Balstogė

Balstogė (arba Bialystokas, Belostokas) () – didžiausias miestas šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijos ir Balstogės apskrities administracinis centras. Per miestą teka Bialos upė. Įsikūręs Balstogės aukštumose. Tai yra antras pagal gyventojų tankį ir 13 pagal plotą miestas Lenkijoje. Balstogės aglomeracijos centras. Miestą sudaro 28 atskiri gyvenamieji rajonai. Mieste yra Dojlidų tvenkiniai. Apie 17,2 % miesto sudaro miškai ir tai yra penktas pagal miškingumą miestas šalyje.

Istorija 

Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. XIII–XIV a. visas šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII–XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Vietovė istoriniuose šaltiniuose pirmą kartą minima 1437 m., kai žemes aplink Bialos upę (gyventojų vadintą „Białka“) Lietuvos didysis kunigaikštis Kazimieras atidavė Raczko Tabutowicz, o 1547 m. jos perėjo Wiesiołowski šeimai. Pastarieji pastatė čia mūrinę pilį ir bažnyčią. 

1645 m., po paskutinio giminės atstovo Kristupo Viesiolovskio mirties miestas tapo valstybės nuosavybe. 1661 m. atiduotas Stefanui Čarneckiui už jo pastangas kovojant su švedais. Po ketverių metų, kaip jo dukters Aleksandros kraitis, miestas atiteko Branickių šeimai. 1692 m. pradėtas naudoti Balstogės miesto herbas. XVIII a. antroje pusėje Balstogės teritoriją paveldėjo etmonas Janas Klemensas Branickis. Jis miestą pavertė didiko rezidencija. Pasinaudodami Branickio patronažu, į miestą atvyko keletas menininkų ir mokslininkų. 1749 m. gyvenvietė gavo miesto teises. 

Po Abiejų Tautų Respublikos padalinimų nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Po 1807 m. Tilžės taikos iki 1842 m. priklausė Rusijos imperijos Balstogės sričiai, 1842–1914 m. Gardino gubernijai. XIX a. miestas tapo stambiu tekstilės pramonės centru. Dėl pramonės vystymosi gyventojų skaičius padidėjo nuo 13 787 1857 m. iki 56 629 1889 m. ir 65 781 1901 m. Dėl diskriminacinės Rusijos imperijos politikos į Balstogę kėlėsi daug žydų. Tuo metu miesto gyventojų daugumą sudarė lenkai ir žydai. Po 1830-31 ir 1864 m. sukilimų sustiprinta rusifikacija, nuo 1870 m. viešose vietose buvo draudžiama kalbėti lenkiškai.

1906 m. birželio 14–16 d. įvyko Balstogės pogromas. 1909–1913 m. pastatyta Balstogės Didžioji sinagoga. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui 1915 m. rugpjūčio 13 d. miestas buvo užimtas Vokietijos ir įjungtas į Vokietijos imperijos Oberosto sritį. 1918 m. miestas tapo Baltarusijos Liaudies Respublikos dalimi, į jį pretendavo ir Lietuva, bet 1920 m. pasirašius sienos sutartį su Rusija pretenzijų atsisakė. 1919 m. vasario mėn. 19 d. užimtas Lenkijos kariuomenės. Lenkų ir bolševikų karo metu 1920 m. liepos 28 d. užimtas bolševikų, čia trumpam buvo įsikūręs Laikinasis Lenkijos Revoliucinis Komitetas, vadovaujamas Juliano Merchelevskio (Julian Marchlewski). 1920 m. rugpjūčio 20 d. įvyko Balstogės mūšis tarp lenkų ir bolševikų, po kurio Lenkija vėl užėmė miestą. 

1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. Miestą su Vilniumi jungė Polesės geležinkelis. Geležinkelio statyboms vadovavo lietuvis inžinierius Petras Vileišis, kuris pastatė ir netoli miesto esantį tiltą per Narevo upę. 1939 m. rugsėjį Balstogę užėmė Vokietijos kariuomenė, tačiau pagal slaptuosius Ribentropo-Molotovo pakto protokolus buvo perduotas Sovietų Sąjungai. 1939–1941 m. priklausė Baltarusijos TSR Balstogės srities Balstogės rajonui. Sovietai iš miesto į Sibirą ištrėmė 19 000 lenkų ir žydų. 1941 m. birželio 27 d. vokiečiai vėl užėmė Balstogę, kuri iki 1944 m. priklausė Trečiojo Reicho Balstogės sričiai. Vokiečių okupacinė valdžia ėmėsi ne vokiečių kilmės gyventojų naikinimo. 1941 m. liepos 26 d. įkurtas Balstogės getas, į kurį pateko didelę miesto žydų bendruomenė (50-60 tūkst. gyventojų). 1943 m. rugpjūčio 16 d. žydų gete įvyko Balstogės geto sukilimas. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1995 m. pradėta naudoti Balstogės miesto vėliava. 2009 m. mieste vyko Pasaulinis Esperanto kongresas.

Pavadinimo kilmė 

Kalbininkas A. P. Nepokupnyj savo 1971 m. darbe „Z movnoji spadščyny jatvjahiv“ teigė, kad Bialystoko pavadinimas kilęs iš jotvingių kalbos. Pavadinimai su priesaga „-stok“ hidronimuose randami Narevo baseine – iš viso apie 32.

Klimatas 

Mieste vyrauja žemyninis klimatas.

 Vidutinė metinė temperatūra: 7 °C;
 Vidutinė sausio mėnesio temperatūra: –5 °C;
 Vidutinis metinis kritulių kiekis: apie 550 mm;
 Sniego dangos trukmė: 90–110 dienų;
 Vegetacijos periodas: apie 200–210 dienų.

Architektūra 

 Gotika:
 Balstogės Branickių rūmai (1691–1697 m.);
 Renesansas:
 Balstogės Marijos Dangun Žengimo arkikatedra bazilika (1617–1626 m.);
 Barokas:
 Balstogės Šv. Marijos Magdalenos cerkvė (XVIII a. II pusė);
 Klebonija ul. Kościelna gatvėjė (1760 m.);
 Balstogės Šv. Vincento Gailestingųjų Seserų vienuolynas (1769 m.);
 Balstogės Branickių rūmų svečių namai (XVIII a.);
 Balstogės rotušė (1745–1761 m.);
 Buvusi ligoninė Kosciuškos aikštėje (XVIII a. II pusė);
 XIX a. pastatai:
 Balstogės Šv. Nikolajaus soboras (1846 m.);
 Cekhausas (1795–1807 m.);
 Balstogės geležinkelio stotis (XIX a. 6 deš.);
 Napoleono namai (XIX a.);
 Balstogės Hasbacho rūmai (XIX a. 8 deš.);
 Balstogės Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia (1884 m.);
 Balstogės Farnos kapinės (1888 m.);
 Balstogės Riudigerių rūmai;
 Balstogės Warszawska gatvė;
 Balstogės Alfonso Karnio skulptūrų muziejus (1878 m.);
 Balstogės Henryka Sienkiewicza gatvė (XIX a. 9 deš.);
 Bojarų gyvenamasis rajonas;
 Balstogės Visų Šventųjų cerkvė (XIX a. pab.);
 Balstogės žydų kapinės;
 Balstogės Piaskoverio sinagoga;
 Kareivinės, ul. Kawaleryjska (1890–1950 m.);
 Chan Marej gamykla, ul. Włókiennicza (1892–1920 m.);
 Wolf Zilberblatt gamykla, ul. Włókiennicza (1892–1910 m.);
 Šv. Stanislavo bažnyčia, ul. Wiadukt (XIX a. pab.);
 Husarų kareivinės, ul. Józefa Bema (XIX a. II pusė);
 Stein gamykla, ul. Poleska (XIX/XX a.);
 Balstogės Jana Kilińskiego gatvė;
 Balstogės Lipowa gatvė;
 Stefanovičių rūmai, ul. Bacieczki;
 XX a. pastatai:
 Steino vila, ul. Artyleryjska;
 Tekstilės gamykla, ul. Augustowska, Adama Mickiewicza;
 Balstogės kalėjimas (1905 m.);
 Balstogės Novikų rūmai (1910 m.);
 Balstogės Šv. Vojcecho bažnyčia (1909–1912 m.);
 Vandens bokštas, ul. Władysława Wysockiego (1923–1925 m.);
 Balstogės Šv. Roko bažnyčia, ul. św. Rocha (1927–1946 m.);
 Balstogės Aleksandr Węgierk dramos teatras, ul. Elektryczna (modernizmas, 1936–1938 m.);
 Bankas, Rynek Kościuszki (socrealizmas, 1947–1950 m.);
 Balstogės vaivadijos komiteto rūmai, ul. Władysława Liniarskiego (socrealizmas, 1953–1954 m.).

Žalieji plotai 
Miesto teritorijoje yra Las Zviežyneco draustinis ir Antoniuko draustinis. 

 Antoniuko parkas;
 Branickių parkas;
 Centrinis parkas;
 Dojlidų parkas;
 Dziekoński parkas;
 Plantų parkas;
 Kunigaikščio Juzefo Poniatovskio parkas;
 Zviežineco parkas;
 Michał Sopoćki parkas.

Ūkis 

2010 m. mieste buvo 14 800 bedarbių, tai yra 12,0 % miesto gyventojų. Mieste veikia daug įvairių maisto pramonės, elektros priemonių, tekstilės, metalo apdirbimo įmonių. Viena iš žymesnių yra Żubr alaus gamyklų. Taip pat mieste ir jo apylinkėse yra gaminamas tradicinbis šio krašto desertas Bialy. Mieste yra 7 hipermarketai, 27 supermarketai, 9 prekybos centrai (Biała, Alfa, 2x Auchan, Kwadrat, Podlaska, Zielone Wzgórza, Galeria M, Galeria Antoniukowska) ir 19 elektros ir statybos prekių parduotuvių. Mieste veikia 8 ligoninės.

Gyventojai 

Pagal 2010 m. gruodžio 31 d. duomenis mieste buvo 295 198 gyventojai, iš kurių 157 379 moterys ir 137 819 vyrai. Miesto gyventojų skaičiaus kaita nuo 1857 m.:

Tautinės mažumos 

Mieste gyvena apie 10 000–15 000 rusų kilmės žmonių, kurie kiekvienais metais organizuoja rusų kultūros dienas. Taip pat mieste gyvena apie 7 500 gudų, kurie sudaro 2,5 % miesto gyventojų. Gudai turi savo kultūros centrą, radijo stotį Radio Racija, laikraščius Niva, Pravincyja ir Časopis.

Tautinė sudėtis

Kultūra 

Miestas yra didžiausias kultūros centras šiaurės rytų Lenkijoje, čia yra apie 570 visuomeninių organizacijų. Mieste yra keli muziejai ir teatrai, 6 kino teatrai, filharmonija ir 16 bibliotekų, iš kurių didžiausia Balstogės Palenkės biblioteka. Kiekvienais metais rengiama daugybė įvairių vietinių ir tarptautinių kultūrinių renginių. Taip pat veikia daug įvairių muzikinių chorų. Įsikūręs Balstogės valstybinis archyvas ir Balstogės Liudviko Zamenhofo centras.

Muziejai 

Mieste yra šie muziejai: Balstogės Palenkės muziejus, Balstogės Istorijos muziejus, Balstogės Alfonso Karnio skulptūrų muziejus, Balstogės Kaimo muziejus, Balstogės Karo muziejus, Balstogės Arsenalo galerija, Balstogės Slendzinski muziejus, Balstogės Motorizacijos ir Technikos muziejus ir 19 privačių meno galerijų.

Teatrai ir filharmonija 

 Balstogės Palenkės opera ir filharmonija;
 Balstogės Aleksandr Węgierk dramos teatras;
 Balstogės Lėlių teatras.

Švietimas 

 Balstogės technikos universitetas;
 Balstogės medicinos universitetas;
 Varšuvos Frederiko Šopeno muzikos universiteto filialas;
 Balstogės universitetas;
 Balstogės arkivyskupijos aukštoji kunigų seminarija;
 Varšuvos Aleksandro Zelverovičiaus teatro akademijos filialas;
 Balstogės Viešojo administravimo aukštoji mokykla;
 Balstogės Ekonomikos aukštoji mokykla;
 Balstogės Kosmetologijos ir sveikatos apsaugos aukštoji mokykla;
 Balstogės Finansų ir vadybos aukštoji mokykla;
 Balstogės Matematikos ir informatikos aukštoji mokykla;
 Balstogės Nevalstybinė pedagogikos aukštoji mokykla;
 Varšuvos Melchioro Vankovičiaus žurnalistikos aukštoji mokykla.

Religija 

Didžiąją dalį miesto gyventojų sudaro katalikai ir stačiatikiai, tačiau mieste taip pat yra protestantų, budistų, musulmonų ir judaistų, kurių prieš karą buvo 40 % miesto gyventojų ir kurie turėjo apie 60 sinagogų.

Katalikai 

Mieste įsikūrusi Balstogės arkivyskupija ir Balstogės metropolija. Taip pat mieste veikia šie dekanatai: Balstogės Baciečkų dekanatas, Balstogės Bialostočeko dekanatas, Balstogės Dojlidų dekanatas, Balstogės Nove Miasto dekanatas, Balstogės Starosielcės dekanatas ir Balstogės Šrudmiešcės dekanatas. Iš viso mieste yra 36 katalikų parapijos.

Stačiatikiai 

Mieste įsikūrusi Balstogės-Gdansko stačiatikių vyskupija ir Balstogės stačiatikių dekanatas. Iš viso mieste yra 12 stačiatikių parapijų.

Judaizmas 

Prieš II pasaulinį karą mieste gyveno didelė žydų bendruomenė. Pagal 1897 m. surašymą mieste gyveno 66 000 gyventojų, iš kurių 41 900 buvo žydai, 63 % miesto gyventojų. Prieš karą mieste buvo 9 sinagogos: Balstogės Didžioji sinagoga, Balstogės Nomer Tamido sinagoga, Balstogės Piaskoverio sinagoga, Balstogės Senoji sinagoga, Balstogės Beit Šmuelo sinagoga, Balstogės Choršulo sinagoga ir Balstogės Citronuvo sinagoga. Per karą beveik visa žydų bendruomenė buvo sunaikinta.

Sportas 

Mieste yra 4 stadionai ir dvi uždaros salės, 4 baseinai, 4 teniso aikštynai ir kiti įvairūs sporto aikštynai.

Administracinis suskirstymas 

 Centras (Centrum)
 Bialostočekas (Białostoczek)
 Osiedle Sienkieviča (Osiedle Sienkiewicza)
 Bojarai (Bojary)
 Piaskai (Piaski)
 Osiedle Pžidvorcovė (Osiedle Przydworcowe)
 Osiedle Mlodychas (Osiedle Młodych)
 Antoniukas (Antoniuk)
 Jarošuvka (Jaroszówka)
 Vigoda (Wygoda)
 Piasta I
 Piasta II
 Skorupai (Skorupy)
 Osiedle Mickieviča (Osiedle Mickiewicza)
 Dojlidai (Dojlidy)
 Osiedle Bema Osiedle Kavalerijskiai (Osiedle Kawaleryjskie)
 Naujamiestis (Nowe Miasto)
 Zielone Vzguža (Zielone Wzgórza)
 Starosielcė (Starosielce)
 Slonečni Stokas (Słoneczny Stok)
 Lešna Dolina (Leśna Dolina)
 Visoki Stočekas (Wysoki Stoczek)
 Dziesiencinai I (Dziesięciny I)
 Dziesiencinai II (Dziesięciny II)
 Baciečkai (Bacieczki)
 Zavadai (Zawady)
 Dojlidi Gurnė (Dojlidy Górne)

Transportas 

Per miestą eina nemažai tranzitinių kelių bei kelios geležinkelio linijos. Iš viso miesto teritorijoje yra 6 geležinkelio stotys ir stotelės: Białystok Bacieczki, Białystok Fabryczny, Białystok Stadion, Białystok Starosielce, Białystok Wiadukt ir Białystok geležinkelio stotis. Mieste yra Balstogės-Krivlanų oro uostas. Iš viso mieste yra nutiesta apie 40 km dviračių takų.

Mieste kertasi šie tranzitiniai keliai:

 Krašto kelias  Kudova Zdrojus – Vroclavas – Varšuva – Balstogė – Suvalkai – Budziskas
 Krašto kelias  Žešuvas – Liublinas – Balstogė – Kužnica
 Krašto kelias  Bobrovnikai – Balstogė – Grajevas – Lukas – Geldapė
 Vaivadijos kelias Nr.  Balstogė – Supraslis – Krinkai
 Vaivadijos kelias Nr.  Balstogė – Mazovijos Vysokis
 Via Baltica  Helsinkis – Kaunas – Varšuva – Praha

Miestų partnerystė 

  Kaunas, Lietuva
  Čenstakava, Lenkija
  Dižonas, Prancūzija
  Eindhovenas, Nyderlandai
  Pskovas, Rusija
  Gardinas, Baltarusija
  Jelgava, Latvija
  Kaliningrad, Rusija
  Milvokis, Viskonsinas, JAV
  Talinas, Estija

Žymūs žmonės 

 Liudvikas Zamenhofas (1859–1917) – filologas ir esperanto kalbos kūrėjas;
 Maksimas Litvinovas (1876–1951) – TSRS užsienio reikalų ministras;
 Janas Klemensas Branickis (1689–1771) – didysis karūnos etmonas;
 Stefanas Mikalojus Branickis (1640–1709) – Palenkės vaivada;
 Kotryna Barbora Radvilaitė (1693–1771) – pirmoji Jano Klemenso Branickio žmona;
 Izabela Poniatovska (1730–1808) – trečioji Jano Klemenso Branickio žmona;
 Chvedar Iljaševič (1910–1948) – baltarusių poetas, istorikas, politinis veikėjas;
 Simonas Gorskis (1817–1885) – lietuvių inžinierius, architektas;
 Adam Dowgird (1913–1994) – lietuvių kilmės gydytojas;
 Michał Bałasz – architektas;
 Anatolijus Rozenbliumas (1902–1973) – statybos inžinierius, profesorius;
 Radosław Sobolewski – futbolininkas;
 Ryszard Kaczorowski (1919–2010) – politikas;
 Aleksandra Ekster (1882–1949) – dailininkė;
 Albert Sabin (1906–1993) – gydytojas;
 Max Weber (1881–1961) – dailininkas;
 Dziga Vertov (1896–1954) – režisierius;
 Izabella Scorupco – aktorė, modelis.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Balstogės radijo laidos lietuvių kalba
 Balstogės televizija lietuvių kalba 
 Białystok Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom I (Aa – Dereneczna) z 1880 r. (lenk.).

 
Lenkijos miestai