Palangos miesto civilinės kapinės

Palangos miesto civilinės kapinės – veikiančios kapinės Palangoje, vienos iš trejų Palangos miesto savivaldybėje (kitos – Anaičiuose ir Šventojoje). Įsikūrusios miesto šiaurrytinėje dalyje, tarp Vytauto gatvės ir Klaipėdos plento. Jas sudaro senųjų ir naujųjų kapinių kvartalai. Senosios kapinės įsikūrusios pietinėje dalyje, aplink kapinių koplyčią. Naujosios driekiasi į šiaurę, ties Laidojimo namais ir toliau link Vanagupės gatvės. Kapinėmis rūpinasi bendrovė „Palangos komunalinis ūkis“.

Kultūros paveldo objektai 

Kapinių teritorijoje esantys kultūros paveldo objektai: 
 kapinių koplyčia 
 aviakonstruktoriaus Broniaus Oškinio kapas 
 kalbininko Antano Vireliūno kapas
 signataro Algimanto Vinco Ulbos kapas 
 muziko Balio Dvariono kapas 
 Paulauskų kapo antkapinė koplytėlė
 holokausto aukų kapas

Istorija 

Pagal seną krikščionybės tradiciją, mirusieji katalikai Palangoje ilgą laiką buvo laidojami arti bažnyčios – šventoriuje arba šalia jo. Centre pritrūkus vietos toliau kapinėms plėstis, 1824 m. jos buvo iškeltos į  neapstatytą plotą į šiaurės rytus nuo miestelio. Kapinėse paskirta teritorija laidoti kitatikiams – evangelikams-liuteronams ir stačiatikiams. Būsimųjų kapinių teritorijoje jau stovėjo medinė aštuoniakampė koplyčia. Ji iškilo 1815 m. už parapijiečių ir aukotojų pinigus. Kapinių koplyčioje, skirtoje šv. Marijos Magdalenos garbei, tam tikromis progomis buvo laikomos šv. mišios. Koplyčios rūsyje, tikėtina, buvo laidojama. 

Apie 1931 m. kapinės praplėstos, senosios ir naujosios kapinės aptvertos tvora. 1942 m. kapinės aptvertos gelžbetonine tvora. Karo metu koplyčia apiplėšta, sunaikintas bažnytinis inventorius, puošyba. Sovietmečiu kapinių koplyčios interjeras liko neatstatytas, apleistas. Karo metu nukentėjo ir pačios kapinės – apgadinta didesnė dalis paminklų, nuo kai kurių kapų pavogtos metalinės tvorelės, sulaužyti vartai. 

Po karo kapinės buvo apleistos, neprižiūrimos, prižėlusios krūmų, tevedė vienas takas nuo vartų iki koplyčios. 1941-1948 m. Palangoje klebonavusio Jono Ilskio pastangomis kapines pradėta tvarkyti: išpjauti krūmokšniai, nutiesti ir išžvyruoti takai, imta prižiūrėti, puošti kapus, ypač Motinos dienos ir Vėlinių progomis, statyti antkapinius paminklus.

1958 m. Palangos miesto valdžia pavedė Vietinio ūkio valdybai priimti savo žinion visas Palangoje esančias kapines, užtikrinti jų priežiūrą, o neveikiančias – uždaryti.

1959 m. Palangos miesto civilinėse kapinėse perlaidoti 1941 m. birželio 27 d.  (ties dabartine  „Auska“) nužudytų žmonių (106 žydų ir 5 lietuvių) palaikai.

Trūkstant laisvų laidojimo vietų, 1983 m. Palangos kapinės buvo uždarytos. Miestiečiai, neturėję šeimos kapaviečių senosiose kapinėse, savo artimuosius turėjo laidoti už keliolikos kilometrų nuo Palangos esančiose Šventosios kapinėse. 2009 m. Palangos kapinės praplėstos į šiaurės pusę, todėl čia palangiškiai vėl gali laidoti savo artimuosius naujame beveik 120 arų plote.

2021 m. pradėta Palangos kapinių plėtra, siekiant padidinti laidojimo vietų skaičių. Buvo tvarkoma ir laidojimui pritaikoma teritoriją kapinių šiaurinėje pusėje. Tai daugiau kaip 4 tūkst. kv. m plotas tarp Laidojimo namų, senųjų kapinių ir dabar veikiančių kapinių šiaurinėje pusėje. Išplėsti numatyta ir naujosiose kapinėse nuo 2014 m. esantį kolumbariumą. Nutiesti jungiamieji šaligatviai tarp senųjų ir naujųjų kapinių, teritorijoje įrengtas apšvietimas, vandentiekis, atnaujintos automobilių stovėjimo, atliekų konteinerių aikštelės.  Ilgainiui Palangos civilines kapines bus galima plėsti tik į šiaurinę pusę iki Vanagupės gatvės, kur tektų panaikinti miškų teritoriją.

Virtualus gidas 

Palangos miesto savivaldybės viešoji biblioteka parengė virtualų kapinių vadovą, įamžinantį žymių palangiškių amžinojo poilsio vietas. Jame pateikiama informacija apie dešimtis kapaviečių ir jose palaidotus asmenis. Prie kiekvieno įėjimo į kapines yra pateikti QR kodai, kurių pagalba surandamos žymių žmonių palaidojimo vietos.

Žymūs žmonės 

 Antanas Vireliūnas (1887–1925) – kalbininkas
 Jonas Pranas Aleksa (1879–1955) – valstybės ir visuomenės veikėjas, agronomas
 Napoleonas Bernotas (1914–1959) – aktorius, teatro režisierius
 Vladas Jurgutis (1885–1966) – profesorius, bankininkas
 Balys Dvarionas (1904–1972) – kompozitorius, dirigentas
 Aldona Dvarionienė (1907–1982) – pianistė
 Bronius Oškinis (1913–1985) – sklandytuvų konstruktorius 
 Aldona Dvarionaitė (1939–2000) – pianistė, pedagogė
 Žymantė Jonuškaitė (1936–2001) – skulptorė
 Salvijus Jodka (1956–2008) – verslininkas, gydytojas, politikas
 Alfredas Marija Tiškevičius (1913–2008) – grafas, Lietuvos valstybės veikėjas
 Gintautas Likša (1943–2009) – architektas
 Leonas Kiauleikis (1927–2009) – žurnalistas, redaktorius, kolekcininkas
 Kęstutis Čilinskas  (1946–2011) – advokatas, politinis ir visuomenės veikėjas 
 Algimantas Vincas Ulba (1939–2012) –  signataras, buvęs Palangos miesto meras
 Pranciškus Juozauskas (1938–2013) – inžinierius architektas
 Egidijus Rimkus (1958–2014) – gydytojas, verslininkas, politikas
 Stasys Povilaitis (1947–2015) – estrados dainininkas
 Justinas Šatkauskas (1925–2019) – buvęs Palangos meras
 Vytautas Zigmas Vaitonis (1942–2020) – šachmatininkas

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 oficiali svetainė
 Palangos miesto civilinės kapinės visit-palanga.lt

Palangos savivaldybės paveldas
Palanga
Lietuvos kapinės