Joniškis

Joniškis – miestas šiaurės Lietuvoje, Šiaulių apskrityje, 39 km į šiaurę nuo Šiaulių, netoli Latvijos sienos (14 km). Joniškio rajono savivaldybės ir seniūnijos centras, 4 seniūnaitijos (Draugystės, Malūno, Parko, Sidabros). Urbanistikos paminklas.

Mieste stovi Joniškio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia (perstatyta 1901 m.), Joniškio sinagogų kompleksas: Baltoji sinagoga (pastatyta 1823 m. klasicizmo stiliumi, dar žinoma kaip Vasaros sinagoga) ir Raudonoji sinagoga (pastatyta 1865 m.). Veikia kultūros centras, krepšinio muziejus, Romos katalikų parapijos senelių globos namai „Santara“.

Etimologija 

Miesto vardas kilęs nuo Vilniaus vyskupo Jono (vienas Joniškio įkūrėjų), pridėjus priesagą -iškis (asmenvardinis vietovardis). Spėjama, kad vyskupas pastatydino bažnyčią ir pats parinko tokį gyvenvietės vardą.

Geografija 

Joniškis išsidėstęs Žiemgalos žemumoje, prie Audruvės ir Sidabros upelių. Miesto šiaurės vakaruose yra 2 tvenkiniai – Joniškio I (vakarinis) ir Joniškio II (rytinis). Vakariniu miesto pakraščiu eina geležinkelis Šiauliai–Ryga. Didžioji miesto dalis susitelkusi į rytus nuo geležinkelio (vakariniame krašte yra tik kolektyviniai sodai ir Liuteronų bei II pasaulinio karo aukų kapinės).

Istorija 

Joniškis išaugo pietinėje Žiemgalos teritorijoje, netoli buvusios žiemgalių Sidabrės pilies (minimos 1289–1290 m.). Joniškio apylinkės minimos XIII a. Eiliuotoje Livonijos kronikoje.

Spėjama, kad Joniškio užuomazgos buvo dabartinio miesto centrinėje dalyje. Gyvenvietė pradėjo kurtis XVI a. pradžioje, rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1536 m. vasario 23 d., kai Vilniaus vyskupas Jonas iš Lietuvos kunigaikščių kartu su Medininkų (Varnių) vyskupu lankė Kuršo pasienį ir čia rado išlikusių pagonių, o netoliese žmonės dar garbino Perkūną, ugnį, gyvates ir kitas pagoniškas dievybes. Šioje vietoje vyskupas apkrikštijo visus gyventojus, 1536 m. vasario 23 d. (anksčiau šis dokumentas datuotas 1523 m. vasario 23 d.) įsteigė parapiją ir pastatė medinę bažnyčią, prie kurios ėmė kurtis ir gyvenvietė. Miestas kūrėsi prekybinių kelių sankryžoje, kur ėjo svarbus Rygos-Tilžės kelias bei keliai, vedę iš Žagarės, Žeimelio-Upytės, Gruzdžių-Varnių.

1616 m. liepos 4 d. karalius Zigmantas Vaza miestui suteikė miesto teises (savivaldą) ir herbą. Tuo metu tai buvo didžiausias miestas Šiaulių ekonomijoje, didesnis už pačius Šiaulius. Joniškis garsėjo mugėmis, kuriose prekiauta žemės ūkio produkcija, linais, tabaku. Stovėjo Joniškio rotušė, klestėjo 179 smuklės, iš kurių 65 prekiavo alumi, 16 – degtine, ir viena – midumi. XVII a. minima Joniškio evangelikų liuteronų bažnyčia (nauja mūrinė pastatyta 1847–1848 m.). 1769 m. sukilę valstiečiai du mėnesius laikė miestą savo rankose, bet valdžia Šiaulių ekonomijos sukilimą nuslopino, o vadams M. Paugai, M. Radvilai ir S. Jazauskui skyrė mirties bausmes.

XIX a. miestas garsėjo žemės ūkio gaminiais, linų pluoštu, tabaku, mugėmis, čia suvažiuodavo pirkliai iš Lenkijos, Rusijos, Vokietijos. 1836–1858 m. nutiestas svarbus Rygos-Tilžės plentas. Daunoravos dvaro savininkas baronas von Frankas kartu su grafu Jurdaičių dvaro savininku von Medemu fundavo Joniškio evangelikų liuteronų bažnyčios statybą 1847 m. (pradėta kovo 4 d., pabaigta spalio 16 d.).

XIX a. pabaigoje - XX a. pradžioje Joniškio krašte aktyviai reiškėsi lietuvių tautinio atgimimo sąjūdis, kurio centras buvo Medvilionių dvaras. Jame aktyviai dalyvavo iš miesto ir apylinkių kilę Adomas Varnas, Feliksas Daugėla, dvarininkai Stanislovas ir Teresė von Goesai, Jaloveckai ir kt.

Per Joniškį nuvilnijo 1905 m. revoliucijos banga. 1908–1909 m. joniškiečiai pradėjo rūpintis keturklasės vyrų progimnazijos įkūrimu. Mokyklos steigimo komisija buvo sudaryta 1909 m. spalio 11 d. Į ją įėjo Liudas Vaineikis, kunigas Mickevičius, vaistininkas Stasys Slabokas, viršaitis Rimdžius ir valsčiaus mokyklos mokytojas S. Dragūnas. 1910 m. rudenį gautas leidimas mokyklą atidaryti, tačiau pareikšta, kad mokyklai pinigų nėra ir gyventojai ją turį pasistatyti patys. Sklypą (2,2 dešimtinės) šios (dabartinės) mokyklos statybai apie 1910 m. dovanojo Stanislovas Goesas, buvo renkamos lėšos (po 20 kapeikų nuo dešimtinės) jos statybai, tačiau visus planus sujaukė prasidėjęs Pirmasis pasaulinis karas, surinktos lėšos mokyklos statybai prapuolė. Dabartiniai gimnazijos rūmai dovanotame sklype iškilo ir iškilmingai buvę atidaryti 1933 m. Mintis atidaryti valdišką aukštesnio lygmens mokyklą Joniškyje ne nauja. Tuo klausimu Joniškio miesto bajorai (vadovaujami Karolio Čižo) ir žemdirbiai (vadovaujami Juozapo Bagdonavičiaus) 1845 m. siuntė raštą Vilniaus generalgubernatoriui ir Rusijos imperijos Vyriausybės Senatui. 

1921 m. įsteigta latviška privati vidurinė mokykla (progimnazija) Joniškyje, tačiau dėl mokinių stokos 1931 m. ji perkelta į Žeimelį, kur veikė iki 1938 m., joje mokėsi 20 mokinių. 1933 m. suteiktos II eilės miesto teisės. 1946 m. rugpjūčio 3 d. Joniškis tapo apskrities pavaldumo miestu. Sovietmečiu pastatytas didelis grūdų produktų kombinatas, universalioji parduotuvė „Eglė“. 1991 m. patvirtintas dabartinis Joniškio herbas.

Nuo 1737 m. Joniškyje pakviesti Lietuvos ir Lenkijos karaliaus Augusto III apsigyveno daug žydų amatininkų. Jau XIX a. gale didelę Joniškio gyventojų dalį sudarė žydai: pagal 1897 m. surašymo duomenis, jų buvo 2 272 iš 4 774 Joniškio gyventojų. Tarpukariu Joniškyje gyveno apie 900 žydų, veikė trys sinagogos, Žydų liaudies bankas, pirtis, knygynas „Mendel“, kino teatras „Lira“, 1920 m. įkurta hebrajų mokykla, žydų pradžios mokykla, vaikų darželis ir biblioteka. Per nacių okupaciją 1941 m. rugpjūčio 29 d. dauguma Joniškio žydų buvo sušaudyti Vilkiaušio miške, prie kelio Šiaulių link. Iš viso nacių okupacijos metais buvo sušaudyti 978 Joniškio ir apylinkių žydai.

Gyventojai

Tautinė sudėtis

Žymūs žmonės 
 Martinjonas Radvilas (1721–1770), vienas 1769 m. Šiaulių ekonomijos valstiečių sukilimo (centras – Joniškis) vadų
 Mykolas Pauga (1729–1770) – vienas 1769 m. Šiaulių ekonomijos valstiečių sukilimo vadų
 Vincentas Drigotas (1803–1877), visuomenės, savivaldos veikėjas, bajoras, apdovanotas tamsios bronzos medaliu su Vladimiro juosta už dalyvavimą Krymo kare
 Juozapas Nikodemas von Goesas (1805–1877), visuomenės, savivaldos veikėjas, dvarininkas
 Stanislovas von Goesas (1844–1916), visuomenės veikėjas, švietėjas, dvarininkas
 Julijonas Šalkauskis (1849–1933), gydytojas, savivaldybininkas
 Matas Slančiauskas (1850–1924), knygnešys, lietuvių visuomenės veikėjas, aušrininkas, publicistas, tautosakos rinkėjas, gimė Trumpaičių k.
 Laurynas Lopas (1878–1953), veterinarijos gydytojas, Lietuvos politikas, visuomenės ir Joniškio savivaldos veikėjas, gimė Kriukų vls.
 Adomas Varnas (1879–1979), dailininkas tapytojas, grafikas, fotografas, liaudies meno rinkėjas, propaguotojas ir puoselėtojas, dailės pedagogas, scenografas.
 Maksimas Katchė (1879–1933), karininkas
 Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė (1886–1958), dramaturgė gimusi Joniškyje, lietuvių dailininko, kompozitoriaus M. K. Čiurlionio žmona
 Feliksas Daugėla (1887–1967), vienas pirmųjų lietuviškų spektaklių režisierių ir vaidintojų, 1909–1911 m. – Joniškio muzikos ir dramos draugijos įkūrėjas ir narys, visuomenės veikėjas, dalyvavo statant jos spektaklius, gimė Rygoje
 Moses Kottler (1890–1977), Pietų Afrikos dailininkas, skulptorius
 Marcė Katiliūtė (1912–1937), dailininkė, gyvenusi Šiaulių senojoje gatvėje 24
 Dana Rutkutė (1922–2019), TV ir radijo diktorė
 Jonas Avyžius (1922–1999), rašytojas, gimė Mėdginų k.
 Laimonas Noreika (1926–2007), aktorius, poezijos skaitovas, visuomenės veikėjas
 Leopoldas Mykolaitis (g. 1927), žurnalistas, rašytojas, redaktorius
 Laurence Harvey (1928–1973), litvakų kilmės britų kino aktorius
 Juozas Macevičius (1928–2011), rašytojas, poetas, vertėjas
 Charles Segal (g. 1929), Pietų Afrikos muzikantas
 Harvey Milk (1930–1978), litvakų kilmės JAV visuomenės ir politikos veikėjas, kovotojas už žmogaus teises
 Juozas Galkus (g. 1932), profesorius, dailininkas, grafikas, Joniškio Garbės pilietis , gimė Šimkūnuose.
 Eugenijus Ignatonis (1935–2013), pianistas, pedagogas, humanitarinių mokslų daktaras
 Vytautas Klovas (g. 1937), žurnalistas, redaktorius, miškų ūkio inžinierius, kinologas
 Vytautas Kasniūnas (1938–2009), žurnalistas, redaktorius, JAV lietuvių visuomenės veikėjas
 Giedrė Lastauskienė (g. 1939), gamtos mokslų daktarė, kraštiečių draugijos „Sidabra“ pirmininkė, Joniškio Garbės pilietė  .
 Kornelijus Matuzevičius (g. 1944), kino režisierius, operatorius
 Imantas Lazdinis (g. 1944), miškininkas, aplinkosaugininkas, politikas
 Jonas Trumpulis, knygnešys, lietuvių visuomenės veikėjas, partizanas.
 Juozas Kisielius (1949–1991), teatro ir kino aktorius
 Jolita Skablauskaitė (1950–2018), poetė, prozininkė, dailininkė
 Juozas Šalkauskas (g. 1951), radijo diktorius
 Gintaras Ramonas (1962–1997), Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras
 Andrius Šležas (g. 1975), krepšininkas

XVIII a. pabaigoje Joniškyje įsikūrė rusų dvarininkai Zubovai – pirmiausia grafas Platonas Zubovas (1767–1822), o po jo mirties dvarus paveldėjo brolis Dmitrijus Zubovas (1764–1836), pradėjęs Zubovų giminės lietuvišką šaką.

Viename name Joniškyje, Upytės g. 23, 1879–1896 m. gyveno būsimas dailininkas Adomas Varnas (1879–1979). Joniškio savivaldybė įsteigė Adomo Varno premiją, kuri įteikiama tautodailininkams.

Architektūra 

1526 m. pastatyta pirmoji katalikų bažnyčia. 1895–1901 m. ji buvo perstatyta ir suteiktas Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į Dangų titulas. Bažnyčia mūrinė, neobarokinė, jos bokšto aukštis 65 metrai.

Joniškio centrinė dalis – urbanistikos paminklas (nuo 1969 m.). Išlikęs XVI–XVII a. susiformavęs gatvių tinklas (radialinė miesto struktūra) – į netaisyklingos formos buvusią miestelio turgaus aikštę sueina penki keliai. Prie kelių sankirtos yra miesto centras – bažnyčia, paštas (LT-84001), Istorijos ir kultūros muziejus, miesto merija, Joniškio rajono apylinkės teismas.

Miesto aikštėje priešais bažnyčią stovi Lietuvos nepriklausomybės dešimtmečio paminklas, pastatytas 1928 m. (architektas Vladimiras Dubeneckis). Pokariu aikštėje imta laidoti sovietų armijos karius, jiems pastatytas paminklas, o Nepriklausomybės paminklas 1969 m. nugriautas. Atgimimo metais 1989 m. atstatytas, karių kapų paminklas nugriautas, o palaikai perlaidoti.

Švietimo ir ugdymo įstaigos 
 Joniškio Aušros gimnazija
 Joniškio Mato Slančiausko progimnazija
 Joniškio Saulės pagrindinė mokykla
 Joniškio žemės ūkio mokykla
 Joniškio rajono Jono Avyžiaus viešoji biblioteka

Miestų partnerystė 
 Koninas,  (2006)
 Veru, 
 Vimerbis,  (1994)
 Zulingenas,  (2003)

Sportas 
 SANED Joniškis (futbolas)
 FK Žygis Joniškis (futbolas)
 Delikatesas (krepšinis)
 Joniškio miesto stadionas.

Galerija

Šaltiniai

Literatūra 
 
 
 Kelionių vadovas po Lietuvą (sud. Algimantas Semaška). – Vilnius: Algimantas, 2000. – ISBN 9986-509-50-5
 Joniškio krašto žydų gyvenimas tarpukariu, 1918–1940 m. (sud. Tomas Butautis). – Šiauliai: K. J.Vasiliausko įmonė, 2003. – 63 p.: iliustr. – ISBN 9955-564-47-4
 Joniškio krepšiniui – 70 (sud. Leonas Karaliūnas). – Kaunas: Arx Baltica, 2007. – 75 p.: iliustr. – ISBN 9955-638-72-9
 Joniškio krašto koplyčios (sud. Gintautas Žalėnas, Valentas Cibulskas, Vytautas Didžpetris). – Kaunas: Žiemgalos leidykla, 2009. – 100 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-434-28-3

Nuorodos 
 Joniškio rajono savivaldybės puslapis 
 Apie Joniškį ir kitus Šiaulių apskrities miestelius 
 Joniškio krepšinio muziejus