joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kauno apskritis (LDK)

Kauno apskritis arba Kauno pavietas () – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės administracinis vienetas, Vilniaus vaivadijos dalis. Administracinis centras – Kaunas.

Raida 
Kauno apskritis formavosi lietuvių gentinės Neries žemės, buvusios Neries žemupyje ir Nemuno vidurupyje, teritorijoje. Sukūrus Lietuvos Didžiąją Kunigaikštystę pradėti formuoti administraciniai vienetai. Nuo 1398 m. Kauno pilyje reziduodavo seniūnai, ir Kauno seniūnija tapo vėlesnės apskrities pirmtake. 

Tačiau tikroji apskritis suformuota 1564–1566 m. administracinės ir teismų reformos metu. Jos metu LDK teritorija buvo suskirstyta į pavietus (apskritis), kurios priskirtos vaivadijoms. Kauno pavietas buvo priskirtas Trakų vaivadijai (priklausė iki 1795 metų) ir įgavo aiškiai apibrėžtas ribas.

Vykstant ATR padalinimams, buvo pradėtos administracinės reformos. 1791 m. iš 20 pietinių apskrities parapijų buvo sudaryta nauja Prienų apskritis. Tačiau 1795 m. ATR teritoriją užėmus Rusijos imperijai, Kauno pavietas buvo panaikintas. Didžioji apskrities dalis atiteko Prūsijos karalystei (priskirtos Balstogės departamentui). Iš šiauriausios apskrities dalies su Kauno miestu ir prijungtų teritorijų šiauriau Nemuno suformuotas Kauno ujezdas.

Teritorija 
Lietuvos Metrika Kauno pavieto teritoriją aprašo taip: „To pavieto siena: iš vienos pusės Nevėžio upe iki Upytės sienos; iš kitos pusės iki Vilkmergės sienos, prijungiant Kulvą ir Žeimius; iš trečios pusės prijungiant Vaiguvą ir po kairę Uogintus, palei Žiežmarių sieną; iš ketvirtos pusės į viršų Nemunu, prijungiant Barboriškes, iki jo karališkosios didenybės girios, iki Žemaitijos sienos“. Kauno miestas, turėjęs Magdeburgo teises, apskričiai nepriklausė. 

Tuometinė Kauno apskritis apėmė daugiausia teritorijas į pietvakarius nuo Nemuno: dalį dabartinio Kauno rajono, taip pat Vilkaviškio, Prienų, Marijampolės rajonų savivaldybes.

Smulkesni apskrities vienetai buvo valsčiai. Sukūrimo metu apskričiai priklausė Kauno, Karmėlavos, Prienų, Darsūniškio, Birštono, Punios, Rumšiškių, Stakliškių ir kiti valsčiai.

Šaltiniai
Ušačai

Ušãčai  (, ) – miestelis Vitebsko srityje šiaurės Baltarusijoje, 110 km į vakarus nuo Vitebsko, prie Ušačos upės. Ušačų rajono administracinis centras.

Istorija 

Po I ATR padalijimo kurį laiką buvo Polocko vaivadijos administracinis centras, jame rinkdavo vaivadijos seimai. XIX a. buvo dvaras.

Šaltiniai 

Ušačų rajono gyvenvietės
Vitebsko srities miesto tipo gyvenvietės
Chalopeničai

Chalòpeničai  (, ) – miestelis Minsko srityje šiaurės rytinėje Baltarusijoje, 27 km į šiaurę nuo Krupkų.

Istorija 

Po I ATR padalijimo kurį laiką buvo Vitebsko vaivadijos ir Oršos apskrities administracinis centras, jame rinkdavosi vaivadijos seimai. XIX a. 2-ojoje pusėje buvo 1500 gyventojų.

Šaltiniai 

Krupkų rajono gyvenvietės
Minsko srities miesto tipo gyvenvietės
Stephen Maguire

Stivenas Magvairas (g. 1981 m. kovo 13 d.) – Škotijos profesionalus snukerio žaidėjas, 16 pasaulio numeris. Nuo karjeros pradžios 1998 m.  jis yra laimėjęs 6 reitinginius turnyrus, įskaitant 2004 m. Britanijos čempionatą.

Daug metų figūruoja geriausių planetos žaidėjų Top 16. Magvairas - serijinis žaidėjas, šiuo metu turintis virš 400 šimtinių serijų ir 3 maksimalius breikus.

Daugkartinis pasaulio čempionas ir snukerio legenda Ronnie O'Sullivan yra pasakęs: "Magvairas bus geriausias pasaulyje".

2019 m. laimėjo pasaulio 6 raudonų kamuoliukų čempionatą, įveikdamas John Higgins.

Yra vedęs, turi 3 vaikus. 

Dėl alergijos jis negali ryšėti kaklaraiščio.

Išnašos 

Snukerio žaidėjai
Škotijos asmenybės
Gegužinė (Dotnuva)

Gegužinė – išnykusi gyvenvietė dabartinėje Kėdainių rajono savivaldybėje, netoli Dotnuvos. Kol kas jos nėra pavykę identifikuoti su dabartine vietove. Informaciniuose geografinių vietų žinynuose ir kituose šaltiniuose dominančios informacijos taip pat nerasta. Nėra užuominų apie bent panašiai skambančios gyvenvietės vardą ir Lietuvos inventorių aprašymuose.

Geografija

Viduramžių LDK žemėlapiuose gyvenvietė lokalizuota kiek nutolusi nuo Nevėžio dešiniojo kranto, į šiaurę nuo Kėdainių ir į rytus nuo Krakių. A. Miškinio ir A. Baliulio manymu, tai esanti Gegužinė; tą pačią versiją siūlo ir S. Alexandrowiczius. Tačiau nėra aišku, apie kurią šiuo vardu vadinamą gyvenvietę kalbama – viena Gegužinė yra kiek į šiaurę nuo Panevėžio, antroji įsikūrusi kairiajame Neries krante.

G. Błaszczykas siūlo šį vietovardį tapatinti su Gaižuva, kurios pirmieji paminėjimai siekia XIII a. Kryžiuočių karo kelių aprašymuose minimas Gaižuvos kraštas (lant Geysow). I. Sprogis akcentuoja buvus Gaižuvos valsčių, XVI a. priklausiusį Vilkijos pavietui. Visai tikėtina, kad ši vietovė turėjo būti gerai žinoma ir buvo aktualu ją pažymėti, juolab, kad Gaižuva priklausė Žemaitijos seniūnijai.

Istorija

Gegužinės miestelis (Giegzyn) prie Kėdainių LDK žemėlapiuose žymimas nuo 1613 m. Vėliau jis randamas 1648 m., 1675 m., 1739 m. žemėlapiuose

Šaltiniai 

Panaikintos Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Adomas Mendziblockis

Adomas Mendziblockis (, 1885 m. balandžio 4 d. Griškonys, 4 km nuo Butrimonių, Alytaus apskritis, Lietuva – 1956 m. rugpjūčio 25 d. Gdanskas, Lenkija) – žymus tarpukario Vilniaus tapytojas.

Biografija 

Adomas Mendziblockis gimė 1885 m. balandžio 4 d. Griškonių dvare, stovėjusiame Griškonių kaime, Butrimonių parapijoje Jono Mendziblockio ir 1863 m. sukilimo dalyvės Valerijos Bartuševičiūtės Mendziblockos šeimoje. Be Adomo šeimoje augo keturi vaikai: Vaitiekus, Samuelis, Sigizmundas, Izidorius ir duktė Eugenija, dar vienas Mendziblockių vaikas mirė vaikystėje. Adomo Mendziblockio senelis iš motinos pusės Adomas Bartuševičius buvo vienas Birštono kurorto įkūrėjų.

Apie 1899 m. Adomas Mendziblockis mokėsi Vilniaus piešimo mokykloje. Šią mokyklą buvo baigęs jo motinos pusbrolis Jurgis Jodkovskis.

1908–1913 m. Adomas Mendziblockis studijavo Krokuvos dailės akademijoje. Besimokantį Krokuvoje Adomą Mendziblockį 1909 m. ištiko motinos mirtis. Krokuvos dailės akademiją A.Mendziblockis baigė 1913 m. gaudamas aukso medalį už puikius pasiekimus studijų metu. Prasidėjus I pasauliniam karui A.Mendziblockis išvyko į Tbilisį, kur tęsė studijas vietinėje Dailės akademijoje. Apie 1917 m. A.Mendziblockis išvyko į Konstantinopolį, kur taip pat studijavo tapybos techniką.

1919 m. jis persikėlė gyventi į Varšuvą. 1922 m. grįžo gyventi į Vilnių, kur kūrė ir dirbo piešimo mokytoju. 1924–1936 m. A.Mendziblockis dirbo braižytoju Stepono Batoro universitete, Aprašomosios anatomijos katedroje, kuriai vadovavo prof. Michaelis Reicheris.

Vilniuje Adomas Mendziblockis priklausė Vilniaus dailininkų ir dizainerių draugijai bei Dailės skatinimo draugijai, su kuria eksponavo savo darbus. 1945 m. pabaigoje dailininkas Adomas Mendziblockis apsigyveno Gdanske, kuriame išgyveno iki mirties, t. y. 1956 m. rugpjūčio 3 d. Palaidotas Gdanske.

Kūryba 
Adomas Mendziblockis parodose dalyvavo nuo 1913 m. Per savo gyvenimą surengė apie 20 personalinių parodų, daugiausiai tapė akvarele ir guašu realistinius Vilniaus miestų vaizdus, portretus.

Nuorodos 

Lietuvos tapytojai peizažistai
Lietuvos tapytojai portretistai
Meta Platforms

„Meta Platforms, Inc.“ arba „Meta“ (anksčiau – „Facebook, Inc.“) – JAV tarptautinis technologijų konglomeratas, įkurtas Menlo Parke, Kalifornijoje. Meta siūlo įvairius produktus ir paslaugas, įskaitant „Facebook Messenger“, „Facebook“, „Instagram“, „WhatsApp“ – vienas populiariausių socialinių žiniasklaidos ir internetinės telefonijos paslaugas pasaulyje.

2012 m. kompanija paskelbė pirminį viešąjį siūlymą ir žengė į NASDAQ akcijų biržą pritraukdama 16,4 mlrd. kapitalo. Ji tuo metu buvo įvertinta kiek daugiau nei 100 mlrd. JAV dolerių. Tais pačiais metais kompanija įsigijo „Instagram“ programėlę už 1 mlrd JAV dolerių, o 2014 m. – „WhatsApp“ programėlę už 19 mlrd. JAV dolerių. Tai viena vertingiausių kompanijų pasaulyje, kurios rinkos kapitalizacija 2022 sausio mėn. siekė 1 trln. JAV dolerių.

2021 m. spalio mėn. žiniasklaida viešai pranešė, kad bendrovė „Facebook“ nusprendė pakeisti savo pavadinimą, jog „atspindėtų savo siekį sukurti metavisatą“. Markas Zakerbergas teigė, kad naujasis pavadinimas atspindi pastangą kurti naują virtualią erdvę, o ne vien socialinės žiniasklaidos paslaugą. Tais pačiais metais bendrovė tam skyrė 10 mlrd. JAV dolerių. Pastarosios lėšos nukreiptos į tris pagrindines šakas – virtualią realybę, papildytą realybę ir įrangą, susijusią su metavisata. Pavadinimas oficialiai pakeistas tų pačių metų spalio 28 d. Žodis „meta“ kilęs iš senovės graikų kalbos, reiškiantis „anapus“, kuriuo bandoma kompanijai suteikti futuristinį įvaizdį.

2014 m. „Facebook“ už 2 mlrd. JAV dolerių įsigijo VR įrangos gamintoją „Oculus“ ir nuo to laiko plėtoja projektą „Horizon“ – skaitmeninę erdvę, kurioje žmonės gali bendrauti naudodamiesi virtualiosios realybės technologijomis. 2021 m. bendrovė pristatė sistemą „Horizon Workrooms“, leidžiančią bendradarbiams, dėvintiems VR prietaisus, rengti posėdžius virtualioje patalpoje, kurioje jie visi vaizduojami kaip trimačiai animaciniai personažai.

Išnašos 

JAV įmonės
Informacinių technologijų įmonės
Skūbis Dū

„Skūbis Dū“ () – kultinė amerikiečių animacinė franšizė, kurią sudaro televizijos serialai, pradėti kurti dar 1969 m. Kūrėjai Džo Rubis (Joe Ruby) ir Kenas Spiersas (Ken Spears) sukūrė originalų serialą „Skūbi Dū, kurgi tu!“ (angl. Scooby-Doo, Where Are You!) „Hanna-Barbera Productions“ nurodymu 1969 m.

Sekmadienio rytais rodytas animacinis serialas apie paauglius Fredį Džounsą (Fred Jones), Dafnę Bleik (Daphne Blake), Velmą Dinkli (Velma Dinkley), Norvilą „Šegį“ Rodžers (Norville "Shaggy" Rogers) bei jų kalbantį vokiečių dogą Skūbį Dū, drauge bandančius išspręsti nusikaltimus, kuriuos vykdo paranormaliomis būtybėmis apsimetantys nusikaltėliai, sulaukė didžiulio populiarumo tiek JAV, tiek kitose pasaulio šalyse. 2013 m. „TV Guide“ įvertino „Skūbį Dū“ kaip penktą visų laikų geriausią animacinį filmą.

Išnašos 

JAV televizijos serialai
Animaciniai serialai
Bernard Wapowski

Bernardas Vapovskis (; 1475 m. – 1535 m. lapkričio 21 d. Krokuvoje) – vienas pirmųjų Lenkijos kartografas.

Biografija 

Gimė 1475 m. Vapovcės kaime prie Peremyšlyje (pagal kaimą ir pavardė), nors kai kurie šaltiniai nurodo Radochonices. 1526 m. tapo Lenkijos karaliaus sekretoriumi. Mokėsi Krokuvos universitete. Studijavo, bendradarbiavo ir buvo draugas su M. Koperniku.

Žemėlapiai 

Žemėlapius braižė nuo XVI a. pradžios. 1507 m. kartu su M. Beneventanu išleido Lenkijos ir Rusios žemių žemėlapį (), kuriame pažymėta ir dabartinė Lietuva, nors ir labai neišsamiai.

Žymiausias iš darbų – „Lenkijos Karalystės ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės žemėlapis“ (). Tai 1526 m. Krokuvoje išleistas Lenkijos ir LDK žemėlapis masteliu 1 : 1 260 000, vienas tiksliausių to laikmečio žemėlapių šiame regione. B. Vapovskio žemėlapyje pirmą kartą dauguma geografinių objektų vadinami beveik lietuviškais vardais. Žemėlapyje matoma nemažai ir Žemaitijos gyvenviečių.

Lyginant su ankstesnių autorių kartografiniais darbais, B. Vapovskio LDK žemėlapyje daug tankesnis upių tinklas, tiksliau pavaizduota Baltijos jūros kranto linija, panaši į dabartinę Kuršių nerijos formą, lengvai atpažįstamos Kuršių marios. Gana detalus ir tikroviškas Nemuno deltos vaizdas su Rusnės ir Gilijos šakomis. Pavaizduotos didesniosios Žemaitijos upės – Minija, Jūra, Akmena, Šventoji, Varduva, Dubysa ir dar dvi neįvardytos upės – Nemuno intakai. Pažymėta nemažai gyvenviečių – Klaipėda, Ventė, Telšiai, Plateliai, Švėkšna, Viekšniai, Luokė, Alsėdžiai, Varniai, Kražiai, Kaltinėnai, Batakiai, Viduklė, Raseiniai, Lioliai, Rusnė, Pajūris, Tauragė. Platelių ežero saloje pažymėta dar XV a. pradžioje stovėjusi pilis.

Šaltiniai 

Lenkijos kartografai
Tai Webster

Tajus Džekas Vebsteris (Tai Jack Webster, g. 1995 m. gegužės 29 d.) – Naujosios Zelandijos krepšininkas, įžaidėjas.

Pradėjo rungtyniauti už gimtojo Oklando „Vestleiko“ berniukų mokyklos komandą, su ja laimėjo šalies vidurinių mokyklų lygą, tapo geriausiu finalinio turnyro žaidėju. 2012 m. debiutavo kaip profesionalas Oklando „Pirates“ komandoje. Vėliau kaip jaunasis žaidėjas be kontrakto žaidė už Oklando „New Zealand Breakers“. 2013–2017 m. išvyko į JAV, studijuodamas Nebraskos–Linkolno universitete žaidė už „Cornhuskers“ komandą. Vėliau grįžo į Naująją Zelandiją, vėliau rungtyniavo Vokietijos, Turkijos klubuose, paskui – vėl Zelandijoje. 2021 m. atleistas iš „Breakers“, nes atsisakė skiepytis COVID-19 vakcina. 2021 m. lapkritį sudarė kontraktą su Kauno „Žalgiriu“.

Atstovaudamas Naujosios Zelandijos rinktinę dalyvavo 2014 m. pasaulio čempionate, poroje olimpinių atrankų turnyrų.

Tajaus brolis Koris Vebsteris – taip pat profesionalus krepšininkas.

Laimėjimai 
 Nacionalinė krepšinio lyga (Australija/N. Zelandija): 2013 m.
 Naujosios Zelandijos čempionų varžybos: 2012 m.
 Naujosios Zelandijos metų naujokas: 2013 m.
 Karaliaus Mindaugo taurė: 2022 m.

Šaltiniai 

Naujosios Zelandijos krepšininkai
Užsienio krepšininkai Lietuvos komandose
Tarnava (Lyda)

Tarnava (, ) – agromiestelis šiaurės vakarų Baltarusijoje, 18 km į pietvakarius nuo Lydos.

Istorija 

XVII a. buvo Zavišų valda. XIX–XX a. buvo Tarnavos valsčiaus centras. 1974 m. tapo apylinkės centru.

Šaltiniai 

Lydos rajono gyvenvietės
Baltarusijos agromiesteliai
Žukavičių valsčius

Žukavičių valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Baltarusijos teritorijoje. Valsčiaus centras – Didieji Žukavičiai.

Istorija 

Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo. 1929 m. gegužės 31 d. prijungta dalis Volnos valsčiaus. 1932 m. spalio 1 d. dalis valsčiaus prijungta prie Tureco valsčiaus.

Šaltiniai 

Baranovičių apskrities valsčiai
Naugarduko apskrities valsčiai
Nesvyžiaus apskrities valsčiai
Stolpcų apskrities valsčiai
Volnos valsčius

Volnos valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Baltarusijos teritorijoje.

Istorija 

Valsčius įkurtas 1926 m. sausio 22 d. iš buvusių Černichavos valsčiaus ir Palanečkos valsčiaus. 1929 m. gegužės 31 d. dalis valsčiaus perduota Žukavičių valsčiui.

Šaltiniai 

Baranovičių apskrities valsčiai
Černichavos valsčius

Černichavos valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Baltarusijos teritorijoje.

Istorija 

Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo. 1926 m. sausio 22 d. panaikintas prijungiant prie naujo Volnos valsčiaus.

Šaltiniai 

Baranovičių apskrities valsčiai
Naugarduko apskrities valsčiai
Palanečkos valsčius

Palanečkos valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Baltarusijos teritorijoje.

Istorija 

Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo. 1926 m. sausio 22 d. panaikintas prijungiant prie naujo Volnos valsčiaus.

Šaltiniai 

Baranovičių apskrities valsčiai
Griaunamosios inovacijos

Griaunamosios arba ardomosios inovacijos ar technologijos () – didžiuliu technologiniu pokyčiu (inovacijomis) pasižymintys produktai ar paslaugos pateikti rinkoje. Paprastai brangių ar įmantrių produktų bei paslaugų pakeitimas paprastais, įperkamais, prieinamais plačiosioms masėms.

Masiškai konvejeriniu būdu pradėtas gaminti „Ford Model T“ automobilis gerokai atpiginęs transporto priemones, IBM asmeniniai kompiuteriai pakeitę iki tol brangius, didelius kompiuterius naudotus korporacijose ir akademinėje aplinkoje ir daugelis kitų inovacijų priskiriami šiai kategorijai. Internetas taip pat įvardijamas kaip puiki terpė atsirasti ardomosioms inovacijoms. Tokių technologijų pavyzdžiai yra „Skype“, „Spotify“, „Netflix“. Kaip griaunamosios inovacijos pavyzdys pateikiama ir „Vikipedija“, kuri leidžia kurti straipsnius kiekvienam vartotojui net ir be akademinio išsilavinimo. Pastaroji neretai naudojama plačiųjų masių netgi dažniau nei mokslininkų parašytos alternatyvos. Tokiu būdu prisidedama ir prie akademinės sklaidos, mokslo populiarinimo.

Idėja išpopuliarinta 1997 m. Inivatoriaus dilema () knygoje, kurią išleido Harvardo verslo mokyklos profesorius. Laikui bėgant Clayton Christensen tapo pačiu įtakingiausiu verslo vadybos paskaitininku iki pat savo mirties 2020 m. Jo sparnuota frazė tapo netgi nuvalkiota ir neretai vartota ne pagal kontekstą. Iki 2014 m. jo terminas () buvo pavartotas daugiau nei 2000 kartų įvairiuose moksliniuose straipsniuose, verslo spaudoje. Tačiau net jis pats iš pradžių nelaikė „iPhone“ išmanaus telefono ar „Tesla“ elektromobilių griaunamosiomis inovacijomis. Tiek „Apple“, tiek „Tesla“ suardė rinkos modelį, pakeitė įprastas technologijas ir išstūmė dalį konkurentų iš rinkos.

Išnašos 

Inovatika
Auksūdžio GS

Auksūdžio geležinkelio stotis – buvusi gyvenvietė Mažeikių rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Auksūdžio kaimo.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Mažeikių rajono savivaldybės gyvenvietės
Ažubalis (viensėdis)

Ažubalis – buvęs viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, netoli Ažubalio kaimo.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Rokiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Gustaitynė

Gustaitynė – buvęs kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Išlaužo.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Prienų rajono savivaldybės gyvenvietės
Raubiškės

Raubiškės – buvęs viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Buivydžių.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Šikutiškė

Šikutiškė – buvęs kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Būdos.

Istorija

1949 m. buvo Šikutiškės apylinkės centras.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Kazlų Rūdos savivaldybės gyvenvietės
Vaišnoriškė (viensėdis)

Vaišnoriškė – buvęs viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Šeimaties.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Vaitkuškė (Visaginas)

Vaitkuškė – buvęs kaimas Visagino savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Visagino, Ignalinos AE teritorijoje.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Visagino savivaldybės gyvenvietės
Kuršėnų geležinkelio stotis

Kuršėnų geležinkelio stotis – geležinkelio stotis Lietuvoje, Šiaulių rajono savivaldybėje, į šiaurės rytus nuo Kuršėnų miesto, Drąsučių kaime, Melioratorių g. 2. Pastate nebėra jokios laukiamosios salės, bilietų pardavimo kasos, nebėra daug anksčiau stočiai priklausiusių pastatų. Išlikęs tik pagrindinis stoties pastatas, kuriame gyvena kelios šeimos, nors ir dabar pravažiuojantys traukiniai laipina keleivius. Pagrindinė stoties funkcija – traukinių prasilenkimas vienkeliame ruože, tačiau taip pat čia stoja ir keleiviniai traukiniai Šiauliai–Mažeikiai bei Radviliškis–Mažeikiai. Stotyje pastatytas paminklinis akmuo ir kryžius 1947–1952 m. ištremtiesiems į Sibirą atminti.

Kuršėnų miesto teritorijoje esanti stotis yra Pavenčių geležinkelio stotis.

Istorija

Nutiesus Liepojos–Kaišiadorių geležinkelio liniją, 1871 m. rugsėjo 4 d. atidaryta Liepojos geležinkelio (nuo 1877 m. Liepojos–Romnų geležinkelio) Kuršėnų stotis (IV klasės).

Stotyje 1913 m. dirbo viršininkas, 3 jo padėjėjai, 5 iešmininkai, krovinių raštininkas, svėrėjas ir 2 sargai. 1919 m. gruodį Kuršėnų stotis perėjo Lietuvos susisiekimo ministerijos Lietuvos geležinkelių žinion. 1926, 1930, 1935 ir 1940 m. tikslinant stočių klases išlikdavo IV stotimi, nors darbuotojų žymiai sumažėjo. 1972 m. stotis pažymėta kaip geriausia Šiaulių apygardoje.

Gyvenvietė

Sovietmečiu Kuršėnų geležinkelio stotis buvo atskira gyvenvietė nuo Drąsučių. 1970 m. ji turėjo geležinkelio stoties gyvenvietės statusą, o 1979–1989 m. netgi miestelio statusą. Atgavus Nepriklausomybę gyvenvietė prijungta prie Drąsučių kaimo, dėl ko labai padidėjo pastarojo gyventojų skaičius.

Šaltiniai

Lietuvos geležinkelio stotys
Kuršėnai
Pavenčių geležinkelio stotis

Pavenčių geležinkelio stotis – geležinkelio stotis Lietuvoje, Šiaulių rajono savivaldybėje, pietinėje Kuršėnų miesto dalyje, M. K. Čiurlionio g. 2, Pavenčių rajone. Šiandien Pavenčių geležinkelio stotis perkelta į naują, modernesnį pastatą (netoli senojo stoties pastato), kuriame yra laukiamoji salė ir bilietų kasa.

Kuršėnų geležinkelio stotis yra į šiaurės rytus nuo miesto.

Istorija

Pagal 1924 m. liepos 29 d. Seimo priimtą „Privatiniam turtui geležinkelio linijų Kėdainiai–Klaipėda, Amaliai–Telšiai–Kretinga ir Kazlų Rūda–Šakiai–Raseiniai–Lydavėnai reikalams nusavinti įstatymą“, prie statyto geležinkelio Amaliai (Kužiai) – Telšiai 1926 m. buvo įrengta sustojimo vieta. 1940 m. kovo 1 d. vyriausiojo geležinkelio direktoriaus įsakymu Nr. 36 Pavenčių stočiai suteikta III klasė.

Užėjus sovietams, per stotį buvo tremiami gyventojai į Sibirą.

Architektūra

Sustojimo vietą pertvarkius į stotį, 1934 m. pastatytas mūrinis čerpėmis dengtas 1920 m³ tūrio stoties keleivių namas. Statant stoties keleivių namą, buvo sutvarkytas privažiavimo kelias ir stoties aikštelė. 1935 m. stotyje dar buvo statoma keturių skyrių išvietė su sandėliu žibalui laikyti. Pastačius Pavenčių cukraus fabriką nutiesti papildomi geležinkelio keliai. Prie stoties pastatytas 2 aukštų mūrinis gyvenamasis namas su ūkinėmis patalpomis geležinkelininkams. Buvo tvarkoma geležinkeliui priklausanti žemė, ruošiantis ją išnuomoti. 1937 m. pastatytas stoties malkų sandėlis ir patalpa ugniagesių gurguolės įrangai saugoti. Išgrįsta stoties aikštė ir privažiavimo keliai. Pradėti įrengti gyvulių gardeliai su svarstyklėmis, baigti 1938 m., toliau keliama ir grindžiama prekių pakrovimo aikštelė, tvarkomi privažiavimo keliai. 1939 m. baigti stoties įrengimo darbai. 1943 m. vasario 1 d. suteiktas II klasės stoties statusas, nors užėję sovietai vėl paskyrė III klasę.

Šaltiniai

Lietuvos geležinkelio stotys
Kuršėnai
Ergin Ataman

Halilas Erginas Atamanas (, g. 1966 m. sausio 7 d. Stambule) – Turkijos krepšinio treneris. Šiuo metu treniruoja Stambulo „Anadolu Efes“ komandą, su kuria 2021 m. laimėjo Eurolygą.

Trenerio karjerą pradėjo kaip „Eczacıbaşı“ ir „Efes Pilsen“ jaunimo komandų treneris. 1996 m. kaip vyriausiasis treneris debiutavo Ankaros „Türk Telekom“ komandoje. 1997 m. buvo Turkijos rinktinės, dalyvavusios tų metų Europos čempionate trenerio Erdžiumento Suntero asistentas. 1998–1999 m. stažavosi Stanfordo universitete.

Grįžęs į Europą, dirbo su Turkijos ir Italijos klubais. Su Sienos „Montepaschi“ 2002 m. laimėjo Saportos taurę. 2016 m. su Stambulo „Galatasaray“ laimėjo Europos taurę. 2017 m. Atamanas paskirtas Stambulo „Anadolu Efes“ treneriu. Prie Atamano ji tapo viena iš lyderiaujančių Europos komandų: 2019 m. pralaimėjo tik „Eurolygos“ finale, 2019–2020 m. sezone lyderiavo grupėje (tačiau sezonas nutrauktas dėl COVID-19), o 2021 ir 2022 m. tapo „Eurolygos“ čempionais.

Laimėjimai 
 Eurolyga: 1 vieta – 2021, 2022 m., 2 vieta – 2019 m., 3 vieta – 2003 m.
 Europos taurė: 2016 m.
 Saportos taurė: 2002 m.
 Europos Iššūkio taurė: 2012 m.
 Turkijos krepšinio lyga: 2009, 2012, 2013, 2019, 2021 m.
 Turkijos Prezidento taurė: 1997, 2000, 2004, 2005, 2009, 2018, 2019 m.
 Turkijos krepšinio taurė: 2004, 2005, 2009, 2012, 2018, 2022 m.
 Geriausias Eurolygos treneris: 2021 m.

Šaltiniai 

Turkijos krepšinio treneriai
Vilniaus apygarda

Vilniaus apygarda () – Rytų Lenkijos administracinis-teritorinis regionas, įkurtas 1919 m. birželio 17 d. Apygarda užėmė 48 466 km² plotą, 1919 m. Rytų Lenkijos gyventojų surašymas čia surašė 1,63 mln. gyventojų (išsamiau žr. čia). Apygarda nustojo gyvuoti 1920 m. gruodžio 20 d.

Apskritys

Apygardą įkūrus buvo 7 apskritys ir 1 Vilniaus miestas, vėliau jai priskirtos dar 3 apskritys:
 Ašmenos apskritis (centras – Ašmena)
 Breslaujos apskritis (nuo 1919-10-31; centras – Breslauja) 
 Dysnos apskritis (nuo 1919-11-06; centras – Glubokas) 
 Gardino apskritis (centras – Gardinas)
 Lydos apskritis (centras – Lyda)
 Naugarduko apskritis (centras – Naugardukas)
 Švenčionių apskritis (centras – Švenčionys)
 Trakų apskritis (centras – Trakai)
 Vileikos apskritis (nuo 2019 m. rudens; centras – Vileika)
 Vilniaus apskritis (centras – Vilnius)
 Vilniaus miestas

Šaltiniai
Minsko apygarda

Minsko apygarda () – Rytų Lenkijos administracinis-teritorinis regionas, įkurtas 1919 m. rugsėjo 15 d. Apygarda užėmė 35 947 km² plotą, 1919 m. Rytų Lenkijos gyventojų surašymas čia surašė 1,09 mln. gyventojų (išsamiau žr. čia). Apygarda nustojo gyvuoti 1920 m. gruodžio 20 d.

Apskritys 

Apygardą įkūrus buvo 5 apskritys, vėliau jai priskirtos dar 2 apskritys:
 Babruisko apskritis (centras – Babruiskas)
 Barysavo apskritis (centras – Barysavas)
 Ihumeno apskritis (centras – Ihumenas)
 Lepelio apskritis (nuo 1920-02-09; centras – Kubličiai) 
 Minsko apskritis (centras – Minskas)
 Minsko miestas (nuo 1919-10-25) 
 Slucko apskritis (centras – Sluckas)

Šaltiniai
Brastos apygarda

Brastos apygarda () – Rytų Lenkijos administracinis-teritorinis regionas, įkurtas 1919 m. birželio 7 d. Apygarda užėmė 57 758 km² plotą, 1919 m. Rytų Lenkijos gyventojų surašymas čia surašė 1,12 mln. gyventojų (išsamiau žr. čia). Apygarda nustojo gyvuoti 1920 m. gruodžio 20 d.

Apskritys

Apygardą įkūrus buvo 8 apskritys:
 Baranovičių apskritis (centras – Baranovičiai)
 Brastos apskritis (centras – Lietuvos Brasta)
 Kobryno apskritis (centras – Kobrynas)
 Mozyriaus apskritis (centras – Žytkavičai)
 Pinsko apskritis (centras – Pinskas)
 Pružanų apskritis (centras – Pružanai)
 Slanimo apskritis (centras – Slanimas)
 Valkavisko apskritis (centras – Valkaviskas)

Šaltiniai
Baranovičių apskritis

Baranovičių apskritis () – II Lenkijos Respublikos administracinis-teritorinis vienetas šalies šiaurės rytuose. Centras – Baranovičiai. Priklausė Naugarduko vaivadijai.

Istorija
Apskritis įkurta 1919 m. rugpjūčio 1 d., jos plotas buvo 4495 km². Ji suformuota sujungus 11 valsčius iš rusiškosios Naugarduko apskrities ir 6 valsčius iš Slucko apskrities. 1920 m. lapkričio 7 d. dalis teritorijos (8 valsčiai) perduota Nesvyžiaus apskričiai ir vienas valsčius Lunineco apskričiai.

1939 m. apskritis atiteko Baltarusijos TSR Baranovičių sričiai. 1940 m. panaikinta.

Suskirstymas
Apskrityje buvo 2 miestai (Baranovičiai ir Liachavičai) ir šie valsčiai:
 Černichavos valsčius
 Darevo valsčius
 Dobromyslio valsčius
 Horodiščios valsčius
 Haradėjos valsčius
 Haveznos valsčius
 Jastšemblio valsčius
 Klecko valsčius
 Kšyvošyno valsčius
 Lachovičių valsčius
 Lanės valsčius
 Miro valsčius
 Molčadės valsčius
 Nedzvedicių valsčius
 Naujo Myšo valsčius
 Ostruvo valsčius
 Palanečkos valsčius
 Siniavkos valsčius
 Snuvo valsčius
 Stolovičių valsčius
 Volnos valsčius
 Žukavičių valsčius

Šaltiniai
Nesvyžiaus apskritis

Nesvyžiaus apskritis () – II Lenkijos Respublikos administracinis-teritorinis vienetas šalies šiaurės rytuose. Centras – Nesvyžius. Priklausė Naugarduko vaivadijai.

Istorija

Apskritis įkurta 1920 m. lapkričio 7 d. iš Baranovičių apskrities (8 valsčiai) ir Slucko apskrities (2 valsčiai).

Suskirstymas

Apskrityje buvo 3 miestai (Kleckas, Myrius, Nesvyžius) ir šie valsčiai:
 Haradėjos valsčius
 Haveznos valsčius
 Hrycevičų valsčius
 Klecko valsčius
 Lanės valsčius
 Lisūnų valsčius
 Myriaus valsčius
 Siniavkos valsčius
 Snuvo valsčius
 Teliadovičų valsčius
 Zaostrovečės valsčius
 Žukavičių valsčius

Šaltiniai
Gudiškis (Papilys)

Gudiškis – buvęs kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Papilio.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Mielupių cemento fabrikas

Mielupių cemento fabrikas (arba Valkininkų cemento fabrikas) – seniausias Lietuvoje veikęs cemento fabrikas, įkurtas 1913 m. ir nustojęs dirbti Pirmojo pasaulinio karo metu 1914 m. Dabar iš cemento fabriko liko tik krosnies liekanos, lokalizuotos . Taip pat išliko kelios krūvos atliekų ir krūvelė nepabaigto apdoroti cemento. Taip pat netoliese išliko administracinis pastatas, kuriame dabar įsikūrus sodyba.

Mielupių regiono istorija 

Didžioji dalis pietinės Lietuvos teritorijos kreidos periodo metu buvo jūros dugnas. Šioje jūroje gyveno ganėtinai daug iš kalcio karbonato sudarytą kiautelį turinčių gyvių. Mirę šie gyvūnėliai grimzdo į jūros dugną, kur jų kiauteliai sudarė kietą kalcio karbonato sluoksnį; vėliau veikiant geologiniams procesams iš šių kiautelių susidarė kreida. Ši kreida veikdama ledyno iškilo į paviršių ir buvo sunešta į upių slėnius. Viena tokiu upių yra Merkys, prie kurio ir įsikūrė Mielupių kaimas. Spėjama, kad kaimo pavadinimas galėjo kilti būtent iš kreidos pavadinimo rusų kalba ir upės (Merkio).

Dėl kreidos, kuri yra svarbi cemento gamyboje, lengvo pasiekiamumo ši vieta buvo pasirinkta kaip tinkama fabrikui.

Cemento fabriko istorija 

Fabriko istorija prasidėjo, kai 1912 metais įsikūrė „Lietuvos Portland – cemento fabriko bendrovė“. Šios bendrovės tikslas buvo gaminti cementą lokaliai, nes iki tol visą Lietuvoje naudojamą cementą atgabendavo iš Anglijos, Latvijos, Norvegijos, Belgijos, Danijos, Vokietijos. Tarp įmonės akcininkų buvo ir žymus Lietuvos veikėjas daktaras Jonas Basanavičius. 1913 metais bendrovė pasamdė jauną Kijevo politechnikos instituto profesorių Praną Juodelę nustatyti optimalią vietai fabrikui įkurti ir jį suprojektuoti. Suprojektuotas fabrikas turėjo vieną vertikalią krosnį. Pirmos gamybos partijos nebuvo geros kokybės. Pasamdžius ekspertą iš Rygos, buvo patobulinta gamybos technologija ir gauta pirma kokybiška partija, iš kurios pagamintos plytos saugomos stende.

Visgi per Pirmąjį pasaulinį karą fabrikas apgriautas, o dėl po karo prasidėjusių konfliktų su Lenkija fabrikas nebuvo atstatytas ir galiausiai vietinių gyventojų išrinktas plytoms.

Nuorodos 
 Foto galerija.

Šaltiniai 

Lietuvos statybos pramonės įmonės
Kanabinoidai

Kanabinoidai – įvairūs (dažniausiai – natūralios kilmės) kanabinolio dariniai, visų pirma – tetrahidrokanabinolis. Randami kanapėse, augale yra nuo 80 iki 100 kanabinoidų. Vartojami rūkant kanapės augalo dalis, dervą hašišą, valgant ar geriant THC prisotintus patiekalus ar gėrimus ir pan.

Kelis dešimtmečius vyksta kanabinoidų tyrimai medicinoje, manoma, kad jie gali būti panaudoti, kaip psichotropiniai, nuskausminantys ir vėmimą stabdantys preparatai. Kai kuriose šalyse kanapių vartojimas medicinos tikslais yra legalus, o iš kanapių gaminami preparatai, arba pačios kanapės yra naudojamos kaip nuskausminantys vaistai. Dalyje šalių kanapės yra dalinai legalizuotos (pvz., Nyderlanduose), kai kuriose kitose šalyse jų vartojimas formaliai draudžiamas, bet faktiškai nepersekiojamas (pvz., Danija, Anglija, Ispanija).

Fiziologinis poveikis galutinai neištirtas, yra kelios poveikio teorijos. Fiziologiškai kanabinoidai euforijos nesukelia, abstinencijos sindromo nebūna. Mokslininkai ginčijasi dėl ilgalaikio kanabinoidų poveikio psichikai bei psichologinio pripratimo. Dažnai kanapės specialistų yra įvardijamos kaip vartus atveriantys narkotikai, galintys privesti prie sunkesnių narkotikų vartojimo. Ši teorija yra dažna kanapių kriminalizavimo priežastis.

Šaltiniai 

Psichoaktyviosios medžiagos
Vladimiras Pozneris

Vladimiras Pozneris (; g. 1934 m. balandžio 1 d. Paryžiuje) – Rusijos žurnalistas ir laidų vedėjas Pirmame kanale.

Biografija 
Vladimiras Pozneris gimė Paryžiuje žydų kilmės rusų migranto Vladimiro Poznerio ir prancūzės Géraldine Lutten šeimoje. Buvo pakrikštytas Paryžiaus Dievo Motinos katedroje, nepaisant to, yra ateistas. 1940 m. po Prancūzijos vokiečių okupacijos šeima persikėlė į Niujorką. Po Lietuvos okupacijos gyvenantis Kaune V. Poznerio senelis gavo SSRS pilietybę ir V. Poznerio šeima įgijo teisę pretenduoti į SSRS pilietybę. Ji buvo suteikta 1943 m. Makartizmo metu šeima persikėlė į Rytų Vokietiją, o 1952 m. į Maskvą. 1953 m. V. Pozneris įstojo į Maskvos universiteto biologijos fakultetą. Porą metų dirbo Samuilo Maršako sekretoriumi. Vertė iš anglų kalbos į rusų. 1967 m. įstojo į TSKP. Turi trijų šalių pilietybę: Prancūzijos, Rusijos ir JAV.

Pažiūros 
V. Pozneris yra griežtas ateistas.

V. Pozneris palaiko teisę į eutanaziją, pasisako už tos pačios lyties asmenų santuokos legalizavimą, taip pat palaiko idėją, kad su narkotikų platinimu ir nusikalstamumu tarp narkomanų reikia kovoti legalizuojant narkotikų pardavimą.

V. Pozneris pasiskiepijo Sputnik V COVID-19 vakcina, palaiko privalomą vakcinaciją, jo įsitikinimu, vakcinacija nuo COVID-19 turėtų būti privaloma visose šalyse.

Šaltiniai 

Rusijos žurnalistai
Armandas Kučys

Armandas Kučys (g. 2003 m. vasario 27 d.) – Lietuvos futbolininkas, puolėjas, žaidžiantis Švedijos FF Kalmar U-19 ekipoje. 

Savo laiku atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinėms. 2021 m. debiutavo nacionalinėje Lietuvos futbolo rinktinėje.

Karjera 
Atstovavo Panevėžio Sporto gimnazijai bei Panevėžio Futbolo Akademijai.

„Panevėžio“ klubas 
2019 m. pradėjo profesionalo Karjerą pradėjo FK Panevėžys, tačiau klubui atstovavo žaisdamas Panevėžys B ekipoje, Pirmoje lygoje.

„Ekrano“ klubas 
2020 m. žaidė naujai suburtoje „Ekrano“ komandoje, kuri dalyvavo Antros lygos pirmenybėse.

FF Kalmar nuo 2021 m. 
Persikėlė į Švediją ir atstovavo FF Kalmar U-19 ekipai. Rungtynėse prieš FF Malmo U19 pasižymėjo įvarčiu.

Nuo 2022 m. liepos 28 d. nuomos pagrindais atstovavo Oskarshamns AIK (susitarimas iki 2022 m. lapkričio 30 d.), kuris rungtyniavo Švedijos trečiojoje pakopoje.

2022 m. liepos 30 d. debiutavo rungtynėse prieš IK Oddevold. Kučio atstovaujama ekipa pralaimėjo varžovams rezultau 0:1.

Toyota taurės turnyre, kuris skirtas žemesniųjų pakopų ekipoms, A. Kučys rungtynėse prieš Rappe GOIF ekipą pelnė tris įvarčius, o Oskarshamn sutriuškino varžovus rezultatu 6:0.

Pasiekimai 
<...>

Rinktinės 
Atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinėms ir nacionalinei rinktinei.

 Nacionalinėje rinktinėje debiutavo 2021 m. lapkričio 15 d. draugiškose rungtynėse prieš Kuveitą.

Taip pat skaitykite 
 Aurimas Kučys, (žaidėjo tėvas)

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 lietuvosfutbolas.lt
 transfermarkt.com
 Sofascore
 UEFA svetainėje
 Statistika www.lfe.lt

Lietuvos futbolininkai
Lietuvos futbolininkai užsienio komandose
Mike James

Maikas Džeimsas (pilnas vardas Maiklas Peris Džeimsas, Michael Perry James, g. 1990 m. rugsėjo 18 d.) – Jungtinių Valstijų krepšininkas, įžaidėjas.

Gimė Portlande. Lankė Portlando „Granto“ mokyklą, žaidė jos komandoje. 2008 m. su ja laimėjo Oregono mokyklų čempionatą. Vėliau rungtyniavo už Rytų Arizonos koledžo (Tečeris) komandą, 2010–2012 m. – už Lamaro universitetą (Bomontas, Teksasas).

Profesionalo karjerą pradėjo 2012 m. Zagrebo klube. Vėliau rungtyniavo Izraelyje, Italijoje, Graikijoje, o 2014 m. pasirašė sutartį su „Eurolygos“ komanda – Vitorijos „Baskonia“. Su ja 2015–2016 m. sezone pasiekė 4 vietą. 2016 m. perėjo į „Panathinaikos“ ir tapo vienu svarbiausių komandos lyderių.

2017 m. Džeimsas išvyko į NBA: sėkmingai pradėjo rungtyniauti Finikso „Suns“, sudarė su ja metų kontraktą, bet gruodį buvo atleistas. Sužaidė keletą varžybų už N. Orleano „Pelicans“, bet vasarą jau grįžo į „Panathinaikos“. 2018 m. sudarė ilgametę sutartį Milano „Olimpia“, sužaidė sėkmingą sezoną, bet 2019 m. Etorei Mesinai stojus už komandos vairo, kontraktas buvo nutrauktas. 2019 m. perėjo į Maskvos „CSKA“. Po sėkmingo sezono, 2020 m. pasirašė 3 metų sutartį, bet 2021 m. žiemą įsivėlė į konfliktą su treneriu Dmitriu Itudžiu ir paliko komandą. Sezoną užbaigė Bruklino „Nets“. 2021 m. tapo „Eurolygos“ debiutantų „Monako“ žaidėju.

Maikas Džeimsas pasižymi gebėjimu išpildyti sudėtingus metimus iš 3 taškų zonos bei atlikti tolimus rezultatyvius perdavimus.

Laimėjimai 
 Alfonso Fordo apdovanojimas: 2019 m.
 Italijos krepšinio supertaurė: 2018 m.
 Graikijos krepšinio lyga: 2017, 2018 m.
 Graikijos krepšinio taurė: 2017 m.
 Įspūdingiausias Graikijos lygos žaidėjas: 2017 m.
 Eurolygos mėnesio MVP: 2x – 2019 m. vasaris, 2020 m. lapkritis.

Šaltiniai 

JAV krepšininkai
Mozyriaus apskritis

Mozyriaus apskritis () – buvęs teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijoje. Centras – Mozyrius. 1897 m. buvo 181,2 tūkst. gyventojų, 1913 m. apskrityje buvo 22 valsčiai.

Istorija

Apskritis įkurta 1566 m. ir priklausė LDK Kijevo vaivadijai, nuo 1569 m. – Minsko vaivadijai. 1793 m. atiteko Rusijos imperijos Minsko gubernijai. 1919 m. atiteko Baltarusijai, 1924 m. buvo panaikinta.

Šaltiniai 

Minsko gubernijos apskritys
Pinsko apskritis

Pinsko apskritis () – buvęs teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijoje. Centras – Pinskas. 1897 m. buvo 230,8 tūkst. gyventojų, 1913 m. apskrityje buvo 23 valsčiai.

Istorija

Apskritis įkurta 1793 m. ir priklausė Rusijos imperijos Minsko gubernijai. 1920 m. atiteko Lenkijai, 1939 m. buvo panaikinta.

Šaltiniai 

Minsko gubernijos apskritys
Šnipiškių žydų kapinės

Šnipiškių žydų kapinės – likviduotos žydų kapinės Vilniuje, veikusios nuo XV a. pab.–XVI a. iki XX a. vidurio Šnipiškėse. Įrašytos į Kultūros vertybių registrą, unikalus kodas .

Istorija 
Kapinės šioje vietoje veikė nuo XV a. pabaigos ar XVI a. Jų teritorija plėtėsi žydams įsigyjant bei prijungiant aplinkinius žemės sklypus. Kapinių sklypai sujungti į vieną ir didžiausią plotą – 4,3 ha – pasiekė XVIII ir XIX a. sandūroje. Visa kapinių teritorija priklausė valstybei – Vilniaus pilies ir eiguvos jurisdikcijai.

1817 m. Carinės Rusijos administracija nusprendė kapines uždaryti. Motyvuojant vietos trūkumu, šis sprendimas buvo įgyvendintas 1831 m., pradėta tvirtovės statyba kapinių teritorijoje. Tvirtovė užėmė ketvirtį kapinių žemės, likusi teritorija rezervuota apšaudymo laukui. Carinė valdžia išmokėjo kompensacijas nusavintos tvirtovės statybai žemės ir pastatų savininkams nepaisant to, ar savininkai buvo privatūs, ar valstybė. 1935 m. Vilnių valdžiusi Lenkijos administracija pranešė kapinių vietoje statysianti sporto stadioną, tačiau tam pasipriešino Vilniaus rabinas Chaimas Oizeris Grodzenskis, nepriėmęs jokių kompromisų. Lenkų valdžia kapines paskelbė muziejine vertybe. Po Antrojo pasaulinio karo tarybinė valdžia kapines galutinai likvidavo. Kapinių bei aplinkinėje teritorijoje buvo pastatyti Vilniaus sporto rūmai bei plaukiojimo baseinas. Dalis tvirtovės, sporto rūmų statybas bei komunikacijų tiesimą išgyvenusių palaidojimų yra išlikę.

Kapai 
 Menahem Mannes Chajes (m. 1636 m.), vienas pirmųjų Vilniaus vyriausiųjų rabinų;
 Abraomas Danzigas (1748—1820 m.), rabinas, teisininkas;
 Moshe Rivkes (m. 1671 m.), rabinas;
 Elijas Ben Saliamonas Zalmanas (1720–1797 m.), rabinas;
 Šlomo Zalmanas (m. 1788 m.), jaunesnysis Chaimo iš Voložino brolis, Vilniaus Gaono mokinys.

Šaltiniai 

Vilniaus kapinės
Žydų kapinės Lietuvoje
FK Aksu

„Aksu“ futbolo klubas, o trumai „Aksu“ FK – Kazachijos futbolo klubas iš Aksu, šalies šiaurės rytuose. Namų rungtynes žaidžia Centriniame stadione, Pavlodare. Klubo spalvos – mėlyna ir balta.

Istorija 
Klubas įkurtas 2018 m. Tais pačiais metais debiutavo Antros lygos pirmenybėse, liko 15 vietoje. 2019 m. užėmė tryliktą vietą.

2020 m. sezone tapo Antros lygos, ketvirtos grupės nugalėtojais ir pateko į Pirmą lygą. Bankrutavus „Irtyšiaus“ klubui, atsirado palanki terpė kilti į aukštesnį lygmenį.

2021 m. debiutavo Pirmoje lygoje ir tapo šių pirmenybių nugalėtojais. Šis pasiekimas suteikia klubui teisę dalyvauti 2022 m. Premjer lygoje.

Pasiekimai 
 Pirma lyga
  Nugalėtojai: 2021.

Antra lyga
  Nugalėtojai (4-oje grupėje): 2020.

Sezonai 

|}

Emblema

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.

Išnašos

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 globalsportsarchive
 ФК «Аксу» Vesti.kz svetainė
 pflk.kz svetainė
 teams.by svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)
 RSSSF duomenų bazė (Pirmos lygos sezonai)

Aksu
Igilik FK

„Igiliko“ futbolo klubas, o trumai „Igiliko“ FK – Kazachijos futbolo klubas iš Karatau, šalies pietuose. Angliškuose šaltiniuose žinomas Iglik Qaratay pavadinimu. Namų rungtynes žaidžia Centriniame stadione, Karatau mieste. Klubo spalvos – mėlyna ir balta.

Istorija 
Klubas įkurtas 2017 m. Tais pačiais metais debiutavo Antros lygos pirmenybėse.

2019 m. dalyvavo Kazachstano futbolo taurės varžybose. Grupių etape buvo vienoje grupėje su „Aksu“, „Kyran“ klubais. Visos trys komandos surinko po tris taškus, tačiau dėl neigiamopraleistų įvarčių balanso liko paskutinėje vietoje.

2020 m. sezone žaidė Antroje lygoje, antroje grupėje. Joje dalyvavo šešios ekipos. „Igiliko“ futbolo klubas tapo Antros lygos, antros grupės nugalėtojais ir pateko į Pirmą lygą.

2021 m. debiutavo Pirmoje lygoje ir liko dešimtoje vietoje. Didžiausiu skirtumu pralaimėta Akademija Ontustik ekipai, kuriai nusileista rezultatu 0:7. sezonas užbaigtas vienu didžiausių pralaimėjimų užfiksuotas išvykoje prieš FK Okžetpes ekipą, kuriai pralaimėta 0:6.

Pasiekimai 
 Pirma lyga
 10 vieta (2021 m.)

 Antra lyga
  Nugalėtojai (2-oje grupėje): 2020 m.

Sezonai 

|}

Išnašos

Nuorodos 
 Instgram paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 vesti.kz svetainė
 pflk.kz svetainė
 teams.by svetainė
 footballfacts.ru
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)
 RSSSF duomenų bazė (Pirmos lygos sezonai)

Igilik
Margeliai

Margeliai (Mergeliai) – buvęs viensėdis Alytaus rajone, Alovės seniūnijoje. Netoli ošia Plikionių ir Dušnionių miškai, gyvuoja Dušnionių, Plikionių bei Meškasalio kaimai. Šiuo metu viensėdyje stovi 2 namai. Už 1 km į šiaurę stovi Nepriklausomybės 25-mečio paminklas. Dabar šis viensėdis yra Meškasalio kaimo dalis.

Oficialiai panaikintas 1970 m. rugsėjo 30 d.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Alytaus rajono savivaldybės gyvenvietės
KF UV Malisheva

„Mališevos“ futbolo klubas (), o trumpai KF UV Malisheva arba tiesiog Malisheva – Kosovo futbolo klubas iš Mališevo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 2016 m.

Antra lyga 
Liga e Dytë arba kitaip Antroje lygoje (III pakopoje) praleido tris sezonus.

Pirma lyga 
Liga e Parë arba kitaip Pirmoje lygoje (II pakopoje) žaidė 2019/20 ir 2020/21 m. 2020/21 m. užėmė septintą vietą iš šešiolikos dalyvių. 2020/21 m. tapo nugalėtojais A grupėje ir pateko į Superlygą.

Superlyga 
Nuo 2021 m. žaidė Superlygoje. Iš dešimties dalyvių liko aštuntoje vietoje, kuri garantavo išlikimą elito divizione.

Sezonai 

|}

Stadionas 
Klubas namų rungtynes žaidžia Stadiumi Liman Gegaj, kuris talpina 1 800 žiūrovus.

Sudėtis 
2021 m. lapkričio 23 d.

Išnašos

Nuorodos 
 Facebook paskyra
 ffk-kosova.com
 topsporti.com
 SOCCERWAY
 Sofascore
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 RSSSF (Sezonai ir čempionai)

Malisheva
2022 m. Dakaro ralis

2022 m. Dakaro ralis – 44-asis Dakaro ralis, kuris vyko 2022 m. sausio 2–14 d. Saudo Arabijoje. Tai trečiasis Dakaro ralis Saudo Arabijoje. Ralis prasidėjo Haile ir finišavo Džidoje. Dėl COVID-19 pandemijos šiais metais ralis vyko tik vienoje šalyje, nors organizavimo sutartyje buvo numatyti planai prijungti ir Saudo Arabijos kaimynines šalis.

2021 m. pabaigoje FIA pasaulio motosporto taryba patvirtino naują čempionatą – FIA ralio kroso pasaulio čempionatą (W2RC), o pirmuoju jo etapu tapo 2022 m. Dakaro ralis.

Lietuviai Dakaro ralyje 
Šis ralis yra gausiausias istorijoje pagal lietuvių dalyvių skaičių – 15 vairuotojų ir šturmanų startavo 10-yje komandų iš Lietuvos.

Automobilių įskaitoje dalyvauja 4 ekipažai. Antanas Juknevičius ir Gintas Petrus startavo nepakitusiais automobiliais, Vaidotas Žala startavo su modernizuotu Mini, o Benediktas Vanagas – su nauju Toyota Hilux naujoje T1+ klasėje.

Motociklų kategorijoje dalyvauja Arūnas Gelažninkas su nauju Husqvarna motociklu, keturračių kategorijoje Laisvydas Kancius startavo su nepakitusiu keturračiu.

Pirmą kartą istorijoje lietuvių komandos dalyvauja sunkvežimių, lengvųjų motobagių ir „Dakar Classic“ kategorijose. Su „Tatra“ sunkvežimiu važiuoja Vaidotas Paškevičius; Tomas Jančys ir Rokas Baciuška važiuoja Can-Am lengvaisiais motobagiais, o Valdas Valiukevičius – 1987 m. „klasikiniu“ Toyota Land Cruiser.

Lietuvos dalyvių rezultatai 
Šių metų renginyje Lietuvos dalyviai pasiekė gerų rezultatų. Laisvydas Kancius laimėjo 1B etapą keturračių kategorijoje, Rokas Baciuška laimėjo 10 ir 12 etapus lengvųjų motobagių kategorijoje. Galutinėje įskaitoje Arūnas Gelažninkas iškovojo aukso medalį Original by Motul motociklų kategorijoje, o Rokas Baciuška užėmė 3 vietą lengvųjų motobagių kategorijoje. Dvidešimtuką savo kategorijose taip pat pasiekė Vaidotas Žala, Tomas Jančys, Vaidotas Paškevičius ir Valdas Valiukevičius. Viso 2022 m. Dakaro ralį pradėjo 578 ekipažai, o baigė 449.

Etapai

Etapų nugalėtojai

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali ralio svetainė

Šaltiniai 

Dakaro ralis pagal metus
2022 sporte
NK Vis Simm-Bau

NK Vis Simm-Bau – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Kosovos kaimo, netoli Maglajaus.

Ankstesniais metais klubas buvo žinomas NK Vis Kosova pavadinimu. Vėliau vadinosi NK Vis Simm-Bau, o nuo 2021 m. BFK Simm Bau.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1975 m. 2019/20 m. tapo Antros lygos, Centro zonos nugalėtojais ir pateko į Pimą lygą.

2020/21 m. Pirmoje lygoje buvo vienuolikti.

Pasiekimai 
Pirma lyga
 11 vieta: 2021

Antra lyga
 Nugalėtojai: 2020

Sezonai 

|}

Treneriai 
  Ekrem Bradarić (2019 m. vasario 1 d. – 2019 m. birželio 30 d.)
  Ajdin Mrguda (2019 m. rugpjūčio 1 d.– 2019 m. gruodžio 30 d.)
  Jasmin Džidić (2020 m. vasario 1 d. – 2020 m. rugsėjo 21 d.)
  Ajdin Mrguda (2020 m. rugsėjo 21 d. – 2021 m. kovo 8 d.)
  Darko Vojvodić (2021 m, kovo 10 d. –)

Išnašos

Nuorodos 
 [ Facebook paskyra]
 SOCCERWAY
 SofaScore
 Transfermarkt
 YouTube platforma

Vis
Maskvos Nekaltojo Prasidėjimo katalikų katedra

Maskvos nekaltojo prasidėjimo katalikų katedra  () – Romos katalikų šventovė Maskvos mieste. Neogotinio stiliaus architektūros paminklas, didžiausia katalikiška bažnyčia šalyje. Administraciškai priklauso Maskvos Dievo Motinos arkivyskupijai. Šv. Mišios aukojamos rusų, anglų, lenkų, prancūzų, ispanų, korėjiečių ir lotynų kalbomis.

Istorija 
Bažnyčia buvo pastatyta 1901–1911 m. Mažojoje Gruzinų gatvėje (), nes čia gyveno nemažai lenkų. Statybos kainavo apie 300 000 rublių. Pinigų surinko lenkų bendruomenė ir tikintieji iš visos šalies. 1938 m. liepą sovietų valdžia uždarė katedrą. Pora bažnyčios bokštų nukentėjo Antrojo pasaulinio karo metais. Po karo smailė buvo panaikinta. Pastate buvo įrengtas bendrabutis. Pirmosios mišios po uždarymo vyko 1990 m. gruodžio 8 d. Bažnyčia gavo istorijos ir kultūros paminklo statusą.

Galerija

Šaltiniai 

Rusijos bažnyčios
Annagh United FC

Anadžo „United“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Armos grafystės Anadžo gyvenvietės, kuri randasi netoli Portadauno. Būtent šiame mieste klubas žaidžia savo namų rungtynes.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1963 m. 

2015/16 m. dalyvavo Championship pirmenybėse ir užėmė 12 vietą tarp 14 dalyvių.

2016/17 m. tarp dvylikos dalyvių liko paskutiniai ir iškrito į trečią pakopą.

2019/20 m. sezone tapo trečos pakopos nugalėjais ir į pateko į Championship (antra pakopa).

2020/21 m. dėl pandemijos laikomas neįvykusiu.

Pasiekimai 
NIFL Premier Intermediate League
 nugalėtojai: 2019/2020 m. sezone

Sezonai

Šiaurės Airijos pirmenybėse 

|}
Šaltiniai:

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive 

Annagh
Arnas Velička

Arnas Velička (g. 1999 m. gruodžio 10 d.) – Lietuvos krepšininkas, įžaidėjas.

2015 m. prisijungė prie „Žalgirio“ dublerių, su kuriais laimėjo NKL sidabro medalį. 2016–2018 m. priklausė „Barselonos“ dubleriams, buvo skolinamas „Lietkabeliui“. 2018 m. pasirašė sutartį su Kauno „Žalgiriu“, bet skolintas „Tartu“ ir „Prienų“ ekipoms. 2020 m. tęsė legionieriaus karjerą Prancūzijoje, Vokietijoje, Italijoje.

Sėkmingai rungtyniavo jaunimo rinktinėse. 2016 m. tapo turnyro „Krepšinis be sienų“ Europos zonos naudingiausiu žaidėju.

Laimėjimai 
 Europos U-16 čempionatas: sidabras (2015 m.)
 Europos U-18 čempionatas: sidabras (2016 m.)
 Europos U-18 čempionatas: bronza (2017 m.)
 Pasaulio U-17 čempionatas: bronza (2016 m.)

Šaltiniai 

Lietuvos krepšininkai
Aleksejus Švedas

Aleksejus Švedas (; g. 1988 m. gruodžio 16 d.) – profesionalus Rusijos VTB Vieningosios lygos ir Eurolygos Maskvos „CSKA“ krepšininkas, 1,98 m ūgio, įžaidėjas.

2012 m. padėjęs atvesti Maskvos CSKA į „Eurolygos“ finalą, Švedas išvyko ir praleido trejus metus NBA. Būdamas Rusijos nacionalinės komandos nariu „EuroBasket 2011“ turnyre iškovojo bronzos medalį. 2012 m. Olimpiadoje jis taip pat laimėjo bronzos medalį.

Laimėjimai 
 Eurolyga: 2008 m.
 Alfonso Fordo apdovanojimas: 2018 m.
 Europos taurės MVP: 2017 m.
 Europos taurės rezultatyviausias žaidėjas: 2017 m.
 VTB lyga: 2008, 2012 m.
 VTB lygos MVP: 2017 m.
 Rusijos krepšinio lyga: 2008, 2009, 2011, 2012 m.
 Rusijos geriausias jaunasis žaidėjas: 2008 m.
 Vasaros olimpinės žaidynės: bronza – 2012 m.
 Europos krepšinio čempionatas: bronza – 2011 m.

Šaltiniai 

Rusijos krepšininkai
Rusijos olimpiečiai