joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kevin Brown

Kevin Brown (g. rugpjūčio 14 d. Jungtinėse Valstijose) – amerikiečių televizijos aktorius, komikas, scenaristas. Vaidinęs įvairiuose kino filmuose ir televizijos serialuose, tačiau daugiausiai nežymius vaidmenis.

Geriausiai žinomas iš NBC televizijos serialo „30 Rock“, kuriame atliko Volterio „Dot Com“ Slattery vaidmenį. Vaidino vieno iš serialo personažų, Treisio Džordano (vaid. Tracy Morgan), asistentą. Komedijoje vaidino visus septynis sezonus (2006–2013).

Filmografija 
 The Dog Ate It (1991) – Mike
 Wicked Games (1994) – (Nežinoma)
 Cracking Up (1994) – Dack
 Of Love & Betrayal (1995) – Kurjeris
 Tall Tale (1995) – Bettor
 Second Noah (1996) – Herbie
 Broken Vessels (1998) – Narkotikų platintojas
 Vicious (2003) – Marine
 Confessions of a Teenage Drama Queen (2004) – Durininkas
 Get Rich or Die Tryin''' (2005) – Apsauginis
 Last Comic Standing (2006) – Kaip svečias
 Gingerbreed (2006) – Red Carter
 Delirious (2006) – Twilight Club Bouncer
 A Merry Little Christmas (2006) – Cleveland Tyrell
 30 Rock (2006–2013) – Dot Com
 Human Giant (2008) – Nusikaltėlis
 Late Night with Conan O’Brien (2008) – Jordan Mitchell
 Mystery Team (2009) – Bouncer
 Royal Pains (2009) – Lance
 Did You Hear About the Morgans? (2009) – U.S. Marshall Henderson
 Castle'' (2012) – Big Percy Jackson

JAV aktoriai
Matt LeBlanc

Matt LeBlanc (g. 1967 m. liepos 25 d. Niutone, Masačusetse, Jungtinėse Valstijose) – amerikiečių aktorius ir prodiuseris.

Geriausiai žinomas iš NBC televizijos serialo „Friends“, kuriame aktorius atliko Joey Tribbiani vaidmenį. Vaidmuo komedijoje Matt LeBlanc pelnė pasaulinę šlovę. Aktorius buvo nominuotas trims „Emmy“ ir dviem „Auksinio gaublio“ apdovanojimams. Pasibaigus dešimtmetį rodytai situacijų komedijai „Friends“, Matt LeBlanc buvo pasiūlytas pagrindinis vaidmuo serialo pratęsime „Joey“. Serialas nebuvo sėkmingas, jo transliacija buvo nutraukta net nepasibaigus antram sezonui. 2004 m. aktorius už vaidybą pirmame sezone buvo nominuotas „Auksiniam gaubliui“.

2011 m. Matt LeBlanc pradėjo vaidinti savotišką savęs versiją BBC/Showtime televizijos seriale „Episodes“. Komedija yra apie vieno išgalvoto britų serialo perkūrimą, skirtą amerikiečių auditorijai. 2011 m. aktorius buvo nominuotas „Emmy“ apdovanojimui, o 2012 m. Matt LeBlanc laimėjo „Auksinį gaublį“ (prieš tai apdovanojimui nominuotas buvo tris kartus). 2013 m. aktorius pastarajam apdovanojimui buvo nominuotas penktą kartą.

2003 m. aktorius vedė Melissa McKnight, po metų su ja susilaukė dukros Marinos. 2006 m. pora išsiskyrė.

Filmografija

Kinas

Televizija 

JAV aktoriai
Kino prodiuseriai
Aragacotno sritis

Aragacotno sritis () – sritis šiaurės vakarų Armėnijoje, ribojasi su Turkija. Tai 5-a pagal dydį ir 9-a pagal gyventojų skaičių sritis šalyje. Administracinis centras – Aštarakas.

Geografija 
Srities paviršius kalnuotas, čia iškilęs Armėnijos kalnyno masyvas su aukščiausiu kalnu šalyje – Aragacu (pagal jį ir pavadinta sritis – reiškia „Aragaco papėdė“). Vakariniu pakraščiu teka Arakso upė.

Gyventojai 
Absoliuti gyventojų dauguma yra armėnai, tačiau srityje gyvena ženkli jezidų bendruomenė.

Paveldas 
 Talino katedra (VI a.)
 Saghmosavanko vienuolynas (XIII a.)
 Mughnio Šv. Jurgio vienuolynas (XIV a.)
 Hovhanavanko vienuolynas (XIII a.)
 Amberdo tvirtovė ir Vahramašeno bažnyčia (VII a.)
 Armėnų raidyno parkas

Administracinis suskirstymas 
Sritis padalinta į 114 bendruomenių, iš kurių 3 yra miesto ir 111 kaimo.

Miestai:
 Aštarakas
 Aparanas
 Talinas

Galerija 

Armėnijos sritys
Ararato sritis

Ararato sritis () – sritis vakarų Armėnijoje, ribojasi su Turkija ir Azerbaidžanu (Nachičevanės AR). Tai 9-a pagal dydį ir 5-a pagal gyventojų skaičių sritis šalyje. Administracinis centras – Artašatas.

Geografija 

Srities įsikūrusi ties rytine Ararato kalno pašlaite, nuo jo atribota Arakso upe. Teritoriją užima daugiausia Ararato lyguma. Srities apsuptyje yra Azerbaidžanui priklausantis Karkio eksklavas.

Paveldas 
 Chor Virapo vienuolynas (VII a.)
 Senovinis Artašato miestas (II a. pr. m. e.)
 Senovinio Dvino miesto liekanos (IV a.)
 Chosrovo miško draustinis

Administracinis suskirstymas 

Sritis padalinta į 97 bendruomenių, iš kurių 4 yra miesto ir 93 kaimo.

Miestai:
 Araratas
 Artašatas
 Masisas
 Vedis

Armėnijos sritys
Armaviro sritis

Armaviro sritis () – sritis vakarų Armėnijoje, ribojasi su Turkija. Tai 10-a pagal dydį ir 3-a pagal gyventojų skaičių sritis šalyje. Administracinis centras – Armaviras.

Geografija 

Sritis įsikūrusi į šiaurės rytus nuo Ararato kalno, daugiausia Ararato lygumoje. Srities riba teka Arakso ir Achurjano upės.

Paveldas 
 Senovinis Vaharšapato miestas: Ečmiadzino katedra, Zvartnoco katedra, Šv. Gajano bažnyčia, Ečmiadzino Šventasis Sostas ir kt.
 Mecamoro archeologinė vietovė (V tūkstantmetis pr. m. e.)

Administracinis suskirstymas 

Sritis padalinta į 97 bendruomenių, iš kurių 3 yra miesto ir 94 kaimo.

Miestai:
 Armaviras
 Mecamoras
 Vaharšapatas

Armėnijos sritys
Kotaiko sritis

Kotaiko sritis () – sritis vidurio Armėnijoje. Tai 8-a pagal dydį ir 6-a pagal gyventojų skaičių sritis šalyje. Administracinis centras – Hrazdanas.

Geografija 

Sritis įsikūrusi Hrazdano upės tarpukalnių slėnyje. Rytuose iškilęs Gehamos kalnagūbris, teka Azato upė.

Paveldas 
 Jegvardo bažnyčia (XIV a.)
 Garni šventykla (I a.)
 Gegardo vienuolynas (IV a.)
 Kečariso vienuolynas (XI a.)
 Gerhavanko vienuolynas (VII a.)

Administracinis suskirstymas 

Sritis padalinta į 67 bendruomenių, iš kurių 7 yra miesto ir 60 kaimo.

Miestai:
 Abovianas
 Biurehavanas
 Čarencavanas
 Hrazdanas
 Nor Hačenas
 Cachkadzoras
 Jegvardas

Armėnijos sritys
Lorio sritis

Lorio sritis () – sritis šiaurės Armėnijoje, ribojasi su Gruzija. Tai 3-a pagal dydį ir 4-a pagal gyventojų skaičių sritis šalyje. Administracinis centras – Vanadzoras.

Geografija 

Paviršius kalnuotas, jį užima Armėnijos kalnynas, išraižytas Pambako, Dzorageto, Debedo upių slėnių.

Paveldas 
 Achtalos vienuolynas (X a.)
 Sanahino vienuolynas (X a.)
 Achpato vienuolynas (X a.)
 Kobajiro vienuolynas (XI a.)
 Odzuno bažnyčia (V a.)
 Stepanavano dendroparkas

Administracinis suskirstymas 

Sritis padalinta į 113 bendruomenių, iš kurių 8 yra miesto ir 105 kaimo.

Miestai:
 Achtala
 Alaverdis
 Šamluhas
 Spitakas
 Stepanavanas
 Taširas
 Tumanianas
 Vanadzoras

Armėnijos sritys
Širako sritis

Širako sritis () – sritis šiaurės vakarų Armėnijoje, ribojasi su Gruzija ir Turkija. Tai 6-a pagal dydį ir 2-a pagal gyventojų skaičių sritis šalyje. Administracinis centras – Giumri.

Geografija 

Paviršius kalnuotas (Pambako kalnagūbris), išraižytas slėnių. Prasideda Achurjano, Pambako upės, telkšo antras pagal dydį šalyje Arpio ežeras.

Paveldas 
 Lmbatavanko vienuolynas ir Artiko bažnyčios (VII a.)
 Harčivanko vienuolynas (VIII a.)
 Marmašeno vienuolynas (X a.)
 Šilko kelio tilto per Achurjaną liekanos
 Haričo kanjonas

Administracinis suskirstymas 

Sritis padalinta į 119 bendruomenių, iš kurių 3 yra miesto ir 1116 kaimo.

Miestai:
 Artikas
 Giumri
 Maralikas

Armėnijos sritys
Tavušo sritis

Tavušo sritis () – sritis šiaurės rytų Armėnijoje, ribojasi su Gruzija ir Azerbaidžanu. Tai 4-a pagal dydį ir 10-a pagal gyventojų skaičių sritis šalyje. Administracinis centras – Idževanas.

Geografija 
Srities paviršius kalnuotas (Mažasis Kaukazas), vidutiniškai 800–1000 m aukščio. Čia prasideda nemažai upių (Agstevas, Getikas), telkšo Parzo ežeras. Teritorija miškinga, vertingiausi miškai saugomi Diližano nacionaliniame parke.

Paveldas 
 Haharcino vienuolynas (XIII a.)
 Gošavanko vienuolynas (XIII a.)
 Diližano nacionalinis parkas
 Diližano senamiestis (XIII a.)

Administracinis suskirstymas 

Sritis padalinta į 62 bendruomenes, iš kurių 5 yra miesto ir 57 kaimo.

Miestai:
 Airumas
 Berdas
 Diližanas
 Idževanas
 Nojemberianas

Galerija 

Armėnijos sritys
Gegarkuniko sritis

Gegarkuniko sritis () – sritis rytų Armėnijoje, ribojasi su Azerbaidžanu. Tai 1-a pagal dydį ir 7-a pagal gyventojų skaičių sritis šalyje. Administracinis centras – Gavaras.

Geografija 

Srities paviršius kalnuotas, driekiasi Gegamos kalnagūbris. Gegarkuniko teritorijoje yra didžiausias ežeras Kaukaze – Sevanas (saugomas Sevano nacionaliniame parke). Yra ir keletas mažesnių ežerų. Teka Hrazdano, Gavarageto, Masriko upės. Kalnuose yra miškų, kadagynų.

Sričiai de facto priklauso Arcvašeno eksklavas Azerbaidžane, bet buvo šios valstybės okupuotas per Karabacho karą.

Paveldas 

 Sevano nacionalinis parkas
 Sevanavanko vienuolynas (IX a.)
 Hairavanko vienuolynas (IX a.)
 Noratuso kapinės (X a.)

Administracinis suskirstymas 

Sritis padalinta į 92 bendruomenes, iš kurių 5 yra miesto ir 87 kaimo.

Miestai:
 Čambarakas
 Gavaras
 Martunis
 Sevanas
 Vardenisas

Armėnijos sritys
Siuniko sritis

Siuniko sritis () – sritis pietų Armėnijoje, Siuniko regione, ribojasi su Azerbaidžanu (Nachičevanės AR ir Kalnų Karabachu) bei Iranu. Tai 2-a pagal dydį ir 8-a pagal gyventojų skaičių sritis šalyje. Administracinis centras – Kapanas.

Geografija 

Srities paviršius kalnuotas, driekiasi Zangezūro kalnagūbris. Kalnuose yra krioklių (Šakio krioklys ir kt.). Svarbiausios upės – Araksas, Vorotanas, Vochčis.

Paveldas 

 Zorac Kareras (5 tūkst. pr. m. e.)
 Tatevo vienuolynas (VIII a.)
 Vorotnavanko vienuolynas
 Goriso senamiestis
 Chndzoresko urvai

Administracinis suskirstymas 

Sritis padalinta į 109 bendruomenes, iš kurių 7 yra miesto ir 102 kaimo.

Miestai:
 Agarakas
 Dastakertas
 Gorisas
 Kadžaranas
 Kapanas
 Megris
 Sisianas

Armėnijos sritys
Vajocdzoro sritis

Vajocdzoro sritis () – sritis pietų Armėnijoje, ribojasi su Azerbaidžanu (Nachičevanės AR ir Kalnų Karabachu). Tai 7-a pagal dydį ir 11-a pagal gyventojų skaičių sritis šalyje. Administracinis centras – Jeghegnadzoras.

Geografija 

Srities paviršius kalnuotas, driekiasi Zangezūro kalnagūbris. Svarbiausios upės – Arpa, Vorotanas.

Paveldas 

 Arenio bažnyčia (XIV a.)
 Arenio urvai ir seniausia pasaulio vyninė (4 tūkst. pr. m. e.)
 Noravanko vienuolynas (XIII a.)
 Selimo karavansarajus (XIV a.)
 Smbataberdo tvirtovė (V a.)
 Ertidžo fortas (XIII a.)
 Cachackaro vienuolynas (XI a.)

Administracinis suskirstymas 

Sritis padalinta į 44 bendruomenes, iš kurių 3 yra miesto ir 41 kaimo.

Miestai:
 Džermukas
 Jegegnadzoras
 Vaikas

Armėnijos sritys
Mauritanija olimpinėse žaidynėse

Mauritanija olimpinėse žaidynėse kaip nepriklausoma šalis dalyvauja nuo 1984 m. Mauritanija nei karto nedalyvavo žiemos olimpinėse žaidynėse. Nei vienas šalies atstovas nėra laimėjęs nei vieno medalio. Iš viso Mauritanijai atstovavo vos 21 sportininkas. Tai viena silpniausių šalių olimpiniame sporte.

Istorija 
Mauritanijos olimpinis nacionalinis komitetas įkurtas 1962 m., bet Tarptautinio olimpinio komiteto pripažintas tik 1979 m. Pirmą kartą šalis pasirodė 1984 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kuriose dalyvavo du imtynininkai. 1988 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Mauritanija pirmą ir paskutinį kartą dalyvavo daugiau nei vienoje sporto šakoje (du lengvaatlečiai ir keturi imtynininkai). Nuo 1992 m. vasaros olimpinių žaidynių Mauritaniją atstovauja tik lengvaatlečiai, kurie dažniausiai gauna specialiuosius pakvietimus, kadangi nei vienas šalies lengvaatletis nepasiekia olimpinių normatyvų. 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pirmą kartą pasirodė sportininkė moteris iš Mauritanijos (Fatou Dieng 100 m bėgimas).

Šaltiniai 

Mauritanija
Šalys olimpinėse žaidynėse
Keith Powell

Keith Powell (g. 1979 m. Filadelfijoje, Pensilvanijoje, Jungtinėse Valstijose) – amerikiečių aktorius, geriausiai žinomas iš NBC serialo „30 Rock“, kuriame atliko James „Toofer“ Spurlock vaidmenį. Vaidino visuose septyniuose komedijos sezonuose (2006–2013).

Biografija 
Powell gimė Filadelfijoje, vėliau persikėlė gyventi į Kaliforniją. 2001 m. baigė meno studijas Niujorko universitete.

Aktorius buvo vienos trumpalaikės kino kompanijos prodiuseris ir aktorius, per kelerius metus suvaidino ir padėjo prodiusuoti daugelį įvairių spektaklių ir pasirodymų. Yra vaidinęs reklamose. 2007 m. pavasarį, dar bedirbdamas seriale „30 Rock“, suvaidino ABC bandomojoje serialo „Judy’s Got A Gun“ serijoje, tačiau kanalo prodiuseriai serialą atmetė. Powell grįžo į „30 Rock“, nuo tada seriale pradėjo vaidinti reguliariai. 2008 m. spalį Powell sukūrė ir vadino internetu transliuotame seriale „Keith Powell Directs a Play“.

2012 m. liepą pasipiršo savo merginai Jill Knox, su kuria tuo metu draugavo jau trejus metus.

Filmografija 

JAV aktoriai
Adraro vilaja (Mauritanija)

Adraro vilaja () – vilaja centrinėje Mauritanijos dalyje. Regiono centras yra Ataras.

Rytuose ribojasi su Maliu, šiaurės vakaruose – su Vakarų Sachara, kitur – su kitomis Mauritanijos vilajomis.

Geografija 

Praktiškai visą regioną užima dykumos ar pusdykumės su pavienėmis oazėmis. Iškilusi Adraro plynaukštė, Zargos kalnai.

Didžiausi miestai yra Ataras, Šingetis, Šumas, Uadanas, Audžeftas.

Administracinis suskirstymas 

Adraras yra padalintas į 3 departamentus:
 Audžefto departamentas
 Ataro departamentas
 Šingečio departamentas

Mauritanijos vilajos
Asabos vilaja

Asabos vilaja () – vilaja pietinėje Mauritanijos dalyje. Regiono centras yra Kifa.

Pietuose ribojasi su Maliu, kitur – su kitomis Mauritanijos vilajomis.

Geografija 

Praktiškai visą regioną užima dykumos ar pusdykumės, pietuose pereina į sausringas savanas. Teka sezoniškai vandeninga Karakoro upė.

Administracinis suskirstymas 

Asaba yra padalinta į 5 departamentus:
 Aftuto departamentas
 Bumdeido departamentas
 Geru departamentas
 Kankosos departamentas
 Kifos departamentas

Mauritanijos vilajos
Braknos vilaja

Braknos vilaja () – vilaja pietvakarinėje Mauritanijos dalyje. Regiono centras yra Alegas.

Pietuose ribojasi su Senegalu, kitur – su kitomis Mauritanijos vilajomis.

Geografija 

Šiaurinę dalį užima pusdykumės, pietuose pereinančios į savanas. Pietiniu pakraščiu teka Senegalo upė, apie kurią driekiasi derlingi plotai.

Administracinis suskirstymas 

Brakna yra padalinta į 5 departamentus:
 Alego departamentas
 Bababės departamentas
 Bogė departamentas
 Mbanjės departamentas
 Magta-Lahdžaro departamentas

Mauritanijos vilajos
Dachlet Nuadibu vilaja

Dachlet Nuadibu vilaja () – vilaja vakarinėje Mauritanijos dalyje. Regiono centras yra Nuadibu.

Šiaurėje ribojasi su Vakarų Sachara, pietuose – su Inširio vilaja, rytuose – su Adraro vilaja.

Geografija 
Iš vakarų kraštą skalauja Atlanto vandenynas, susidariusi Bank d’Argeno įlanka (pasaulio paveldo objektas). Vilajai priklauso dalis Nuadibu kyšulio. Praktiškai visą teritoriją užima dykumos.

Administracinis suskirstymas 

Dachlet Nuadibu sudaro vienintelis Nuadibu departamentas.

Mauritanijos vilajos
Gidimakos vilaja

Gidimakos vilaja () – vilaja pietinėje Mauritanijos dalyje. Regiono centras yra Selibabis.

Pietuose ribojasi su Senegalu ir Maliu, šiaurėje – su Gorgolo ir Asabos vilajomis.

Geografija 

Būdingi savanų kraštovaizdžiai. Pietiniu pakraščiu teka Senegalo upė, apie kurią driekiasi derlingi plotai.

Administracinis suskirstymas 

Gidimaka yra padalinta į 2 departamentus:
 Uld Jengės departamentas
 Selibabio departamentas

Mauritanijos vilajos
Gorgolo vilaja

Gorgolo vilaja () – vilaja pietinėje Mauritanijos dalyje. Regiono centras yra Kaedis.

Pietuose ribojasi su Senegalu, šiaurėje – su Braknos ir Asabos vilajomis.

Geografija 

Būdingi pusdykumių ir savanų kraštovaizdžiai. Pietiniu pakraščiu teka Senegalo upė, apie kurią driekiasi derlingi plotai, link jos teka Gorgolo upė (įrengtas Fum Gleitos tvenkinys).

Administracinis suskirstymas 

Gorgolas yra padalintas į 4 departamentus:
 Kaedžio departamentas
 Mbuto departamentas
 Magamos departamentas
 Mongelio departamentas

Mauritanijos vilajos
Inširio vilaja

Inširio vilaja () – vilaja vakarinėje Mauritanijos dalyje. Regiono centras yra Akdžužtas.

Šiaurėje ir vakaruose ribojasi su Dachlet Nuadibu vilaja, pietuose – su Trarzos vilaja, rytuose – su Adraro vilaja.

Geografija 
Iš vakarų prieina Atlanto vandenynas. Praktiškai visą teritoriją užima dykuma. Yra aukso, vario telkinių.

Administracinis suskirstymas 

Inširą sudaro vienintelis Akdžužto departamentas.

Mauritanijos vilajos
Trarzos vilaja

Trarzos vilaja () – vilaja pietvakarinėje Mauritanijos dalyje. Regiono centras yra Rosas.

Pietuose ribojasi su Senegalu, šiaurėje – su Inširio ir Adraro vilajomis, rytuose – su Braknos vilaja. Apima Nuakšoto miestą, kuris į vilajos sudėtį nepatenka.

Geografija 
Iš vakarų prieina Atlanto vandenynas. Teritoriją užima dykumos, pusdykumės, savanos. Pietuose yra derlingesnė sritis, ten teka Senegalo upė.

Administracinis suskirstymas 

Trarza yra sudaryta iš 6 departamentų:
 Butilimito departamentas
 Kjur Maseno departamentas
 Mederdros departamentas
 Uad Nagos departamentas
 Rkizo departamentas
 Roso departamentas

Mauritanijos vilajos
Hod eš Šargio vilaja

Hod eš Šargio vilaja () – vilaja pietrytinėje Mauritanijos dalyje. Regiono centras yra Nema.

Pietuose ir rytuose ribojasi su Maliu, šiaurėje – su Adraro vilaja, vakaruose – su Taganto vilaja ir Hod el Garbio vilaja.

Geografija 
Beveik visas regionas yra Sacharos dykumoje, tik pietuose pereina į Sahelio pusdykumes, kur dauguma vilajos gyventojų susitelkę. Šioje dalyje yra kalnų masyvų.

Vilajoje yra senovinis Ualatos miestas.

Administracinis suskirstymas 

Hod eš Šargis yra sudarytas iš 6 departamentų:
 Amurdžo departamentas
 Basikunu departamentas
 Džigenio departamentas
 Nemos departamentas
 Ualatos departamentas
 Timbedros departamentas

Mauritanijos vilajos
Tiris Zemuro vilaja

Tiris Zemuro vilaja () – vilaja šiaurinėje Mauritanijos dalyje. Regiono centras yra Zueratas.

Šiaurėje ribojasi su Alžyru, rytuose – su Maliu, pietuose – su Adraro vilaja, vakaruose – su Vakarų Sachara.

Geografija 
Visas regionas yra Sacharos dykumoje, žmonės gyvena tik oazėse. Pietuose siekia Adraro plynaukštės pakraštį. Tiris Zemure slūgso svarbūs geležies rūdos telkiniai, vienas jų – Kedjet Idžilo kalnas.

Pagrindiniai miestai: Zueratas, Fderikas, Bir Mogreinas.

Administracinis suskirstymas 

Tiris Zemuras yra sudarytas iš 3 departamentų:
 Bir Mogreino departamentas
 Fderiko departamentas
 Zuerato departamentas

Mauritanijos vilajos
Ed Meskys

Ed Meskys, taip pat Edmund R. Meskys (Edas Meškys; g. 1936 m.) – JAV lietuvis, dėstytojas, žinomas fantastikos mėgėjas ir garsaus fenzino „Niekas“ leidėjas. Vienas iš dviejų lietuvių kilmės asmenybių, apdovanotų Hugo premija (antrasis – Robertas Zemeckis, Algis Budrys buvo kelis kartus nominuotas, bet premijos negavo).

Biografija 
Edas Meškys gimė 1936 m. Brukline lietuvių šeimoje. Jo tėvas emigravo į JAV 1917 m., 1930 m. vedė Lietuvoje ir žmoną atsivežė į JAV. Šeimoje kalbėjo lietuviškai, anglų kalbą išmoko mokykloje.

Niujorke baigė St. John’s University, fizikos bakalauras (cum laude) ir magistras.

1962 m. ėmė dirbti Lourenso radiacijos laboratorijoje (Lawrence Radiation Labs, dabar Lawrence Berkeley National Laboratory) Livermore, Kalifornijoje. Turėjo Q kategorijos leidimą dirbti su slapta informacija (branduoliniai ginklai). Taip pat dirbo Fort Monmuto karinėje bazėje Naujajame Džersyje ir NASA priklausančiame Godardo kosmoso tyrimų institute (Goddard Institute for Space Studies).

1966 m. ėmė dirbti Belknapo koledže (Belknap College, veikė 1963–1973 m.) Center Harboro miestelyje, Naujajame Hampšyre, kadangi dėstymas patiko labiau už kitokią veiklą.

1971 m. apako dėl antrosios akies tinklainės atitrūkimo (pirmą akį prarado 1953 m.).

Nuo 1978 m. dirbo Naujojo Hampšyro gubernatoriaus neįgaliųjų reikalų komisijoje. Nuo 1975 m. Naujojo Hampšyro Nacionalinės neregių federacijos (National Federation of the Blind) narys, keletą metų – jos prezidentas.

Gyvena Moultonborough miestelyje, Naujajame Hampšyre. Jo žmona Sandy. Šuo vedlys Gyro.

Veikla fantastikos srityje 
Edas Meškys aktyvus JAV fantastikos mėgėjų ratuose nuo 1955 m. 1956 m. ėmė dalyvauti fantastikos mėgėjų konventuose, 1959 m. ėmė leisti mėgėjiškus leidinius.
Nuo 1962 m. redagavo ir leido Hugo premija apdovanotą fenziną „Niekas“.

Jis 1968 ir 1972 m. redagavo fenziną „The Tolkien Journal“. Leido elektroniniu būdų platinamą fantastikos apaziną „The View From Entropy Hall“.

1968 m. kartu su Charles N. Brown ir Dave Vanderwerf įkūrė fenziną „Locus“, kuris agitavo 1971 m. Bostone surengti fantastikos renginį World Science Fiction Convention (Worldcon,'Pasaulinis mokslinės fantastikos konventas'). Agitacija buvo sėkminga, konventas 1971 m. buvo surengtas Bostone, tačiau fenzinas buvo leidžiamas toliau ir tapo profesionaliu žurnalu, leidžiamu iki dabar.

Meškys 1966, 1967 ir 1989 m. buvo nominuotas Hugo premijai už geriausią mokslinės fantastikos fenziną. 1967 m. Edas Meškys kartu su Felise Rolf (Felice Rolfe) už fenzino „Niekas“ leidimą buvo apdovanoti Hugo premija už geriausią MF fenziną.

1998 m. E. Meškys buvo JAV MF fenzinų konvento „Ditto“ (rengiamas nuo 1988 m.) garbės svečias.

Kita veikla 
Edas Meškys yra aktyvus aklųjų teisių judėjimo JAV dalyvis, veikiantis per National Federation of the Blind ('Aklųjų nacionalinė federacija') ir Lions klubus.

Išnašos

Nuorodos 
 Ed Meskys  In: ZoomInfo
 Ed Meskys (in: Fancyclopedia 3)

Meskys
Meskys
Meskys
Meskys
Nuadibu

Nuadibu (, ) – miestas vakarų Mauritanijoje, Nuadibu kyšulyje, Atlanto vandenyno (Argino įlankos) pakrantėje, Vakarų Sacharos pasienyje. Dachlet Nuadibu vilajos administracinis centras. Yra jūrų uostas, per kurį išvežama šalyje išgaunama geležies rūda (atgabenama geležinkeliu iš kasyklų aplink Zueratą). Taip pat yra oro uostas, plentas į Nuakšotą. Svarbus jūrinės žvejybos centras. Veikia naftos perdirbimo gamykla, remontuojami laivai, apdorojamos žuvys.

Istorija 

Miestą 1907 m. įkūrė prancūzai ir pavadino Port Etjenu () ministro Eugène Étienne garbei. Iškilo 1963 m. pradėjus geležies rūdos eksportą.

Šaltiniai 

Mauritanijos miestai
Rosas

Rosas (, ) arba Kuvaribas () – miestas pietvakarių Mauritanijoje, Senegalo pasienyje, dešiniajame Senegalo upės krante, 204 km nuo Nuakšoto. Trarzos vilajos sostinė. Dauguma gyventojų yra volofai. Yra keltas per Senegalą kelyje tarp Nuakšoto ir Dakaro. Prekyba žemės ūkio produkcija (soros, mėtos ir kt.). Veikia institutas, biblioteka. Greta Roso yra Diavlingo nacionalinis parkas.

Istorija 

Senovėje miestas įėjo į Trarzos emyratą. Kolonijiniais laikais buvo svarbus prekyba gumiarabiku centras. Mauritanijai tapus nepriklausoma, regione kilo etniniai konfliktai.

Šaltiniai 

Mauritanijos miestai
Matt Damon

Matthew Paige „Matt“ Damon (g. 1970 m. spalio 8 d. Kembridže, Masačusetse, Jungtinėse Valstijose) – amerikiečių aktorius, prodiuseris, scenaristas, filantropas.

Aktorius išgarsėjo po itin pasisekusio filmo „Good Will Hunting“ (1997) išleidimo, kurio scenarijų parašė ir pačiame filme vaidino pats aktorius (kartu su savo draugu ir kolega Benu Afleku). Už geriausią scenarijų juodu laimėjo „Auksinio gaublio“ ir „Oskaro“ apdovanojimus. Už vaidybą filme aktoriui buvo paskirtos „Satellite“, „Oskaro“ ir „Auksinio gaublio“ nominacijos, laimėjo Ekrano aktorių gildijos apdovanojimą.

Nuo pat savo karjeros pradžios aktorius yra vaidinęs daugelyje įvairių filmų, įskaitant „Saving Private Ryan“ (1998), „Titan A.E.“ (2000), „Ocean’s Eleven“ (2001) „The Bourne Identity“ (2002), „Eurotrip“ (2004), „Syriana“ (2005), „The Departed“ (2006), „The Good Shepherd“ (2006), „Invictus“ (2009), „Užkratas“ (2011), „Martian" (2015).

Matt Damon yra atlikęs ir keletą vaidmenų televizijoje. Seriale „30 Rock“ aktorius vaidino Carol Burnett, už vaidybą komedijoje jam buvo paskirta „Emmy“ nominacija kaip geriausias kviestinis aktorius. Atlikęs epizodinius vaidmenis garsiuose serialuose „Entourage“, „Will & Grace“, yra keletą kartų vaidinęs šou „Saturday Night Live“.

Žurnalas „People“ yra aktorių išrinkęs seksualiu vyru, o 2007 m. jam buvo paskirta vieta Holivudo šlovės alėjoje.

Matt Damon yra aktyvus įvairių labdaros organizacijų narys.

JAV aktoriai
Scenaristai
Šilutės evangelikų baptistų bažnyčia

Šilutės evangelikų baptistų bažnyčia – baptistų bažnyčia Šilutėje, Stoties g. 7.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Lietuvos evangelikų baptistų bendruomenių sąjunga

Šilutės rajono bažnyčios
Kedjet Idžilas

Kedjet Idžilas (; ) – kalnas šiaurės vakarų Mauritanijoje, Tiris Zemuro vilajoje, netoli sienos su Vakarų Sachara. Kalnas stūkso Adraro plynaukštėje, jį iš rytų supa Zuerato miestas, o iš vakarinės pusės – Fderiko miestas. Kedjet Idžilo aukštis siekia 915 m virš jūros lygio; tai aukščiausia viršukalnė šalyje. Per metus virš kalno iškrinta 63 mm kritulių.

Kalnas sudarytas iš magnetito, suteikiančio jam melsvai pilką spalvą. Dėl magnetinio lauko kompasai šalia kalno neveikia. Kalno uolienose gausu geležies rūdos, jos gavyba dar XX a. 4-ajame dešimtmetyje norėjo užsiimti prancūzai, bet įsiplieskus Antrajam pasauliniam karui, planų atsisakyta. Kasti rūdą pradėta 1962 m. jau nepriklausomoje Mauritanijoje. Iškasta geležies rūda traukiniais gabenama į Nuadibu miestą, kuris įsikūręs Atlanto vandenyno pakrantėje.

Afrikos kalnai
Mauritanijos geografija
Ben Amera

Ben Amera – trečias pagal dydį monolitas pasaulyje, po Augusto kalno ir Uluru (abu Australijoje). Stūkso Mauritanijoje, netoli sienos su Vakarų Sachara, apie 150 km į šiaurę nuo Ataro miesto. Aukštis iki 500 m. Netoliese yra keletas kitų monolitų.

Ben Amera yra vienas pagrindinių Nuadibu–Zuerato geležinkelio maršruto turistų traukos objektų.

Uolos
Mauritanijos geografija
Trako miškas

Trako miškas – miškas pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, 2 km į vakarus nuo Seirijų. Įeina į Metelių regioninį parką. Apima ~7 km². Priklauso Veisiejų miškų urėdijai (Seirijų girininkijai).

Miške vyrauja pušynai (34 %), yra eglynų (27 %), beržynų (14 %), juodalksnynų (10 %), ąžuolynų (9 %), uosynų (3 %), drebulynų (2 %), skroblynų (1 %). Dauguma medynų yra pusamžiai (57 %), jaunuolynai sudaro 23 %, pribręstantys medynai 15 %, brandūs medžiai 5 %. Medynų vidutinis amžius – 52 metai.

Miško reljefas kalvotas, aukščiausia kalva – Gaidžiakalnis. Įlomėse yra pelkių, mažų ežerėlių (Jonkiškės, Skuisto). Būdingi vėlėniniai jauriniai dirvožemiai, vietomis yra glėjiškų priemolių ir priesmėlių.

Trako miške gyvena šernai, kiškiai, stirnos, lapės, briedžiai, kiaunės, usūriniai šunys, voverės, jerubės, slankos. 1960 m. miškas paskelbtas Trako botaniniu draustiniu. Trako miške yra vienintelė Lietuvoje bekočių ąžuolų natūrali augavietė. Iš viso miške auga 379 aukštesniųjų augalų rūšys, tarp jų saugomi augalai – didžiažiedė rusmenė, miškinė lelija, plačialapis begalis, geltonžiedžis pelėžirnis, plačialapė klumpaitė, ilgagalvis dobilas, kalninė jonažolė.

Greta miško yra Paročkės, Ročkių, Jonkiškės kaimai.

Šaltiniai 

Lazdijų rajono miškai
Lietuvos botaniniai draustiniai
Lazdijų rajono saugomos teritorijos
Macujė

Macujė () – miestas Japonijoje, Čiūgoku regione, Honšiū saloje; Šimanės prefektūros administracinis centras. 2011 m. rugpjūčio duomenimis, mieste turėtų gyventi apie 207 tūkst. gyventojų, po to, kai prie jo buvo prijungtas Higašijidzumo miestelis.

Miestas išsidėstęs tarp Šindžio ir Nakaumio ežerų, palei Ohašio upę, kuri jungia tuos du ežerus. Yra Sada Džindža (Sada Jinja) šintoistų šventyklą, paskelbta UNESCO nematerialaus kultūrinio paveldo objektu, taip pat netoliese yra Idzumo Taiša šintoistų šventykla ir miestui administraciškai priskiriama Daikono sala. Veikia Šimanės universitetas.

Istorija 
Šiandieninis Macujės pilies miestelis buvo įkurtas 1607–1611 m. Hario Jošiharu (Horio Yoshiharu), Macujės klano vado, kuris prieš tai šioje vietoje pastatė Macujės pilį. Miestelis daugelį metų išbuvo Sanino regiono valdžios centru. Vėliau miestelį perėmė Kiogoku klanas. 1637 m. mirus Kiogoku klano vadui Tadakatai, valdos atiteko Macudairos klanui.

Šiandieninis miestas įkurtas 1889 m. balandžio 1 d. Graikų rašytojas Lafcadio Hearn nuo 1890 iki 1891 m. mokytojavo Macujėje. Namas, kuriame jis gyveno, buvo paverstas muziejumi ir yra populiarus turistų lankomas objektas.

2005 m. prie Macujės prijungus Kašimos, Mihonosekio, Šimanės, Šindžio, Tamaju ir Jacukos miestelius bei Jakumo kaimą (visi buvo Jacukos apskrityje), Macujei suteiktas miesto statusas. 2011 m. prie miesto prijungtas Higašijidzumo miestelis.

Miesto simboliai 
Oficiali miesto gėlė yra kamelija ir bijūnas, medis – pušis ir sakura.

Miestų partnerystė 
  Naujasis Orleanas, Jungtinės Valstijos (nuo 1990 m., oficialiai nuo 1994 m.)
  Dublinas, Airija
  Dzilinas, Kinija (nuo 1995 m., oficialiai nuo 1999 m.)
  Džindžu, Pietų Korėja (nuo 1999 m.)
  Hangdžou, Kinija (nuo 1994 m., oficialiai nuo 2003 m.)
  Inčuanas, Kinija (nuo 1994 m., oficialiai nuo 2004 m.)
  Onomičis, Japonija (nuo 1994 m., oficialiai nuo 2004 m.)
  Takaradzuka, Japonija
  Sudzu, Japonija

Japonijos miestai
Tokušima

Tokušima () – miestas Japonijoje, Šikoku regione, šiaurės rytinėje Tokušimos prefektūros dalyje, ties Jošino upės žiotimis. Prefektūros administracinis centras. 2011 m. duomenimis, mieste gyveno 263 tūkst. gyventojų.

Veikia trys universitetai. Netoliese esančiame Macušigės miestelyje veikia Tokušimos oro uostas.

Istorija 
Tokušimą įkūrė Hačisukos klanas. 1585 m. daimyo Hačisuka Avos žemėje pastatė Tokušimos pilį. Miestelio klestėjimas rėmėsi indigo dažų pramone.

Šiandieninis miestas įkurtas 1889 m. spalio 1 d. Tuomet Tokušima buvo 10-as pagal dydį miestas šalyje. Antrojo pasaulinio karo metu Tokušimą buvo pasirinkta subombarduoti dėl to, kad miestas buvo svarbus regiono agrikultūros centras. 1945 m. liepos 3 d. virš Tokušimos praskriejo 137 JAV lėktuvai, buvo numesta 1050 tonų padegamųjų bombų, sugriauta 74 % miesto pastatų.

Kultūra 
Kiekvieną rugpjūtį, Obon festivalio metu, Tokušimoje vyksta Ava Odori (Awa Odori) šokių festivalis. Awa Odori pažodžiui reiškia „Avos šokiai“ (Ava, tai senovinis prefektūros pavadinimas).

Miesto simboliai 
Oficiali miesto gėlė yra sakura, medis – alyvūnas.

Miestų partnerystė 
  Saginas, Mičiganas, JAV
  Leirija, Portugalija
  Dandongas, Liaoningas, Kinija

Išnašos 

Japonijos miestai
1952 m. Stokholmo Tarpzoninis turnyras

1952 m. Stokholmo tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1951–1954 m.) atrankinės šachmatų varžybos. Antrasis tarpzoninis vyrų turnyras vyko 1952 m. rugsėjo 14 – spalio 21 d. Saltsjobadene – Stokholme.

Turnyras 
Turnyras atrinko 5-is šachmatininkus žaisiančius 1953 m. Kandidatų turnyre.

Dalyvių atranka 
Dalyvavo 21 dalyvis iš 14 šalių (pradžioje – 22, bet po 2-jo rato dėl ligos iš turnyro pasitraukė Chulijo Bolbočanas, Argentina). Dalyviai buvo atrinkti iš  2-ojo zoninių turnyrų ciklo aštuonių zonų: iš 1-os, 3-os po 5 šachmatininkus, iš 2-os zonos - 4; iš  7-os – 2; iš 4-os, 5-os 6-os ir 8-os zonų po 1.  Iš FIDE atsarginių sąrašo  į turnyrą buvo įtrauktas H. Pilnikas (neatvykus JAV šachmatininkui) ir Štalbergas (vietoj mirusio J. Folčio).
Turnyre dalyvavo ir Povilas Vaitonis.

Rezultatai 

Turnyre pirmąją vietą iškovojo A. Kotovas – 16½ taško; 2-3 vietas pasidalijo T. Petrosianas ir M. Taimanovas – po 13½; 4-as buvo J. Geleris – 13; 5-as – J. Averbachas – 12½, kuris pagal geresnius papildomus rodiklius, aplenkė : S. Gligoričių, L. Sabo, G. Štalbergą, kurie vėliau irgi buvo įtraukti į 1953 m. kandidatų turnyrą.

Turnyro lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Saltsjobadenas – Stokholmas 1952 rugsėjo 14 - spalio 21 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 1952 m. Salsjobadeno tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1955 m. Geteborgo Tarpzoninis turnyras

1955 m. Geteborgo tarpzoninis šachmatų turnyras (vyrų) – tai pasaulio čempionato ciklo (1955-1957) atrankinės šachmatų varžybos. Trečiasis tarpzoninis vyrų turnyras vyko 1955 m. rugpjūčio 14  - rugsėjo 22 d. Geteborge.

Turnyras
Turnyras atrinko 9-is šachmatininkus žaisiančius 1956 m. Kandidatų turnyre.

Dalyvių atranka
Dalyvavo 21 šachmatininkas. Dalyvių sudėtis – aštuoniuose FIDE zoniniuose turnyruose geriausiai pasirodę šachmatininkai: Dalyvavo 21 šachmatininkas. Dalyviai buvo atrinkti iš  3-iojo zoninių turnyrų ciklo aštuonių zonų: iš 1-os, 2-os ir 3-ios zonų po 4; iš 4-os ir 7-os zonų po 3 šachmatininkus; iš 5-os, 6-os– po 1. 

Asmeniškai pakviesti : D. Bronšteinas, P. Keresas ir S. Reševskis – 1953 m. Kandidatų turnyro prizininkai.

Turnyre dalyvauti atsisakė  S. Reševskis, C. Seidmenas, L. Evansas ir D. Janovskis .Į jų vietas buvo pakviesti: G. Štalbergas, K. Girardas ir  H. Pilnikas .

Rezultatai

Turnyro nugalėtoju tapo D. Bronšteinas – 15 taškų, kuris antrąją vietą užėmusį P. Keresą aplenkė 1½ taško. Trečias buvo O. Panno – 13 taškų.

Turnyro lentelė

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Geteborgas 1955 rugpjūčio 14  – rugsėjo 22 d.

Šaltiniai

Išorinės nuorodod
1955 m. Geteborgo tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1958 m. Portorožo Tarpzoninis turnyras

1958 m. Portorožo tarpzoninis šachmatų turnyras (vyrų) – tai pasaulio čempionato ciklo (1958–1960) atrankinės šachmatų varžybos. Ketvirtasis tarpzoninis vyrų turnyras vyko 1958 m. rugpjūčio 4 – rugsėjo 12 d. Portorože (Slovėnija).

Turnyras 
Į 1959 m. Kandidatų turnyrą pateko 6 žaidėjai. Turnyro metu vykęs FIDE kongresas padidino iš vienos valstybės galinčių patekti į kandidatų turnyrus nuo 2 iki 3 žaidėjų.

Dalyvių atranka 
Dalyvavo 21 šachmatininkas. Dalyviai buvo atrinkti iš  4-ojo zoninių turnyrų ciklo devynių zonų: iš 1-os, 2-os, 3-ios ir 8-os zonų po 3 šachmatininkus; iš 4-os (SSRS) zonos - 4; iš 5-os - 2; iš  6-os, 7-os ir 9-tos – po 1.
Turnyre dalyvauti atsisakęs S. Reševskis buvo pakeistas Dž. Šervinu (iš atsarginių sąrašo), o atsisakęs dalyvauti P. Vaitonis - 2-ąją vietą Kanados čemp. užėmusiu G. Fusteriu.

Rezultatai 
Turnyro nugalėtoju tapo M. Talis -13½ taško. Antras buvo S. Gligoričius – 13 taškų. 3-4 vietomis pasidalijo P. Benko ir T. Petrosianas – po 12½ taškų; 5-6 vietomis F. Olafsonas ir  R. Fišeris – po 12. D. Bronšteinas paskutiniame rate patyrė prieš R. Kardosą pirmąjį pralaimėjimą per tris tarpzoninius turnyrus ir į 1959 m. Kandidatų turnyrą nepateko.

Turnyro lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Portorožas 1958 rugpjūčio 4 – rugsėjo 12 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
1958 m. Portorožo tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1962 m. Stokholmo Tarpzoninis turnyras

1962 m. Stokholmo tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1961–1963) atrankinės šachmatų varžybos. Penktasis tarpzoninis vyrų turnyras vyko 1962 m. sausio 26 – kovo 7 d. Stokholme.

Turnyras 
Šeši, geriausiai pasirodę turnyre žaidėjai, pateko į 1962 m. Kandidatų turnyrą.

Dalyvių atranka 
Dalyvavo 23 šachmatininkai. Dalyviai buvo atrinkti iš  5-ojo zoninių turnyrų ciklo devynių zonų: : iš 2-os ir 4-os (SSRS) zonų -po  4 dalyvius; iš 1-os, 3-ios, 5-os ir 8-os – po 3; iš 6-os, 7-os, ir 9-os zonų – po 1. Vietoj iškovojusių teisę zoniniame turnyre, bet dėl įvairių priežasčių nedalyvavusių JAV šachmatininkų: V. Lombardžio ir R. Vainšteino, žaidė (taip pat iš JAV) A. Bisgajeris ir P. Benko.

Rezultatai 
Turnyrą laimėjo R. Fišeris – 17½ taško. Antra – trečia vietomis pasidalijo J. Geleris ir T. Petrosianas – po 15 taškų. Ketvirtąją- penktąją vietas pasidalijo V. Korčnojus ir M. Filipas – po 14.

Turnyro lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Stokholmas 1962 m. sausio 26 – kovo 7 d. 

6-8 vietas pasidaliję šachmatininkai dėl vieno likusio kelialapio žaidė papildomą turnyrą (po dvi partijas su kiekvienu). Jo rezultatai: 1. L. Šteinas – 3 taškai; 2. P. Benko – 2½; 3. S. Gligoričius – ½ taško.

Pagal FIDE taisykles iš vienos šalies kandidatų turnyre negalėjo dalyvauti daugiau kaip 5 žaidėjai – todėl vietoj L. Šteino į 1962 m. Kandidatų turnyrą pateko P. Benko.

Šaltiniai

Nuorodos 
1962 m. Stokholmo tarpzoninio turnyro partijos 

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1964 m. Amsterdamo Tarpzoninis turnyras

1964 m. Amsterdamo tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1964–1966) atrankinės šachmatų varžybos. Šeštasis tarpzoninis vyrų turnyras vyko 1964 m. gegužės 19 – birželio 24 d. Amsterdame.

Turnyras 
Dalyvavo 24 šachmatininkai. Į kandidatų mačus, kur pagal FIDE tuometines taisykles iš vienos šalies galėjo žaisti ne daugiau kaip 5 žaidėjai, o iš tarpzoninio patekdavo - 6. Kadangi pagal 1962 m. Kandidatų turnyro rezultatus J. Geleris ir P. Keresas jau turėjo teisę dalyvauti 1965 m. Kandidatų mačuose, todėl iš šio turnyro į sekantį etapą galėjo patekti tik 3 sovietų žaidėjai.

Dalyvių atranka 
Dalyviai buvo atrinkti iš  6-ojo zoninių turnyrų ciklo dešimties zonų: : iš 4-os (SSRS) zonos - 4 dalyviai (pirmą kartą SSRS zoninis turnyras (1964.2.18 – 3.10) pravestas atskirai nuo SSRS šachmatų čempionato);
iš 1-3, 5-os ir 8-os – po 3; iš 6-os, 7-os, 9-os ir 10 zonų – po 1. Iš Kanados zoninio turnyro vietoj atsisakiusio Danieliaus Janovskio žaidė antrąją vietą užėmęs Zvonko Vranešičius. 

JAV čempionate, kuris buvo ir pasaulio čempionato zoninis  turnyras pirmąją vietą užėmė  R. Fišeris, o antrąją - A. Bisgajeris. Jie abu išsikovojo teisę žaisti tarpzoniniame Amsterdamo turnyre. Tačiau Robertui Fišeriui atsisakius, jo vietą užėmė Laris  Evansas, o Arturas Bisgajeris, pralaimėjęs mačą 1,5 : 4,5, Paului Benkui užleido jam savo vietą tarpzoniniame turnyre.

Rezultatai 

Pirmą kartą, vykdant tarpzoninius turnyrus, 1-4 vietas pasidalijo keturi šachmatininkai: V. Smyslovas, B. Larsenas,  B. Spaskis ir M. Talis – po 17 taškų; 5-tą vietą užėmė L. Šteinas 16½ taško, 6-ąją D. Bronšteinas – 16. Pagal FIDE taisykles abu pastarieji nepateko į 1965 m. Kandidatų mačus. Septintąją vietą užėmė B. Ivkovas – 15 taškų. 8-9 vietas pasidalijo S. Reševskis ir L. Portišas – po 14½ taško. Dėl vietos kandidatų mačuose pastarieji šachmatininkai papildomą 4-ių partijų mačą, kurį laimėjo L. Portišas 2½:½. Iš šio tarpzoninio turnyro 1965 m. kandidatų mačų dalyviais tapo: Bentas Larsenas, Vasilijus Smyslovas, Borisas Spaskis, Michailas Talis, Borislavas Ivkovas ir Lajošas Portišas.

Turnyro lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Amsterdamas 1964 m. gegužės 19 – birželio 24 d.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1965 m. Kandidatų mačus

Mačas dėl kelialapio paskutinio kelialapio į 1965 m. Kandidatų mačus. Amsterdamas 1964 m.

Mačą laimėjęs L. Portišas pateko į 1965 m. Kandidatų mačus.

Šaltiniai

Nuorodos 
1964 m. Amsterdamo tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1967 m. Suso Tarpzoninis turnyras

1967 m. Suso tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1967–1969) atrankinės šachmatų varžybos. Septintasis tarpzoninis vyrų turnyras vyko 1967 m. spalio 13 – lapkričio 15 d. Suse (Tunisas).

Turnyras 
Turnyras buvo numatytas 24 žaidėjams, bet neatvykus O. Pannui, dalyvavo 23 žaidėjai. Į 1968 m. Kandidatų mačus pateko 6 dalyviai. Dalyvių apribojimas iš vienos šalies buvo panaikintas.

Dalyvių atranka 
Dalyviai buvo atrinkti iš  7-ojo zoninių turnyrų ciklo dešimties zonų: iš 4-os (SSRS 34-asis čempionatas) zonos – 4 dalyviai; iš 1-3 , 5-os ir 8-os zonų – po 3; iš 6-os, 7-os, ir 9-os ir 10-os zonų – po 1. O taip pat 1965 m. Kandidatų mačuose 3-ią vietą užėmęs B. Larsenas. Vietoj negalėjusio dalyvauti turnyre O. Panno buvo įtrauktas šalies organizatorės atstovas S. Buazizas (Tunisas).
Neatvykus Ch. Bolbočanui, turnyras prasidėjo su 23-im žaidėjais, o baigėsi su 22 (po konflikto su teisėjais, sužaidęs 10 partijų pasitraukė R. Fišeris).

Rezultatai 
Pirmąją vietą užėmė B. Larsenas – 15½ taško. 2-4 vietas pasidalijo J. Geleris, S. Gligoričius ir V. Korčnojus – po 14 taškų; 5-tą vietą užėmė L. Portišas – 13½ taško. Į 1968 m. Kandidatų mačus pateko 6 tarpzoninio turnyro dalyviai (be apribojimų iš vienos šalies). Šeštąją vietą užėmė S. Reševskis, laimėjęs papildomą turnyrą.

Turnyro lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Susas 1967 m. spalio 13 – lapkričio 15 d.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1968 m. Kandidatų mačus

Trys dalyviai vienodai surinkę taškų:S. Reševskis ir V. Hortas ir L. Šteinas dėl paskutinio kelialapio į Kandidatų mačus žaidė papildomą turnyrą – kiekvienas su kiekvienu po keturias partijas.

Turnyras dėl kelialapio paskutinio kelialapio į 1968 m. Kandidatų mačus. Los Andželas 1967 m.

Baigus papildomą turnyrą visi dalyviai surinko po vienodai taškų, o ir jų papildomi rodikliai šiame turnyre taip pat buvo lygūs.Tarpzoniniame turnyre S. Reševskis turėjo geresnį koeficientą, todėl jis ir pateko į 1968 m. Kandidatų mačus.

Šaltiniai

Nuorodos 
1967 m. Suso tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1970 m. Maljorkos Palmos Tarpzoninis turnyras

1970 m. Maljorkos Palmos tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1970–1973) atrankinės šachmatų varžybos. Aštuntasis tarpzoninis vyrų turnyras vyko 1970 m. lapkričio 8 – gruodžio 13 d. Maljorkos Palmoje (Ispanija).

Turnyras 
Dalyvavo 24 šachmatininkai iš 14 šalių. Šeši geriausiai pasirodę šachmatininkai pateko į 1971 m. Kandidatų mačus

Dalyvių atranka 
Dalyviai buvo atrinkti iš  8-ojo zoninių turnyrų ciklo dešimties zonų: iš 4-os (SSRS 37-asis čempionatas) zonos – 4 dalyviai; iš 1-3 , 5-os ir 8-os zonų – po 3; iš 6-os, 7-os, ir 9-os ir 10-os zonų – po 1. O taip pat 1968 m. Kandidatų mačuose 3-ią vietą užėmęs B. Larsenas.
JAV šachmatų federacija, po to, kai P. Benko užleido savo vietą, nusprendė vietoj jo pasiusti R. Fišerį, nors jis ir nežaidė zoniniame turnyre; Pietų Amerikos zonoje Ch. Rubinetis pakeitė atsisakiusį dalyvauti M. Najdorfą.

Rezultatai 
Pagrindinė kova turnyre vyko tarp R. Fišerio ir J. Gelerio: laimėjęs prieš J. Gelerį R. Fišeris užėmė pirmąją vietą – 18½ taško; 2-4 vietas pasidalijo J. Geleris, B. Larsenas ir R. Hiubneris – po 15 taškų. 5-ąją vietą užėmė M. Taimanovas – 14 v.
Atsarginis, po mačo su V. Smyslovu – L. Portišas.

Turnyro lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Maljorkos Palma 1970 m. lapkričio 8 – gruodžio 13 d. vyko Maljorkos Palmoje

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1971 m. Kandidatų mačus

Buvo žaidžiamas 6-ių partijų mačas tarp L. Portišo ir V. Smyslovo dėl atsarginio žaidėjo vietos 1971 m. Kandidatų mačams.

Mačas dėl atsarginio kelialapio į 1971 m. Kandidatų mačus. Portorožas 1971 m.

Nors mačas baigėsi lygiosiomis, atsarginė vieta atiteko L. Portišui turėjusiam geresnius koeficientus tarpzoniniame turnyre.

Šaltiniai

Nuorodos 
1970 m. Maljorkos Palmos tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1973 m. Leningrado Tarpzoninis turnyras

1973 m. Leningrado tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1973–1975) atrankinės šachmatų varžybos. Po FIDE kongresų Vankuveryje (1971) ir Skopjėje (1972) tarpzoninių turnyrų dalyvių skaičius buvo padidintas iki 36; nutarta rengti du atskirus turnyrus. Pirmas devintojo ciklo tarpzoninis vyrų turnyras vyko 1973 m. birželio 2 – birželio 28 d. Leningrade (TSRS).

Turnyras 
Pirmą kartą vyko du tarpzoniniai turnyrai. Dalyvavo 18 šachmatininkų iš 12 šalių. Trys geriausiai pasirodę dalyviai iš kievieno turnyro patenka į 1974 m. Kandidatų mačus.

Dalyvių atranka 
Turnyre dalyvavo 18 žaidėjų.
 
Penki žaidėjai iš 1971 m. Kandidatų mačų: V. Korčnojus, V. Ulmanas, R. Hiubneris, B. Larsenas, M. Taimanovas.

Už aukštus sportinius pasiekimus pakviesti: S. Gligoričius, M. Talis, ir 1969 m. pasaulio jaunimo čempionas – A. Karpovas.

Dešimt geriausiai pasirodžiusių šachmatininkų iš 9-ojo zoninių turnyrų ciklo dešimties zonų:  Robertas Birnas,  Janas Smejkalas,  Genadijus Kuzminas, Migelis Kinterosas,  Ivanas Radulovas, Eugenijus Torė,  Josipas Rukavina, Vladimiras Tukmakovas,  Guilermo Estévezas,  Migelis Kuélaras.

Rezultatai 
1-2 vietomis pasidalijo  V. Korčnojus ir  A. Karpovas – po 13½ taško. 3-ią vietą užėmė rezultatyviai (3½ taško 4-ių paskutinių partijų) finišavęs  R. Birnas – 12½ taško. Jie pateko 1974 m. Kandidatų mačus.

Turnyro lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Leningradas 1973 birželio 2 – 28 d.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1974 m. Kandidatų mačus

Šaltiniai

Nuorodos 
1973 m. Leningrado tarpzoninio turnyro partijos 

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1973 m. Petropolio Tarpzoninis turnyras

1973 m. Petropolio tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1973–1975) atrankinės šachmatų varžybos. Po FIDE kongresų Vankuveryje (1971) ir Skopjėje (1972) tarpzoninių turnyrų dalyvių skaičius buvo padidintas iki 36; nutarta rengti du atskirus turnyrus. Antras devintojo ciklo tarpzoninis vyrų turnyras vyko Petropolyje (Brazilija) 1973 liepos 22 – rugpjūčio 18 d.

Turnyras 
Pirmą kartą vyko du tarpzoniniai turnyrai. Kiekviename jų dalyvavo 18 šachmatininkų iš 12 šalių. Trys geriausiai pasirodę dalyviai iš kievieno turnyro patenka į 1974 m. Kandidatų mačus.

Dalyvių atranka 
Turnyre dalyvavo 18 žaidėjų.

Iš 1971 m. Kandidatų mačų - J. Geleris.

Už aukštus sportinius pasiekimus pakviesti V. Hortas, P. Keresas, L. Polugajevskis, L. Portišas, V. Smyslovas,  L. Šteinas ir pasaulio jaunimo čempionas –  V. Hugas (1971).
Mirus L. Šteinui, vietoj jo žaidė D. Bronšteinas (pagal atsarginių sąrašą).

Dešimt geriausiai pasirodžiusių šachmatininkų buvo atrinkti iš dešimties 9-ojo ciklo zoninių turnyrų:

 Henrikė Mekingas,  Vladimiras Savonas,  Borislavas Ivkovas,  Ljubomiras Ljubojevičius,  Samuelis Reševskis,  Oskaras Pano,  Florinas Georgiu,  Peteris Biyiasas,  Tan Lian Anas,  Šimonas Kaganas.

Rezultatai 
Nugalėjo H. Mekingas – 12 taškų: jis iš karto pateko į 1974 m. Kandidatų mačus. 2-4 vietas dalijosi J. Geleris, L. Polugajevskis ir L. Portišas – po 11½ taškų.  Po papildomo mačo-turnyro Portorože į Kandidatų mačus pateko L. Portišas ir L. Polugajevskis.

Lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Petropolis 1973 liepos 22 – rugpjūčio 18 d.

Nuo 1973 m. pasaulio čempionato cikle pradėti rengti 2 (vėliau ir 3) tarpzoniniai turnyrai. Iš kiekvieno turnyro patekdavo (1973 m. -trys) geriausiai pasirodę šachmatininkai į Kandidatų mačus

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1974 m. Kandidatų mačus

H.Mekingas iškart pateko į Kandidatų mačus. Kiti trys dalyviai, pasidaliję 2-4 vietas, dėl likusių dviejų vietų į 1974 m. Kandidatų mačus žaidė papildomą turnyrą: kiekvienas su kiekvienu po 4 partijas.

Papildomas turnyras dėl dviejų vietų į 1974 m. Kandidatų mačus, Portorožas 1973 m. rugsėjis 6-22 d.

Į 1974 m. Kandidatų mačus pateko Lajošas Portišas ir Levas Polugajevskis.

Šaltiniai

Nuorodos 
 1973 m. Petropolio tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1976 m. Manilos Tarpzoninis turnyras

1976 m. Manilos tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1976–1978) atrankinės šachmatų varžybos. Kaip ir 1973 m., tarpzoninės varžybos vyko dviejuose turnyruose.
Vienas iš (dešimtojo ciklo) tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1976 m. birželio 13 – liepos 10 d. Maniloje (Filipinai).

Turnyras 
20 dalyvių iš 15 šalių. Į 1977/78 m. Kandidatų mačus pateko 3 geriausiai pasirodę žaidėjai.

Dalyvių atranka 
Turnyre dalyvavo 20 žaidėjų.

Trys žaidėjai iš 1974 m. Kandidatų mačų:  H. Mekingas,  (B. Spaskis, L. Polugajevskis). 

Už aukštus sportinius pasiekimus pakviesti:  (V. Hortas, L. Kavalekas),  L. Ljubojevičius. 

Keturiolika geriausiai pasirodžiusių šachmatininkų buvo atrinkti iš  10-ojo zoninių turnyrų ciklo vienuolikos zonų:

 Vitalijus Ceškovskis,  Zoltanas Riblis,  Oskaras Pano,  Jurijus Balašovas,  Florinas Georgiu,  Volfgangas Ulmanas,  Serdžio Mariotis,  Migelis Kvinterosas,  Valteris Braunas,  Eugenijus Torė,  Peteris Bajasas,  Tan Lian Anas,  Chosro Harandi, Negalintį dalyvauti  Ch Diazą del Korvalį, FIDE sprendimu pakeitė  L. Pachmanas.

Rezultatai 
Nugalėjo H. Mekingas – 13 taškų; 2-3 vietas pasidalijo V. Hortas ir L. Polugajevskis – po 12½. Jie pateko į 1977/78 m. Kandidatų mačus.

Turnyro lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Manila 1976 birželio 12 d. – liepos 12 d.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1977/78 m. Kandidatų mačus

Šaltiniai

Nuorodos 
1976 m. Manilos tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai