joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Irenėjus

Irenėjus (gimė apie 135 ar 140 metus Smirnoje, dabartiniame Turkijos mieste – m. apie 202 ar 203 metus) – katalikų bažnyčios šventasis.

Su krikščionybe susidūrė jaunystėje susipažinęs su vyskupu Polikarpu – apaštalo Jono mokiniu. Nežinoma, kada Irenėjus iš Mažosios Azijos išvyko į Galiją, tačiau tai turėjo sutapti su Liono krikščionių bendruomenės pradžia. 177 metais jis jau minimas tarp kitų šios bendruomenės kunigų. Tais pačiais Liono bendruomenė pasiuntė Irenėjų į Romą su laišku popiežiui Eleuterijui. Šios misijos dėka Irenėjui pavyko išvengti kankinystės, nes kaip tik tuo metu imperatoriaus Marko Aurelijaus įsakymu buvo nužudyta keturiasdešimt Liono krikščionių, tarp jų ir vyskupas Potinas. Grįžęs, Irenėjus buvo išrinktas nauju vyskupu ir vadovavo Liono bendruomenei iki mirties, turbūt nukankintas, apie 202–203 metus.

Vadovaudamas Liono bažnyčiai, Irenėjus labiausiai išgarsėjo kaip krikščionių rašytojas, aiškiai dėstantis tikėjimo tiesas ir aistringai kovojantis su erezijomis. Viena didžiausių antrojo amžiaus erezijų buvo vadinamoji gnozio doktrina, pasak kurios, Bažnyčios skelbiamas tikėjimas tėra tik paprastiems, neišprususiems žmonėms skirti simboliai, o už šių į tikėjimo tiesas įvilktų simbolių slypi žymiai sudėtingesnis turinys, prieinamas tik intelektualų – gnostikų – elitui. Šita krikščionybės srovė nebuvo vieninga; joje buvo smulkesnių srovių ir pakraipų, skelbiančių tam tikriems visuomenės sluoksniams patrauklias idėjas. Pastarosioms srovėms bendras elementas buvo dualizmo idėja, neigianti vieną Dievą, žmogaus ir pasaulio Kūrėją bei Išganytoją. Siekdami paaiškinti blogio pasaulyje problemą, gnostikai jį kildino iš greta gerojo Dievo egzistuojančios jo priešingybės, iš negatyvaus prado, kuris sukūrė materiją.

Irenėjus smerkė šias idėjas vadovaudamasis bibline pasaulio sukūrimo doktrina. Kovodamas su gnostikų dualizmu ir pesimizmu, Irenėjus tvirtino, jog ir Dievo sukurta materiali tikrovė yra tokia pat kilni kaip ir dvasiniai kūriniai. Tačiau greta kovos su gnosticizmu, Irenėjus mokė apie apaštališkąją tradiciją, pabrėžė Romos vyskupo svarbą.

Jis parašė labai gerai suformuotą teologiją, kuri pabrėžė
 kad Kristus buvo tikras Dievas ir tikras žmogus, kuris tobulai atliko tai, ko nesugebėjo atlikti pirmasis Adomas.
 apaštalų perimamumo formą (bent krikščioniškų įsitikinimų srityje), kurią perduoda apaštalų bažnyčios.
 tiesos taisyklę (Kanoną) bažnyčioje, kuri buvo raštų aiškinimo raktas.
 bendrą Naujojo Testamento ir Senojo Testamento raštų pagrindą.
 keturių Evangelijų kanoną.
 Tėvo, Sūnaus ir Šventosios Dvasios vienybę ir amžinąjį Dievo sukurtą istorijos planą, atsiskleidusį Kristuje.

Šaltiniai 

http://www.radiovaticana.org/lt/Articolo.asp?c=125565

Katalikų šventieji
Apologetai
Vietinė galaktikų grupė

Vietinė galaktikų grupė – galaktikų grupė, kurioje yra ir mūsų Galaktika – Paukščių Takas. Grupėje yra 35 galaktikos, o jos gravitacinis centras yra tarp Paukščių Tako ir Andromedos galaktikų. Vietinės galaktikų grupės skersmuo – 10 milijonų šm, ji turi dvinarės sistemos formą. Apskaičiuota, kad grupės masė lygi (1.29 ± 0.14) M☉. Vietinė galaktikų grupė kartu su daugeliu kitų grupių sudaro Mergelės galaktikų superspiečių.

Du masyviausi Vietinės galaktikų grupės nariai – Paukščių Takas ir Andromedos galaktika. Abi šios galaktikos yra skersinės spiralinės galaktikos ir turi palydovinių galaktikų sistemą:

 Paukščių Tako palydovės: Šaulio sferoidinė nykštukinė galaktika, Didysis Magelano Debesis, Mažasis Magelano Debesis, Didžiojo Šuns netaisyklingoji nykštukinė galaktika, Mažųjų Grįžulo Ratų sferoidinė nykštukinė galaktika, Slibino sferoidinė nykštukinė galaktika, Kilio sferoidinė nykštukinė galaktika, Sekstanto sferoidinė nykštukinė galaktika, Skulptoriaus sferoidinė nykštukinė galaktika, Krosnies sferoidinė nykštukinė galaktika, Liūto I sferoidinė nykštukinė galaktika, Liūto II sferoidinė nykštukinė galaktika ir Didžiųjų Grįžulo Ratų sferoidinė nykštukinė galaktika.

 Andromedos galaktikos palydovės: M32, M110, NGC 147, NGC 185, Andromedos I sferoidinė nykštukinė galaktika, Andromedos II sferoidinė nykštukinė galaktika, Andromedos III sferoidinė nykštukinė galaktika, Andromedos IV sferoidinė nykštukinė galaktika, Andromedos V sferoidinė nykštukinė galaktika, Pegaso sferoidinė nykštukinė galaktika, Kasiopėjos sferoidinė nykštukinė galaktika, Andromedos VIII sferoidinė nykštukinė galaktika, Andromedos IX sferoidinė nykštukinė galaktika ir Andromedos X sferoidinė nykštukinė galaktika.

Trikampio galaktika, trečia pagal dydį galaktika Vietinėje grupėje ir tik įprasto dydžio spiralinė galaktika, galbūt yra susijusi su Andromedos galaktika; tikriausiai Žuvų netaisyklingoji nykštukinė galaktika yra Trikampio galaktikos palydovė. Kitos grupės galaktikos yra gravitaciškai atskirtos nuo šių didelių pogrupių: tai IC 1613, Fenikso netaisyklingoji nykštukinė galaktika, Liūto A, Tukano sferoidinė nykštukinė galaktika, Banginio sferoidinė nykštukinė galaktika, Pegaso netaisyklingoji nykštukinė galaktika, Banginio netaisyklingoji nykštukinė galaktika, Vandenio netaisyklingoji nykštukinė galaktika ir Šaulio netaisyklingoji nykštukinė galaktika.

Taip pat skaitykite 
 Andromedos ir Paukščių Tako galaktikų susidūrimas

Nuorodos 
 atlasoftheuniverse.com / The Universe within 5 million Light Years - The Local Group of Galaxies

Galaktikos
FM Palanga

FM Palanga – pirmoji muzikinė - pramoginė radijo stotis Palangoje. Veiklą pradėjo 2002 m. gruodžio mėn. Dažnis: Palanga - 88,7 FM, Klaipėda - 93,3 FM.

Nuo 2009 m. gruodžio 1 d. programa nebetransliuojama. FM Palanga dažniais dirba radijo stotis HOT FM.

Nuorodos 
 FM Palanga 
 Tecniniai parametrai

Lietuvos radijo programos
Barčių piliakalnis

Barčių piliakalnis, arba Čepelūnų, Ulbinų piliakalnis – piliakalnis Varėnos rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Barčių, į vakarus nuo Ulbinų kaimo, Vydenių seniūnija, Uosupio dešiniajame krante, buv. Čepelūnų dvaro lauke. Pasiekiamas nuo plento Varėna – Dubičiai, neprivažiavus Uosupio užtvankos, pasukus pirmu žvyruotu keliu į dešinę pietvakarių kryptimi ir pavažiavus 1,5 km, už miškelio pasukus į kairę pietuosna ir pavažiavus 200 m lauko keliuku – yra priekyje, miške.

Piliakalnis 
Piliakalnį iš šiaurės, rytų ir pietų juosia upelio slėnio daubos. Šlaitai nuolaidūs. Aikštelė keturkampė, pietų-šiaurės kryptimi apie 50 m ilgio, 25–35 m pločio, su 0,3-0,8 m storio kultūriniu sluoksniu. Iš pietų ir vakarų, 1-1,5 m žemiau aikštelės krašto iškastas 4 m pločio, 1 m gylio griovys, už kurio supiltas 1,2-1,7 m aukščio, 8 m pločio pylimas. Šiaurinėje pusėje griovys ir pylimas virtę terasa. Vakarų pusėje pylimo išorinis 3,5 m šlaitas leidžiasi į antrą 8 m pločio, 0,5 m gylio griovį, už kurio yra antras 0,5 m aukščio, 8 m pločio pylimas 1 m aukščio išoriniu šlaitu. Šlaitai vidutinio statumo, 15 m aukščio.

Vakarinėje papėdėje, 1 ha plote yra gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos, trinamosios girnos.

Tyrimai 
1890 m. Vandalinas Šukevičius piliakalnyje iškase 8x8 m. duobę, aptiko 0,3-0,8 m. kultūrinį sluoksnį, ištyrė 64 m² plotą. Rasta I tūkstantmečio pr. m. e. ir I m. e. tūkstantmečio pradžios lipdytinės keramikos, gyvulių kaulų, titnaginis kirvis.  Radiniai neišliko. V. Šukevičiaus ataskaita saugoma Peterburge, Archeologijos instituto archyve, Archeografijos komisijos byla 1890/103.  1983 m. Elena Grigalavičienė aikštelėje ištyrė 5,5 m² dydžio bendrą plotą, rado kultūrinį sluoksnį be radinių. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 42000 m².

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.205
 Lietuvos TSR archeologijos atlasas. V. 1975. t.2 p. 37.
 Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998.
 Покровский Ф. В. Археологическая карта Виленской губернии. Вильна, 1893, c. 107-108.
 Гуревич Ф. Дpeвности Белорусского Понеманья. Москва, Ленинград. 1962, c. 204.
 Шукевич B. Об археологических местностях в Лидском и Троцком уездах // Труды Виленского отделения Московского предварительного комитета по устройству IX apxeoлогического съезда в Bильне. Bильна. 1893. Отдел 1, c. 98.
 Szukiewicz W. Niektóre zabytki przedhistoryczne w pow. Lidzkim // Księga pamiatkowa ku uczczeniu setnej rocznicy urodzin A. Mickiewicza. Warszawa, 1898. T. II, p. 220.
 Gintautas Zabiela. Piliakalnių likimas Lietuvos valstybės susidarymo išvakarėse // Lituanistica. Nr. 4, 1991. p. 26, 32.

Nuorodos 
 Barčių piliakalnis

Piliakalniai Varėnos rajone
Paąžuolė

Paąžuolė – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, Būdų ir Drucminų miškų sankirtoje, 6 km į šiaurę nuo Dubičių. Praeina vieškelis .

Puskilometriu į vakarus nuo Paąžuolės prateka Kaniavėlės upelis, į pietus nuo kaimo telkšo ežeras Dumblelis. Kaime įsikūrusi Varėnos miškų urėdijos Kaniavos girininkija.

Istorija 

Manoma, kad kaimas įsikūrė XVIII a. pabaigoje, toje vietovėje po didelio miškų kirtimo. XVIII a. viduryje kylant krašto ūkiui ir didėjant gyventojų skaičiui, buvo kertami dideli miškų plotai, kurių vietos kūrėsi nauji kaimai. Vienas tokių kaimų buvo Paąžuolė. Pirmą kartą istoriniuose šaltiniuose fiksuota 1777 m.

XIX a. pab. Paąžuolė pateko į Lydos apskrities Kaniavos valsčių ir apylinkę bei dvaro valdą.

Tarpukaryje Paąžuolėje veikė „Ryto“ pradžios mokykla, apie kurią sukurtas Dariaus Čepulionio dokumentinis filmas „Lenkmečio lietuviška mokykla“ (Baltijos TV, 1993 m.). Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 104 žmonės, iš kurių 103 užsirašė lietuviais ir 1 lenku.

XX a. 7-tame dešimtmetyje pietvakariniame kaimo pakraštyje atidarytas žvyro karjeras, kurio iškasenos buvo naudojamos kelio į Dubičius tiesimui.

Pavadinimo kilmė 

Vietos gyventojai pasakoja, kad tokį pavadinimą kaimas gavo pirmiesiems gyventojams įsikūrus ąžuolų paunksmėje. Nors kaimą supa natūraliai užaugę bei sodinti spygliuočių miškai, juose yra daug ąžuolų.

Gyventojai 

Kaime gimė
 Rapolas Mackonis (1900–1982), rašytojas ir publicistas;
 Jonas Mackonis (1922–2002), tapytojas, dailėtyrininkas, rašytojas;
 Bronius Mackevičius (1929–2003), poetas, spaudos darbuotojas.

Nuorodos 
 Paąžuolėje atlikti kultūros įrašai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Luke Walton

Luke Walton (g. 1980 m. kovo 28 d. San Diege, Kalifornijoje) – JAV buvęs krepšininkas, šiuo metu yra vyriausias Sacramento Kings "" treneris.
Jo ūgis 2,03 cm. Legendinio krepšininko – Bill Walton sūnus.

Pasiekimai 

 NBA Čempionas: 2009, 2010 m.

JAV krepšininkai
Palangos piliakalnis

Palangos piliakalnis – piliakalnis (A392K1P), vadinamas Birutės kalnas, senovinė gyvenvietė (A392K2P) ir piliakalnis, vadinamas Naglio kalnas (AR-19) Palangos savivaldybės teritorijoje, prie Baltijos jūros.

Piliakalnis 
Birutės kalnas – vienas žymiausių ir plačiausiai tyrinėtų IX a.-XV a. Lietuvos pajūrio archeologinių paminklų. Manoma, kad tai buvo dangaus šviesuliams stebėti skirtų stulpų ir kartu šventyklos vieta. Su šiuo laikotarpiu siejama ir vietos religinės reikšmės kilmė, kuri vietos gyventojų tarpe buvo gyva iki pat XX a. Legendinė tradicija kalną sieja su šventosios ugnies kurstytoja, vėliau kunigaikštiene Birute.

Onos Jogailaitės įsakymu 1506 m. Birutės kalno viršūnėje buvo pastatyta katalikų koplyčia. Tuo būdu vietos gyventojus norėta atpratinti nuo prisiminimų, susijusių su Birutės vardu iš pagoniškų laikų. Medinei koplyčiai supuvus, 1753 m. perkelta kita iš Šventosios uosto. Ji XVIII a. pabaigoje Vilniaus vyskupo Masalskio įsakymu buvo nugriauta. 1869 m. architekto K. Majerio projektu Palangos klebonas K. Steponavičius pastatė čia naują, mūro koplyčią. Vėliau kun. J. Šarkauskis kalną sutvarkė ir apsodino. 1896 m. šiauriniame Birutės kalno šone įrengta Lurdo grota su Dievo motinos statula. 

Naglio kalnas – spėjamas 1425 m. minimas piliakalnis, kurį norėjo gauti kryžiuočiai ir jame statytis pilį. Tačiau kalnas ilgą laiką, iki apželdinant kopas, buvo pustomas vėjo, todėl piliakalnio požymių jame nepastebėta.

Dar viena galima Palangos piliakalnio vieta - dabar apleistas, sąvartynu paverstas pušimis apaugęs kalniukas 65 m į pietus nuo dabartinės Ronžės vagos, jos posūkio į šiaurę ir 35 m nuo Basanavičiaus g. Jo aikštelėje buvusi įrengta pavėsinė. Iki susiformuojant dabartiniam kopagūbriui šis kalniukas buvo prie jūros kranto ir galėjo būti naudojamas gynybai nuo pakrantės plėšikų.

Tyrimai 
Palangos piliakalnius 1928 m. aprašė Petras Tarasenka. Žvalgomuosius archeologinius tyrimus atliko Lietuvos istorijos institutas. Birutės kalną 1997 m. tyrė Vladas Žulkus. 

Birutės kalno šiaurės vakarų papėdėje rasta senovės gyvenvietė. Birutės kalne 1997 m. rasti 4 kapai. Kapai 1 ir 2 datuojami XVIII a.–XIX a., kapas 3 pagal rastus papuošalus datuojamas XVII a. antrąja puse – pabaiga, kapas 4 – suardytas.

Palangos archeologinės vietos 
 Būtingės senovės gyvenvietė - A388P, AR-1516;
 Palangos kapinynas - A389P, AR-14;
 Palangos kapinynas II - A390P, AR-18;
 Palangos kapinynas III, vadinamas Žemaičių kalneliu - A391P;
 Palangos senojo miesto vieta - A393P;
 Palangos senovės gyvenvietė, vadinama Žemaičių kalneliu - A394P;
 Palangos senovės gyvenvietė II - A395P;
 Palangos senovės gyvenvietė III - A396P;
 Palangos kapinynas - AR-20;
 Palangos senovės gyvenvietė I - AV-2025;
 Palangos senovės gyvenvietė - AV-2026;
 Šventosios akmens amžiaus stovykla - AR-22.

Šaltiniai 

 Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998.

Nuorodos 
 Lietuvos piliakalniai

Palanga
Lietuvos piliakalniai
Kapa (reikšmės)

Žodis kapa gali reikšti:

 kapa – daiktų skaičiavimo matas (60 vienetų);
 kapa – graikų abėcėlės raidė
 kapa – havajietiškas audeklas
Kretingos apskritis

Kretingos apskritis – apskritis, administracinis teritorinis vienetas 1915–1918 m. ir 1919–1950 m. Lietuvos šiaurės vakaruose. Centras – Kretinga.

Istorija 

1915 m. rugsėjo 23 d. apskritį sudarė vokiečių okupacinė valdžia iš Telšių apskrities dalies. 1915–1918 m. priklausė Oberosto Lietuvos sričiai, 1941–1944 m. priklausė Ostlando Lietuvos generalinės srities Šiaulių krašto apygardai.

1947 m. Gargždų, Endriejavo ir Veiviržėnų valsčiai perduoti Klaipėdos apskričiai, Kulių ir Platelių valsčiai – Plungės apskričiai. 1950 m. birželio 20 d. apskritis pertvarkyta į Kretingos rajoną (29 apylinkės), dalis teritorijos perduota Plungės (1 apylinkė), Salantų (17 apylinkių), Skuodo rajonams (19 apylinkių).

|-
| 1917 || 1605 || 46.031 || ||
|-
| 1919 || || || 14 valsčių: Darbėnų valsčius, Endriejavo valsčius, Gargždų valsčius, Grūšlaukės valsčius, Kartenos valsčius, Kretingos valsčius, Kulių valsčius, Lenkimų valsčius, Mosėdžio valsčius, Palangos valsčius, Platelių valsčius, Salantų valsčius, Skuodo valsčius, Veiviržėnų valsčius ||
|-
| 1923   (išsamiau) || 2579 || 93.875 || 12 valsčių: Darbėnų valsčius, Endriejavo valsčius, Gargždų valsčius, Kartenos valsčius, Kretingos valsčius, Kulių valsčius, Mosėdžio valsčius, Palangos valsčius, Platelių valsčius, Salantų valsčius, Skuodo valsčius, Veiviržėnų valsčius ||
 10 miestelių
 443 kaimai
 12 bažnytkaimių
 58 dvarai ir palivarkai
 12 vienkiemių
 1 kita gyvenvietė
|-
| 1930 || 2630 || || ||
|-
| 1933 || || || 12 valsčių ||
|-
| 1938 || 2635 || 114.892 || ||
 2 miestai: Kretinga, Palanga
|-
| 1942 || || 104.500 || ||
|-
| 1949  || 1648 || || 8 valsčiai (67 apylinkės) ||
 3 miestai: Kretinga, Palanga, Skuodas
|-
| 1950 || || || 66 apylinkės ||
|}

Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 93 875 žmonės:

 Lietuviai - 90,15% (84624);
 Žydai - 6,2% (5816);
 Latviai - 2,42% (2275);
 Vokiečiai - 0,51% (479);
 Rusai - 0,29% (270);
 Lenkai - 0,13% (121);
 Baltarusiai - 0,12% (109);
 Kiti - 0,19% (181).

Valsčiai 

Kretingos apskrities valsčiai 1919–1950 m.:

Šaltiniai
Ritmenbliuzas

Ritmenbliuzas (kitaip R&B arba RnB) - populiariosios muzikos žanras, kuriame jaučiama džiazo, gospelo muzikos ir bliuzo įtaka. Ritmenbliuzą pirmieji atliko afroamerikiečių dainininkai. Dabar paplitęs pasauliniu mastu tarp įvairių kultūrų. 

Kaip ir daugelis muzikos žanrų, ritmenbliuzas skirstomas į tam tikrus stilius. Geriausiai ir plačiausiai žinomi – Soul, Funk, Disco, Contemporary R&B (dabartinis R&B). Kai kurie dar skirstomi į porūšius (pavyzdžiui, soul skirstomas pagal jo muzikines šaknis ir išskirtinius požymius – Latin Soul, Philly Soul, Country Soul, Neo-Soul, Blue-Eyed Soul; funk ir disco stiliai taip pat jų turi, tik mažiau). 

Ritmenbliuzo muzika atsirado šeštojo dešimtmečio pabaigoje, kai evoliucionavosi iš bliuzo, ir iškart padėjo pamatus rokenrolui. R&B perėmė nemažai bliuzo savybių, tačiau pamažu įgavo savitą braižą. 

Septintojo dešimtmečio R&B scenoje dominavo tokie vokalistai kaip Ray Charles  ir Ruth Brown, ir tokios grupės kaip the Drifters ir the Coasters. Tuomet, septintojo dešimtmečio antroje pusėje, ritmenbliuzas persikūnijo į soul muziką, kuri atsilaisvino nuo vyravusių R&B ritmų. Muzikantai pastūmėjo šią muziką įvairiomis kryptimis – skirtingos Amerikos sritys kūrė skirtingas soul rūšis. Tokiuose centruose kaip Niujorkas, Filadelfija ar Čikaga R&B muzika buvo sukoncentruota ties balso savybėmis. Detroite, „Motown“ muzikos kompanijos dėka, R&B įgavo populiariosios muzikos skambesį, kurį padėjo sukurti gospel ir rock & roll stiliai. Tuo tarpu pietuose ritmenbliuzas buvo itin stiprus ir sunkus. 

Sėkmingai susiklosčiusios aplinkybės pakėlė ritmenbliuzą į muzikos topų viršūnes septintajame dešimtmetyje. Tuo metu James Brown ir Sly & Family Stone inicijavo funk gimimą; Kenny Gamble ir Leon Huff inicijavo Philly Soul stiliaus atsiradimą su the O‘Jays ir Harold Melvin & the Blue Notes; šokių aikštelėms pritaikytas ritmenbliuzas tapo masiniu reiškiniu, atošė disco banga. 

Per 80-uosius ir 90-uosius, esant repo muzikos pakilimui, R&B pradėjo taikyti stilistinius Hip Hop kultūros elementus, to dėka, tūkstantmečio pabaigoje, šimtai atlikėjų savo kūryboje tiek repuodavo, tiek dainuodavo.

Muzikos žanrai
Antanas Šurna

Antanas Šurna (1940 m. kovo 27 d. Kaune – 2014 m. gegužės 19 d. Vilniuje) – Lietuvos teatro ir kino aktorius.

Biografija 
1958–1962 m. studijavo LSSR konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) Teatriniame fakultete. 1963–1964 m. vaidino Kauno dramos teatre, 1964–1965 m. Šiaulių dramos teatre. Nuo 1964 m. vaidina kine. Nuo 1965 m. Jaunimo teatro aktorius.  1992–1997 m. Valstybinio jaunimo teatro vadovas.

Filmografija 
A. Šurna vaidino šiuose filmuose: 

 Rimša jaunystėje – Vienos dienos kronika (1963, rež. Vytautas Žalakevičius)
 Sekretorius – Niekas nenorėjo mirti (1963, rež. Vytautas Žalakevičius)
 Einas – Ave, Vita (1969, rež. Almantas Grikevičius)
 „Vienuolis“ – Vyrų vasara (1970, rež. Marijonas Giedrys)
 Giedraitis – Žaizdos žemės mūsų (1971, rež. Marijonas Giedrys)
 Mantas (tėvas ir sūnus) – Herkus Mantas (1972, rež. Marijonas Giedrys)
 Steponas Kreivėnas – Perskeltas dangus (1974, rež. Marijonas Giedrys)
 Milijonierius Harvišas – Smokas ir Mažylis (1975, rež. Raimondas Vabalas)
 Mykolas, plėšikų vadas – Atpildo diena (1975, rež. Algimantas Puipa, Stasys Motiejūnas)
 Marius Nemunis („Raudonasis Marius“) – Sodybų tuštėjimo metas (1976, rež. Almantas Grikevičius)
 Kaminskas – Riešutų duona (1977, rež. Arūnas Žebriūnas)
 Marius – Dulkės saulėje (1977, rež. Marijonas Giedrys)
 Dikas Deneveras – Nebūsiu gangsteris, brangioji (1978, rež. Algimantas Puipa)
 Čibiras – Sužeista tyla (1979, rež. Algimantas Kundelis)
 Leonas Ulba – Mažos mūsų nuodėmės (1979, rež. Henrikas Šablevičius)
 Janulis – Rungtynės nuo 9 iki 9 (1980, rež. Raimondas Vabalas)
 Žandaras – Kelionė į rojų (1980, rež. Arūnas Žebriūnas)
 Komisaras – Berniūkščiai (1982, rež. Saulius Vosylius)
 Tėvas – Moteris ir keturi jos vyrai (1983, rež. Algimantas Puipa)
 Margevičius – Čia mūsų namai (1984, LRT, rež. Saulius Vosylius)
 Benjaminas Kordušas – Benjaminas Kordušas (1986, LRT, rež. Vidmantas Bačiulis)
 Liudas Skirmonis – Chameleonas (1989, rež. Saulius Vosylius)
 Plėšikas Gontas – Žalčio žvilgsnis (1990, rež. Gytis Lukšas)
 Žvejybos prievaizdas Griunbaumas – Elzė iš Gilijos (1999, rež. Algimantas Puipa)
 Likimo valsas (TV serialas, 2001, rež. Maris Martinsons)
 Profesorius – Pilotas (2008, rež. Saulius Vosylius)
 Antanas Šeputis – Giminės. Po dvidešimt metų (TV serialas, 2011, rež. Saulius Vosylius)
 Rotmistras Snegiriovas – Tadas Blinda. Pradžia (2011, rež. Donatas Ulvydas)

Įvertinimas 
 1973 m. LSSR valstybinė premija
 1975 m. LTSR nusipelnęs artistas
 2000 m. Gedimino 5 laipsnio ordinas 
 2012 m. Vyriausybės kultūros ir meno premija

Šaltiniai 

LTSR valstybinės premijos laureatai
Lietuvos aktoriai
Biržų apskritis

Biržų apskritis (1919 m. Pasvalio apskritis, 1919–1924 m. Biržų-Pasvalio apskritis) – buvusi apskritis šiaurės Lietuvoje. Gyvavo 1915–1950 m. Centras – Biržai, 1919–1924 m. – Pasvalys.

Istorija 

1915 m. pabaigoje apskritį sudarė vokiečių okupacinė valdžia. 1916–1918 m. apskritis priklausė Oberosto Lietuvos sričiai. 1919 m. prijungta Joniškėlio apskritis, taip pat atiteko dalis buvusios Panevėžio apskrities. Pagal 1919 m. liepos 1 d. įstatymą apskrities centras buvo Pasvalys ir apskritis įvardinta kaip Pasvalio, tačiau jau lapkričio 1 d. apskrities centras perkeltas į Biržus ir ji pervadinta Biržų apskritimi. 1919–1940 m. buvo Lietuvos Respublikos, nuo 1940 m. – LTSR administracinis - teritorinis vienetas. 1941–1944 m. įėjo į Ostlando Lietuvos generalinės srities Panevėžio krašto apygardą.

Budbergio valsčius 1923 m. perduotas Latvijai mainais už Palangą, 1926 m. Pumpėnų ir Pušaloto valsčiai perduoti Panevėžio apskričiai, Žeimelio valsčius – Šiaulių apskričiai. 1947 m. Pasvalio, Daujėnų, Joniškėlio, Krinčino ir Vaškų valsčiai bei Pasvalys perduoti naujai sudarytai Pasvalio apskričiai.

1950 m. birželio 20 d. Biržų apskritis pertvarkyta į Biržų rajoną (31 apylinkė), dalis teritorijos perduota Pandėlio (7 apylinkės), Pasvalio (9 apylinkės) ir Vabalninko (15 apylinkių) rajonams.

|-
| 1919 || || || 12 valsčių: Biržų valsčius, Čypėnų valsčius, Daujėnų valsčius, Joniškėlio valsčius, Krinčino valsčius, Kvetkų valsčius, Pabiržės valsčius, Papilio valsčius, Pasvalio valsčius, Suosto valsčius, Vaškų valsčius, Žeimelio valsčius ||
|-
| 1923   (išsamiau) || 3268 || 115.186 || 14 valsčių: Biržų valsčius, Daujėnų valsčius, Joniškėlio valsčius, Krinčino valsčius, Nemunėlio Radviliškio valsčius, Pabiržės valsčius, Papilio valsčius, Pasvalio valsčius, Pumpėnų valsčius, Pušaloto valsčius, Saločių valsčius, Vabalninko valsčius, Vaškų valsčius, Žeimelio valsčius ||
 1 miestas: Biržai
 13 miestelių: Daujėnai, Joniškėlis, Krinčinas, Nemunėlio Radviliškis, Pabiržė, Papilys, Pasvalys, Pumpėnai, Pušalotas, Saločiai, Vabalninkas, Vaškai, Žeimelis
 775 kaimai
 11 bažnytkaimių
 235 dvarai ir palivarkai
 554 vienkiemiai
 23 kitos gyvenvietės
|-
| 1930 || 2710 || || ||
|-
| 1933 || || || 11 valsčių ||
|-
| 1939 || 2724 || 111.000 || ||
|-
| 1942 || || 95.500 || ||
|-
| 1949  || 1913 || || 8 valsčiai (63 apylinkės) ||
 1 miestas: Biržai
 1 miesto tipo gyvenvietė: Likėnai
|-
| 1950 || || || 62 apylinkės ||
|}

Valsčiai 

Biržų apskrities valsčiai (1919–1950 m.):

Šaltiniai
Lietuvos Karalystė

Lietuvos Karalystė buvo kunigaikščio (ir pirmojo Lietuvos karaliaus) Mindaugo valdoma valstybė. Ji egzistavo nuo 1251 m., kai Mindaugas apsikrikštijo ir ją pripažino popiežius Inocentas IV ir Europa, iki 1263 m., kai jis buvo nužudytas kartu (kaip spėjama) su savo sūnumis Rūkliu ir Rupeikiu.

Nuo XV a. Lietuvos valdovai, valstybininkai, Ponų Taryba dar ne kartą mėgino Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei gauti karalystės statusą.

Taip pat buvo trumpam atkurta 1918 m. Valdant Mindaugui II ši karalystė egzistavo 100 dienų.

Šaltiniai 

Lietuvos istorija (1219-1569 m.)
Europos istorinės valstybės
Armantas Vitkauskas

Armantas Vitkauskas (g. 1989 m. kovo 23 d.) – Lietuvos futbolininkas, vartininkas.

Karjera

FK Sūduva 
Baigė Marijampolės futbolo mokyklą ir nuo 2007 m. rungtyniavo „Sūduvos“ klube.

FK Žalgiris 
Prieš 2012 m. sezoną pasirašė kontraktą su Vilniaus „Žalgiriu“. Buvo kviečiamas ir į Lietuvos U-21 rinktinę.

2017 m. pabaigoje sutartis su Vilniaus „Žalgiriu“ baigėsi ir nebuvo pratęsta.

Rumunija: Kiažnos „Concordia“ 
2018 m. pirmoje pusėje atstovavo Rumunijos aukščiausioje lygoje žaidžiančią „CS Concordia Chiajna“. Per pusmetį A.Vitkauskas „Chiajna“ gretose sužaidė dvejas rungtynes, o pasibaigus Rumunijos futbolo sezonui, sugrįžo į Lietuvą.

FK Žalgiris 
Nuo 2018 m. antros pusės vėl tapo FK Žalgiris žaidėju. Po 2019 m. A lygos sezono pranešta, kad su žaidėju baigėsi sutartis ir ji nebuvo pratęsta. A lygoje 2019 m. vartus gynė 13 kartų, tačiau paskutinį kartą rungtyniavo birželio mėnesį. Į komandą atvykęs Martinas Berkovecas tapo pagrindiniu vartininku.

FK Kauno Žalgiris 
2019 m. gruodžio mėn. pranešta, kad žaidėjas tapo FK Kauno Žalgiris nariu. 2020 m. A lygos sezoną pradėjo kaip pagrindinis „Kauno Žalgirio“ vartininkas, tačiau futbolininkas patyrė traumą ir spėjo sužaisti vos dvejas rungtynes.

FK Riteriai 
2021 m. sausio mėn. tapo pirmuoju FK Riteriai naujoku. 2021 m. A lyga sezonas žaidėjui klostėsi sėkingai: per 25 rungtynes praleido 22 įvarčius, o dešimt kartų jis savo vartus išlaikė „sausus“. Rudens periodu per devynerias rungtynes net šešis kartus išlaikė „sausus“ vartus.

2021 m. gruodžio 1 d. pranešta apie sutarties pratęsimą.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Lietuvos rinktinė 
2008 m. vasarą Armantas pagrindinėje Sūduvos sudėtyje galutinai nukonkuravo Saulių Klevinską ir tapo pagrindiniu ekipos vartininku. Žaisdamas už savo klubą Vitkauskas sugebėjo atkreipti ir Lietuvos rinktinės trenerių dėmesį. Taigi būdamas vos 19 metų gavo kvietimą į rinktinės stovyklą. O jo debiutas vilkint Lietuvos rinktinės marškinėlius įvyko 2008 m. lapkričio 22 d. draugiškose rungtynėse prieš Estijos rinktinę.

Pasiekimai 
FK Sūduva
 LFF taurės laimėtojas: 2008–2009 m.
 LFF Supertaurės laimėtojas: 2009 m.

FK Žalgiris Vilnius
 LFF taurės laimėtojas: 2011–2012 m., 2012-2013 m., 2013-2014 m., 2014-2015 m., 2015-2016 m., 2016, 2018 m.
 LFF Supertaurės laimėtojas: 2013 m., 2014 m., 2015 m., 2016 m., 2017 m.
 A Lygos laimėtojas: 2013 m., 2014 m., 2015 m., 2016 m.
 A Lygos antros vietos laimėtojas: 2012, 2017, 2018 m.

 su FK Kauno Žalgiris
 A lyga
 Bronzos medaliai: 2020

Individualūs pasiekimai
 Geriausias LFF Supertaurės rungtynių žaidėjas: 2009 m.
 Geriausias LFF taurės finalo žaidėjas: 2012 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 Soccerway
 fkriteriai.lt
 futbolinis.lt
 lietuvosfutbolas.lt
 Karjera nac. rinktinėje
 Globalsportsarchive

Lietuvos futbolininkai
Sulu sultonatas

Sulu sultonatas (malajų kalba: Kesultanan Sulu) – istorinė valstybė, egzistavusi dab. Filipinų pietuose ir Rytų Malaizijoje, 1450 – 1898 m. Jo pagrindinė tauta buvo tausugai, tačiau didžiausio išsiplėtimo laikais sultonate gyveno daug skirtingų tautų. Sultonato centras buvo Sulu salynas ir Džolo miestas. Tačiau jis taip pat valdė Basilaną, Tavitavi, Palavaną ir Sabahą.

Istorija 
Dėl sultonato įkūrimo laiko yra daug diskutuojama. Kai kas teigia, kad valstybė egzistavo nuo Radža Baginda Ali laikų, tačiau oficialiai įkūrimo data laikomi 1450 m., kuomet Šariful Hašem Syed Abu Bakras, arabų kilmės žmogus atvyko iš Melakos. Sultonato sostinė Džolo tapo svarbiu prekybos centru Malajų salyne.

Nuo XVI a. ispanams pradėjus kolonizuoti Filipinų salas, Sulu sultonai išlaikė nepriklausomybę. XVII a. II pusėje jie plėtė teritorijas, įgaudami nemažas valdas Borneo saloje (Sabahas), kurias jiems suteikė Brunėjaus sultonas už pagalbą prieš maištininkus. Maždaug tuo metu jie sudarė sąjungą su Magindanao sultonatu rytuose, kuriam perleido Palavano salą (ši 1705 m. atiteko Ispanijai).

XIX a. pabaigoje Sulu sultonato sprendimas išnuomoti britams Sabahą atėmė iš sultonų teitorijas Borneo saloje, ir veda iki šiandieninių disputų dėl šios teitorijos, kuri dabar priklauso Malaizijai.

Sultonų sąrašas 
 Šariful Hašimas (1450-1480)
 Kamaludinas (1480-1519)
 Alavadinas
 Amirul Umaras
 Muizudinas Mutavadinas
 Nasarudinas Al-Avalis
 Muhamadas Ul-Halimas
 Betarašachas Tengachas
 Mavalil - vasitas
 Nasirudinas II
 Salahudin Karamatas
 Ali Šachas
 Nurul Alamas (1680-1685)
 Al-Hakunu ibn Vali ul Ahadas
 Sahabudinas
 Mustafa Šafiudinas
 Badarudinas
 Azimudinas
 Bantilan Muizudinas
 Azimudinas
 Muhamadas Izrailis
 Šafiudinas
 Alimudinas
 Aliudinas
 Šakiraulachas
 Džamalul Kiramas
 Muhamadas Fadlis
 Džamalul Azamas
 Badarudinas II
 Džamalul Kiramas II
 Esmailis Kiramas
 Mahakutta Kiramas (1974-1986)
 Muhammad Punjungan Kiram (1980–1983)
 Abirin, Aguimuddin (1983)
 Jamalul Kiram III (1983–1990)
 Mohammad Akijal Atti (1990–1999)
 Ismael Kiram II (Present)

Nuorodos 
 Philippine Provincial Government of Sulu - The official list of Sultans 
 The old official website of the Sultanate, with older content
 The new official website of the Sultanate with actual content 
 Sulu sultonato istorija (Josiah C. Ang)

Filipinų istorija
Malajų salyno istorinės valstybės
Tomas Mikuckis

Tomas Mikuckis (g. 1983 m. sausio 13 d.) – Lietuvos futbolininkas. Žaidžia gynėjo ir krašto gynėjo pozicijose.

Karjera 

Karjerą pradėjo 2002 m. Vilniaus „Žalgiryje“.

2006 metais perėjo į „FK Sūduva“.

2019 m. sausio 7 d. pranešta, kad tapo FK Kauno Žalgiris nariu. A lygoje sužaidė 14 rungtynių ir pasižymėjo vienu įvarčiu.

Dažnai muša įvarčius galva, mėgsta pradėti komandos atakas tolimais perdavimais.

Pasiekimai 

 2003, 2006 m. LFF taurės laimėtojas

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 Futbolinis.lt
 National-football-teams.com

Lietuvos futbolininkai
Vaidas Slavickas

Vaidas Slavickas (g. 1986 m. vasario 26 d.) – Lietuvos futbolininkas. Rungtyniauja krašto gynėjo ir krašto saugo pozicijose.

Karjera 
Baigė Marijampolės futbolo mokyklą. Karjeros pradžia laikomi 2005 m. Eilę sezonų atstovavo S9duvos klubui. Per laiką laiką už ekipą sužaidė net 192 rungtynes A lygoje.

FK Ekranas 
2013 m. sausio 3 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Panevėžio „Ekrano“ klubu. Žaidė klube sezoną (30 rungtynių ir pasižymėjo vienu įvarčiu).

Rumunija 
2014/15 m. sezone žaidė Rumunijoje ir atstovavo FC Ceahlăul Piatra Neamț.

FK Sūduva 
Nuo 2015 m. žaidžia FK Sūduva. Atstovaudamas Marijampolės klubui pelnė 14 įvarčių.

2019 m. A lygoje sužaidė 16 rungtynių, pelnė vieną įvartį bei atliko du rezultatyvius perdavimus. Čempionų lygos atrankos rungtynėse su „Crvena zvezda“ žaidėjas patyrė sunkią traumą - lūžo blauzdikaulis ir šeivikaulis. 

2019 m. gruodžio mėn. pranešta, kad sutartis su žaidėju pratęsta.

2020 m. A lygoje sužaidė 15 rungtynių.

2022 m. sausio mėn. pratęsta sutartis su žaidėju. Rugsėjo mėn. ėmė eiti FK Sūduva klubo techninio direktoriaus pareigas.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Karjera rinktinėse 
Buvo kviečiamas į Lietuvos U-21 rinktinę. 

2008 m. gruodžio 22 d. debiutavo Nacionalinėje rinktinėje rungtynėse prieš Estiją.

Trenerio karjera 
2020 m. įgijo UEFA B trenerio licenciją. 2022 m. rugsėjo mėn. ėmė eiti FK Sūduva klubo techninio direktoriaus pareigas.

Pasiekimai

su FK Sūduva 
 A lyga 
 čempionas (3 kartus): 2017, 2018, 2019 m.
 vicečempionas: 2020 m.
 LFF taurės laimėtojas 2009, 2019 m.
 Supertaurė  2006, 2009, 2018, 2019, 2022 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 fksuduva.lt
 Soccerway
 Futbolinis.lt
 Globalsportsarchive
 lietuvosfutbolas.lt
 NFT (Lietuvos rinktinė)

Lietuvos futbolininkai
Willer Souza Oliveira

Willer Oliveira (g. 1979 m. lapkričio 18 d.) – Brazilijos futbolininkas. Žaidėjas puikiai kontroliuoja kamuolį, yra tikras standartinių padėčių meistras.

Pirmieji žingsniai futbole 
Savo karjerą pradėjo Brazilijoje su Itapipoca Esporte Clube komanda. 2001 m. persikėlė į Argentinos Independiente klubą, kuriame tuo metu rungtyniavo dabartinės Argentinos futbolo žvaigždės Esteban Cambiasso, Gabriel Milito, bei urugvajietis Diego Forlan.

2002-2007 Laikotarpis Rusijoje 
2002 m. už neskelbiamą sumą buvo parduotas FC Anzhi Makhachkala (Rusija) klubui. Per 36 rungtynes pelnė 2 įvarčius. Viename interviu rusų klubo treneris Gadzhi Gadzhiev parėiškė, kad "Viller žaidžia kaip Dievas, bet nežaidžia komandai. " Taigi 2004-2005 m. sezone Oliveira perėjo į FC Dynamo Bryansk (Rusija) klubą. 2006 m. buvo perleistas Luch-Energia Vladivostok (Rusija) ekipai. Joje neįsitvirtino ir buvo paskolintas FC Spartak Oryol (Rusija) komandai. Tai buvo paskutinis šio žaidėjo klubas Rusijos lygose. Per keturis gyvenimo metus Rusijoje Vileris puikia įvaldė rusų kalbą.

FK Sūduva 
2007 m. balandį Vileris pasirašė sutartį su Marijampolės FK Sūduva. Greitai įsitvirtino pagrindinėje komandoje. Per 2007 m. A lygos čempionatą pelnė 10 įvarčių ir buvo vienas rezultatyviausių turnyro žaidėjų. Sėkmingas Vilerio žaidimas padėjo Sūduvai iškovoti sidabro medalius.

Nuorodos 
 Vilerio žaidimas Sūduvos klube

Oliveiro
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Povilas Leimonas

Povilas Leimonas (g. 1987 m. lapkričio 16 d.) – Lietuvos futbolininkas.

Karjera 
Baigė Marijampolės futbolo mokyklą.

FK Sūduva 
Profesionalo karjerą pradėjo „Sūduvos“ klube. Žaidė vidurio saugo ir gynėjo pozicijose.

Lodzės „Widzew“ 
2013 m. rugpjūčio 31 d. pasirašytas kontraktas su Lodzės „Widzew“.

Balstogės „Jagiellonia“ 
2014 m. birželio 23 d. pasirašytas kontraktas su Balstogės „Jagiellonia“.

Katovicų GKS 
Nuo 2015 m. atstovavo GKS Katowice.

FK Sūduva 
2016 m. grįžo į „Sūduvos“ klubą.  

2019 m. sužaidė 12 rungtynių A lygoje, pasižymėjo 2 įvarčiais. 2019 m. gruodžio mėn. pranešta, kad sutartis su žaidėju pratęsta.

2022 m. vasario 14 d. pranešta, kad klubas pratęsė sutartį su 34 metų žaidėju.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai

su FK Sūduva 
 A lyga
 Čempionas: 2017 m., 2018 m., 2019 m. 
 vicečempionas: 2007, 2010, 2020, 2021 m.
 bronza: 2005, 2009, 2011, 2012 m.

 LFF taurės laimėtojas 2006 m., 2009 m., 2019 m., 2022 m. 

 LFF supertaurės laimėtojas 2009, 2018, 2019, 2022 m.
 
 Baltijos futbolo lyga 
 sidabras: 2009–2010 m.

Rinktinės 
Buvo kviečiamas į Lietuvos jaunimo rinktines.

2011 m. debiutavo nacionalinėje rinktinėje draugiškose varžybose prieš Norvegiją.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 lietuvosfutbolas.lt
 Soccerway
 fksuduva.lt
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 Povilas Leimonas (90minut.pl)
 Povilas Leimonas (transfermarkt.pl)

Lietuvos futbolininkai
Giedrius Barevičius

Giedrius Barevičius (g. 1976 m. rugpjūčio 9 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje. Buvęs Lietuvos rinktinės narys. 2005 metais atrankoje į Čempionų lygą įmušę įvartį i Liverpool FC vartus.

Pasiekimai 
 Lietuvos čempionas
1998/99 m. su FK Žalgiris Vilnius

2003, 2004, 2006 ir 2007 m. su FBK Kaunas

 Lietuvos taurės laimėtojas
2005 m. su FBK Kaunas

 LFF Supertaurės laimėtojas
2007 m. su FBK Kaunas

Nuorodos 
 Statistika iš www.futbolinis.lt
 Karjera

Barevičius, G.
Karolis Jasaitis

Karolis Jasaitis (g. 1982 m. lapkričio 1 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, atraminis arba centro saugas.

Karjera

Žaidėjo karjera 
Nuo 2001 m. atstovavo FK Žalgiris. Nuo 2006 m. – FK Sūduva. 2009 m. kovo pradžioje pasirašė sutartį su Tauragės „Tauro“ klubu. 

2011 m. sausio 20 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Rusijos FK Nižnij Novgorod klubu. 

2012 m. sezone pasirašė kontraktą su Vilniaus „REO“ komanda.

Trenerio karjera 
Nuo 2019 m. tapo pagrindinės Žalgirio MFA ekipos vyr. treneriu.

Pasiekimai 
 LFF taurė: 2003 m.
 LFF supertaurė: 2003, 2009 m.

Išnašos

Nuorodos 
 Futbolinis.lt
 National-football-teams.com

Lietuvos futbolininkai
Povilas Lukšys (1979)

Povilas Lukšys (g. 1979 m. liepos 7 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidęs puolėjo pozicijoje.

Vienas rezultatyviausių visų laikų A Lygos puolėjų. Nuo 1996–2007 m. atstovavo Panevėžio „Ekranui“. 2008 m. pasirašė dvejų metų kontraktą su Marijampolės „Sūduva“. 2009 m. rugpjūčio mėn. pasirašė sutartį su Lenkijos Orange Ekstraklasa Bytomo „Polonia“ komanada. 2013 m. sausio 4 d. pasirašė pusės metų sutartį su Lenkijos SKS Wigry Suwałki klubu. Kviečiamas į Lietuvos rinktinę.

Pirmąjį oficialų įvartį vilkėdamas „Sūduvos“ marškinėlius Lukšys pelnė 2008 m. balandžio 20 d., pasirodęs po keitimo varžybose prieš savo buvusią ekipą FK Ekranas.

Trenerio karjera 
2020 m. įgijo UEFA B trenerio licenciją.

Pasiekimai 
 1998, 2009 m. LFF taurės laimėtojas
 2005 m. A Lygos čempionas
 1988, 2005, 2009 m. LFF Supertaurės laimėtojas
 2004, 2007, 2010 m. – rezultatyviausias A lygos futbolininkas

Nuorodos 
 Futbolinis.lt
 National-football-teams.com

Lietuvos futbolininkai
Gruzijos futbolo taurė

Gruzijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Gruzijoje. Vyksta nuo 1990 metų.

Finalai 

|-
|  || Guria Lancxuti || Cxumi Soxumi || 1:0 (prat.)
|-
|  || Iberia Tbilisi || Cxumi Soxumi || 3:1
|-
|  || Dinamo Tbilisi || FC Batumi || 4:2
|-
|  || Dinamo Tbilisi || Metalurgi Rustavi || 1:0
|-
|  || Dinamo Tbilisi || Dinamo Batumi || 1:0
|-
|  || Dinamo Tbilisi || Dinamo Batumi || 1:0 (prat.)
|-
|  || Dinamo Tbilisi || Dinamo Batumi || 1:0
|-
|  || Dinamo Batumi || Dinamo Tbilisi || 2:1 (prat.)
|-
|  || Torpedo Kutaisi || Samgurali Cqaltubo || 0:0 (baud. 4:2)
|-
|  || Lokomotivi Tbilisi || Torpedo Kutaisi || 0:0 (baud. 4:2)
|-
|  || Torpedo Kutaisi || Lokomotivi Tbilisi || 0:0 (baud. 4:3)
|-
|  || Lokomotivi Tbilisi || Torpedo Kutaisi || 2:0
|-
|  || Dinamo Tbilisi || Sioni Bolnisi || 3:1
|-
|  || Dinamo Tbilisi || Torpedo Kutaisi || 2:1
|-
|  || Lokomotivi Tbilisi || FC Zestaponi || 2:0
|-
|  || Ameri Tbilisi || FC Zestaponi || 2:2 (baud. 4:3)
|-
|  || Ameri Tbilisi || FC Zestaponi || 1:0
|-
|  || FC Zestaponi || Ameri Tbilisi || 2:1
|-
|  || Dinamo Tbilisi || Olimpi Rustavi || 1:1 (baud. 2:0)
|-
|  || Jorjia Tbilisi || Dinamo Tbilisi || 1:0
|-
|  || FC Gagra || Torpedo Kutaisi || 1:0 (prat.)
|-
|  || FC Dila Gori || FC Zestaponi || 4:1
|-
|  || Dinamo T'bilisi || Č'ixura Sač'xere || 3:1
|-
|  || Dinamo T'bilisi || Č'ixura Sač'xere || 2:1
|-
|  || Dinamo T'bilisi || FC Samtredia || 5:0
|-
|  || Dinamo T'bilisi || Sioni Bolnisi || 1:0
|-
|  || Torpedo K'ut'aisi || FC Merani Martvili || 2:1
|-
|  || Č'ixura Sač'xere || Torpedo K'ut'aisi || 0:0 (baud. 4:3)

|-
|  ||
|-
|  ||
|}

Taip pat skaitykite

Nuorodos 
 RSSSF duomeų bazė
 Foot.dk archyvas
 SOCCERWAY

Gruzijos futbolo varžybos
UEFA šalių taurės
Gruzijos futbolo supertaurė

Gruzijos futbolo supertaurė – trofėjus, dėl kurio nuo 1996 m. varžosi  ir .

Rungtynės 

|-
|  || Dinamo Tbilisi || Dinamo Batumi || 4:0
|-
|  || Dinamo Tbilisi || Dinamo Batumi || 4:1
|-
|  || Dinamo Batumi || Dinamo Tbilisi || 2:1
|-
|  || Dinamo Tbilisi || Torpedo Kutaisi || 1:0
|-
| 2000–2004 m. || colspan=3 | Rungtynės nevyko
|-
|  || Dinamo Tbilisi || Lokomotivi Tbilisi || 1:0
|-
|  || Ameri Tbilisi || Sioni Bolnisi || 1:0
|-
|  || Ameri Tbilisi || Olimpi Rustavi || 4:1
|-
|  || Dinamo Tbilisi || FC Zestaponi || 1:0
|-
|  || Jorjia Tbilisi || Dinamo Tbilisi || 2:1
|-
|  || Olimpi Rustavi || Jorjia Tbilisi || 2:0

|-
|  ||
|-
|  ||
|}

Taip pat skaitykite

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė
 SOCCERWAY

Gruzijos futbolo varžybos
UEFA šalių supertaurės
Guria Lanč'xut'i

Lančchučio „Guria“ – Gruzijos futbolo klubas iš Lančchučio, daugiausia pasiekęs apie 1990 metus, kai pateko net į TSRS aukščiausiąją lygą.

Istorija

Pasiekimai 

 Gruzijos TSR čempionas (1961, 1966, 1971 m.)
 Gruzijos TSR taurės laimėtojas (1965, 1966, 1971 m.)

Šaltiniai:

Sezonai 

|}

Sudėtis (2019) 
Atnaujinta; 2019 m. spalio 3 d.

Lietuviai 
 Robertas Fridrikas, 1990
 Romas Mažeikis, 1990

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)

Guria
Erkvani Gurǰaani

Erkvani Gurǰaani – Gruzijos futbolo klubas iš Gurdžaanio. 1990–1995 m. žaidė I-II divizionuose, po to tik regioninėse lygose.

Istorija

Pasiekimai 

Šaltiniai:

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)

Gruzijos futbolo klubai
FC Samgurali Cqaltubo

Cchaltubo „Samgurali“ arba Samgurali Cqaltubo – Gruzijos futbolo klubas iš Cchaltubo.

Istorija 
Klubas įkurtas 1945 m.

Pasiekimai 

 Gruzijos TSR čempionas (1983 m.)

Šaltiniai:

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)

Samgurali
Kesonas (miestas)

Kesonas arba Keson Sitis (, dar vadinamas QC ar Kyusi) – miestas Filipinuose, Lusono saloje, Manilos metropolijoje; faktiškai didžiausias šalies miestas. 2,936 mln. gyventojų (2015 m.). Lengvoji, maisto, chemijos, metalo apdirbimo, elektronikos pramonė. Čia įsikūrę dalis Filipinų valdžios įstaigų, du universitetai.

Istorija 

Filipų prezidentas Elpidio Quirino sudarė Keson Sitį 1948 m. liepos 17 d. iš San Francisko del Montės, Novalicheso ir Balintavako miestų, kad pakeistų Manilą kaip naujoji Filipinų sostinė, bet daug valtybinių įstaigų liko Maniloje, kuri vėl tapo sostine 1976 m. Miestas pavadintas prezidento Manuel L. Quezon garbei.

1975 m. spalio 1 d. Kesono Aranetos koliziejus buvo tikroji Thrilla in Manila bokso mačo, kuriame kovėsi Muhammad Ali ir Joe Frazier, vieta.

Nuotraukų galerija

Miestai partneriai 

 Čiba, Japonija (1972)
 Dali sitis, Kalifornija, JAV (1994)
 Fort Valton Byčas, Florida, JAV (1997)
 Aganija, Guamas (2000)
 Kenoša, Viskonsinas, JAV (1986)
 Maui apygarda, Havajai, JAV (1970)
 Naujasis Vestminsteris, Kanada (1991)
 Pnompenis, Kambodžija (2017)
 Solt Leik Sitis, JAV (1967)
 Šenjangas, Kinija (1993)
 Taipei, Taivanas (1990)
 Yuci rajonas, Kinija (2006)
 Rangūnas, Myanmaras (2017)

Išnašos 

Filipinų miestai
Milijoniniai miestai
Božo Božinovski

Bobi Božinovskis (Боби Божиновски; g. 1981 m. vasario 24 d.) – Makedonijos futbolininkas. Žaidžia saugo pozicijoje. Kitados rungtyniavo rungtyniavęs Lietuvoje („Vėtros“ ir „Sūduvos“ klubuose).

Nuorodos 
 

Božinovski, Božo
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Sebu (miestas)

Sebu () – miestas Filipinuose, Centrinių Visajų regione, Sebu salos rytuose, prie Sebu sąsiaurio. 866 171 gyventojas (2010 m.), su priemiesčiais (Lapu Lapu, Mandauė, Talisajus, Naga) apie 2 mln. Tarptautinis oro uostas. Svarbus prekybinis centras. Naftos perdirbimo, cukraus, maisto pramonė. Yra keli universitetai.

Sportas 
 Global FC, buvęs futbolo klubas, žinomas kaip „Global Cebu Football Club“, o trumpiau „Global“,
 Namų rungtynes žaidė Sebu miesto sporto komplekso stadione ().

Galerija

Nuorodos 
 Miesto svetainė 
 PhilAtlas.com
 SharePhilippines.com 

Filipinų miestai
Lenkijos Kongreso karalystė

Lenkijos Kongreso karalystė arba Lenkijos karalystė, Kongresinė karalystė, Kongresinė Lenkija (, ) – valstybė, nominaliai savarankiška, faktiškai valdoma Rusijos, 1815 m. Vienos kongreso sprendimu sudaryta iš 1807–1815 m. gyvavusios Varšuvos kunigaikštystės, gyvavusi iki Pirmojo pasaulinio karo 1916 m.

Istorija 
Į Lenkijos Kongreso karalystę 1815 m. neįėjo Austrijos valdoma Krokuvos respublika, Poznanės didžioji kunigaikštystė ir kitos 1815 m. Prūsijai atitekusios buvusios Abiejų Tautų respublikos žemės. Iki 1912 m., kai nuo Kongreso karalystės buvo atplėšta Kulmo žemė, karalystė apėmė 128 500 km² teritoriją, įskaitant ir Lietuvos Užnemunę. 1816 m. joje gyveno 3,3 mln., 1900 m. apie 10 mln. žmonių.

Lenkijos Kongreso karalystės valstybės santvarką 1815–1832 m. apibrėžė liberali Lenkijos karalystės konstitucija: karalystė buvo konstitucinė monarchija, asmenine unija susieta su Rusijos imperija, kurios imperatorius nominaliai buvo ir Lenkijos karalius. Turėjo Seimą, vyriausybę ir kariuomenę. Po 1830–1831 m. sukilimo konstituciją pakeitė Lenkijos karalystės organinis statutas. Karalystė prarado atskiros valstybės statusą, neteko Seimo ir kariuomenės.

Faktiškai konstitucijos ir statuto numatytas karalystės teises Rusijos valdžia nuolat ribojo. 1841 m. panaikinta Valstybės taryba, įvesta Rusijos pinigų sistema, 1847 m. įvestas Rusijos imperijos baudžiamasis kodeksas. 1846 m. Rusijos centrinė valdžia perėmė Karalystės kelių, 1850 m. – muitų, 1851 m. ir pašto administravimą.

Po 1863–1864 m. sukilimo panaikinti Karalystės autonomijos likučiai, ją imta vadinti Pavyslio kraštu. 1866 m. Karalystė suskirstyta į 10 gubernijų vietoje iki tol buvusių 8 vaivadijų. 1874 m. imperatoriaus vietininką pakeitė generalgubernatorius. Imta rusinti Lenkijos mokyklas, administracines įstaigas, teismus. Tik po 1905 m. revoliucijos leista steigti privačias lenkiškas mokyklas, padaryta kitų nedidelių nuolaidų. Karalystė buvo atstovaujama Rusijos imperijos Valstybės Dūmoje. 1915 m. ją užėmė Vokietijos ir Austrijos-Vengrijos kariuomenė. Daugiausia iš buvusių Lenkijos Kongreso karalystės žemių sudaryti okupaciniai administraciniai teritoriniai vienetai – Varšuvos ir Liublino generalinės gubernijos. Užnemunė tapo Oberosto dalimi.

Šaltiniai
MAN SE

MAN SE – viena didžiausių pasaulio inžinerijos kompanijų, kuri gamina sunkvežimius, autobusus, dyzelinius ir benzininius variklius. Kompanija įsikūrusi Miunchene, Vokietijoje.

2008 m. kompanijoje 120-yje pasaulio šalių dirbo 51 300 darbuotojų. MAN daug investavo naujose rinkose, tokiose kaip Indija, Lenkija, Turkija ir JAV.

MAN kompanijos gaminiai dažnai pelno įvairius pasaulio apdovanojimus. Tarp jų žymiausi Metų sunkvežimio 2006 ir 2008 m., Metų autobuso 2006 m. ir daug Vokietijos verslo inovacijų apdovanojimų.

MAN pradžia laikoma 1758 m., kuomet savo veiklą pradėjo vienintelė plieno organizacija Rūro srityje „St. Antony“. 1808 m. prie jos prisijungė dar dvi plieno įmonės. 1921 m. šis susivienijimas buvo pavadintas Maschinenfabrik Augsburg Nürnberg (vok. 'Augsburgo ir Niurnbergo mašinų gamykla') arba sutrumpintai M.A.N.

Ant visų MAN kompanijos pagamintų transporto priemonių yra toks pat logotipas – užrašas MAN bei po apačia pavaizduotas liūto profilis. Liūto simbolis paimtas iš autobusų gamintojos Büssing AG, kurią MAN įsigijo 1971 m.

Dakaro ralis 
2007 m. Hansas Steisi nugalėjo Dakaro ralyje, vairuodamas MAN sunkvežimį.

Nuorodos 

  Oficiali svetainė

Vokietijos autobusų gamintojai
Vokietijos automobilių gamintojai
Miunchenas
Rheinmetall

Rheinmetall AG - Vokietijos akcinė bendrovė, automobilių ir ginkluotės gamintojas. Įkurta Diuseldorfe 1889 m. balandžio 13 d. Heinricho Erharto kaip AB Reino metalo ir mašinų fabrikas (). 1889 m. gegužės 7 d. pradėta gamyba.

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Diuseldorfas
Transporto įmonės
Vokietijos automobilių gamintojai
Usher

Usher Raymond IV (g. 1978 m. spalio 14 d. Dalase, Teksaso valstijoje, JAV) – amerikiečių R&B atlikėjas, aktorius. Usheris yra pardavęs daugiau kaip 30 milijonų savo albumų, taip pat laimėjęs 5 „Grammy“ apdovanojimus. Atlikėjui priklauso dalis Nacionalinės krepšinio asociacijos komandos Klivlando „Cavaliers“ akcijų. Usheriui priklauso įrašų kompanija „US Records“.

Albumai 
 Usher
 Išleistas: 1994 m.
 Topų vietos: #167 U. S. Billboard 200, #25 U. S. R&B/Hip-Hop
 JAV pardavė: 269 000

 My Way
 Išleistas: 1997 m.
 Topų vietos: #4 U. S. Billboard 200, #16 UK
 JAV pardavė: 6 000 000 (7 000 000 iš viso)

 8701
 Išleistas: 2001
 Topų vietos: #4 U. S. Billboard 200, #1 UK
 Visame pasaulyje pardavė: 8 000 000

 Confessions
 Išleistas: 2004
 Topų vietos: #1 U. S. Billboard 200, #1 UK
 Visame pasaulyje pardavė: 20 000 000

 Here I Stand
 Išleistas: 2008
 Topų vietos: #1 U. S. Billboard 200, #1 UK
 Visame pasaulyje pardavė: 5,000,000

 Raymond v. Raymond
 Išleistas: 2010
 Topų vietos: #1 U. S. Billboard 200, #2 UK
 Visame pasaulyje pardavė: 5,000,000

 Looking 4 Myself
 Išleistas: 2012
 Topų vietos: #1 U. S. Billboard 200, #3 UK
 JAV pardavė: 504,000

Filmai 
 1998: The Faculty
 1999: She’s All That
 1999: Light it Up
 2001: Texas Rangers
 2005: In the Mix
 2010: Killers
 2011: Justin Bieber: Never Say Never
 2013: Scary Movie 5
 2013: Justin Bieber’s Believe
 2014: Muppets Most Wanted
 2015: Hands of Stone

Nuorodos 
 

JAV dainininkai
Dainų autoriai