joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sona ir Luara

Sona ir Luara (, ) – Prancūzijos departamentas šalies centrinėje dalyje, Burgundijos–Franš Kontė regione, vadinamas Sonos ir Luaros upių vardu. Administracinis centras – Makonas (Mâcon).

Departamentą sudaro 5 apskritys, 29 kantonai, 40 municipalinių susivienijimų ir 565 komunos.

Istorija 
Įsteigtas pagal Didžiosios Prancūzijos revoliucijos 1789 m. gruodžio 22 d. įstatymą nuo 1790 m. kovo 4 d. kartu su kitais 82 departamentais. Sudarytas iš dalies Breso ir Burgundijos provincijų departamentas neturi bendros istorijos ir nėra vientisas geografiškai.

2003 m. Generalinė taryba nutarė, kad departamentas turėtų vadintis Pietų Burgundija (Bourgogne – du – sud), nes dabartinis painioja turistus, kurie čia ieško Luaros slėnio pilių. Tačiau opozicija pareiškė, kad tada turistai čia ieškos Viduržemio jūros. Nors sprendimas nepriimtas, turistiniuose leidiniuose Pietų Burgundijos pavadinimas jau naudojamas.

Geografija 

Sonos ir Luaros departamentas ribojasi su Nievro, Kot Doro, Juros, Eno, Ronos, Luaros ir Aljė departamentais. Tai septintas pagal dydį Prancūzijos departamentas ir gausiausiai apgyvendintas departamentas Burgundijos regione.

Departamento rytuose driekiasi Autunois kalvos, regionas aplink Otuną, Šarolį ir Makoną. Per centrinę departamento dalį iš šiaurės į pietus plačia lyguma teka Sona, kuri prie Liono įteka į Roną, o pastaroji į Viduržemio jūrą. Luara teka priešinga kryptimi ir įteka į Atlanto vandenyną. Centrinis kanalas jungia Soną ir Luarą tarp Šalono prie Sonos and Digoin ir taip sudaro vandens kelią nuo Viduržemio jūros iki Atlanto vandenyno. Rytinėje departamento dalyje yra šiaurinė Breso lygumos dalis. Vakaruose yra pramoninė departamento širdis – Le Creusot ir Montceau-les-Mines.

Iš šiaurės į pietus departamentą kerta automagistralė A6, iš rytų į vakarus – RCEA (Centras-Atlantas), greitasis geležinkelis TGV Paryžius-Lionas su dviem stotimis Krezo ir Makone.

Pagrindiniai miestai 
 Makonas (Mâcon) – 34 469 gyventojų (1999 m.)
 Otunas (Autun) – 16 419 gyv.
 Šalonas prie Sonos (Chalon – sur-Saône) – 50 124 gyv.
 Šarolis (Charolles) – 3 392 gyv.
 Luanas (Louhans) – 6 237 gyv.

Didžiausios upės 
 Luara (Loire)
 Sona ( Saône)

Klimatas 

Klimatas pusiau kontinentinis, su šaltomis žiemomis ir karštomis vasaromis.

Ekonomika 

Pagrindinė ekonomikos šaka – žemės ūkis ir vynuogininkystė. Gaminami daugelis Burgundijos vyno rūšių.

Turizmas 

Lankytini objektai:
 Breso plynaukštė su gražiais peizažais
 Makono kalnai
 Šarolio kalnai
 Morvano kalnas
 Kluni vienuolynas
 Taizė

Politika 

Sonos ir Luaros departamentui Prancūzijos senate atstovauja 3 senatoriai, Atstovų rūmuose – 6 deputatai. Generalinę tarybą sudaro 57 nariai, kurių po pusę renkami kas trejus metus šešerių metų kadencijai.

Apskritys

Nuorodos 
 Prancūzijos regionai ir departamentai
 Prefektūra
 Generalinė taryba 
 Turizmas Burgundijoje
 Burgundija 
 Briono mongolfjė 

Prancūzijos departamentai
Aras (policijos rinktinė)

Lietuvos policijos antiteroristinių operacijų rinktinė „Aras“ – specializuota Lietuvos policijos įstaiga.

Funkcijos 

Pagrindinės funkcijos yra:
 organizuoti, valdyti ir vykdyti antiteroristines operacijas Lietuvos Respublikos teritorijoje;
 esant ekstremalioms, didelio pavojaus sąlygoms išlaisvinti įkaitus ir sulaikyti pavojingus ginkluotus nusikaltėlius;
 neutralizuoti savadarbius sprogstamuosius įtaisus bei karinius sprogmenis, naudojamus teroristiniais ar kriminaliniais tikslais;
 pagal savo kompetenciją dalyvauti vykdant operatyvinius veiksmus, sulaikant asmenis, įtariamus padarius arba besirengiančius daryti nusikaltimus;
 rinkti ir analizuoti informaciją apie terorizmo grėsmes, bendradarbiauti su kitomis šioje srityje kompetentingomis institucijomis;
 dalyvauti rengiant ir įgyvendinant antiteroristinių priemonių planus ir programas, kitus terorizmo prevenciją reglamentuojančius teisės aktus.

Istorija 

1991 m. sausį panaikinus Vilniaus OMON, nuspręsta sukurti Vidaus reikalų ministerijos viešosios policijos specialios paskirties dalinį, kurio kuopos dislokuotos trijose vietose – Vilniuje, Kaune ir Klaipėdoje. Šis dalinys buvo pertvarkytas į Lietuvos policijos greitojo reagavimo rinktinę „Aras“ 1991 m. balandį.

Tų pačių metų gruodį rinktinė tapo pavaldi tiesiogiai vidaus reikalų ministrui, o kuopos ėmė veikti Šiauliuose ir Panevėžyje. 1993 m. rinktinė tapo Policijos departamento kriminalinės policijos specialios paskirties greito reagavimo rinktinę „Aras“, o jos kuopa atsirado ir Alytuje. 2001 m. pertvarkant Policijos departamentą, rinktinė tapo specializuota policijos įstaiga. 2004 m. rinktinė pertvarkyta į Lietuvos policijos antiteroristinių operacijų rinktinę „Aras“, o jos kuopos Kaune, Šiauliuose, Panevėžyje ir Alytuje buvo panaikintos. Tais pačiais metais buvo prisijungta prie ATLAS tinklo.

2012 m. „Aras“ tapo visiškai pavaldus Policijos departamentui.

Vadai 

 Petras Valiukas – 1991 m.
 Petras Burdelis – 1991 m.
 Jonas Lazarenka – 1991–1994 m.
 Ignas Šulinskas – 1994–2001 m.
 Viktoras Grabauskas – nuo 2001 m.

Šaltiniai

Nuorodos 

Oficiali svetainė 

Aras
Aras
Aras
Specialiosios pajėgos

ar:قوات الصاعقة
Hard Trance

Hard Trance yra Trance muzikos atšaka. Šis muzikos stilius gimė Frankfurte (Vokietija). Hard Trance muzika jungia Trance ir Hard Dance stilius.

Charakteristikos 
Hard Trance muzika skiriasi nuo klasikinės Trance muzikos tuo, kad išsiskiria su savo pabrėžimais sunkesniuose garsuose. Ritmas yra labai stiprus, o įranga su kuria grojama ši muzika, yra pernelyg supaprastinta, tačiau kokybė neprarandama. „Hoover“ garsas (bent jau taip pavadintas), kuris priklauso nuo jo „Vacuum-Like“ ūžesio, labai išpopuliarėjo praėjusiame dešimtmetyje. „Dominator“ jau nuo anksčiau buvo naudojamas labai retai, su kuriuo buvo galima išgauti šiurkščias, grubias melodijas. Neseniai, iš šio stiliaus susikūrė dvi Hard Trance atšakos, tai European Hard Trance bei UK Hard Trance. European Hard Trance – turi daugiau tamsesnių elementų ir yra labai panaši į Hardstyle muziką. UK Hard Trance – Įsiskverbia tik į originalią Trance muziką bei skleidžia daugiau bosų. Šios muzikos tempas kinta nuo 140 iki 145 BPM (mušimų per minutę).

Daugiausiai Hard Trance kūrinių buvo išleista tokiose leidinių kompanijose kaip Nukleuz ir Tidy Trax. Šiandien Hard Trance gimtine laikomi Nyderlandai, kadangi juose yra daugiausiai šios muzikos atlikėjų, kurie su savo Hard Trance kūriniais labiausiai išgarsino šią muziką visame pasaulyje. Šiais laikais tikrojo Hard Trance beveik niekas nebekuria. Šis stilius dažniausia yra kaip priemaiša kitoms Trance atšakoms. Hard trance vis dar galima išgirsti daugiausia Hardstyle, Progressive ir kituose trance atšakose.

Žinomiausi atlikėjai 
 Alex Kidd
 Alphazone
 Bas & Ram
 Blank & Jones
 BK
 Cosmic Gate
 Derb
 DJ Dean
 DJ Digga
 DJ Jackalope
 DJ Proteus
 DJ Scot Project
 DuMonde
 Equinox
 F&W
 Flash Harry
 Frozen Moments
 Gary D
 Gaz West
 Ghost in the Machine (GITM)
 Guyver
 Hennes & Cold
 James Lawson
 Jon the Baptist
 Jones & Stephenson
 Kai Tracid
 K90
 Lab 4
 Lee Haslam
 Mark EG
 Mat Silver & Tony Burt
 Mauro Picotto
 Nick The Kid & Louk
 Nutty T
 Jon Doe
 Organ Donors
 Phil York
 Public Domain
 S.H.O.K.K.
 Stimulator
 Technikal
 Trance Generators
 Tom Berry
 Uberdruck
 Yoji Biomehanika
 Yves Deruyter

Panaši muzika 
 Trance
 Hardstyle
 Hardcore Trance

Trance muzika

de:Trance (Musik)#Hard Trance
Ahe

Ahe – beveik uždaras koralinis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno pačiuose šiaurės vakaruose, Karaliaus Jurgio salų grupėje, 15 km į pietvakarius nuo Manihi salos. Įeina į Manihi komuną. Sausumos plotas – 12 km². Gyventojų – 441 (2002 m.). Gyventojų tankumas – 37 žm./km². Vienintelė gyvenvietė – Tenukupara.

Atolas nuo Manihi atskirtas tik siaura protaka. Lagūnos plotas – 139 km². Salos aukštis iki 10 m. Lagūnoje renkami perlai.

Ahe atolas atrastas Čarlzo Vilkso 1839 m. rugsėjo 6 d. Atolas istoriniuose šaltiniuose minimas Peacock pavadinimu.

Tuamotu salos
Manihi

Manihi – koralinis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno šiaurės vakaruose, Karaliaus Jurgio salų grupėje, 500 km nuo Taičio. Įeina į Manihi komuną. Sausumos plotas – 13 km². 789 gyventojai (2002 m.). Gyventojų tankumas – 61 gyv./km². Svarbiausia gyvenvietė – Paeua.

Manihi atolas gulsčio ovalo formos, 27 km pločio ir 8 km ilgio. Šiaurinė žiedo dalis platesnė, pietinė sudaryta iš mažų salelių, atskirtų protakomis. Vienintelė laivuojama protaka (Tairapa) yra atolo pietvakariuose. Salos aukštis iki 9 m. Lagūnos plotas 160 km². Joje randami perlai. Manihi – viena iš pagrindinių juodųjų perlų radimviečių Tuamotu salyne. Yra nedidelis aerodromas. Turizmas (povandeninis nardymas).

Atolas apgyvendintas apie 600 metus. Yra išlikusios 2 senovės polineziečių ceremonijų platformos, pagamintos iš koralų. Salą 1616 m. atrado olandų jūrininkai Willem Schouten ir Jacob Le Maire. Manihi buvo pirmoji atrasta Ramiojo vandenyno vieta, kur buvo galima gauti geriamo vandens, todėl pavadinta Waterlandt.

Nuorodos 
 Žemėlapis 

Tuamotu salos
Manihi komuna

Manihi – komuna Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu-Gambijė padalinyje (Tuamotu salose). Apima Manihi ir Ahe salas. Plotas 25 km². Komunoje gyvena 1230 gyventojų (2002 m.). Tankumas – 49 žm./km². Administracinis centras – Paeua (Manihi saloje).

Prancūzijos Polinezijos komunos
Takaroa

Takaroa – koralinis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno šiaurės vakaruose, Karaliaus Jurgio salų grupėje, 575 km nuo Taičio. Įeina į Takaroa komuną. Sausumos plotas – 20 km². 1003 gyventojų (2002 m.). Gyventojų tankumas – 50 žm./km². Svarbiausia gyvenvietė – Teavaroa.

Atolas gulščio ovalo formos. Ilgis 24 km, plotis 8 km. Plačiausia žiedo dalis šiaurės rytuose. Pietinė dalis smarkiai suskaidyta protakų. Vienintelė laivuojama protaka – Teavaroa. Lagūnos plotas 93 km², gylis iki 3 m. Perlų rinkimas ir perlamutro gavyba.

Salą 1616 m. atrado olandų ekspedicija. Anglų jūrininkas Džonas Baironas atolą pavadino Koralų sala. Taip pat žinoma Tioka ir Taaroa pavadinimais. Apie 90 % salos gyventojų – mormonai. Yra 1891 m. pastatyta mormonų bažnyčia. Yra polineziečių šventyklų.

Nuorodos 
 Žemėlapis

Tuamotu salos
Radiocentro muzikiniai apdovanojimai 2007

Radiocentro muzikiniai apdovanojimai 2007 buvo 11 kartą vykęs geriausių Lietuvos metų pop grupių ir atlikėjų pagerbimo renginys. Jis įvyko 2007 m. vasario 2 d. Vilniaus „Siemens“ arenoje. Nominacijos: „Geriausia atlikėja“, „Geriausias atlikėjas“, „Geriausias debiutas“, „Geriausia alternatyva“, „Geriausia grupė“, „Geriausia daina“ ir „Geriausias albumas“. Dar du trofėjai įteikti už geriausią Lietuvos Top 20 pasirodymą bei nuopelnus muzikai. Tačiau jas, skirtingai nei kitas nominacijas, rinko patys organizatoriai. Renginyje, be atlikėjų iš Lietuvos, pasirodė „Activ“, „Banaroo“ ir Amy Diamond.

Nominacijos 
 Nugalėtojai pažymėti pastorintu šriftu

Geriausia atlikėja 
 Džordana,
 Gintarė,
 Neda,
 Violeta Riaubiškytė.

Geriausias atlikėjas 
 Andrius Mamontovas,
 Andrius Rimiškis,
 Rolandas Janavičius,
 Vaidas Baumila.

Geriausias debiutas 
 Andrius Rimiškis,
 Evelina Anusauskaitė,
 Rasa ir Jonas,
 Soliaris.

Geriausia alternatyva 
 Legato,
 Poliklinika,
 Rasa ir Jonas,
 Sel.

Geriausia grupė 
 69 Danguje,
 Yva,
 Mango,
 Mokinukės,
 N.E.O.

Geriausia daina 

 Andrius Rimiškis ir Gintarė „Laimė šalia“,
 N.E.O. „Akimirka“,
 Rasa ir Jonas „Teka saulė“,
 Rolandas Janavičius ir Evelina Anusauskaitė „O meile, padėk“,
 Sel „Parašyk man laišką iš Paryžiaus“.

Geriausias albumas 
 Yva „Katytės“,
 Lemon Joy „1210“,
 Raketa „10 balų!”,
 Rasa ir Jonas „Saulala raudona“,
 Sel „Muzika“.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Radiocentras

Radiocentro muzikiniai apdovanojimai
2007 muzikoje
Gintaras Krapikas

Gintaras Krapikas (g. 1961 m. liepos 6 d. Kretingoje) – Lietuvos krepšinio žaidėjas ir treneris.

Beveik visą karjerą praleido Kauno „Žalgiryje“, o jos pabaigoje rungtyniavo Vokietijos III lygos Izerlono „Tus“ klube.

2006 m. birželio viduryje tapo Kazanės UNIKS trenerio asistentu. 

2008 m. vasarą sugrįžo į Lietuvą ir tapo R. Grigo asistentu. Pastarajam pasitraukus tapo Kauno „Žalgirio“ vyriausiuoju treneriu.  2009 m. gruodžio 18 d. klubo vadovybei įteikė atsistatydinimo pareiškimą.  2010 m. gruodžio 28 d. tapo Kėdainių „Nevėžio“ vyr. treneriu. 2011 m. vasario 10 d. pasitraukė iš Kėdainių klubo, motyvuodamas prastais komandos rezultatais. 

2011 m. birželio 22 d. tapo Mariupolio „Azovmaš“ vyr. trenerio asistentu.  2014 m. balandžio 8 d. tapo Kauno „Žalgirio“ vyr. treneriu. 2016 m. sausio 9 d. iš Kauno „Žalgirio“ vyr. trenerio posto pasitraukė.

Vedęs. Pirmoji žmona Ingrida, vaikai – Gytis ir Joana. Antroji žmona – T. Medvedeva, su ja susilaukė dukrų Erikos (g. 1996) ir Jevgenijos (g. 1999).

Pasiekimai 
 1987 m. TSRS čempionas
 1992 m. Barselonos Olimpinių žaidynių bronzos medalio laimėtojas
 1995 m. Europos čempionato vicečempionas
 2001, 2003, 2004, 2005, 2014, 2015 m. Lietuvos (LKL) krepšinio lygos čempionas
 2005 m. BBL čempionas
 2002 m. LKL vicečempionas
 2007 m. Rusijos taurės vicečempionas
 2007 m. Rusijos lygos vicečempionas
 2021 m. Kinijos lygos čempionas
 2022 m LKL bronzos laimėtojas

Įvertinimas 
 1995 m. DLK Gedimino 4 laipsnio ordinas 
 2003 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro didysis kryžius 
 2013 m. LDK Gedimino ordino Komandoro didysis kryžius

Šaltiniai 

Lietuvos krepšininkai
Lietuvos krepšinio treneriai
Lietuvos olimpiečiai
Takapoto

Takapoto – koralinis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno šiaurės vakaruose, Karaliaus Jurgio salų grupėje, 8 km į pietvakarius nuo Takaroa. Įeina į Takaroa komuną. Sausumos plotas – 15 km². 521 gyventojas (2002 m.). Gyventojų tankumas – 35 žm./km². Svarbiausia gyvenvietė – Fakatopatere.

Atolas ovalo formos. Ilgis 20 km, plotis 6 km. Pietvakarinė ir šiaurinė žiedo dalys vientisos, rytinė – smarkiai suskaidyta. Lagūnos plotas 85 km². Lagūna uždara, protakos labai negilios. Žvejyba, kopros perdirbimas, perlų rinkimas. Yra aerodromas (pietinėje dalyje).

Takapoto atolą 1616 m. atrado olandų jūrininkai. Yra polineziečių šventyklų.

Nuorodos 
 Žemėlapis 

Tuamotu salos
Tikei

Tikei – nedidelis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno šiaurės vakaruose, Karaliaus Jurgio salų grupėje, 70 km į pietryčius nuo Takapoto. Įeina į Takaroa komuną. Sala negyvenama.

Atolo žiedas uždaras. Vidinė lagūna neturi sąsajų su vandenynu, todėl yra beveik sausa.

Tikei atolą 1816 m. atrado rusų jūrininkas Otas fon Kocebus.

Tuamotu salos
Takaroa komuna

Takaroa – komuna Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu-Gambijė padalinyje (Tuamotu salose). Apima Karaliaus Jurgio salas (Takaroa, Takapoto ir Tikei). Plotas 35 km². 1524 gyventojai (2002 m.). Gyventojų tankumas – 44 žm./km². Administracinis centras – Teavaroa (Takaroa s.).

Prancūzijos Polinezijos komunos
Endras (departamentas)

Endras (36) () – Prancūzijos departamentas šalies centrinėje dalyje, Centro regione, vadinamas Endro upės vardu. Administracinis centras – Šatoru (Châteauroux).

Departamentą sudaro 4 apskritys, 13 kantonų, 15 municipalinių susivienijimų ir 241 komuna.

Istorija 
Įsteigtas pagal Didžiosios Prancūzijos revoliucijos 1789 m. gruodžio 22 d. įstatymą nuo 1790 m. kovo 4 d. kartu su kitais 82 departamentais Berio provincijos dalyje.

Geografija 

Endro departamentas ribojasi su Endro ir Luaros, Luaros ir Šero, Šero, Krezo, Aukštutinės Vjenos ir Vieno departamentais.

Pagrindiniai miestai 
 Leblanas (Le Blanc) – 6 998 gyv.
 Isudunas (Issoudun) – 13 685 gyv.
 Šatras (La Châtre) – 4 547 gyv.
 Šatoru (Châteauroux) – 49 632 gyv.

Pagrindinės upės 

 Endras
 Šeras
 Krezas

Klimatas 
Klimatas kontinentinis, švelnus, bet nevienodas. Pietuose karštį užstoja Centrinio masyvo kalnai. Vasaros vidutinė temperatūra 20 °C, maksimali 25-26 °C. Žiemą temperatūra žemesnė, sausio mėnesio vidutinė siekia +3, minimali -1 °C. Šalnos būna iki 50 parų šiaurėje ir iki 86 dienų pietuose. Kritulių per metus būna 500–600 mm šiaurėje, 800–900 mm pietuose, todėl dažnos sausros. Sninga iki 10 dienų per metus, sniego dangos storis neviršija 10 cm. Saulėta būna 1880 valandų per metus. tačiau per metus būna 15-20 audrų.

Ekonomika 
Pagrindinė ekonomikos šaka – žemės ūkis ir vynininkystė. Gariausi vynai – Reuilly (AOC) ir Valençay (VDQS). Valensėjus garsėja savo piramidiniais sūriais, pyragais. Auginama daug vištų ir kalakutų.

Turizmas 
Departamente yra 4 turistinės traukos regionai:
 Bokažų kraštas, besitęsiantis nuo Turo iki Lošo, bokažų augalinėmis ir akmenų tvoromis sudalintas į nedidelius sklypelius. Šiame krašte yra ir renesansinė Valensėjaus pilimi, kurioje gyveno princas Taleiranas.
 Brenas – Tūkstančio tvenkinių šalis, nacionalinis parkas su įvairia fauna ir flora, orchidėjų laukais, puikia medžiokle ir žvejyba.
 Endro slėnis su mažais senoviniais miesteliais, Raulio pilimi Šatoru, bažnyčiomis, Laikrodžio vartais ir Šenevjero ekologiniu parku.
 Berišono Šampanė, kurioje vyksta daugybė kamerinės muzikos, teatro, literatūros festivalių, Frederiko Šopeno susitikimai Nohante. Čia gyveno Žorž Sand, Onorė de Balzakas, Gustavas Floberas, Ferencas Listas, Aleksandras Diuma-sūnus, Ivanas Turgenevas. Ne mažiau garsus ir Krezo slėnis Argentonas-Eguzonas su daugybe pilių.

Politika 

Endro departamentui Prancūzijos senate atstovauja 3 senatoriai, Atstovų rūmuose – 5 deputatai. Generalinę tarybą sudaro 37 nariai, kurių po pusę renkami kas trejus metus šešerių metų kadencijai.

Apskritys

Nuorodos 

 Prancūzijos regionai ir departamentai
 Prefektūra
 Generalinė taryba
 Metraštis

Prancūzijos departamentai
Mataiva

Mataiva – koralinis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno vakariniame pakraštyje, 18 km į šiaurės vakarus nuo Tikehau, 80 km nuo Rangiroa atolo. Įeina į Rangiroa komuną. Sausumos plotas – 16 km². 237 gyventojai (2002 m.). Gyventojų tankumas – 15 žm./km². Pagrindinė gyvenvietė – Pahua.

Mataivos atolas ovalo formos, 10 km ilgio ir 5,3 km pločio. Žiedas sudarytas iš dviejų vientisų dalių ir smulkių salelių pietuose. Aukštis iki 14 m. Lagūnos plotas 25 km². Lagūna negili, prisotinta fosfatų. Centre yra juodo bazalto monolitas. Su vandenynu jungiasi Pahua protaka (vakaruose). Klimatas tropinis, drėgnas. Metinė tempertaūra svyruoja tarp 24-30 °C. Per metus iškrenta apie 2500 mm kritulių. Aplink salą nutiestas kelias. Ties Pahua gyvenviete per protaką nutiestas 120 m ilgio tiltas. Yra aerodromas.

Mataivos salą 1820 m. atrado rusų jūrininkas Fadėjus Beligshauzenas. Salą daugiausia lankė kopros rinkėjai ir jūrinių vėžlių gaudytojai. Nuo 1945 m. gyvenama pastoviai.

Nuorodos 
 Žemėlapis

Tuamotu salos
Tikehau

Tikehau – koralinis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno vakariniame pakraštyje, 300 km į šiaurės rytus nuo Taičio, 10 km į vakarus nuo Rangiroa. Įeina į Rangiroa komuną. Sausumos plotas – 20 km². 407 gyventojai (2002 m.). Gyventojų tankumas – 20 žm./km². Svarbiausia gyvenvietė – Tuherahera (pietuose).

Tikehau atolo žiedas apskritimo formos. Šiaurės rytuose yra didžiausia atolo salelė – Temaruopapahia. Vakarinėje ir pietrytinėje pusėje salelės labai mažos. Aukštis iki 8 m. Lagūna labai didelė, 400 km² ploto. Vakaruose yra laivybinis Tuhelava sąsiauris, kuriuo laivai pasiekia lagūnos pietuose esantį Tuheraheros uostą. Lagūnoje yra rajų, barakudų, tunų, pilkųjų ryklių. Mažytėse lagūnos salelėse yra paukščių kolonijos. Svarbiausios ūkio šakos: kopros rinkimas, žvejyba, turizmas. Yra aerodromas.

Tikehau salą 1816 m. atrado rusų jūrininkas Otas fon Kocebas ir pavadino Kruzenšteino vardu.

Nuorodos 
 Žemėlapis 

Tuamotu salos
Dumbrava

Dumbrava – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurės dalyje, šalia kelio Utena-Užpaliai. Pietuose teka Lukna. Šiame kaime gimė rašytojas Leonardas Grudzinskas (1939–2006).

Gyventojai

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Sluoka

Sluoka – miestas Latvijoje (1785–1959 m.), prijungtas prie Jūrmalos.

Jūrmala
Dilenijiniai

Dilenijiniai (Dilleniaceae) – magnolijūnų (Magnoliophyta) augalų šeima, kuriai priklauso medžiai ir žoliniai augalai.

Paplitę tropinio ir subtropinio klimato zonose. 

Šeimoje yra 11 genčių, apie 400 rūšių.

Gentys 

 Acrotrema 
 Curatella 
 Davila (Davilla) 
 Didesmandra 
 Dilenija (Dillenia) 
 Doliocarpus 
 Hibbertia 
 Pachynema 
 Pinzona 
 Schumacheria 
 Tetracera
Smėlio laikrodis

Smėlio laikrodis – priemonė laiko tarpui nustatyti, sudaryta iš dviejų indų, sujungtų siauru praėjimu. Prieš pradedant matuoti laiką vienas jų būna iš dalies užpildytas smėliu. Laikotarpis, per kurį smėlis iš vieno indo persipila į kitą, gali būti nuo keleto sekundžių iki keleto valandų.

Smėlio laikrodis buvo išrastas senovėje. Europoje jis paplito viduramžiais. Laivuose buvo naudojami keturių valandų smėlio laikrodžiai budėjimo laikui matuoti ir 30 sekundžių – laivo greičiui matuoti.

Dabar smėlio laikrodžiai naudojami vykdant kai kurias medicinines procedūras, fotografijoje bei pardavinėjami kaip suvenyrai.

Laikrodžiai
Andreikėnai

Andreikėnai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, plento į Kuktiškes dešinėje, 11 km nuo Utenos. Arti kaimo yra Žuvinto ežeras, prie jo Andreikėnų piliakalnis, vadintas Juozapavo kalnu, ant kurio buvo kryžius, prie kurio melsdavosi prašydami apsaugoti nuo liūčių, žaibų. Šalia kaimo teka Talos upė, įtekanti į Viešio ežerą. Arti buvęs Siesiko ež. nuseko, o ant Talos veikia senas vandens malūnas, priklausąs Kaušylams. Netoli – Priekulės miškas, o kaimavietėje rasta akmens kirvukų, degtų geležies gargažių, brūkšniuotosios keramikos, žmonių kaulų, švediškų pinigų.

Istorija 

Pagal 1731 m. inventorių kaimas priklausė Buitūnų vaitystės, Kuktiškių dvarui (13 valakų). Netoli buvo keli dvarai – Gaižiūnų, Kaušylų, Viešintų. XVIII a. kaimui priklausė 13 valakų, buvo 5 pirkios, gyv. Mikalajūnai, Vanagai, Vedrickai. Prie kaimo buvo Pažuvinčio dvarelis.

Kaime gyveno tautodainininkės: Elena Kaušylienė, audėja Marcelė Saulienė, pynėja Juozapota Vanagienė. Kaime buvo rengiami klojimų teatrai. 1984 m. – 34 gyv., 1959 m. – 90 gyv. 2000 m. – 11 sodybų (16 gyv.). 2000 m. – 8 ūkiai (11 gyv.). 2000 m. gyveno Prano Bareišio (2), Apolonijos Gimžauskienės (1), Antano Kaušylos (2), Veronikos Mintaučkienės (1), Onos Saulienės (1), Stasės Svarauskienės (2), Filomenos Telksnienės (2), Emilijos Vanagienės (1), Onos Reginos Vanagienės (1) ir Bronislovo Vedricko (1) šeimos.

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 
 Utenos krašto enciklopedija 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Rangiroa

Rangiroa – koralinis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno vakaruose, 350 km į šiaurės rytus nuo Taičio. Įeina į Rangiroa komuną. Sausumos plotas – 79 km². 2334 gyventojų (2002 m.). Gyventojų tankumas – 30 žm./km². Svarbiausios gyvenvietės: Tiputa, Avatoru.

Rangiroa – vienas didžiausių pasaulio atolų. Plotas kartu su lagūna – 1640 km². Lagūnos ilgis 78 km, gylis 20-35 m. Atolo žiedas netaisyklingos formos, sudarytas iš 241 salelės ir bankos. Paviršius iškyla iki 12 m. Didžiausi sausumos ruožai yra žiedo šiaurės vakaruose. Lagūną su vandenynu jungia 4 protakos: Tivaru, Avatoru, Tiputa. Turizmas (daugiausia povandeninis nardymas), žvejyba, perlų rinkimas. Tarp Tiputos ir Avatoru gyvenviečių yra oro uostas.

Salos pavadinimas Rangiroa reiškia „platus dangus“. Apgyvendinta greičiausiai X amžiuje. Rangiroa 1616 m. atrado olandų ekspedicija ir pavadino „Musių sala“ (Uliegen Eylandt). 1770 m. salos gyventojai buvo užpulti Anaa salos karių. Daug gyventojų išžudyta ir ištremta. Tik prabėgus 14 metų sala vėl tapo gyvenama. 1851 m. atvyko pirmosios katalikų misijos. Pradėta vystyti kopros pramonė. 1965 m. pradėtas tiesti 2100 m ilgio oro uostas. Rangiroa sala taip pat minima Vavaunui, Deans, Nairsa ir Velso Princo pavadinimais.

Nuorodos 
 Žemėlapis 
 Turistinė svetainė
 Salos vaizdai

Tuamotu salos
Marnos Slėnis

Marnos Slėnis () – Prancūzijos departamentas šalies centro šiaurėje, Il de Franso regione, pavadintas pagal to paties pavadinimo upę. Administracinis centras – Kretėjus (Créteil).

Departamente 3 apskritys, 25 kantonai, 2 municipaliniai susivienijimai, 4 aglomeratai ir 47 komunos. Plotas – 245 km².

Istorija 
Įsteigtas 1968 m. sausio 1 d. pagal 1964 m. liepos 10 d. įstatymą, patvirtintą 1965 m. vasario 25 d. dekretu, apjungus 29 buvusio Senos departamento komunas ir 18 Senos ir Uazos departamento komunų.

Įeina į Prancūzijos „Mažąją karūną“, sostinės regioną, kurį sudaro Aukštutinė Sena, Sena-Sen Deni ir Marnos slėnis. Didžiąją karūną sudaro Uazos slėnis, Ivlinas, Esonas bei Sena ir Marna.

Geografija 

Marnos slėnio departamentas šiaurės rytuose ribojasi su Senos-Sen Deni, rytuose su Senos ir Marnos, pietuose su Esono, vakaruos su Aukštutinės Senos ir šiaurės vakaruose su Paryžiaus departamentais.

Pagrindiniai miestai 

 Kretėjus (Créteil) – 87 300 gyventojai (2004 m.)
 Lai le Roze (L’Haÿ-les-Roses) – 29 660 gyv.
 Nožanas prie Marnos (Nogent – sur-Marne) – 28 191 gyv.
 Vensanas (Vincennes) – 46 600 gyv.
 Nuazo (Noiseau) – 12 110 gyv.
 Vitry prie Senos (Vitry – sur-Seine) – 81 500 gyv.
 Sen Mor de Fos (Saint-Maur – des-Fossés) – 75 500 gyv.
 Šampinji prie Marnos (Champigny – sur-Marne) – 75 500 gyv.
 Ivri prie Senos (Ivry – sur-Seine) – 56 400 gyv.

Ekonomika 
Departamente yra Orli oro uostas, pastatytas 1947 m. Jį kerta automagistralės A4, A6, A86, geležinkelis RER (linijos A, B, C, D ir E), metro 1, 7 ir 8 linijos. Veikia tarptautinė paroda.

Yra kelios pasaulinio lygio medicinos klinikos, auktųjų technologijų tyrimo institutai, kelios kino studijos. veikia Paryžiaus XII universitetas, Paryžiaus urbanistikos institutas.

Turizmas 

Marnos upė, kurią yra apdainavę Žanas Gabenas, Žanas Drežakas, Burvilis, yra viena iš patraukliausių vandens turizmui ir iškyloms jos pakrantėmis. Veikia Vitri prie Senos šiuolaikinio meno muziejus. Įdomios Vensano pilis, Grosbua pilis, pirmieji pasaulyje rožynai.

Departamento viešbučiuose yra 170 keturių žvaigždučių, 2784 – trijų, 3635 – dviejų ir 1651 mažiau, kaip dviejų žvaigždučių kambarių, kurių užimtumas 2003 m. buvo 56 %.

Politika 
Departamentą Prancūzijos senate atstovauja 6 senatoriai, Atstovų rūmuose – 12 deputatų.

Pirmasis Marnos slėnio Generalinės tarybos posėdis įvyko 1967 m. spalio 4 d. po rugsėjo 24 – spalio 1 d. įvykusių kantonų rinkimų. Generalinę tarybą sudaro 49 nariai, kurių po pusę renkami kas trejus metus šešerių metų kadencijai. 2001–2008 m. ir 2004–2010 m. kadencijoje taryboje atstovaujama:
 Sąjunga už liaudies judėjimą – 21
 Prancūzijos komunistų partija – 16
 Prancūzijos socialistų partija – 8
 Sąjunga už Prancūzijos demokratiją – 1
 Konventas už progresyvią alternatyvą – 1

Apskritys

Nuorodos 
 Prancūzijos regionai ir departamentai
 Prefektūra
 Generalinė taryba
 Informacija turistui

Prancūzijos departamentai
YafRay

YafRay (akronimas iš angliško pavadinimo Yet Another Free Raytracer) – nemokama, atviro kodo trimačio vaizdo iliustracijų generavimo (vizualizavimo) programa, kuri naudoja XML scenos aprašymo kalbą. Programa gali veikti savarankiškai arba integruota į 3D modeliavimo programą Blender.

Yafray galima kurti fotografinės kokybės paveikslėlius.

Programa platinama LGPL licencijos sąlygomis.

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Laisvoji programinė įranga
Sena ir Marna

Sena ir Marna () – Prancūzijos departamentas šalies centro šiaurėje, Il de Franso regione, pavadintas pagal Senos ir Marnos upių vardus. Administracinis centras – Melenas (Melun).

Departamente 5 apskritys, 45 kantonai, 31 municipalinis susivienijimas ir 514 komunos. Plotas – 5 915 km².

Istorija 
Įsteigtas pagal Didžiosios Prancūzijos revoliucijos 1789 m. gruodžio 22 d. įstatymą nuo 1790 m. kovo 4 d. kartu su kitais 82 departamentais, Il de Franso provincijos dalyje.

Departamentas įeina į Prancūzijos „Didžiąją karūną“, kurią sudaro Uazos slėnis, Ivlinas, Esonas bei Sena ir Marna. „Mažąją karūną“ sudaro Aukštutinė Sena, Sena-Sen Deni ir Marnos slėnis.

Geografija 

Senos ir Marnos departamentas šiaurėje ribojasi su Uazos ir Esno, rytuose su Uazos slėnio, Senos-Sen Deni, Marnos slėnio, pietuose su Luarės, Jonos bei vakaruose su Obo ir Uazos departamentais.

Pagrindiniai miestai 

 Melenas (Melun) – 37 500 gyventojai (2004 m.)
 Fontenblo (Fontainebleau) – 15 942 gyv.
 Mo (Meaux) – 49 800 gyv.
 Provinsas (Provins) – 11 667 gyv.
 Torsi (Torcy) – 21 595 gyv.
 Šelis (Chelles) – 47 800 gyv.
 Ponto-Kombo (Pontault-Combault) – 32 886 gyv.
 Nemūras (Nemours) – 12 898 gyv.

Klimatas 

Klimatas tipiškas atlantinis, lietus|lietaus iškrenta vidutiniškai 650 mm, kiek daugiau rytuose. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra 3,2 °C, liepos mėnesio – 18,6 °C.

Ekonomika 

Apie 60 % teritorijos – 343 000 ha, užima žemės ūkis su 3242 sklypais, iš kurių 451 didesni nei 200 ha. Auginami kukurūzai, burokėliai, kviečiai, aliejinės kultūros. Apie 150 ūkių primelžiama 300 000 hektolitrų pieno skiriama Brijė sūrio gamybai.

Nuo 1240 m. auginamos rožės, o Provansas dažnai vadinamas rožių sostine. Mo apylinkėse nuo XIII a. auginamos garstyčios, kurios buvo tiekiamos karaliaus stalui. Yra kelios šokolado ir saldumynų gamyklos.

Departamente kasmet išgaunama po 0,5 mln. t naftos, kasamas gipsas, smėlis, žvyras, gaminamas cementas. Apie 50 000 gyventojų savo butus jau šildosi geoterminiais vandenimis.

Turizmas 

Turistams parengta 14 000 kambarių viešbučiuose ir keliolika ypatingų vietų Fontenblo ir Vo pilyse. Turistus aptarnauja 21 000 darbuotojų.

Svarbiausi turistiniai objektai:
 Disneilendas
 Fontenblo pilis (Château de Fontainebleau)
 Vo pilis (Château de Vaux – le-Vicomte)
 Marnos pilis (Château de Champs – sur-Marne)
 Mo katedra
 Barbizonas

Politika 
Departamentą Prancūzijos senate atstovauja 6 senatoriai, Atstovų rūmuose – 9 deputatai.

Generalinę tarybą sudaro 43 nariai, kurių po pusę renkami kas trejus metus šešerių metų kadencijai.

Apskritys

Nuorodos 
 Prancūzijos regionai ir departamentai
 Prefektūra
 Generalinė taryba
 Informacija

Prancūzijos departamentai
Esonas (departamentas)

Esonas (, 91) – Prancūzijos departamentas šalies centro šiaurėje, Il de Franso regione, pavadintas upės vardu. Administracinis centras – Evri (Évry).

Departamente 3 apskritys, 42 kantonai, 9 municipaliniai susivienijimai, 7 aglomeratai ir 196 komunos. Plotas – 1 804 km². 1999 m. – 1 134 238 gyventojai, 629 gyv./km².

Istorija 
Įsteigtas 1968 m. sausio 1 d. pagal 1964 m. liepos 10 d. įstatymą, patvirtintą 1965 m. vasario 25 d. dekretu, buvusiame Senos ir Uazos departamente.

Departamentas įeina į Prancūzijos „Didžiąją karūną“, kurią sudaro Uazos slėnis, Ivlinas, Esonas bei Sena ir Marna. „Mažąją karūną“ sudaro Aukštutinė Sena, Sena-Sen Deni ir Marnos slėnis.

Rambujė pilis yra Prancūzijos prezidentų rezidencija, joje 1975 m. įvyko 6 ekonomiškai stipriausių valstybių vadovų susitikimas, kuriame dalyvavo Valeri Žiskar Destenas (Prancūzija), Helmutas Šmitas (Vokietija), Džeraldas Fordas (JAV), Aldas Moras (Italija), Takeo Miki (Japonija) ir Haroldas Vilsonas (Didžioji Britanija).

Geografija 

Esono departamentas šiaurėje ribojasi su Aukštutinės Senos ir Marnos slėnio, rytuose su Senos ir Marnos, pietuose su Luarės ir vakaruose su Ero ir Luaros bei Ivlino departamentais.

Departamentas dalijasi į 4 gamtines zonas:
 Hurėpua (Hurepoix) centre ir šiaurės vakaruose
 Prancūzų Brijė (Brie française) šiaurės rytuose
 Beosas (Beauce) pietvakariuose
 Gatinė (Gâtinais) pietryčiuose

Pagrindinės upės 
 Sena
 Jeras
 Oržas
 Esonas

Pagrindiniai miestai 

 Evri (Évry) – 49 437 gyventojai (1999 m.)
 Etampas (Étampes) – 26 604 gyv.
 Palėso (Palaiseau) – 30 156 gyv.
 Masi (Massy) – 37 712 gyv.
 Savinji prie Oržo (Savigny – sur-Orge) – 36 612 gyv.
 Orsė (Orsay) – 16 236 gyv.
 Sen Ženevjeva (Sainte-Geneviève – des-Bois) – 32 125 gyv.
 Viri-Šatijonas (Viry-Châtillon) – 30 257 gyv.

Klimatas 

Klimatas tipiškas atlantinis, lietus lyja vidutiniškai 160 dienų per metus, kritulių iškrenta vidutiniškai 650 mm. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra 6 °C, liepos mėnesio – 24 °C.

Ekonomika

Turizmas

Politika 
Departamentą Prancūzijos senate atstovauja 5 senatoriai, Atstovų rūmuose – 10 deputatų.

Esono Generalinę tarybą sudaro 42 nariai, kurių po pusę renkami kas trejus metus šešerių metų kadencijai.

Apskritys

Nuorodos 
 Prancūzijos regionai ir departamentai
 Prefektūra
 Generalinė taryba
 Turistinė informacija
 Prekybos ir pramonės rūmai
 Esono keliai

Prancūzijos departamentai
Makatea

Makatea – koralinė sala Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno šiaurės vakaruose, Paliserio grupėje, 230 km į šiaurės rytus nuo Taičio, 82 km į pietus nuo Rangiroa. Įeina į Rangiroa komuną. Plotas 24 km². 93 gyventojai (2002 m.). Gyventojų tankumas – 3,9 žm./km². Svarbiausia gyvenvietė – Moumu.

Makatea – viena iš nedaugelio Tuamotu salyno salų, kurios nėra atolai. Sala plokščia, iki 80 m aukščio. Ilgis 7,5 km, plotis 7 km. Salos centre (išdžiūvusios lagūnos vietoje) randami fosfatai, koralinis kalcio oksidas, jūrų paukščių guanas. Fosfatų gavyba vyko nuo 1917 m. iki 1966 m. (beveik visi fosfatai iškasti). Verčiamasi žemės ūkiu, kopros gavyba, kokosų prekyba, kokosinių krabų gaudymu. Saloje yra vienintelis Polinezijos salose geležinkelis (juo buvo gabenami fosfatai iš salos centro į Temao uostą), tačiau dabar nebeveikiantis.

Makatea seniau buvo vadinama Papa Tea („balta uola“). Salą 1722 m. atrado olandas Jakobas Rogevenas.

Nuorodos 
 Žemėlapis 

Tuamotu salos
Rangiroa komuna

Rangiroa – komuna Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu-Gambijė padalinyje (Tuamotu salose). Apima Rangiroa, Tikehau, Mataiva ir Makatea salas. Plotas – 145 km². Komunoje gyvena 3071 gyventojas (2002 m.). Gyventojų tankumas – 21 žm./km². Administracinis centras – Avatoru (Rangiroa s.).

Prancūzijos Polinezijos komunos
Taitiečių kalba

Taitiečių kalba (ta) – polineziečių kalbų šeimos kalba, vartojama Taityje ir aplinkinėse salose. Tai viena iš valstybinių Prancūzijos Polinezijos kalbų. Taitiečių kalba artima rarotongos, havajiečių ir maorių kalboms.

Abėcėlė: a, e, f, h, i, m, n, o, p, r, t, u, v, ’.

Nuorodos 
 

Taitiečių kalbos
CFP frankas

CFP frankas (pranc. franc colonies françaises du Pacifique, „Prancūzijos Ramiojo vandenyno kolonijų frankas“) – valiuta, naudojama Prancūzijos valdose Okeanijoje: Prancūzijos Polinezijoje, Naujojoje Kaledonijoje ir Volio ir Futunos salose. ISO 4217 kodas XPF.

CFP frankas padalintas į 100 santimų. Yra 1, 2, 5, 10, 20, 50 ir 100 frankų nominalo monetos bei 500, 1000, 5000 ir 10000 frankų nominalo banknotai.

Santykis 
2006 m. gruodžio 30 d. santykis buvo:

1 USD = XPF 90,361 Dabartinis santykis

1 EUR = XPF 119,28 Dabartinis santykis

1 LTL = XPF 34,537 Dabartinis santykis

Valiuta
Olinijiniai

Olinijiniai (Oliniaceae) – magnolijūnų (Magnoliophyta) šeima, kurioje yra viena gentis – olinija (Olinia) ir 10 rūšių. Tai krūmai ir nedideli medžiai, paplitę Afrikoje.

Rūšys 
 Olinia abyssinica
 Olinia accuminata
 Olinia capensis
 Olinia cymosa
 Olinia emarginata
 Olinia radiata
 Olinia rochetiana
 Olinia vanguerioides
 Gyslotoji olinija (Olinia ventosa)

Nuorodos 
 Oliniaceae Arn. ex Sond. 

Magnolijūnai
Prancūzijos Polinezijos himnas

’Ia Ora ’O Tahiti Nui (tait. „todėl, kad Taitis gali gyventi“) – Prancūzijos Polinezijos valstybinis himnas (greta su Prancūzijos himnu). Prancūzijos Polinezijos Asamblėjos patvirtintas 1993 m. birželio 10 d. Autorių kolektyvą sudaro: Maeva Bougues, Irmine Tehei, Angèle Terorotia, Johanna Nouveau, Patrick Amaru, Louis Mamatui, Jean-Pierre ir Pierre Célestin. Himno autorinės teisės perleistos valstybei. Himnas naudojamas valstybinių švenčių, sportinių renginių, tarptautinių priėmimų proga.

Valstybėje kilo nemažai ginčų dėl himno pavadinimo ir žodžių, kadangi juose minimas tik Taitis, nepaminint likusių teritorijų. Siūloma eilutę Tahiti Nui keisti į bendresnį Maohi Nui.

Eilės 

taitiečių kalba
 ’Ua rahu te atua (i) to’u ’ai’a
 Hono no’ano’a o te motu rau
 Heihei i te pua ri’i au ē
 E firi nape morohi ’ore
 'O ta’u ia e fa’ateniteni nei
 Te Tuoro nei te reo here
 O te hui’a
 ’A hi’i to aroha
 ’Ia ora ’o Tahiti Nui ē

prancūzų kalba
 Mon pays est né de Dieu
 Collier d'îles multiples Aux délicates senteurs Reliées d'une tresse immortelle Aujourd'hui je te loue Voici que s'élève la voix de tes enfants „Répands ton amour“ Pour que vive Tahiti Nui''

Nuorodos 
 Himno istorija, melodija (midi)

Prancūzijos Polinezijos atributika
Valstybiniai himnai
Akmenės rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.

Akmenės rajono savivaldybės taryba – Akmenės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2002 m. gruodžio 22 d.

Partijos 
Rinkimuose gavo vietų:
 Lietuvių tautininkų sąjunga (LTS) – 8
 Lietuvos socialdemokratų partija (LSDP) – 6
 Lietuvos liberalų sąjunga (LLS) – 4
 Liberalų demokratų partija (LLDP) – 2
 Tėvynės sąjunga (Lietuvos konservatoriai) (TSLK) – 2
 Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjunga (VNDSP) – 2
 Naujoji sąjunga (socialliberalai) (NS) – 2

Tarybos nariai

Tarybos nariai, kurių įgaliojimai nutrūko prieš terminą

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

2003
2003 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai
Kauno rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.

Kauno rajono savivaldybės taryba – Kauno rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2002 m. gruodžio 22 d.

Partijos 

Rinkimai įvyko 2002 m. gruodžio 22 d. Rinkimuose gavo vietų:
 Lietuvos socialdemokratų partija (LSDP) – 8
 Tėvynės sąjunga (Lietuvos konservatoriai) (TSLK) – 4
 Liberalų demokratų partija (LLDP) – 3
 Naujoji sąjunga (socialliberalai) (NS) – 3
 Lietuvos centro sąjunga (LCS) – 2
 Lietuvos krikščionys demokratai (LKD) – 2
 Lietuvos liberalų sąjunga (LLS) – 2
 Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjunga (VNDSP) – 2
 Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjunga (LPKTS) – 1

Tarybos nariai

Tarybos nariai, kurių įgaliojimai nutrūko prieš terminą

Nuorodos 
Oficiali svetainė

2003 
2003 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai
Leliai

Leliai (arba Lėliai) – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, į šiaurę nuo automagistralės  ir į rytus nuo kelio , 7 km į rytus nuo Klaipėdos ir 3 km į pietryčius nuo Slengių. Stūkso Jakų piliakalnis.

Pro kaimą eina kelias Klaipėda–Jokūbavas. Iš kaimo apylinkių išteka Smeltalė. Kaimynystėje yra Klemiškės I, Martinų, Klausmylių kaimai.

Etimologija 

Vietovardis siejamas su prūsų žodžiu lelija, arba liela („didelis“), arba lelius („vėdrynas“).

Istorija 

Lelių kaimo pavadinimas vokiečių dokumentacijoje buvo rašomas Löllen. Istoriniuose šaltiniuose Lelių kaimas minimas 1763 m. Kaimas buvo lietuviškas (XX a. pradžioje lietuvninkų buvo apie 71 proc.). 1893–1944 m. veikė vienklasė pradinė mokykla, kurioje 1914–1921 m. mokėsi Mažosios Lietuvos veikėjas Martynas Gelžinis. 1906–1945 m. pro Lelių kaimą ėjo siaurasis geležinkelis Klaipėda–Plikiai. Leliuose buvo geležinkelio stotelė, karčema, kalvė, dvaras. Kaimas valdė 254 ha, Lelių dvaras – 110 ha žemės. Leliai priklausė Dirvupių valsčiui ir Lelių seniūnijai (kurią sudarė Lelių, Dinviečių ir Paugų kaimai).

Po II pasaulinio karo Lelių kaime iš esmės pasikeitė gyventojai. Sovietmečiu kaimas labai nukentėjo – liko tik viena sodyba. Kaimynystėje buvo įkurta Gulbės kolektyviniai sodai, aerodromas. Pastaraisiais metais statomas 139 individualių gyvenamųjų namų kvartalas – Didieji Leliai. 1996 m. gruodžio 23 d. senosios Lelių kaimo kapinės įtrauktos į Lietuvos Respublikos nekilnojamųjų kultūros vertybių registrą.

Gyventojai

Šaltiniai 

 MLE, T. 2, Vilnius, 2003

Klaipėdos rajono savivaldybės gyvenvietės
Prienų rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.

Prienų rajono savivaldybės taryba – Prienų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2002 m. gruodžio 22 d.

Partijos 
Rinkimai įvyko 2002 m. gruodžio 22 d. Rinkimuose gavo vietų:
 Lietuvos liberalų sąjunga (LLS) – 6
 Liberalų demokratų partija (LLDP) – 4
 Lietuvos socialdemokratų partija (LSDP) – 4
 Lietuvos krikščionys demokratai (LKD) – 3
 Naujoji sąjunga (socialliberalai) (NS) – 3
 Tėvynės sąjunga (Lietuvos konservatoriai) (TSLK) – 3
 Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjunga (VNDSP) – 2

Tarybos nariai

Tarybos nariai, kurių įgaliojimai nutrūko prieš terminą

Nuorodos 
Oficiali svetainė

2003 
2003 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai
Rietavo savivaldybės taryba 2003–2007 m.

Rietavo savivaldybės taryba – Rietavo savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2002 m. gruodžio 22 d.

Partijos 
Rinkimai įvyko 2002 m. gruodžio 22 d. Rinkimuose gavo vietų:
 Lietuvos centro sąjunga (LCS) – 8
 Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjunga (VNDSP) – 3
 Liberalų demokratų partija (LLDP) – 2
 Lietuvos krikščionys demokratai (LKD) – 2
 Lietuvos socialdemokratų partija (LSDP) – 2
 Tėvynės sąjunga (Lietuvos konservatoriai) (TSLK) – 1

Tarybos nariai

Tarybos nariai, kurių įgaliojimai nutrūko prieš terminą

Nuorodos 
Oficiali svetainė

2003 
2003 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai
Vilkaviškio rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.

Vilkaviškio rajono savivaldybės taryba – Vilkaviškio rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2002 m. gruodžio 22 d.

Partijos 
Rinkimai įvyko 2002 m. gruodžio 22 d. Rinkimuose gavo vietų:
 Lietuvos socialdemokratų partija (LSDP) – 13
 Lietuvių tautininkų sąjunga (LTS) – 3
 Lietuvos krikščionys demokratai (LKD) – 3
 Liberalų demokratų partija (LLDP) – 2
 Tėvynės sąjunga (Lietuvos konservatoriai) (TSLK) – 2
 Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjunga (VNDSP) – 2
 Lietuvos liberalų sąjunga (LLS) – 1
 Naujoji sąjunga (socialliberalai) (NS) – 1

Tarybos nariai

Tarybos nariai, kurių įgaliojimai nutrūko prieš terminą

Nuorodos 
Oficiali svetainė

2003 
2003 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai
Arutua

Arutua – koralinis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno šiaurės vakaruose, Paliserio grupėje, 406 km į šiaurės rytus nuo Taičio, 40 km į pietryčius nuo Rangiroa. Įeina į Arutua komuną. Sausumos plotas – 15 km². 654 gyventojai (2002 m.). Gyventojų tankumas – 44 žm./km². Svarbiausia gyvenvietė – Rautini.

Atolas žiedo formos, 29 km skersmens. Didžiausios salelės yra šiaurinėje pusėje (Motu Tae, Tenihinhi). Lagūnos plotas 484 km². Jos centre yra nedidelė salelė. Įrengtos žuvų fermos bei perlų veisyklos. Ties Rautini gyvenviete yra vienintelė laivuojama Manina protaka. Kopros gavyba, žvejyba, perlų rinkimas. Arutua garsėja savo muzikantais.

Arutua pavadinimas reiškia „aukštos jūros banga“. Salą 1722 m. atrado olandų jūrininkas Jakob Roggeveen. 1816 m. salą pasiekęs Otto von Kotzebue ją pavadino Ruriko vardu. 1983 m. atolas smarkiai nukentėjo nuo uragano.

Nuorodos 
 Žemėlapis 

Tuamotu salos
Šiaulių miesto savivaldybės taryba 2003–2007 m.

Šiaulių miesto savivaldybės taryba – Šiaulių miesto savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2002 m. gruodžio 22 d.

Partijos 
Rinkimai įvyko 2002 m. gruodžio 22 d. Rinkimuose gavo vietų:
 Lietuvos socialdemokratų partija (LSDP) – 9
 Lietuvos centro sąjunga (LCS) – 4
 Lietuvos liberalų sąjunga (LLS) – 4
 Lietuvos Nacionaldemokratų partija (LNDP) – 4
 Liberalų demokratų partija (LLDP) – 3
 Naujoji sąjunga (socialliberalai) (NS) – 3
 Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjunga (LPKTS) – 2
 Tėvynės sąjunga (Lietuvos konservatoriai) (TSLK) – 2

Tarybos nariai

Tarybos nariai, kurių įgaliojimai nutrūko prieš terminą

Nuorodos 
Oficiali svetainė

2003
2003 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai
Kaukura

Kaukura – koralinis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno vakaruose, Paliserio grupėje, į pietryčius nuo Arutua. Įeina į Arutua komuną. Sausumos plotas – 11 km². 353 gyventojai (2002 m.). Gyventojų tankumas – 32 žm./km². Pagrindinė gyvenvietė – Raitahiti.

Atolas gulsčio ovalo formos, 50 km ilgio ir 14 km pločio. Rifas vientisas ir laivybinių protakų nėra. Žiedą sudaro 65 salelės. Lagūna negili, užima 434 km² plotą. Šalia Raitahiti gyvenvietės yro aerodromas.

Nuorodos 
 Žemėlapis 

Tuamotu salos
Apataki

Apataki – koralinis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno šiaurės vakaruose, Paliserio grupėje, 370 km į šiaurės rytus nuo Taičio, 19 km į pietryčius nuo Arutua. Įeina į Arutua komuną. Sausumos plotas – 20 km². 429 gyventojai (2002 m.). Gyventojų tankumas – 21 žm./km². Svarbiausia gyvenvietė – Niutahi.

Atolas stačiakampės formos, 64 km ilgio ir 47 km pločio. Didžiausios salelės yra šiaurės vakaruose ir rytuose. Lagūnos plotas 706 km². Lagūną su vandenynu jungia dvi laivybinės protakos (vakarinėje pusėje). Yra oro uostas. Turizmas (ypač povandeninis nardymas), kopros gavyba ir eksportas, vanilės, pandanų auginimas. Maistui naudojami jamsai, duonmedžiai, taras, tropiniai vaisiai.

Apataki atolą 1722 m. atrado olandų jūrininkas Jakob Roggeveen. 1774 m. salą aplankė Džeimsas Kukas.

Nuorodos 
 Žemėlapis 

Tuamotu salos
Arutua komuna

Arutua – komuna Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu-Gambijė padalinyje (Tuamotu salose). Apima Arutua, Apataki ir Kaukura atolus. Plotas 45 km². Komunoje gyvena 1436 gyventojai (2002 m.). Gyventojų tankumas – 31,9 žm./km². Administracinis centras – Rautini (Arutua s.).

Prancūzijos Polinezijos komunos
Rautini

Rautini – gyvenvietė Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyne, Arutua atole (svarbiausia jo gyvenvietė). Arutua komunos administracinis centras. Rautini yra atolo žiedo pietryčiuose, nedidelėje salelėje, prie laivybinės Manina protakos. Katamaranais ir valtimis vyksta susisiekimas su atolo šiaurėje esančiu oro uostu. 1983 m. gyvenvietę labai nuniokojo uraganas.

Prancūzijos Polinezijos gyvenvietės
Liauda (Kelmė)

Liauda – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje.

Istorija

Dėl keldinimo į centrines gyvenvietes jau maždaug nuo 1980 m. nelikę gyventojų. Paskutinė gyventoja buvo tokia Aputienė ir jos duktė Vlada, priešpaskutiniai – Alekso ir Adelės Zakarauskų šeima, kurie gyveno Rimgailų name.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Antanas Vaičius (1926)

Antanas Vaičius (1926 m. balandžio 5 d. Geidučiuose, Skuodo raj. – 2008 m. lapkričio 25 d. Telšiuose) – Lietuvos dvasinininkas, Telšių vyskupas.

Biografija 

1934–1938 m. mokėsi Šačių, 1938–1940 m. – Mosėdžio pradžios mokyklose. 1940–1943 m. mokslus tęsė Skuodo gimnazijoje. 1943–1946 m. studijavo Telšių, 1946–1951 m. – Kauno kunigų seminarijose.

1950 m. rugsėjo 24 d. įšventintas kunigu. Dirbo vikaru Plungėje, Klaipėdoje, klebonavo Žygaičiuose, Salantuose, Lauko Sodoje, Akmenėje, Telšiuose. 1982 m. liepos 5 d. popiežius Jonas Paulius II jį paskyrė Telšių vyskupijos ir Klaipėdos prelatūros apaštališkuoju administratoriumi ir buvo nominuotas vyskupu. Konsekravimo iškilmė įvyko 1982 m. liepos 25 d. Kauno arkikatedroje bazilikoje.

1986–1999 m. – Vatikano dvasininkijos kongregacijos narys. 1988–1993 metais buvo Lietuvos Vyskupų konferencijos pirmininko pavaduotojas. 1989–2001 m. – Telšių vyskupijos ordinaras.
1987 m. vyskupas Antanas Vaičius kaip vienintelis gavęs komunistų valdžios leidimą Lietuvos ganytojas dalyvavo birželio 28-ąją Romoje vykusiame Lietuvos krikšto 600 metų jubiliejaus iškilmingame minėjime ir arkivyskupo Jurgio Matulaičio beatifikacijoje.

2001 m., sulaukęs 75 metų amžiaus, pagal kanonų teisės nuostatus įteikė popiežiui Jonui Pauliui II atsistatydinimo raštą. Tų pačių metų gegužės 13 d. popiežius priėmė atsistatydinimą ir paskyrė vyskupą Telšių vyskupijos apaštaliniu administratoriumi.

2002 m. sausio 5 d. atleistas iš Telšių vyskupijos apaštalinio administratoriaus pareigų.

Šaltiniai 

Lietuvos vyskupai