joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Antanas Raudonis

Antanas Raudonis (1871 m. balandžio 23 d. Pakalniškiuose, Kaltinėnų valsčius – 1939 m. vasario 28 d. Šiauliuose, palaidotas senosiose Šiaulių kapinėse) – liaudies skulptorius, knygnešys.

Biografija 

Jaunystėje mokėsi kalvystės. Buvo savamokslis, tačiau raštingas ir apsiskaitęs. Neretai iš Prūsijos parnešdavo draudžiamų lietuviškų knygų bei laikraščių, kuriuos pats skaitydavo ir duodavo kitiems. Ypač noriai skaitė Simono Daukanto raštus. 1904 m. mobilizuotas į carinę armiją, dalyvavo kare su Japonija.

Apie 1912 m. su šeima apsigyveno Šiauliuose, dirbo geležinkelyje, iš pradžių šaltkalviu, vėliau vagonų sutepėju. 1924 m. susidomėjo skulptūra ir dirbtuvėse Žaliūkių gatvėje pradėjo tašyti akmenį. Kurdavo daugiausiai savo malonumui. Padėjo kalti skulptūras „tikriems“ skulptoriams. Jo konsultantais buvo Vincas Grybas, Bronius Pundzius, Juozas Zikaras. Kurį laiką dirbo Šiauliuose statomo paminklo 1863 m. sukilėliams rangovu, tačiau dėl nesutarimų sutartis buvo nutraukta.

Vienas žymiausių A. Raudonio darbų – 1925 m. sukurtas S. Daukanto antkapinis paminklas Papilės kapinėse. 1925 m. pavasarį jis vaikščiojo po Papilės apylinkes ir rado apleistą S. Daukanto kapą. Po trijų mėnesių ant istoriko kapo jis pastatė akmeninį vėtrų aplaužytą ąžuolą. Ant kapo užrašė: „Iki visuomenė pastatys paminklą atitinkamą nuveiktiems tavimi darbams, tavo atminimui skiriu šį savo rankų d. paminklą.“ To meto šviesuomenė ir profesionalūs skulptoriai sukruto. Šalies mokytojai per metus iš savų lėšų naujam paminklui Papilėje surinko per 23 tūkstančius litų. Paminklą sukūrė skulptorius Vincas Grybas, pas kurį A. Raudonis ne kartą lankėsi. Jo skulptūra „Perkūnas“ puošia Aušros muziejaus Venclauskių namų (Vytauto g. 89) kiemą. A. Raudonis norėjo, kad „Perkūnas“ atsidurtų Kauno Vytauto Didžiojo Karo muziejaus sodelyje, tačiau tuometinis direktorius generolas Vladas Nagevičius „Perkūno“ atsisakė. Meistras „Perkūną“ padovanojo Šiaulių Aušros muziejui, kuris tuomet įsikūrė Aušros alėjos rūmuose. Jam kažkas pasiūlė atspausdinti atvirukų su „Perkūno“ atvaizdu, parduoti ir taip pralobti. Atspausdino ir išnešiojo po visus Šiaulių knygynus, kurie vieną kitą pardavė, o likusius grąžino. Meistras nenusiminė. Manė, kad šiauliečiai nieko nesupranta – kauniečiai nupirks. Deja, ir Kaune niekas nepirko. Teko atvirukais iškalti namų sienas, o spaustuvei mokėti nemažą skolą. 

Ne vienose kapinėse išliko nemažai jo sukurtų antkapinių paminklų. Jis vienas žymiausių memorialinių antkapinių paminklų autorių. Net ir nereliginės tematikos kūriniai dažniausiai primena tradicinę medinę liaudies skulptūrą.

Palaidotas rytinėje kapinių dalyje, šeimyniniame kape. Antkapis ir antkapinis paminklas iš granito. Paminklo viršuje – metalinis kryžius–saulutė.

Literatūra 
 Abramavičius K. Akmens skulptūrų autorius // Meno saviveikla. 1964 m., Nr. 5.
 Širmulis Alfredas. Lietuvių liaudies memorialiniai paminklai // Vilniaus dailės akademijos leidykla, 1999 m.

Šaltiniai 

Lietuvos skulptoriai
Knygnešiai
FC Sète 34

Seto FC – Prancūzijos futbolo klubas iš Seto.

Istorija

Pasiekimai

Nuorodos 
 

Sete
Grazer AK

Graco AK – Austrijos futbolo klubas iš Graco.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1902 m.

2007 m. dėl klubo finansinių problemų komanda iš aukščiausiosios lygos perkelta į Regionų lygą (trečią futbolo sistemos lygmenį).

Pasiekimai

Sezonai 
 Nuo 1991/92 m. iki 2008/09 m.

|}
nuo 2019/20 m. sezono

|}

UEFA varžybos 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Graz
SCR Altach

SC Rheindorf Altach – Austrijos futbolo klubas iš Altacho.

Istorija 
Klubas įkurtas 1929 m. žaisdavo žemesniuose divizionuose. Pastaruoju metu iškopė į elito divizioną.

Apranga 
Sportinės aprangos pokyčiai
 Namuose žaidžia juodomis/geltonomis aprangomis. Arba juodai/baltomis.

Spalvinė gama 
 Juoda ir balta spalvos.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Lietuviai
 Vaidotas Šlekys, puolėjas 2004

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Austrijos futbolo klubai
Gavėnaičiai

Gavėnaičiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, prie Voverkio upelio. Išlikęs nedidelis dvaras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Geografinis enciklopedinis žodynas

Geografinis enciklopedinis žodynas () – 1983 m. Maskvoje „Sovetskaja Enciklopedija“ leidyklos išleista enciklopedija-žodynas. Vyriausiasis redaktorius – Aleksejus Fiodorovičius Triošnikovas. Taip pat prie knygos kūrimo prisidėjo gausi redaktorių kolegija, konsultavo žymūs to meto sovietiniai geografai (E. Valevas, V. Žekulinas, S. Kovaliovas, A. Spiridonovas, Aleksandras Gorkinas ir kiti).

Enciklopedijoje aprašomi fizinės geografijos objektai (kalnai, upės, jūros, vandenynai, žemynai, salos, ledynai ir t. t.), politiniai vienetai (valstybės, kai kurių valstybių administracinės teritorijos), miestai, žymūs nacionaliniai parkai, kai kurie gamtos, istoriniai ar kultūriniai paminklai. Straipsniai dažniausiai trumpi, tačiau juose pateikta svarbiausia faktinė informacija. Nemažai straipsnių paremta Didžiąja Tarybine enciklopedija. Knygoje didžiausias dėmesys skiriamas tuometinės SSRS objektams (aprašyti visi to meto SSRS miestai, ilgesnės upės, svarbesni kalnų masyvai, visi aukštesnio lygmens administraciniai vienetai), tačiau daug straipsnių ir apie užsienio kraštus. Valstybių ir SSRS administracinių vienetų straipsniai įliustruoti žemėlapiais. Taip pat yra įklijos, kuriose yra: fizinis ir politinis pasaulio ir SSRS žemėlapiai, laiko juostų žemėlapis, SSRS žemės ūkio žemėlapis, pasaulio klimatinis, žemynų fiziniai žemėlapiai, SSRS gyventojų tankumo ir pramonės žemėlapiai; SSRS ir pasaulio gamtovaizdžių ir miestų nespalvotos nuotraukos. Iš viso žodyną sudaro 528 puslapiai (be įklijų, bet su turiniu, literatūros sąrašu ir papildymu). Pirmasis straipsnis apie Šveicarijos upę Arę (Ааре), paskutinis – apie Rusijos upę Jają (Яя).

Išnašos 

Tarybinės enciklopedijos
Geografiniai žinynai
Karnavė

Karnavė – kaimas Kauno rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 2 km į vakarus nuo Kulautuvos, dešiniajame Nemuno krante priešais Kačerginę. Iš vakarų kaimą supa Kulautuvos miškas, teka Karnavės upelis.

Etimologija 

Kaimo vardas kilęs nuo Karnavės upelio (dešinysis Nemuno intakas). Kita vertus, dar XIX a. upelis vadinosi Alupiu (1869 m. žemėtvarkos dokumente), todėl yra tikėtina ir kitokia etimologija.

Istorija 

Kaimo pavadinimas įrašytas 1869 m. kovo 26 d. grafo Benedikto Tiškevičiaus žemėtvarkininkų Gesse ir Evgenij Bužinskij sudaryto ir pasirašyto specialiojo geometrinio plano dokumente, kuriame minimas žemių Karnavės kaime (Karnovo viensėdis) išpirkimas (dovanojimas) laisviesiems valstiečiams Francui Michalovskiui (galbūt turima minty – Pranui Mikalauskui) ir Ivanui Michlevičiui (Jonui Michlevičiui ar Miklevičiui).

Su Karnavės viensėdžio, vėliau kaimo istorija, susijusi ir čia gyvenusio žydo Jankelio šeima, vėliau pasivadinusi Karnovskiais bei džiazo legendos Luiso Armstrongo istorija.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kauno rajono savivaldybės gyvenvietės
Requiem (grupė)

Requiem yra iš Ukmergės kilusi Lietuvos roko grupė, susikūrusi 1994 m. Grupės branduolį sudaro Tomas Krivickas – Psichas, Marius Šniras ir Vaidas Kaselis (Kuosa). Pirmasis jų albumas buvo išleistas 1998 m., pavadinimu „Niekam nežinomi žmonės“, o didesnio pripažinimo sulaukė tik pagarsėjus hitui „Aš nupirksiu tau namą“ (2000 m.).

Grupės nariai 
 Tomas Krivickas
 Vaidas Kaselis (2022-07-13 buvo pranešta, kad 47-erių V. Kaselis mirė nuo diabeto.)
 Marius Šniras
 Neetatiniai:
 Skirmantas Gibavičius
 Jonas Krivickas
 Arnoldas Lukošius
 Marius Savickas

Diskografija

Albumai

Singlai 
 Aš nupirksiu tau viską, 1999 m.

Nuorodos 
 Apie Requiem Music.lt
 2001 m. Ore.lt interviu su T. Krivicku 

Lietuvos roko atlikėjai
Juodupiai (Vilkaviškis)

Juodupiai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybės šiaurės rytuose. Rytuose teka Juodupis, vakaruose – Rausvė, pietuose plyti Kupreliškių miškas. Praeina kelias  (atšakos į Piliūnus, Kupreliškius).

Gyventojai

Išnašos 

Vilkaviškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Kvebekas (miestas)

Kvebekas (, ) – uostamiestis rytinėje Kanadoje, Kvebeko provincijos centras. 645,6 tūkst. gyventojų (2007). Išsidėstęs prie Šv. Lauryno ir Šv. Karolio upių santakos, apie 240 km į šiaurės rytus nuo Monrealio. Tai didžiausias šalies uostas. Mieste išvystytas aptarnavimo sektorius, spaudos, tabako, aprangos, laivybos pramonė, turizmas. Dauguma gyventojų yra katalikai ir prancūzakalbiai, bet mokyklos yra ir protestantams anglams.

Mieste yra Lavalio universitetas, koncertų rūmai, Didysis teatras (Grand Théâtre), daug muziejų, bibliotekų. Karališkojoje aikštėje stovi Notre-Dame des Victoires bažnyčia (nuo 1688 m.), yra uršulių vienuolynas, seminarija, anglikonų katedra (pirmoji Kanadoje), karalikiškoji bazilika (joje palaidota daug Kvebeko vyskupų).

Kvebeko miestas pasižymi gajomis sporto tradicijomis (ledo ritulys, beisbolas, golfas ir kt.), yra daug sporto centrų (Mont Sainte-Anne centre vyksta pasaulinės slidinėjimo varžybos). Vyksta žiemos karnavalai, švenčiama Užgavėnių naktis, rugpjūčio pabaigoje vyksta Provincijos paroda.

Istorija 

Pirmasis europietis, atvykęs į šias vietas, buvo prancūzų keliautojas Žakas Kartjė, kuris 1535 m. čia rado indėnų huronų kaimą Stadacona. 1608 m. įkurta pirmoji pastovi prancūzų gyvenvietė, kuri daugiausia vertėsi kailių prekyba. 1629 m. Kvebeką užėmė anglai, bet 1632 m. jis vėl atiteko prancūzams. XVIII a. pretenzijų turėjo besikuriančios JAV.

1791 m. Kvebekas tapo Žemutinės Kanados (dabartinės Kvebeko provincijos) centru.

Miestai partneriai 
  Beirutas, Libanas
  Bergenas, Norvegija
  Bordo, Prancūzija
  Čangčunas, Kinija
  Guanachuatas, Meksika
  Kalgaris, Kanada
  Kanai, Prancūzija
  Lježas, Belgija
  Montevidėjas, Urugvajus
  Namiūras, Belgija
  Olbanis, JAV
  Paryžius, Prancūzija
  Sankt Peterburgas, Rusija
  Sianas, Kinija
  Uagadugu, Burkina Fasas

Sportas 

1972–1995 m. mieste žaidė Kvebeko „Nordiques“ ledo ritulio klubas.

Kvebeko provincijos miestai
Klondaikas

Klondaikas (, ) – upė Kanadoje, Jukono teritorijoje; Jukono dešinysis intakas. Prasideda Makenzio kalnuose, teka į vakarus. Įteka į Jukoną ties Dosonu. Klondaiko baseine 1896 m. atrasti aukso telkiniai sukėlė Klondaiko aukso karštligę. XIX a. pab. vyko intensyvi laivyba tarp aukso telkinių ir Dausono uosto. Aukso gavyba vyksta iki šių dienų.

Kanados upės
Auksas
Aušrėnai (Radviliškis)

Aušrėnai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, Šiaulėnų seniūnijoje. Į rytus nuo Aušrėnų teka upė Beržė, šalimais yra Mažuolių miškas. Praeina kelias . Yra senosios kapinaitės, paminklas 1863 m. sukilimo vadui Adomui Bitei atminti.

Gyventojai

Šaltiniai 

Radviliškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Egidijus Giedraitis

Egidijus Giedraitis (g. 1963 m. spalio 19 d. Šiauliuose) – Lietuvos ir Jurbarko rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1981 m. baigė Kauno Juozo Naujalio vidurinę meno mokyklą, 1986 m. baigė Valstybinio dailės instituto Kauno fakultetą, interjero ir įrangos specialybę.

1986–1992 m. Leipalingio vidurinės mokyklos dailės ir braižybos mokytojas. 1992–1993 m. Jurbarko raj. Vadžgirio vidurinės mokyklos dailės mokytojas. Nuo 1992 m. ūkininkauja senelių žemėje Paskynų kaime. 1999 m. kooperatyvo „Jurbarko ūkininkas“ (dabar kooperatyvas „Aruodai“) steigėjas, nuo 2001 m. kooperatyvo valdybos pirmininkas, direktorius. 2001–2006 m. kooperatyvo „Kotenas“ valdybos narys, direktoriaus pavaduotojas. 2014-2018 m. UAB "Stungiai Agrar" ūkio valdytojas. Nuo 2021 m. žemės ūkio viceministras

Visuomeninė veikla 
1986–1989 m. dalyvavo Vilniaus universiteto kraštotyrininkų Ramuvos veikloje. Nuo 1988 m. aktyvus Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio (LPS) narys, LPS Lazdijų rajono skyriaus pirmininko pavaduotojas, LPS Lazdijų skyriaus laikraščio „Dzvanas“ redkolegijos narys.

2002–2004 m. Lietuvos ūkininkų sąjungos (LŪS) Jurbarko skyriaus pirmininkas, LŪS tarybos ir prezidiumo narys, nuo 2009 m. Jurbarko ūkininkų sąjungos narys.

2004 m. Pagėgių ir Jurbarko rajono savivaldybių vietos veiklos grupės (VVG) „Nemunas“ steigėjas ir pirmininkas, 2008 m. VVG „Nemunas“ steigėjas ir pirmininkas (iki 2021 m.). 2007–2012 m. Vietos veiklos grupių tinklo valdybos narys, 2013-2014 m. VVG tinklo pirmininkas. Nuo 2012 m. Paskynų kaimo bendruomenės narys, bendruomenės valdybos narys.

Nuo 2012 m. Juozo Giedraičio vardo Lietuvos kaimo moksleivių fondo Tautos fonde Stipendijų skirstymo komiteto narys.

Politinė veikla 
Nuo 2005 m. Tėvynės sąjungos Jurbarko skyriaus narys, skyriaus tarybos ir biuro narys, 2011-2014 m. skyriaus vadybininkas. 2003–2007 m., 2007–2011 m., 2011–2015 m., 2015-2019m., 2019-2023m. Jurbarko rajono savivaldybės tarybos narys. 2009–2011 m. Jurbarko rajono savivaldybės mero pavaduotojas. 

Sutuoktinė Daura, dukra Norgilė, sūnūs Kantvilas, Gaudas ir Bartas.

Šaltiniai 

Lietuvos kooperatininkai
Jurbarko politikai
Antikosčio sala

Antikosčio sala (, ) – uolėta miškinga sala rytų Kanadoje, Kvebeke, Šv. Lauryno įlankoje, priešais Šv. Lauryno upės žiotis. Plotas 7893 km² (20-a pagal dydį Kanados ir 90-a pasaulio sala). Nuo Labradoro pusiasalio (šiaurėje) atskirta Žako Kartjė sąsiauriu, nuo Gaspė pusiasalio (pietuose) – Hongedo sąsiauriu. Salos ilgis 217 km, plotis 16-48 km. Aukščiausia vieta – 192 m. Vyrauja spygliuočių miškai, pelkynai. Krantai aukšti, skardingi. Antikosčio sala gyvenama retai (266 gyv., 2001 m.). Svarbiausia gyvenvietė – Port Menjė.

Kanados salos
Kičeneris

Kičeneris (pranc., ) – miestas Kanadoje, Ontarijo provincijos pietvakariuose, Grand Riverio slėnyje. 204,7 tūkst. gyventojų (2006 m.), su priemiesčiais 409,1 tūkst (2007). Geležinkelių mazgas. Mašinų, metalo apdirbimo, chemijos, odos apdirbimo, tekstilės ir elektrotechnikos pramonė.

Istorija 

Miestas įkurtas 1854 m. Iki 1916 m. vadintas Berlinu (City of Berlin). 1916 m. miestas buvo pervadintas, siekiant pagerbti tais metais žuvusį Jungtinės Karalystės karo ministrą H. Kitčenerį.

Žymūs žmonės 
 William Lyon Mackenzie King. Mieste gimė ilgametis Kanados premjerministras Makenzis Kingas.

Ontarijo provincijos miestai
USS Cole sprogdinimas

USS „Cole“ sprogdinimas – savižudžių ataka prieš Jungtinių Amerikos Valstijų laivyno karo laivą eskadrinį minininką USS „Cole“ (DDG-67). Išpuolis įvykdytas 2000 metais spalio 12 dieną laivui stovint Jemeno uoste Adene. 17 įgulos narių žuvo, 39 buvo sužeisti. Tuomet tai buvo viena brutualiausių Al-Qaeda atakų, bet greitai primiršta dėl netrukus sekusių rugsėjo 11-osios įvykių.

Nukentėję ir jų giminės taip pat iškėlė kaltinimus Sudano vyriausybei, teigdami jog be valstybės paramos (suteikiant finansavimą, logistiką, ginklus, diplomatinius pasus) toks išpuolis negalėjo būti įvykdytas. 2012 m. Amerikos teismas priteisė Sudanui išmokėti iš viso 315 milijonų dolerių, bet Sudanas šį sprendimą apskundė motyvuodamas jog jų vyriausybė apie teismą nebuvo deramai informuota (informuota buvo Sudano ambasada bet ne vyriausybė sostinėje, Chartume). Neįprastai, Donald Trump administracija šiame teisme parėmė Sudano pusę. Visgi 2021 m. Sudanas pinigus sumokėjo.

Šaltiniai 

Terorizmas
Kiribačio salynai

Kiribatis oficialiai yra suskirstytas į 3 salynus - apskritis:
 Gilberto salos
 Fynikso salos
 Linijinės salos.

Iki nepriklausomybės Kiribatis buvo suskirstytas į 6 padalinius:
 Banaba
 Centrinės Gilberto salos
 Linijinės salos
 Šiaurinės Gilberto salos
 Pietinės Gilberto salos
 Tarava

Tarybos 
Kiekviena gyvenama sala turi savo tarybą. Visos gyvenamos salos (21), turinčios savo tarybas:

3 tarybos yra Taravoje (Betio, Bairikis, Šiaurės Tarava, 2 tarybos (Šiaurės ir Pietų) Tabiteuea saloje.

Salynai
Kiribatis
Jelounaifas

Jelounaifas (pranc., ) – miestas šiaurinėje Kanadoje, Didžiojo Vergų ežero šiauriniame krante, prie Jelounaifo upės žiočių. Šiaurės Vakarų teritorijų sostinė. Svarbus kalnakasybos pramonės centras. Apylinkėse kasamas auksas (daugelis telkinių išseko), uranas, volframas, tantalas.

Istorija 

Jelounaifas įkurtas XX a. trečiajame dešimtmetyje, šalia aukso kasyklų. 1953 m. suteiktas miesto statusas, o 1967 m. Jelounaifas tapo Šiaurės Vakarų teritojų sostine. 1978 m. netoli Jelounaifo nukrito rusų palydovas Cosmos 954.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Miesto svetainė

Kanados miestai
Norfa

Norfa – parduotuvių tinklas priklausantis UAB „Norfos mažmena“. Tai ketvirtas pagal dydį mažmeninių parduotuvių tinklas Lietuvoje. Tinklo parduotuvės pagal dydį skirstomos į (2014 m.):
 S – 4,
 L – 16,
 XL – 101,
 XXL – 11,
 H – 4.

2009 m. iš viso Norfos tinklui priklausė 119 parduotuvių. Bendrovės būstinė įsikūrusi Vilniuje. 2006 metais bendrovėje dirbo 4039 darbuotojų. 2011 m. bendrovei „Norfos mažmena“ jau priklausė 128 parduotuvės, iš kurių 20 Vilniaus mieste. 2012 m. spalį Norfos tinklui priklausė 132 parduotuvės.

Istorija 

UAB „Norfos mažmena” buvo įsteigta 1997 m. Bendrovė pirmąją parduotuvę atidarė 1997 m. Vilniuje. 1999 m. bendrovės akcininkai nusprendė investuoti į mažmeninės prekybos parduotuvių tinklo plėtrą. 2000–2002 metais buvo atidarytos 43 tinklo parduotuvės. Iki 2004 metų pabaigos parduotuvių skaičius išaugo iki 87.
2002 metais „Norfos mažmena” įžengė į Rusijos rinką, atidarydama parduotuvę Maskvos rajono mieste Mytiščiuose.

Išnašos

Nuorodos 
 Oficialusis tinklalapis

Lietuvos prekybos įmonės
Cercle Brugge KSV

Briugės „Cercle“ – Belgijos futbolo klubas iš Briugės.

Istorija

Pasiekimai 

 II diviziono čempionas (1938, 1971, 1979, 2003 m.)

Sezonai 

|}

Lietuviai 
 Tomas Danilevičius, puolėjas 2000
 Edgaras Utkus, saugas 2021-

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Cercle Brugge
Klaipėda (dienraštis)

Klaipėda – Lietuvos dienraštis, leidžiamas Klaipėdoje nuo 1945 m. lapkričio 7 d. Platinamas Klaipėdoje ir apskrityje. Išeina lietuvių kalba šešis kartus per savaitę. Laikraščio skaitytojai gali rasti straipsnių uostamiesčio aktualijų, Lietuvos ir pasaulio naujienų, sporto įvykių, sveikatos, jūros temomis.

Istorija 
1945 m. lapkričio 7 d. pradėtas leisti rusų kalba, pavadinimu Советская Клайпеда („Tarybinė Klaipėda“). Nuo 1950 m. leidžiamas ir lietuvių kalba. Nuo 1990 m. sausio 3 d. eina „Klaipėdos“ pavadinimu.

1945 m. LKP Klaipėdos miesto komiteto ir miesto LDT laikraštis (organas). 1950] m. Nr. 1-14 Klaipėdos srities, vėliau, iki 1953 m., srities ir miesto laikraštis. 1990–1995 m. rugpjūčio mėn. – Klaipėdos miesto laikraštis, vėliau apskrities ir miesto dienraštis, steigėja ir leidėja UAB „Klaipėdos laikraščio redakcija“.

Spausdino Klaipėdos „Ryto“ spaustuvė. Tiražas 1981 m. – po 30 000 egz. lietuvių ir rusų k., 1989 m. – 44 600 egz. lietuvių k. ir 22 300 egz. rusų k., 1997 m. – 14 000 egz. lietuvių k. ir 9000 egz. rusų k. 1991–1992 m. buvo leidžiamas savaitinis priedas „Visiems“ lietuvių (4400 egz.) ir rusų (24 00 egz.) kalbomis. Nuo 1994 m. leidžiamas priedas žurnalas „Jūra“. Leisti ir kiti priedai. Nuo 1994 m. liepos dienraštis išeina 6 kartus per savaitę. Nuo 2007 m. spalio 1 d. nebeleidžiamas „Klaipėdos“ laikraštis rusų kalba. Nuo 2010 m. gegužės mėn. pradėtas leisti savaitraštis rusų kalba tokiu pat pavadinimu – „Klaipėda“.

Nuo 2007 m. leidėjas – „Diena Media News“. 2006–2009 m. spausdintas UAB „Diena Media Print“ spaustuvėje.

Tiražas

Redaktoriai

Gauti apdovanojimai 
„Klaipėdos“ dienraščio žurnalistai kasmet įvertinami „ŽENIA“ apdovanojimais. 2007 m. juos gavo Česlovas Kavarza ir Romualdas Pauliukevičius, 2010 m. Asta Aleksėjūnaitė, Valdemaras Puodžiūnas.

Metų klaipėdietės rinkimai 

Nuo 2003 m. „Klaipėdos“ dienraštis organizuoja labiausiai miestui ir jo žmonėms nusipelniusios moters rinkimus. Klaipėdiečiai patys pasiūlo pretendentes į Metų klaipėdietės titulą ir patys išrenka labiausiai jo vertą moterį.

2003–2011 m. titulas suteiktas Skaistutei Idzelevičienei, Klaudijai Bobianskienei, Aldonai Grigaliūnienei, Olgai Žalienei, Kristinai Vintilaitei, Žanetai Norkuvienei, Ingai Grubliauskienei, Nijolei Hansen, Loretai Bosienei, Jurgai Karčiauskaitė-Lago.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali dienraščio svetainė
 Dienraščio spaustuvės „Diena Media Print“ svetainė

Lietuvos dienraščiai
Klaipėdos spauda
1945 metai
Utrechto sutartis

Utrechto taika, Utrecto sutartys – taikos sutartys, kuriomis įtvirtinta taika; rinkinys taikos sutarčių, pasirašytų Nyderlandų mieste Utrechte 1713 m kovo ir balandžio mėnesiais. Ji pabaigė karą dėl Ispanijos sosto paveldėjimo, vykusio tarp įvairių Europos valstybių.

Viena buvo pasirašytos tarp Prancūzijos karaliaus Liudviko XIV pasiuntinių ir Ispanijos karaliaus Filipo V, kita – tarp Didžiosios Britanijos karalienės Anos, Savojos kunigaikščio ir tuometinių Jungtinių Nyderlandų Provincijų.

Derybos pradėtos 1712 m. sausio mėn. Protokoluotojas – teisėtyrininkas Johann Jacob Vitriarius. Imperatorius Karolis VI pradžioje nepripažino susitarimų dėl sutartyje įtvirtintų reikalavimų. Prancūzijai trumpam pradėjus karą, 1714 m. jis buvo priverstas patvirtinti Raštato bei Badeno taiką Austrijos ir Šv. Romos Imperijos atžvilgiu. Šventoji Romos imperija ir Portugalija su Ispanija taikos sutartis sudarė vėliau.

Šaltiniai 

Taikos sutartys
Prancūzijos istorija
Prancūzijos teisės šaltiniai
Vaithorsas

Vaithorsas (pranc., ) – miestas šiaurės vakarų Kanadoje, prie Jukono upės ir Aliaskos plento. Jukono teritorijos sostinė. Transporto ir prekybinis centras. Kalnakasyba (vario, polimetalų rūdų). Medienos apdirbimas. Vaithorsas geležinkeliu sujungtas su Skagvėjaus uostu (Aliaska, JAV).

Istorija 

Miestas įkurtas 1898 m. Pavadinimas kilo nuo Baltojo Arklio krioklių Jukono upėje. Vaithorsas buvo svarbus prekybinis centras Klondaiko aukso karštligės metu.

Galerija

Šaltiniai 

Jukono miestai
These Streets

These Streets yra debiutinis Škotijos atlikėjo ir dainų autoriaus Paolo Nutini albumas, išleistas 2006 m. liepos 17 d. Albumas pasiekė 3 vietą perkamiausių JK albumų savaitiniame sąraše, o pristatomasis singlas „Last Request“ – 5–ąją vietą.

Albumo dainos 
 Skliausteliuose – dainų autoriai
 „Jenny Don't Be Hasty“ (Paolo Nutini, Jimmy Hogarth) – 3:29
 „Last Request“ (Nutini, Jim Duguid, Matty Benbrook) – 3:41
 „Rewind“ (Nutini, Duguid) – 4:19
 „Million Faces“ (Nutini, Benbrook, Pauline Taylor) – 3:41
 „These Streets“ (Nutini, Pete Wilkinson, Sarah Erasmus) – 3:53
 „New Shoes“ (Nutini, Benbrook, Duguid) – 3:21
 „White Lies“ (Nutini, John Fortis) – 4:00
 „Loving You“ (Nutini, Duguid, Chris Leonard) – 4:00
 „Autumn“ (Nutini, Duguid) – 2:50
 „Alloway Grove“ (Nutini, Rollo Armstrong) – 14:12
 (Paslėptas takelis) „Last Request“ – akustinė versija

2006 albumai
Debiutiniai albumai
KVC Westerlo

Vesterlo KVC – Belgijos futbolo klubas iš Vesterlas. Namų rungtynes žaidžia „Het Kuipje“ stadione, Vesterlo mieste, kuris talpina 8 035 žiūrovus.

Istorija 
klubo ištakos siekia 1933 m., kai buvo įkurtas Westerloo Sport. Nuo 1942 m. buvo žinomas VC Westerlo, o nuo 1995 m. – KVC Westerlo pavadinimais.

1997–1998 m. sezone debiutavo aukščiausioje šalies lygoje.

2021–2022 m. rungtyniavo Pirmojo diviziono B grupėje. Ekipa tapo Proximus lygos (antra pakopa) nugalėtojais. 

Klubas sėkmingai licencijavosi ir 2022–2023 m. sezone rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

Sezonai 

|}

|}

Pasiekimai

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose rungtyniauja geltona mėlyna apranga.

Aprangų gamintojai 
 2021–2022 m. aprangų gamintojai – Saller.

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 foot.dk archyvas 
 Transfermarkt

Westerlo
R. Union Saint-Gilloise

Briuselio „Union Saint-Gilloise“ – Belgijos futbolo klubas iš Briuselio, Sen Žilio rajono.

Istorija 

Iki II pasaulinio karo klubo komanda buvo viena stipriausių šalies futbolo komandų, kuri 1904–1935 metais laimėjo 11 šalies čempionatų ir 2 šalies taures. 

Po karo komanda kelis kartus dalyvavo je, kur pasiekė pusfinalį. 

1973 m. komanda iškrito iš aukščiausios lygos ir rungtyniavo antrame arba trečiame Belgijos divizionuose.

2020–2021 m. sezone Pirmame divizione B (B klasėje) buvo stipriausi ir pateko į aukščiausią lygą.

2021–2022 m. po ilgos pertraukos sugrįžo į elito divizioną. Po pirmojo etapo ekipa užėmė pirmąją vietą ir pirmavo.

2022–2023 m. rungtyniavo A klasėje. Po antrojo etapo nukrito į antrą vietą.

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose rungtyniauja geltona mėlyna apranga.

Pasiekimai 

 II diviziono čempionas (1964 m.)

Sezonai 

|}

|}

Sudėtis 
Atnaujinta; 2022 m. liepos 18 d.

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Union Saint-Gilloise
Briuselis
FK Borac Banja Luka

Bania Lukos „Borac“ – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Bania Lukos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1926 m.

Apranga 
 Namuose žaidžia mėlyna raudona apranga.

Pasiekimai 

 Mitropa taurės laimėtojas (1992 m.)
 Serbų Respublikos 1. Liga čempionas (2001, 2006 m.)
 Serbų Respublikos taurės laimėtojas (1995, 1996 m.)

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Borac Banja Luka
NK Čelik Zenica

Zenicos „Čelik“ – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Zenicos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1945 m.

Pasiekimai 

 Musulmonų regiono čempionas (1995, 1996, 1997 m.)
 Musulmonų regiono supertaurės finalininkas (1997 m.)
 Mitropa taurės laimėtojas (1971, 1972 m.)

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Celik Zenica
NK Jedinstvo Bihać

Bichačo „Jedinstvo“ – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Bichačo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1919 m.

Pasiekimai 

 Bosnijos ir Hercegovinos federacijos I lygos čempionas (2005 m.)

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 

Jedinstvo Bihac
FK Leotar Trebinje

Trebinės „Leotar“ – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Trebinės.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1925 m.

2003 m. klubas iškovojo čempionų titulą, o taurės turnyre pasiekė finalą. Tai sėkmingiausi metai klubo istorijoje.

Apranga 
 2021–2022 m. žaidė Kelme firmos aprangomis.
 Namuose žaidžia mėlyna apranga. 
 Išvykose žaidė balta apranga.

Pasiekimai 

 Serbų Respublikos 1. Liga čempionas (2002 m.)

Sezonai 

|}

UEFA varžybos

Nuorodos 
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SofaScore
 Transfermarkt

Leotar Trebinje
FK Modriča

Modričos „Maxima“ – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Modričos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1922 m.

Pasiekimai 

 Serbų Respublikos 1. Liga čempionas (2003 m.)

Sezonai 

|}

UEFA varžybos

Nuorodos 
 facebook paskyra

Modrica
HNK Orašje

Orašjės HNK – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Orašjės.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1966 m.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Treneriai 
 Davor Mladina
 Željko Baotić
 Šener Bajramović
 Mato Neretljak
 Ivo Knežević

Nuorodos 
 

Orasje
HŠK Posušje

NK Posušje – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Posušjės.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1950 m. Į Premijer lygą pateko 2000 m. ir joje žaidė devynerius metus. O vėliau sekė nuopolis.

Į elitą grįžo 2021 m., kai tapo Pirmos bosnių lygos nugalėtojais.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

|}

Nuorodos 
 Facebook paskyra

Posusje
FK Radnik Bijeljina

Bijelinos „Radnik“ – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Bijelinos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1945 m.

Apranga 
 Namuose žaidžia balta mėlyna apranga.

Pasiekimai 
 Serbų Respublikos 1.Liga čempionas (1999, 2005 m.)
 Serbų Respublikos taurės laimėtojas (2001 m.)

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SofaScore
 FlashScore
 Transfermarkt

Radnik Bijeljina
FK Sarajevo

Sarajevo FK – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Sarajevo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1946 m.

Apranga 
 2021–2022 m. sezone aprangų gamintojais buvo Errea firma.
 Namuose žaidžia balta ruda (bordo) apranga.

Pasiekimai

Sezonai

|}

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra

sarajevo
FK Slavija Sarajevo

Sarajevo „Slavija“ – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš rytinio Sarajevo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1908 m.

Pasiekimai 

 Serbų respublikos 1. Liga čempionas (2004 m.)
 Serbų Respublikos taurės laimėtojas (2006 m.)

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 

Slavija
FK Sloboda Tuzla

Tuzlos „Sloboda“ – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Tuzlos.

Istorija 
Klubas įkurtas 1919 m.

Logotipų kaita

Apranga ir jos pokyčiai 
 Namuose žaidžia raudona juoda apranga. 
 Išvykose rungtyniauja balta apranga.

Stadionas

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Sloboda Tuzla
NK Široki Brijeg

Široki Brijego FK – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Široki Brijego.

Istorija 
Klubo ištakos sieka 1948 m.

 Ankstesni klubo pavadinimai
 Borac
 Boksit
 Lištica
 Mladost, Mladost-Dubint (1995–1996)

Apranga 
 2021–2022 m. sezone aprangų gamintoja buvo Kelme firma.
 Namuose žaidžia mėlyna apranga. 
 Išvykose – balta apranga.

Pasiekimai 

 Bosnijos ir Hercegovinos federacijos I lygos čempionas (1994, 1995, 1996, 1998 m.)

Sezonai 

|}

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Siroki Brijeg
FK Velež Mostar

Mostaro „Velež“ – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Mostaro.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1932 m. Žaidė Jugoslavijos čempionate, o susikūrus nepriklausomai Bosnijos ir Hercegovinos valstybei žaidė pastarosios čempionatuose. Sėkmingiausias buvo 2020–2021 m. sezonas, kai užėmė trečią vietą Premijer lygoje.

Apranga 
 Namuose žaidžia balta raudona apranga.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Velez Mostar
HŠK Zrinjski Mostar

Mostaro „Zrinjski“ – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Mostaro.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1905 m., kai buvo įkurtas ĐŠK „Hrvoje“, o nuo 1912 m. žinomas „Zrinski“ pavadinimu.

Apranga 
 2021–2022 m. rungtyniavo Macron firmos aprangomis.
 Namuose žaidžia balta raudona apranga. 
 Išvykose rungtyniauja tamsiai mėlyna apranga.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Zrinjski Mostar
FK Željezničar Sarajevo

Sarajevo „Željezničar“ – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Sarajevo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1921 m. Žaidė Jugoslavijos čempionatuose. Bosnijai ir Hercegovinai tapus nepriklausoma valstybe, žaudžia šios šalies čempionatuose.

XX a. pabaigoje vykstant pilietiniam karui Bosnijoje ir Hercegovinoje, „Željezničar“ klubas buvo skilęs – jo musulmoniškoji dalis žaidė „Željezničar Sarajevo“ vardu, o serbiškoji – „Željezničar Lukavica“. Po 1998 m. komandos susijungė.

Apranga 
 Namuose žaidžia balta mėlyna apranga. 
 Išvykose rungtyniauja balta apranga.

Pasiekimai 

 Bosnijos ir Hercegovinos Liaudies Respublikos čempionas (1946 m.)

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra

Zeljeznicar
NK Žepče

Žepčės NK – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Žepčės.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1919 m., kai buvo įkurtas Zovko klubas. 2003 m. „Limorad“ klubas, o 2004 m. „Žepčės“ klubas.

Pasiekimai 
 Bosnijos ir Hercegovinos federacijos I lygos čempionas (2002 m.)

Sezonai 

|}

UEFA varžybos

Nuorodos 
 

Zepce
PFK CSKA Sofiâ

Sofijos CSKA – Bulgarijos futbolo klubas iš Sofijos.

Istorija 
Klubas įkurtas 1948 metais. Net 31 kartą klubo istorijoje tapo šalies čempionais. 

2015 m. klubo skolos sudarė daugiau nei 15 milijonų eurų, todėl Bulgarijos futbolo federacija 2015 m. birželio 22 d. klubą perkėlė iš elito diviziono į trečią lygą.  2015/2016 m. čempionate Trečiojoje lygoje klubas nesulaukė rimto pasipriešinimo, iš 30 rungtynių 29 kartus šventė pergales, o vieną kartą sužaidė lygiosiomis.
2016/2017 m. pirmenybes klubas turėjo pradėti Antrojoje šalies lygoje, bet po to, kai įsikišo Bulgarijos ministras pirmininkas, išimties tvarka leista dalyvauti elito divizione.  Užimta antroji vieta.

Apranga ir jos pokyčiai 
 Namuose žaidžia balta raudona apranga.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Lietuviai 
 Vytautas Černiauskas, vartininkas 2017–2020;

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Cska Sofija
Sofija
PFK Lokomotiv Sofiâ

Sofijos „Lokomotiv“ – Bulgarijos futbolo klubas iš Sofijos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1929 m. Ilgą laiką žaidė aukščiausioje šalies lygoje.

Po 2014/15 m. Pirmos lygos sezono buvo pašalinti iš elito diviziono ir kurį laiką žaidė žemesniuose divizionuose.

2020/21 m. Antroje lygoje buvo antri ir pateko į aukščiausią lygą.

Apranga 
 Namuose žaidžia juoda-raudona apranga.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Po 2014/15 m. sezono pašalinti iš Pirmos lygos.

Pastarieji sezonai

Sudėtis 
Atnaujinta: 2021 m. liepos 19 d.

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Facebook paskyra
 Lokos info
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Lokomotiv Sofija
Sofija
PFK Botev Plovdiv

Plovdivo „Botev“ – Bulgarijos futbolo klubas iš Plovdivo.

Istorija 

 2021–2022 m. aprangų gamintojai buvo Uhlsport;

Apranga 
 Namuose žaidžia juoda geltona apranga.

Pasiekimai 

 Balkanų taurės laimėtojas (1972 m.)

Sezonai 

|}

Lietuviai 
 Ernestas Šetkus, vartininkas 2012 m.

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Botev Plovdiv
PFK Marek Dupnica

Dupnicos „Marek“ – Bulgarijos futbolo klubas iš Dupnicos.

Istorija

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 SOFASCORE
 UEFA svetainė

Marek Dupnica
Alachas

Alachas () – Korane vartojamas arabiškas žodis, reiškiantis Dievą. Žodis Alachas – jungtinis žodis al ir ilah (vyriškos kilmės dievybė). Kiti interpretuoja žodį Allah kilus iš aramėjų kalbos alaha. Šis žodis dažnai randamas semitinės kalbose hebrajų ir aramėjų tekstuose. Į arabų kalbą išverstoje Biblijoje žodis Allah naudojamas pavadinti judėjų Dievą. Korane aprašytas Alachas yra vienintelio Dievo vienas iš šimto vardų, tas pats Abraomo, Jokūbo ir Mozės Dievas.

Alacho vardai (‘al-‘asmawl husna) 

Tai yra arabiški Dievo vardai, kuriais musulmonai vadina Alachą. Šie vardai yra minimi korane ir apima įvairias Alacho savybes. Žodis [‘allah] yra laikomas tikriniu ir tikruoju Dievo vardu. Sunoje, viename hadise yra minimi 99 Alacho vardai. Ši ištrauka iš korano iš esmės atspindi musulmonų požiūrį į šiuos vardus:

Koranas 7:180

„Allah turi nuostabiausius vardus, tad vadinkite Jį šiais vardais, ir palikite tuos, kurie peikia Jo vardus“

Nuorodos 

 Visi Alacho vardai su reikšmėmis (islamas.lt) 

Islamas
Dortmunder Export

Dortmunder Export (arba tiesiog Export) – tai šviesusis lager tipo alus, pradėtas gaminti Dortmunde 1873 m.

Istorija 
Tradiciškai, Dortmundo mieste buvo gaminamas į altbier panašus alus – viršutinės fermentacijos, tamsus, trumpai fermentuojamas alus kviečių pagrindu. XIX a. viduryje sparčiai plintant pilsner tipo šviesiajam alui, keletas smulkių Dortmundo alaus daryklų susijungė į „Dortmunder Union“, ir aludario Fritz Brinkhoff vadovaujami pradėjo virti savą šviesųjų lager alų. Iš pradžių pradėtos gaminti 2 rūšys – silpnesnė Lagerbier ir stipresnė Export. Iš pradžių manyta silpnesniąją rūšį pardavineti vietoje, o stipresniąją eksportuoti (iš čia pavadinimas „Export“), rūšis eksportui buvo pagaminta stipresnė, nes planuota alų atskiesti paskirties vietoje (šitaip mažinant pervežimo išlaidas). Tačiau Lagerbier nesilaukė populiarumo ir greitai nustota gaminti; tuo tarpu stipresnioji Export tapo populiari ir Dortmunde.
Ši lengvo alaus rūšis taip greitai išpopuliarėjo tarp pramonės darbininkų, kad jį virusi darykla „Dortmunder Union“ greitai tapo didžiausia alaus darykla Vokietijoje, o Dortmundo mieste veikė didžiausias alaus daryklų skaičius.
Iki XX a. vidurio „Export“ buvo populiariausia Vokietijos alaus rūšis, to meto alus turėjo ne mažiau kaip 5,5 % alkoholio tūrio. Vėliau šią rūšį nukonkuravo išpopuliarėjęs pilsner, dabar gaminamas Export alus paprastai turi ~5 % alkoholio tūrio.

Charakteristika 
Export alus yra panašus į pilsner alų. Kaip ir kitų šviesieji lager tipo alūs, Export yra šviesiai gelsvos spalvos, vidutiniškai jaučiamas apynių kartumas, skonis silpnas ir švelnus, jame gausu angliarūgštės. Dortmundo apylinkių vandenyje gausu sulfatų, todėl aluje gali būti jaučiamas silpnas sieros prieskonis. Kadangi Dortmundo vandenyje taip pat gausu kalcio karbonato (kreidos), kuri suteikia apynių skoniui aštrumo, aludariai apynių į alų dėjo mažiau – dėl to Export aluje geriau jaučiamas salyklo skonis.

Export tipo alus taip pat tradiciškai gaminamas Miunchene () ir Vienoje (Wiener Export). „Export“ tipo alus (tokiu arba kitais pavadinimais) gaminamas ir kitur, pavyzdžiui, populiariausia Lietuvoje alaus rūšis – Švyturio Ekstra – priskiriama Dortmunder Export alaus tipui.

Alus
Vokietijos kultūra
Dortmundas
Generolas leitenantas

Generolas leitenantas – generolo rangas sausumos kariuomenėje bei oro pajėgose. Rangas yra aukštesnis už Brigados generolą. Ir aukštesnis už generolo majoro.

Lietuvoje 
Lietuvos ginkluotosiose pajėgose – aukščiausias karinis laipsnis. Pulkininko ir generolo laipsniai suteikiami prezidento dekretu, pasiūlymus dėl aukštesnių laipsnių teikia krašto apsaugos ministras.

Po Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo generolo leitenanto laipsnis Lietuvoje suteiktas Lietuvos kariuomenės vadams:
 Valdui Tutkui (2007 m.) 
 Arvydui Pociui (2011 m. liepos 28 d.)
 Jonui Vytautui Žukui (2015 m. birželio 22 d.)
 Valdemarui Rupšiui (2019 m. liepos 24 d.)

Kariniai laipsniai
Civilinis libertarizmas

Civilinis libertarizmas – politinių pažiūrų kryptis, individo laisvę iškelianti aukščiau bet kokios valdžios ar autoritetų (vyriausybių, visuomenėje priimtų normų ar tradicijų, korporacijų ir taip toliau). Tai nėra išbaigta ideologija, o tik tam tikrų su asmens teisėmis ir laisvėmis susijusių pažiūrų ir principų rinkinys, todėl yra suderinama su daugybe skirtingų politinių ideologijų. Civilinis libertarizmas galimas tiek kairėje, tiek dešinėje politinėje kryptyje.

Civilinio libertarizmo atstovai paprastai pasisako už kuo mažesnę valstybės įtaką asmens gyvenimui. Taip pat, vienas iš esminių reikalavimų yra neribojama žodžio laisvė. Tarp jų – ir kurstančių nesantaiką pasisakymų leidimas, kadangi jų draudimas jau yra tam tikras žodžio laisvės apribojimas.

Kitos šiuo metu civiliniam libertarizmui aktualios problemos yra prostitucijos įteisinimas, homoseksualų santuokų įteisinimas, pornografijos bei kitokios seksualinio turinio medžiagos įteisinimas ir neribojimas, asmens privatumo saugojimas. Dažniausiai pasisakoma ir už bent jau lengvųjų narkotikų, kaip kad marihuana, įteisinimą.

Asmeniškai civilinis libertaras gali turėti neigiamą nuomonę apie kažkokią koncepciją, tačiau vis tiek pasisakyti už jos įteisinimą ar neribojimą. Pavyzdžiui, už prostitucijos neribojimą ar marihuanos įteisinimą pasisakantys libertarai gali patys būti prieš prostituciją ar nerūkyti marihuanos, tačiau šios pažiūros reikalauja palikti teisę rinktis kiekvienam asmeniškai, todėl prostitucijos ar marihuanos draudimas joms prieštarauja.

Paskutiniu metu atsiranda organizacijų, ginančių asmens laisves ir teises, susijusias su internetu, mobiliuoju ryšiu ir kt., ypač – teisę į privatumą, žodžio laisvę. Didžiausia tokia organizacija yra Electronic Frontier Foundation.

Taip pat skaitykite 
 Anarchizmas
 Ekonominis libertarizmas

Liberalizmas
Kanados vyrų futbolo rinktinė

Kanados vyrų futbolo rinktinė – Kanadai atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kontroliuojama Kanados futbolo asociacijos. Rinktinė dalyvavo tik viename pasaulio čempionate (1986 m.) kur aukštų rezultatų nepasiekė. Tačiau kanadiečiai dalyvavo 14-oje CONCACAF Aukso taurės čempionatų, o 2000 m. turnyrą laimėjo. Kanados rinktinė 1904 m. vasaros olimpiadoje laimėjo aukso medalį.

Dalyvavimas čempionatuose

Pasaulio futbolo čempionatas

CONCACAF taurė 

 1991 – I etapas
 1993 – I etapas
 1996 – I etapas
 1998 – pasitraukė po atrankos
 2000 – 1 vieta
 2002 – 3 vieta
 2003 – I etapas
 2005 – I etapas
 2007 – pusfinalis
 2009 – ketvirtfinalis
 2011 – I etapas
 2013 – I etapas
 2015 – I etapas
 2017 – ketvirtfinalis
 2019 – ketvirtfinalis
 2021 – pusfinalis

Kitur 
 Konfederacijų taurė
 2001 – I etapas

Vasaros olimpinės žaidynės
 1904 – 1 vieta
 1976 – I etapas
 1984 – ketvirtfinalis

Žymiausi žaidėjai 
 Julian de Guzman
 Atiba Hutchinson
 Kevin McKenna
 Dale Mitchell
 Paul Peschisolido
 Tomasz Radzinski
 Tosaint Ricketts
 Dwayne De Rosario
 Paul Stalteri
 Cyle Larin
 Alphonso Davies

Treneriai 
  Don Petrie (1957)
  Peter Dinsdale (1968–1970)
  Frank Pike (1970–1973)
  Eckhard Krautzun (1973–1977)
  Barrie Clarke (1979–1981)
  Tony Waiters (1981–1985, 1985–1986, 1990–1991)
  Bob Bearpark (1986–1987)
  Tony Taylor (1988–1989)
  Bob Lenarduzzi (1989–1990, 1992–1997)
  Holger Osieck (1999–2003)
  Frank Yallop (2004–2006)
  Stephen Hart (2006–2007, 2009, 2009–2012)
  Dale Mitchell (2007–2009)
  Benito Floro (2013–2016)
  Michael Findlay (2016–2017)
  Octavio Zambrano (2017–2018)
  John Herdman (2018–)

Nuorodos 
 Canadian Soccer Association

Amerikos vyrų futbolo rinktinės
Kanados futbolas
Kanados sporto rinktinės
Robertas Piečia

Robertas Piečia (g. 1966 m. sausio 3 d. Tauragėje) – miškininkas, Lietuvos ir Tauragės rajono politinis veikėjas.

Biografija 
1984 m. baigė Tauragės Žalgirių vidurinę mokyklą, 1989 m. – Lietuvos žemės ūkio akademiją, miškų ūkio inžinierius.

Tauragės miškų urėdijos urėdo pavaduotojas komercijai ir gamybai. 2008 m. UAB „Tauragės kurjeris“ plėtros vadovas.

2008–2010 m. Tauragės rajono savivaldybės meras. 2012–2017 m. Tauragės miškų urėdijos urėdas.

Liberalų ir centro sąjungos narys, Tauragės skyriaus pirmininko pavaduotojas, nuo 2006 m. pirmininkas, 2010 m. pirmininko pavaduotojas.

Nuo 2007 m. Tauragės rajono savivaldybės tarybos narys. 

Tauragės veteranų krepšinio komandų „Senjorai“, „Suktukas“ narys. „Versmės“ gimnazijos tarybos pirmininkas. UAB „Egluonos vaistinė“ ir UAB „Tauragės kurjeris“ akcininkas. 

Išsiskyręs. Vaikai Martynas, Meda, Liudvikas.

Šaltiniai 

Tauragės politikai
Lietuvos miškų inžinieriai
Tauragės merai
Kingstonas (reikšmės)

Kingston yra vadinama:

 Jamaikos sostinė Kingstonas;
 miestas Kanadoje Kingstonas (Kanada);
 miestelis JAV Kingstonas (Pensilvanija);
 miestas Australijoje, Norfolke Kingstonas (Norfolkas);
 Anglijos miestas Kingstonas prie Halo.

Kingston − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 Kofi Kingston (g. 1981 m.) – WWE boksininkas;
 Laryea Kingston (g. 1980) – futbolininkas, Ganos rinktinės saugas;
 Richard Kingston (g. 1978) – Ganos futbolo rinktinės vartininkas;
 Sean Kingston (g. 1990) – jamaikiečių kilmės atlikėjas;
Volkswagen Passat

Volkswagen Passat – šeimos automobilis, kurį gamina Vokietijos automobilių koncernas Volkswagen AG („VW“). Passat pradėti gaminti 1973 m. Lietuvos metų automobilis 2006.

Kartos 

Passat
Joho nacionalinis parkas

Joho nacionalinis parkas (, ) yra Kanadoje, Uoliniuose kalnuose, Britų Kolumbijos pietryčiuose. Pietuose ribojasi su Kutenajaus NP, rytuose – su Banfo NP. Parkas įkurtas tiek apsaugoti unikalią Uolinių kalnų gamtą, tiek turtingus fosilijų telkinius (didžiausias – Burgeso skalūnai).

1984 m. Joho nacionalinis parkas su grupe kitų Uolinių kalnų parkų įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Nuorodos 
 Kanados parkų svetainė

Galerija 

Kanados nacionaliniai parkai
Kluonio nacionalinis parkas

Kluonio nacionalinis parkas (, ) – saugoma gamtos teritorija Kanadoje, Jukono teritorijos pietvakariuose, Šv. Elijo kalnuose. Parkas apima aukščiausią šalyje Logano kalną, kitas viršukalnes, ledynus. Parko teritorijoje gyvena 105 paukščių rūšys. Taip pat yra grizlių, šiaurinių elnių, snieginių avinų.

1979 m. Kluonio nac. parkas kartu su Ledynų NP ir Vrangelio-Šv. Elijo NP įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Nuorodos 
 Kanados parkų svetainė 

Kanados nacionaliniai parkai
Ožiaragio atogrąža (romanas)

Ožiaragio atogrąža – JAV rašytojo Henrio Millerio erotinis romanas, pirmąkart išleistas Paryžiuje 1939 m. Tai yra antroji trilogijos, kurią taip pat sudaro „Vėžio atogrąža“ ir „Juodasis pavasaris“, dalis. Lietuviškai ši knyga buvo pirmąkart išleista 1994 m., „Vagos“ leidykloje (vertimo autorius – Antanas Danielius), antrasis, atnaujintas leidimas – 2006 m., „Kitos knygos“.

Apie knygą 

Romano veiksmas rutuliojasi XX a. trečio dešimtmečio Niujorke, kur pasakotojas Henris V. Milleris dirba personalo skyriuje milžiniškos „Kosmodemoniškosios telegrafo kompanijos“ padalinyje. Jauno nepripažinto rašytojo darbas – samdyti ir atleisti visus šio pasaulio nelaiminguosius, kurie sutinka už grašius dirbti pasiuntinukais.

Romane gausu atvirų bei fantasmagoriškų sekso scenų ir autobiografinių elementų. Herojaus vardas sutampa su autoriaus, be to, tikrasis Henry Milleris iš tikrųjų dirbo „Western Union“ telegrafo kompanijoje („Kosmodemoniškosios“ atitikmuo) Tačiau tai nėra visiškai autobiografinis romanas, nes autorius išlaiko gana nemažą, dažniausiai – ironišką distanciją tarp savęs ir rasisto bei mizantropo pagrindinio herojaus.

Lietuviški vertimai 

 Ožiaragio atogrąža: iš anglų k. vertė A. Danielius. – Vilnius: Vaga, 1994.
 Ožiaragio atogrąža: iš anglų k. vertė Antanas Danielius; (vertimą atnaujino Ingrida Tatolytė). – Kaunas: Kitos knygos, 2006

Nuorodos 

 „Ožiaragio atogrąža“  („Kitų knygų“ katalogas)
 Knygos recenzija (ore.lt)

Romanai
Erotinė literatūra
Amerikiečių literatūra
Atėnų Panionios (krepšinio klubas)

Atėnų Panionios – Graikijos krepšinio klubas, dalyvaujantis šalies pirmenybėse. Klubas įkurtas 1919 m.

1991 m. ekipa laimėjo Graikijos taurę, o 1999 m. pasiekė Koračo taurės pusfinalį.

2007–2008 m. sezone klubas užėmė trečią vietą nacionaliniame čempionate. 

Klubo spalvos – mėlyna ir raudona.

Komandos sudėtis 2008–2009 m. 

2008 spalio 27 d.

Nuorodos 

 Oficiali svetainė 

Graikijos krepšinio klubai
Atėnų sportas
Lelai

Lelai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Žarėnų, į šiaurę nuo Minijos.

Istorija 

Apylinkėse stovėjo Lelų dvaras. Dabar jo vietoje auga Lelų ąžuolas.

Kolektyvizacijos ir melioravimo metu gyventojai iškeldinti į Žarėnus.

Gyventojai

Šaltiniai 

Telšių rajono savivaldybės gyvenvietės
Renault

Renault S.A. – Prancūzijos automobilių gamintoja. Korporaciją įkūrė trys broliai Renault Louis, Marcel ir Fernand, taip pat jų draugas Thomas Evert. Louis užsiėmė automobilių kūrimu ir gamyba, o kiti – kompanijos valdymu. 

Prancūzijos automobilių gamintojai
Autobusų gamintojai
Duburys

Duburys (arba Dūburys) – ežeras Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, Šventosios baseine, 3 km į pietryčius nuo Antazavės, 8,5 km į šiaurės rytus nuo Dusetų. Aplink ežerą įsteigtas Duburio hidrografinis draustinis. Plotas 101 ha. Ilgis iš šiaurės rytų į pietus 3,06 km, didžiausias plotis 1,05 km. Paviršiaus altitudė 116,9 m. Baseino plotas 40,4 km². Didžiausias gylis 19,4 m (šiaurės rytuose), vidutinis gylis 5,2 m. Ežeras rininis.

Kranto linija labai vingiuota, jos ilgis 12 km. Vakariniai ir rytiniai krantai labai aukšti ir statūs, šiaurinis ir pietinis – žemesni, pietinis vietomis pelkėtas. Pietinėje ir rytinėje pakrantėse auga miškeliai, kitose pakrantėse plyti dirbami laukai ir pievos. Ežere yra didelė sala – Astravos sala (46,6 ha). Ši sala yra didžiausia Zarasų rajone. Atabradas smėlingas, apaugęs nendrėmis ir švendrais; giliau dugne – dumblas. Ežero vandens skaidrumas 3,6–3,9 m. Pietinė ežero dalis labai užžėlusi vandens augalija.

Į Duburį šiaurėje iš Dūburaičio ežero įteka Duburė, taip pat dar 4 bevardžiai upeliai, vakaruose į Zalvio ežerą išteka Rūra (Šventosios baseinas).

Duburyje sugaunamos 9 rūšių žuvys: kuojos, lydekos, karšiai, plakiai, raudės, karosai, ešeriai, aukšlės.

Prie ežero įsikūrę Duburaičio, Bieliūnų, Plisiškių, Duburių kaimai, Astravos saloje – Murovanka.

Istorija 
Vandenvardis kilęs iš žodžio duburys ('duobė, dauba, gelmė').

Astravos saloje buvo dvaras, žmonės keldavosi plaustu į salą ir dirbdavo baudžiauninko darbus, tačiau pasikeitus technologijoms, žmonės pastatė pylimą skersai ežerą, kuris tiesiu keliu veda į salą.

Kadaise Rūros upėje, kuri išteka iš ežero buvo vandens malūnas, vandens lygis buvo žymiai aukštesnis, dabar likę tik griuvėsiai.

Astravos saloje rengiamos skautų stovyklos, 2009 ir 2011 metais vyko „Tundros“ festivalis, 2016 m., 2017 m., 2020 m. – „Mėnuo Juodaragis“.

Šaltiniai 

Zarasų rajono ežerai