joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
AIK (moterys)

AIK Fotboll Damer () – Švedijos futbolo klubas iš Stokholmo. Šis straipsnis apie Švedijos moterų futbolo ekipą, kuri rungtyniauja moterų futbolo varžybose.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1970 m. Į aukščiausią šalies lygą Damallsvenskan pirmą kartą pateko 1992 m., tačiau ilgam joje įsitvirtinti nepavyko.

1995 m. liko priešpaskutinėje vietoje ir buvo perkeltos į žemesnį divizioną, kuriame praleido dešimtmetį.

2005 m. sugrįžo į Damallsvenskan, tačiau nesugebėjo joje įsitvirtinti ir iškrito į žemesnį divizioną.

2007 m. vėl rungtyniavo Damallsvenskan, bei pateko į Švedijos taurės finalą, kuriame rezultatu 3:4 turėjo pripažinti Umeå IK pranašumą. Damallsvenskan liko dešimtoje vietoje ir išvengė kritimo į žemesnį divizioną. 2008 m. Damallsvenskan iškovojo ketvirtą vietą. 2012 m. liko paskutinėje vietoje ir buvo perkeltos į žemesnį divizioną.

2013 m. Švedijoje vyko moterų futbolo lygų restrutūrizacija; AIK ekipa rungtyniavo Elitettan, kurioje užėmė antrą vietą ir iškopė į aukščiausią lygą.

2014 ir 2015 m. praleido Damallsvenskan. 2015 m. sužaidė 22 rungtynes aukščiausioje lygoje ir iškovojo vos du taškus.

Nuo 2016 m. žaidė Elitettan. 2020 m. tapo pirmenybių nugalėtojomis.

Nuo 2021 m. rungtyniavo Damallsvenskan.

Sezonai

Pasiekimai 
Elitettan
 Nugalėtojos (1): 2020

Svenska cupen:
Finaliinkės (1): 2007

Spalvinė gama

Apranga 

 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Rungtyniauja Nike firmos apranga.
 Namuose žaidžia juoda balta geltona apranga.

Sudėtis 
Atnaujinta; 2022 m. balandžio 6 d.

Žinomesnės žaidėjos 
 Linda Hallin, (2020–)
 Honoka Hayashi, (2021–)
 Milla-Maj Majasaari, (2020–)
 Remy Siemsen, (2022–)

Treneriai 
  Maiju Routsalainen, nuo 2021 m. sausio.

Stadionas 
Skytteholms IP – futbolo stadionas Stokholme, Švedijoje. 

Stadionas talpina 1,3 tūkst. žiūrovų.

Taip pat skaitykite 
 Damallsvenskan
 Elitettan
 AIK Fotboll

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE

Švedijos moterų futbolo ekipos
Kristianstads DFF

Kristianstads DFF () – Švedijos futbolo klubas iš Kristianstado. Šis straipsnis apie Švedijos moterų futbolo ekipą, kuri rungtyniauja moterų futbolo varžybose.

Istorija

Kristianstad/Wä DFF 
Klubo ištakos siekia 1998 m., kai buvo įkurtas Kristianstad/Wä DFF.

Nuo 1999 m. Kristianstad/Wä DFF žaidė Damallsvenskan. Debiutiniame sezone liko aštuntoje vietoje.

2001 m. aukščiausioje lygoje užėmė dešimtą vietą ir po sezono buvo perkeltos į Division 1 Södra.

Kristianstads DFF 
2006 m. klubas pakeitė pavadinimą ir tapo žinomas Kristianstads DFF pavadinimu.

2007 m. tapo Division 1 Södra nugalėtojomis ir po sezono pateko į elito divizioną.

Aukščiausioje šalies lygoje nuo 2008 m. sezono.

Sezonai

Kristianstad/Wä DFF

Kristianstads DFF

Spalvinė gama

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Rungtyniauja Hummel firmos apranga.
 Namuose žaidžia oranžine juoda apranga.

Sudėtis 
Atnaujinta; 2022 m. balandžio 7 d.

Žinomesnės žaidėjos 

 Margrét Lára Viðarsdóttir, (2009–2011, 2012–2015)
 Mia Carlsson, (2009–)
 Emmi Alanen, (2022–)
 Évelyne Viens, (2022–)
 Gabrielle Carle, (2022–)
 Amanda Andradóttir, (2022–)
 Sheila van den Bulk, (2022–)

Treneriai 
  ?
  Elisabet Gunnarsdottir, nuo 2011 m. sausio.

Stadionas 
Kristianstads Arena – futbolo stadionas Kristianstado mieste, Švedijoje. 

Stadionas talpina 3 tūkst. žiūrovų.

Taip pat žiūrėti 
 Damallsvenskan
 Elitettan

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 svenskalag.se
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE 

Švedijos moterų futbolo ekipos
IFK Kalmar

IFK Kalmar () – Švedijos futbolo klubas iš Kalmaro. Šis straipsnis apie Švedijos moterų futbolo ekipą, kuri rungtyniauja moterų futbolo varžybose.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1970 m., kai įkurtas IFK Kalmar. 

2018 m. pateko į Damallsvenskan, tačiau elito divizione iškovojo vos vieną pergalę ir surinkę vos tris taškus liko paskutinėje, dvyliktoje vietoje, o po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną ir trejetą metų žaidė Elitettan. 2021 m. Elitettan liko antroje vietoje ir po sezono buvo perkelti į aukščiausią lygą.

2022 m. rungtyniavo Damallsvenskan.

Sezonai

Spalvinė gama

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Rungtyniauja Puma firmos apranga.
 Namuose žaidžia mėlyna apranga.

Sudėtis 
Atnaujinta; 2022 m. balandžio 5 d.

Žinomesnės žaidėjos 
 
 Hallbera Guðný Gísladóttir
 Karina Kork
 Juliette Kemppi
 Jessica Ayers (lietuvių kilmės amerikietė)

Treneriai 
  Joakim Lindén Johansson, 2019 m. kovas – 2020 m. gruodis.
  David Roufpanah, nuo 2021 m. lapkričio.

Stadionas 
Gröndals IP – futbolo stadionas Kalmaro mieste, Švedijoje. Stadionas turi natūralią veją. 

Stadionas talpina 1,5 tūkst. žiūrovų; iš jų – 210 sėdimų vietų.

Taip pat skaitykite 
 Damallsvenskan
 Elitettan

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė 
 facebook paskyra
 laget.se (apie klubą)
 [ svenskalag.se]
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE

Švedijos moterų futbolo ekipos
Jegoras Letovas

Jegoras Letovas (, tikras vardas Igoris Letovas, ; g. 1964 m. rugsėjo 10 d. – 2008 m. vasario 19 d.) – Sovietų Sąjungos roko muzikantas, dainų autorius ir atlikėjas, dailininkas, poetas. „Graždanskaja oborona“, „Kommunizm“ ir kitų roko grupių įkūrėjas ir lyderis. Grupėse dainavo, grojo gitara, rašė dainoms muziką ir žodžius.

Biografija 
Jegoras Letovas gimė Omske, Tarybų Sajungoje. Tėvas – Fiodoras Letovas (1926–2018) – karininkas, motina – Tamara Letova (1935–1988), brolis – Sergejus Letovas, saksofonistas. Vaikystėje daug skaitydavo, simpatizavo F. Dostojevskiui, V. Šalamovui, H. Mileriui, K. Abiui ir kitiems rašytojams. Mokėsi Omsko 45-oje mokykloje, baigęs mokyklą persikelė į Kraskavą ir ir įstojo į Maskvos statybininkų profesinę mokyklą, tačiau jau po metų buvo iš ten išmestas. 1984 metais grįžo į Omską, kur gyveno iki pat mirties. Kurį laiką dirbdavo sargu ir tinkuotoju, taip pat užsidirbdavo pinigų piešdamas Lenino portretus. 

Muzikanto karjerą pradėjo 1982 metais, tada jis sukūrė savo pirmąją roko grupę „Posev“. Pirmąkart koncertavo 1983 metais – grojo bosine gitara ir dainavo. Grupę „Graždanskaja Oborona“ įkūrė 1984 metais kartu su savo draugu Konstantinu Riabinovu. Vieno iš grupės narių motina, sužinojusi, kad jos vaikas grojo šioje grupėje, pateikė skundą KGB; po šio įvykio grupė buvo nuolat persekiojama ir draudžiama, vykdavo pogrindiniai jos koncertai. 1985 m. rudenį J. Letovas buvo išsiųstas į psichiatrinę ligoninę priverstiniam gydymui ir išleistas tik po metų; ten grasino nusižudyti. 

1987 metais susipažino su Janka Diagileva, gan greit ji tapo jo mergina. 1991–1997 m. santykiavo su Ana Volkova, o 1997 metais jis susituokė su Natalija Čumakova. 1993 metais kartu su Eduardu Limonovu įkūrė Nacionalinę bolševikų partiją. Mirė 2008 m. vasario 19 d. nuo širdies nepankamumo, nors kai kurie teigia, kad jis mirė dėl apsinuodijimo alkoholiu.

Diskografija 
 1988 – Русское поле эксперимента
 1989 – Вершки и корешки
 1989 – Всё как у людей

Šaltiniai 

Rusijos roko atlikėjai
Vingio parko ąžuolas

Vingio parko ąžuolas, taip pat Priekulės ąžuolas – išskirtinis medis, augantis vakarų Lietuvoje, Klaipėdos rajone, Priekulėje, Vingio parke. Ąžuolo apimtis siekia 4,70 m, skersmuo – 1,5 m, aukštis – 25 m. Amžius – apie 380 metų (gali būti ir daugiau). Viršuje šio ąžuolo kamienas dalijasi į dvi tvirtas lajas. Dar vadinamas G. Posernos ąžuolu.

Gamtos paminklu pripažintas 1960 m., o respublikinės reikšmės paminklu – 1987 m. 

Lietuvos Respublikos aplinkos ministro 2018 m. balandžio 16 d. įsakymu Nr. D1-300 Vingio parko ąžuolas pripažintas valstybės saugomu gamtos paveldo objektu. Saugomų teritorijų kadastro žemėlapyje pateikiami medžio duomenys: apimtis (1,3 m aukštyje) – 5,45 m, aukštis – 31,5 m.

Šis ąžuolas minimas I. Simonaitytės romane „Aukštujų Ši­monių likimas“; pasakojama, kaip piktas ir neteisingas Priekulės dvaro valdytojas G. Puserna ąžuole įsitaisęs geležinę kilpą, per kurią pervėręs virvę koręs baudžiau­ninkus.

Išnašos 

Klaipėdos rajono paveldas
Ąžuolai gamtos paminklai
Priekulė
Đorđe Gagić

Džordžė Gagičius ( = Đorđe Gagić; g. 1990 m. gruodžio 28 d.) – Serbijos krepšininkas, rungtyniaujantis vidurio puolėjo arba sunkiojo krašto puolėjo padėtyse.

Prieš pradėdamas profesionalo karjerą treniravosi „FMP“, „Superfund“, „Vojvodina Srbijagas“ ir „Crvena zvezda“ jaunimo komandose. 2009 m. debiutavo Baro „Mornar“ klube iš Juodkalnijos. 2012–2015 m. rungtyniavo Belgrado „Partizan“, kur netruko tapti pagrindiniu vidurio puolėju. 2012–13 m. sezone „Eurolygoje“ rinko vidutiniškai po 5,4 taško, 2013–14 m. – po 3,6. 2015 m. paliko komandą dėl neišmokamo atlyginimo. Vėliau dažnai keitė klubus: rungtyniavo Italijoje, Turkijoje, Ispanijoje, Baltarusijoje. 2018–2019 m. sezonui grįžo į „Partizan“. Vėliau karjerą tęsė Graikijoje, Bosnijoje ir Hercegovinoje.

2020 m., jau įsibėgėjus sezonui, prisijungė prie Panevėžio „Lietkabelio“, treniruojamo tautiečio Nenado Čanako, ir netruko tapti vienu svarbiausių komandos žaidėjų.

Su Serbijos rinktine Džordžė Gagičius rungtyniavo 2013 m. Europos krepšinio čempionate, kur vidutiniškai rinko po 3,5 taško.

Laimėjimai 
 Vasaros universiada: bronza – 2013 m.
 Adrijos lyga: 2013 m.
 Serbijos krepšinio lyga: 2013, 2014 m.
 Baltarusijos krepšinio lyga: 2017 m.
 Serbijos krepšinio taurė: 2018, 2019 m.
 LKL vicečempionas: 2022 m.

Šaltiniai 

Serbijos krepšininkai
Užsienio krepšininkai Lietuvos komandose
Tesonet

Tesonet Global, UAB (Iki 2022 m. UAB „NordSecurity“) – kibernetinio saugumo įmonė. Lietuvoje įkurtas startuolis bei vienaragis, vertinamas 1,6 mlrd. JAV dolerių. Teikia VPN paslaugą „NordVPN”, vieną populiariausių pasaulyje. Tarp įmonės produktų yra ir slaptažodžių tvarkyklė, kiti saugos ir tapatybės valdymo produktai.

Šaltiniai

Nuorodos 
 „Proto industrija“: „Tesonet“ steigėjų interviu

Lietuvos įmonės
Informacinių technologijų įmonės
Lietuvos ir San Marino santykiai

Lietuvos ir San Marino santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lietuvos ir San Marino.

Diplomatiniai santykiai užmegzti 2003 m. kovo 6 d. Nepriklausomybę pripažino 1991 m. rugpjūčio 26 d.

Abi šalys yra Jungtinių Tautų, Europos Tarybos narės.

Lietuvai atstovauja nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, reziduojantis Romoje (dabartinis – Ričardas Šlepavičius, San Marinui – San Marine reziduojanti ambasadorė (dabartinė – Silvia Berti).

2021 m. duomenimis, Lietuvoje San Marino piliečių negyveno.

Politiniai santykiai 
Nėra duomenų, kad Lietuvos okupacijos metais San Marinas būtų palaikęs ryšius su Lietuvos diplomatinėmis atstovybėmis.

1991 m. rugpjūčio 26 d. San Marinas pripažino Lietuvą de jure, tačiau diplomatiniai santykiai tarp šalių užmegzti vėliau, 2003 m. kovo 6 d.

2016 m. tarp abiejų šalių vyriausybių pasirašyta dvišalis susitarimas dėl bendradarbiavimo turizmo srityje.

Švietimo, mokslo, sporto ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas 
Lietuvos ir San Marino vyrų futbolo rinktinės iki 2022 m. balandžio yra tarpusavyje sužaidusios penkerias rungtynes (pirmąsias – 2004 m., kol kas paskutiniąsias – 2022 m.), kurių visas laimėjo Lietuvos rinktinė. Nors San Marinas yra silpniausia FIFA priklausanti Europos komanda, per penkias rungtynes yra įmušusi du įvarčius į Lietuvos vartus – vieną žaisdama Vilniuje 2015 m., kitą – San Marine 2022 m.

Ekonominiai santykiai 
2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir San Marino siekė 736,9 tūkst. eurų. Tiek eksportas, tiek importas 2016–2018 m. laikotarpiu reikšmingai augo.

Prekybos balanse dominuoja importas iš San Marino į Lietuvą.
 	
 Eksportas sudaro 194,9 tūkst. eur.
 Importas sudaro 542 tūkst. eurų.

Pasiuntinių ir ambasadorių sąrašas

Pasiuntiniai Lietuvai 
Sąrašas yra nepilnas
 2007-? m. – Katia Massari, pirmoji San Marino ambasadorė Lietuvai (rezidavo San Marine).
 nuo 2020 m. – Silvia Berti (reziduoja San Marine)

Pasiuntiniai San Marinui 
 2006–2009 m. – Šarūnas Adomavičius, pirmasis Lietuvos ambasadorius San Marine (rezidavo Romoje)
 2009–2014 m. – Petras Zapolskas, ambasadorius (rezidavo Romoje)
 2014–2017 m. – Jolanta Balčiūnienė, ambasadorė (rezidavo Romoje)
 nuo 2017 m. rugpjūčio 1 d. – Ričardas Šlepavičius (reziduoja Romoje)

Šaltiniai

Nuorodos 
 San Marinas | Dvišalis bendradarbiavimas | Lietuva regione ir pasaulyje | Užsienio politika | Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija (urm.lt) 

Lietuvos diplomatiniai santykiai
San Marinas
Taurimas Valys

Taurimas Valys (g. 1982 m.) - Vilniaus miesto ir Lietuvos politikas, visuomenininkas, bankininkas, viešųjų finansų ekspertas.

Politinė veikla 
2019 m. savivaldybių tarybų rinkimuose išrinktas Vilniaus miesto savivaldybės tarybos nariu, nuo 2021 rudens - Demokratų sąjungos "Vardan Lietuvos" frakcijos seniūnas Vilniaus miesto Taryboje.

2022 m. pradžioje įkūrus politinę partiją "Demokratų sąjunga "Vardan Lietuvos", išrinktas jos Valdybos nariu, 2022 m. balandžio mėn. - jos Vilniaus skyriaus Valdybos nariu bei Vilniaus skyriaus pirmininko pavaduotoju.

Veikla finansų ir finansų švietimo srityje 
T. Valys - verslininkas, Šeimos kredito unijos valdybos narys ir ilgametis verslo ir investicijų plėtros konsultantas.

2003-2006 m. - UAB “Baltijos plėtros konsultavimo grupė“, bendraįkūrėjas, Valdybos pirmininkas (prezidentas).

2003-2004 m. - Nacionalinės verslo administratorių (bankroto ir restruktūrizavimo) asociacijos vykdantysis direktorius.

2014-2015 m. - Lietuvos privačių sveikatos priežiūros įstaigų asociacijos vykdantysis direktorius.

Visuomeninė veikla 
Vilniaus universiteto Verslo mokyklos (VU VM) Mokymosi visą gyvenimą projektų grupės vadovas, Finansų programų partnerystės docentas, verslumo iniciatyvų mentorius.

Dėstomi dalykai (VU VM): Tarptautiniai finansai ir krizės, Šeimos verslas, ES viešieji finansai.

2018-2020 m. - Vilniaus regiono plėtros tarybos narys (socialinių ir ekonominių partnerių atstovas).

Nuo 2018 m. - Vilniaus Pramonės, Prekybos ir Amatų Rūmų Tarybos nariys. 2022 m. išrinktas Vilniaus Pramonės, Prekybos ir Amatų Rūmų viceprezidentu. 

Nuo 2022 m. išrinktas Prancūzijos-Lietuvos Prekybos pūmų viceprezidentu, Valdybos nariu ir iždininku.

Išnašos 

Vilniaus politikai
Lietuvos bankininkai
Vilniaus universiteto dėstytojai
2023 m.

2023 m. bus nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

Lietuvoje 
Lietuvos seimas 2023 metus paskelbė Lietuvos sostinės Vilniaus ir Gedimino laiškų, Klaipėdos krašto bei Šventojo Juozapato metais.

 Kovo 5 ir 19 d. vyks savivaldybių tarybų rinkimai.
 Liepos 11–12 dienomis Vilniuje vyks NATO viršūnių susitikimas.

Pasaulyje 
 Sausio 1 d. Kroatija prisijungs prie Euro zonos. Tą pačią dieną Uzbekistanas galutinai pereis prie lotyniško pagrindo rašmenų.
 Sausio 10 d. „Microsoft“ nutrauks „Windows 8.1“ operacinės sistemos palaikymą.
 Balandžio 20 d. Indonezijoje, Australijoje ir Papua Naujojoje Gvinėjoje bus matomas hibridinis Saulės užtemimas.
 Gegužės 13 d. Liverpulyje vyks 2023 m. Eurovizijos dainų konkursas.
 Rugpjūčio 25–rugsėjo 10 d. vyks 2023 m. pasaulio krepšinio čempionatas.

Mirtys

Šaltiniai 

2023 metai
Arianna Caruso

Ariana Karuzo (; g. 1999 m. lapkričio 7 d.) – Italijos futbolininkė, žaidžianti centro saugės arba puolėjos pozicijose. 

Atstovavo Italijos jaunimo rinktinėms ir nacionalinei moterų rinktinei.

Karjera

Res Roma 
Profesionalią karjerą pradėjo „Res Roma“ klube.

Juventus FC 
Nuo 2017 m. atstovavo Juventus. 2021 m. sutartis buvo pratęsta iki 2024 m.

Rinktinės 
Debiutavo Italijos rinktinėje 2019 m. rugpjūčio 29 d., rungtynėse prieš Izraelį.

2022 m. balandžio 8 d. rungtynėse prieš Lietuvos rinktinę pasižymėjo pelnydama du įvarčius. Žaidėja pelnė pirmą rungtynių įvartį antrą žaidimo minutę ir išvedė itales į priekį 1:0, o pirmame kėlinyje jau per pridėtą laiką pelnė dar vieną įvartį ir rezultatas tapo 3:0. Antrame kėlinyje italės pasižymėjo dar keturis kartus ir nugalėjo rezultatu 4:0.

Pasiekimai 
 su Juventus FC
 Campionato italiano femminile
 Čempionė: 2017-2018, 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021

 Coppa Italia femminile
 Nugalėtoja: 2018-2019

 Supercoppa Italiana femminile
 Nugalėtoja: 2019, 2020, 2021

Šaltiniai

Nuorodos 
 Juventus FC
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 goal.com (EN)
 worldfootball.net
 soccerdonna.de
 femminile.football.it
 Globalsportsarchive 

Italijos futbolininkės
Google Pay

„Google Pay“ – „Google“ bendrovės mobiliųjų mokėjimų sistema, skirta atsiskaityti su išmaniaisiais telefonais, planšetėmis, kuriose įdiegta „Android“ operacinė sistema. Sistema taip pat prieinama išmaniaisiais laikrodžiais, palaikančiais „WearOS“ programinę įrangą. 2018 sausio 8 d. „Google“ pranešė, kad iki tol naudota „Google Wallet“ paslauga bus apjungta su „Android Pay“ ir pervadinta į „Google Pay“. 

2022 m. „Google Pay“ veikia daugiau nei 40 valstybių. 2020 m. lapkirčio mėnesį „Swedbank“ ir „Revolut“ Lietuvoje pirmieji pristatė „Google Pay“ paslaugą. Vėliau paslauga tapo prieinama ir kitiems Lietuvos bankų klientams („Luminor“). SEB bankas kol kas paslaugos dar nepasiūlė, nors teikia bekontaktines atsiskaitymo paslaugas „Android“ telefonų klientams.

Norint pradėti naudotis paslauga reikia banko kortelę susieti su „Google Pay“ programėle arba patvirtinti jos duomenis banko programėlėje. Banko kortelė, su kuria susiejama „Google Pay“, turi palaikyti bekontakčio mokėjimo funkciją. Susiejus kortelę su „Google Pay“, vartotojas telefonu gali atsiskaityti visose vietose, kuriose priimami bekontakčiai mokėjimai kortele: įvairiose fizinėse parduotuvėse, atlikti mokėjimus internetu ir mobiliajame įrenginyje įdiegtose programėlėse. Atsiskaitant su „Google Pay“ tereikia telefoną arba laikrodį priglausti prie mokėjimų terminalo. Kiekvieno atsiskaitymo „Google Pay“ atveju mokėtojas identifikuojamas pagal veido arba piršto antspaudo parametrus naudojant veido ar piršto atspaudo atpažinimo funkcijas arba suvedus įrenginio kodą.

Šaltiniai 

Google
Mokėjimo sistemos
Domantas Vaičekauskas

Domantas Vaičekauskas (g. 2003 m. rugsėjo 27 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje. Atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinėms.

Karjera 
Gimė ir augo Panevėžyje. Mokėsi sporto gimnazijoje, atstovavo jai ir Panevėžio futbolo akademijai.

FK Panevėžys

2019 m. sezonas 
Rungtyniavo Panevėžys B ekipoje nuo 2019 m. Tuomet komanda rungtyniavo Antroje lygoje. 

2019 m. birželio 24 d. debiutavo „bekų“ ekipoje rungtynėse prieš Vilniaus „Viltį“.

2020 m. sezonas 
Nuo 2020 m. buvo registruojamas „Panevėžio“ klubo A lygos paraiškose, tačiau sužaidė vos dvejose A lygos rungtynėse. 

2020 m. rugpjūčio 16 d. debiutavo A lygoje rungtynėse prieš „Bangos“ klubą.

Daugiau žaidybinio laiko gavo atstovaudamas Panevėžys B ekipai, kuri žaidė Pirmoje lygoje. Savo žaidimu komandoje išsiskyrė du septyniolikmečiai: Domantas Vaičekauskas ir Evaldas Urmonas. Iš karto po sezono pasirašytos sutartys su šiais žaidėjais.

2021 m. sezonas 
2021 m. A lygoje nesužaidė nė minutės. Atstovavo Panevėžys B ekipai, kuri žaidė Pirmoje lygoje.

2022 m. sezonas 
2022 m. balandžio 9 d. pelnė įvartį A lygos rungtynėse prieš „Jonavos“ klubą.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai 
<...>

Rinktinės 
<...>

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt (apie žaidėją)
 SOCCERWAY (apie žaidėją)
 lietuvosfutbolas.lt (apie žaidėją)
 SOFASCORE (apie žaidėją)
 FLASHSCORE (apie žaidėją)
 Transfermarkt (apie žaidėją)
 fk-panevezys.lt Klubo svetainė
 Globalsportsarchive (apie žaidėją)

Lietuvos futbolininkai
Bagotosios GS

Bagotosios geležinkelio stotis – buvusi gyvenvietė Kazlų Rūdos savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Bagotosios kaimo, prie Kauno–Kybartų geležinkelio.

Istorija 

1934 m. geležinkelio stotis buvo praplėsta. Maždaug iki 1976 m. buvo atskira gyvenvietė, vėliau panaikinta.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Kazlų Rūdos savivaldybės gyvenvietės
2022 m. pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku čempionatas

2022  m. pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku čempionatas – Tarptautinės čiuožimo sąjungos organizuotas geriausių pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku atletų čempionatas, kuris vyko balandžio 8 d. – balandžio 10 d. Kanados mieste Montrealyje. Vengrijos rinktinė pelnė daugiausiai medalių.

Dėl 2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą čempionate nebuvo leista dalyvauti čiuožėjams iš Rusijos ir Baltarusijos.

Medalininkai

Vyrai

Moterys

Medalių lentelė

Šalys 
28-ios šalys delevgavo čiuožėjus į 2022 m. pasaulio čempionatą::

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Pastaba: Rusijos ir Baltarusijos čiuožėjams neleista dalyvauti dėl karo Ukrainoje.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku čempionatai
2022 sporte
Kanados sportas
Ganghvamanas

Ganghvamanas (Kanghwa-man, Kyŏnggi-man) – Geltonosios jūros rytinės dalies įlanka, įsiterpusi į vakarinius Korėjos pusiasalio krantus. Ilgis 85 km, plotis iki 122 km. Gylis iki 54 m. Įlankoje gausu salų (didžiausia Ganghvadas), uolų, seklumų. Potvyniai kyla kas pusė paros, aukštis iki 10 m. Didžiausia įtekanti upė – Hangangas.

Pagrindinis uostamiestis – Inčionas (Pietų Korėja).

Šaltiniai 

Geltonoji jūra
Ramiojo vandenyno įlankos
Pietų Korėjos geografija
Kaugonių GS

Kaugonių geležinkelio stotis – buvusi gyvenvietė Elektrėnų savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Kaugonių kaimo, prie geležinkelio Vilnius–Kaunas. Ties Kaugonimis atsišakoja geležinkelis į Elektrėnus. Iš šiaurės ir rytų prieina Kaugonių miškas.

Istorija 

Geležinkelio stotis minima nuo 1936 m. XX a. viduryje

Šaltiniai 

Panaikintos Elektrėnų savivaldybės gyvenvietės
Kultūrinė apropriacija

Kultūrinė apropriacija – vienos kultūros (paprastai dominuojančios) vykdomas kitos kultūros (paprastai mažumų) papročių, idėjų, praktikų paviršutiniškas, netinkamas perėmimas. Nors kultūriniai mainai tarp skirtingų kultūrų vyksta nuolat, kultūrinė apropriacija nusako tokius atvejus, kai viena kultūra perima kitos kultūros elementus stereotipizuodama pastarąją, perimdama tik paviršinius bruožus be gilesnės prasmės, todėl kultūros, kurios bruožai perimami, atstovai gali pasijusti išnaudojami. Į kultūrinę apropriaciją įtraukiamas kitų kultūrų žmonių aprangos, šukuosenų, religinių ir kultūrinių simbolių, tatuiruočių, papuošalų, kalbos, šokių, muzikos, medicinos, intelektinės nuosavybės perėmimas bei mėgdžiojimas.

Kultūrinė apropriacija skiriama nuo akultūracijos bei asimiliacijos ir vertinama kaip kolonijinė praktika – vienos kultūros elementas išimamas iš konteksto ir pritaikomas kitoje kultūroje paprastai tik dėl pramogos, „egzotikos“. Kultūrinės apropriacijos apologetų teigimu, tai – mažumų priespaudos forma, kai iš tos mažumos atimami jos identiteto žymenys, kurie tai mažumai esą priklauso kaip intelektinė nuosavybė.

Kultūrinės apropriacijos bei panašią kultūrinio kolonializmo sąvoką įvedė XX a. antros pusės postkolonializmo tyrėjai bei Vakarų ekspancionizmo kritikai.

Kultūrinė apropriacija taikoma daugiausia baltųjų (vakariečių) madoms kičiškai mėgdžioti kitas kultūras: kaip pavyzdžiai išskiriami baltieji indėnistai (su pau vau šokiais, plunksnų karūnomis, pirtimis ir kt.),, tatuiruotės su keltų, maorių, kinų ir kt. kultūrų ženklais, afroamerikiečių žargono, šukuosenų, muzikos ir aprangos mėgdžiojimas,, polinezietiško stiliaus Tiki restoranai, naujieji šamanai, indiška kūno puošyba (bindi, chna) ir kt.

Kultūrinės apropriacijos sąvoka ir siekis riboti kultūrinį skolinimąsi susilaukia ir nemažai kritikos: teigiama, kad kultūrinė apropriacija nėra tokia žalinga, kaip rodoma, ir dažnai netgi gali išsaugoti ir išpopuliarinti kitos kultūros bruožus, be to, tai trukdo saviraiškos laisvei, meno sklaidai, intelektualinei laisvei, kuria dirbtinius barjerus tarp kultūrų. Griežas kultūrinės apropriacijos ribojimas vadinamas naujuoju politkorektiškumu, apverstu rasizmu, pozityvia diskriminacija.

Šaltiniai 

Kultūrologija
Diskriminacija
Vilniaus Juventos gimnazija

Vilniaus Juventos gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Kapsų g. 4, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas rusų kalba. Įstaigos kodas 190008599.

Istorija 

1958 m. spalio 3 d. Vilniaus miesto Darbo žmonių deputatų tarybos Vykdomojo komiteto sprendimu Nr. 559 įsteigta Vilniaus septynmetė 32-oji mokykla. 1966 m. rugsėjo 1 d. septynmetė mokykla reorganizuota į Vilniaus vidurinę mokyklą. 1993 m. buvo įkurtos pirmos gimnazijos klasės. 1997 m. rugsėjo 24 d. Vilniaus miesto tarybos sprendimu Nr. 76 Vilniaus 32-ajai vidurinei mokyklai suteiktas „Juventos“ pavadinimas. 1997 m. gegužės 30 d. LR Švietimo ir mokslo ministerijos kolegijos nutarimu Nr. 36 Vilniaus mokyklai suteiktas gimnazijos statusas.

2019 m. renovuotas gimnazijos stadionas.

Direktoriai 
 1982-1983 m. Irina Ignatavičienė
 Nuo 2001 m. Irina Ignatavičienė

Šaltiniai 

Gimnazijos svetainė
Sportinių šokių klubas „Juventos“

Vilniaus mokyklos
Lietuvos gimnazijos
Padovinio pagrindinė mokykla

Marijampolės savivaldybės Padovinio pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Marijampolės savivaldybėje, Padovinyje, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190377831. Steigėjas Marijampolės savivaldybės taryba.

Filialas: Marijampolės savivaldybės Padovinio pagrindinės mokyklos Liepynų skyrius.

Istorija 

Pirmoji pradinė mokykla Padovinyje įkurta 1910 m., nuo 1936 m. ji turėjo 6 skyrius, nuo 1949 m. – septynmetė, nuo 1962 m. – aštuonmetė, nuo 1989 m. – devynmetė. 1987 m. mokykla įsikūrė dabartiniame pastate. 2002 m. mokykla tapo dešimtmete, 2010 m. prie jos prijungtas Daukšių pagrindinio ugdymo skyrius.

2019 m. lapkričio 25 d. Marijampolės savivaldybės taryba pritarė pateiktam spendimo projektui, kuriame numatyta, kad iki 2020 m. rugpjūčio 31 d. Padovinio pagrindinė mokykla bus reorganizuota prijungiant ją prie Liudvinavo Kazio Borutos gimnazijos, pavadinant Liudvinavo Kazio Borutos gimnazijos Padovinio pagrindinio ugdymo skyriumi. 2021 m. Marijampolės savivaldybės tarybos posėdyje buvo nuspręsta gimnazijos Padovinio skyrių likviduoti.

Direktoriai 
 Irma Sinkevičienė

Šaltiniai

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Buvusios Marijampolės savivaldybės mokyklos
Elitedivisionen

Elitedivisionen, dar žinoma Danmarksturneringens Kvindeliga, Kvinde-DM Liga or Kvindeligaen pavadinimais – aukščiausias moterų Danijos futbolo lygos divizionas. 

Daugiausiai taškų turinti komanda tampa Danijos čempione. Čempionės patenka į UEFA moterų čempionų lygos turnyrą. Antrą vietą užėmusi komanda irgi patenka į turnyrą.

Čempionatą organizuoja Danijos futbolo federacija.

Istorija 
Lyga įkurta 1974 m., o sekančiais (1975 m.) įvyko pirmasis, inauguracinis sezonas.

2022 m. sezonas

Dalyviai 2022 m. 
 2022 m. dalyvavo 8 ekipos.

Čempionės 
Elitedivisionen :

 1973:  Ribe
 1974:  Ribe
 1975:  Femina
 1976:  Ribe
 1977:  Femina
 1978:  Ribe
 1979:  Ribe
 1980:  Femina
 1981:  B 1909 
 1982:  HEI Århus
 1983:  B 1909 
 1984:  HEI Århus
 1985:  B 1909 
 1986:  HEI Århus
 1987:  HEI Århus
 1988:  HEI Århus
 1989:  HEI Århus
 1990:  HEI Århus
 1991:  HEI Århus
 1992:  B 1909 
 1993:  B 1909 
 1994:  Fortuna Hjørring
 1995:  Fortuna Hjørring
 1996:  Fortuna Hjørring
 1997:  HEI Århus
 1998:  HEI Århus
 1999:  Fortuna Hjørring
 2000:  Odense BK
 2001:  Odense BK
 2002:  Fortuna Hjørring
 2003:  Brøndby IF
 2004:  Brøndby IF
 2005:  Brøndby IF
 2006:  Brøndby IF
 2007:  Brøndby IF
 2008:  Brøndby IF
 2009:  Fortuna Hjørring
 2010:  Fortuna Hjørring
 2011:  Brøndby IF
 2012:  Brøndby IF
 2013:  Brøndby IF
 2014: Fortuna Hjørring
 2015:  Brøndby IF
 2016: Fortuna Hjørring
 2017: Brøndby IF
 2018: Fortuna Hjørring
 2019: Brøndby IF
 2020: Fortuna Hjørring
 2021: HB Køge
 2022: HB Køge

Taip pat skaitykite 
 Danijos Superlyga – aukščiausioji lyga Danijos vyrų futbole.

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Elitedivisionen]
 SOCCERWAY
 FLASHSCORE
 [ SOFASCORE]

Danijos futbolo varžybos
Moterų sporto varžybos
AaB Fodbold (moterys)

AaB Fodbold moterų komanda – Danijos moterų futbolo komanda iš Olborgo. Komanda žaidžia Elitedivisionen.

Istorija 
Ekipos ištakos siekia 2020 m., o pateko į aukščiausią šalies lygą.

Pasiekimai 
 Elitedivisionen (0)
 Čempionės: 
 Taurė (0)
 Nugalėtojos:

Sezonai

Sudėtis 
Atnaujinta: 2022 m. rugpjūčio 13 d.

Treneris 
  Claus Larsen

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY

Danijos moterų futbolo ekipos
Nadir Rüstemli

Nadir Rashid oghlu Rustamli (g. 1999 m. liepos 8 d.) – Azerbaidžano dainininkas. Dar žinomas sceniniu vardu Nadir Rustamli.

Atlikėjas su daina „Fade to Black“ atstovaus Azerbaidžanui 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

„Eurovizijos“ dainų konkursas

2022 m. vasario 16 d. buvo paskelbta, kad atlikėjas buvo atrinktas Azerbaidžano transliuotojo‎‎ atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse. 

Atlikėjo eurovizinė daina „Fade to Black“ buvo išleista 2022 m. kovo 21 dieną.

Atlikėjas pasirodys antrajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyks 2022 m. gegužės 12 dieną, ketvirtuoju numeriu.

Šaltiniai 

Azerbaidžano atlikėjai
Azerbaidžano atstovai Eurovizijoje
2022 m. Eurovizijos dalyviai
Karina Sævik

Karina Sevik ( g. 1996 m. kovo 24 d.) – Norvegijos futbolininkė, saugė arba puolėja.

Atstovavo Norvegijos nacionalinei moterų rinktinei ir įvairaus amžiaus jaunimo rinktinėms.

Karjera

SK Haukar 
2011 m. rugsėjį, būdama penkiolikos metų amžiaus, žaidė Norvegijos SK Haugar (antra pakopa) ir pelnė įvartį rungtynėse prieš FL Fart. Šis įvartis neišgelbėjo SH Haukar ekipos nuo pralaimėjimo. Galutinis rezultatas 1:4. Sezono pabaigoje klubas iškrito į Antrą divizioną (trečia pakopa). Karina Sevik toliau žaidė pagrindinėje komandoje, bet kartais atstovaudavo klubui U-16 bei jaunimo ekipoje.

Avaldsnes IL 
Profesionalią karjerą pradėjo 2013 m. Avaldsnes IL klube, kuris rungtyniavo Toppserien (aukščiausioje lygoje).

2014 m. sužaidė dvidešimt rungtynių iš dvidešimtdviejų Toppserien (aukščiausioje lygoje). Pelnė pirmuosiuos du įvarčius elito divizione.

2015 m. per vienuolika rungtynių pelnė vieną įvartį, o Norvegijos futbolo taurės turnyre per vienerias rungtynes pasižymėjo du kartus.

Vasarą perėjo į Kolbotn IL.

Kolbotn IL 
2015–2019 m. rungtyniavo Kolbotn. 2015 m. sužaidė vienuolikoje rungtynių ir pelnė vieną įvartį. 

2016 m. žaidė visuose (22) aukščiausios lygos susitikimuose ir pelnė du įvarčius. Du kartus pasižymėjo Norvegijos futbolo taurės turnyro rungtynėse.

2017 m. per 22 rungtynes pelnė du įvarčius; dar du kartus pasižymėjo Norvegijos futbolo taurės turnyro rungtynėse.

2018 m. sužaidė šešiolika rungtynių, per kurias pasižymėjo net devynis kartus.

2019 m. sužaidė dešimt rungtynių, per kurias pasižymėjo net septynis kartus.

Paris Saint-Germain 
2019 m. liepos 1 d. pasirašė sutartį su Paris Saint-Germain klubu. Elitiniame divizione sužaidė vienuolika rungtynių.

VfL Wolfsburg 
2020 m. rugsėjo 16 d. pranešta, kad žaidėja palieka PSG; persikėlė į Vokietiją į VfL Wolfsburg. Vokietijos Bundeslygoje sužaidė keturiolika rungtynių ir pasižymėjo pelnydama du įvarčius. 

Su VfL Wolfsburg iškovojo Vokietijos futbolo taurę.

Avaldsnes 
2021 m. gegužės mėn. grįžo į Norvegiją ir atstovavo Avaldsnes IL. Sužaidė dvidešimt rungtynių 2021 m. Toppserien ir pelnė du įvarčius.

Rinktinės 
Debiutavo Norvegijos rinktinėje 2019 m.

Pasiekimai 
 su VfL Wolfsburg
 DFB-Pokal: 2020–2021 m.

 Asmeniniai
 x

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ fotball.no] (statistika)
 fotball.no (norvegų k.)
 Soccerway (statistika)
 worldfootball.net
 DFB svetainė
 PSG klubo svetainė
 Globalsportsarchive

Norvegijos futbolininkės
FL Fart (moterys)

Fotballaget Fart!, o trumpiau vadinamas FL Fart – Norvegijos futbolo klubas iš Vango. Šis straipsnis apie klubo moterų ekipą, kuri žaidžia moterų futbolo varžybose. Norvegų kalboje žodis „fart“ reiškia greitį.

Istorija 
FL Fart įkurtas 1934 m., o 1982 m. suburta moterų futbolo ekipa, kuri rungtyniavo šalies aukščiausioje futbolo lygoje.

2008 m. pateko į Toppserien (aukščiausią lygą), bet joje surinko vos vieną tašką ir po sezono buvo perkeltos į žemesnį divizioną.

2012 m. vėl rungtyniavo Toppserien (aukščiausioje lygoje), bet sezono metu nepelnė nė vieno taško ir po sezono buvo perkeltos į žemesnį divizioną.

2014 m. FL Fart gavo 4 milijonų kronų išmoką iš klubo fano, kuris tikėjosi, kad tai padės klubui patekti į aukštesnį lygmenį.

2019 m. vėl rungtyniavo Toppserien (aukščiausioje lygoje), sezono metu iškovojo dvi pergales, dar keturis kartus sužaidė lygiosiomis, iškovojo dešimt taškų, tačiau vis tiek liko paskutinėje vietoje, dešimtos,  ir po sezono buvo perkeltos į žemesnį divizioną.

2020 m. rungtyniavo Pirmame divizione (antra pakopa). Ekipa buvo dešimtoje vietoje, bet išvengė iškritimo.

2021 m. Pirmame divizione (antra pakopa) vėl liko dešimtoje vietoje, paskutinės, o po sezono buvo perkeltos į žemesnį divizioną.

2022 m. rungtyniavo Antrame divizione (trečia pakopa).

Pasiekimai 
 Norvegijos aukščiausia lyga (D1) 
 Čempionės (0): 
 Antroji vieta (0): 
 Trečioji vieta (0):
 Norvegijos Pirmasis divizionas (D2)
 Nugalėtojos (2): 2007, 2018
 Antroji vieta (1): 2011
 Norvegijos taurės turnyras

Sezonai

Stadionas 

Namų rungtynes žaidžia Fartbana (). Stadiono talpa 1,3 tūkst. žiūrovų.

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Aprangos gamintojai – Adidas firma.
 Namuose rungtyniauja balta raudona apranga.

Sudėtis 
Atnaujinta: 2021 m. lapkričio 4 d.

Taip pat skaitykite 
 FL Fart (klubo vyrų futbolo ekipa);

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 [ facebook paskyra]
 Soccerway (Apie ekipą)
 Sofascore (Apie ekipą)
 Flashscore (Apie ekipą)
 RSSSF duomenų bazė
 Globalsportsarchive
 fotball.no Klubbinformasjon 
 worldfootball.net (Apie klubą)

Norvegijos moterų futbolo ekipos
Nord Stream 2

Nord Stream 2 – neinauguruotas magistralinis dujotiekis, nutiestas Baltijos jūros dugnu ir jungiantis Rusiją ir Vokietiją. Dujotiekis nutiestas tranzitu per Suomijos, Danijos ir Švedijos teritorijas, bet nebuvo prijungtas prie šių šalių gamtinių dujų skirstymo tinklų. Skirtas transportavimui dujoms iš Vakarų Sibiro telkinių, esančių Jamalo Nencų autonominėje apygardoje (Tiumenės sritis). 

„Nord Stream 2“ yra ilgiausias nutiestas povandeninis magistralinis dujotiekis, kuris savo ilgiu aplenkė lygi tol ilgiausią pirmtaką Nord Stream.

Statybų ir derybų metu prieš dujotiekio statybas pasisakė JAV ir įvairių Centrinės bei Rytų Europos šalių atstovai, motyvuodami galima sustiprėjusia Rusijos įtaka Europoje ir susilpnėjusiu NATO šalių saugumu dėl energetinės priklausomybės. 2019 m. statybų metu dujotiekio tiesimo trasos statybų aikštelę buvo užėmę protestuotojai.

Istorija 
2018 m. sausio 31 d. Vokietijos vyriausybė išdavė leidimą dujotiekio statyboms šalies teritorijoje.

2021 m. rugsėjį užbaigti visi statybų darbai, bet dujotiekis nepradėtas eksploatuoti.

Rusijos-Ukrainos krizė 
2022 m. vasario 22 d. Vokietijos kancleris Olaf Scholz sustabdė „Nord Stream 2“ jungties dokumentų ratifikavimą, baiminantis Rusijos įtakos Europoje ir dėl tvyrančios įtampos tarp Rusijos ir Ukrainos. Po dviejų dienų vasario 24 d. prasidėjo 2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą. Dujotiekio paleidimas atidėtas neribotam laikui.

2022 m. rugsėjo 26 d. šalia Danijos Bornholmo salos buvo pastebėtas stiprus slėgio sumažėjimas bei dujų nuotėkis. Netrukus po šio įvykio Danijos ir Švedijos teisėsaugos institucijos pradėjo tyrimus dėl galimo sabotažo. Danijos premjerė Mette Frederiksen teigė, kad tokį nuotėkį galėjo sukelti tik tyčiniai veiksmai, o ne nelaimingas atsitikimas.

Taip pat skaitykite 
 Nord Stream
 Jamalo–Europos dujotiekis

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali „Nord-Stream“ svetainė

Rusijos dujotiekiai
Vokietijos dujotiekiai
Suomijos dujotiekiai
Danijos dujotiekiai
Švedijos dujotiekiai
Vladyslavas Chameliukas

Vladyslavas Chameliukas (; g. 1998 m. gegužės 4 d.) – Ukrainos futbolininkas.

Karjera 
Žaidė įvairiuose klubuose Ukrainoje. 

Rungtyniavo Strijaus „Skalos“, Zaparižės „Metalurgo“, Odesos „Černomoreco“ klubų jaunimo komandose.

Nuo 2016 m. atstovavo Odesos „Černomoreco“ klubui. Daugiausiai rungtyniavo dublerių komandoje, 2018 m. kovo 17 d. debiutavo pagrindinėje ekipoje.

2021 m. sausio mėn. perėjo į Donecko „Olimpiko“ klubą. 

2021 m. vasarą persikėlė į „Lvovo“ klubą.

2022 m. vasario 9 d. tapo Brastos „Dinamo“ nariu, tačiau tų pačių metų balandžio 8 d. Dinamo klubas išnuomojo žaidėją „Jonavos“ klubui.

FK Jonava 
2022 m. nuomos pagrindais atstovavo „Jonavos“ klubui. Debiutavo jonaviškių gretose A lygoje 2022 m. balandžio 9 d. rungtynėse prieš „Panevėžio“ klubą.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Laimėjimai

Rinktinės 
2017 m. buvo pakviestas į Ukrainos U-19 rinktinę. Atstovavo dviejose rungtynėse.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 Soccerway
 Transfermarkt
 lietuvosfutbolas.lt
 Globalsportsarchive

Ukrainos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Europipe II

Europipe II – magistralinis dujotiekis, kuris jungia Norvegijos gamtinių dujų apdirbimo infrastruktūrą ir Vokietijos gamtinių dujų rinką.

Istorija 
Dujotiekio trasos analizės ir projektavimo darbai pradėti 1995 m. 1996 m. Norvegijos parlamentas priėmė sprendimą vystyti gamtinių dujų gavybos ir perdirbimo infrastruktūrą centrinėje Norvegijoje, ko pasėkoje Susortas parinktas kaip dujotiekio pradinis taškas. 

1999 m. spalio 1 d. „Europipe II“ oficialiai atidarytas. Statybos kainavo 9,6 milijardus kr.

Taip pat skaitykite 
 Europipe I

Šaltiniai 

Norvegijos dujotiekiai
Vokietijos dujotiekiai
2022 m. LMFA I lyga

2022 m. Lietuvos moterų futbolo asociacijos Pirma lyga arba trumpai Pirma lyga – antros pakopos moterų futbolo pirmenybės, kuriose žaidžia Lietuvos moterų futbolo komandos.

Varžybų formatas 
 Pirmenybės vyko keturiais etapais.
 Balandžio mėnesį startavo dviejų regioninių grupių varžybos, kurios vyko 2 ratų sistema
 Rudenį vyko ketvirtfinalio, pusfinalio ir finalo etapai atkrintamųjų varžybų principu.

Dalyvės

Pietų-Rytų regiono grupės komandos  
 Grupėje rungtyniavo šešios ekipos

Šiaurės-Vakarų regiono grupės komandos 
 Grupėje rungtyniavo septynios ekipos

Datos 
 2022 m. balandžio 15 d. buvo sužaistos pirmosios rungtynės, kuriose susitiko FC Hegelmann B ir FK Šešupė–Marijampolė City. Jose pergalę šventė Kauno rajonui atstovaujančios Hegelmann merginos.

Turnyro lentelė po pirmojo etapo 
 Pietų-Rytų regiono grupės ekipų rikiuotė.

 Šiaurės-Vakarų regiono grupės komandos

Antrasis etapas (ketvirtfinaliai) 
8 komandos tęsė kovą dėl medalių.

Dėl 1–8 vietų
 FK „Utenis“ – FC „Džiugas“, 
 „SC-Ukmergė“ – FK „Vilnius“ B, 
 FC „Hegelmann“ B – MFK „Žalgiris“, 
 MFA „Žalgiris“ B-MRU 6–0 FK „Šešupė“-„M City“.

 Dėl 9–12 vietų
 Alytaus SRC-MFK – FK „Saned“ B-Joniškio SC, 
 FK „Vilkija“ – Širvintų SC.

Trečiasis etapas (pusfinaliai) 
 Pusfinalis 
 x
 x

 Dėl 5–8 vietų
 x

Finalas 
x

Galutinė ekipų rikiuotė 
 Galutinė 2022 m. LMFA I lygos komandų rikiuotė

Snaiperiai 
Rezultatyviausios žaidėjos titulas atiteko x.

Taip pat skaitykite 
 2022 m. moterų A lyga

Šaltiniai

Nuorodos 
 LFF svetainė (moterų futbolo varžybos)
 LFF puslapis
 Facebook paskyra: „Moterys už futbolą“

Lietuvos moterų futbolas
FC Džiugas (moterys)

Telšių futbolo klubas „Džiugas“, o kitaip Telšių „Džiugas“ bei tiesiog FC „Džiugas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Telšių. 

Šis straipnis apie klubo moterų ekipą, kuri runtyniauja Lietuvos futbolo čempionate.

Istorija 
2022 m. buvo suburta merginų ekipa, kuri rungtyniavo LMFA I lygoje.

Rungtyniavo Šiaurės-Vakarų regione, kuriame varžėsi septynios ekipos.

2022 m. gegužės 13 d. įvyko debiutinės rungtynės. Jose buvo užfiksuotos nulinės lygiosios ir su ukmergiškėmis pasidalino po tašką.

2022 m. gegužės 27 d. ekipa iškovojo istorinę pergalę, kai rezultatu 3:2 palaužė Šešupę-Marijampolė City.

Rėmėjai 
2022 m. sezone ant marškinėlių buvo rėmėjų logotipas (Belmontas).

Nuo 2021 m. liepos mėn. AB Orlen Lietuva tapo klubo generaliniu rėmėju.

Klubo pavadinimas, logotipas ir spalvos 
Džiugas – žemaičių padavimų personažas, siejamas su Džiugo kalnu šalia Telšių. Padavimuose minimas kaip milžinas, supylęs kalną. Kitur pasakojama, kad Džiugas buvęs didvyris, įkūręs Telšius, iškasęs Masčio ežerą, kovojęs su kryžiuočiais. Sakoma, kad jis buvęs toks galingas dėl velnių pagalbos. Jis galėdavęs su kuoka išmušti didžiausius priešų būrius, su šaknimi išrauti didelius medžius.

Logotipas 
Jame vaizduojama žemaičių simbolis lokys, rudame skyde.

Apranga 
Klubas žaidžia ruda apranga

Sportinės aprangos 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose žaidžia ruda apranga. 

 Aprangų gamintojai
  Joma - nuo 2022 m. iki šiol.

Pasiekimai 
 LMFA I lyga
 ? vieta: 2022 m. (būsimas įvykis)

Sezonai 
<...>

Sudėtis 
''Atnaujinta: 
<...>

Žymūs žaidėjos 
  <...>

Treneriai 
  Margarita Vagdarytė

Taip pat skaikykite 
 „Džiugas“ klubas

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 YouTube kanalas
 Globalsportsarchive

Džiugas
Telšių futbolas
FC Hegelmann B (moterys)

Football Club Hegelmann arba Kauno rajono „Hegelmann“ futbolo klubas – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno. 

Šis straipsnis apie klubo struktūrai priklausančią moterų ekipos jaunimo komandą, kuri runtyniauja Lietuvos futbolo čempionate.

Istorija 
2022 m. sausio mėn. oficialiai pranešta, kad MFK Žalgiris keičia spalvas, pereina į „Hegellmann“ klubo struktūrą.

2022 m. buvo suburta merginų ekipa, kuri rungtyniavo LMFA I lygoje.

Rungtyniavo Šiaurės-Vakarų regione, kuriame varžėsi septynios ekipos.

Rėmėjai 
2022 m. sezone ant marškinėlių buvo rėmėjų logotipas ir užrašas (Hegelmann). Ant dešinės pusės rankovių Akvilė.

Spalvinė gama ir apranga

Sportinės aprangos 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose žaidžia mėlyna apranga. 

 Aprangų gamintojai
  hummel - nuo 2022 m. iki šiol.

Pasiekimai 
 LMFA I lyga
 ? vieta: 2022 m. (būsimas įvykis)

Sezonai 

|}

Sudėtis 
''Atnaujinta: 
<...>

Žymūs žaidėjos 
  <...>

Treneriai 
  Ingrida Siliūnienė

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ „Facebook“ profilis]
 Facebook paskyra: "Moterys už futbolą"
 [ Globalsportsarchive]

Lietuvos moterų futbolo klubai
Orestas Kostykas

Orestas Kostykas (; g. 1999 m. balandžio 16 d.) – Ukrainos futbolininkas.

Karjera 
Žaidė įvairiuose klubuose Ukrainoje. 2016–2017 m. sezone rungtyniavo mėgėjiškame Lvivo „Opir“, o 2017–2018 m. – Zoločivo „Sokil“ klube.

Nuo 2018 m. atstovavo Rivnės „Veres“ klubui. Rungtyniavo  Rivnės „Veres“ klubo jaunimo komandose. Buvo registruojamas pagrindinėje ekipoje, bet savo šanso nesulaukė.

2018 m. antroje pusėje atstovavo Ternopilio „Nivos“ klubui. 

2019 m. m. sausį persikėlė į „Lvivo“ klubą. Šiame klube jį užklupo karas. 2022 m. balandį persikėlė į Lietuvą.

FK Jonava 
2022 m. nuomos pagrindais atstovavo „Jonavos“ klubui. Debiutavo jonaviškių gretose A lygoje 2022 m. balandžio 16 d. (gimimo dienos proga) rungtynėse prieš „Džiugo“ klubą. Jonaviškiai minimaliu rezultatu 0:1 nusileido telšiškiams.

Liepos mėn. paliko Jonavos klubą.

Statistika 
 A lygos ir Pirmos lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;
 Pirmos lygos ekipa;

Laimėjimai

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt
 Soccerway
 Transfermarkt
 lietuvosfutbolas.lt
 Globalsportsarchive

Ukrainos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Denysas Vasinas

Denysas Vasinas (; g. 1989 m. kovo 4 d.) – Ukrainos futbolininkas.

Karjera 
Žaidė įvairiuose klubuose Ukrainoje. Odesoje gimęs futbolininkas rungtyniavo šio miesto „Černomoreco“ jaunimo ekipose. 

Klubas 2013 m. paskolino žaidėją Babrujsko „Belšinai“.

Rungtyniavo Lvivo „Karpatų“ klube. „Mariupolio“ klube, buvo grįžęs į Odesos „Čornomorecą“, atstovavo „Vorkslai“, „Inhulecui“. 

Paskutine stotele prieš atvykstant į Lietuvą tapo „Kryvbaso“ klubas. Prasidėjus karui Ukrainos čempionatas buvo nutrauktas, o žaidėjas balandžio mėn. persikėlė į Lietuvą.

FK Jonava 
2022 m. nuomos pagrindais atstovavo „Jonavos“ klubui. 

Debiutavo jonaviškių gretose A lygoje 2022 m. balandžio 16 d. rungtynėse prieš „Džiugo“ klubą.
Jonaviškiai minimaliu rezultatu 0:1 nusileido telšiškiams.

2022 m. tapo žinoma, kad klubą paliko keletas žaidėjų: keturi žaidėjai – Titas Buzas, Luiz Matheus, Denysas Vasinas ir Daniel Silva.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt
 Soccerway
 Transfermarkt
 lietuvosfutbolas.lt
 Globalsportsarchive

Ukrainos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Benas Spietinis

Benas Spietinis (g. 1996 m. vasario 15 d.) – Lietuvos futbolininkas, rungtyniaujantis gynėjo pozicijoje.

Karjera

Jonavos „Lietava“ 
Karjerą pradėjo tuometiniame „Lietavos“ klube, kuris rungtyniavo Pirmoje lygoje. Žinoma, kad nuo 2013 m. atstovavo klubui, buvo pagrindinės sudėties žaidėjas.

FK „Banga“ 
2014 m. atstovavo Gargždų „Bangai“. 2014 m. A lygoje sužaidė dešimt rungtynių.

Jonavos „Lietava“ 
Karjerą tęsė tuometiniame „Lietavos“ klube, kuris rungtyniavo Pirmoje lygoje.

Utenos „Utenos Utenis“ 
2016 m. atstovavo „Utenos Utenio“ klubui. Daugiausiai žaidybinio laiko gaudavo bekų ekipoje, kuri rungtyniavo Antroje lygoje, o 2016 m. A lygoje sužaidė šešerias rungtynes.

Jonavos „Lietava“ 
2016 m. antroje pusėje karjerą tęsė tuometiniame „Lietavos“ klube, kuris rungtyniavo 2016 m. A lygoje. Sužaidė vos tris susitikimus.

2017 m. Jonavos klubas atsisakė „Lietavos“ žymens ir tapo FK Jonava. Benas Spietinis tęsė karjerą klube.

DFK „Dainava“ 
Atstovavo DFK Dainava 2018 m., kai klubas dalyvavo LFF I lyga.

FK „Šilas“ 
Atstovavo FK Šilas 2019 m., kai klubas dalyvavo LFF II lyga.

FK „Jonava“ 
Žaidė „Jonavos“ klube 2020 m. sezone. 2021 m. tęsė karjerą Jonavoje. Tais metais klubas rungtyniavo Pirmoje lygoje.

FK „Jonava“ 
2022 m. sezono pradžią praleido. Jonavos klubas pateko į A lygą, bet B. Spietinio ir kitų žaidėjų ekipoje nebuvo. Po nesėkmingos sezono pradžios klubas pasikvietė keletą ukrainiečių, prie komandos prisijungė P. Osauskas ir B. Spietinis. Debiutavo 2022 m. balandžio 16 d. rungtynėse prieš „Džiugo“ klubą. Žaidėjas 2022 m. liepos mėn. pranešė, jog traukiasi iš Jonavos klubo.

Statistika 
 A lygos ir Pirmos lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;
 Pirmos lygos ekipa;

Rinktinės 
 U-17 rinktinė
 2012 m. pakviestas į Lietuvos U-17 rinktinę.

 U-19 rinktinė
 2015 m. pakviestas į Lietuvos U-19 rinktinę.
 2015 m. kovo 26 d. rungtynėse prieš švedus pasižymėjo įvarčiu. Rungtynėse užfiksuotos lygiosios 1-1.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt (žaidėjas)
 SOCCERWAY (žaidėjas)
 FLASHSCORE (FK Jonava)
 SOFASCORE (žaidėjas)
 lietuvosfutbolas.lt (žaidėjas)
 Transfermarkt (žaidėjas)
 Globalsportsarchive (FK Jonava)

Spietinis
Karabicha

Karabicha () – kaimas Rusijoje, Jaroslavlio srityje, 15 km į pietvakarius nuo Jaroslavlio, netoli Kotoroslės upės.

Kaimas garsus XVIII a. Nekrasovų dvaru, kuris nuo 1861 m. priklausė žymiam rusų poetui Nikolajui Nekrasovui. Išlikę klasicistiniai dvaro rūmai su parku. 1946 m. Karabichos dvaras paskelbtas N. Nekrasovo literatūriniu-memorialiniu muziejumi, čia rengiami kasmetiniai poezijos skaitymai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Rusijos gyvenvietės
Jaroslavlio sritis
Dujotiekis Toržokas–Dolyna

Dujotiekis Toržokas–Dolyna – tarpvalstybinis magistralinis dujotiekis, jungiantis Ukrainos ir Rusijos gamtinių dujų perdavimo sistemas, tranzitu per Baltarusiją.

Istorija 
1989 m. pradėti dujotiekio statybos darbai. Dėl Sovietų Sąjungos žlugimo projektas strigo ir statybos darbai užbaigti tik 1996 m., įskaitant 529 km atkarpą Ukrainos teritorijoje.

Prie sistemos nebuvo prijungta nė viena kompresorinė stotis, todėl dujotiekis negali veikti visu pajėgumu. 2007 m. dujotiekis veikė 2,7 mlrd. m³ pajėgumu, vietoje galimų 6 mlrd. m³ per metus.

Prie dujotiekio prijungta požeminė Mozyriaus dujų saugykla, užtikrinanti Baltarusijos dujų sistemos veiklą.

Šaltiniai 

Baltarusijos dujotiekiai
Ukrainos dujotiekiai
Rusijos dujotiekiai
Serdaras Berdimuhamedovas

Serdaras Berdimuhamedovas (, g. 1981 m. rugsėjo 22 d.) – Turkmėnijos prezidentas, pareigas einantis nuo 2022 m. kovo 19 d.

Berdimuhamedovas anksčiau ėjo keletą kitų pareigų savo tėvo, prezidento Gurbangulio Berdimuhamedovo, vyriausybėje. 2021 m. jis tapo vienu iš kelių Turkmėnistano ministrų kabineto pirmininko pavaduotojų. 2022 m. Turkmėnijos prezidento rinkimuose, kurie nebuvo laikomi nei laisvais, nei sąžiningais, laimėjęs 73 proc. balsų, jis pakeitė savo tėvo 15 metų trukusį autoritarinį prezidentavimą.

Išnašos 

Turkmėnijos prezidentai