joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
2009 m. Belgijos Grand Prix

2009 m. Belgijos Grand Prix – 12-osios Formulės 1 FIA organizuojamo 2009 m. sezono lenktynės. Jos vyks Spa trasoje netoli Spa miestelio Belgijoje.

Paskutinius du sezonus čia nugalėjo Ferrari lenktynininkai. 2008 m. čia triumfavo Felipe Massa, 2007 m. - Kimi Raikkonenas. Iš šių lenktynininkų šiose lenktynėse dalyvaus tik suomis, nes F. Massa po patirtos traumos Vengrijoje nespėjo pasveikti. Jį pakeis Ferrari pilotas bandytojas italas Luca Badoeris.

Penktadienio treniruotės 
Penktadienio pirmose treniruotėse pasirodė lietus, tad rezultatai buvo šiek tiek netikėti. Pirmąją vietą treniruotėse užėmė italas Jarno Trulli su Toyota (1:49.675 min.). Sezono lyderis Jensonas Buttonas liko antras (1:50.283), trečias - ispanas Fernando Alonso su Renault (1:50.368).

Antrojoje treniruočių dalyje lietus nepasirodė, o greičiausias buvo britas Lewis Hamiltonas (1:47.201). Antras liko vokietis Timo Glockas (1:47.217), trečias - suomis Kimi Raikkonenas (1:47.285).

Šeštadienio treniruotės 
Šeštadienį treniruotėse greičiausią ratą nuvažiavo vokietis Nickas Heidfeldas (1:45.388). Antras greičiausias liko Jarno Trulli (1:45.462), trečias - Adrianas Sutilas iš Force India (1:45.677).

Kvalifikacija 
Sausoje trasoje vyksiančioje kvalifikacijoje sensacingai nugalėjo italas Giancarlo Fisichella su Force India. Jis buvo greitas visose kvalifikacijos dalyse. Kitose aukštose vietose startuosiantys lenktynininkai taip pat nustebino greičiu. Antras liko kitas italas J. Trulli su Toyota, trečias BMW-Sauber atstovaujantis N. Heidfeldas. Kitas šios ekipos narys lenkas Robertas Kubica užėmė penktąją starto vietą. Ketvirtas liko brazilas Rubensas Barrichello.

Automobiliai, naudojantys KERS, pažymėti "‡" simboliu.

Lenktynės 
Automobiliai, naudojantys KERS, pažymėti "‡" simboliu

Kita 
 Pirmoji pergalė kvalifikacijoje ekipos istorijoje - Force India.
 Pirmoji antroji vieta ir pirmasis finišas ant podiumo komandos istorijoje - Force India.
 Pirmoji pergalė sezone - Kimi Raikkonen ir Scuderia Ferrari.
 Paskutinės lenktynės: Luca Badoer

Įskaitos po lenktynių 
Pilotų įskaita

Komandų įskaita

Pastaba: Pateikti tik penki geriausi rezultatai.

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
Naukšėnų savivaldybė

Naukšėnų savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas šiaurės Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Naukšėnai. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Valmieros rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Kiuonių ir Naukšėnų. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Valmieros savivaldybės.

Šaltiniai 
 

Latvijos savivaldybės
2010 m. Dakaro ralis

2010 m. Dakaro ralis – 32-asis Dakaro ralio dykumų maratonas. Antrus metus iš eilės ralis vyko Argentinoje ir Čilėje. Jis prasidėjo sausio 1 d. Buenos Airėse ir baigėsi sausio 17 d. tame pačiame mieste. Šių metų ralio maršrutas nuo 2009 m. skyrėsi tuo, kad jis driekėsi prieš laikrodžio rodyklę. Iš viso lenktynių ruožas sudarė 8 600 km.

Dalyviai 
Iš viso dalyvauti šių metų Dakaro ralyje užsiregistravo 184 motociklų ir keturračių vairuotojai, 138 automobilių ir 50 sunkvežimių ekipažų. Tarp dalyvių nebuvo nei vieno lietuvio.

Maršrutas 

 Pirmuose dvejuose etapuose specialūs greičio ruožai buvo skirtingi automobiliams su sunkvežimiais ir motociklams su keturračiais.

Galutiniai rezultatai 
Daugiau nei dvejas savaites vykusį Dakaro ralį automobilių klasėje laimėjo Volkswagen automobiliu važiavęs ispanas Carlosas Sainzas. Visą ralio distanciją jis įveikė per 47 valandas ir 10 minučių. Nuo jo atsilikęs vos kiek daugiau nei dvi minutes finišavo jo komandos draugas katarietis Nasser Saleh Al-Attiyah. Trečias buvo dar vienas VW lenktynininkas - amerikietis M. Milleris.

Motociklų klasėje nugalėjo KTM motociklą vairavęs prancūzas Cyril Despres. Ralį jis įveikė per daugiau nei 51 valandą. Antras liko kitas KTM atstovas norvegas Pal Anders Ullevalseter, nuo lyderio atsilikęs daugiau nei valanda. Trečią vietą užėmė Aprilia motociklą vairavęs vietinis herojus čilietis F. L. Contardo.

Sunkvežimių klasėje triumfavo Kamaz vairavę rusai - pirmą vietą pelnė Vladimiro Čiagino ekipažas (bendras laikas - 55:04:47), antras - Firdauso Kabirovo ekipažas (laikas - 56:17:55). Trečias liko olando M. Van Vlieto ekipažas su Ginaf sunkvežimiu (laikas - 65:48:07).

Keturračių klasėje dominavo Yamaha lenktynininkai. Pirmas ralį įveikė argentinietis M. Patronelli (64:17:44). Antras liko kitas Argentinos atstovas A. Patronelli (66:40:43), trečias - ispanas J. M. G. Corominas (69:25:15).

Incidentai 
 Pirmojo etapo metu žuvo 28 m. ralio žiūrovė Natalia Gallardo. Ji ir grupė kitų žiūrovų buvo įvelti į avariją, kuomet Mirco Schultis ir Ulrich Leardi ekipažas išslydo iš trasos netoli Rio Cuarto kaimo, esančio apie 800 km nuo Buenos Airių. Keturi žiūrovai buvo traumuoti, iš kurių du buvo nugabenti į ligoninę.
 Dauguma lenktynininkų nesugebėjo baigti trečiojo etapo ir grįžti į Fiambalos miestą, kai naktį juos užklupo smėlio audra. Lenktynių organizatoriai atidėjo ketvirtojo etapo startą 90 minučių ir jį sutrumpino 40-čia kilometrų.
 KTM motociklininkas italas Luca Manca pateko į rimtą avariją 10-tame šeštojo etapo kilometre. Jis patyrė smegenų sutrenkimą ir buvo nugabentas į ligoninę.
 Devintas etapas buvo sutrumpintas 168-iais km dėl tiršto rūko etapo pradžioje Kopijapo mieste.

Nuorodos 
 Oficiali Dakaro ralio svetainė

Šaltiniai 

Dakaro ralis pagal metus
2010 sporte
Aldona Beganskienė

Aldona Beganskienė (g. 1961 m. rugpjūčio 7 d. Vilnius) – Lietuvos chemikė neorganikė, fizinių mokslų daktarė.

Biografija 
1984 m. baigė Vilniaus universitetą. 1993 m. fizinių mokslų daktarė. 

Nuo 1984 m. Vilniaus universiteto dėstytoja; nuo 2008 m. profesorė. 2004–2005 m. stažavo Mičigano technologijos universitete. 

Nuo 2016 m. – Vilniaus universiteto Chemijos ir geomokslų fakulteto dekanė.

Mokslinė veikla 
Svarbiausi darbai iš naujų neorganinių medžiagų sintezės tyrimo, šių medžiagų gavimo technologijų: neorganinių junginių gavimas zolio–gelio metodu, superlaidžių oksidų terminė analizė, fosfino tiofenolių darinių sintezė ir sandara. Paskelbė apie 30 mokslinių straipsnių.

Šaltiniai 

Lietuvos chemikai
Lietuvos pedagogai
Neretos savivaldybė

Neretos savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas pietų Latvijoje, Sėlijoje. Administracinis centras – Nereta. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Aizkrauklės rajono dalies. Buvo suskirstyta į 4 valsčius: Mazzalvės,
Neretos, Pilskalnės ir Zalvės. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Aizkrauklės savivaldybės.

Gyventojai

Tautinė sudėtis

Šaltiniai
Nycos savivaldybė

Nycos savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas pietvakarių Latvijoje, Kurše. Administracinis centras – Nyca. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Liepojos rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Nycos ir Uotankių. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Pietų Kuršo savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Uozuolniekų savivaldybė

Uozuolniekų savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas pietų Latvijoje, Žiemgaloje. Administracinis centras – Uozuolniekai. Savivaldybė sudaryta 2003 m. reformos metu iš Jelgavos rajono dalies, 2009 m. praplėsta. Buvo suskirstyta į 3 valsčius: Cenų, Sidrabenės ir Uozuolniekų. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Jelgavos savivaldybės, tačiau po Konstitucinio Teismo sprendimo savivaldybės statusas iki 2022 m. turės būti dar kartą apsvarstytas.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Pargaujos savivaldybė

Pargaujos savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas šiaurės Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Stalbė. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Cėsių rajono dalies. Buvo suskirstyta į 3 valsčius: Raiskumo, Stalbės ir Straupės. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Cėsių savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Paviluostos savivaldybė

Paviluostos savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas vakarų Latvijoje, Kurše. Administracinis centras – Paviluosta. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Liepojos rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius (Sakos ir Vergalės) ir 1 miestą (Paviluostos). Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Pietų Kuršo savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Pliavinių savivaldybė

Pliavinių savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas rytų Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Pliavinios. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Aizkrauklės rajono dalies. Buvo suskirstyta į 3 valsčius (Aiviekstės, Klintainės ir Vietalvos) ir 1 miestą (Pliavinių). Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Aizkrauklės savivaldybės.

Šaltiniai 

 

Latvijos savivaldybės
Priekulės savivaldybė

Priekulės savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas pietvakarių Latvijoje, Kurše. Administracinis centras – Priekulė. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Liepojos rajono dalies. Buvo suskirstyta į 1 miestą (Priekulės) ir 5 valsčius: Bunkos, Gramzdos, Kalėtų, Priekulės, Virgos. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Pietų Kuršo savivaldybės.

Šaltiniai
Priekulių savivaldybė

Priekulių savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas šiaurės Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Priekuliai. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Cėsių rajono dalies. Buvo suskirstyta į 4 valsčius: Liepos, Marsnėnų, Priekulių ir Veselavos. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Cėsių savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Raunos savivaldybė

Raunos savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas šiaurės Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Rauna. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Cėsių rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Drustų ir Raunos. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Smiltenės savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Riebinių savivaldybė

Riebinių savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas pietryčių Latvijoje, Latgaloje. Administracinis centras – Riebiniai. Savivaldybė sudaryta 2004 m. reformos metu iš Preilių rajono dalies. Buvo suskirstyta į 6 valsčius: Galėnų, Riebinių, Rušuonos, Silajanių, Syliukalno ir Stabulniekų. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Preilių savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Ruojos savivaldybė

Ruojos savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas vakarų Latvijoje, Kurše. Administracinis centras – Ruoja.

Istorija 
Savivaldybė sudaryta 2008 m. reformos metu iš Talsų rajono dalies. 2008–2011 m. savivaldybė buvo skirstoma į Ruojos ir Mėrsrago valsčius. 2011 m. Mėrsrago valsčiui atsiskyrus ir tapus Mėrsrago savivaldybe, Ruojos savivaldybės teritorija nebebuvo daloma.

Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Talsų savivaldybės.

Išnašos
John Jay

Džonas Džėjus () (1745 m. gruodžio 12 d. – 1829 m. gegužės 17 d.) buvo amerikiečių politikas, valstybės veikėjas, revoliucionierius, diplomatas, vienas iš Jungtinių Valstijų tėvų įkūrėjų, 1778-1779 metais Kontinentinio kongreso prezidentas, nuo 1789 iki 1795 pirmasis ėjo Jungtinių Valstijų vyriausiojo teisėjo pareigas. Amerikos revoliucijos metu ir po jos, Džonas dirbo ambasadoriumi Ispanijoje ir Prancūzijoje, kur padėjo formuoti Amerikos užsienio politiką ir užsitikrinti palankias taikos sąlygas su britais ir prancūzais. Džonas kartu su Aleksandru Hamiltonu ir Džeimsu Madisonu buvo federalisto užrašų bendraautoris.

Naujosios Federalistų partijos lyderis Džonas Džei nuo 1795 iki 1801 metų buvo Niujorko valstijos gubernatorius. Eidamas šias pareigas, Džonas tapo pagrindiniu valstijos vergijos priešininku. Pirmieji du jo mėginimai išleisti įstatymus, užtikrinančius vergų išlaisvinimą, patyrė nesėkmę 1777 ir 1785 metais. Tačiau trečias kartas nemelavo, Džonui pasisekė 1799 metais. Naujasis vergus išlaisvinęs įstatymas galiausiai įsigaliojo Niujorko valstijoje dar prieš politiko mirtį.

Šaltiniai 

JAV diplomatai
JAV valstybės sekretoriai
JAV Aukščiausiojo Teismo teisėjai
JAV Tėvai-įkūrėjai
Niujorko gubernatoriai
Rucavos savivaldybė

Rucavos savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas pietvakarių Latvijoje, Kurše. Administracinis centras – Rucava. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Liepojos rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Dunikos ir Rucavos. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Pietų Kuršo savivaldybės.

Šaltiniai
Rugajų savivaldybė

Rugajų savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas rytų Latvijoje, Latgaloje. Administracinis centras – Rugajai. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Balvų rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Lazdukalno ir Rugajų. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Balvų savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Rundalės savivaldybė

Rundalės savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas pietų Latvijoje, Žiemgaloje. Administracinis centras – Pilsrundalė. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Bauskės rajono dalies. Buvo suskirstyta į 3 valsčius: Rundalės, Švitenės ir Viesturų. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Bauskės savivaldybės.

Žymiausias savivaldybės paminklas – Rundalės pilis.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Rūjienos savivaldybė

Rūjienos savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas šiaurės Latvijoje, Vidžemėje, palei pasienį su Estija. Administracinis centras – Rūjiena. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Valmieros rajono dalies. Buvo suskirstyta į 1 miestą (Rūjienos) ir 4 valsčius: Ipikių, Jerų, Luodės, Vilpulkos. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Valmieros savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Salos savivaldybė

Salos savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas pietryčių Latvijoje, Sėlijoje. Administracinis centras – Sala. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Jėkabpilio rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Salos ir Sėlpilio. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Jėkabpilio savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Sėjos savivaldybė

Sėjos savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Luoja. Savivaldybė sudaryta 2006 m. reformos metu iš Rygos rajono dalies (Sėjos valsčiaus). Į smulkesnius vienetus nebuvo suskirstyta. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Saulkrastų savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Skryverių savivaldybė

Skryverių savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Skryveriai. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Aizkrauklės rajono dalies (Skryverių valsčiaus). Į smulkesnius vienetus nebuvo suskirstyta. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Aizkrauklės savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Skryverų savivaldybė
Skrundos savivaldybė

Skrundos savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas vakarų Latvijoje, Kurše. Administracinis centras – Skrunda. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Kuldygos rajono dalies. Buvo suskirstyta į 1 miestą (Skrundą) ir 3 valsčius: Nykracės, Rankių, Rudbaržių. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Kuldygos savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Skrundos savivaldybė
Stuopinių savivaldybė

Stuopinių savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Ulbroka. Savivaldybė sudaryta 2005 m. reformos metu iš Rygos rajono dalies. Į smulkesnius vienetus nebuvo suskirstyta. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Ruopažių savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Suomen virallinen lista

Suomen virallinen lista – muzikos įrašų topas, įkurtas Suomijoje 1992 m. rugpjūtį, nors tada buvo oficialus Suomijos singlų topas. Tačiau Mitä hittiä topas turėjo top 50 dainų sąrašą, kurio vietos nustatomos pagal singlų pardavimus ir radijo stočių grojaraščius.

Nuorodos 
 http://www.joensuu.fi/tkk/projektit/hitti/files/mitahitt.htm (suomių k.)
 http://www.yle.fi/radiomafia/ohjelmat/sivu.30.shtml (suomių k.)

Suomija
Pagojė (Anykščiai)

Pagojė (arba Pagojis, Pagojus) – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, prie Pagojės tvenkinio. Viensėdyje kertasi Aukštaitijos siaurasis geležinkelis ir kelias . Kitoje plento pusėje telkšo Pagojės tvenkinys. Yra siauruko stotelė. Viensėdis šiaurėje ribojasi su Peniankais.

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai 

 

Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pagojus

Pagojumi vadinami kaimai:

 Širvintų rajone:
 Gelvonų seniūnijoje
 Širvintų seniūnijoje

Panašūs

 Anykščių rajone

Pavardės 

 Antanas Pagojus – chorvedys
 Julius Pagojus – teisininkas, politikas

Kitos moteriškos formos: Pagojuvienė, Pagojė.

Pavardės
George Marshall

Džordžas Ketletas Maršalas (, 1880 m. gruodžio 31 d. – 1959 m. spalio 16 d.) – kariuomenės generolas, Jungtinių Amerikos Valstijų kariuomenės lyderis, Jungtinių Valstijų sausumos pajėgų štabo vadas, valstybės sekretorius ir trečiasis gynybos sekretorius.

Biografija 
Gimė 1880 m. gruodžio 31 d. Junjontaune. 1901 m. baigė Virdžinijos karo institutą. Tarnavo pėstininkų daliniuose JAV. Dalyvavo Filipinų–JAV kare. 1916 m. pakeltas į kapitonus. Dalyvavo Pirmojo pasaulinio karo Vakarų fronto kovose Prancūzijoje. Vinstono Čerčilio už lyderystę sąjungininkų pasiektoje pergalėje Antrajame pasauliniame kare pavadintas „pergalės organizatoriumi”, Dž. Maršalas karo metu dirbo Jungtinių Valstijų sausumos pajėgų štabo vadu ir buvo pagrindinis prezidento Franklino Ruzvelto patarėjas kariniais klausimais. Dirbdamas JAV valstybės sekretoriumi Dž. Maršalas įgyvendino jo vardu pavadintą Maršalo planą, už kurį 1953 m. jis gavo Nobelio taikos premiją.

Šaltiniai 

JAV karininkai
JAV valstybės sekretoriai
JAV gynybos sekretoriai
Nobelio taikos premijos laureatai
Žažumbris

Žažumbris – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Anykščių, prie Anykštos. Siaurojo geležinkelio stotelė (Aukštaitijos siaurojo geležinkelio ruožas Anykščiai–Rubikiai). Praeina kelias . Gamtos paminklas – Žažumbrio ąžuolas (24 m aukščio, 537 cm apimties).

Istorija 

Pagal 1789 m. Ukmergės pavieto (apskrities) seniūnijų inventorių minimas Bičionių kaimo Žažumbrio (Žežumbrio) užusienis. 1950–1951 m. Žažumbrio kaime ant Anykštos buvo pastatyta kolūkinė Žažumbrio hidroelektrinė, tiekusi elektros energiją kolūkio objektams ir veikusi keliolika metų iki masinės elektrifikacijos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės
Bičionys

Bičionys – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Anykščių. Aukštaitijos siaurojo geležinkelio stotis. Pietvakariuose teka Anykšta.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Bičionyse 1929 m. spalio 28 d. gimė istorikas, archeografas, habilituotas daktaras, profesorius Antanas Tyla.

Šaltiniai 

 

Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės
Taruškos

Taruškos – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 12 km į rytus nuo Panevėžio, prie Gitėnų miškų ir kelio . Aukštaitijos siaurojo geležinkelio stotelė.

Istorija 

Sovietmečiu kaime buvo Taruškų apylinkės centras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Andrew Johnson

Endriu Džonsonas (, 1808 m. gruodžio 29 d. – 1875 m. liepos 31 d.) buvo 17-asis Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas ir 16-asis viceprezidentas. Tuometinis viceprezidentas Džonsonas prezidentu tapo 1865 metais po to, kai buvo nužudytas Abraomas Linkolnas.

Jis tapo pirmuoju žmogumi, tokiu būdu atėjusiu į prezidento postą. Džonsonas taip pat buvo pirmasis JAV prezidentas, kuriam buvo iškelta apkalta. Tačiau vėliau jis buvo išteisintas ir jam buvo leista pabaigti savo kadenciją. Džonsonas yra vienintelis JAV prezidentas niekad nelankęs mokyklos. Endriu Džonsonas iš Rusijos už 2,7 milijono dolerių (po du centus už akrą) nusipirko Aliaską. Istorikai vertina Džonsoną kaip vieną iš pačių blogiausių JAV prezidentų.

|-

JAV prezidentai
JAV viceprezidentai
Tenesio gubernatoriai
JAV Atstovų rūmų nariai
JAV Senato nariai
Strenčių savivaldybė

Strenčių savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas šiaurės Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Strenčiai. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Valkos rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius (Jėrcėnų, Planių) ir 2 miestus (Sedą, Strenčius). Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Valmieros savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Tėrvetės savivaldybė

Tėrvetės savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas pietų Latvijoje, Žiemgaloje. Administracinis centras – Tėrvetė. Savivaldybė sudaryta 2002 m. reformos metu iš Duobelės rajono dalies. Buvo suskirstyta į 3 valsčius: Augstkalnės, Bukaišių ir Tėrvetės. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Duobelės savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Tervetės savivaldybė
Vainiaudos savivaldybė

Vainiaudos savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas pietvakarių Latvijoje, Kuržemėje. Administracinis centras – Vainiauda. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Liepojos rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Embūtės
ir Vainiaudos. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Pietų Kuršo savivaldybės.

Šaltiniai 

Vainiaudos savivaldybė
Kuocėnų savivaldybė

Kuocėnų savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas šiaurės Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Kuocėnai. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Valmieros rajono dalies. Buvo suskirstyta į 5 valsčius: Berzainės, Diklių, Kuocėnų, Vaidavos ir Zilaiskalno. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Valmieros savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Varkavos savivaldybė

Varkavos savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas pietryčių Latvijoje, Latgaloje. Administracinis centras – Vecvarkava. Savivaldybė sudaryta 2002 m. reformos metu iš Preilių rajono dalies, 2009 m. praplėsta. Buvo suskirstyta į 3 valsčius: Ruožkalnų, Upmalos ir Varkavos. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Preilių savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Vecpiebalgos savivaldybė

Vecpiebalgos savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas rytų Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Vecpiebalga. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Cėsių rajono dalies. Buvo suskirstyta į 5 valsčius: Dzėrbenės, Inešių, Kaivės, Taurenės ir Vecpiebalgos. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Cėsių savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Vecumniekų savivaldybė

Vecumniekų savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas pietų Latvijoje, Žiemgaloje. Administracinis centras – Vecumniekai. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Bauskės ir Aizkrauklės rajonų dalių. Buvo suskirstyta į 6 valsčius:  Barbelės, Kurmenės, Skaistkalnės, Stelpės, Valės ir Vecumniekų. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Bauskės savivaldybės.

Šaltiniai
Viesytės savivaldybė

Viesytės savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas pietų Latvijoje, Sėlijoje. Administracinis centras – Viesytė. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Jėkabpilio rajono dalies. Buvo suskirstyta į 1 miestą (Viesytę) ir 4 valsčius: Elkšnių, Ritės, Saukos, Viesytės. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Jėkabpilio savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Viesytės savivaldybė
Viliakos savivaldybė

Viliakos savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas šiaurės rytų Latvijoje, Latgaloje. Administracinis centras – Viliaka. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Balvų rajono dalies. Buvo suskirstyta į 1 miestą (Viliaką) ir 6 valsčius: Kupravos, Mednevos, Susajų, Škilbėnų, Vecumų, Žygurų. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Balvų savivaldybės.

Šaltiniai 

Latvijos savivaldybės
Vilianų savivaldybė

Vilianų savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas rytų Latvijoje, Latgaloje. Administracinis centras – Vilianai. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Rėzeknės rajono dalies. Buvo suskirstyta į 1 miestą (Vilianus) ir 3 valsčius: Dekšarės, Sokolkų, Vilianų. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Rėzeknės savivaldybės.

Šaltiniai 

 

Latvijos savivaldybės
Zilupės savivaldybė

Zilupės savivaldybė () – buvęs administracinis vienetas pačiuose Latvijos rytuose, Latgaloje. Administracinis centras – Zilupė. Savivaldybė sudaryta 2002 m. reformos metu iš Ludzos rajono dalies, 2009 m. praplėsta. Buvo suskirstyta į 1 miestą (Zilupę) ir 3 valsčius: Lauderų, Pasienės, Zalesjės. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Ludzos savivaldybės.

Šaltiniai 

 

Latvijos savivaldybės
Afganistano futbolo čempionatas

Afganistano Premier lyga – Afganistano aukščiausia futbolo lyga, įkurta 2012 m.

Istorija 
Afganistano Premier lyga buvo įkurta 2012 m. ir pavaldi AFC. 

Turi 8 komandas, kurios viena prieš kitą žaidžia kartą per sezoną Afganistano nacionaliniame stadione Kabule.

Klubai (2020 m.)

Lygos nugalėtojai 
Premjer lygos nugalėtojai ir antrosios komandos (nuo 2012 m.)

Taip pat skaitykite 
 Afganistano vyrų futbolo rinktinė

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 Premjer lyga (oficiali svetainė)
 kabulpress.org svetainė

Premier Lyga (Afganistanas)
Afganistano sportas
Pamieris

Pamieris – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Rumšiškių, prie Pamiero ežero. Geležinkelio stotelė šalia Vilniaus–Kauno linijos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Premier lyga (Bahreinas)

Bahreino Premier Lyga – aukščiausios futbolo varžybos Bahreine. Lyga įkurta 1957 m. Pavaldi AFC.

Dalyviai

2022–2023 m. Premjer lyga 
 Al-Ahli  
 Al-Hala  
 Al-Hidd  
 Al-Khaldiya  
 Al-Muharraq  
 Manama  
 Al-Shabab  
 Al-Riffa  
 East Riffa  
 ↑ Sitra  
 ↑ Bahrain  (viso 11 ekipų)

2018–2019 m. Premjer lyga 

 Al-Ahli
 Al-Ittihad
 Al-Hidd
 Al-Muharraq
 Al-Najma
 Al-Riffa
 Al-Shabab
 East Riffa
 Malkiya
 Manama

Lygos nugalėtojai 
 1957 Muharraq Club
 1958 Muharraq Club
 1959 Al-Nasr (Bahreinas)
 1960 Muharraq Club
 1961 Muharraq Club
 1962 Muharraq Club
 1963 Muharraq Club
 1964 Muharraq Club
 1965 Muharraq Club
 1966 Muharraq Club
 1967 Muharraq Club
 1968 Bahrain Club
 1969 Al-Ahli (Menama)
 1970 Muharraq Club
 1971 Muharraq Club
 1972 Al-Ahli (Menama)
 1973 Muharraq Club
 1974 Muharraq Club
 1975 Arabi Club
 1976 Muharraq Club
 1977 Al-Ahli (Menama)
 1978 Bahrain Club
 1979 Al Hala
 1980 Muharraq Club
 1981 Bahrain Club
 1982 Bahrain Riffa Club
 1983 Muharraq Club
 1984 Muharraq Club
 1985 Bahrain Club
 1986 Muharraq Club
 1987 Bahrain Riffa Club
 1988 Muharraq Club
 1989 Bahrain Club
 1990 Bahrain Riffa Club
 1991 Muharraq Club
 1992 Muharraq Club
 1993 Bahrain Riffa Club
 1994 East Riffa Club
 1995 Muharraq Club
 1996 Al-Ahli (Menama)
 1997 Bahrain Riffa Club
 1998 Bahrain Riffa Club
 1999 Muharraq Club
 2000 Bahrain Riffa Club
 2001 Muharraq Club
 2002 Muharraq Club
 2003 Bahrain Riffa Club
 2004 Muharraq Club
 2005 Bahrain Riffa Club
 2006 Muharraq Club
 2007 Muharraq Club
 2008 Muharraq Club
 2009 Muharraq Club

 Pirmasis divizionas
 2009–10 : Al-Ahli (Manama)
 2010–11 : Al-Muharraq
 2011–12 : Al-Riffa
 2012–13 : Busaiteen
 2013–14 : Al-Riffa
 2014–15 : Al-Muharraq
 2015–16 : Al-Hidd
 2016–17 : Malkiya
 2017–18 : Al-Muharraq
 2018–19 : Al-Riffa

 Premjer lyga
 2019–20 : Al-Hidd
 2020–21 : Al-Riffa
 2021–22 : {{Riffa SC|Al-Riffa]]

Taip pat skaitykite 

 Bahreino vyrų futbolo rinktinė

Nuorodos 
 goalzz.com
 soccerway.com
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)

Premier Lyga (Bahreinas)
Bahreino futbolo varžybos
Bahreino sportas
Sausiai

Sausiai (arba Bevandeniškės) – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, į pietus nuo Rykantų, greta magistralės . Geležinkelio stotelė (anksčiau vadinosi Bevandeniškių stotimi). Netoliese yra Sausių pilkapynas (vad. Kapčiais).

Gyventojai

Šaltiniai 

Trakų rajono savivaldybės gyvenvietės
Livintai

Livintai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Beištrakių. Teka dešinysis Želvos intakas Livinta. Šiauriau kaimo auga Vadų, piečiau – Beištrakių miškas. Pro kaimą nutiestas geležinkelis Vilnius–Klaipėda, yra geležinkelio stotelė.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Šiaulių geležinkelio stotis

Šiaulių geležinkelio stotis – geležinkelio stotis šiaurės Lietuvoje.

Adresas: Dubijos g. 44, LT-77153 Šiauliai.

Istorija 
1871 m. įrengtas Liepojos–Romnų geležinkelis, pastatyta stotis.

1916 m. nutiestas geležinkelis Tilžė-Ryga (Latvija), o 1931 m. – geležinkelis Šiauliai-Klaipėda.

Sovietmečiu stotyje įrengtas geležinkelio muziejus.

Šaltiniai 

Lietuvos geležinkelio stotys
Geležinkelio
Egliukalnas

Egliukalnas () – kalva pietryčių Latvijoje, Aukštutinės Dauguvos savivaldybėje, 11 km į pietvakarius nuo Daugpilio, netoli Sventės ežero kranto. Tai aukščiausia Aukšžemės aukštumos vieta. Aukštis 220 m. 2004 m. ant Egliukalnio pastatytas 24,6 m apžvalgos bokštas iš kurio giedrą dieną galima pamatyti Ignalinos AE kaminus. Yra slidinėjimo trasa.

Latvijos kalvos
Aukštutinės Dauguvos savivaldybė
John Kerry

Džonas Forbsas Keris (, g. 1943 m. gruodžio 11 d.) – buvęs 68-asis Jungtinių Amerikos Valstijų valstybės sekretorius. Kilo iš Masačiusetso, 1985–2013 m. buvo Jungtinių Amerikos Valstijų senatoriumi, dirbo JAV Senato užsienio reikalų komiteto pirmininku. 2013–2017 m. buvo JAV valstybės sekretorius.

2004 metais JAV demokratų partijos iškeltas Keris pralaimėjo JAV prezidento rinkimus tuometiniam prezidentui Džordžui Bušui. Senatorius Keris yra Vietnamo karo veteranas. Jis taip pat buvo ne pelno siekiančios organizacijos „Vietnamo karo veteranai prieš karą” atstovas spaudai. Prieš pradėdamas darbą senate, Džonas Keris dirbo apygardos prokuroro asistentu ir Masačiusetso gubernatoriaus Maiklo Diukakio, kuris 1988 metais demokratų buvo iškeltas kandidatu į prezidentus, pavaduotoju.

2009 m. rugpjūčio 25 d. mirus senatoriui Tedui Kenedžiui, Keris tapo vieninteliu senatoriumi iš Masačiusetso valstijos.

JAV Senato nariai
JAV valstybės sekretoriai
Kandidatai į JAV prezidentus
Kėdainių seniūnija

Kėdainių seniūnija gali reikšti:

 Kėdainių kaimiškoji seniūnija
 Kėdainių miesto seniūnija
Juozas Jermalavičius

Juozas Jermalavičius (g. 1940 m. vasario 4 d. Vergakiemyje, Varėnos raj.) – LTSR politinis veikėjas, komunistų partijos istorikas, vienas 1991 m. valstybės perversmo iniciatorių. Turi Rusijos pilietybę.

Biografija 

1962 m. įstojo į TSKP. 1964 m. baigė Vilniaus universitetą, 1970 m. – Leningrado aukštąją partinę mokyklą. 1966–1968 m. buvo Jurbarko rajono laikraščio „Šviesa“ redaktoriumi. 1970 m. pradėjo dirbti Partijos istorijos institute prie LKP CK. 1971 m. jis apgynė disertaciją tema: „Komunistų partija Lietuva kova prieš politinę reakciją į šalį bažnyčioje per socializmo statybos laikotarpiu (1945–1952 m.). Daktaro disertacija tema: „Ateistinis darbas Tarybų Lietuvoje“ 1976 m. pradėjo dėstyti ateistinio auklėjimo, komunistinės ideologijos doktriną Vilniaus universitete, 1985 m. gavo docento laipsnį. 1983 m. tapo istorijos mokslų daktaru.

Žlugus tarybinei valdžiai Lietuvoje drauge su Mykolu Burokevičiumi 1991 m. sausį organizavo valstybinį perversmą. Jam nepavykus pasitraukė į Minską, tačiau 1994 m. sausio 15 d. buvo suimtas ir išduotas Lietuvai. 1999 m. rugpjūčio 23 d. už antivalstybinę veiklą nuteistas 8 metams nelaisvės. 2002 m. sausio 15 d. paleistas į laisvę ir netrukus išvyko į Rusiją.

Bibliografija 
 „LTSR valstiečių ūkių kolektyvizacija“ (1977 m., bendraautoris);
 „Ateistinis auklėjimas Tarybų Sąjungoje“ (1977 m.);
 Dokumentų apybraiža apie Adolfą Juškevičių „Legendos tiesa“ (1976 m., su Vytautu Kutkevičiumi);
 „Socializmo sukūrimas Tarybų Pabaltijyje“ (1982 m., apdovanota Latvijos TSR valstybine premija);
 „TSRS nacionalinių santykių klastočių kritika“ (1984 m.);
 „Ideologinio darbo teorija ir praktika“ (1985 m.);
 „Ateizmas ir religija Lietuvoje“ (1985 m.);
 „LKP istorijos apybraiža“ (1985 m., bendraautoris).
 Социалистическая идеология в Литве. Вильнюс: Минтис, 1988
 Борьба Коммунистической партии Литвы с национализмом / [соавтор] Вильнюс: Минтис, 1987, переизд. 1988
 Возрастание социальной активности трудящихся в условиях перестройки. Вильнюс: О-во „Знание“ ЛитССР, 1988
 Революционное обновление человечества : Суждения, оценки, прогнозы М., 2004
 Грядущие социальные революции XXI века : научный прогноз. М., 2007
 Будущее человечества : научный анализ и прогноз М., 2009
 Заглядывая в будущее : футурологические суждения. М., 2001
 Будущее человечества. М., 2010
 Глобальный кризис и пути выхода из него. М., 2011

Šaltiniai 

Lietuvos TSR politiniai veikėjai
Aspariškiai

Aspariškiai – kaimas Biržų rajono savivaldybės šiaurėje, pasienyje su Latvija, Nemunėlio kairiajame krante, upės kilpoje. Tai labiausiai į šiaurę nutolusi Lietuvos gyvenvietė.

Istorija

Aspariškiai istorijos šaltiniuose paminėti 1604 m. Tuo metu visi gyventojai buvo totoriai. 1949-1993 m. kolūkio „Auksinė varpa“ gyvenvietė.

Gyventojai

Šaltiniai 

Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Agatirsai

Agatirsai – Herodoto „Istorijoje“ (V a. pr. m. e.) minima tauta, gyvenusi kažkur Transilvanijos regione (į šiaurę nuo Dunojaus). Ribojosi su neurais, už jų androfagai ir melanchlenai. Pasak graikų istoriko, agatirsai kūną ir plaukus dažė mėlynai, mėgo dabintis auksiniais papuošalais, tatuiruotėmis. Neprisijungė prie skitų koalicijos prieš persus. Vertėsi žemės ūkiu, buvo karingi.

Agatirsus vėliau mini Pomponijus Mela ir Plinijus Vyresnysis, vardindami Ponto stepės gentis, Plinijus pamini agatirsų mėlynus plaukus. Vėliau gentis pasitraukė į šiaurę ir Ptolemėjaus pažymėta kažkur tarp Vyslos ir Dniepro.

Agatirsų kilmė ar tolesnė etnogenezė nėra žinoma. Dažniausiai priskiriami trakams arba skitams - trakams. Galbūt vėliau asimiliavosi su dakais ar sarmatais. Gintaras Beresnevičius sieja agatirsus su baltais ar kaip padariusiais didelę įtaką pietinėms baltų gentims.

Šaltiniai

Nuorodos 
Alexandra Ghenghea. Fingerprinting the Iron Age. 2014
Herodoto minimos tautos
Meščerai

Meščerai (slavų tekstuose: Мещёра) – finougrų gentis, gyvenusi Okos baseine (tarp Okos ir Kliazmos upių), dabartinėje Rusijoje. Kalbėjo meščerų kalba (Volgos finų pogrupis).

Jų gyvenamos sritys pasižymėjo pelkingomis žemumomis, kurios ir dabar yra vadinamos Meščioros žemuma.

Istorija 
Meščerai yra tapatinami su priešistorine Okos-Riazanės kultūra, egzistavusia šioje teritorijoje V–VIII a. Radiniai gana panašūs į kitų Volgos finų radinius.

Slavai teritoriją pasiekė apie X–XII a., nes tuo metu meščerų kultūra sunyko. Kai kurie meščerai buvo išstumti į pelkes, priėmė krikščionybę ir gana izoliuoti nuo pasaulio, išsaugojo savo kultūrą ir kalbą ilgiau nei kaimyninės pavolgio finų gentys (muromai, meriai). Dar XVI a. minimi meščerai pagonys, taip pat meščerai yra minimi Ivano Rūsčiojo karo žygių į Kazanės chanatą aprašymuose.

Manoma, kad tautos likučiai sunyko maždaug tuo laiku. Ji buvo mordvizuota ir slavizuota. Vertėsi žemdirbyste, medžiokle, prekyba. Mokėjo duoklę Rusios valdovams.

Finougrai
Senovės tautos
Rostovo žemė

en:Volga Finns#Meshchera
Labasa

Labasa arba Lambasa – Fidžio miestas. Jame gyvena 27,9 tūkst. gyventojų. Miestas įsikūręs Vanua Levu saloje ir yra didžiausias šios salos miestas. Mieste yra delta, sudaryta trijų upių: Wailewu, Labasa ir Qawa. Miestas priklauso Šiauriniui Fidžio padaliniui.

Fidžio miestai
2009 m. Abu Dabio Grand Prix

2009 m. Abu Dabio Grand Prix buvo paskutinės 17-osios FIA organizuojamo Formulės 1 2009 m. sezono lenktynės. Jos vyko naujoje Yas Island trasoje Jungtiniuose Arabų Emiratuose spalio 30 - lapkričio 1 dienomis. Šios lenktynės tapo pirmosiomis Formulėje 1, kurios prasidėjo dieną, o baigėsi saulei nusileidus. Tai buvo antros lenktynės sezone, kurios, kartu su Bahreino GP, vyko vakarų Azijoje.

Šios lenktynės nebuvo lemiamos - šių metų čempionai jau išaiškėjo Brazilijos GP. Čempionais tapo Jensonas Buttonas ir Brawn GP. Komandinėje įskaitoje antrą vietą taip pat užsitikrino Red Bull. Dėl trečios vietos aršiai kovojo McLaren ir Ferrari. Asmeninėje įskaitoje dėl antros vietos kovojo Rubensas Barrichello ir Sebastianas Vettelis.

Šiose lenktynėse, kaip ir Brazilijoje, Toyota ekipoje vėl nebuvo Timo Glocko, kuris gydėsi Japonijos GP kvalifikacijoje patirtą traumą. Antrose lenktynėse iš eilės vokietį pakeitė japonas Kamui Kobayashi ir užėmė 6 vietą.

Penktadienio treniruotės 
Greičiausias pirmose penktadienio treniruotėse Abu Dabio trasoje buvo britas Lewis Hamiltonas (1:43.939 min.). Nedaug nuo jo atsiliko tautietis Jensonas Buttonas (1:44.035). Trečias liko vokietis Sebastianas Vettelis (1:44.153).

Antrose treniruotėse vėl žibėjo McLaren ekipos lenktynininkai - pirmas buvo suomis Heikki Kovalainenas (1:41.307), antras - L. Hamiltonas (1:41.504). Trečias liko J. Buttonas (1:41.541).

Šeštadienio treniruotės 
Šeštadienio treniruotėje lyderiu tapo sezono nugalėtojas Jensonas Buttonas (1:40.625). Jo ekipos draugas Rubensas Barrichello liko trečias (1:40.907), o tarp jų įsispraudė britas L. Hamiltonas (1:40.627).

Kvalifikacija 
Lenktynininkai, naudojantys KERS, pažymėti „‡“ simboliu.

  Heikki Kovalainen gavo penkių starto pozicijų baudą, nes po klaidos kvalifikacijoje prireikė pakeisti pavarų dėžę.

Lenktynės 
Lenktynininkai, naudojantys KERS, pažymėti „‡“ simboliu.

Kita 
 Tai buvo pirmasis Abu Dabio Grand Prix.
 Pirmuosius taškus pelnė Kamui Kobayashi.
 Paskutinį kartą atlikti sustojimai techninio aptarnavimo juostoje dėl kuro papildymo. Sustojimas dėl kuro papildymo buvo įvestas 1994 m.

Įskaitos po lenktynių 

Lenktynininkų įskaita

Komandų įskaita

 Pastabos:
 pateikti tik penki geriausi rezultatai.
 paryškintas lenktynininkas ir konstruktorius, pelnę šio sezono čempiono titulą.

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
Pierre et Gilles

Pierre et Gilles (Pierre Commoy ir Gilles Blanchard) – dviejų prancūzų fotografų duetas. Skiriamasis jų portretų bruožas – kičas, ryškios spalvos, tiksliai atkuriama praėjusio laikmečio stilistika (amžiaus pradžios atvirukai, holivudo, bolivudo filmai). Jų fotografijose neslepiamas homoseksualizmas, porno motyvai, akcentuojama religinė, pop kultūros ir mitologinė simbolika.

Biografija 
Pierre Commoy, fotografas, gimė 1950 m. La Roche Sur Yon.

Gilles Blanchard, dailininkas, gimė 1953 m. Le Havre.

 1970 -aisiais Pierre studijavo fotografiją Ženevoje, tuo tarpu Gilles mokėsi École des Beaux-Arts akademijoje Havre.
 1974 m. Gilles persikėlė į Paryžių ir kūrė reklamines iliustracijas. Pierre pradėjo dirbti fotografu žurnalams Rock & Folk, Dépèche Mode ir Interview.
 1976 m. rudenį Pierre ir Gilles susitiko Kenzo parduotuvės atidaryme Paryžiuje ir netrukus apsigyveno kartu. Sekančiais metais jie pradėjo ir kartu dirbti – Gilles paišydavo, o Pierre fotografavo. Kaip kūrybinis duetas debiutavo žurnalui Façade publikavus jų kurtus Andy Warhol, Mick Jagger ir Iggy Pop portretus.
 1979 m. duetas sukūrė pirmuosius darbus Thierry Mugler, fotografavo portretus bei madų reklamas ir kūrė dizainą draugų muzikantų plokštelių viršeliams. Šiais metais jie pirmą kartą nukeliavo į Indiją, kuri vėliau turėjo nemažai įtakos jų kūrybai.
 1983 m. pirmoji personalinė paroda Texbraun galerijoje Paryžiuje.
 1984 m. intensyviai dirbo su Sandii, Etienne Daho, Sheila, Krootchey ir muzikantu Mikado, kuriam sukūrė pirmąjį savo video klipą.
 1987 m. dar kartą nukeliavo į Indiją ir pradėjo dirbti religine ir mitologine tematika.
 1989 m. susidraugavo su Marc Almond ir dirbo jam daug metų.
 1993 m. Pierre et Gilles sukūrė meninį projektą Absolut Vodkai o Paryžius jiems įteikė Grand Prix de Photographie.
 1996 m. Paryžiuje atidaroma pirmoji retrospektyvinė paroda.

Kūryba 
Pierre et Gilles fotografavo muzikantus Amanda Lear, Lio, Khaled, Étienne Daho, Marie France, Mikado, Marc Almond, Marilyn Manson, Madonna, Kylie Minogue, Erasure, Deee-Lite, The Creatures, Nina Hagen ir CocoRosie (viršelį jų 2007 m. albumui The Adventures of Ghosthorse and Stillborn), modelį Naomi Campbell, aktores Tilda Swinton ir Catherine Deneuve, aktorius Jérémie Renier ir Layke Anderson ir dizainerius Jean-Paul Gaultier ir Paloma Picasso.
Savo darbuose jie derina romantiką su klasika, surežisuotuose portretuose pateikdami garsius ir nežinomus modelius kaip mitologinius, religinius ar pop kultūros personažus.
1990 m. režisavo Marc Almond vaizdo klipą dainai "A Lover Spurned ir Lamour klipą "Tu Es Fotu".

Šaltiniai ir nuorodos 
 oficiali svetainė

Prancūzijos fotografai
Pirktinė

Pirktinė – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Kaulakių.

Istorija 
2015 m. kaimas panaikintas, jo žemės perduotos Kupsčiams.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Kurmiškė (Raseiniai)

Kurmiškė – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kaulakių.

Istorija 
2015 m. kaimas panaikintas, jo žemės atiduotos Pikčiūnų girininkijai, Ūturiams, Bernotams ir kt.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Valatkaičiai (Raseiniai)

Valatkaičiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, Pagojukų seniūnijoje, 3 km į vakarus nuo Vosiliškio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Valatkaičiukai

Valatkaičiukai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, Pagojukų seniūnijoje, už 2 km į šiaurės vakarus nuo Vosiliškio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Žembiškis

Žembiškis – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Vosiliškio.

Istorija 
2015 m. kaimas panaikintas: jo žemės prijungtos prie Pašušvio girininkijos ir Graužų kaimo.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Lenčiai (Pagojukai)

Lenčiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Vosiliškio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pakalniškiai (Pagojukai)

Pakalniškiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Žaiginio. 

Kaime stūkso valstybės saugomas Pakalniškių akmuo.

Gyventojai

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Bronė Mingilaitė-Uogintienė

Bronė Mingilaitė-Uogintienė (1919 m. balandžio 10 d. Petrogradas, dab. Sankt Peterburgas – 1983 m. liepos 13 d. Vilnius, palaidota Antakalnio kapinėse) – Lietuvos dailininkė tapytoja.

Biografija 
Vyras Bronius Uogintas. 1936–1940 m. mokėsi Kauno meno mokykloje pas P. Kalpoką, J. Vienožinskį, 1943 m. baigė Vilniaus dailės akademiją.

1947–1953 m. Lietuvos dailės instituto (1944–1951 m. Vilniaus dailės institutas) dėstytoja.

Kūryba 
Nutapė portretų (Kazys Boruta, 1963 m., Giedrė Kaukaitė, Rūta Staliliūnaitė, abu 1973 m., Barbora Radvilaitė 1975 m., Petras Rauduvė, Antanas Vengris, abu 1977 m., „Renuariška moteris“ 1979 m.), natiurmortų („Ramunės“ 1959 m., „Gėlės ir keramika“ 1964 m., „Tulpės“ 1965 m., „Kalijos“ 1968 m., „Ciklamenai“ 1973 m., „Saulėgrąžos“ 1978 m.), peizažų („Antakalnis darganoje“ 1943 m., „Prie Neries“ 1963 m., „Peizažas“ 1978 m.).

Iliustravo knygas: Mykolas Sluckis. Būsimasis kapitonas, lenkų kalba 1952 m.; Kai pavysi, tai prarysi; Lietuvių liaudies pasaka, 1955 m.; Kostas Kubilinskas. Mano spalvos, 1957 m.

Sukūrė dekoracijų Vilniaus lėlių teatro spektakliams: Balys Sruoga. Aitvaras teisėjas; Salomėja Nėris. Sigutė, abu 1946 m.

Kūrybai būdinga spalvinių dėmių ritmika, ekspresyvumas, paveikslo nuotaiką kuria koloritas, spalviniai niuansai. Nuo 1943 m. dalyvavo parodose, individualios parodos: Vilnius, Kaunas, Panevėžys, Šiauliai – visos 1969 m.; Vilnius, Kaunas – abi 1979 m. Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus.

Šaltiniai 

Lietuvos scenografai
Lietuvos natiurmortų tapytojai
Lietuvos gėlių tapytojai
Lietuvos pedagogai
Gražina Miniotaitė

Gražina Miniotaitė (1948 m. liepos 17 d. Raseiniuose – 2013 m. birželio 25 d.) – Lietuvos filosofė, politologė, humanitarinių mokslų daktarė, profesorė.

Biografija 
1971 m. baigė Maskvos Lomonosovo universiteto Filosofijos fakultetą. 1971–1973 m. LSSR MA Filosofijos katedros metodinio kabineto vedėja. 1973–1976 m. Maskvos universiteto Filosofijos fakulteto aspirantė, 1977 m. apgynė filosofijos mokslų kandidatės disertaciją „Naujosios tendencijos amerikiečių moralės filosofijoje“. 

1977–1990 m. LSSR MA Filosofijos katedros dėstytoja, docentė. Nuo 1991 m. Filosofijos ir sociologijos instituto (nuo 2002 m. Kultūros, filosofijos ir meno institutas) vyresnioji mokslo darbuotoja. 1997–2004 m. Vilniaus pedagoginio universiteto dėstytoja. Nuo 2004 m. Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademijos Politikos mokslų katedros dėstytoja, profesorė. 1997–2005 m. Vilniaus pedagoginio universiteto Etikos katedros docentė. VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto dėstytoja. 1998–2001 m. Atviros visuomenės kolegijos tutorė.

Stažavosi ir dirbo mokslinį darbą Švedijoje (Upsalos universitete , 1993 m.), JAV (Prinstono universitete, 1995 m.), Danijoje (Kopenhagos taikos tyrimų institute, 1995–2001 m.). 1997–1999 m. gavo NATO stipendiją moksliniam darbui.

1991–1995 m. visuomeninės organizacijos „Neprievartinio veiksmo centras“ vadovė. 2003–2005 m. Valstybinio pilietinio pasipriešinimo rengimo centro prie Krašto apsaugos ministerijos konsultacinės tarybos pirmininkė. Tarptautinių studijų asociacijos (International Studies Association), Taikos studijų asociacijos (International Peace Research Association) narė; žurnalų „Cooperation and Conflict“ ir „Logos“ redkolegijų narė. Palaidota Karveliškių kapinėse.

Mokslinė veikla 
Mokslinių darbų pagrindinės sritys: klasikinė ir šiuolaikinė dorovės ir politinė filosofija, postmodernistinė tarptautinių santykių teorija, Lietuvos užsienio ir saugumo politika, saugumo ir kolektyvinio identiteto santykio problemos.

Bibliografija 
 Neprievartinė rezistencija Lietuvoje: taikaus išsilaisvinimo istorija: monografija, 1996 m., kinų kalba; 2002 m., anglų kalba
 Vietoje išvadų (straipsnių rinktinė), sudarė Algirdas Degutis ir Dovilė Jukniūnaitė, Vilnius, 2014.

Šaltiniai 

Lietuvos filosofai
Lietuvos politologai
Lietuvos dėstytojai
Jonas Jablonskis (reikšmės)

Jonas Jablonskis:
 Jonas Jablonskis (1860-1930) – lietuvių kalbininkas, norminęs literatūrinę lietuvių kalbą;
 Jonas Jablonskis (1932) – Lietuvos inžinierius hidrotechnikas, geografas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.