Pilviškiai

Pilviškiai – miestelis Vilkaviškio rajono savivaldybės šiaurės rytuose, prie geležinkelio Kaunas–Kybartai. Seniūnijos centras, Pilviškių seniūnija. Miestelis išsidėstęs prie Šešupės, kur į ją įteka Pilvė (pietuose) ir Višakis (šiaurėje). Stovi medinė Pilviškių Švč. Trejybės bažnyčia (nuo 1947 m.), Pilviškių jungtinė metodistų bažnyčia, veikia Pilviškių Santakos gimnazija, biblioteka, paštas (LT-70085). Taip pat yra „Kauno grūdų“ įmonė (pastatytas elevatorius), molio telkinys.

Pilviškių pagrindiniai keliai yra  į šiaurę,  iš pietvakarių į pietryčius, o 1 km nuo Pilviškių į pietvakarius prasideda kelias . Yra Pilviškių geležinkelio stotis.

Etimologija 

Pilviškiai pavadinti tikriausiai pagal Pilvės upelį, pratekantį greta, pridedant priesagą -išk- (vandenvardinis vietovardis, kurio analogijos Suvalkijoje – Aistiškiai, Gulbiniškiai ir kt.).

Taip pat esama versijos (mažiau tikėtinos), kad pavadinimas kilęs nuo dviejų pro miestelį tekančių upių: Pilvės ir Višakio (greta Pilviškių įteka į Šešupę), tačiau gyvenviečių vardų daryba iš dviejų upių Lietuvai nėra būdinga, be to, neaišku, kaip upės šaknis Višak- galėjo sutrumpėti iki višk-.

Istorija 

Pilviškių kaimas įkurtas XVI a. pradžioje pradėjus kirsti Sūduvos girias, prie Pilvės ir Šešupės santakos. Pro Pilviškius ėjo kelias iš Kauno į Prūsiją. 1536 m. pagal karalienės Bonos privilegiją gavo Magdeburgo teises. 1559 m. G. Volovičiaus Sūduvos girių aprašyme Pilviškiai vadinami „naujuoju miesteliu“. 1567 m. jis priklausė Mikalojui Sapiegai. 1656 m. pastatyta katalikų Pilviškių bažnyčia. 1758 m. įkurta parapija. XVIII a. Pilviškiuose buvo pradžios mokykla, miestelį valdė seniūnas. 1777 m. minima parapinė mokykla.

1791 m. pabaigoje miestelis gavo savivaldą, 1792 m. vasario 23 d. Stanislovas Augustas Pilviškiams pakartojo Magdeburgo teises ir suteikė herbą (šv. Joną Nepomuką), tačiau 1793 m. Gardino seimas jas anuliavo. 1795–1807 m. valdant Prūsijai savivalda atgauta.

Kadangi keliu pro Pilviškius užsienio pirkliams nebuvo leidžiama vykti, iki XIX a. jie mažai teaugo. Miestelis nukentėjo per XVIII a. pradžios karus, o XIX a. pradžioje jį nusiaubė Napoleono kariuomenė, miestelis daug kartų degė. Varšuvos kunigaikštystės statistinio aprašymo duomenimis, 1808 m. Pilviškiai buvo mažas, skurdus miestelis, kuriame gyveno 350 žmonių.

1840 m. įkurta evangelikų liuteronų bažnyčia. 1858 m. veikė valdinė pradžios mokykla. 1862 m. nutiesus geležinkelį miestelis ėmė augti: atsirado parduotuvių, vyko dideli turgūs ir prekymečiai. 1870 m. gegužės 31 d. Pilviškiai neteko miesto teisių. 1913 m. į Pilviškius paskirto vikarauti kunigo Vlado Pėstininko pastangomis miestelyje pastatyta didelė mūrinė senelių prieglauda. Po Antrojo pasaulinio karo kunigas buvo ištremtas į Sibirą. Grįžęs iki mirties klebonavo Pilviškiuose.

II pasaulinio karo pradžioje hitlerininkai sušaudė 1800 pilviškiečių. 1941 m. sudegė bažnyčia. 1942 m. pagal architekto Stasio Kudoko projektą pradėta statyti mūrinė bažnyčia. Vyskupas Antanas Karosas pašventino statomos bažnyčios pamatus, buvo įmūrytas kertinis akmuo, tačiau tęsti statybos darbus trukdė karas. Sovietmečiu pamaldos vykdavo medinėje bažnytėlėje. Pokario metais veikė Tauro apygardos Vytauto partizanų rinktinės partizanai.

1998 m. pastatytas obeliskas Tauro apygardos partizanų vadui Antanui Baltūsiui-Žvejui (1915–1948). Kasmet rengiamos Joninių ir Baltramiejaus šventės.

1999 m. prelatas V. Gustaitis pašventino atkurtus Pilviškių herbą ir vėliavą, kovo 16 d. prezidento dekretu patvirtintas Pilviškių herbas.

Po 2001 m. prie Pilviškių prijungti aplinkiniai kaimai – Dvarnieji, Stotis, Padurpinyčys.

|}

Gyventojai 

Pagal Lietuvos visuotinį gyventojų 1923 m. surašymą, Pilviškių miestelyje buvo 300 ūkių ar sodybų ir 2358 gyventojai.

Žymūs žmonės 
 Vincas Dvaranauskas (1871–1966), kunigas, profesorius, publicistas
 Motiejus Damijonaitis (1873–1925), Amerikos lietuvių visuomenės veikėjas, SLA pirmininkas (1910–1911 m.)
 Kazys Grinius (1899–1965), karinis veikėjas
 Bronius Babkauskas (1921–1975), aktorius
 Zita Zokaitytė (g. 1950), žurnalistė, literatė
 Aldona Žemaitytė-Petrauskienė (g.1945), žurnalistė, laikraščio „Dienovidis“ redaktorė

Šaltiniai

Literatūra 
 Pilviškiai metų tėkmėje: istorijos fragmentai nuotraukose (sud. Justina Kirvelaitytė). – Marijampolė: TeleSATpressa, 2006. – 71 p.: iliustr. – ISBN 9955-607-44-0
 Pilviškių ir Barzdų parapijos – jų ganytojai (sud. Rimvydas Butautas Kudirka). – Vilnius: Gediminas, 2010. – 215 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-806-05-9

Nuorodos 
 Miestelio svetainė