joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Laukagalis (Kėdainiai)

Laukagalis – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Truskavos, 2 km į šiaurę nuo Paežerių, šalia Laukagalio durpyno. Dirbami laukai.

Istorija 
XX a. pr. buvo okolica Šėtos valsčiuje. Žemes valdė Kulviečiai, Jakštai, Miciutaičiai ir Paleliūnai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Likėnai (Kėdainiai)

Likėnai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės teritorijoje, Truskavos seniūnijoje, 2,5 km į šiaurės rytus nuo Pavermenio. Keliai į Osinauką, Daukšynę, Šukionius.

Istorija 
1976 m. netoli Likėnų melioruojant laukus rastas Likėnų lobis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Naujasodė (Kėdainiai)

Naujasodė – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Truskavos seniūnijoje, 3 km į šiaurės rytus nuo Pavermenio, prie Likėnų–Daukšynės keliuko.

Dar žymimas TSRS topografiniuose žemėlapiuose. Dabar – dirbami laukai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Oželiai (Kėdainiai)

Oželiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, į pietvakarius nuo Truskavos, prie keliuko tarp Paežerių ir Vaiškonių.

Istorija 
XX a. pr. buvo Oželių palivarkas Šėtos valsčiuje.

TSRS topografiniuose žemėlapiuose dar buvo pažymėta pora sodybų. Dabar – dirbami laukai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Padėgiai

Padėgiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Truskavos, tuoj į rytus nuo Lalų.

Istorija 
Iki XX a. vid. buvo dvaro palivarkas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pročiūnai (Kėdainiai)

Pročiūnai  – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Truskavos seniūnijoje, 2 km į šiaurę nuo Petkūnų, prie Linkavos upelio. Dirbami laukai.

Istorija 
Pročiūnai XX a. pr. buvo Venckevičių ir Adomavičių valda Kėdainių valsčiuje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Ramygolka

Ramygolka  – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės šiaurės rytuose, Truskavos seniūnijoje, 1,5 km į šiaurės vakarus nuo Pauslajo, prie Žiežmojaus upelio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Rekšiai

Rekšiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Truskavos seniūnijoje, 1 km į pietryčius nuo Okainių. Šalia kaimo eina Šėtos-Truskavos kelias, teka Sulevėlės upelis (Sulevos baseinas). Į šiaurės rytus nuo kaimo driekiasi Laukagalio durpynas. Stovi sandėlis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Suradgalis

Suradgalis – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Truskavos, Laukagalio miško apsuptyje. Keliu jungiasi su Daugėliškiu. Vakaruose stūkso Šukionių piliakalnis.

Istorija 

XIX a. pab. buvo 2 palivarkai ir okolica.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Vidulaukiai

Vidulaukiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Truskavos seniūnijoje, 1 km į pietus nuo Petkūnų. Pro kaimą teka Kreivė, vakaruose plyti Šventybrasčio miškai. Praeina Petkūnų–Lalų keliukas.

Istorija 
XIX a. pab. buvo kaimas Ramygalos valsčiuje, priklausė Bilinskiams ir Leparskiams. Iki 1954 m. – Vidulaukių apylinkės centras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Volungiškiai

Volungiškiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės šiaurėje, Truskavos seniūnijoje, šalia Petkūnų šiaurės vakarinio pakraščio. Šalia kaimo teka Krevės upelis, eina kelias į Linkaučius.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Būdai (Vilainiai)

Būdai  – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Vilainių seniūnijoje, 2,5 km į šiaurės rytus nuo Lančiūnavos. Kaimas įsikūręs šalia Lančiūnavos miško, abipus Via Baltica () plento.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Alksnėnai (Vilainiai)

Alksnėnai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Vilainių seniūnijoje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Lančiūnavos. Kaimas įsikūręs šalia Lančiūnavos–Rudžių kelio, toliau šiaurėje dunkso Lančiūnavos miškai. Yra pakelės kryžius.

Istorija 
Iki XX a. vid. vadinti Gaižmėnais.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Bičkai

Bičkai  – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Vilainių seniūnijoje, 2 km į šiaurės rytus nuo Vilainių, tarp Koliupės, Alkupio upelių bei Vilainių miško.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Bubleliai

Apie kaimą Šakių rajone žr. Būbleliai.

Bubleliai  – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, netoli Bublių.

Istorija 
XX a. pr. Bubleliai buvo Rimavičiams priklausęs dvaras Kėdainių valsčiuje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Galkantai

Galkantai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Tiskūnų. Išsidėstęs tarp kelio  rytuose ir Nevėžio upės vakaruose. Išlikusi tarpukario medinė sodyba.

Istorija 
Kaimas žinomas jau XVII a.. XIX a. pab. išdalintas Siručių žemes Galkantuose valdė Veisbergai, Laurinavičiai, Petruševičiai. Tarpukariu priklausė Kėdainių valsčiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Milžemiai

Milžemiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Vilainių seniūnijoje, Lančiūnavos miško apsuptyje, 3 km į pietryčius nuo Lančiūnavos, prie Sulevos aukštupio. Kasamas žvyras. Yra naudojami ir jau iškasti karjerai.

Gyventojai 

Žymūs žmonės
Kaime gimė Stasys Padalevičius (1940–2017), fotomenininkas.

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pliupai (Kėdainiai)

Pliupai (arba Pliupiai) – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Vilainių seniūnijoje, 2,5 km į pietvakarius nuo Lančiūnavos. Kaimas išsidėstęs prie Driganto upelio, iš rytų ir vakarų apsuptas Stebulių miško. Keliai į Stasinę rytuose ir Stuobrius šiaurėje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Puplaukiai

Puplaukiai  – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Vilainių seniūnijoje, į pietryčius nuo Stasinės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Skerdikai

Skerdikai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Vilainių seniūnijoje, 3 km į šiaurės rytus nuo Aristavos. Greta eina plentas , posūkis į Stebulius. Yra autobusų stotelė.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Stuobriai

Stuobriai  – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Vilainių seniūnijoje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Lančiūnavos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Clube Atlético Mineiro

Belo Horizontės „Mineiro“  (Clube Atlético Mineiro) – Brazilijos futbolo klubas, 1908 metais įkurtas Belo Horizontėje. Klubo komanda 2009–2010 m. sezone žaidžia Brazilijos Campeonato Brasileiro Série A lygoje.

Sudėtis 

2010 m. gruodžio 24 d.:

Clube Atlético Mineiro
Clube Atlético Paranaense

Clube Atlético Paranaense – Brazilijos futbolo klubas, 1924 metais įkurtas Kuritiboje. 

2008–2009 m. sezone rungtyniavo Campeonato Brasileiro Série A.

Pasiekimai 
 Série B laimėtojai (1995 m.)
 Série A laimėtojai (2001 m.)
 Série A finalistai (2004 m.)
 Seletiva Libertadores laimėtojai (1999 m.)
 Copa Sesquicentenário (2003 m.)
 Copa Libertadores finalistai (2005 m.)

Nuorodos
 Oficiali klubo svetainė
 neoficiali svetainė

Clube Atlético Paranaense
Botafogo de Futebol e Regatas

Botafogo de Futebol e Regatas – Brazilijos futbolo klubas, 1904 metais įkurtas Rio de Žaneire. Klubo komanda 2007–2008 m. sezone žaidžia Brazilijos Campeonato Brasileiro Série A lygoje.

Pasiekimai 
National Campeonato Brasileiro Série A (1995 m.)
National Taça Brasil (1968 m.)
Rio-São Paulo turnyras (1962, 1964, 1966, 1998 m.)
Valstijos čempionatas (1907, 1910, 1912, 1930, 1932, 1933, 1934, 1935, 1948, 1957, 1961, 1962, 1967, 1968, 1989, 1990, 1997, 2006, 2010 m.)

Nuorodos 
Oficiali svetainė 

Botafogo de Futebol e Regatas
Rio de Žaneiras
Cruzeiro Esporte Clube

Cruzeiro Esporte Clube – Brazilijos futbolo klubas, 1921 metais įkurtas Belo Horizontėje. Klubo komanda 2011–2012 m. sezone žaidžia Brazilijos Campeonato Brasileiro Série A lygoje.

Nuorodos 
Oficiali svetainė

Cruzeiro Esporte Clube
Figueirense Futebol Clube

Figueirense Futebol Clube – Brazilijos futbolo klubas, 1921 metais įkurtas Florianopolyje. Klubo komanda 2007–2008 m. sezone žaidžia Brazilijos Campeonato Brasileiro Série A lygoje.

Figueirense Futebol Clube
Clube de Regatas do Flamengo

Clube de Regatas do Flamengo – Brazilijos futbolo klubas, 1895 metais įkurtas Rio de Žaneire. Klubo komanda 2010–2011 m. sezone žaidžia Brazilijos Campeonato Brasileiro Série A lygoje.

Sudėtis 

2011 m. vasario 1 d.

 

Ronaldinho

Nuorodos 
Flamengo Oficiali svetainė

Clube de Regatas do Flamengo
Rio de Žaneiras
Fluminense Football Club

Fluminense Football Club – Brazilijos futbolo klubas, iš Rio de Žaneiro.

Istorija 
1902 metais įkurtas Rio de Žaneire. 

Klubo komanda 2011–2012 m. sezone žaidė Brazilijos Campeonato Brasileiro Série A lygoje.

Sudėtis 

2010 m. gegužės 27 d.:

Nuorodos 
 Oficiali svetainė
 www.CanalFluminense.com.br - Fluminense´s Daily News

Fluminense Football Club
Rio de Žaneiras
Goiás Esporte Clube

Goiás Esporte Clube – Brazilijos futbolo klubas, 1943 metais įkurtas Gojanijoje. Klubo komanda 2008–2009 m. sezone žaidžia Brazilijos Campeonato Brasileiro Série A lygoje.

Sudėtis 
Klubo komandos žaidėjai (2007 m. lapkričio 24 d.):

Goiás Esporte Clube
Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense

Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense – Brazilijos futbolo klubas, 1903 metais įkurtas Porto Alegrėje. Klubo komanda 2011–2012 m. sezone žaidžia Brazilijos Campeonato Brasileiro Série A lygoje. 2017 m. Copa Libertadores nugalėtojai.

Sudėtis 

2011 m. vasario 15 d.

Nuorodos 
 Grêmio Oficiali svetainė

Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense
Sport Club Internacional

Sport Club Internacional – Brazilijos futbolo klubas, 1909 metais įkurtas Porto Alegrėje. Klubo komanda 2011–2012 m. sezone žaidžia Brazilijos Brazilijos Série A lygoje.

Pasiekimai 

 Copa Libertadores de América (2006, 2010 m.)
 Copa Sudamericana (2008 m.)
 Recopa Sudamericana (2007 m.)
 FIFA Pasaulio futbolo klubų taurė (2006 m.)

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Sport Club Internacional
Esporte Clube Juventude

Esporte Clube Juventude – Brazilijos futbolo klubas, 1913 metais įkurtas Kašijas do Sule. Klubo komanda 2007–2008 m. sezone žaidžia Brazilijos Campeonato Brasileiro Série B lygoje.

Sudėtis 
Klubo komandos žaidėjai (2007 m. lapkričio 24 d.):

Esporte Clube Juventude
Clube Náutico Capibaribe

Clube Náutico Capibaribe – Brazilijos futbolo klubas, 1901 metais įkurtas Resifėje. Klubo komanda 2008–2009 m. sezone žaidžia Brazilijos Campeonato Brasileiro Série A lygoje.

Sudėtis 
Klubo komandos žaidėjai (2007 m. lapkričio 24 d.):
 	 	 
 	
  

 	 
 

 
 	  
 	 
 	 

 

  

Clube Náutico Capibaribe
Sociedade Esportiva Palmeiras

Sociedade Esportiva Palmeiras – Brazilijos futbolo klubas, 1914 metais įkurtas San Paule. Klubo komanda 2016–2017 m. sezone žaidžia Brazilijos Campeonato Brasileiro Série A lygoje.

Pasiekimai 
 Copa Rio (neoficialus tarptautinis turnyras): 1951
 Copa Libertadores de América: 1999 
 Copa Mercosul: 1998
 Campeonato Brasileiro Série A: 1960, 1967, 1967, 1969, 1972, 1973, 1993, 1994, 2016
 Copa do Brasil: 1998, 2012, 2015
 Copa dos Campeões: 2000 
 Campeonato Brasileiro Série B: 2003, 2013
 Torneio Rio-São Paulo: 1933, 1951, 1965, 1993, 2000
 Rio-São Paulo čempionų taurė: 1926, 1934, 1942, 1947 

Sociedade Esportiva Palmeiras
San Paulas
Paraná Clube

Paraná Clube – Brazilijos futbolo klubas, 1989 metais įkurtas Kuritiboje.

Istorija 
Klubo komanda 2007–2008 m. sezone žaidė Brazilijos Campeonato Brasileiro Série A lygoje.

Sudėtis (2018) 
Atnaujinta; 2018 m. lapkričio 16 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
Oficiali svetainė

Paraná Clube
Sport Club do Recife

Sport Club do Recife – Brazilijos futbolo klubas, 1905 metais įkurtas Resifėje. Klubo komanda 2010-2011 m. sezone žaidžia Brazilijos Campeonato Brasileiro Série B lygoje.

Sudėtis 
Klubo komandos žaidėjai (2007 m. lapkričio 24 d.):

Sport Club do Recife
Club de Regatas Vasco da Gama

Club de Regatas Vasco da Gama – Brazilijos futbolo klubas, 1898 metais įkurtas Rio de Žaneire. Klubo komanda 2007–2008 m. sezone žaidžia Brazilijos Campeonato Brasileiro Série A lygoje.

Sudėtis 

2011 m. birželio 12 d.

Club de Regatas Vasco da Gama
Rio de Žaneiras
Bukčių tiltas

Bukčių tiltas – neveikiantis pėsčiųjų tiltas per Nerį Vilniuje. Tilto ilgis yra apie 100 m, o plotis apie 5 m. Tiltas pastatytas 1957 metais pagal Kauno žemės ūkio statybos projektavimo instituto „Žemprojektas“ parengtą projektą, tačiau dėl nekokybiškų statybos darbų bei nukrypimų nuo projekto, jis niekada nebuvo priimtas eksploatacijai.

Tiltas pėsčiųjų eismui nebenaudojamas nuo 2008 metų.

Išnašos 

Vilniaus tiltai
Pėsčiųjų tiltai
tiltai per Nerį
Lazdynai
Sovetsko geležinkelio tiltas

Sovetsko geležinkelio tiltas – geležinkelio tiltas per Nemuną. Jungia Lietuvą ir Kaliningrado srities miestą Tilžę. Tilto ilgis 570 m.

Šaltiniai 

Lietuvos tiltai
Rusijos tiltai
Tiltai per Nemuną
Geležinkelio tiltai
Vokietijos tiltai
Rytų Prūsija
Matías Fernández

Matiasas Arielis Fernandesas Fernandesas (g. 1986 m. gegužės 15 d.) – futbolininkas, Čilės rinktinės ir ACF Fiorentina klubo saugas.

 žaidžia nuo 2005 m.

Laimėjimai 
 Čilės lygos Apertura – 2006 m.
 Čilės lygos Clausura – 2006 m.
 Pietų Amerikos metų futbolininkas – 2006 m.
 Copa America: 2015 m.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Fernández Matías
Dayro Moreno

Dairas Maurisijus Morenas Galindas (g. 1985 m. rugsėjo 16 d.) – futbolininkas, Kolumbijos rinktinės ir „Club Tijuana“ klubo puolėjas.

 žaidžia nuo 2006 m.

Su „Once Caldas“ klubu Dayro Moreno 2004 m. laimėjo „Copa Libertadores“.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Moreno Dayro
José Manuel Rey

Chosė Manuelis Rėjus (José Manuel Rey; g. 1975 m. gegužės 20 d.) – Venesuelos futbolininkas, buvęs Venesuelos rinktinės gynėjas.

 žaidė nuo 1999 m. Su rinktine dalyvavo 6 Copa America čempionatuose.

Atrankos į  varžybose prieš Ekvadorą įmušė įspūdingą įvartį iš 45 m atstumo.

Laimėjimai 
 Venesuelos Primera División: 1996–97, 2003–04, 2006–07, 2008–09, 2009–10, 2011–12 m.; Clausura 2004, 2007 ir 2009 m., Apertura 2003 m.
 Čilės Primera División: Clausura 2009 m.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Nuorodos 
 J.M. Rey įvartis į Ekvadoro vartus

Rey, José Manuel
Abubakras ibn Umaras

Abubakras ibn Umaras (arab.: أبو بكر بن عمر, gimimo metai nežinomi, m. 1087 m.) – Almoravidų valdovas.

1056 m. Almoravidų religinis vadovas Abdalahas ibn Jasinas karinėms operacijoms vadovauti paskyrė Abubakrą ibn Umarą, o po Jasino mirties 1059 m. Abubakras tapo Almoravidų dinastijos valdovu. Jo vadovaujama armija 1057 m. užėmė pietų Maroko Sus regiono sostinę Tarudantą, po to pasuko į Atlaso kalnus ir centrinį Maroką. 1059 m. prasidėjo kovos su berberų genties Zenata šaka – Beregvarais. Beregvarai labai priešinosi ir tik 1059 m. Abubakrui ibn Umarui Beregvarus pavyko nugalėti ir užimti jų sostinę Agmatą. Jis vedė Beregvarų valdovo našlę Zeinabą (Zainab al-Nafzawiyya) ir pradėjo būsimos Maroko sostinės Marakešo statybas. Prasidėjus berberų neramumams Sacharoje, Abubakaras buvo priverstas grįžti atgal, kad atstatytų tvarką, o vadovavimą armijai 1061 m. pavedė sūnėnui Jusufui ibn Tašminui. Nusprendęs, kad Sacharoje jo žmonai Zeinabai bus sunku, išsiskyrė su ja ir patarė tekėti už Jusufo. Po berberų sukilimo numalšinimo, jis norėjo grįžti atgal į Maroką ir užimti sultono vietą, bet Jusufas ibn Tašminas nesutiko. Abubakro vardas iki jo mirties liko tik ant monetų. Abubakras ibn Umaras grįžo į Sacharą, čia jis buvo paskirtas Almoravidų atstovu. 1076 m. dalyvavo žygiuose į Ganą, o 1087 m. mirė.

Išnašos 

Almoravidai
Brava (sala)

Bravos sala () – vulkaninė sala Žaliojo Kyšulio respublikoje, Pavėjinių salų grupės vakaruose, į vakarus nuo Fogo salos. Plotas 64 km². Sudaro savivaldybę (drauge su gretimomis Seko salomis). Administracinis centras – Nova Sintra. Bravos sala kalnuota, aukščiausia vieta – 976 m aukščio kalnas Monte Fontainhas. Verčiamasi žemės ūkiu, žvejyba.

Brava atrasta 1462 m. birželio 24 d. portugalų, o apgyvendinta 1573 m. Daugiausiai į salą atvyko žvejai iš Madeiros ir Azorų. Gyventojų ypač padaugėjo po 1680 m. Fogo išsiveržimo, kai daug Fogo salos gyventojų persikėlė į Bravą. Iš salos kilęs Žaliojo Kyšulio salų rašytojas Eugénio Tavares.

Išnašos 

Žaliojo Kyšulio salos
Žaliojo Kyšulio savivaldybės
Nova Sintra

Nova Sintra (arba Vila Nova Sintra; ) – miestas Žaliajame Kyšulyje, Bravos salos pagrindinė gyvenvietė ir administracinis centras. 1,9 tūkst. gyventojų (2005 m.).

Nova Sintroje gimė Žaliojo Kyšulio rašytojas Eugénio Tavares.

Žaliojo Kyšulio miestai
Paulio savivaldybė

Paulio savivaldybė () – savivaldybė Žaliajame Kyšulyje, Šv. Antano saloje. Centras – Vila das Pombas.

Paulio savivaldybė sudaryta 1990 m.

Žaliojo Kyšulio savivaldybės
Porto Novas (Žaliasis Kyšulys)

Porto Novas () – miestas ir savivaldybė Žaliajame Kyšulyje, Šv. Antano salos pietuose. 5,6 tūkst. gyventojų (2005 m.).

Porto Novo savivaldybė sudaryta 1990 m.

Žaliojo Kyšulio savivaldybės
Žaliojo Kyšulio miestai

it:Porto Novo (Capo Verde)
Ribeira Grandė

Ribeira Grandė () – miestas ir savivaldybė Žaliajame Kyšulyje, Šv. Antano salos šiaurėje. 2,8 tūkst. gyventojų (2005 m.).

Ribeira Grandė savivaldybė sudaryta 1990 m.

Žaliojo Kyšulio savivaldybės
Žaliojo Kyšulio miestai
Bartaičiai

Bartaičiai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, Kaišiadorių apylinkės seniūnijoje, šalia kelio .

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Dubės (Kaišiadorys)

Dubės  – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, Kaišiadorių apylinkės seniūnijoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Kalniškės (Kaišiadorys)

Kalniškės – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, Kaišiadorių apylinkės seniūnijoje, 3 km į šiaurės rytus nuo Kaišiadorių, prie Žaslos upelio ir Kalniškių tvenkinio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Navasodai (Kaišiadorys)

Navasodai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, Kaišiadorių apylinkės seniūnijoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Paltininkai

Paltininkai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Žaslių. Pietinė kaimo dalis už geležinkelio yra Žiežmarių seniūnijoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pazaliesė (Kaišiadorys)

Pazaliesė  – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, Kaišiadorių apylinkės seniūnijoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
San Visentės savivaldybė

San Visentės savivaldybė () – savivaldybė Žaliajame Kyšulyje, apima San Visentės, ir negyvenamą Santa Lusijos salą. Centras – Mindelas.

Žaliojo Kyšulio savivaldybės
Avisijas

Avisijas (, vokiškai dar Lavis) yra kairysis Adidžės intakas, tekantis šiaurės Italijoje. Ilgis apie 89 km.

Išteka iš Marmolados ledyno šalia Fedajos tarpeklio (2 057 m). Iškart žemiau perėjos jo vanduo yra patvenktas Fedajos užtvanka (Lago di Fédaia). Teka vingiuotu slėniu, kuris aukštupyje vadinamas Fasa (Val di Fassa, ), vidurupyje Tieme (Val di Fiemme, ), o žemupyje Cembra (Val di Cembra, ). 8 km į šiaurę nuo Trento įteka į Adidžę (192 m).

Iš Fedajos užtvankos ištekantis Avisijas (užšąlęs nuo pirmųjų šalnų dažnai iki pat birželio) iki Penijos gyvenvietės, kur į jį įteka pirmasis intakas Ruf de Cortina, teka didele nuokalne - pirmuosiuose 10 km Fasos slėnis žemėja daugiau nei 600 m. Už Penijos Avisijas dėl sumažėjusios nuokalnės išplatėja ir pasisuka į pietus. Canazei gyvenvietėje į Avisiją įsilieja iš Selos grupės tekantis Ruf d'Antermont upelis. Žemiau į Avisiją įteka keletas intakų iš Catinaccio ir Latemaro grupės kalnų. Tarp Soragos ir Moenos 1 200 m aukštyje Avisijas antrą kartą yra patvenktas ir sudaro 1 km ilgio ežerą (Lach de Soraga).

Tiemės slėnyje Avisijas dar platėja ir didėja, todėl čia galima plaukti plaustais (raftingas).

Italijos upės
Moterų Eurolyga

Moterų Eurolyga ( – Moterų Eurolyga).  Lyga buvo įkurta 1959.  

Reguliariajame sezone komandos žaidžia keturiose grupėse po šešias komandas. Kiekviena komanda žaidžia po vienerias namų ir išvykos rungtynes. 4 geriausios grupės komandos patenka į aštunfinalį. Aštunfinalyje komandos žaidžia namų ir išvykos rungtynes, jei aštunfinalio rezultatas lygus 1-1, žaidžiamos dar vienerios papildomos rungtynės. Ketvirtfinalyje taip pat žaidžiamos vinerios namų ir išvykos rungtynės jei ketvirtfinalio rezultatas lygus 1-1, žaidžiamos dar vienerios papildomos rungtynės. Finaliniame ketvirtyje žaidžiamos po vienas pusfinalio ir finalo rungtynės (finalo rungtynių nugalėtoja užima trečią vietą).

Laimėtojai 

1992 Dorna Godela Valensija
1993 Dorna Godela Valensija
1995 Societa Gimnastica Komas 
1996 Gold Zack Wuppertal
1997 CJM Buržas Basket
1998 CJM Buržas Basket
1999 SCP Ružomberokas 
2000 SCP Ružomberokas 
2001 CJM Buržas Basket  
2002 US Valansjenas
2003 UMMC Jekaterinburgas
2004 US Valansjenas
2005 VBM-SGAU
2006 Gambrinus Brno
2007 WBC Spartak Maskva Region
2008 WBC Spartak Maskva Region
2009 WBC Spartak Maskva Region
2010 WBC Spartak Maskva Region
2011 Perfumerías Avenida Salamanka 
2012 Ros Casares Valensija
2013 UMMC Jekaterinburgas
2014 Galatasaray Stambulas
2015 UKC Praha 
2016 UMMC Jekaterinburgas 
2017 Dynamo Kurskas 
2018 UMMC Jekaterinburgas 
2019 UMMC Jekaterinburgas 
2020 Sezonas nutrauktas dėl COVID-19 pandemijos 
2021 UMMC Jekaterinburgas

Nuorodos 
 FIBA Europe
 Eurolygos istorija

Moterų krepšinio lygos
Ribeira Brava

Ribeira Brava () – gyvenvietė ir savivaldybė Žaliojo Kyšulio salose, San Nikolau saloje. Beveik 5 tūkst. gyventojų (2005 m., gyvenvietėje). Pastatai kolonijinės architektūros. Ilgą laiką Ribeira Brava buvo pagrindinis katalikybės centras salose.

Žaliojo Kyšulio miestai
Žaliojo Kyšulio savivaldybės
San Nikolau Tarafalis

San Nikolau Tarafalis () – gyvenvietė ir savivaldybė Žaliojo Kyšulio salose, San Nikolau salos vakaruose.

Savivaldybė sudaryta 2005 m. padalinus San Nikolau savivaldybę.

Žaliojo Kyšulio miestai
Žaliojo Kyšulio savivaldybės
Juozas Mažeika (1907)

Juozas Mažeika (1907 m. lapkričio 18 d. Pagramantyje, Tauragės apskritis – 1976 m. liepos 31 d. Vilniuje) – Lietuvos operos solistas.

Biografija 
Tėvas – knygnešys Jonas Mažeika (1874–1961), sūnūs – teatrologas Vytautas Mažeika (1934–1999), žurnalistas Kipras Mažeika (g. 1944 m.), estrados dainininkas, LRT garso režisierius Jonas Mažeika (g.1947), duktė – estrados dainininkė Džilda Mažeikaitė (1937–2003), anūkai – Linas Karalius, Justas Mažeika, Vilius Pranckevičius, Tomas Žebrauskas.

1927 m. rudenį atvyko į Kauną. Dainuoti mokėsi Kauno muzikos mokykloje (nuo 1927 m. Oresto Marinio klasėje), tobulinosi Veronoje (Italija). 1927–1930 m. dainavo Valstybės teatro operos chore, nuo 1930 m. operos solistas, baritonas. Daugelyje operų atliko pagrindines partijas. 1937 m. tarptautiniame jaunųjų dainininkų konkurse Vienoje (Austrija) laimėjo sidabro medalį.

1940 m. dalyvavo pirmajame SSRS meno meistrų koncerte Kaune. 1944–1958 m. LSSR operos ir baleto teatro solistas. Palaidotas Antakalnio kapinėse.

Kūryba 
Dainavo su Fiodoru Šaliapinu, Marija Maksakova, Kipru Petrausku, gastroliavo Čekoslovakijoje, Argentinoje, Urugvajuje. Sukūrė apie 40 vaidmenų, advokato Karkliaus vaidmenį filme „Julius Janonis“. 1972 m. išleista jo įdainuota vinilinė plokštelė.  Kūrybai būdinga raiški vaidyba, įtaigumas.

Įvertinimas 
 1945 m. LTSR nusipelnęs artistas

Atminimo įamžinimas 
 1992 m. Kauno centre ant namo (K. Donelaičio g. 61) atidengta memorialinė lenta su bareljefu 
 2007 m. prie namo Pagramantyje, kuriame gimė ir gyveno J. Mažeika, atidengta memorialinė lenta, pastatytas koplytstulpis. Juozo Mažeikos vardu pavadinta  viena iš Pagramančio gatvių. 2009 m. atidengta memorialinė lenta V. Mykolaičio Putino g. 8 (buv. S. Daukanto)

Šaltiniai

Literatūra 
 Juozas Mažeika / Stasys Yla. – Vilnius, 1968.
 Operos solistas Juozas Mažeika: 1907–1976: atsiminimai. – Tauragė: : Tauragės viešoji biblioteka, 2007. – 43 p.: iliustr.

Baritonai
Lietuvos operos dainininkai
Boa Višta (sala)

Boa Višta arba Boa Vištos sala () – sala Žaliojo Kyšulio respublikoje, Priešvėjinių salų grupėje, į pietus nuo Salio salos. Plotas 620 km². Didžioji salos dalis lygi, tik pietuose iškyla 387 m aukščio Monte Estância kalnas. Boa Vista turi gerus smėlio paplūdimius. Verčiamasi druskos gavyba, datulių auginimu, turizmu. Boa Višta sudaro savivaldybę. Pagrindinė gyvenvietė – Sal Rėjus.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 
 Boa Višta turizmo tinklalapis

Žaliojo Kyšulio salos
Salio sala

Salio sala () – sala Žaliojo Kyšulio salose, Priešvėjinių salų grupėje. Ilgis 30 km, plotis 12 km. Aukščiausia vieta – Monte Vermelho (406 m). Didžioji salos paviršiaus dalis lygi. Verčiamasi žvejyba, turizmu, druskos gavyba. Yra tarptautinis oro uostas. Svarbiausios gyvenvietės – Espargosas ir Santa Marija. Salio sala sudaro savivaldybę.

Žaliojo Kyšulio salos
Espargosas

Espargosas () – miestas Žaliojo Kyšulio salose, Salio saloje, Salio savivaldybės centras. 6,2 tūkst. gyventojų (2001 m.). Mieste vyrauja kolonijinė architektūra. Verčiamasi žvejyba, turizmu. Šalia yra tarptautinis Amílcar Cabral oro uostas (iki 2005 m. vienintelis tarptautinis oro uostas šalyje).

Gyventojai 

Žaliojo Kyšulio miestai
Santa Marija (Žaliasis Kyšulys)

Santa Marija () – nedidelis žvejų miestelis Žaliojo Kyšulio salose, Salio salos pietuose. >17 tūkst. gyventojų (gerokai didesnė už savivaldybės sostinę Espargosą). Santa Marija vienas pagrindinių šalies turistinių centrų. Turistai atvyksta per saloje esantį tarptautinį oro uostą. Miestas garsėja gerais paplūdimiais.

Žaliojo Kyšulio miestai
Dmitrijus Biakovas

Dmitrijus Biakovas (; g. 1978 m. balandžio 9 d.) – futbolininkas, Kazachijos rinktinės ir Žetìsu FK Taldyķorǵan klubo saugas.

 žaidžia nuo 2000 m.

2003 m. per savo gimtadienį Biakovas buvo smarkiai sužeistas (durtas į širdį) naktiniame klube. Tačiau jis ne tik išgyveno, bet ir tęsia futbolininko karjerą.

Kazachstano futbolininkai
Danko Lazovičius

Danko Lazović (g. 1983 m. gegužės 17 d.) – futbolininkas, Serbijos rinktinės ir buvęs Zenit Sankt-Peterburg klubo puolėjas.

2010 m. gegužės 3 d. persikėlė į Rusiją, Zenit Sankt-Peterburg komandą.

2018 m. rugsėjo 19 d. Baigė karjerą.

 žaidžia nuo 2002 m.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Serbijos futbolininkai
Karim Benzema

Karimas Benzema (; g. 1987 m. gruodžio 19 d.) – profesionalus Prancūzijos rinktinės ir Ispanijos klubo Real Madrid klubo puolėjas. Jis buvo apibūdintas kaip „nepaprastai talentingas puolėjas“, kuris yra „stiprus ir galingas finišo meistras baudos aikštelėje“.

Kilęs iš alžyriečių šeimos.

2009 m. liepos 2 d. pasirašė šešerių metų sutartį su Real Madrid klubu. 2022 m. laimėjo prestižinį „auksinio kamuolio“ apdovanojimą.

 žaidžia nuo 2007 m. K. Benzema 2016–2021 m. į nacionalinę rinktinę nebuvo kviečiamas po to, kai buvo sulaikytas šantažuojant kitą rinktinės žaidėją Matju Valbueną. Teismas jam už nusikaltimą paskyrė 1 metų laisvės atėmimo bausmę lygtinai ir 75 tūkst. eurų baudą. Prieš 2021 m. Europos futbolo čempionatą vėl gavo kvietimą į nacionalinę rinktinę.

Pasiekimai 
Lyon

 Ligue 1 (2004–2005 m., 2005–2006 m., 2006–2007 m., 2007–2008 m.)
 Coupe de France (2007–2008 m.)
 Trophée des Champions (2006 m., 2007 m.)

Real Madrid

 La Liga: 2011–12, 2016–17, 2019–20, 2021–22 m.
 Copa del Rey: 2010–11, 2013–14 m.
 Supercopa de España: 2012, 2017 m.
 UEFA Čempionų lyga: 2013–14, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2021–22 m.
 UEFA Supertaurė: 2014, 2016, 2017 m.
 FIFA pasaulio klubų taurė: 2014, 2016, 2017, 2018 m.

Asmeniniai
 Ballon d'Or: 2022 m.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Benzema Karim
Katmajus

Katmajus () – didelis stratovulkanas JAV, Aliaskoje, Aliaskos pusiasalio pietuose. Įeina į Katmajaus nacionalinį parką. Aukštis 2047 m. Kalno skersmuo 13 km, viršūnėje yra 4,5 x 3 km kaldera (gylis 1128 m), kurioje susidaręs mėlynai žalio vandens ežeras. Katmajus yra viena iš 5 Novaruptos ugnikalnio angų.

1912 m. liepos 6-8 d. įvyko katastrofiškas Katmajaus išsiveržimas (didžiausias XX amžiuje). Išsiveržimo metu išmesta 30-35 km³ tefros (uolienų). Susidarė slėnis, su įtrūkimais, iš kurių veržėsi sieros garai (Dešimties tūkstančių dūmų slėnis). Slėnis yra padengtas storu (215 metrų) pelenų sluoksniu. Išsiveržimo metu Katmajaus viršūnė įgriuvo ir susidarė kaldera. Šiandien šioje vietoje yra dykuma.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Ugnikalnių duomenų bazė

JAV ugnikalniai
Karis (prieskoniai)

Karis – prieskonių mišinys, kurio pagrindas ciberžolės šaknis. Kario prieskonius atvežė britai Indijos valdymo laikotarpiu.

Žodis „khari“ kilęs iš pietų Indijos ir reiškia bet kokį padažą. „Kario prieskonius“ (ang. curry powder) sukūrė britai, kurie norėjo parsivežti Indijos virtuvės skonį namo, nenaudodami šviežių prieskonių. Todėl dabartiniame Vakarų pasaulyje kario prieskoniai neturi standartizuoto skonio, tačiau pačioje Indijoje yra apie milijoną skirtingų kario rūšių.  Prieskonių mišinių, kuriuos atvežė į Angliją, jai valdant Indiją, buvo mažai ir juos veždavo retai, todėl tuometinei Britanijos prieskonių kultūrai didelės įtakos nepadarė. Kario prieskoniai išpopuliarėjo po antrojo pasaulinio karo, kai imigrantai iš Pietryčių Azijos šalių užplūdo Jungtinę Karalystę.

Pati ciberžolė turi stiprų malonų savitą aromatą, tačiau visai neišraiškingą, kartais kartoką skonį, dėl to į šiuos prieskonius papildomai dedami kiti komponentai. Kario sudėtis labai skiriasi priklausomai nuo gamintojo bei vietovės. Į mišinį gali būti dedami įvairūs prieskoniai: ciberžolė, druska, kalendra, raudonieji, juodieji ar kvapnieji pipirai, kardamonas, ožragė, česnakas, imbieras, gvazdikėliai, cinamonas, garstyčios, paprika, muskatas.  

Karis naudojamas ryžių, daržovių, mėsos, gėrimų aromatizavimui ir spalvos pakeitimui.

Nuorodos 

Indiška virtuvė
Prieskonių mišiniai
Ykkönen

Ykkönen arba Pirma lyga – antros pakopos pirmenybės šalyje.

Istorija 
Lygos ištakos siekia 1936 m., kai buvo įkurta Suomensarja.

1969 m. rudenį Suomijos futbole buvo atlikta lygų sistemos reforma, o Suomensarja buvo pervadinta į II divisioona. Tuo metu šis divizionas buvo suskirstytas į grupes regioniniu principu.

1973 m. II divisioona nebeliko skirstymo į grupes. Pakito ir pavadinimas. Nuo 1973 m. vadinta 1. divisioona (Pirmasis divizionas).

Nuo 1995 m. vadinama Ykkönen pavadinimu.

Formatas 
Sezonas prasideda pavasarį, o baigiasi rudenį. Dalyvauja 12 klubų, kurie sužaidžia po 27 rungtynes. Po 22 rungtynių divizionas padalinamas į dvi grupes. Ekipos tęsia kovas stipriųjų grupėje dėl 1-6 vietų ir silpnųjų grupėje dėl 7-12 vietų. Komandos tarpusavyje žaidžia vieną kartą. 

„Ykkönen“ nugalėtojas tiesiogiai patenka į „Veikkausliiga“, o antrąją vietą užėmusi komanda žaidžia pereinamosiose rungtynėse su komanda, kuri „Veikkausliiga“ užima 11 vietą. 

Tris paskutines vietas užėmusios ekipos perkeliamos į Kakkonen. Iš pastarojo diviziono perkeliamos trys geriausios ekipos.

Dalyviai 

Ykkönen 2022 m. sezono dalyviai.

Taip pat skaitykite 
 Veikkausliiga
 Kansallinen Liiga

Išnašos

Nuorodos 
Informacija apie lygą
RSSSF duomenys nuo 1930 m.
 League321 statistika
Scorepage svetainė

UEFA šalių II lygmens pirmenybės
Blynai

Blynai (jidiš בלינצע, , ) – populiarus valgis Rytų Europos šalyse. Pavadinimas kilęs iš senųjų slavų kalbos žodžio mlin 'malti'. Lietuvoje tai tradicinis Užgavėnių patiekalas.

Blynai gaminami paprastai: sumaišoma tešla ir kepama keptuvėje. Yra labai daug įvairių tešlos receptų: tešla gali būti maišoma su miltais, bulvėmis, ar kitokiais pagardais.
 Paprasti blynai maišomi su miltais, kiaušiniu, pienu ar vandeniu ir prieskoniais. Patiekiami su grietine ar įvairia uogiene. Taip pat galima įmaišyti į tešlą įvairių vaisių (pvz., bananų, obuolių) ir taip išgauti visiškai kitokį skonį.
 Blyneliai. Tai skystesnės tešlos blynai, kurie iš pradžių iškepami (dažniausiai per visą keptuvę), ir po to į vidų įdedamas tam tikras įdaras – faršas, sūris, kumpis, varškė ir t. t. Daugelis šiuos blynelius vadina lietiniais, tačiau tai nėra tikslingas pavadinimas.
 Sklindžiai. Tai taip pat iš panašios tešlos gaminami blyneliai, tik jie būna kiek mažesni ir putlesni.
 Lietuvoje populiarūs bulviniai blynai ruošiami iš tarkuotų bulvių.
 Dzūkijoje gaminami grikių blynai.

Į blynus dažnai dedami įvairūs įdarai: mėsa, žuvis, grybai, daržovės, sūris, varškė, uogienė. Į lietinius įdaras susukamas, kitiems – maišomas su tešla.

Blynai patiekiami su sviestu, grietine, uogiene, jogurtu ir kt.

Miltiniai valgiai
Lietuviška virtuvė
Rusiška virtuvė
Barščiai

Apie kaimą Lenkijoje žr. Barščiai (kaimas).
Barščiai () – burokėlių sriuba, kilusi iš Ukrainos. Dažnas Rytų Europos šalių virtuvių pirmasis patiekalas, tradicinis – slavų šalyse (Rusijoje, Baltarusijoje, Lenkijoje, Ukrainoje ir kt.).

Verdama iš burokėlių, kurie suteikia savitą skonį, aromatą ir raudoną spalvą. Paprastai naudojami švieži, tačiau tinka ir marinuoti, troškinti smulkiai pjaustyti burokėliai. Jei įpjaustoma su lapais – vadinama batvinių sriuba. Barščiai gaminami mėsos sultinyje, įpilamas nedidelis kiekis rūgšties (acto, citrinos rūgšties), kad išliktų burokėlių spalva. Papildomai dedamos bulvės, morkos, prieskoniai (krapai, svogūnai, pipirai, lauro lapai), galima įdėti pomidorų ar pomidorų padažo. Kartais į barščius dedama kopūstų, mėsos, agurkų, pomidorų, grybų. Barščiai pagardinami grietine. Valgomi su duona.
 
Barščiams giminingi patiekalai yra rūgštynių sriuba ir šaltibarščiai.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Kova dėl barščių: kam priklauso Ukrainoje atsiradusi, bet visame pasaulyje išpopuliarėjusi sriuba? // LRT.lt. – 2019.10.15.
 V. V. Pokhlebkin. Barščiai // Kulinarinis žodynas. - M.: E, 2015. 

Sriubos
Rytų Europos virtuvė
Klastojimas

Klastojimas arba falsifikacija ( 'klastoju') – tai sąmoningas, tyčinis ko nors iškraipymas, pakeitimas netikru dalyku ar visai naujo pagaminimas, siekiant asmeninės naudos, pasipelnymo ar kitų tikslų.

Už falsifikaciją numatyta baudžiamoji atsakomybė. Lietuvos Baudžiamasis kodeksas numato atsakomybę už veikas, kurias darant klastojami materialiojo pasaulio objektai, pvz., kitos įmonės prekių ar paslaugų ženklo naudojimas, netikrų pinigų ar vertybinių popierių gaminimas, netikrų mokamųjų priemonių, skirtų atsiskaityti ne grynaisiais pinigais, gaminimas, dokumento suklastojimas ar suklastoto dokumento panaudojimas, parašo, antspaudo, spaudo ar blanko suklastojimas ir kita. Numatyta atsakomybė ir už literatūros, mokslo, meno ar kitikių kūrinių falsifikaciją.

Su falsifikacija dėl įvairių sumetimų susiduriama dažnai. Paprasčiausia yra valgomų prekių falsifikacija, su kuria policiniu būdu kovojama nuo XIX a. Asmens dokumentų falsifikacija praktikuojama jau ilgus šimtmečius. XIX a. Lietuvoje veikė ištisos dirbtuvės, kuriose buvo gaminami bajoriški dokumentai, o nefalsifikuotų metrikų XIX a. beveik neturėjo nė vienas kunigas, kilęs iš baudžiauninkų. Metraščių ir šiaip istorinių šaltinių falsifikacija prasidėjo atsiradus istorijos mokslui. Pasaulio istorijoje žinomas viduramžių falsifikatas „Konstantino dovana“ (XVIII a.), Lietuvos istorijoje – „S. Grunau kronika“ (XVI a.), T. Narbuto „Raudonės metraštis“, „Kyburgo dienoraštis“ (XIX a.). Lietuvoje spaudos draudimo laikotarpiu išleista nemažai leidinių su kontrafakcija (netikru spausdinimo vietos ir laiko nurodymu norint ką suklaidinti).

Falsifikacija gali atsirasti dėl įvairių motyvų: patriotinių, politinių, cenzūros, pelno ar kitų. Žinomi nuo Antikos laikų. Vėlesniais laikais imta imituoti epochos stilių, rašomąją medžiagą, raštą, kitas poligrafines savybes. Literatūros falsifikatai pasirodė su rašto atsiradimu. Minėtinas C. Sigoniuso 1583 m. paskelbtas Cicerono raštų falsifikatas, J. P. Collier 1852 m. „surado“ naujus Šekspyro veikalus, V. Aleksio V. Skoto vardu paskelbė romanus.

Dailės kūrinių falsifikatų atsirado pradėjus kolekcionuoti dailės kūrinius. Pirmosios falsifikacijos atsirado sen. Romoje, vėliau su išplitusia kolekcionavimo mada atgimė Renesanso epochoje. Plito XIX a. ir ypač XX a. Falsifikatai pagaminami sumaniai ir juos nustatyti galima tik atlikus specialią ekspertizę (pagal mikroskopinę, cheminę ar rentgeno spindulių analizę). Perteikiamas meno laikotarpio, mokyklos ar dailininko stilius, kūrinio faktūra, kompozicija, dekoro elementai, medžiaga, cecho ar dirbtuvės ženklas, dailininko parašas. Padaromi netgi kūrinio susidėvėjimo požymiai (patamsėjimas, sužalojimas). Dirbtinai sendinama drobė, popierius, dažų sluoksnis, sukuriama patina, krakeliūros.

Šaltiniai 
 Žurnalistikos enciklopedija, 1997 Vilnius
 Visuotinė lietuvių enciklopedija, V tomas 2004 Vilnius

Nusikaltimai
Reinyro kalnas

Reinyro kalnas () – aktyvus ugnikalnis (stratovulkanas) JAV šiaurės vakaruose, Vašingtono valstijoje, 87 km į pietryčius nuo Sietlo. Kalnas iškilęs Šiaurės Amerikos Kordiljerų Kaskadiniuose kalnuose. Aukštis 4392 m (aukščiausias valstijoje). Ugnikalnis su apylinkėmis sudaro Reinyro kalno nacionalinį parką. Reinyrą dengia 26 ledynai, kurių bendras plotas 91 km². Viršūnėje yra 2 krateriai, kiekvienas virš 300 m skersmens. Paskutinis ugnikalnio išsiveržimas įvyko 1854 m.

Nuorodos 
 Ugnikalnių duomenų bazė

JAV ugnikalniai
Lietuvos futbolo taurė 2005 m.

Lietuvos futbolo taurė 2005 m. – 17-asis nepriklausomos Lietuvos futbolo taurės turnyras, vykęs nuo kovo iki spalio mėnesio.

Aštuntfinalis

Ketvirtfinalis

Pusfinalis

Finalas 
 2005 m. spalio 22 d. įvyko finalo rungtynės.

Finalo rungtynės 

 FBK Kaunas:  E. Kurskis, T. Kančelskis, N. Manchkhava, I. Zelmikas, M. Žaliūkas, G. Kvaratskhelia, N. Mačiulis (66 E.Pehlic), G. Barevičius, L. Pilibaitis (74 E. Poderis), A. Rimkevičius (46 R. Beniušis), A. Velička

 FK Vėtra: M. Merlani, Z. Žudys, J. Raliukonis, M. Babravičius, N. Sasnauskas, I. Steško, G. Butrinavičius, Š. Litvinas (106 A. Sivinskis), A. Steško (75 R. Vaineikis), A. Kochanauskas (61 N. Vasiliauskas), E. Blažys

Išnašos

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 futbolinis.lt

LFF taurės sezonai
Raimundas Arnas Dineika

Raimundas Arnas Dineika (1928 m. rugpjūčio 7 d. Rimkūnai, Linkuvos valsčius – 2006 m. spalio 7 d. Vilnius) – Lietuvos architektas, visuomenės veikėjas.

Biografija 

Tėvas Karolis Dineika. 1946–1952 m. studijavo Kauno politechnikos institute (iki 1950 m. Kauno universitetas).  1952–1972 m. Leningrado sąjunginio projektavimo instituto grupės vadovas, skyriaus vyr. architektas, 1972–1974 m. instituto „Giprostanok“ Vilniaus filialo vyr. architektas. Nuo 1974 Vilniaus inžinerinio statybos instituto, nuo 1991 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto dėstytojas, 1985–1993 m. architektūros katedros vedėjas, nuo 1993 m. profesorius. Nuo 1992 m. Dineikos projektavimo bendrovės vadovas.

Darbai 

Pagal jo projektus pastatyta statinių ir jų kompleksų Rusijoje bei Lietuvoje, svarbesni iš jų:
 1963 m. – Gamybinio susivienijimo „Svetlana“ laboratorinis korpusas Leningrade (su architektu G. Kostiurinu)
 1968-1976 m. – Šiaulių televizorių gamyklos sporto salė.

Išradimas – plonasienės klostės, 1996 m.

Pagerbdami jo atminimą architektai Audrius Ambrasas, Gintaras Čaikauskas, Sigitas Kuncevičius, Rolandas Palekas, Saulius Pamerneckis, Audrys Karalius, Vaidotas Kuliešius ir Vykintas Šeškus 2005 m. įsteigė Arno Dineikos stipendiją perspektyviausiam ketvirto kurso studentui – architektui.

Šaltiniai

Literatūra 
 Architektas Arnas Dineika: monografija. Sudarė Tomas S. Butkus. Klaipėda: Vario burnos, 2018.

Dineika Raimundas Arnas
Arekipos provincija

Arekipos provincija (, ) – provincija Peru, Arekipos departamento rytinėjė dalyje. Provincija padalinta į 29 apygardas. Sostinė – Arekipa.

Apygardos 
 Arekipa
 Kaima
 Sero Koloradas
 Čarakatas
 Čigvata
 Chakobo Hanteris
 La Choja
 Mariano Melgaras
 Mirafloresas
 Moljebaja
 Paukarpata
 Poksis
 Polobaja
 Kekenja
 Sabandija
 Sačaka
 San Chuan de Sigvasas
 San Chuan de Tarukanis
 Santa Isabel de Sigvasas
 Santa Rita de Sigvasas
 Sokabaja
 Tiabaja
 Učumajas
 Vitoras
 Janahuara
 Jarabamba
 Jura
 Alto Selva Alegrė
 Chosė Luis Bustamantė i Riveras

Arekipos departamento provincijos
Kamanos provincija

Kamanos provincija (, ) – provincija Peru, Arekipos departamento centrinėje dalyje. Provincija padalinta į 8 apygardas. Sostinė – Kamana.

Apygardos 
 Kamana
 Chosė Marija Kimperas
 Mariano Nikolas Valkarselis
 Mariskal Kaseresas
 Nikolas de Pierola
 Okonja
 Kilka
 Samuel Pastoras

Arekipos departamento provincijos
Kamana

Kamana (, ) – miestas Peru, Arekipos departamente, Ramiojo vandenyno pakrantėje, prie Kamanos upės žiočių. Provincijos centras. 14,3 tūkst. gyventojų (1999 m.).

Miestą įkūrė Garcí Manuel de Carbajal ekspedicija, čia sustojusi pakeliui į Arekipą. Kamaną smarkiai nuniokojo 2001 m. birželio 23 d. žemės drebėjimas.

Peru miestai
Karavelio provincija

Karavelio provincija (, ) – provincija Peru, Arekipos departamento vakarinėje dalyje. Provincija padalinta į 13 apygardų. Sostinė – Karavelis.

Apygardos 
 Karaveli
 Akari
 Atikas
 Atikipa
 Belja Unjonas
 Kahuačas
 Čala
 Čapara
 Huanuhuanu
 Chakis
 Lomasas
 Kikača
 Jauka

Arekipos departamento provincijos
Kastilijos provincija

Kastilijos provincija (, ) – provincija Peru, Arekipos departamento centrinėje dalyje. Provincija padalinta į 14 apygardų. Sostinė – Aplao.

Apygardos 
 Aplao
 Andagva
 Ajas
 Čačasas
 Čilkaimarka
 Čokas
 Huankarkis
 Mačagvajus
 Orkopampa
 Pampakolka
 Tipanas
 Unjonas
 Uraka
 Virakas

Arekipos departamento provincijos
Kailjomos provincija

Kailjomos provincija (, ) – provincija Peru, Arekipos departamento centrinėje dalyje. Provincija padalinta į 20 apygardų. Sostinė – Čivajus.

Apygardos 
 Čivajus
 Ačoma
 Kabanakondė
 Kaljaljis
 Kailjoma
 Koporakė
 Huambas
 Huanka
 Ičupampa
 Laris
 Ljuta
 Maka
 Madrigalis
 San Antonio de Čuka
 Sibajas
 Tapajus
 Tiskas
 Tutis
 Jankė

Arekipos departamento provincijos
Neringa Dičiuvienė

Neringa Dičiuvienė (g. 1931 m. balandžio 15 d. Ukmergėje) – Lietuvos inžinierė architektė, humanitarinių mokslų daktarė.

Biografija 
1949–1955 m. studijavo Kauno politechnikos institute. 1956–1966 m. Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filialo architektė. 1969–1971 m. Kauno politechnikos instituto dėstytoja. 1971 m. architektūros mokslų kandidatė.  1971–1987 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto dėstytoja, nuo 1975 m. docentė. 

Lietuvos architektų sąjungos narė.

Darbai 
 1965 m. gyvenamųjų kvartalų Demokratų g. Kaune detalusis planas (bendraautoris architektas Jonas Navakas)
 1970 m. Taikos gyvenamojo rajono Kaune 1 ir 2 kvartalo detalusis planas (bendraautoriai architektai Petras Janulis, Gražina Miškinienė)
 1984 m. Kupiškio rajono Lėvens marių pakrančių (bendraautoriai architektai Martynas Purvinas, Jurgis Vanagas) detalusis planas
 1992 m. Varėnos rajono Viečiūnų gyvenvietės centro ir daugiabučių gyvenamųjų namų kvartalo detalusis planas
 1999 m. Druskininkų bendrasis planas (bendraautoris architektas Sigitas Čereškevičius)

Šaltiniai 

Lietuvos inžinieriai architektai
Lietuvos architektūros mokslininkai
Lietuvos urbanistai
Vytautas Jurgis Dičius

Vytautas Jurgis Dičius (g. 1930 m. balandžio 14 d. Baravainiuose, Vyžuonų valsčius)  – Lietuvos architektas, visuomenės veikėjas.

Biografija 
1955 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1956–1971 m. Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filialo architektas. Nuo 1971 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (nuo 1991 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, 1990–1999 m. architektūros fakulteto dekanas, nuo 1993 m. profesorius. 

1999–2005 m. Lietuvos architektų sąjungos pirmininkas. 2007–2010 m. vienas iš Lietuvos architektų rūmų kūrėjų, pirmasis pirmininkas. Žmona architektė Neringa Dičiuvienė.

Darbai 
 1964 m. – KPI Statybos fakulteto rūmai
 1968 m. – prekybos centras „Girstupis“ (bendraautoris architektas Algimantas Lėckas)
 1969 m. – KPI Radiotechnikos fakulteto rūmai
 1970 m. – KPI Chemijos technologijos fakulteto rūmai
 1970 m. – Agrochemijos laboratorija Kaune
 1972 m. – KPI studentų kavinė – valgykla (bendraautoris architektas Romualdas Kemežys)
 1975 m. – Dirbtinio pluošto fabriko sporto ir kultūros rūmai (dabar – kultūros centras „Girstutis“)
 1977 m. – KPI poilsio namai Palangoje
 1977 m. – Alytaus sporto rūmai (bendraautoris architektas Kęstutis Kisielius)
 1982 m. – Lietuvos mokslų akademijos poilsio namai (bendraautoris architektas Leonidas Pranas Ziberkas)
 1982 m. – dailininkų dirbtuvės Palangoje
 1984 m. – Vilniaus universiteto poilsio namai Palangoje
 1984 m. – kavinė „Nendrė“ Trakuose (bendraautoris architektas L. Ziberkas)
 1990 m. – Marijampolės verpalų fabriko klubas ir sporto salė

Apdovanojimai 
 1971 m. TSRS Ministrų tarybos premija (su grupe architektų ir inžinierių)
 1980 m. suteiktas Lietuvos nusipelniusio architekto garbės vardas
 2000 m. Lietuvos architektų sąjungos įteiktas Architektūros riterio ordinas
 2006 m. LDK Gedimino ordino Riterio kryžius
2008 m. Lietuvos statybininkų sąjungos įteiktas Lietuvos statybininko garbės ženklas 
2018 m. Lietuvos architektų rūmų įteiktas Lietuvos architektūros žiedas Nr. 2

Šaltiniai

Literatūra 
 Algimantas Mačiulis. Vytautas Jurgis Dičius. Architekto žvilgsniu. Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2018.

Nuorodos 
 Vytautas Jurgis Dičius

Dičius Vytautas Jurgis
Kondesujoso provincija

Kondesujoso provincija (, ) – provincija Peru, Arekipos departamento centrinėje dalyje. Provincija padalinta į 8 apygardas. Sostinė – Čukibamba.

Apygardos 
 Čukibamba
 Andarajus
 Kajaranis
 Čičasas
 Irajus
 Rio Grandė
 Salamanka
 Janakihva

Arekipos departamento provincijos
Islajaus provincija

Islajaus provincija (, ) – provincija Peru, Arekipos departamento pietinėje dalyje. Provincija padalinta į 6 apygardas. Sostinė – Moljendas.

Apygardos 
 Moljendas
 Kokačakra
 Din Valdivija
 Islajus
 Mechija
 Punta de Bombonas

Arekipos departamento provincijos
La Unjono provincija

La Unjono provincija (, ) – provincija Peru, Arekipos departamento šiaurinėje dalyje. Provincija padalinta į 11 apygardų. Sostinė – Kotahuasis.

Apygardos 
 Kotahuasis
 Alka
 Čarkana
 Huainakotasas
 Pampamarka
 Puika
 Kečualja
 Saila
 Taurija
 Tomepampa
 Toras

Arekipos departamento provincijos
Dezornamentadas

Dezornamentadas ( - be puošmenų) arba Hereros stilius (), XVI a. antrosios pusės Ispanijos architektūros stilius, renesanso atmaina. 

Šio stiliaus pastatams būdinga griežta struktūra, klasikinis orderis, santūrus dekoras. Žymiausi atstovai: karaliaus Pilypo II architektas Chuanas de Herera ir jo mokiniai, Chuan Bautista de Toledo, Franciskas de Mora ir kiti.

Žymiausi pastatai 
 Eskorialio rūmai ir vienuolynas (Monasterio de San Lorenzo de El Escorial), San Lorencas, Madridas
 Asunsiono katedra, Valjadolidas
 Antigvos Švenčiausios mergelės kolegija (Colegio de Nuestra Señora de la Antigua), Monforte de Lemos

Šaltiniai 

Architektūra
Zigmas Jonas Daunora

Zigmas Jonas Daunora (g. 1934 m. gegužės 29 d. Ukmergėje) – Lietuvos architektas, humanitarinių mokslų daktaras, profesorius.

Biografija 
1953–1959 m. studijavo Kauno politechnikos institute. 1984 m. architektūros mokslų kandidatas.  1988 m. stažavo Maskvos architektūros institute, 1990 m. Bostono merijoje, 1995 m. Kanados urbanistikos institute Toronte.

1959–1961 m. Jurbarko rajono architektas. 1961–1969 m. Miestų statybos projektavimo instituto architektas, brigados vadovas, projektų vyr. architektas. Nuo 1972 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto dėstytojas, docentas, nuo 1991 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto docentas, 1993–2002 m. Urbanistikos katedros vedėjas, 1999 m. profesorius.

Darbai 
 1962 m. Pakruojo miesto generalinis planas
 1966 m. Vilniaus universiteto ir Vilniaus inžinerinio statybos instituto pastatų komplekso Saulėtekio alėjoje Vilniuje planas (bendraautoriai architektai Rimantas Dičius, Julius Jurgelionis)
 1968 m. Lietuvos televizijos centro pastato Konarskio g. išplėtimas
 1969 m. vasarnamiai Turniškėse
 1996-1998 m. Vilniaus miesto bendrasis planas

Visuomeninė veikla 
 Mokslo žurnalo „Urbanistika ir architektūra“ vyr. redaktoriaus pavaduotojas urbanistikos sričiai
 Vilniaus miesto architektūros ir urbanistikos ekspertų tarybos narys
 Aplinkos ministerijos architektūros ir urbanistikos ekspertų komisijos pirmininkas
 VGTU menotyros krypties komisijos pirmininkas
 VGTU Architektūros fakulteto Tarybos narys
 1994-2001 m. Kanados–Baltijos savivaldybių bendradarbiavimo programos „Strateginis miestų valdymas“ koordinacinio komiteto narys

Įvertinimas 
 2004 m. Lietuvos architektų sąjungos Riterio ordinas

Šaltiniai 

Lietuvos architektai
Lietuvos urbanistai
Lietuvos dėstytojai