Širvinta (miestas)

Širvinta (; nuo 1946 m. Kutuzovas, ) – buvęs miestas Karaliaučiaus krašte, Širvintos ir Šešupės kairiajame krante, priešais Kudirkos Naumiestį. Ryčiausias Vokietijos imperijos ir mažiausias Rytų Prūsijos provincijos miestas. Tai vienintelis po II pasaulinio karo neatstatytas Europos miestas. Miesto simboliai – dvibokštė Emanuelio bažnyčia ir aukščiausias vėjo malūnas Rytprūsiuose.

Dabar – nunykęs Kutuzovo kaimas Krasnoznamensko rajone (2002 m. – 18 gyv., 2010 m. – 0 gyv.).

Istorija 

Gyvenvietė pirmą kartą Scherwint vardu paminėta 1516 m. Nuo 1525 m. Prūsijos kunigaikštystės, 1736–1818 m. Prūsijos karalystės Lietuvos departamento, 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Pilkalnio apskrities miestas Mažojoje Lietuvoje. Nuo 1946 m. priklauso Krasnoznamensko rajonui (Kaliningrado sritis). 

1549 m. greičiausiai Ragainės klebono M. Mažvydo iniciatyva pradėta bažnyčios statyba, 1640 m. bažnyčia sudegė, bendruomenė priskirta prie Viliūnų parapijos. 1695 m. gyventojams pasistačius naują bažnyčią, parapija atnaujinta, tačiau bažnyčią vėl sunaikino gaisras.  1725 m. suteiktos miesto ir turgaus teisės. Miestą su stačiakampe bažnyčios aikšte suplanavo architektas Joachimas Ludwigas Schultheißas von Unfriedtas. Kad Širvinta atitiktų miesto teisėms keliamus reikalavimus, Prūsijos karalius Frydrichas Vilhelmas I asmeniškai finansavo 20 namų statybą. 1856 m. valstybės lėšomis pastatyta Emanuelio bažnyčia. Nuo 1735 m. mieste dislokuotos Pirmojo armijos korpuso daliniai. Pagrindinis gyventojų verslas buvo pasienio prekyba ir kontrabanda. Per Širvintą ėjo vienas svarbiausių draudžiamos spaudos lietuvių kalba kelių.  Širvintoje stovėjo dviaukščiai-triaukščiai raudonų plytų gyvenamieji namai, didžiulis prekybos centras, driekėsi akmenimis grįstos gatvės. Tai buvo tipiškas Mažosios Lietuvos miestas, palaikęs itin glaudžius ryšius su vos už kelių šimtų metrų – kitapus Šešupės ir Širvintos santakos esančiu Kudirkos Naumiesčiu. Nuo XIX a. pradžios iki 1870 m. gegužės 31 d. miesto vardu buvo vadinamas Širvintos valsčius egzistavęs kitoje nuo miesto upės pusėje, Lenkijos Kongreso karalystės, Vilkaviškio apskrityje.

1901 m. nutiesta siaurojo geležinkelio linija į Pilkalnį, ja iš Lietuvos ir Rusijos gabenta mediena ir grūdai. Linija veikė iki 1944 m.

1914 m. miestą sugriovė Rusijos imperijos kariuomenė (išliko tik 4 namai ir bažnyčia), jis buvo atstatytas, bet 1944 m. rudenį jį vėl sugriovė Raudonoji armija, po karo neatstatytas. Širvinta buvo pirmas Raudonosios armijos užimtas Vokietijos miestas. 2011 m. balandžio 28 d. Kudirkos Naumiestyje, S.Dariaus ir S.Girėno g. 26 Antanas Spranaitis atidarė Širvintos muziejų „Schirwindter Stube“ (Širvintos kampelis).

Gyventojai 
Gyventojų surašymo duomenimis, įskaitant nuo 1885 m. dislokuoto Pirmojo armijos korpuso kariškius, mieste gyveno:

Lietuviai 
Iki 1709-11 m. maro Širvintų apylinkės buvo beveik vien lietuvininkų gyvenamos, po jo atsikėlė šiek tiek vokiečių kolonistų. Dėl kolonizacijos ir prievartinio vokietinimo lietuvininkai sparčiai nutauto. Vokiečių oficialios statistikos duomenimis 1848 m. Širvintų parapijoje buvo 415 lietuviškai kalbančiųjų (7,8%), 1878 m. – 150 (2,8%), o 1912 m. save laikančių lietuvininkais beliko tik 35 (0,7%). 1911 m. lietuviškos pamaldos bažnyčioje buvo nutrauktos.

Kunigai 
 Martynas Mažvydas
 Tomas Gedkantas, 1563–1566
 Johann Höpner, 1572–1581
 Jonas Gedkantas, iki 1592
 Johann Lademann, 1623
 Jacob Seidler
 Johann Sperber, iki 1666
 Daniel Renn, nuo 1666
 Johann Schultz, 1669–1724
 Caspar Langowski, 1724–1728
 Erhard Wolff, 1729–1731
 Georg Lisiewski, 1731–1734
 Gerhard L. Mühlenkampf, 1734–1736
 Jacob Friedrich Naugardt, 1731–1751
 Ephraim Friedrich Meßner, 1752–1807
 Johann Samuel Müller, 1804–1817
 Christian Wilhelm Trosien, 1817–1832
 Johann Wilhelm Friedrich Kisewetter, 1832–1853
 Augustas Eduardas Mertinaitis, 1853–1858
 Leopold Otto Loebel, 1858–1883
 Hermann Moritz Wilhelm Lau, 1883–1885
 Thoedor Alfred Färber, 1886–1926
 Gerhard Ruhmland, 1926–1932
 Johannes Henschel, 1933–1940
 Horst Sturm, 1942–1943

Šaltiniai 

Pilkalnio apskrities gyvenvietės
Krasnoznamensko rajono gyvenvietės