joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Dalia Švambarytė

Dalia Švambarytė (g. 1968 m. spalio 13 d.) – japonologė, orientalistė, Vilniaus universiteto Orientalistikos centro dėstytoja, vertėja.

Biografija 
Alma Mater – Sankt Peterburgo universitetas (baigė 1992 m.). 2005 m. apgynė daktaro disertaciją „Bai Juyi poezija kaip kiniškas intertekstas japonų klasikiniame tekste (lyginamoji studija)“.

Parengė pirmąjį  Japonų-lietuvių kalbų hieroglifų žodyną. Dėsto japonų kalbą, senąją kinų kalbą, Japonijos istoriją, klasikinę japonų literatūrą, Japonijos etnologiją bei kitus kursus.

2020 metais apdovanota Tekančios saulės ordinu su aukso spinduliais ir rozete už nuopelnus plėtojant akademinius mainus bei skatinant tarpusavio supratimą tarp Japonijos ir Lietuvos.

Bibliografija 

 Japonų–lietuvių kalbų hieroglifų žodynas. Vilnius: Alma Littera, 2002. 792 p. ISBN 9955-08-130-9.
 Intertekstualumas klasikinėje japonų literatūroje. Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2011. 296 p. ISBN 978-9955-33-622-8.
 Japonijos istorija, trečias pataisytas ir papildytas leidimas. Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2019. 680 p. ISBN 978-609-459-358-1.
 Klasikinės japonų literatūros antologija. Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2022. 1184 p. ISBN 978-609-07-0690-9 (spausdinta knyga), ISBN 978-609-07-0691-6 (skaitmeninis PDF).

Vertimai 

 Takeda Izumo I, Takeda Izumo Ii, Miyoshi Shōraku, Namiki Sōsuke. „Sugavaros dailyraščio paslaptys“, 2019. Prieiga: Dramų stalčius.
 Murasaki Shikibu, Sakmė apie princą Gendži [Genji monogatari; The Tale of Genji], „Komparatyvistinė Rytų ir Vakarų estetika“, ed. Antanas Andrijauskas. Vilnius: Kultūros, filosofijos ir meno institutas, 2006, p. 446–508
 Bai Juyi, Amžinosios širdgėlos giesmė [Changhenge; Song of Eternal Sorrow], „Šiaurės Atėnai“, 28 (806), 2006, p. 6-7
 Laozi, tekstą iš senosios kinų kalbos ir komentarus iš dabartinės kinų kalbos vertė Dalia Švambarytė. Vilnius: Vaga, 1997
 Ryunosuke Akutagawa. Citata iš išdegusio lauko [Karenoshō; From Withered Fields], „Naujoji Romuva“, 1995, Nr. 6–7, p.75–79
 Zeami. Užrašai apie išraiškos formą (I, II skyrius) [Fūshikaden; Teachings on Style and the Flower (ch. 1, 2)], „Kultūros barai“, 1996, Nr.1, p. 55–59, Nr. 8/9, p. 97–102
 Raul Hilberg. Nusikaltėliai. Aukos. Stebėtojai: žydų tragedija 1933–1945 [Perpetrators. Victims, Bystanders: The Jewish Catastrophe, 1933–1945], Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1999
 Kenzaburo Oe. Asmeninė patirtis [Kojinteki na Taiken; A Personal Matter], Vilnius: Charibdė, 2001

Išnašos

Nuorodos 

 VU Orientalistikos centro puslapio informacija apie D. Švambarytę

Lietuvos japonistai
Vilniaus universiteto dėstytojai
Lietuvos vertėjai
Maskvos sritis

Maskvos sritis (rus. Моско́вская о́бласть) – sritis Rusijos europinės dalies centre, Centrinėje federalinėje apygardoje.

Maskvos sritis sudaryta 1929 m. sausio 14 d. Srities plotas – 45 800 km². Gyventojų – 7 708 499 (2021). Administracinis centras – Rusijos sostinė Maskva, kuris tuo pačiu turi atskirą federalinio miesto statusą. Srities gubernatorius – Andrejus Vorobjovas (Андрей Воробьев).

Geografija 
Maskvos srities šiaurėje yra Volgos aukštupio žemuma, į pietus nuo jos – Maskvos aukštuma (Klino–Dmitrovo kalvagūbris, iki 285 m aukščio), pietryčiuose – Meščioros žemumos vakarinė dalis.

Maskvos srityje yra daug upių, visos priklauso Volgos baseinui: šiaurėje Volgos dešinieji intakai Šoša, Dubna, pietuose Okos vidurupio kairieji intakai Protva, Nara, Maskva, Kliazma. Yra ežerų, tvenkinių, Maskvos kanalas.

Administracinis suskirstymas 
Maskvos sritis suskirstyta į 38 rajonus:

 Balašichos rajonas (Балашихинский район)
 Čechovo rajonas (Чеховский район)
 Dmitrovo rajonas (Дмитровский район)
 Domodedovo rajonas (Домодедовский район)
 Istros rajonas (Истринский район)
 Jegorjevsko rajonas (Егорьевский район)
 Kaširos rajonas (Каширский район)
 Klino rajonas (Клинский район)
 Kolomnos rajonas (Коломенский район)
 Krasnogorsko rajonas (Красногорский район)
 Lenino rajonas (Ленинский район)
 Liubercų rajonas (Люберецкий район)
 Lotošino rajonas (Лотошинский район)
 Luchovicų rajonas (Луховицкий район)
 Mytiščių rajonas (Мытищенский район)
 Možaisko rajonas (Можайский район)
 Naro Fominsko rajonas (Наро-Фоминский район)
 Noginsko rajonas (Ногинский район)
 Odincovo rajonas (Одинцовский район)
 Orechovo Zujevo rajonas (Орехово-Зуевский район)
 Oziorų rajonas (Озёрский район)
 Pavlovskij Posado rajonas (Павлово-Посадский район)
 Podolsko rajonas (Подольский район)
 Puškino rajonas (Пушкинский район)
 Ramenskojės rajonas (Раменский район)
 Ruzos rajonas (Рузский район)
 Serebrianyje Prudų rajonas (Серебряно-Прудский район)
 Sergijevo Posado rajonas (Сергиево-Посадский район)
 Serpuchovo rajonas (Серпуховский район)
 Solnečnogorsko rajonas (Солнечногорский район)
 Stupino rajonas (Ступинский район)
 Šachovskajos rajonas (Шаховской район)
 Šaturos rajonas (Шатурский район)
 Ščiolkovo rajonas (Щёлковский район)
 Taldomo rajonas (Талдомский район)
 Volokolamsko rajonas (Волоколамский район)
 Voskresensko rajonas (Воскресенский район)
 Zaraisko rajonas (Зарайский район)

Gyventojai

Miestai 
Didžiausi miestai (tūkst. gyv., 2005 m.; Maskva į sudėtį neįeina):
 Balašicha – 181,5
 Podolskas – 180,0
 Chimkai – 179,7
 Koroliovas – 171,6
 Mytiščiai – 161,5
 Liubercai – 157,7
 Kolomna – 148,8
 Elektrostalis – 146,4
 Odincovas – 133,2
 Serpuchovas – 126,7
 Orechovo Zujevas – 122,2
 Noginskas – 116,9
 Železnodorožnas – 115,3
 Sergijev Posadas – 114,1
 Ščiolkovas – 112,9
 Žukovskis – 101,2

Nuorodos 
 Maskvos srities vyriausybės oficiali svetainė 
 Maskvos sritis  
 Maskvos srities bažnyčios ir vienuolynai  

Maskvos sritis
La Karlota

La Karlota () – miestas Argentinoje, Kordobos provincijos pietryčiuose, prie Kuarto upės. Chuares Selmano departamento centras. 11,5 tūkst. gyventojų (2001 m.).

Istorija 
1700 m. vietovė buvo žinoma Punta del Sauce pavadinimu, paminėta jėzuitų metraščiuose. Vėliau Francisco de Oyola įkūrė Nuestra Señora de las Mercedes koplyčią. 1792 m. balandžio 12 d. Punta del Sauce pavadinta Villa Real de La Carlota ir oficialiai įkurta. 1806 m. į miestą atvyko anglų bendruomenė. Mieste ne kartą lankėsi ir generolas San Martinas.

Susisiekimas 
Miestas yra 110 km į pietus nuo Vilja Marijos, 240 km nuo Kordobos. La Karlotą kerta Rio Kuarto-Pergamino kelias ir Rio Kuarto – Venado Tuerto geležinkelis. Taip pat keliai į Vilja Mariją, Laboulają.

Lankytini objektai 
La Karlota turtinga istoriniu palikimu. Čia yra Nuestra Señora de las Mercedes bažnyčia (statusas suteiktas 1907 m., iki tol – koplyčia, įkurta 1737 m.), kurioje yra vertingų dailės paminklų. Taip pat žymi Ceratonijos aikštė (Plaza del Algarrobo), kurios centre auga daugiau nei 300 m. turintis ceratonijos medis. Be to, La Karlotos apylinkėse yra keletas lagūnų (pagr. Brava, Santana, La Salada ir El Nene), mėgstamų tiek žvejų, tiek poilsiautojų.

Kasmet, lapkričio 10 d. mieste vyksta Tradicijų diena (Día de la Tradición). Vyksta žirgų paradas, kabaljerų pasirodymai.

Galerija

Nuorodos 
 Oficiali svetainė 

Kordobos provincijos miestai
Bola

Apie mitinį albanų drakoną žr. Bola (mitologija).

Bola (, boleadoras) – svaidomasis medžioklinis ginklas, 1-1,5 m ilgio virvė su prie jos pririštais svareliais (150-200 g sveriančiais akmenimis, rutuliais ir pan.). Sviestos bolos virvė apsisuka apie taikinį (paprastai – kojas). Gaučai naudoja bolas galvijams ar medžiojamiems gyvūnams gaudyti.

Bolos žinomiausios kaip P. Amerikos gaučų ginklas, tačiau jų aptikta kasinėjamose ikiispaninėse Amerikos gyvenvietėse, ypač Patagonijoje, kur vietiniai gyventojai nuo seno naudojo bolas guanakų ir nandų medžioklėje. Panašų ginklą naudojo Šiaurės Rytų Sibire gyvenantys čiukčiai ir koriakai paukščiams medžioti.

Sviedžiama bola laikoma arba už vieno iš svarelių, arba už virvių centrinio mazgo. Sviedėjas įsuka bolą ir paleidžia. Ginklas skirtas virve suraizgyti bėgančio gyvūno kojas, tačiau stiprias sviesta bola savo rutuliais gali sulaužyti kaulus.

Sviedimo nuotolis paprastai neviršija 20 m, kadangi tokia konstrukcija sviedžiama patiria nemažą oro pasipriešinimą.

Dėl konstrukcijos bolą galima naudoti kaip savotišką bekotį blokštą.

Konstrukcija 
Bolos vieningos konstrukcijos neturi. Daugelis bolų turi 2 ar 3 rutulius, nors pasitaiko ir 8 rutulių bolų. Paprastai bolų rutuliai vienodos masės. Gaučai naudoja bolas, kurių virvės – pinti odiniai dirželiai, o rutuliai – mediniai (arba odiniai maišeliai, prigrūsti akmenukų).

Kai kurie bolų variantai turi savus pavadinimus:
 Perdida (1 svarelis)
 Avestrucera o ñanducera (2 svareliai)
 Boleadora (3 svareliai)
 Ka-Lum-Ik-Toun (4 ar daugiau svarelių turinčios bolos inuitiškas pavadinimas)

Trijų svarelių bola paprasta turi dvi trumpesnes virves su sunkesniais svareliais, pririštas prie ilgesnės virvės su lengvesniu svareliu. Sunkesni rutuliai sviesti lekia lygiagrečiai, nutaikyti, kad jie pataikytų abipus kojų, o lengvesnis svarelis su ilgąja virve apraizgo kojas.

Eskimiškas bolos variantas – qilumitautitas (angl. qilumitautit), padarytas iš kaulinių svarelių ir sausgyslinės virvės, naudojamas vandens paukščiams gaudyti.

Svaidomieji ginklai
Medžioklės inventorius
Nerijus Cesiulis

Nerijus Cesiulis (g. 1981 m. gegužės 6 d. Alytuje) – Lietuvos ir Alytaus miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 

1999–2003 m. tarnavo Lietuvos krašto apsaugos savanorių pajėgose, yra karys savanoris.

2006 m. baigė Alytaus kolegiją. 2001 m. Alytaus kolegijos studentų atstovybės įkūrėjas ir iki 2006 m. buvo jos prezidentas. 2002 m. Alytaus jaunimo reikalų tarybos pirmininkas. 2002 m. Alytaus jaunimo organizacijų sąjungos „Apskritasis stalas“ įkūrėjas. 2002–2004 m. Lietuvos studentų atstovybių sąjungos valdybos narys

2005–2008 m. studijavo Vilniaus universitete, įgijo vadybos ir verslo administravimo bakalauro laipsnį, 2008–2010 m. – Kauno technologijos universitete, įgijo įmonių valdymo magistro laipsnį.

Nuo 2006 m. Alytaus kolegijos karjeros centro vedėjas, direktoriaus pavaduotojas. Nuo 2006 m. – asistentas, vėliau Alytaus kolegijos lektorius, dėstė marketingo, reklamos, viešųjų ryšių ir atsinaujinančių energijos išteklių temomis paskaitas. 2008–2018 m. – profesionalus seminarų ir kursų lektorius.

Nuo 2007 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys (juo išrinktas 2007, 2011 ir 2015 metais).  Nuo 2019 m. kovo mėn. – Alytaus miesto savivaldybės meras.

2018 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys.

Moka anglų ir rusų kalbas. Vedęs, žmona – Aurelija, vaikai – Ąžuolas ir Liepa. Pomėgiai: žvejyba, numizmatika, knygų skaitymas, konjako kolekcionavimas ir kelionės motociklu.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Biografija (vrk.lt/2019)

Alytaus merai
Lietuvos vadybininkai
Lietuvos dėstytojai
Lietuvos krašto apsaugos savanoriai
Vitas Leonavičius

Vitas Leonavičius (1945 m. balandžio 30 d. Simne, Alytaus rajonas – 2009 m. gegužės 25 d. Alytuje) – vadybininkas, Lietuvos ir Alytaus miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
Baigė Simno vidurinę mokyklą. Mokydamasis mokykloje buvo aktyvus sportininkas. 1964 m. pašauktas į armiją tarnavo Šiaurės laivyne. Grįžęs įsidarbino Alytaus medvilnės kombinate, kuriame dirba iki šiol, AB „Alytaus tekstilė“ profsąjungos pirmininkas.

Prasidėjus Atgimimui įsitraukė į Lietuvos darbininkų sąjungos atkuriamąjį darbą. 1989 m. išrinktas Alytaus darbininkų sąjungos pirmininku, Lietuvos darbininkų sąjungos Koordinacinės tarybos narys.

1990–1995 m. Alytaus miesto tarybos deputatas, 1995–1997 m. (pagal krikščionių demokratų sąrašą), 1997–2000 m. (pagal Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) sąrašą), 2000–2003 m. (pagal Lietuvių nacionaldemokratų partijos sąrašą), 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. (pagal partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) sąrašą) Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys. 2000 m. pagal Lietuvių tautininkų sąjungos sąrašą kandidatavo į Seimą.

Sutuoktinė Albina, vaikas Lukas.

Leonavicius, Vitas
Leonavicius, Vitas
Egidijus Mensevičius

Egidijus Mensevičius (g. 1967 m. gegužės 3 d. Kaune) – Lietuvos ir Alytaus miesto savivaldybės sporto, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 

1985 m. baigė Alytaus 6-ąją vidurinę mokyklą, o 1996 m. baigė Lietuvos Žemės ūkio universitetą, miškotyros bakalauras. 2005 m. baigė Kauno technologijos universitetą, vadybos ir verslo administravimo magistras.

Iki 1992 m. dirbo Alytaus eksperimentiniame namų statybos kombinate, Valkininkų miškų ūkyje. Iki 2014 m. Alytaus sporto ir rekreacijos centro direktoriaus pavaduotojas bazėms ir ūkiui, inžinerinės tarnybos vadovas. 2014–2017 m. Lietuvos olimpinio sporto centro vyriausiasis specialistas. 2017 m. Alytaus miškų urėdijos, 2018 m. – Valstybinės miškų urėdijos Alytaus padalinio miš­ko ap­sau­gos ir miš­ko žel­di­ni­mo inžinierius.

2003–2007 m. ir 2008–2015 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys. 

2000–2011 m. Naujosios sąjungos, o nuo 2011 m. – Lietuvos socialdemokratų partijos narys.

Dzūkijos Lions klubo narys. Žmona Jolita, vaikai Gustas, Toma.

Nuorodos 
 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

Šaltiniai 

Alytaus politikai
Sachalino sritis

Sachalino sritis (rus. Сахалинская область) – sritis Rusijos Tolimuosiuose Rytuose, Tolimųjų Rytų federalinėje apygardoje, apima Sachalino, Kurilų, Monerono, Ruonių salas.

Sachalino sritis buvo sudaryta 1932 m. spalio 20 d. Srities plotas – 87 100 km². Gyventojų – 532,4 tūkst. (2005). Administracinis centras – Južno Sachalinskas. Srities gubernatorius – Ivanas Malachovas (Иван Малахов).

Administracinis suskirstymas 
Sachalino sritis suskirstyta į 17 rajonų:

 Aleksandrovsko–Sachalino rajonas (Александровск-Сахалинский район)
 Anyvos rajonas (Анивский район)
 Cholmsko rajonas (Холмский район)
 Dolinsko rajonas (Долинский район)
 Južno Kurilsko rajonas (Южно-Курильский район)
 Korsakovo rajonas (Корсаковский район)
 Kurilsko rajonas (Курильский район)
 Makarovo rajonas (Макаровский район)
 Nevelio rajonas (Невельский район)
 Noglikų rajonas (Ногликский район)
 Ochos rajonas (Охинский район)
 Poronaisko rajonas (Поронайский район)
 Smirnycho rajonas (Смирныховский район)
 Šiaurės Kurilų rajonas (Северо-Курильский район)
 Tymovskojės rajonas (Тымовский район)
 Tomario rajonas (Томаринский район)
 Uglegorsko rajonas (Углегорский район)

Gyventojai

Miestai 
Didžiausi miestai (tūkst. gyv., 2003 m.):
 Južno Sachalinskas – 173,6
 Korsakovas – 35,9
 Cholmskas – 33,5
 Ocha – 27,2
 Nevelskas – 17,8
 Poronaiskas – 17,4
 Uglegorskas – 12,8
 Sachalino Aleksandrovskas – 12,2
 Dolinskas – 12,0

Nuorodos 
Sachalino srities administracijos oficiali svetainė 

Rusijos sritys
Arvydas Švirmickas

Arvydas Švirmickas (g. 1955 m. spalio 21 d. Alytuje) – dailininkas, Lietuvos ir Alytaus miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1974 m. baigė Alytaus 2-ąją vidurinę mokyklą. 1984 m. baigė Valstybinį dailės institutą, pedagogas-tapytojas.

1984–1990 m. Alytaus vaikų dailės mokyklos mokytojas. 1990–1992 m. UAB „Harmonija“ direktoriaus pavaduotojas meno klausimams, 1992–1996 m. Alytaus šiuolaikinio meno galerijos direktorius. 1996–2002 m. Alytaus dailiųjų amatų mokyklos direktoriaus pavaduotojas mokymo reikalams. 2001 m. Alytaus apskrities viršininko pavaduotojas. 2002–2003 m. Dailiųjų amatų mokyklos mokytojas ir VšĮ „Vingio galerija“ direktorius, Alytaus dailiųjų amatų mokyklos direktorius.

1988 m. Alytaus Sąjūdžio steigėjas. 2000–2002 m. Lietuvos liberalų sąjungos Alytaus skyriaus pirmininkas, Alytaus apskrities koordinatorius, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos narys, 2006 m. Lietuvos liberalų sąjūdžio narys.

1990–1995 m. Alytaus miesto tarybos deputatas, 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir nuo 2011 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys. 

Nuo 2003 m. Dzūkijos etninės kultūros tarybos pirmininko pavaduotojas, sekretoriato specialistas Dzūkijos regionui. 1994 m. tarptautinių dailininkų plenerų organizatorius, tarptautinių ir vietinių parodų organizatorius. Kasmet dalyvauja 4-5 užsienio parodose ir 3-4 parodose Lietuvoje. Savo darbų yra eksponavęs Vokietijoje, Austrijoje, Lenkijoje, Prancūzijoje, Airijoje, Švedijoje, Vengrijoje, Danijoje, Latvijoje, Čekijoje, Italijoje.

Sūnus Stasys.

Šaltiniai 

Lietuvos pedagogai
Lietuvos tapytojai
Alytaus politikai
Lietuvos mokyklų direktoriai
Gintaras Šurkus

Gintaras Šurkus (g. 1953 m. rugpjūčio 13 d. Kaune) – verslininkas, Lietuvos ir Alytaus miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1971 m. baigė Kauno Salomėjos Nėries vidurinę mokyklą. 1978 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1989 m. baigė Lešno (Lenkija) šiluminių aerostatų pilotų mokyklą.

1978 m. Alytaus centrinės ligoninės gydytojas pediatras, Kauno klinikinės infekcinės ligoninės, Prienų rajono Stakliškių ambulatorijos gydytojas, Kauno medicinos instituto Infekcinių ir odos ir veneros ligų katedros bendradarbis. 2000 m. Lietuvos civilinės aviacijos inspekcijos pilotas instruktorius. 2004 m. prezidento Rolando Pakso patarėjas jaunimo ir visuomeninių organizacijų klausimais. UAB „Oro balionai“ direktoriaus pavaduotojas.

1999 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2001 m. Liberalų demokratų partijos narys. 2003–2004 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys, mandatas atimtas įsiteisėjus apkaltinamajam teismo nuosprendžiui, 2011–2015 m. vėl tarybos narys. 

1995 m. su šiluminiu aerostatu perskrido Baltijos jūrą. 1997 m. Lietuvos oro balionų čempionas. 1999 m. pasaulio oro balionų čempionate laimėjo bronzos medalį. Lietuvos oreivių draugijos viceprezidentas, Nemunaičio oreivių klubo savininkas.

Tėvas psichiatrijos profesorius Jonas Šurkus. Žmona Vitalija, vaikai Jonas, Jurgis, Adomas, Ieva.

Šaltiniai 

Lietuvos aviatoriai
Lietuvos oro balionų pilotai
Alytaus politikai
Alvydas Gavelis

Alvydas Gavelis (1947 m. rugpjūčio 16 d. Alytuje – 2010 m. spalio 6 d.) – pedagogas, Lietuvos ir Alytaus miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
Nuo 1978 m. Alytaus Dzūkijos vidurinės mokyklos (nuo 2010 m. pagrindinė) direktorius, prancūzų kalbos mokytojas ekspertas, italų kalbos mokytojas metodininkas.
1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys. 1995–1997 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys.

Lietuvos ir Prancūzijos asociacijos valdybos narys, Alytaus skyriaus pirmininkas.

Šaltiniai 

Lietuvos mokytojai ekspertai
Alytaus politikai
Gediminas Krasauskas

Gediminas Krasauskas (g. 1953 m. spalio 26 d. Čiurlionyse, Alytaus rajonas) – Lietuvos ir Alytaus rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 

1977 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, zooinžinierius.

1997–2001 m. Alytaus apskrities viršininko administracijos Kaimo reikalų departamento direktorius. 2001–2005 m. Alytaus rajono savivaldybės Priešgaisrinės apsaugos tarnybos direktorius. 2005–2007 m. Alytaus rajono savivaldybės kontrolierius, Lietuvos savivaldybių kontrolierių asociacijos narys. 2007–2015 m. Alytaus rajono savivaldybės mero pavaduotojas. 2015–2018 m. Alytaus rajono pirminės sveikatos priežiūros centro direktorius. Nuo 2018 m. Alytaus rajono savivaldybės administracijos direktorius.

1997–2015 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys. 

1993 m. Tėvynės sąjungos, Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų narys.

Sutuoktinė Nijolė, vaikai Andrius, Martynas, Ieva. .

Šaltiniai 

Alytaus rajono politikai
Lietuvos zootechnikai
Aurimas Truncė

Aurimas Truncė (g. 1971 m. spalio 8 d. Ilguose, Alytaus rajonas) – Lietuvos ir Alytaus rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 

1994 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, veterinarijos gydytojas.

J. Truncės šiltnamio „Pomidoras“ direktorius komercijai. 2003–2007 m. Alytaus rajono savivaldybės mero pavaduotojas. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Alytaus rajono savivaldybės administracijos direktorius.

1999 m. Naujosios sąjungos narys. 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir 2011 m. (atsistatydino) Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys. 

Žmona Solveiga, vaikai Simona, Justas.  Lietuvos veterinarijos gydytojų asociacijos narys, VO „Susiedai“ narys, MK „Varčia“ narys.

Šaltiniai 

Alytaus rajono politikai
Lietuvos veterinarijos gydytojai
Vytautas Mikelionis

Vytautas Mikelionis (g. 1961 m. gruodžio 1 d. Akuočiuose, Lazdijų rajonas) – Lietuvos ir Alytaus rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1980 m. baigė Seirijų vidurinę mokyklą. 1985 m. Lietuvos žemės ūkio akademijoje įgijo inžinieriaus mechaniko specialybę. 2007 m. Kauno technikos universiteto Socialinių mokslų fakultete baigė viešojo administravimo magistrantūrą.

1991–1995 m. Simno miesto meras. UAB „Belvedere prekyba“ vadybininkas. 2003–2007 m. Alytaus rajono savivaldybės administracijos direktorius. 2007–2011 m. Alytaus rajono mero patarėjas.

1999 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys. 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir 2011 m. (atsistatydino) Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys. 

Žmona Roma, vaikai Remigijus, Karolina ir Viktorija.

Šaltiniai 

Alytaus rajono politikai
Lietuvos inžinieriai
Alytaus rajono merai
Tripolitanija

Tripolitanija () – istorinis Libijos regionas. Yra šalies šiaurės vakaruose, prie Viduržemio jūros. Sostinė – Tripolis.

Regione nuo seno gyveno berberų gentys. VII a. pr. m. e. pakrantėje įsikūrė finikiečių kolonijos, vėliau apjungtos Kartaginos. 146 m. pr. m. e. Tripolitaniją užvaldė Numidija, o vėliau – Roma. 435 m. į teritoriją įsiveržė vandalai, VI a. bizantiečiai, o VII a. arabai užkariavo regioną ir pradėjo islamizaciją. Nuo 1553 m. iki 1911 m. Tripolitanija buvo Osmanų imperijos vilajetas. Paskutiniaisiais turkų valdymo metais regionas turėjo autonomiją. Iki 1970 m. Tripolitanija buvo Libijos provincija (vėliau suskaidyta į savivaldybes).

Arabų pasaulio regionai
Libijos istoriniai regionai
Nevėžninkai

Apie kaimą Anykščių rajone žr. Nevėžninkai (Anykščiai).

Nevėžninkai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, kairiajame Nevėžio krante. Išlikę buvusios dvaro sodybos fragmentai, apgriauta Nevėžninkų koplyčia. Netoli kaimo rasti pilkapiai.

Istorija 

1367 m. kovo 2 d. Livonijos ordino metraščiuose pirmąsyk paminėtas Nevėžninkų vardas (Nevesenike). 1594 m. surašytas Nevėžninkų inventorius apie kaimo apylinkes.

Gyventojai

Žymūs žmonės
 Teresa Ciszkiewiczowa (1848-1921), gydytoja, visuomenės veikėja

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Mozūrai

Mozūrai (, ) – senovės vakarinių slavų gentis gyvenusi dabartinės Lenkijos, Mazovijos ir Varmijos Mozūrų vaivadijose, maždaug į pietus nuo Mozūrų ežerų. Mozūrai yra subetninė Mazovų etnografinės grupės dalis. Ši subetninė grupė yra beveik išnykusi, iki šių dienų išliko tik apie 5000 mozūrų.

Istorija 

Mazovų emigracija iš Mazovijos į pietinę Rytų Prūsijos dalį prasidėjo jau XIV a., kai kryžiuočiams išžudžius visus vietinius prūsus ir galindus šios žemės tapo dykra. Buvę mazovai kaip subetninė mozūrų grupė susiformavo XVI a. reformacijos laikais, kai kaip ir visa Prūsija tapo protestantais. Tuo tarpu jų gentainiai mazovai gyvenę pietuose, buvusioje Mazovijos kunigaikštystėje, išliko katalikais. Vėliau dėl religinės katalikų valdžios priespaudos, dalis mazovų protestantų gyvenusių Mazovijos kunigaikštystėjė, buvo priversti bėgti iš Mazovijos į šiaurėje buvusią kaimyninę Rytų Prūsiją ir prisijungti prie čia jau anksčiau įsikūrusių savo gentainių. XVIII a.-XIX a. jų gyvenamas regionas pradėtas vadinti Mozūrija.

1870 m. Vokietijos imperijos administracija uždraudė Rytų Prūsijoje vartoti kitas kalbas, tai buvo padaryta dėl augančio vietinių slavų nacionalizmo ir siekio tapti nepriklausomais. Vokiečiai įvairiai bandė suvokietinti mozūrus ir atskirti šiuos kultūriškai nuo pietuose gyvenusių lenkų. Daug mozūrų emigravo į Rūro sritį, ypatingai į Gelzenkircheno miestą. Nepaisant vokiečių bandymo suvokietinti mozūrus, šie vis tiek save laikė lenkų tautos dalimi. Didžiojoje dalyje XX a. pradžios vokiečių geografijos atlasų yra pateikiama informacija, kad pietinėje Rytų Prūsijoje gyvena lenkai, kurių skaičius siekia 300 000 gyventojų.

1920 m. Rytų Prūsijoje buvo surengtas taip vadinamas Rytų Prūsijos plebiscitas, kurio metu vietiniai gyventojai balsavo kokioje šalyje jie norėtų gyventi II Lenkijos Respublikoje ar Veimaro Respublikoje. Prižiūrint Tautų Sąjungos stebėtojams iš Anglijos, Prancūzijos ir Italijos įvyko balsavimas, kurio metu 99.32% gyventojų išreiškė norą gyventi Veimaro Respublikoje.

1945 m. didžioji dalis mozūrų kartu su vokiečiais pasitraukė į vakarus, bėgdami nuo artėjančios Raudonosios armijos. Potsdamo konferencijos metu visą Mozūrija buvo priskirta Lenkijos Liaudies Respublikai. Po karo šiose vietovėse likę mozūrai buvo įvardijami kaip vokiečiai ir deportuojami į Rytų Vokietiją. 1956 m. leidus buvusiems Vokietijos piliečiams palikti Lenkiją ir apsigyventi Vakarų Vokietijoje, didelė dalis iš, ir taip belikusios mažos bendruomenės, emigravo į Vakarų Vokietiją. Iki šių dienų iš XX a. pradžioje priskaičiuotų 300 000 mozūrų beliko tik apie 5000, kurių dauguma save priskiria Lenkijos vokiečiams.

Taip pat skaitykite 

 Mozūrijos ežerynas

Nuorodos 

 Mozūrų istorija (vok.);
 Aprašymas apie mozūrus (lenk.) .

Literatūra 

 Hartmut Boockmann: Deutsche Geschichte im Osten Europas, Ostpreußen und Westpreußen. Berlin 1992 ISBN 3-88680-212-4
 Franz Heyer: Übersetzung Masurischer Volkslieder aus dem Polnischen, in: Altpreußische Monatsschrift, Bd. XIV, S. 188 ff. und Bd. XVI, S. 361 ff.)
 Andreas Kossert: Masuren – Ostpreußens vergessener Süden. Pantheon-Verlag, 2001, ISBN 978-3-570-55006-9

Slavai
Mazovijos istorija
Prūsijos istorija
Judraičiai

Judraičiai – kaimas Kauno rajono savivaldybės vakaruose, 2 km nuo Jadagonių. Pro kaimą teka Judrės upelis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kauno rajono savivaldybės gyvenvietės
2007 m. vasario 18 d. Bagdado sprogimai

2007 m. vasario 18  d. Bagdado sprogimai yra planuotas teroristinis išpuolis prieš civilius, kuomet Irako sostinėje Bagdade, Bagdad el Džadido kvartale, kuriame didžiąją gyventojų dalį sudaro šiitai, sprogo trys automobiliai. Jie buvo pastatyti per 100 metrų vienas nuo kito, į orą jie išlėkė kelių sekundžių intervalu. Nukentėjo ne tik žmonės, bet ir netoli įsikūrusios parduotuvės. 

Išpuolio aukų skaičius buvo vienas didžiausių per Irako karo istoriją: 63 žmonės žuvo, 128 buvo sužeisti.

Nuorodos 
 Automobilių sprogimai nusineša daug aukų Aljazeera (angl.)

Terorizmas Irake
Bagdadas
Irako karas
Aalborg BK

Olborgo BK – Danijos sporto klubas iš Olborgo. Klubo futbolo, krepšinio, ledo ritulio ir rankinio komandos žaidžia aukščiausiose šalies lygose.

Istorija 

Klubas pirmus kelerius gyvavimo metus vadinosi Aalborg Cricketklub ir koncentravosi į kriketą, 1899 m. klubas pervadintas į Aalborg Boldklub, 1902 m. įkurtas futbolo skyrius. Nuo 1906 metų klubas vadinasi Aalborg Boldspilklub. Tarptautiniu mastu labiausiai žinomas futbolo klubas.

Futbolo komanda 

1995-1996 m. UEFA čempionų lygos sezone klubo futbolo komanda pirmą kartą pateko į grupių etapą, tačiau grupėje su 4 taškais liko paskutiniai.

2008-2009 m. UEFA čempionų lygos sezone antrajame atrankos etape įveikė Bosnijos ir Hercegovinos čempionus, o trečiajame etape susitiko su Lietuvos čempionais  komanda, kurią abejose rungtynėse įveikė rezultatu 2:0 ir antrą kartą klubo istorijoje pateko į čempionų lygos grupių etapą.

Futbolo komandos pasiekimai

Sezonai

Danijos varžybos

|}

Lietuviai 
 Lukas Spalvis, puolėjas 2013–2016 m.
 Domantas Šimkus, saugas 2013–2015 m.

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Aalborg BK
AC Horsens

Horsenso AC – Danijos futbolo klubas iš Horsenso.

Istorija 

Klubas įkurtas 1994 m. sausio 1 d., o iš geriausių FS Horsens ir FC Horsens ir kitų regiono klubų žaidėjų suburta ekipa.

2021–2022 m. sezone rungtyniavo Pirmame divizione (antra pakopa) ir tapo nugalėtojais.

Pasiekimai

Sezonai

Danijos varžybos

|}

Nuorodos 

 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 Globalsportsarchive

Horsens
Brøndby IF

Briondbiu IF – Danijos futbolo klubas iš vakarinio Kopenhagos priemiesčio Briondbiu.

Istorija 
1964 m. įkurtas susijungus Brøndbyøster IF ir Brøndbyvester IF. 

ŽaidėDanijos Superlygoje.

Pasiekimai 

 Royal League laimėtojas (2007 m.)

Sezonai

Danijos varžybos 

|}

Lietuviai 
 Aurelijus Skarbalius, gynėjas 1996–2006 m., vyr. treneris 2011–2013 m.

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive (vyrai)

Brondby IF
Kopenhaga
FC Midtjylland

Herningo futbolo klubas „Midtjylland“, o trumpai Herningo „Midtjylland“ bei FC „Midtjylland“ – Danijos futbolo klubas iš Herningo ir Ikasto. Žaidžia Danijos Superlygoje. 2015, 2018, 2020 m. tapo šalies čempionais. Viena stirpiausių pastarojo meto ekipų Danijoje.

Istorija 

Klubas 1999 metais įkurtas Herninge iš geriausių Herning Fremad ir Ikast FS komandų žaidėjų.

Pasiekimai

Sezonai

Danijos varžybos 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Midtjylland
FC Nordsjælland

Farumo „Nordsjælland“ – Danijos futbolo klubas iš Farumo.

Istorija 
2003 m. įkurtas FC Nordsjælland.

Emblema

Pasiekimai

Sezonai

Danijos varžybos 

|}

Lietuviai
 Audrius Veikutis, gynėjas 2001–2003

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Nordsjaelland
Odense BK

Odensės BK – Danijos futbolo klubas iš Odensės.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1889 m. Žaidė nacionaliniuose turnyruose. Vėliau – Pirmame divizione (tuo metu pirmoje pakopoje).

1977, 1982, 1989 m. sezonuose tapo šalies čempionais. 1991 m. sukūrus Superlygą tokių aukštumų nepasiekė.

2009–2010 m. sezone žaidė Danijos Superlygoje.

Pasiekimai

Sezonai

Danijos varžybos 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Odense BK
Randers FC

Randerso FC – Danijos futbolo klubas iš Randerso.

Istorija 
2002 m. Randerso klubų atstovai nusprendė įkurti vieną klubą. 2003 metų sausio 1 d. įkurtas „Randers FC“, kuris tapo anksčiau egzistavusių Randers SK Freja, Dronningborg BK, Kristrup BK, Vorup Frederiksberg BK, Hornbæk SF ir Randers KFUM klubų teisių perėmėju. Klubas perėmė „Freja“ komandos licenciją.

Pasiekimai

Sezonai

Danijos varžybos 

|}

Spalvinė gama 
 Mėlyna ir balta spalvos.

Nuorodos 

 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Randers
Silkeborg IF

Silkeborgo IF – Danijos futbolo klubas iš Silkeborgo.

Pasiekimai

Sezonai

Danijos varžybos 

|}

Lietuviai 
 Arūnas Šuika, saugas 1996–1997

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Silkeborg IF
Vejle BK

Vejle BK – Danijos futbolo klubas iš Vailės.

Istorija 
Klubas įkurtas 1891 m. penkis kartus tapo Danijos čempionais.

Pasiekimai

Sezonai

Danijos varžybos 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Vejle BK
Viborg FF

Viborgo FF – Danijos futbolo klubas iš Viborgo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1896 m. balandžio 1 d. Klube buvo domimasi gimnastika, kriketu, ledo rituliu, boksu, slidinėjimu, imtynėmis.
O futbolas atsirado po keleto metų nuo klubo įkūrimo. Kiek vėliau pradėtas naudoti logotipas, kuriame vaizduojamas stilizuotas dobilo lapas. O žalia ir balta tapo klubo spalvomis. Futbolo ekipa pirmosios sėkmės sulaukė 1924 m. Nuo 1981 m. kovojo šalies aukščiausioje lygoje, bet didelės sėkmės nesusilaukdavo.

2000 m. sėkmigiausi klubo istorijoje: klubas iškovojo Danijos futbolo taurę bei Supertaurę. 

Lietuvis Aurelijus Skarbalius dirbo vyr. treneriu nuo 2014 m. vasario 1 d. iki 2015 m. birželio 30 d.

2020–2021 m. rungtyniavo Pirmame divizione (antra pakopa) ir tapo šio diviziono nugalėtojais.

2021–2022 m. žaidė Superlygoje, nors liko septinti, pateko į Europos turnyrus. 

UEFA Europos Konferencijų lygoje rungtyniavo prieš „Sūduvos“ klubą.

2022 m. liepos 21 d. rungtynėse Marijampolėje danai nugalėjo sūduviškius rezultatu 1:0. 78 minutę pasižymėjo Sofus Berger Brix.

Atsakomosiose rungtynėse, kurios įvyko 2022 m. liepos 28 d. Danijoje, vienintelis rungtynių įvartis krito jau septynioliktąją rungtynių sekundę. Pasižymėjo Ibrahimas Saidas. Danai išlaikė šią persvarą iki rungtynių pabaigos. Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo 2-0 ir Danijos klubas pateko į kitą turnyro etapą. Sūduvos klubas baigė pasirodymą Europoje.

Pasiekimai

Sezonai

Danijos varžybos 

|}

Spalvinė gama 
 Žalia ir balta spalvos.

Aprangos ir jų pokyčiai 
 Aprangų gamintojai – Nike firma.
Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose rungtyniauja baltos ir žalios spalvos aprangomis.

Stadionas 
Namų rungtynes klubas žaidžia Viborgo miesto stadione, kuris dėl rėmimo sutarčių vadinamas Energie Viborg Arena.

Šio stadiono talpa – 9 566 žiūrovai. Atidarytas 2007 m.

Sudėtis
Atnaujinta: 2022 m. liepos 28 d.

Lietuviai 
  Aurelijus Skarbalius, vyr. treneris, nuo 2014 m. vasario 1 d. iki 2015 m. birželio 30 d.

Išnašos

Nuorodos 

 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Elevensports
 Transfermarkt
 ESPN duomenų bazė
 Globalsportsarchive

Viborg FF
JK Tallinna Kalev

Talino „Kalev“ – Estijos futbolo klubas iš Talino.

Pasiekimai 

 Estijos TSR čempionas (1955 m.)
 Estijos TSR taurės finalininkas (1946, 1955 m.)

Sezonai

Estijos varžybos 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOFASCORE

Kalev Tallinn
Talinas
2007 m. balandžio 18 d. Bagdado sprogimai

2007 m. balandžio 18 d. Bagdado sprogimai buvo serija teroristinių atakų, kurios vyko Irako sostinėje Bagdade, šiitų gyvenamame rajone, nužudę beveik 200 žmonių. „Sadriya“ prekybos centras buvo beveik atstatytas po 2007 m. vasario 3 d. sprogdinimų, tačiau šis sprogimas vėl sugriovė pastatą. Išpuolių aukų skaičius yra vienas didžiausių nuo 2003 m. pradėtos taikos palaikymo operacijos – karo – Irake. sprogimai nugriaudėjo praėjus vos dviem dienoms po to, kai iš ministrų kabineto pasitraukė radikalaus dvasininko Moqtada Sadr rėmėjai, reikalaujantys, kad ministras pirmininkas nustatytų tikslią JAV karių išvedimo datą

Aukos 
 Sadrijos kvartalas: žuvo mažiausiai 112 žmonių, dar 94 asmenys buvo sužeisti.
 Sadr Sitis: mažiausiai 28 žmonės žuvo, 45 buvo sužeisti.
 Karada: žuvo mažiausiai 11 žmonių, dar 13 buvo sužeista.
 al–Šurja: nukauti 4 pareigūnai, sužeisti šeši civiliai.

Nuorodos 
 Fotogalerija: Bagdado sprogimai 2007–04–18 (BBC)

Šaltiniai 

Terorizmas Irake
Irako karas
Bagdadas
Helles

Helles () – tai iš Miuncheno kilusi šviesiojo lager (apatinės fermentacijos) alaus rūšis. Blyškia spalva šis alus panašus į pilsner alų, nuo kurio skiriasi tuo, kad Helles aluje mažiau jaučiamas apynių, o labiau – salyklo aromatas. Helles alus paprastai turi 4,5 %-6 % alkoholio tūrio.

Miunchene skiriami 7 tradiciniai Helles alaus pavadinimai – Augustiner Bräu, Löwenbräu, Spaten, Weihenstephaner, Hofbräu, Hacker-Pschorr, Andechser Hell.

Lietuvoje Helles rūšies alų gamina alaus darykla Kalnapilis (Original'').

Miunchenas
Vokietijos kultūra
Alus
Teroristinė ataka prieš Irako parlamentą (2007 m.)

Teroristinis išpuolis prieš Irako parlamentą buvo įvykdytas 2007 m. balandžio 12 d. Bagdado ypač saugojamoje „Žaliojoje zonoje“. Šioje zonoje įsikūrę parlamento rūmai, bei daug valdžios institucijų ir Jungtinių Valstijų ambasada. Sprogmenys buvo detonuoti, manoma savižudžio sprogdintojo, pastato restorane, praėjus vos 10 minučių nuo deputatų pietų meto pradžios.

Aukos 
Pagal pirmuosius pranešimus sprogimo metu žuvo 8 žmonės ir mažiausiai 23 buvo sužeisti. Tarp aukų buvo ir du parlamento nariai: sunitų Nacionalinio dialogo tarybos narys Mohammedas Hasanas Avadas ir Taha al-Liheibi, priklausantis Irako Susitarimo frontui.

Balandžio 13 d. JAV kariuomenė pranešė, kad žuvo tik Mohamedas Avadas ir sužeisti 22 žmonės.

Atsakomybė 
Įtariama, kad prie išpuolio galėjo prisidėti vienas iš žuvusių parlamentarų asmens sargybinių.

Balandžio 13 d. sukilėlių grupė Islamo valstybė Irake islamistų interneto svetainėje paskelbė, kad ataką organizavo jie. Nėra tikrai aišku, ar tai tikrai šios organizacijos darbas ar tik prisiimami nuopelnai.

Išnašos

Nuorodos 
 „Bombos nugriaudėjo pačioje Irako parlamento širdyje“ JK dienraštis „Times“
 „Sprogimas trenkia į Irako parlamentą: 2 žūva“ JAV dienraštis „Washington Post“
 „Sprogimas Irako parlamento kavinėje“ JK nacionalinis transliuotojas BBC

Terorizmas Irake
Irako karas
Bagdadas
2007 m. vasario 3 d. Bagdado sprogimai

Sprogimai, vykę 2007 m. vasario 3 d. Irako sostinėje Bagdade nusinešė 135 žmonių gyvybes ir sužeidė 339 civilius. Teroristinis aktas įvyko Bagdado turguje, kuomet sprogmenų, svėrusių apie toną, prikrautas sunkvežimis įsiveržė į žmonių minią. Neskaitant žmonių aukų, sprogimas sugriovė apie aplinkinių 10 pastatų ir parduotuvių. Manoma, kad išpuolį šiitų gyvenamajame rajone įvykdė savižudis sprogdintojas.

Laiko pasirinkimas 
Pasak policijos, mirtininkas vairavo sunkvežimį su maisto produktais. Jam įvažiavus į turgų, sprogmenys detonavo, sugriaudami aplink buvusias parduotuves ir prekystalius sausakimšame Sadrijos turguje. Tuo metu daug žmonių apsipirkinėjo ir bandė apsirūpinti maistu prieš tą vakarą prasidėsiančią komendanto valandą. Iš to galimą daryti išvadą, kad pasirinkdamas tokį momentą savižudis siekė kuo daugiau aukų.

Irako karas
Bagdadas
Terorizmas Irake
Aleksandras Suvorovas

Aleksandras Vasiljevičius Suvorovas (; 1730 m. lapkričio 24 d. Maskvoje – 1800 m. gegužės 18 d. Sankt Peterburge) – rusų karvedys, generalisimas, vienas didžiausių Naujųjų laikų karinių strategų. Jis nėra pralaimėjęs nei vieno mūšio, taip pat pagarsėjo, kai pervedė armiją per Alpes.

Biografija 
Aleksandras Suvorovas buvo vienintelis Vasilijaus Ivanovičiaus Suvorovo sūnus. Maskvoje Suvorovas baigė Kadetų akademiją, kartu įgijo karinį bei civilinį laipsnį. 1751 m. paskirtas generolo majoro N. F. Sokovnino adjutantu, kovo-spalio mėnesiais keliavo į Drezdeną bei Vieną diplomatinės misijos metu. 1758 m. buvo Klaipėdos pilies komendantas. Puikiai pasirodė Turkijos ir Rusijos karo metu, vėliau vadovavo visai sąjungininkų kariuomenei turkų-austrų karo metu. Čia Suvorovas ne tik kovėsi puikiai mūšio lauke, bet ir paėmė ne vieną svarbią turkų gynybinę pilį. Taip pat buvo vienas iš rusų kariuomenės vadų, kuris prisidėjo prie 1794 metų sukilimo numalšinimo. Vėliau dalyvavo Italijos kampanijoje, kurios tikslas buvo „pamokyti“ Prancūziją, po to kai ši po savo revoliucijos ėmė skleisti Europai idėjas apie respubliką. Nepatenkinta visa Europos monarchija nusprendė pamokyti prancūzus ir visi susitarę puolė Prancūziją, kartu puolė ir Rusija, kurios armijai Suvorovas vadovavo. Nors tada visai prancūzų armijai vadovavo Napoleonas Bonapartas, tačiau abu šie didieji karvedžiai nesusikovė, nes Napoleonas tuo metu buvo savo Egipto kampanijoje. Nors ši kampanija ir baigėsi nesėkmingai, Aleksandras Suvorovas jokio mūšio nepralaimėjo ir netgi dar labaiu išgarsėjo, kai pervedė armiją per Šveicarijos Alpes. Tačiau tada jau Suvorovas perspėjo Europą, kad pavojinga tokiam žmogui, kaip Napoleonas Bonapartas leisti vadovauti Prancūzijoje, nes tada Europai kiltų pavojus prasidėti neramumams. Ir jis buvo teisus. Nors jo žygiuose buvo žiauriai elgiamasi su aplinkiniais, nemažai plėšikaujama, tačiau pats savo kariam buvo labai geras, bendravo kaip lygus su lygiais, reikalavo iš jų visų jėgų. Karius net kartais vadino „broliais“.
 

Suvorovas, Aleksandras
Suvorovas, Aleksandras
Raudonojo erelio ordino kavalieriai
Radvoniškis

Radvoniškis – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje.

Istorija 

XVII a. vietovė buvo Noliškio lauke, kuris minimas 1663 m. Alantos bažnyčios metrikų knygoje: Kotryna Radvanska iš Noliškio lauko.

1656 m. Alantos bažnyčios metrikų knygoje minimas tuometinis kaimo savininkas, bajoras Konstantinas Radvanskis (Radvanas); 1699 m. Noliškio dvaro inventoriuje pirmąkart paminėtas Radvoniškio kaimo vardas. Noliškio dvarui Radvoniškis priklausė XVII–XIX a.

1944 m. vasarą Vermachto kariai nuo Radvoniškio kalvų apšaudė Suginčiuose šeimininkaujančius raudonarmiečius, taip trumpam sustabdydami jų puolimą. Radvoniškyje, prie Padvarnių vieškelio palaidoti du tą vasarą žuvę vokiečių kareiviai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Saukiškiai

Saukiškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje.

Istorija 

1620 m. Noliškio lauko dalį pirko bajoras Sauka. XVIII a. pradžioje vietovė pradėta vadinti dabartiniu vardu. XVII a. priklausė Alantos parapijai. Konstantinas Bžoztovskis, Vilniaus vyskupas, Didžiojo maro metu (1710) išgarsėjus stebuklais Skudutiškio Maloningosios Mergelės Marijos paveikslui, sudarė komisiją, kuri jam perdavė vietos žmonių suaukotus pinigus (3000 monetų). Už juos iš Rapolo Išoros, Trakų sargybinio, Skudutiškio koplyčiai buvo nupirktas Saukiškių palivarkas. Vėliau dėl jo buvo bylinėjamasi ir bajoras Koziela 1750 m. jį grąžino Skudutiškio koplyčiai.

Žymūs žmonės 

Iš šio kaimo yra kilęs liaudies menininkas skulptorius Vladas Lasis (1893-1988).

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Argja BF

Torshavno „Argir“ – Farerų futbolo klubas iš Argiro (Torshauno komuna).

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1973 m. 2007 m. debiutavo elito divizione, bet po kelių sezonų iškrito į žemesnį lygmenį. 

2017 m. tapo antros pakopos nugalėtojais. 2018 m. grįžo į elito divizioną, kuriame žaižia iki šiol.

Emblema

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 RSSSF duomenų bazė
 Čempionų sąrašas
 Taurės turnyrai

Argja BF
B36 Tórshavn

Torshauno B36 – Farerų futbolo klubas iš Torshauno.

Istorija 
Oficialiai klubas įkurtas 1936 m. kovo 28 d., nors žaisdavo ir 1935 m. Klubą įkūrė jaunimas, kurie norėjo žaisti futbolą, tačiau negalėjo patekti į HB Tórshavn sudėtį. Šią mintį palaikė vietos verslininkas Niels Ejdesgaard, kuris ir tapo pirmuoju klubo vadovu. 

Kai susikūrė B36–ieji, prasidėjo trintis tarp abiejų sostinės klubų dėl Gundadalur stadiono, nes abi komandos norėjo jame žaisti namų rungtynes, bei treniruotis. Konfliktą išprendė Torshavno miesto meras, kuris nusprendė, kad abu klubai turi vienodas teises naudotis stadionu.

1946 m. klubas pirmą kartą tapo šalies čempionais. 1965 m. pirmą kartą iškovojo šalies futbolo taurę.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Lietuviai 
 Darius Magdišauskas, gynėjas 2000 m.

Taip pat skaitykite 
 B36 Tórshavn (moterys) (moterų futbolo komanda);

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 Transfermarkt
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė
 Čempionų sąrašas
 Taurės turnyrai
 Supertaurės finalai

B36
HB Tórshavn

Torshauno „Havnar“ – Farerų futbolo klubas iš Torshauno.

Istorija 
Klubas įkurtas 1904 m. spalio mėn. Pirmoji klubo valdyba buvo išrinkta susirinkime, įvykusiame 1904 m. lapkričio 14 d. Valdybą sudarė trys žmonės: Mads Andrias Winther, J. Joensen ir J. Mouritsen. Pirmasis HB pirmininkas buvo būsimasis Torshavno meras (1909–12) Madsas Andriasas Vinteris. 

Pirmosios HB rungtynės su TB Tvøroyri įvyko 1909 m. gegužės 23 d. Tvioroiris mieste. Rungtynės baigėsi rezultatu 2–2. Po dviejų mėnesių, 1909 m. liepos 18 d., buvo surengtos antrosios rungtynės su TB Tvøroyri, kurios šį kartą vyko Torshavne ir baigėsi rezultatyviomis lygiosiomis 3:3.

1942 m. Farerų salose buvo suformuota nacionalinė lyga. Pirmieji sezonai HB nebuvo labai sėkmingi. Vėliau jų rezultatai pagerėjo ir jie užėmė antrąsias vietas 1948, 1949, 1953 ir 1954 m.

1955 m. iškovojo pirmą čempionų titulą, bei futbolo taurę. tai buvo pirmieji trofėjai. Vėlesniais metais klubas iškovojo ir daugiau titulų.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Taip pat skaitykite 
 Havnar Bóltfelag – moterųfutbolo komanda.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 Globalsportsarchive
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 RSSSF duomenų bazė
 Čempionų sąrašas
 Taurės turnyrai
 Supertaurės finalai

Havnar
B71 Sandur

Sanduro B71 – Farerų futbolo klubas iš Sanduro.

Istorija 

Klubas į aukščiausiąją lygą pirmąkart pateko 1989 metais ir jau pirmajame sezone laimėjo šalies pirmenybes.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Garsesni žaidėjai 
  Ibrahima Camara

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė
 Čempionų sąrašas
 Taurės turnyrai
 Supertaurės finalai

B74 Sandur
EB/Streymur

Eidžio „Streymur“ – Farerų futbolo klubas iš Eidžio ir Streimneso.

Istorija 
Klubas įkurtas 1993 m., kai susijungė Eiðis Bóltfelag (EB) ir Streymur Hvalvík. 

Buvo suformuotas naujas klubas, kuris iškopė į elito divizioną. 

2007 m. pirmą kartą iškovojo šalies futbolo taurę. 2008 m. pirmą kartą tapo šalies čempionais.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Taip pat skaitykite 
 EB/Streymur/Skála – moterų futbolo ekipa;

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 Globalsportsarchive
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 RSSSF duomenų bazė
 Čempionų sąrašas
 Taurės turnyrai
 Supertaurės finalai

Streymur
Víkingur Gøta

Nordragiotos „Víkingur“ – Farerų futbolo klubas iš Nordragiotos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1926 m. kai buvo įkurtas Gøtu Ítróttarfelag (GÍ Gøta). 

1928 m. buvo įkurtas Leirvíkar Ítróttarfelag (LÍF Leirvík).

2008 m. klubų susijungimas 
2008 m. Gøtu Ítróttarfelag (GÍ Gøta) susijungė su antroje pakopoje žaidusiu Leirvíkar Ítróttarfelag (LÍF Leirvík).

Įkurtas naujas klubas, kuris pavadintas Víkingur Gøta.

Klubo simbolika

Klubo emblema 
Klubo emblemoje pavaizduotas vikingas.

Spalvinė gama 
 Žydra ir juoda.

Pasiekimai 
Premjer lyga: 2
 2016, 2017

Farerų futbolo taurė: 6
 2009, 2012, 2013, 2014, 2015, 2022

Farerų Supertaurė: 5
 2014, 2015, 2016, 2017, 2018

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Žinomesni žaidėjai 

 Atli Gregersen

Taip pat skaitykite 
 Víkingur Gøta (moterys)
 ÍF/Víkingur (moterų futbolo komanda);

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 Globalsportsarchive
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 RSSSF duomenų bazė
 Čempionų sąrašas
 Taurės turnyrai
 Supertaurės finalai

Vikingur Gota
ÍF Fuglafjørður

Fuglafjorduro ÍF – Farerų futbolo klubas iš Fuglafjorduro.

Istorija 
Klubas įkurtas 1945 m. kovo 25 d. 1979 m. tapo šalies čempionais. Tai vienintelis čempionų titulas per klubo gyvavimo istoriją.

2010 m. iškovojo šalies futbolo taurę. Paastraisiais sezonais balansuoja tarp elito diviziono ir antros pakopos.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Taip pat skaitykite 
 ÍF/Víkingur – moterš futbolo komanda;

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 TRANSFERMARKT
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė
 Čempionų sąrašas
 Taurės turnyrai
 Supertaurės finalai

Fuglafjordur
Klaksvikar ÍF

Klaksviko ÍF – Farerų futbolo klubas iš Klaksviko.

Istorija 

Klubas įkurtas 1904 m. Daugkartiniai šalies čempionai ir taurės laimėtojai. Atstovavo šaliai UEFA čempionų lygos ir kituose turnyruose.

2018–2019 m. Europos lygos turnyre burtai lėmė kovą su Vilniaus „Žalgiriu“. 
Fareruose pirmas rungtynes laimėjo lietuviai (rezultatu 2-1).

2019–2020 m. Europos lygos turnyre burtai lėmė kovą su Vilniaus „Riteriais“. Lietuvoje rungtynėse baigėsi 1-1, o atsakomosiose fareriečiams užteko ir nulinių lygiųjų, kad patektų į kitą etapą.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Pasirodymai Europos taurėse

Sudėtis 
2018 m. birželio 29 d.

Taip pat skaitykite 
 KÍ Klaksvík moterų futbolo komanda.

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė
 Čempionų sąrašas
 Taurės turnyrai
 Supertaurės finalai

Klaksvik
NSÍ Runavík

Runaviko NSÍ () – Farerų futbolo klubas iš Runaviko.

Istorija 
Klubas įkurtas 1957 m. Pirmą kartą šalies futbolo taurę iškovojo 1986 m. 

Čempionais tapo 2007 m. Tai vienintelis čempionų titulas per klubo gyvavimo istoriją.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Taip pat skaitykite 
 NSÍ Runavík (moterys) – klubo moterų ekipa;

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 Globalsportsarchive
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 RSSSF duomenų bazė
 Čempionų sąrašas
 Taurės turnyrai
 Supertaurės finalai

Farerų futbolo klubai