitą Maravičą.

Pitas 1976-1977 sezone pelnė 31,1 taškus per žaidimą ir pirmavo lygoje pagal taškų pelnymą. Pitas žaidė komandoje iki 1980 metų ir išėjo į pensiją dėl kelio traumų.

Persikėlimas į Jutą (1979-1984) 
Baris Mendelsonas, komandos vice prezidentas, nusprendė perkelti komandą į Solt Leik Sitį dėl finansinių problemų. Jis pasirinko Solt Leik Sitį, nes seniau žaidusi ABA komanda buvo labai populiari.

Komandos rungtynių lankomumas nukrito, dėl blogo reklamavimo naujame mieste todėl komandos valdybė nusprendė išmainyti Spencerį Heivudą už žvaigždę lengvajį kraštą Adrijaną Dantlį.

Dantlis 1979-1980 sezone pelnė 28 taškus per žaidimą ir tapo NBA Visų žvaigždžių rungtynių žaidėjas. Nors komanda turėjo žvaigždę, ji pabaigė sezoną su 24 laimėtomis ir 58 pralaimėtomis rungtynėmis. Komanda NBA Naujokų biržos loterijoje išlošė antrąjį pasirinkimą pirmąjame rate. Komanda pašaukė Darelį Grifitą iš Luisvilio Universiteto.

Darelis savo pirmąjąme sezone laimėjo NBA Metų naujoko apdovanojimą.

1981-1982 sezono pradžioje „Jazz“ atleido trenerį Tom Nissalke ir pasamdė būsimą legendinį trenerį Franką Laydeną. Laydeno treniravimas nebuvo geras pradžioje, mat „Jazz“ pabaigė sezoną 25-57.

1982 NBA Naujokų biržoje, komanda pašaukė būsimą super žvaigždę Dominyką Vilkinsą, bet jį išmainė už Džoną Drew ir Frymaną Viljams į Atlantos „Hawks“ komandą. Jie taip pat pašaukė būsimą žvaigždę Marką Eatoną.

1982-1983 sezone Dantlis praleido 60 žaidimų, dėl traumos ir komanda pabaigė sezoną 30-52, bet vistiek nepateko į atkrintamąsias varžybas.

1983-1984 sezonas prasidėjo nesitikėtai. Komanda pradėjo netekti daug pinigų ir daug fanų nustojo eiti į rungtynes, bet turint sveiką Dantlį, naujoką Thurl Bailey ir Marką Eatoną komanda pateko į atkrintamąsias rungtynes kur jie pralaimėjo konferencijos pusfinaliuose Finikso „Suns“ komandai 2-4.

Sezonai

Žaidėjai 

2020 m. gruodžio 12 d. duomenys:

Šlovės muziejaus nariai 
 Pete Maravich
 Walt Bellamy
Adrian Dantley
Gail Goodrich
Spencer Haywood
Bernard King 
Karl Malone
John Stockton
Jerry Sloan

Įamžinti marškinėliai 
Jutos „Jazz“ klubas yra įamžinęs garsiausių savo krepšininkų marškinėlius. Numeriai marškinėlių, kuriuos jie nešiojo, daugiau niekada nebus naudojami komandoje. Į šį sąrašą įeina:

 1 Frank Layden, vyr. treneris, 1981-88
 7 Pete Maravich, G, 1974-79
 9 Larry H. Miller, savininkas 1985-2009
 12 John Stockton, G, 1984-2003
 14 Jeff Hornacek, G, 1994-2000
 32 Karl Malone, P, 1985-2003
 35 Darrell Griffith, G, 1980-91
 53 Mark Eaton, C, 1982-93
 1223 Jerry Sloan, vyr. treneris, 1988-2011

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali Jutos „Jazz“ svetainė

NBA klubai
Harju apskritis

Harju apskritis (), Harjuma (Harjumaa) – viena iš 15 Estijos apskričių, esanti šalies šiaurėje, Suomių įlankos pakrantėje. Rytuose ribojasi su Vakarų Viru, pietryčiuose – su Jervos apskritimi, pietuose – su Raplos apskritimi, pietvakariuose – su Lianės apskritimi. Administracinis centras – šalies sostinė Talinas.

Gyventojai 
Apskrityje gyvena daugiau nei trečdalis šalies gyventojų. Dauguma gyventojų – estai, tačiau yra nemažai rusų, šiek tiek suomių. Net 77 % apskrities gyventojų gyvena Taline. Dauguma likusių gyventojų susitelkę aplink sostinę.

Miestai:
 Talinas
 Loksa
 Mardu
 Paldiskis
 Sauė
 Keila
 Kehra

Administracinis skirstymas 

Miestų savivaldybės:
 1 Keila
 2 Loksa
 3 Mardu
 4 Paldiskis
 5 Sauė
 6 Talinas
Kaimų savivaldybės:
 7 Aegvidas
 8 Anija
 9 Harku
 10 Jielehtmė
 11 Keila
 12 Kernu
 13 Kili
 14 Kosė
 15 Kusalu
 16 Nisi
 17 Padisė
 18 Rasiku
 19 Raė
 20 Saku
 21 Sauė
 22 Vasalema
 23 Vimsi

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Išnašos 

Estijos apskritys
Hyju apskritis

Hyju apskritis (), Hyjuma (Hiiumaa) – viena iš 15 Estijos apskričių, esanti šalies vakaruose. Apskritį sudaro Hyjumos sala ir aplinkinėse mažytės salelės (Kasaris ir kt.). Rytuose ribojasi su Lianės, o pietuose – su Sarės apskritimis. Administracinis centras ir vienintelis miestas – Kerdla.

Administracinis skirstymas 
Kaimų savivaldybės:
 Emastė
 Hyju
 Keina
 Piuhalepa

Galerija

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Išnašos 

Estijos apskritys
Viljandžio apskritis

Viljandžio apskritis (), Viljandima (Viljandimaa) – viena iš 15 Estijos apskričių, esanti šalies pietuose. Šiaurėje ribojasi su Jervos, šiaurės rytuose – su Jegevos, rytuose – su Tartu, pietryčiuose – su Valgos, vakaruose – su Pernu apskritimis. Pietuose ribojasi su Latvijos Respublika.

Gamta 
Pietinę apskrities dalį užima Sakalos aukštuma (aukščiausia vieta – 144 m, Rutu k.). Šiaurės rytuose – pelkėtos žemumos. Nemažą apskrities dalį užima miškai (spygliuočių ir smulkialapių). Teritorijos rytuose telkšo Vertsjervo ežeras.

Gyventojai 
Viljandima užima 6 vietą Estijoje pagal gyventojų skaičių (beveik 4,5 % gyventojų). Tankiau gyvenama centrinė apskrities dalis. Didžioji gyventojų dauguma – estai.

Miestai:
 Viljandis
 Meisakiula
 Vehma
 Karksi Nuja
 Sure Janis
 Abja Paluoja

Administracinis skirstymas 
Miestų savivaldybės:
 Meisakiula
 Viljandis
 Vehma
Kaimų savivaldybės:
 Abja
 Halistė
 Karksi
 Kolga Jani
 Kejo
 Kiepu
 Sure Janis
 Tarvastu
 Viljandis

Nuorodos 
 Oficiali svetainė 

Estijos apskritys
Milvydiškiai

Milvydiškiai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Janapolės.

Pietinėje dalyje prateka Druja (arba Gūšra), telkšo Gūšros ežeras. Kaime buvo senos kapinaitės, kurias savavališkai suarė Seimo narys Jonas Ramonas, gimęs šiame kaime.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Milvydiškiuose 1930 m. sausio 4 d. gimė Lietuvos radijo ir televizijos žurnalistas, redaktorius Stasys Štikelis.
 Jonas Ramonas (g. 1960 m.), agronomas, Seimo narys.

Literatūra 
 Lenkiuosi gimtinei: Milvydiškiams, kurių jau nebėra / Jūra Marija Baužytė-Štikelienė. – Klaipėda: S. Jokužio leidykla-spaustuvė, 2004. – 151 p.: iliustr. ISBN 9986-31-111-X

Šaltiniai 

Telšių rajono savivaldybės gyvenvietės
Bagdononys (Lazdijai)

Bagdononys (arba Bagdanonys) – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 8 km į vakarus nuo Seirijų, Senkučio (Bagdononių ežero) rytiniame krante. Seniūnaitijos centras. Kaimas nutįsęs iš šiaurės į pietus per 2,5 km dviem juostomis: viena eina prie kelio , kita prie lygiagretaus vietinio kelio. Šiaurėje siekia plentą . Yra kapinės, Lietuvos partizanų kovos ir žūties vieta (Juozo Grėbliūno sodybos bunkeryje 1951 m. žuvo Dainavos apygardos Šarūno rinktinės 5 partizanai).

Istorija 
Kaimo pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Bagdonónis (Bagdõnas, Bagdonis, Bagdonaitis).

LTSR laikais veikė ferma, buvo šienainio bokštai.

2001 m. kaimas priklausė Šlavantų seniūnijai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Bajoriškiai (Biržai)

Bajoriškiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 13 km į pietvakarius nuo Biržų. Gyvenvietė yra gatvinio tipo, išsistačiusi prie Pabiržės−Vabalninko kelio.

Per Bajoriškius teka Tatula.

Gyventojai

Šaltiniai 

Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Bajoriškiai (Kėdainiai)

Bajoriškiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Truskavos seniūnijoje, 1,5 km į pietvakarius nuo Okainių. Į vakarus nuo kaimo prasideda Sulevos upė, dunkso Lančiūnavos miškai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Bajoriškiai (Kupiškis)

Bajoriškiai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Palėvenės, 6 km į rytus nuo Subačiaus geležinkelio stoties, prie Šiaulių−Daugpilio geležinkelio.

Pro Bajoriškius teka Gorpys (Lėvens kairysis intakas). Į pietvakarius nuo Bajoriškių tęsiasi Subačiaus miškas.

Istorija 

Pirmą kartą kaimas paminėtas 1681 m. Palėvenės bažnyčios metrikų knygose, priklausė Palėvenės dvarui. 1861–1915 m. priklausė Ukmergės apskrities Subačiaus valsčiui, 1919–1946 m. – Panėvežio apskrities Subačiaus valsčiui.

Per Bajoriškių žemes 1873 m. nutiesta geležinkelio linija Radviliškis–Kalkūnai.

1919 m. gegužės 26–28 d. ties kaimu vyko įnirtingos Panevėžio atskirojo bataliono kovos su Kupiškį gynusiais bolševikais.

8–9 praėjusio amžiaus dešimtmečiais šiaurinė dalis priklausė „Šviesos“ kolūkiui, pietinė – „Laisvės“.

Gyventojai

Pilkapynas 

3 km nuo Radžiūnų geležinkelio stoties, Suosos pakrantėje buvo pilkapynas. Tyrinėjimų metu prieš Pirmąjį pasaulinį karą rusų armijos pulkininkas Masalitinovas atkasė 26 tuščius pilkapius. Į pietus nuo esančiuose kituose dviejuose pilkapiuose, apjuostuose akmenų vainikais, rasta II–III ar III–IV amžiaus griautinių kapų su gausiomis įkapėmis. Juose rasta žalvario plokštelinių antsmilkinių su rakto formos skylute, antkaklis trimitiniais galais, apyrankė purpuriniais galais, apskrita diržo sagtis, geležinių ietigalių ir įmovinių kirvių.

Šiuo metu pilkapynas sunaikintas, o dalis eksponatų saugomi Lietuvos nacionaliniame muziejuje.

Šaltiniai 

Kupiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Bajoriškiai (Utena)

Bajoriškiai – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurės rytuose, Daugailių seniūnijoje, 2 km į rytus nuo Daugailių, šalia Kauno-Zarasų plento. Šiaurėje siekia pietinę Indrajų ežero įlanką. Pro kaimą teka upelis, laikomas Indrajos aukštupiu, netoli telkšo Bajoriškių, Plenlaukos, Limnėlio ežerėliai.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Bajoriškiuose 1937 m. spalio 14 d. gimė Lietuvos agronomas, habilituotas socialinių mokslų daktaras Jonas Galvydis.

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
FC Skonto

Rygos „Skonto“ – buvęs Latvijos futbolo klubas iš Rygos. Sėkmingiausia šalies komanda po nepriklausomybės atkūrimo. Nuo 1992 metų žaidė elito lygoje, bet 2016 metais LFF neleido dalyvauti klubui dėl skolų.

Istorija 
„Forums-Skonto“ buvo įkurtas 1991 m. ir jau pirmajame sezone nugalėjo Latvijos čempionate. 1992 m. klubas buvo pervadintas į „Skonto“ ir iki 2004 m., komanda laimėjo 14 Latvijos čempionų titulų, 2005 m. čempionais tapo FHK Liepajas Metalurgs ir „Skonto“ liko antri.

Komandos visų laikų geriausi žaidėjai yra Michailas Zemlinskis, Vitalijus Astafjevas ir Michailas Micholapas. Nuo 1993 iki 2004 m. komandos vyriausiasis treneris buvo Aleksandras Starkovas, kuris kelerius metus buvo ir Latvijos futbolo rinktinės vyriausiasis treneris. Nuo 2005 m. „Skonto“ vyriausiasis treneris yra anglas Polas Ešvortas. „Skonto“ klubo prezidentas yra Guntis Indriksonas, kuris tokias pačias pareigas atlieka ir Latvijos futbolo federacijoje.

„Skonto“ yra sėkmingai žaidę Europos taurėse. Komanda UEFA čempionų lygoje yra susitikusi su tokiais garsiais klubais kaip FC Barcelona, Internazionale Milano ir Chelsea London.

Tačiau dėl skolų šleifo šis legendinis klubas prarado teisę žaisti Virslygoje ir 2016 metų sezone turėjo žaisti Pirmojoje lygoje. 2016 m. gruodį buvo paskelbta apie klubo bankrotą.

Pasiekimai 

 Latvijos TSR čempionas (1991 m.)
 Latvijos TSR taurės finalininkas (1991 m.)

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai

UEFA varžybos

Treneriai 
  Markas Zachodinas (1991–1992 m.)
  Aleksandras Starkovas (1993–2004 m.)
  Jurijus Andrejevas (2004–2005 m.)
  Polas Ešvortas (nuo 2005 m.)
  Aleksandrs Starkovs (2009–2011)
 Marians Pahars (2011–2012)
  Tamazs Pertija (2013–2016)

Lietuviai 
 Orestas Buitkus, saugas 1999–2004
 Ignas Dedura, gynėjas 2001–2004
 Paulius Grybauskas, vartininkas 2013-2014
 Edgaras Jankauskas, puolėjas 2008
 Mindaugas Kalonas, saugas 2015
 Audrius Kšanavičius, saugas 2001–2003
 Tadas Labukas, puolėjas 2012
 Viktoras Olšanskis, saugas 1999–2001
 Evaldas Razulis, puolėjas 2011
 Mantas Samusiovas, gynėjas 2000–2002
 Andrius Tereškinas, gynėjas 1998, 1999–2000, 2001

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSf (Taurių laimėtojai)

Skonto
Beviršiai (Lazdijai)

Beviršiai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Lazdijų.

Gyventojai

Šaltiniai 

 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Burbai (Lazdijai)

Burbai – kaimas pietinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Kapčiamiesčio. Įsikūręs Kapčiamiesčio girioje, dideliame Veisiejo ežero pusiasalyje, prie sąlajos su Uosio ežeru.

Gyventojai

Nuorodos 
 Burby Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom I, psl. 474 (lenk.)

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Dainaviškiai (Jurbarkas)

Dainaviškiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, Seredžiaus seniūnijoje, į šiaurę nuo Armeniškių, kairiajame Armenos krante.

Gyventojai

Šaltiniai 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Gegutė (Jonava)

Gegutė – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Jonavos, prie plento .

Gyventojai

Šaltiniai 

Jonavos rajono savivaldybės gyvenvietės
Gervėnai (Jurbarkas)

Gervėnai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, Veliuonos seniūnijoje, 2 km į šiaurę nuo Veliuonos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Gervėnai (Šiauliai)

Gervėnai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, prie kelio Bubiai–Jonelaičiai.

Istorija 

Gyvenvietės teritorijoje yra trys senosios gyvenvietės ir senkapis, kurie netyrinėti. Apie 1975 m. greta kaimo įsteigti du šiauliečių ir Bubių gyventojų kolektyviniai sodai, kurie pastaruoju metu tampa gyvenamaisiais rajonais.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Vaclovas Bagdonavičius (1941–2020) – filosofas, literatūrologas, Mažosios Lietuvos kultūros tyrėjas, Vydūno kūrybos tyrinėtojas bei propaguotojas.

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Gudonys (Kavarskas)

Gudonys – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Kavarsko.

Istorija

Minimi nuo 1744 m. 1936 m. išskirstyti vienkiemiais.

Gyventojai

Šaltiniai 

Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės
Gumbeliai (Lazdijai)

Gumbeliai – kaimas šiaurės vakarinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurę nuo Rudaminos. 

Šiame kaime gyveno (sodyba stovi ir dabar) poeto Aido Marčėno proseneliai, kurie pasistatė medinį vėjo malūną. Šis malūnas atlaikė du pasaulinius karus, tačiau po 1990 m. sugriuvo. Gumbelių kaime yra piliakalnis. Kaime gyventojai ir jų sodybos nyksta. Kaimas priskirtas Mikniškių seniūnaitijai, Šeštokų seniūnijai.

Kultūros paveldas 
 Gumbelių (Maišymų) piliakalnis (I tūkst. – II tūkst. pr.)

Gyventojai

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Gumbeliai (Biržai)

Gumbeliai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 12 km į rytus nuo Vabalninko. Pietinė kaimo dalis yra Kupiškio rajone.

Istorija

Gyventojai

Šaltiniai 

Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Joniškė (Švenčionys)

Joniškė – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Švenčionių.

Panaikintas 2015 m.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Jonkiškė

Jonkiškė – kaimas šiaurės rytinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 1 km vakarus nuo Seirijų, prie rytinio Trako miško pakraščio, kiek šiauriau plento . Telkšo Jonkiškės ežeras.

Istorija 
Vietovardis kilęs iš pavardės Jonka, Joñkus.

XIX a. pab. tai buvo evangelikų reformatų valda (dvaras) Seinų apskrities Seirijų valsčiuje ir parapijoje.

Iki 2018 m. kaimas priklausė Šlavantų seniūnijai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Jervos apskritis

Jervos apskritis (est. Järva maakond), Jervama (Järvamaa) – viena iš 15 Estijos apskričių, esanti centrinėje šalies dalyje. Šiaurės rytuose ribojasi su Vakarų Viru, šiaurėje – su Harju, pietryčiuose – su Jegevos, pietuose – su Viljandžio, pietvakariuose – su Piarnu apskritimis. Administracinis centras – Paidė.

Gamta 
Apskritis išsidėsčiusi miškingose pelkėtose lygumose. Pagrindinė upė – Piarnu.

Gyventojai 
Jervamos apskritis užima 8 vietą tarp visų 15 Estijos apskričių pagal gyventojų skaičių. Dauguma gyventojų susitelkę labiau šiaurėje. Rečiausiai gyvenami miškingi pietvakariai. Didžioji dauguma gyventojų – estai.

Miestai:
 Paidė
 Tiuris

Administracinis skirstymas 
Miestų savivaldybės:
 Paidė
Kaimų savivaldybės:
 Albu
 Ambla
 Imaverė
 Jerva Janis
 Kareda
 Koeru
 Koigis
 Paidė
 Rosna Aliku
 Tiuris
 Vetsa

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Estijos apskritys
Jegevos apskritis

Jegevos apskritis (), Jegevama (Jõgevamaa) – viena iš 15 Estijos apskričių, esanti šalies rytuose, Peipaus ežero pakrantėje. Šiaurės rytuose ribojasi su Rytų Viru, šiaurėje – su Vakarų Viru, šiaurės vakaruose – su Jervos, pietvakariuose – su Viljandžio, pietuose – su Tartu apskritimis. Administracinis centras – Jegeva.

Gamta 
Šiaurinę apskrities dalį užima Pandiverės aukštuma. Aukščiausia vieta – Emumegi kalnas (166 m). Pietuose ir rytuose paviršius leidžiasi į pelkėtas žemumas. Paviršius išraižytas daugybės mažų ežerėlių ir upelių. Telkšo daugiausiai salų (34) Estijoje turintis ežeras – Endla. Svarbiausia upė – Pedja. Teritorijos šiaurėje ir pietuose auga spygliuočių ir smulkialapių medžių miškai.

Gyventojai 
Jegevama užima 9 vietą pagal gyventojų skaičių Estijoje. Dauguma gyventojų susitelkę apskrities pietuose. Rečiausiai gyvenama šiaurė. Nors dauguma gyventojų – estai, tačiau šiaurinėse ir rytinėse savivaldybėse gyvena nemažai rusų.

Miestai:
 Jegeva
 Mustvė
 Peltsama

Administracinis skirstymas 
Miestų savivaldybės:
 Jegeva
 Mustvė
 Peltsama
Kaimų savivaldybės:
 Jegeva
 Kasepė
 Pajusi
 Pala
 Palamusė
 Purmani
 Peltsama
 Sarė
 Tabiverė
 Torma

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Estijos apskritys
Jovita Valeikaitė

Jovita Valeikaitė (g. 1978 m. Vilniuje) – lietuvių žurnalistė, kino režisierė.

Jovita Valeikaitė Lietuvos muzikos akademijoje baigė kino ir televizijos režisūros bakalauro bei kino vadybos magistro studijas, studijavo Helsinkio Sibeliaus universitete.

1996 m. pradėjo dirbti savaitraštyje „Gimtasis kraštas“. Vėliau dirbo LTV naujienų tarnyboje, „Lietuvos ryto“ televizijoje.

Valeikaitės 2004 m. režisuotas trumpametražis filmas 2006 m. pateko į Kanų kino festivalį.

Nuorodos, šaltiniai 
 Gyvenimas su bilietu kišenėje 
 TV3 laidos vedėja Jovita Valeikaitė kurs filmą

Lietuvos kino režisieriai
Lietuvos televizijos žurnalistai
Juozas Erlickas

Juozas Erlickas (g. 1953 m. kovo 3 d. Svirkančiuose, Akmenės rajone) – lietuvių rašytojas, poetas, publicistas.

Biografija 
1970 m. baigė Viekšnių vidurinę mokyklą, 1971–1975 m. studijavo lituanistiką Vilniaus universitete. Dirbo gamtos apsaugos komiteto inspektoriumi, jaunimo teatro scenos darbininku, nuo 1995 m. dirba laikraštyje „Lietuvos rytas“.

Kūryba 
Rašo eilėraščius, humoreskas, pjeses. Pirmąją humoreskų knygą „Kodėl?“ išleido 1979 m. Jo kūrybos stiliaus savybė – apvertimas ir kontaminacija. Tragikomiška nuotaika kuriama klasikinės lietuvių literatūros metaforas vartojant tiesiogine prasme, o buities vaizdus simboliškai. Gyvenimas pokomunistinėje Lietuvoje apibūdinamas antiironiškai. Gausu dialogų, istorinių, kultūrinių asociacijų, lietuvių rašytojus stilizuojančių ir parodijuojančių citatų. Ryški absurdo poetika. Jo kūrinių išversta į rusų, vokiečių, lenkų, prancūzų kalbas.

Pastatyta pjesių („Blinkuva“, 1989 m., „Pakeleivingi“, 1991 m., 1993 m.).

Bibliografija 
 Kodėl? (humoreskos) – Vaga, 1979
 Raštai ir kt. (humoreskos, humoristiniai eilėraščiai ir pjesės) – Vaga, 1987
 Bilietas iš dangaus, arba Jono Grigo kelionė greituoju traukiniu (eilėraščiai nesuaugusiems) – Vyturys, 1990
 Gyvenimas po sniegu (pjesės) - Vaga, 1991
 Žalias pareiškimas ir kiti eilėraščiai – Vyturys, 1992
 Bobutė iš Paryžiaus arba Lakštingala Zarasuose (eilėraščiai) – Alma littera, 1995
 Viršūnės ir kelnės, arba Tūkstantis ir viena naktis su Ezopu (recenzijos) – Vaga, 1995
 Knyga (proza) – Tyto alba, 1996
 History of Lithuania (proza, eilėraščiai) – Tyto alba, 2000
 Juozapas. Apreiškimai: 366 (proza) – Tyto alba, 2003
 Aš moku augti (eilėraščiai ne suaugusiems) – Tyto alba, 2003
 Prisimynimai (proza, eilėraščiai) – Tyto alba, 2004
 Bajorų (proza) – Tyto alba, 2007
 Pavadinimas (proza) – Lietuvos rytas, 2007
 Kad būtų linksma (eilėraščiai) – Šviesa, 2007
 Kelionė traukiniu. Troleibusinės novelės (proza) – Lietuvos nacionalinė Martyno Mažvydo biblioteka, 2008
 Mano meilė stikliniais kaliošais (proza, eilėraščiai) – Tyto alba, 2009
 Ateinu su šaukštu (proza, eilėraščiai) – Tyto alba, 2011
 Išeinu iš krašto (proza, eilėraščiai) – Tyto alba, 2013
 Kaip išgyventi Lietuvoje? (vadovėlis) – Lietuvos rytas, 2015
 Kalendorius (proza) – Tyto alba, 2015
 Ar gali būti, kad ir mes gyvename mūsų laikais? (proza) – Tyto alba, 2017
 Bijau varlės (eilėraščiai) – Tyto alba, 2019
 Pranašystės (proza) – Tyto alba, 2019
 Mylimieji (proza) – Tyto alba, 2020

Diskografija 
 Juodas vienas (albumas) - Tembras, 1997
 Pauzė (albumas) - Bomba Records, 2003
 Lėkit baltieji (albumas) - Tembras, 2005
 Rytoj būsiu geras (albumas) - Bomba Records, 2006
 Ant visų kelių (albumas) - Bomba Records, 2008
 Mano pasakos (albumas) - Lietuvos rytas, 2010

Įvertinimas 
 1997 m. Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Rasyk.lt informacija

Lietuvos rašytojai humoristai
Lietuvos eseistai
Lietuvos poetai
Lietuvos publicistai
Lietuvos nacionalinės kultūros ir meno premijos laureatai
David Gahan

David Gahan (dar žinomas kaip Dave Gahan, g. 1962 gegužės 9 d. Epingas, Eseksas, Jungtinė Karalystė) – britų dainininkas (ne operinis baritonas), grupės Depeche Mode narys ir jos pagrindinis vokalistas; nuo 2003 m. – ir solo atlikėjas.

Biografija 
Davidas gimė Sylvios ir Leno šeimoje, kuri augino dar tris vaikus – du berniukus ir mergaitę. Motina netrukus išsiskyrė su vyru ir susituokė su antru vyru Jacku, kurį Davidas, nežinodamas tiesos, laikė savo biologiniu tėvu. Būdamas paauglys, Davidas buvo nenuorama ir nuolat įsiveldavo į bėdas: iki 14-os metų net tris kartus buvo patekęs nepilnamečių teismo akiratin, vogė mašinas, paišė graffiti ant sienų ir pan. Vėliau Davidas baigė menų universitetą – tapyba iki šiol yra vienas maloniausių užsiėmimų.

Davidas šiuo metu gyvena Niujorke kartu su savo trečiąja žmona Jennifer ir kartu augina dukrą Stella Rose bei Jennifer sūnų (ir Davido įsūnį) Jimmy. Su savo pirmąja žmona Joanne taip pat turi sūnų Jacką.

Depeche Mode 
Prie Depeche Mode Davidas prisijungė 1980 m. ir tapo pagrindiniu grupės vokalistu. 2005 m., kuriant paskutinį grupės albumą, jis prisidėjo prie Martino ir sukūrė tris dainas: „Suffer Well“, „I Want It All“ ir „Nothing’s Impossible“. Pirmoji buvo išleista kaip singlas.

Paskutiniojo XX amžiaus dešimtmečio pirmojoje pusėje ir antrosios pusės pradžioje Davidas turėjo didelių asmeninių problemų, kuomet buvo priklausomas nuo narkotikų ir du kartus bandė nusižudyti. Iškilusią krizę pavyko išspręsti, ir po reabilitacijos Davidas kartu su Depeche Mode 1997-aisiais įrašė albumą Ultra.

Solo karjera 

2003 m. Davidas išleido savo pirmąjį solinį albumą „Paper Monsters“. Jame prie žodžių ir muzikos kūrimo prisidėjo draugas Knoxas Chandleris. Po jo išleidimo buvo surengtas koncertinis turas, o jį įamžino live albumas „Live Monsters“, išleistas DVD formatu.

2007 m. spalio 22 d. buvo išleistas 2-asis D. Gahano solinis albumas „Hourglass“, o pirmasis singlas „Kingdom“ pasirodė dvejomis savaitėmis anksčiau  .

Diskografija 

Žiūrėti: David Gahan diskografija ir Depeche Mode diskografija.

Albumai 
 2003 Paper Monsters
 2007 Hourglass

Live albumai 
 2004 Live Monsters

Singlai 
 2003 „Dirty Sticky Floors“
 2003 „I Need You“
 2003 „Bottle Living / Hold On“

Taip pat skaitykite 
 Depeche Mode

Šaltiniai

Nuorodos 
 Dave Gahan dot com
 Depeche Mode dot com

Anglijos atlikėjai
Anglijos muzikai
Baritonai
Depeche Mode
Lodzė

Lodzė (, ) – miestas-apskritis Lenkijoje, trečiasis pagal gyventojų skaičių šalies miestas, Lodzės vaivadijos sostinė. Lodzėje ir jos apylinkėse pagaminama apie pusė šalies tekstilės gaminių.

Istorija 

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose minimas 1332 m. Sparčiai pradėjo augti XIX a., stiprėjant tekstilės pramonei.

Lietuviai 
XIX a. pab.- XX a. pr. mieste gyveno lietuvių – mokytojų ir darbininkų. 1899–1923 m. Lodzės mokyklose dėstė chorvedys Vincas Bacevičius, kurio vaikai Kęstutis Bacevičius, Vytautas Bacevičius, Gražina Bacevič taip pat tapo žinomais muzikais. Nuo 1959 m. Lodzės operos teatre dainavo J. Petraškevičiūtė. 1966-67 m. trumpai veikė Lenkijos lietuvių visuomeninės draugijos Lodzės skyrius. Mieste gyveno ir mirė advokatas ir politikas Jonas Bucevičius.

Sportas

Futbolas 
 ŁKS Łódź – futbolo klubas.
 KS Widzew Łódź – futbolo klubas.
 UKS SMS Łódź (moterys) – Lenkijos 2021–2022 m. moterų futbolo čempionės.
 ŁKS stadionas, kurio talpa 5 700 žiūrovų.

Miestų partnerystė 
Miestai, su kuriais Lodzė yra užmezgusi partnerystės ryšius:

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali miesto svetainė

Lenkijos miestai
Lodzės vaivadija
Montego Bėjus

Montego Bėjus () yra Jamaikos miestas, kuriame įsikūręs didžiausias šalyje Tarptautinis Sero Donaldo Sangsterio oro uostas.

Montego Bėjus garsus bemuite prekyba ir kruizinių laivų terminalu, įsikūrusiu nuostabiame pusiasalyje, išsikišusiame į įlanką. Jame esantis Doctor’s Cave paplūdimys, apsuptas skaidrių turkio mėlynumo vandenų, yra vienas populiariausių paplūdimių visoje saloje. Įlanką supa įspūdingi neaukšti kalnai.

Montego Bėjus yra ketvirtas pagal gyventojų skaičių miestas Jamaikoje (120 000 gyv.), įsikūręs Sent Džeimso apylinkėje, šiaurės vakariniame salos krante. Pavadinimas „Montego Bay“ tariamai kilo iš iškraipyto ispaniško žodžio „manteca“ („taukai“), nes Ispanijos viešpatavimo laikotarpiu čia buvo uostas, iš kurio eksportavo taukus, odą ir jautieną. 1511–1655 m. Jamaika buvo Ispanijos kolonija, kol Oliverio Kromvelio Karibų ekspedicija neišvijo ispanų iš salos. Kristupas Kolumbas, pirmąkart apsilankęs saloje 1494 m., pavadino įlanką Golfo de Buen Tiempo („Gero oro įlanka“).

Vergijos epochos metu, nuo XVII a. vidurio iki 1834 m. ir gan ilgą laiką XX a., miestas daugiausia atliko cukraus uosto funkcijas. Montego Bėjuje vyko paskutinis stambus vergų sukilimas, Kalėdų maištas, arba Baptistų karas (1831–1832 m.); sukilimo vadas Samuel Sharpe buvo ten pakartas 1832 m. 1975 m. Sharpe pripažino Jamaikos tautos didvyriu, o jo vardu pavadino pagrindinę miesto aikštę.

Mūsų laikais miestas garsėja didele regionine ligonine (Kornvalio regionine ligonine), uosto įrenginiais, daugybės pasiturinčių amerikiečiu, europiečių ir Kingstone gyvenančių jamaikiečių vasarnamiais, gerais restoranais ir galimybėmis apsipirkti. Pakrantę netoli Montego Bėjaus užima daugybė turistinių kurortų. Dalis jų yra pastatyta neseniai, o dalis įsikūrę senose cukranendrių plantacijose su išlikusiais autentiškais pastatais ir malūnais.

Montego Bėjus minimas Vytauto Kernagio dainoje „Santechnikas iš Ukmergės“.

Jamaikos miestai
Tatjana Liutajeva

Tatjana Liutajeva (g. 1965 m. kovo 12 d. Odesoje) – ukrainiečių, rusų aktorė.

Biografija 

1986 m. baigė Valstybinį kinematografijos institutą Maskvoje, Aleksejaus Batalovo kursą.

Pirmas vaidmuo kine – Anastasija Jagužinskaja 1987 m. kostiuminiame – istoriniame Svetlanos Družininos filme „Pirmyn, gardemarinai". Ryškus debiutas pastebėtas, aktorė pradėta kviesti filmuotis. Tačiau greit po šio filmo aktorė kartu su vyru Olegu Ditkovskiu atvažiavo gyventi į Lietuvą. Čia Tatjana Liutajeva dirbo Lietuvos rusų dramos teatre, organizavo festivalį „Rusų kinas", vaidino kine.

Pirmasis vyras Olegas Ditkovskis (g. 1955 m.) – lietuvių muzikantas, aktorius, kompozitorius ir atlikėjas, dainuojamosios poezijos bardas, dukra Agnija (g. 1989 m.). Antrasis vyras – režisierius Rokas Ramanauskas.
Sukūrė daugiau kaip 30 vaidmenų.

2004 m. su dukra Agnija Ditkovskyte ir sūnumi persikėlė gyventi į Maskvą.

Vaidmenys, filmai 
 „Gardemarinai, pirmyn!“, „Vivat, Gardemarinai!“: Anastasija Jagužinskaja
 „Juodasis kvadratas“
 „Kita moteris, kitas vyras“
 „Kvailė“
 „Meilės ženklai“
 Lietuviškas tranzitas (Литовский Транзит), rež. Evaldas Kubilius, 2003 m.
 Tadas Blinda. Pradžia, rež. Donatas Ulvydas, 2011 m.

Nuorodos 
 Tatjana Liutajeva: „Lietuvės moterys mane laiko sava“ lrytas. lt, 2006-08-22

Ukrainos aktoriai
Rusijos aktoriai
Lietuvos paštas

AB Lietuvos paštas – didžiausia pašto paslaugas teikianti valstybės valdoma įmonė Lietuvoje, įsteigta 1918 m. lapkričio 16 d., kuri minima kaip Lietuvos pašto diena.

Valdymas 
Visas bendrovės akcijas valdo valstybė, kuriai atstovauja Lietuvos Respublikos susisiekimo ministerija.
Bendrovės valdymo organą sudaro visuotinis akcininkų susirinkimas, valdyba, bendrovės vadovas. 

AB Lietuvos pašto valdybą sudaro 5 nariai, kuriuos renka visuotinis akcininkų susirinkimas ketverių metų kadencijai.

Valdybos nariai
​Saulius Kerza
​Roma Andruškevičienė
​Remigijus Šeris
Janina Laskauskienė

Veikla 
Lietuvos paštas, aptarnaudamas gyventojus, verslo įmones, įstaigas ir organizacijas, teikia pašto, pasiuntinių, finansines ir kitas paslaugas, kurių yra daugiau kaip 100 pavadinimų. Teikiamos įvairios tarptautinio pašto paslaugos.

Iš viso Lietuvoje galima rasti 143 „LP EXPRESS“ savitarnos siuntų terminalų bei 116 „PayPost“ skyrių, todėl čia galima pasinaudoti ir bankų ar lizingo bendrovių finansinėmis paslaugomis, apmokėti sąskaitas. Tūkstančiai laiškų ir siuntų kasdien yra rūšiuojami dešimtyje logistikos centrų, įsikūrusių Lietuvoje. Visoje Lietuvoje įmonėje dirba apie 5 tūkst. darbuotojų.

Istorija 
 1918 m. lapkričio 16 d. LR finansų, prekybos ir pramonės ministras Martynas Yčas pasirašė potvarkį, kuriuo įkuriama Lietuvos pašto valdyba. Nuo šios dienos oficialiai skaičiuojama Lietuvos pašto istorija. Antrojo pasaulinio karo metais buvo sunaikinti Lietuvos ryšiai, nebeliko pašto transporto, nebuvo ir susisiekimo geležinkeliais. Lietuvos ryšių veikla buvo visiškai priklausoma nuo Maskvos. 
 1990 m. spalio 7 d. pašto apyvartoje pasirodė pirmoji nepriklausomos Lietuvos pašto ženklų serija „Angelas“. 
 1991 m. gruodžio 17 d. nutarta reorganizuoti Lietuvos ryšių valdymo struktūrą – atskirti pašto ryšius nuo elektros ryšių, įsteigiant valstybės įmonę Lietuvos paštas ir valstybės įmonę Lietuvos telekomas.
 2006 m. įmonė reorganizuota į akcinę bendrovę Lietuvos paštą.

Narystė tarptautinėse organizacijose 
Pasaulinė pašto sąjunga;
Europos pašto operatorių asociacija „PostEurop“;
Baltijos šalių paštų sąjunga;
Tarptautinė pašto korporacija;
Paslaugų kokybės gerinimo komitetas;

Filatelija 

Kiekvienais metais Lietuvos paštas į apyvartą išleidžia vidutiniškai 25 pašto ženklus. Leisti ir išimti iš apyvartos pašto mokos ženklus Lietuvos paštą, kaip universaliųjų pašto paslaugų (UPP) teikėją, įpareigoja LR pašto įstatymas. Pašto ženklai leidžiami atsižvelgus į ateinančių metų svarbius įvykius, sukaktis, visuomeninius politinius įvykius, įstaigų, organizacijų ar pavienių asmenų siūlymus.

Visuose Lietuvos pašto skyriuose galima įsigyti įvairių filatelinių gaminių – pašto ženklų, suvenyrinių lapų, teminių pašto ženklų rinkinių, knygų ir pan. Filatelijos gaminių galima įsigyti elektroninėje parduotuvėje.

Nuorodos 
 Oficiali svetainė www.lietuvospaštas.lt
 Lituanica - lietuviška tematika pasaulio pašto ženkluose
 Gausiausiai lankomas filatelijos forumas Lietuvoje

Šaltiniai 

Lietuvos valstybinės įmonės
Paštas Lietuvoje
Alfonsas Lipniūnas

Alfonsas Lipniūnas (Lipnickas, 1905 m. kovo 12 d. Talkoniuose, Pumpėnų vlsč. – 1945 m. kovo 28 d. Pucke, Pamario vaiv., Lenkijoje) – lietuvių katalikų kunigas, pamokslininkas, Štuthofo kalinys, antisovietinio ir antinacinio pasipriešinimo dalyvis, Dievo tarnas.

Biografija 

A. Lipniūnas kilęs iš gausios valstiečių šeimos, buvo septintasis vaikas iš dešimties. Lankė Pumpėnų pradinę mokyklą, 1925 m. baigė Panevėžio gimnaziją.

1930 m. baigė Kauno kunigų seminariją, 1932 m. – Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos fakultetą. 1930–1935 m. buvo Panevėžio katedros vikaras, Panevėžio vyskupijos Jaunimo reikalų direktorius.

1935–1937 m. studijavo sociologiją Lilio universitete, 1937–1939 m. – Paryžiaus katalikų institute. Nuo 1939 m. dirbo lektoriumi Panevėžio pedagoginiame institute (vėliau perkėlus įstaigą – Vilniuje). Nuo 1940 m. profesorius. Nuo 1942 m. buvo Vilniaus kunigų seminarijos sociologijos ir pastoracinės teologijos profesorius, Vilniaus universiteto kapelionas. 1940–1943 m. buvo Šv. Jonų bažnyčios ir Aušros Vartų koplyčios pamokslininkas.

Apkaltintas kurstymu prieš okupacinę valdžią, 1943 m. kovo 17 d. nacių buvo areštuotas ir su inteligentų grupe (iš Vilniaus) išvežtas į Štuthofo koncentracijos stovyklą. Artėjant frontui, 1945 m. sausio 25 d. buvo pradėta koncentracijos stovyklos evakuacija. Persikėlimo metu pavyko išvengti prižiūrėtojų dėmesio ir su dar keliais lietuviais atvykęs į Pucką ten pasiliko. Sunkiai sirgdamas pateko į perpildytą ligoninę.  Iš kun. Stasio Ylos gavęs išrišimą, 1945 m. kovo 28 d. mirė. Buvo palaidotas Pucko kapinėse. 

Artimųjų rūpesčiu, 1989 m. A. Lipniūno palaikai buvo perkelti į Lietuvą, perlaidoti šventoriuje prie Panevėžio katedros. Išlikusi kunigo tėviškė Talkonių kaime, Pumpėnų seniūnijoje, ant namo įrengta ąžuolinė atminimo lenta.

Beatifikacijos byla 

2006 m. kovo 28 d. Panevėžio katedroje pradėtas Dievo tarno kunigo A. Lipniūno paskelbimo palaimintuoju procesas. 2021 m. birželio 14 d. Panevėžio vyskupas Linas Vodopjanovas pasirašė dekretą dėl bylos užbaigimo vyskupijos mastu ir jos perdavimo Šventųjų skelbimo kongregacijai.

Bibliografija 

 Penkių valstybių sostinėse. Panevėžys, 1933
 Lauko lelijos. Magnificat leidiniai, 2020

Šaltiniai

Nuorodos 

 Tinklalapis apie Alf. Lipniūną
 Alfonsas Lipniūnas, kunigas (1905-1945)
 Gediminas Zemlickas. Gyvenimas ne sau 

Lietuvos pamokslininkai
Lietuvos kunigai
Lietuvos kankiniai