joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Malų Plocko valsčius

Malų Plocko valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Kolno apskrityje. Centras – Malų Plockas. Ribojasi su Kolno, Lomžos, Novogrudo, Piontnicos, Staviskų ir Zbuinos valsčiais.

Istorija 
Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XV a. šias vietoves pradėjo kolonizuoti mozūrai ir lenkai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Kolno rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiajam reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai. 2011 m. spalio 28 d. pradėtas naudoti Malų Plocko valsčiaus herbas.

Paviršiaus struktūra 

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 140,06 km², iš kurių:
 ariama žemė: 75 %
 miškai: 19 %
 vandens telkiniai: 6 %
Valsčius sudaro 14,9 % Kolno apskrities.

Gyventojai 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1326,69 zlotai.

Administracinis suskirstymas 
Budų Želaznė, Budų Kozluvka, Chludniai, Cvalinų Dužė, Cvalinų Malė, Juzefovas, Kontai, Kolakų Strumieniai, Kolakų Vietžichovas, Koženistė, Krukuvka, Malų Plockas, Mšcivujė, Nove Rakovas, Popkai, Rogienice Piasečnė, Rogienice Velkiai, Rogienice Vipichai, Ruda Skroda, Rudka Skroda, Šmiarovas, Stare Rakovas, Vaškai, Vlodkai, Vigranė ir Zalesiai.

Šaltiniai 

 
Kolno apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Piontnicos valsčius

Piontnicos valsčius () - kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Centras – Piontnica. Ribojasi su Lomžos, Jedvabno, Malų Plocko, Staviskų ir Viznos valsčiais.

Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XV a. šias vietoves pradėjo kolonizuoti mozūrai ir lenkai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919-1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Lomžos rajonui. 1941-1945 m. priklausė Trečiajam Reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945-1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975-1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai. 2011 m. sausio 30 d. pradėtas naudoti Piontnicos valsčiaus herbas.

Paviršiaus struktūra

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 218,69 km², iš kurių:
 ariama žemė: 74 %
 miškai: 18 %
 vandens telkiniai: 8 %
Valsčius sudaro 16,15 % Lomžos apskrities.

Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1242,18 zlotai.

Administracinis suskirstymas
Budi Čarnockiai, Budi Mikolaika, Choščevas, Čarnocinas, Dobžijalovas, Drozdovas, Drožencino Lubiejevas, Elžbiecinas, Gomulnikas, Gurki Sipnevas, Gurki Ševkovas, Gutai, Jeziorkas, Kalenčinas, Kalinovas, Kiselnica, Kobilinas, Kosakai, Kovnatai, Kovnatų Kolonija, Kževas, Kurpiai, Marianovas, Motika, Muravai, Nagurkai, Nevodovas, Nove Kževas, Novi Cidzinas, Olšinai, Olšinų Kolonija, Penza, Piontnica, Piontnica Vlošcianska, Poniatas, Rakovo Boginiai, Rakovo Čachai, Stari Cidzinas, Stari Drožencinas, Taraskovas, Truškai, Viktožinas, Viludzinas, Vižikai, Zabavka, Želechai ir Žondkovas.

Šaltiniai  

 
Lomžos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Viznos valsčius

Viznos valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Centras – Vizna. Ribojasi su Jedvabno, Lomžos, Piontnicos, Rutkų, Tžcianų ir Zavadų valsčiais.

Istorija 
Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XV a. šias vietoves pradėjo kolonizuoti mozūrai ir lenkai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Lomžos rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiajam Reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 133,05 km², iš kurių:
 ariama žemė: 82 %
 miškai: 10 %
 vandens telkiniai: 8 %
Valsčius sudaro 9,83 % Lomžos apskrities.

Gyventojai 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1530,39 zlotai.

Administracinis suskirstymas 
Boguškai, Bronovas, Jančevas, Jarnutai, Kokoškai, Kramkovas, Lisnas, Malachovas, Menčkai, Mruvkai, Nartas, Nelavicė, Nivkovas, Nove Božejevas, Podkosačė, Rušas, Rusinecas, Rutkai, Rutkovskiai, Samborai, Seburčinas, Srebrovas, Stare Božejevas, Vierciševas, Vitkovas, Vizna, Vlochuvka ir Zanklevas.

Šaltiniai 

 
Lomžos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Jedvabno valsčius

Apie 1940–1945 m. Baltarusijos TSR egzistavusį rajoną žr. Jedvabno rajonas.

Jedvabno valsčius () – kaimo-miesto valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Centras – Jedvabnas. Ribojasi su Piontnicos, Pžitulų, Radziluvo, Staviskų, Tžcianų ir Viznos valsčiais.

Istorija 
Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XV a. šias vietoves pradėjo kolonizuoti mozūrai ir lenkai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1919–1922 m. valsčiuje veikė Jedvabno valsčius, kurį sudarė tik dar miesto teisių neturėjęs Jedvabno kaimas. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Jedvabno rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiajam Reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 159,42 km², iš kurių:
 ariama žemė: 77 %
 miškai: 17 %
 vandens telkiniai: 6 %
Valsčius sudaro 11,77 % Lomžos apskrities.

Gyventojai 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1200,24 zlotai.

Administracinis suskirstymas 
Bartkai, Bičkai, Biodrai, Biodrų Kolonija, Boravskiai, Bronaki Olkai, Bronaki Pietrašė, Bžostovas, Bužinas, Chrostovas, Chilinai, Grabnikas, Grondi Malė, Grondi Vielkiai, Jančevkas, Jančevas, Jedvabnas, Kaimai, Kajetanovas, Kamiankai, Karvovo Všeborai, Koncikai, Koneckai, Kontai, Konopki Chudė, Konopki Tlustė, Koritkai, Kosakai, Kotovo Starė, Kotovo Placas, Kotuvekas, Kubžanai, Kuče Malė, Kuče Vielkiai, Kučevskiai, Lipnikas, Makovskiai, Mocažė, Nadborai, Nova Viešas, Novinai, Olševo Gura, Orlikovas, Pavelkai, Pienki Borovė, Plutai, Pžestželė, Rostkai, Sestžankai, Strijakai, Šostakai ir Vitiniai.

Šaltiniai 

 
Lomžos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Pžitulų valsčius

Pžitulų valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Centras – Pžitulai. Ribojasi su Grabovo, Jedvabno, Radziluvo, Staviskų ir Vonsošo valsčiais.

Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XV a. šias vietoves pradėjo kolonizuoti mozūrai ir lenkai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919-1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Jedvabno rajonui. 1941-1945 m. priklausė Trečiajam Reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945-1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975-1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Paviršiaus struktūra

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 71,18 km², iš kurių:
 ariama žemė: 79 %
 miškai: 15 %
 vandens telkiniai: 6 %
Valsčius sudaro 5,26 % Lomžos apskrities.

Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1441,42 zlotai.

Administracinis suskirstymas
Bagienicė, Boravskiai, Chžanovas, Dolivai, Gardotai, Gžimkai, Kubra Pžebuduvka, Miečkai, Mročkai, Nova Kubra, Obritkai, Pienki Okopne, Pžitulai, Pžitulų Kolonija, Pžitulų Lasas, Stara Kubra, Supai, Tžaskai, Vagai ir Vilamovas.

Šaltiniai  

 
Lomžos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Zbuinos valsčius

Zbuinos valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Centras – Zbuina. Ribojasi su Kadzidlo, Kolno, Leliso, Lisės, Malų Plocko, Miastkovo, Novogrudo ir Turošlo valsčiais. Dalis valsčiaus teritorijos išsidėstę Kurpių lygumoje ir patenka į Kurpių girią. Taip pat valsčiuje yra Kanistano miškų draustinis ir Lokiečo miškų draustinis.

Istorija 
Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – galindai. Nuo XV a. šias vietoves pradėjo kolonizuoti mozūrai ir lenkai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1919–1954 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Gavrichų valsčiui. 1939–1945 m. priklausė Trečiajam Reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 185,77 km², iš kurių:
 ariama žemė: 50 %
 miškai: 45 %
 vandens telkiniai: 5 %
Valsčius sudaro 13,72 % Lomžos apskrities.

Gyventojai 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1439,67 zlotai.

Administracinis suskirstymas 
Bienduška, Denbnikai, Dobri Lasas, Dobri Laso Lešničuvka, Gavrichai, Gontažė, Jagloviecas, Jurkai, Kokoškai, Kuziai, Laskai, Novogrudas, Osoviecas, Osovieco Lešničuvka, Piankai, Piasutno Želazne, Piasutno Želazne Lešničuvka, Popiolkai, Poredai, Poredi Lešničuvka, Ruda Osoviecka, Sivikai, Sosnovai, Stanislavovas, Tabori Žimas, Vikas ir Zbuina.

Šaltiniai 

 
Lomžos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Novogrudo valsčius

Novogrudo valsčius () – kaimo-miesto valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Centras – Novogrudas. Ribojasi su Lomžos, Malų Plocko, Miastkovo ir Zbuinos valsčiais.

Istorija 
Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. valsčiaus šiaurinėje dalyje, į šiaurę nuo Narevo upės gyveno lietuviams artimos baltų gentys – jotvingiai ir galindai. Nuo XV a. šias vietoves pradėjo kolonizuoti mozūrai ir lenkai. Pietinėje valsčiaus dalyje nuo V a. pr. m. e. iki X a. gyveno jotvingių gentis. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1870–1927 m. egzistavo iš miesto teises praradusio Novogrudo gyvenvietės sudarytas Novogrudo valsčius. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Lomžos rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiajam reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 100,98 km², iš kurių:
 ariama žemė: 68 %
 miškai: 21 %
 vandens telkiniai: 11 %
Valsčius sudaro 7,46 % Lomžos apskrities.

Gyventojai 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2010 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1348,6 zlotai.

Administracinis suskirstymas 
Balikai, Chmielevas, Dzežgai, Grondai, Gžimalai, Jankovo Mlodzianovas, Jankovo Skarbovas, Kupnina, Montvica, Morgovnikai, Novogrudas, Ptakai, Servatkai, Slaviecas, Slavieco Dvorskai, Sulimai ir Šablakas.

Šaltiniai 

 
Lomžos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Lomžos valsčius

Lomžos valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Centras – Lomža. Ribojasi su Malų Plocko, Miastkovo, Novogrudo, Piontnicos, Rutkų, Šniadovo, Viznos ir Zambruvo valsčiais.

Istorija 
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1919–1954 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Kupiskų ir Puchalų valsčiams. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Lomžos rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiajam reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1973–1976 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Gačo valsčiui. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai. 1998 m. pradėtas naudoti Lomžos valsčiaus herbas.

Paviršiaus struktūra 

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 207,41 km², iš kurių:
 ariama žemė: 75 %
 miškai: 16 %
 vandens telkiniai: 9 %
Valsčius sudaro 15,32 % Lomžos apskrities.

Gyventojai 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1192,65 zlotai.

Administracinis suskirstymas 
Andžeikai, Bače Suche, Bače Lipnikas, Bogušice, Boženica, Chojni Mlode, Čaplice, Dlužnevas, Gačas, Gielčinas, Gžimali Ščepankovskiai, Janovas, Jarnutai, Jednačevas, Kisiolkai, Konažice, Kotai, Lochtinovas, Lutostanas, Mikolajevas, Mikolaikai, Milevas, Modzele Skudoše, Modzele Vipichai, Nove Kupiskai, Nove Vižikai, Pnevas, Podguže, Puchalai, Rubinuvka, Ribnas, Semien Nadžečnai, Semien Rovai, Sežputi Mlode, Stara Lomža nad Žeka, Stara Lomža pži Šosie, Stare Chojnai, Stare Kupiskai, Stare Modzele, Stare Sežputai, Vigoda, Zosinas ir Zavadai.

Šaltiniai 

 
Lomžos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Miastkovo valsčius

Miastkovo valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Centras – Miastkovas. Ribojasi su Leliso, Novogrudo, Žekuno, Trošino, Šniadovo ir Zbuinos valsčiais.

Istorija 
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Lomžos rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiajam reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 114,84 km², iš kurių:
 ariama žemė: 62 %
 miškai: 30 %
 vandens telkiniai: 8 %
Valsčius sudaro 8,48 % Lomžos apskrities.

Gyventojai 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1355,81 zlotai.

Administracinis suskirstymas 
Bartkovizna, Cendrovizna, Čartoria, Chojni Naruščkai, Drogoševas, Galkuvka, Kališkai, Kolonija Novogrodzka, Koritki Lešne, Kraska, Kuleška, Leopoldovas, Lubia, Lubi Kiertanai, Lubi Kurkai, Miastkovas, Novosedlinai, Orlas, Osetnas, Podosiai, Ribakai, Ridzevas, Ridzevo Gozdai, Sosnoviecas, Sulkai, Tarnovas ir Zaruziai.

Šaltiniai 

 
Lomžos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Šniadovo valsčius

Apie 1940–1945 m. Baltarusijos TSR egzistavusi rajoną žr. Šniadovo rajonas.

Šniadovo valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Centras – Šniadovas. Ribojasi su Červino, Lomžos, Miastkovo, Starų Lubotino, Šumovo ir Trošino valsčiais.

Istorija 
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919–1922 m. veikė Šniadovo valsčius, kurį sudarė tik miesto teises praradęs Šniadovo kaimas. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1919–1954 m. ir 1973–1976 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Ščepankovo valsčiui. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Šniadovo rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiajam reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 162,59 km², iš kurių:
 ariama žemė: 77 %
 miškai: 17 %
 vandens telkiniai: 6 %
Valsčius sudaro 12,01 % Lomžos apskrities.

Gyventojai 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1276,32 zlotai.

Administracinis suskirstymas 
Bagnas, Brulinas, Chomentovas, Dembovas, Dolai, Duchni Mlode, Grabovas, Jakač Borova, Jakač Dvorna, Jakač Mloda, Jakač Borkai, Jastžombka Mloda, Jemielite Vipichai, Kolačkai, Konopki Mlode, Korita, Kozikai, Meženinas, Mlinikas, Olševas, Osobne, Ratovo Piotrovas, Sežputi Zagaine, Sežputi Markai, Stara Jakačas, Stara Jastžombka, Stare Duchnai, Stare Jemielite, Stare Konopkai, Stare Ratovas, Stare Šablai, Stžeševas, Šabli Mlode, Ščepankovas, Šniadovas, Šniadovo Stara Stacja, Truškai, Ušnikas, Ušnik Dvuras, Ušnik Kolonija, Viežbovas, Všežečas, Všežeč Kolonija, Zagrobai, Zalese Počinkai, Zalese Vipichai, Žebrai ir Žebri Kolonija.

Šaltiniai 

 
Lomžos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Forsyth Barr stadionas

Forsyth Barr Stadium – daugiafunkcinis stadionas, esantis Danidine, Naujojoje Zelandijoje. Stadione telpa 30 000 žmonių. Jame vyksta regbio ir futbolo rungtynės. Be to, čia rengiami įvairūs koncertai.

Šiuo metu stadione rungtyniauja futbolo komanda „Otago United“. Nuo 2012 m. stadione taip pat žaidžia regbio klubas „Highlanders“.

Forsyth Barr Stadium 2011 m. rugsėjo–spalio mėnesiais vyko keturi VII pasaulio regbio čempionato susitikimai. Čempionato metu stadionas vadintas Otago Stadium vardu.

Nuorodos
 Oficiali svetainė

Naujosios Zelandijos futbolo stadionai
Naujosios Zelandijos regbio stadionai
VII pasaulio regbio čempionato stadionai
Kolakų Košcelnės valsčius

Kolakų Košcelnės valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Zambruvo apskrityje. Centras – Kolaki Košcelne. Ribojasi su Kulešės Košcelnės, Rutkų, Mazovijos Vysokio ir Zambruvo valsčiais.

Istorija 
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1919–1925 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Kosaki Rutkų valsčiui. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Zambruvo rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiajam reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 73,76 km², iš kurių:
 ariama žemė: 67 %
 miškai: 26 %
 vandens telkiniai: 7 %
Valsčius sudaro 10,06 % Zambruvo apskrities.

Gyventojai 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1300,21 zlotai.

Administracinis suskirstymas 
Cholevi Kolomija, Čachi Kolakai, Čarnovo Dombas, Čarnovo Undai, Čosaki Dombas, Čvikli Krajevas, Čvikli Rupiai, Glodovo Dombas, Gosie Duže, Gosie Male, Gunie Ostruvas, Kolaki Košcelne, Kosaki Borove, Kruše Lubnice, Lentovo Dombas, Lubnice Kruše, Podlatki Duže, Podlatki Male, Renbiševo Zegadlai, Sanie Dombas, Ščodruchai, Višniuvek Vertice, Vruble Arciševas ir Zanie Lešnica.

Šaltiniai 

 
Zambruvo apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Rutkų valsčius

Rutkų valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Zambruvo apskrityje. Centras – Rutki Kosakai. Ribojasi su Lomžos, Kobilino Božimų, Kolakų Košcelnės, Kulešės Košcelnės, Viznos, Zambruvo ir Zavadų valsčiais.

Istorija 
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. XIX a. dalis valsčiaus kaimų priklausė Pruškų valsčiui. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Zambruvo rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiajam reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 200,2 km², iš kurių:
 ariama žemė: 75 %
 miškai: 17 %
 vandens telkiniai: 8 %
Valsčius sudaro 27,31 % Zambruvo apskrities.

Gyventojai 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1433,53 zlotai.

Administracinis suskirstymas 
Čochane Gura, Dembnikai, Dobrochai, Duchni Vielunai, Gurskie Ponikli Stokas, Grondi Voneckas, Gronostaje Pušča, Javorkai, Javori Klepače, Kalenčin Valochai, Kalinuvka Basiai, Kalinuvka Bistrai, Kalinuvka Vieloborai, Kolomija, Kolomijka, Konopki Lešne, Kosaki Nadbielne, Kosaki Falkai, Kosaki Ostatkai, Menženinas, Miečkai, Modzele Gurkai, Nove Kževas, Nove Zalesiai, Nove Zambžice, Olševo Pžiborovas, Ožarki Olšanka, Ožari Vielkiai, Pensi Lipnas, Pruški Vielkiai, Rutki Jatkai, Rutki Kosakai, Rutki Novinai, Rutki Tartak Novai, Stare Zalesiai, Stare Zambžice, Šlasi Lipnas, Šlasi Lopienite, Šlasi Mieškai, Šlivovo Lopienite, Šviontki Viercice, Valochi Monkai, Vibranai, Zambžice Jankovas, Zambžice Kapustai, Zambžice Krule ir Zambžice Plevkai.

Šaltiniai 

 
Zambruvo apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Šumovo valsčius

Šumovo valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Zambruvo apskrityje. Centras – Šumovas. Ribojasi su Andžejevo, Ostruvo Mazoveckos, Starų Lubotino, Šniadovo ir Zambruvo valsčiais.

Istorija 
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. V a. į šias vietoves atsikraustė slavų gentis mozūrai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Zambruvo rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiajam reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 141,15 km², iš kurių:
 ariama žemė: 70 %
 miškai: 24 %
 vandens telkiniai: 6 %
Valsčius sudaro 19,25 % Zambruvo apskrities.

Gyventojai 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1476,01 zlotai.

Administracinis suskirstymas 
Glemboč Vielkai, Kačinekas, Kalinovas, Krajevo Budzilai, Lentovnica, Mročki Stilongai, Ostrožne, Paproč Duža, Paproč Mala, Penchratka Polska, Radvani Zaože, Rinoltai, Srebrna, Srebrni Borekas, Strijkai, Šumovas, Višomiež Vielkai, Zarembi Jartuzai, Žabikovo Privatne ir Žabikovo Žondove.

Šaltiniai 

 
Zambruvo apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Zambruvo valsčius

Zambruvo valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Zambruvo apskrityje. Centras – Zambruvas. Ribojasi su Andžejevo, Čiževo Osados, Lomžos, Kolakų Košcelnės, Rutkų, Šumovo, Šniadovo ir Mazovijos Vysokio valsčiais.

Istorija 
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1919–1954 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Dlugobužo valsčiui. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Zambruvo rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiajam reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 298,98 km², iš kurių:
 ariama žemė: 50 %
 miškai: 15 %
 vandens telkiniai: 35 %
Valsčius sudaro 40,78 % Zambruvo apskrities.

Gyventojai 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1061,22 zlotai.

Administracinis suskirstymas 
Bače Mokre, Boruti Goskai, Braičevo Sežputai, Chmiele Pogožele, Chožele, Ceciorkai, Čartosai, Červoni Buras, Dombki Lentovnica, Dlugobuž Drugai, Dlugobuž Piervšai, Gardlinas, Goski Duže, Goski Pelkai, Grabuvka, Grochi Lentovnica, Grochi Pogožele, Gžimalai, Klimaše, Konopki Jablonas, Konopki Jalbžikuv Stokas, Koziki Jalbžikuv Stokas, Krajevo Biale, Krajevo Borove, Krajevo Čviklai, Krajevo Koritkai, Krajevo Lentovas, Ladi Borove, Ladi Polne, Lose Dolengai, Nagurki Jablonas, Nove Viežbovas, Nove Zakževas, Novi Borekas, Novi Laskoviecas, Novi Skaržinas, Osoviecas, Pensi Lipnas, Polki Teklinas, Porite Jablonas, Pžeždzecko Drogoševas, Pžeždzecko Mročkai, Pstrongi Gnevotai, Rikače, Sasinai, Sendzivuje, Stare Krajevas, Stare Vondolkai, Stare Zakževas, Stari Laskoviecas, Stari Skaržinas, Šeligi Kolonija, Šeligi Lešnica, Šledziai, Tabendzas, Tarnovo Goskai, Vondolki Borove, Vondolki Bučkai, Vdzenkon Drugai, Vdzenkon Piervšai, Viežbovo Viešas, Višnevas, Vola Zambrovska, Vola Zambžicka, Zagrobi Lentovnica, Zagrobi Zakževas, Zarembi Gžimalai, Zarembi Kramkai, Zarembi Kromkai, Zarembi Kžtenkai, Zarembi Šviežkai ir Zbžežnica.

Šaltiniai 

 
Zambruvo apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Cechanoveco valsčius

Apie 1940-1945 m. Baltarusijos TSR egzistavusį rajoną žr. Cechanoveco rajonas.
Cechanoveco valsčius () – kaimo-miesto valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje. Centras – Cechanovecas. Ribojasi su Boguti Pianko, Grodzisko, Jablona Lackos, Klukovo, Nuro, Pelejevo, Rudkos ir Sterdino valsčiais.

Istorija
 
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis - jotvingiai. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Vakarinė valsčiaus dalis 1807-1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui, 1816-1837 m. Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, 1837-1866 m. Augustavo gubernijai, 1867-1914 m. Lomžos gubernijai. Rytinė valsčiaus dalis 1807-1842 m. priklausė Rusijos imperijos, Balstogės sričiai, 1842-1914 m. Gardino gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919-1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1919-1934 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Skužeco valsčiui. 1939-1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Cechanoveco rajonui. 1941-1944 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1952-1954 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Kosiorkų, Pobikrų ir Vina Chrolų valsčiams. 1945-1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Paviršiaus struktūra

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 201,46 km², iš kurių:
 ariama žemė: 50%
 miškai: 25%
 vandens telkiniai: 25%
Valsčius sudaro 15,72% Mazovijos Vysokio apskrities.

Demografija
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1221,33 zlotai.

Administracinis suskirstymas
Antoninas, Bujenka, Cechanovčikas, Cechanovecas, Čaje Bagnas, Čaje Vulka, Dombčinas, Gajas, Kobusai, Koce Basiai, Koce Piskulai, Koce Schabai, Kosiorkai, Kostušin Kolonija, Kozaže, Kulakai, Lempice, Malecas, Novodvorai, Pobikrai, Pžibišinas, Radziševo Krule, Radziševo Senčuchas, Radziševo Sobiechovas, Radziševo Stare, Skužecas, Tvorkovice, Tžaskai, Vina Chrolai, Vina Pošvientna, Vina Stara, Vina Vilkai, Vina Vipichai, Vojtkovice Dadai, Vojtkovice Glina, Vojtkovice Stare ir Zadobže.

Šaltiniai  

 
Visokių Mazoveckos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Čiževo valsčius

Apie 1940-1945 m. Baltarusijos TSR egzistavusį rajoną žr. Čiževo rajonas.
Čiževo valsčius () - kaimo-miesto valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje. Centras – Čiževas. Ribojasi su Andžejevo, Bogutų Pianko, Klukovo, Nuro, Šepetovo, Šulbožės Velkių, Mazovijos Vysokio ir Zambruvo valsčiais.

Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis - jotvingiai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919-1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1919-1948 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Dmochi Glinkų valsčiui. 1939-1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Čiževo rajonui. 1941-1944 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945-1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Paviršiaus struktūra

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 123,4 km², iš kurių:
 ariama žemė: 87 %
 miškai: 7 %
 vandens telkiniai: 6 %
Valsčius sudaro 9,63 % Mazovijos Vysokio apskrities.

Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1438,53 zlotai.

Administracinis suskirstymas
Brulino Koskai, Brulino Pivkai, Čiževas, Čižev Košcelnai, Čižev Ruš Kolonija, Čižev Ruš Viešas, Čižev Chrapkai, Čižev Pocejevas, Čižev Sedliska, Čižev Sutkai, Dmochi Glinkai, Dmochi Mrozai, Dmochi Rodzonkai, Dmochi Vochai, Dmochi Vipichai, Dombrova Cherubinai, Dombrova Kitai, Dombrova Michalkai, Dombrova Nova Viešas, Dombrova Šatankai, Dombrova Vielka, Godlevo Kolonija, Godlevo Pientakai, Jažvini Kočotai, Jažvini Piedkai, Kačin Herbasai, Kžečkovo Gromadzinas, Kžečkovo Mianovskiai, Kžečkovo Nove Bienkai, Kžečkovo Stare Bienkai, Kžečkovo Šepielakai, Michalovo Vielkiai, Oldaki Magna Brokas, Rosochate Košcelne, Rosochate Nartoltai, Senica Klavai, Senica Lipusai, Senica Pietraše, Senica Šimankai, Senica Švienchai, Stare Zalesiai, Stari Kačinas, Stokovo Bučkai, Stokovo Šeršeniai, Švienck Strumianai, Šulbože Kozai, Zalese Stefanovas, Zarembi Bindugai, Zarembi Guri Lešne, Zarembi Sasinai, Zarembi Skurkai ir Zarembi Švienchai.

Šaltiniai  

 
Visokių Mazoveckos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Klukovo valsčius

Klukovo valsčius () - kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje. Centras – Klukovas. Ribojasi su Bogutų Pianko, Bransko, Cechanoveco, Čiževo, Rudkos ir Šepetovo valsčiais.

Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis - jotvingiai. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919-1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939-1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Balstogės sričiai. 1941-1944 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945-1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Paviršiaus struktūra

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 123,77 km², iš kurių:
 ariama žemė: 86 %
 miškai: 9 %
 vandens telkiniai: 5 %
Valsčius sudaro 9,66 % Mazovijos Vysokio apskrities.

Demografija
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1191,9 zlotai.

Administracinis suskirstymas
Dzikovinai, Grudekas, Jankai, Kaliskai, Kaplanas, Klukovas, Klukovo Kolonija, Kostri Podsendkovienta, Kostri Šmiejkai, Kučinas, Lubovič Vielkai, Lubovič Biziai, Lubovič Kontai, Lunevo Male, Lunevo Vielkie, Malinovas, Pientki Base, Pientki Grenzkai, Pientki Šeligai, Pientki Žebrai, Sobolevas, Stare Kostrai, Stare Varele, Stare Zalese, Trojanuvekas, Trojanovas, Uša Mala, Uša Vielka, Viktožinas, Višonki Košcelne, Višonki Blone, Višonki Klukuvekas, Višonki Nagurkai, Višonki Vlostai, Višonki Vojcechai, Višonki Vipichai, Žabinecas ir Žebri Vielkie.

Šaltiniai  

 
Visokių Mazoveckos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Kobilino Božimų valsčius

Kobilino Božimų valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje. Centras – Kobilin Božimai. Ribojasi su Choroščo, Kulešės Košcelnės, Rutkų, Sokolų, Tikocino ir Zavadų valsčiais.

Istorija 
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1919–1939 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Piščatų valsčiui. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės sričiai. 1941–1944 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Paviršiaus struktūra 

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 119,6 km², iš kurių:
 ariama žemė: 74 %
 miškai: 19 %
 vandens telkiniai: 7 %
Valsčius sudaro 9,33 % Mazovijos Vysokio apskrities.

Demografija 
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1300,3 zlotai.

Administracinis suskirstymas 
Franki Dombrova, Franki Piaskai, Garbovo Kolonija, Kiežkai, Kloski Mlinovienta, Kloski Švigoniai, Kobilin Božimai, Kobilin Cešimai, Kobilin Kruševas, Kobilin Kuleškai, Kobilin Latkai, Kobilin Pieniožkai, Kobilin Pogožalkai, Kropivnica Gaikai, Kropivnica Raciborai, Kurovas, Kurovo Kolonija, Kužinai, Makovas, Milevo Zabielne, Mojkai, Nove Garbovas, Piščati Končanai, Piščati Piotrovienta, Pščulčinas, Sikori Bartičkai, Sikori Bartkovienta, Sikori Janovienta, Sikori Pavlovienta, Sikori Piotrovienta, Sikori Tomkovienta, Sikori Vojcechovienta, Stare Garbovas, Stare Vnorai, Stipulki Borkai, Stipulki Šimanai, Stipulki Švienchai, Vnori Kužele, Vnori Vandai ir Zalese Labendzkiai.

Šaltiniai 

 
Visokių Mazoveckos apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Gediminas Lašas

Gediminas Lašas (g. 1960 m. lapkričio 18 d. Kaune) – Lietuvos dizaineris, dirbantis grafinio dizaino srityje, Gedimino Lašo dizaino (GLD) studijos vadovas, Lietuvos grafinio dizaino asociacijos valdybos pirmininkas, Lietuvos dizainerių sąjungos narys.

Biografija 

G. Lašas 1967–1978 m. mokėsi Kauno S.Nėries vidurinėje mokykloje, 1973–1977 m. – Kauno 4-metėje dailės mokykloje, 1978–1983 m. studijavo VDI Dizaino katedroje. Vedęs, šeimoje: žmona Neringa (g. 1962), filologė, vaikai – Algirdas (g. 1983), Audra (g. 1985), Austėja (g. 1995).

Profesinė veikla 

 1983–1985 m. – Onuškio vidurinės mokyklos mokytojas;
 1985–1989 m. – Eksperimentinio meninio konstravimo biuro Vilniuje dizaineris;
 1989–1990 m. – leidyklos „Muzika“ meno redaktorius;
 1990–1991 m. – dienraščio „Respublika“ dizaineris;
 1991–1992 m. – dienraščio „Lietuvos aidas“ vyriausiasis dizaineris;
 1992–1993 m – žurnalo „Veidas“ vyriausiasis dizaineris;
 1993–1995 m. – Suomijos kompanijos „United Paper Mills“ atstovybės vadovas;
 1995–2005 m. – Suomijos kompanijos „UPM-Kymmene“ atstovybės vadovas;
 Nuo 1993 m. – Gedimino Lašo dizaino (GLD) studijos vadovas.

Kūrybinė veikla 

G. Lašas kūrybinį darbą atlieka savo dizaino studijoje. Nuo 1984 m. dalyvauja parodose, konkursuose. Meno sritis – vizualinis (grafinis) dizainas. Dizaineris sukūrė įvairių projektų, žinomų ženklų, logotipų, maketų, tarp jų – „Lietuvos aidui“, firmai „A.Abišala ir partneriai“, folkloro festivaliui „Baltica-93“, žurnalams „Veidas“ (1992), „TV antena“, „Stilius“, „Kompiuterija“ (1997), „Krepšinis“, „Ekstra“ (1998), „Baltijos miškai ir mediena“ (2005), katalogui „Easy walk“ (2003–2005), Lietuvos paviljonui parodoje „Expo-2010 Shanghai“ .

Kiti darbai:

 Signatarų namų Garbės knyga (1998);
 LR užsienio reikalų ministerijos, Baltijos jūros valstybių tarybos konferencijos Palangoje logotipai, firminiai stiliai, atributika (1999);
 Dalyvavimas kuriant LR piliečio pasą (1992).

2022 m. Tarptautinė dizaino taryba (ICoD) skyrė kasmetinį apdovanojimą už visos karjeros nuopelnus.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Biografija
 G. Lašas „European Design Awards“ ceremonijoje, 2011 m.

Lietuvos ženklo konkursas:

 G. Lašas – ekspertas Lietuvos prekės ženklo konkurse
 Interviu su LGDA pirmininku G.Lašu apie Lietuvos prekės ženklo konkursą 

Kūrybos pavyzdžiai:

 Icograda dizaino savaitės 2011 m. programa 
 Lietuvos simboliai G. Lašo darbuose
 Darbų pavyzdžiai
 Lietuvos 1000-čio paminėjimo plakatas 

Lašas, Gediminas
LGDA nariai