Danielius Haličietis

Danielius Haličietis (Danielius iš Haličo arba Danila Romanovičius: Romano sūnus, , ; apie 1201 m. – 1264 m.) – Galicijos (Haličo) kunigaikštis, Haličo-Volynės karalius.

Biografija 
Jo tėvas Romanas Didysis, Mstislavo sūnus, Voluinės Vladimiro kunigaikštis 1200 m. užgrobė Haličą ir kariaudamas su lenkais bandė atgauti Liublino sritį, bet žuvo kovose. Tėvui žuvus, Danielius tebuvo ketverių metų ir jo interesus gynė motina, remiama Vengrijos karaliaus Andriaus II. Haliče kunigaikščiavo 1205–1206, 1211–1212, 1229–1231, 1233–1235, 1238–1255 m., 1211 m. buvo Pžemyšlio kunigaikštis, 1212–1231 m. Vladimiro kunigaikštis.

Kovodamas dėl sosto sudarinėjo įvairius sandėrius su kaimynais. 1219 m. savo, brolio ir motinos vardu sudarė garsiąją Voluinės taiką su lietuvių kunigaikščiais.

Savo politikoje Danielius buvo priverstas laviruoti tarp Vakarų (lenkų, vengrų, Ordino) ir Rytų (mongolų – totorių). Batijui nusiaubus Kijevą, Danielius liko vienu iš paskutinių savarankiškų buvusios Rusios vyresniųjų kunigaikščių. Siekdamas sutelkti pasipriešinimą totoriams, Danielius ieškojo paramos Romoje. 1253 m. Drohičine karūnuotas popiežiaus atsiųsta karūna kaip Pietų Rusios karalius.

Šio sandėrio kaina buvo trys žygiai (1248, 1253, 1254 m.) prieš jotvingius. Negalėdami atsilaikyti jungtinėms lenkų ir rusių pajėgoms, jotvingiai sutiko atsipirkti duokle. 1254 m. Danielius, Kryžiuočių ordinas ir Mozūrų kunigaikštis Ziemovitas pasidalijo dar neužkariautą Jotvingių kraštą: Ordinui atiteko 2/3, o mozūrams ir rusiams likęs 1/3.

Tačiau negavęs karinės paramos iš Vakarų valstybių, Danielius atsisakė karūnos, pripažino save totorių mirnyku (vasalu) ir gavo jarlyką valdyti Haličo-Voluinės kunigaikštystę. Dėl to buvo priverstas dalyvauti totorių antpuolyje prieš Lietuvą. Po šio žygio susitaikė su Lietuvos karaliumi Mindaugu. Danieliaus sūnus Švarnas vedė Mindaugo dukterį, o kitas sūnus Romanas, kaip Mindaugo vasalas, gavo valdyti Naugarduką.

Šeima, vaikai 
Tėvas
 Romanas Mstislavičius (* apie 1150, + užmuštas netoli Zavichosto miesto 1205 metų birželio 19 d., Naugardo kunigaikštis (1168–1170), Voluinės kunigaikštis (1173–1187, 1188–1205), Haličo kunigaikštis (1187–1188), Haličo-Voluyinės kunigaikštis (1199–1205), [Kijevo didysis kunigaikštis (1203–1205).

Motina
 Ana (m. po 1219 m.), Kijevo didžioji kunigaikštienė (1203–1205)

Žmonos
 Ana Mstislavna Smolenskietė (+ iki 1248), Mstislavo Mstislavičiaus duktė. Danieliaus žmona ne vėliau 1219 m.
 Lietuvos karaliaus Mindaugo giminaitė (Dausprungo duktė). Danieliaus žmona ne vėliau 1248 m.

Broliai
 Vasilkas Romanovičius (* 1203, + 1269), Belzo kunigaikštis (1207–1211), Bresto kunigaikštis (1221–1231), Voluinės kunigaikštis (1231–1269).

Seserys
 Teodora Haličietė (+ po 1200), ištekėjo už Vasilko, Haličo kunigaikščio Vladimiro Jaroslavičiaus sūnaus nuo 1187 (1188) m.
 Marija Haličietė (+ po 1241), ištekėjo už Michailo Vsevolodovičiaus ne vėliau 1200 m.

Sūnūs
 Iraklijus (*apie 1223, + apie 1240)
 Levas Danilovičius (*apie 1228, + apie 1301), tėvo paveldėtojas, Belzo kunigaikštis (1245–1264), Haličo kunigaikštis (1264–1301);
 Romanas Danilovičius, (užmuštas 1258 arba 1260), Slanimo (?), Lucko (iki 1260), Naugarduko kunigaikštis (1254–1260), vedė Gertrūdą, paskutinio Austrijos ir Štirijos hercogo iš Babenbergo dinastijos Frydricho II giminaitę.
 Švarnas Danilovičius, (+ 1269, palaidotas Cholmo mieste), Hličo kunigaikštis ir Lietuvos didysis kunigaikštis (1264–1269 (1268–1269), vedė Lietuvos didžiojo kunigaikščio Mindaugo dukterį.
 Mstislavas Danilovičius (+ 1292) – Voluinės kunigaikštis (nuo 1289 m.), motina – Dausprungaitė.

Dukterys
 Perejaslavna Danilovna (+ 1283 balandžio 12). ištekėjo už Mazovijos kunigaikščio Zemovito I.
 Ustanija Danilovna, ištekėjo už Vladimiro kunigakščio Andrejaus Jaroslavičiaus.
 Sofija Danilovna, ištekėjo už Švarcburgo grafo Henriko V.

Išnašos 

<center>

Haličo-Voluinės kunigaikščiai