joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Copa América Centenario

Copa América Centenario – proginis futbolo čempionatas, 2016 m. birželio 3-26 dienomis surengtas Jungtinėse Amerikos Valstijose. Čempionatas skirtas pažymėti šimtmečiui, praėjusiam nuo pirmųjų Copa América čempionato varžybų 1916 m. Turnyre dalyvavo visos CONMEBOL zonos komandos bei keletas pajėgiausių CONCACAF zonos atstovių. Copa América Centenario nepatenka nei į Copa América (kas 4 metai), nei į CONCACAF Aukso taurės (kas 2 metai) ratą, o turnyro nugalėtojas neįgyja teisės žaisti FIFA Konfederacijų taurės varžybose.

Nugalėtojais tapo Čilės futbolininkai, kaip ir 2015 m. Copa América čempionato finale nugalėję argentiniečius.

Stadionai 

Čempionato varžybos vyko dešimtyje JAV stadionų.

Grupių turnyras

A grupė 

  0 – 2 
  0 – 0 
  4 – 0 
  2 – 1 
  1 – 0 
  2 – 3

B grupė 

  0 – 1 
  0 – 0 
  7 – 1 
  2 – 2 
  4 – 0 
  0 – 1

C grupė 

  0 – 1 
  3 – 1 
  0 – 1 
  2 – 0 
  1 – 1 
  3 – 0

D grupė 

  2 – 1 
  2 – 1 
  2 – 1 
  5 – 0 
  4 – 2 
  3 – 0

Atkrentamosios varžybos

Įvarčių autoriai 
6 įvarčiai

  Eduardo Vargas

5 įvarčiai

  Lionel Messi

4 įvarčiai

  Gonzalo Higuaín

3 įvarčiai

  Philippe Coutinho
  Alexis Sánchez
  Clint Dempsey

2 įvarčiai

  Ezequiel Lavezzi
  Érik Lamela
  Renato Augusto
  José Pedro Fuenzalida
  Edson Puch
  Arturo Vidal
  Carlos Bacca
  James Rodríguez
  Enner Valencia
  Blas Pérez
  Salomón Rondón

1 įvartis

  Sergio Agüero
  Éver Banega
  Víctor Cuesta
  Ángel Di María
  Nicolás Otamendi
  Juan Carlos Arce
  Jhasmani Campos
  Gabriel
  Lucas Lima
  Charles Aránguiz
  Frank Fabra
  Marlos Moreno
  Cristián Zapata
  Celso Borges
  Johan Venegas
  Michael Arroyo
  Jaime Ayoví
  Miller Bolaños
  Christian Noboa
  Antonio Valencia
  James Marcelin
  Jesús Corona
  Javier Hernández
  Héctor Herrera
  Rafael Márquez
  Oribe Peralta
  Abdiel Arroyo
  Miguel Camargo
  Víctor Ayala
  Christian Cueva
  Edison Flores
  Paolo Guerrero
  Raúl Ruidíaz
  Jermaine Jones
  Bobby Wood
  Gyasi Zardes
  Graham Zusi
  Mathías Corujo
  Diego Godín
  Abel Hernández
  Josef Martínez
  José Manuel Velázquez

1 įvartis į savo vartus
  Frank Fabra (Kosta Rikos naudai)
  Je-Vaughn Watson (Urugvajaus naudai)
  Álvaro Pereira (Meksikos naudai)

2016 sporte
Copa América čempionatai
2016 m. Kanados Grand Prix

2016 m. Kanados Grand Prix – 7-osios 2016 m. Formulės 1 sezono lenktynės, kurios vyko birželio 10-12 dienomis Montrealio trasoje. Tai buvo 53-tas Kanados GP per visą Formulės 1 istoriją.

Kvalifikacija 

 Pastabos
 Daniil Kvyat gavo trijų starto pozicijų baudą už avariją Monake.
 Marcus Ericsson gavo trijų starto pozicijų baudą už avariją Monake.
 Kevin Magnussen nesugebėjo įveikti 107 % taisyklės, tačiau teisėjai jam leido startuoti lenktynėse.
 Kevin Magnussen gavo 5 starto vietų baudą už pavarų dėžės keitimą.
 Carlos Sainz Jr. gavo 5 starto vietų baudą už pavarų dėžės keitimą.

Lenktynės

Čempionato įskaitos 

Lenktynininkų įskaita

Komandų įskaita

 Pastabos: pateikti tik penki geriausi rezultatai.

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
2016 sporte
2016 m. Europos Grand Prix

2016 m. Europos Grand Prix – 8-osios 2016 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko birželio 17-19 dienomis naujoje Baku miesto trasoje Azerbaidžano sostinėje. Tai buvo pirmosios Formulės 1 lenktynės šios šalies istorijoje. Taip pat tai buvo 23-iasis Europos GP.

Šioms lenktynėms padangų gamintojas Pirelli atvežė vidutinės, minkštos ir super minkštos sudėties padangas. Gamintojas nepateikė ultra minkštų padangų, nes ši trasa yra visiems nežinoma ir trūksta duomenų apie padangų dėvėjimąsi.

Kvalifikacija 

 Pastabos
 Sergio Pérez, Carlos Sainz, Jr. ir Kevin Magnussen gavo 5 starto pozicijų už pavarų dėžės keitimą.
 Kevin Magnussen startavo iš techninio aptarnavimo zonos dėl bolido reguliavimo taisyklių pažeidimo.
 Daniel Ricciardo ir Sebastian Vettel parodė identiškus laikus 3 kvalifikacijos dalyje, tačiau D. Ricciardo tai padarė anksčiau.

Lenktynės 

 Pastabos
 Kimi Räikkönen gavo 5 s baudą už techninio aptarnavimo zonos linijos kirtimą 4 ratais.

Čempionato įskaitos 

Lenktynininkų įskaita

Komandų įskaita

 Pastabos: pateikti tik penki geriausi rezultatai.

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
2016 sporte
Azerbaidžano sportas
Stranger to Stranger

Stranger to Stranger – tryliktasis studijinis amerikiečių atlikėjo bei dainų autoriaus Paul Simon albumas, išleistas 2016 m. birželio 3 d. Albume skambantys kūriniai turi daug eksperimentinių elementų, taip pat dauguma instrumentų buvo sukurti būtent šiam albumui. Trys albumo dainos atliktos kartu su italų elektroninės muzikos atlikėju Clap! Clap!.

Tai – pirmasis Simon albumas per penkerius metus nuo 2011 m. išleisto „So Beautiful or So What“. „Stranger to Stranger“ sulaukė labai gerų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 68 tūkstančius kopijų, debiutavo trečioje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas geriausiai debiutavusiu atlikėjo albumo Jungtinėse Valstijose. Jungtinėje Karalystėje per pirmąją savaitę buvo parduota per 19 tūkstančių kopijų ir albumas debiutavo pirmoje albumo reitingo vietoje. Išleisdamas albumą Simon buvo 74 metų ir aštuonių mėnesių amžiaus, todėl tapo seniausiu soliniu atlikėju Jungtinėje Karalystėje, kurio albumas debiutavo pirmojoje albumų reitingo vietoje. Tai buvo pirmasis studijinis Simon albumas, pasiekęs pirmąją vietą, nuo 1990 m. išleisto „The Rhythm of the Saints“.

Dainų sąrašas 

2016 albumai
Olivier Giroud

Olivjė Žiru (g. 1986 m. rugsėjo 30 d., Šamberi) – Prancūzijos futbolininkas, žaidžiantis puolėjo pozicijoje Anglijos Premier League klube Chelsea FC bei Prancūzijos futbolo rinktinėje.

Karjera 
Futbolininko karjerą pradėjo Olympique Club de Froges. Po šešerių metų, būdamas 13-os, pradėjo profesionalo karjerą Ligue 2 klube Grenoble Foot 38. 2008 m. pasirašė sutartį su Tours FC. Antrame sezone buvo rezultatyviausias klubo žaidėjas, pelnęs 21-ą įvartį. Persikėlus į Montpellier Hérault SC, 2011–2012 m. sezone, tapo daugiausiai įvarčių (21-ą) pelniusiu žaidėju. Tame sezone klubas pirmą kartą istorijoje laimėjo Ligue 1 lygą. Nuo 2012 m. žaidė Londono Arsenal klube. Su klubu, 2014 ir 2015 m. laimėjo FA Taurę. 2018 m. sausio perėjimų lango metu perėjo į Chelsea FC klubą.

Prancūzijos futbolo rinktinėje debiutavo draugiškose rungtynėse prieš JAV ir Belgiją 2011 m. lapkričio 11 ir 15 d. Pirmąjį įvartį pelnė 2012 m. vasario 29 d., 2–1 laimėtose draugiškose rungtynėse prieš Vokietiją.

Rinktinei atstovavo UEFA Euro 2012 m. čempionate, 2014 m. FIFA pasaulio taurėje bei UEFA Euro 2016 m. čempionate.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Laimėjimai 

Montpellier
 Ligue 1: 2011–12 m.
Arsenal
 FA taurė: 2013–14, 2014–15, 2016–17 m.
 FA Community Shield: 2014, 2015, 2017 m.
Chelsea
 FA taurė: 2017–18 m.
 UEFA Čempionų lyga: 2021–21 m.

 Pasaulio futbolo čempionatas: 2018 m.
 Europos futbolo čempionatas: 2 vieta – 2016 m.
Asmeniniai
 Ferenco Puškaso apdovanojimas: 2017 m.

Šaltiniai 

Prancūzijos futbolininkai
Andžejus Leščinskis

Andžejus Leščinskis (; 1608–1658 m. balandžio 15 d.) – ATR valstybinis ir bažnyčios veikėjas, karaliaus sekretorius ir Krokuvos kanauninkas (nuo 1624 metais), Lenčicos probstas (1628), Kameneco (1641–1646) ir Kulmo vyskupas (1646–1652), Gniezno arkivyskupas ir Lenkijos primas (1653–1658), Karūnos pakancleris (1645–1650) ir Karūnos didysis kancleris (1650–1658), Tinecko ir Červinsko abatas-komendatorius.

Biografija 
Lenkijos magnatų Leščinskių giminės atstovas, herbo „Wienawa“ savininkas. Karūnos didžiojo kanclerio Vaclavo Leščinskio (1576–1628) ir kalvinistės Anos Rozdraževskos (1586–1619) vyresnysis sūnus. Jaunesnieji broliai – Lenčicos vaivada Vladislavas (m. 1679), Kijevo vyskupas (m. 1657) ir karaliaus pulkininkas Rafailas (m. 1647).

Gimė Goluchuve (Pleševo rajonas). Mokėsi jėzuitų kolegiume Kališe, po to nuo 1626 metais studijavo kanoninę ir civilinę teisę Ingolštate ir teologiją ir filosofiją Siene. 1628 metais – Krokuvos kanauninkas, nuo 1628 metų – Lenčicos probstas. 1633 metais buvo įšventintas į kunigus.
 
Grįžęs į tėvynę, Andžejus Leščinskis tapo Lenkijos karalienės Cecilijos Renatos Habsburgaitės kancleriu ir Pšemento abatu (nuo 1636 metų). 1641 metais gavo Kameneco vyskupo saną. 1643 metais tapo Červinsko abatu, o 1644 metais – Tinecko.

1645 metais Andžejus Lščinskis gavo Karūnos pakanclerio pareigybę, konkuravo su Karūnos didžiuoju kancleriu Jurgiu Osolinskiu. 1646 metais tapo Kulmo vyskupu. Karo su Turkija priešininkas. Po bevaikio Vladislovo IV mirties iš pradžių palaikė princo Karolio Ferdinando Vazos kandidatūrą, o po to perėjo į jo vyresnio brolio Jono Kazimiero pusę. Kaip apdovanojimą už jo bekompromisinę poziciją 1650 metais gavo Karūnos didžiojo kanclerio pareigybę. 1651 metais dalyvavo Ukrainos kampanijoje ir Berestečko mūšyje.

1653 metais Andžejus Leščinskis tapo Gniezno arkivyskupu ir Lenkijos primu. 1655 metais Švedijos tvano metu kartu su karaliumi Jonu Kazimieru išvažiavo iš Lenkijos į Sileziją, kreipėsi pagalbos į Vokietijos imperatorių ir Romos popiežių.

Adžejus Leščinskis palaikė valstybės reformas.

1658 m. balandžio 15 d. Andžejus Leščinskis mirė Skernevicėse, buvo palaidotas Lovičiuje.

Nuorodos 
 Leščinskių giminės genealogija
 Католические иерархи

Leščinskiai
Karūnos didieji kancleriai
Karūnos pakancleriai
Gniezno arkivyskupai
Gniezno vyskupai
ATR dvasiniai senatoriai
Lenkijos primai
Krokuvos kanauninkai
Kulmo vyskupai
Goce Sedloskis

(; g. 1974 m. balandžio 10 d.) – buvęs Makedonijos futbolininkas, rungtyniavęs Makedonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1996–2010 m.

Šaltiniai 

Šiaurės_Makedonijos futbolininkai
Bobanas Babunskis

Bobanas Babunskis (; g. 1968 m. gegužės 5 d.) – buvęs Makedonijos futbolininkas, rungtyniavęs Makedonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1991–2000 m.

Šaltiniai 

Šiaurės_Makedonijos futbolininkai
Stevica Rističius

(, ; g. 1982 m. gegužės 23 d.) – Makedonijos futbolininkas, rungtyniavęs Makedonijos rinktinėje.

Karjera 
Rungtyniavo Makedonijoje. Vėliau persikėlė į Pietų Korėją. 2010 m. žaidė Uzbekistane. Tais pačiais metais persikėlė į Rusiją.

Vėl grįžo į Pietų Korėją, sezoną praleido Japonijoje. Ir vėl žaidė Pietų Korėjoje.

Rinktinė 
Nacionalinėje komandoje žaidė 2007–2012 m.

Šaltiniai 

Šiaurės_Makedonijos futbolininkai
Nenadas Džordževičius

(; g. 1979 m. rugpjūčio 7 d.) – Serbijos futbolininkas, rungtyniavęs Serbijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2002–2006 m.

Šaltiniai 

Serbijos futbolininkai
Željko Petrovičius

(; g. 1965 m. lapkričio 13 d.) – buvęs Serbijos futbolininkas, rungtyniavęs Serbijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1990–1998 m.

Šaltiniai 

Serbijos futbolininkai
Vlada Avramovas

(; g. 1979 m. balandžio 5 d.) – Serbijos futbolininkas, rungtyniavęs Serbijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2007 m.

Šaltiniai 

Serbijos futbolininkai
Antoine Griezmann

Antuanas Grizmanas (g. 1991 m. kovo 21 d.) – Prancūzijos futbolininkas, žaidžiantis puolėjo pozicijoje Ispanijos La Liga klube „FC Barcelona“.

Karjera 
Futbolininko karjerą pradėjo 2009 m. Real Sociedad de Fútbol klube. Tame sezone su komanda laimėjo Segunda División lygą. Per penkis sezonus sužaidė 201 rungtynes ir pelnė 52 įvarčius. Už €30 milijonų 2014 m. buvo parduotas Atlético de Madrid klubui.

Griezmann atstovavo Prancūzijos U-19, U-20 ir U-21 jaunimo rinktinėms. 2010 m. atstovaudamas Prancūzijos iki 19 metų rinktinei, padėjo laimėti UEFA Europos U-19 čempionatą. 2014 m. debiutavo Prancūzijos rinktinėje. Žaidė 2014 m. FIFA pasaulio taurėje bei UEFA Euro 2016 m. čempionate. Pastarajame įmušęs 6 įvarčius laimėjo „auksinį batelį“. 2018 m. pasaulio čempionate įmušė 4 įvarčius ir pelnė sidabrinio batelio apdovanojimą.

2016 ir 2018 m. prancūzas pateko į Ballon d'Or apdovanojimo trejetukus.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Laimėjimai 
Real Sociedad
 Segunda División: 2009–10 m.
Atlético Madrid
 Supercopa de España: 2014 m.
 UEFA Europos lyga: 2017–18 m.

 Pasaulio futbolo čempionatas: 2018 m.
 Europos futbolo čempionatas: 2 vieta – 2016 m.
 UEFA Europos U-19 čempionatas: 2010 m.
Asmeniniai
 Geriausias La Liga žaidėjas: 2016 m.
 Prancūzijos metų futbolininkas: 2016 m.

Šaltiniai 

Prancūzijos futbolininkai
Ivo Ulich

Ivas Ulichas (g. 1974 m. rugsėjo 5 d.) – buvęs Čekijos futbolininkas, rungtyniavęs Čekijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1997–2000 m.

Šaltiniai 

Čekijos futbolininkai
Hernán Gaviria

Hernanas Gavirija (g. 1969 m. lapkričio 27 d. – m. 2002 m. spalio 24 d.) – buvęs Kolumbijos futbolininkas, rungtyniavęs Kolumbijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1993–1999 m.

2002 m. spalio 24 d., „Deportivo Cali“ treniruotės metu, Hernanas Gavirija kartu su komandos draugu Džiovaniu Kordoba buvo nutrenktas žaibo.

Šaltiniai 

Kolumbijos futbolininkai
Arley Dinas

Arlėjus Dinasas (g. 1974 m. gegužės 16 d.) – buvęs Kolumbijos futbolininkas, rungtyniavęs Kolumbijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1995–2004 m.

Šaltiniai 

Kolumbijos futbolininkai
Danilson Córdoba

Danilsonas Kordoba (Danilson Córdoba, g. 1986 m. rugsėjo 6 d.) – buvęs Kolumbijos futbolininkas, rungtyniavęs Kolumbijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2007–2008 m.

Šaltiniai 

Kolumbijos futbolininkai
Ever Palacios

(g. 1969 m. sausio 18 d.) – buvęs Kolumbijos futbolininkas, rungtyniavęs Kolumbijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1997–1998 m.

Šaltiniai 

Kolumbijos futbolininkai
Hamilton Ricard

(g. 1974 m. sausio 12 d.) – buvęs Kolumbijos futbolininkas, rungtyniavęs Kolumbijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1995–2000 m.

Šaltiniai 

Kolumbijos futbolininkai
Julián Estiven Vélez

(g. 1982 m. vasario 9 d.) – buvęs Kolumbijos futbolininkas, rungtyniavęs Kolumbijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2006–2008 m.

Šaltiniai 

Kolumbijos futbolininkai
Armando Sadiku

Armando Sadiku (g. 1991 m. gegužės 27 d.) – Albanijos futbolininkas, žaidžiantis puolėjo pozicijoje Swiss Challenge lygos komandoje FC Zürich bei Albanijos rinktinėje.

Karjera 
Futbolininko karjerą pradėjo 2007 m. Albanijos pirmojo diviziono KF Turbina Cërrik jaunimo komandoje. 2008–2009 m. sezone žaidė pagrindinės komandos sudėtyje. Yra žaidęs KS Gramozi Ersekë, KF Elbasani, FC Locarno, FC Lugano futbolo klubuose. Nuo 2014 m. žaidžia Ciuricho klube FC Zürich. 2016 m. buvo skolinamas FC Vaduz.

Rinktinė 
2010 m. buvo pakviestas atstovauti Albanijos U-19 rinktinei UEFA iki 19 m jaunimo čempionato atrankoje. Sužaidė tik kartą. 2011 m. rugsėjo 7 d., 2013 m. UEFA Europos iki 21 m rinktinių čempionato atrankoje, pelnė du įvarčius prieš Moldova U-21 rinktinę. Iš viso už Albanijos U-21 rinktinę sužaidė 6 kartus bei pelnė 7 įvarčius.

Pakvietus naujajam treneriui Gianni De Biasi, Albanijos rinktinėje debiutavo 2012 m. vasario 29 d. išvykos draugiškose rungtynėse prieš Gruziją. Pirmąjį įvartį pelnė 2012 m. rugsėjo 7 d., 2014 m. pasaulio čempionato atrankoje prieš Kiprą. Rungtynės baigėsi 3–1 albanų naudai.

2015 m. spalio 11 d., paskutinėse atrankos rungtynėse, 59-tą min. buvo pakeistas, o 76-tą min pelnė pergalingą įvartį, padėjusį Albanijai patekti į UEFA Euro 2016 m. čempionatą.

2016 m. birželio 19 d. Parc Olympique Lyonnais, Lione, pelnė vienintelį rungtynių įvartį prieš Rumuniją. Tapo pirmuoju albanu, pelniusiu pirmąjį įvartį UEFA Europos futbolo čempionate.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Albanijos futbolininkai
Makita

Makita – japonų kompanija, viena didžiausių pasaulyje rankinių įrankių gamintoja, savo asortimente turinti iki 2000 skirtingų modelių elektrinių ir benzininių įrankių, neskaitant jiems skirtų priedų. Kompanijos būstinė įsikūrusi Japonijoje. Šio gamintojo fabrikai veikia ir JAV, Kinijoje, Vokietijoje, Didžiojoje Britanijoje, Rumunijoje, Brazilijoje. 2012 m. kompanijos metiniai pardavimai siekė 2,9 mlrd. JAV dol.

Istorija 

„Makita“ savo istoriją skaičuoja nuo 1915 m., kai Masaburo Makita su trimis draugais Nagojoje įsteigė elektrinių variklių ir generatorių gamybos kompaniją. Pradžioje jie gamino ir taisė elektrinius variklius, transformatorius ir apšvietimo įrenginius. Pirmąjį elektrinį rankinį instrumentą „Makita“ pristatė 1958 m. Tai buvo pirmasis pasaulyje elektrinis oblius. 
„Makita“ pirmoji pasaulyje 1969 m. pagamino akumuliatorinį gręžtuvą, o 1978 m. - pirmąjį gręžtuvą su NiCd baterijomis. 1981 m. pagamino pirmąjį pneumatinį vinių kalimo įrankį. Šeštajame dešimtmetyje „Makita“ buvo pirmoji, kuri savo įrankiuose panaudojo naujo tipo variklius be šepetėlių.

Asortimentas 

„Makita“ su kitais įrankių gamintojais konkuruoja ne įvairių įrankių modifikacijų skaičiumi, o galimybe pritaikyti tą patį įrankį įvairiems darbams. „Makita“ garsėja savo gaminamais suktuvais, gręžtuvais, staklėmis, diskiniais pjūklais, universaliais įrankiais, kampiniais šlifuokliais. Be to, dalis „Makita“ įrankių parduodami be akumuliatorių, nes tos pačios įtampos akumuliatoriai lengvai pritaikomi skirtingų modelių „Makita“ įrankiams. Įrankio savininkams tai patogu, kai turimus skirtingus „Makitos“ įrankius neplanuojama naudoti vienu metu.

Akumuliatorinių įrankių srityje „Makita“ išplėtojo baterijos įkrovimo sistemą, paremtą ličio jonų baterijomis. Optimalų baterijų įkrovimą užtikrina akumuliatoriaus ir kroviklio palaikomas skaitmeninis ryšys. Kroviklio parenkamas krovimo režimas sutrumpina baterijos įkrovimą iki 22 min., prailgina baterijos naudojimo trukmę.

Maktec 

„Maktec“ yra antrasis „Makita“ prekės ženklas, sukurtas 2002 m. specialiai tik Azijos rinkai. Kaip ir „Makita“, „Maktec“ įrankiai yra skirti tiek buitiniam, tiek profesionaliam naudojimui, tačiau pasižymi žemesne kaina.

Šaltiniai

Nuorodos 

 „Makita“ svetainė

Japonijos įmonės
Ľubomír Moravčík

(g. 1965 m. birželio 22 d.) – buvęs Slovakijos futbolininkas, rungtyniavęs Slovakijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1987–2000 m.

Šaltiniai 

Slovakijos futbolininkai
Marek Špilár

(g. 1975 m. vasario 11 d. - m. 2013 m. rugsėjo 7 d.) – buvęs Slovakijos futbolininkas, rungtyniavęs Slovakijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1997–2002 m.

Šaltiniai 

Slovakijos futbolininkai
Ľubomír Luhový

(g. 1967 m. kovo 31 d.) – buvęs Slovakijos futbolininkas, rungtyniavęs Slovakijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1990–1998 m.

Šaltiniai 

Slovakijos futbolininkai
Lassad Nouioui

(g. 1986 m. kovo 8 d.) – Tuniso futbolininkas, rungtyniavęs Tuniso rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2009 m.

Šaltiniai 

Tuniso futbolininkai
Ziad Tlemçani

(g. 1963 m. gegužės 10 d.) – buvęs Tuniso futbolininkas, rungtyniavęs Tuniso rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1990–1998 m.

Šaltiniai 

Tuniso futbolininkai
Justas Lasickas

Justas Lasickas (g. 1997 m. spalio 6 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis Slovėnijos NK Olimpija Ljubljana komandoje krašto saugo pozicijoje.

Karjera 
Debiutavo Vilniaus „Žalgirio“ pagrindinėje komandoje septyniolikos metų, tačiau iki 2016 m. sezono daugiausiai atstovavo antrajai klubo komandai. 2016 m. pelnė pirmąjį įvartį A lygoje į Kauno „Žalgirio“ vartus. Tais pačiais metais debiutavo Lietuvos jaunimo iki 21 rinktinėje Baltijos taurės turnyre.

2018 m. rugpjūčio 21 d. pasirašė trejų metų sutartį, su galimybe ją pratęsti dar sezonui, su Balstogės “Jagiellonia” klubu.

FK Voždovac 
Persikėlė į Serbiją 2019 m. Žaidė FK Voždovac klube.

Debiutinį įvartį Serbijos pirmenybėse pelnė 2019 m. lapkričio 10 d. rungtynėse prieš TSC Bačka Topola. Šiose rungtynėse pasirodė startinėje sudėtyje ir 4 min. pelnė įvartį.

2020 m. rugpjūčio 16 d. prieš FK Rad pasižymėjo įvarčiu. Pasirodė po keitimo 43 min., o antojo kėlinio pradžioje (49 min.) pelnė įvartį.

2020 m. spalio 3 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš FK Mačva Šabac. Šioje rungtynėse lietuvis pasirodė po keitimo 54 min. ir netrukus (64 min.) pasižymėjo įvarčiu.

Serbijos klube sužaidė 90 rungtynių Superlygoje, per kurias pasižymėjo pelnydamas 6 švarčius.

Liublianos „Olimpija“ 
2022 m. gegužę pranešta, kad žaidėjas keliasi į Slovėniją. Pasirašyta dvejų metų sutartį su Ljublianos „Olimpija“ klubu.

2022 m. liepos 24 d. debiutavo Pirmos lygos rungtynėse prieš NK Tabor Sežana. Lietuvis pasirodė startinėje sudėtyje ir žaidė visas rungtynes. Liublianos „Olimpija“ išvykoje nugalėjo varžovus rezultatu 1:0 ir įsirašė pirmą pergalę.

Pasiekimai 
su VMFD Žalgiris Vilnius
 2014-2015 m., 2015-2016 m. LFF taurės laimėtojas
 2016 m. LFF Supertaurės laimėtojas
 2015, 2016 A Lygos laimėtojas

Rinktinės 
Atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinėms ir nacionalinei rinktinei.

 2021 m. rugsėjo 9 d. rungtynėse prieš Bulgariją pasižymėjo pelnydamas įvartį ir lietuviai pirmavo 1:0.
 2021 m. lapkričio 16 d. draugiškose rungtynėse prieš Kuveitą pasižymėjo pelnydamas įvartį.

Įvarčiai

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 lietuvosfutbolas.lt
 transfermarkt.com
 Statistika www.lfe.lt

Lietuvos futbolininkai
Lietuvos futbolininkai užsienio komandose
Rick Astley

Richard Paul Astley (g. 1966 m. vasario 6 d.) – britų atlikėjas, dainų autorius, muzikantas ir radijo laidų vedėjas. Išgarsėjo 1987 m., singlui „Never Gonna Give You Up“ pasiekus pirmąją vietą dvidešimt penkių šalių topuose. 1993 m., pardavęs daugiau nei 40 milijonų įrašų visame pasaulyje, Astley nusprendė baigti muzikinę karjerą, tačiau į sceną vėl grįžo 2000 m. Ypač išgarsėjo 2007 m., kai „Never Gonna Give You Up“ tapo interneto fenomenu. Šiuo metu yra išleidęs septynis studijinius albumus.

Diskografija 
 Whenever You Need Somebody (1987)
 Hold Me in Your Arms (1988)
 Free (1991)
 Body & Soul (1993)
 Keep It Turned On (2001)
 Portrait (2005)
 50 (2016)

Nuorodos 
 
 

Jungtinės Karalystės atlikėjai
50 (albumas)

50 – septintasis studijinis britų atlikėjo Rick Astley albumas, išleistas 2016 m. birželio 10 d. Tai – pirmasis atlikėjo albumas per daugiau nei dešimt metų, nuo 2005 m. išleisto „Portrait“. Per pirmąją pardavimų savaitę Jungtinėje Karalystėje buvo parduota per 23 tūkstančius albumo kopijų ir jis debiutavo pirmoje albumų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju Astley albumu nuo 1987 m. išleisto „Whenever You Need Somebody“, pasiekusiu reitingo viršūnę.

Dainų sąrašas 

2016 albumai
Perkūno ąžuolas

Perkūno ąžuolas – seniausias Plungės dvaro sodybos parko ąžuolas, augantis centrinėje parko dalyje šalia Oginskių rūmų. 1960 m. paskelbtas gamtos paminklu, o 1987 m. – respublikinės reikšmės gamtos paminklu. Medis viršijęs gamtinę brandą, yra rezignacijos fazėje. Kamiene yra žaibo žymės.

Manoma, kad pagonybės laikais parko vietoje buvęs šventasis miškas. Pasak senųjų Plungės gyventojų atsiminimų, Marija Skuževska, kunigaikščio Mykolo Oginskio žmona, po Perkūno ąžuolu rengusi spektaklius vaikams ir jaunimui, o už ąžuolo, Babrungo slėnyje, stovėjęs saulės laikrodis.

Duomenys 
 Medžio rūšis – paprastasis ąžuolas (Quercus robur)
 Kamieno apimtis 0,9 m aukštyje – 4,86 m
 Aukštis – 26 m
 Lajos skersmuo – apie 25 m
Lapuotumas – apie 60 %

Legendos 
Su šiuo ąžuolu siejamos kelios legendos. Viena yra apie vaidilutės Galindos meilę mylimajam, išjojusiam ginti tėvynės nuo kryžiuočių ir negrįžusiam. Galinda vis raudodavusi, o vieną kartą vaidilutei verkiant po plačiašakiu ąžuolu, į jį trenkė Perkūnas. Nuo to laiko žmonės vadiną medį Perkūno ąžuolu.

Kita legenda pasakoja, kad šventoji ugnis po žemaičių krikšto buvusi užgesinta ir supykęs Perkūnas trenkęs į medį; dėl to žmonės jį pavadinę dievo vardu.

Šaltiniai

Nuorodos 
Perkūno ąžuolas internetinėje svetainėje plungėsparkas.lt

Ąžuolai gamtos paminklai
Plungės rajono paveldas
Vladimír Weiss

Vladimiras Vaisas (g. 1989 m. lapkričio 30 d.) – Slovakijos futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje.

Gimė Bratislavoje. Futbolininko karjerą pradėjo FK Inter Bratislava jaunimo klube. Persikėlus į Mančesterį, žaidė Manchester City FC akademijos ir rezervo komandoje. Pagrindinės komandos sudėtyje sužaidė tik kartą. Buvo skolinamas Bolton Wanderers FC, Rangers FC ir RCD Espanyol klubams. Yra rungtyniavęs Delfino Pescara 1936, Olympiakós SFP, Lekhwiya SC klubuose.

Tarptautinė karjera 
2007 m. buvo pakviestas atstovauti Slovakijos U-19 rinktinei. 2008 m. debiutavo jaunimo iki 21 metų rinktinėje. Nuo 2009 m. žaidžia Slovakijos rinktinėje. Pagrindinės komandos sudėtyje debiutavo draugiškose rungtynėse prieš Islandiją. Buvo vienas iš 23 rinktinės žaidėjų, atstovavusių Slovakijai 2010 m. pasaulio čempionate. Iš ketverių rungtynių žaidė tik trijose. Viso sužaidė 270 minučių.

Euro 2016 m. čempionato Slovakijos pirmose rungtynėse prieš Rusiją pelnė pirmąjį įvartį. Rungtynės baigėsi 2–1 slovakų naudai.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Slovakijos futbolininkai
Stanislavas Danilovičius

Stanislavas Danilovičius (1611–1636) – ATR valstybinis veikėjas, Lenkijos magnatas, Korsuno ir Čigirino seniūnas.

Biografija 
Lenkijos-Ukrainos bajorų Danilovičių giminės atstovas, herbo „Sas“ savininkas. Rusios vaivados Ivano Danilovičiaus (1570–1628) sūnus nuo antros santuokos su Sofija Žolkievska (apie 1590–1634).

Išsilavinimą gavo Europos universitetuose. 1631 metais Stanislavas Danilovičius seimo posėdyje iš pykčio seniūnui A. Kalinovskiui nukirto tris pirštus dešinėje rankoje. Už tai mršalkų teismas jam uždėjo baniciją (garbės netektis).

Pastoviai kovojo su Krymo totoriais, dalyvavo atremiant totorių atakas Ukrainos žemėse. 1632 metais Stanislavas Danilovičius su savo dvaro pulku dalyvavo Smolensko kare su Rusijos valstybe (1632–1634). Už nuopelnus ATR-Rusijos kare Stanislavui Danilovičiui banicija buvo panaikinta. Karo pabaigoje gyveno Korsune. 1636 metais pardavė Zvenigorodo miestelį Podolės vaivadai Martynui Kazanovskiui.

Buvo vedęs Marianą Semaško, gavęs kraitį Chopkovo kaimą ir dalį Koblino valdų, Voluinės vaivadijoje (2507 dūmų).

1636 metais Stanislavas Danilovičius Korsune apgyvendino savo gvardiją kazokų namuose, kas iššaukė įtampą mieste. Žygio prieš totorius stepėje metu S. Danilovičius pateko į nelaisvę murzai Kantemirui. Kantemiro sūnūs užmušė Danilovičių, atkeršydami už Kanteniro vieno iš sūnų žuvusio netoli Burštino. S. Daniovičiaus kūnas buvo pristatytas į Žovkvą ir ten palaidotas Šv. Lauryno bažnyčioje.

Nuorodos 
 Несецький К. Корона польська…: Львів, 1738.Т.2.-761с. с.15-16

Danilovičiai
ATR kariai
Ignacas Štachas

Ignacas Štachas (1797 m. Varniuose–1854 m. spalio 28 d. Šiauliuose) – inteligentas, istorikas, švietėjas, kunigas, vienas pirmųjų blaivybės skelbėjų Lietuvoje.

Biografija 
Baigęs mokslus Varnių kunigų seminarijoje, kurį laiką buvo Varnių katedros vikaru, vėliau Žemaičių vyskupijos kancleriu. Pasižymėjo stropumu, gerai sutvarkė vyskupijos archyvus. Sumaniam ir energingam kunigui paskyrimas į Šiaulius buvo garbingas, nes vėliau Šiauliuose apsilankęs vyskupas Motiejus Valančius „Žemaičių vyskupystėje“ rašė, kad Šiaulių žmonės myli kunigus, o Šiaulių bažnyčia verta būti katedra. Klebonas I. Štachas remontavo bažnyčią, tvarkė jos aplinką – 1848 m. šventoriuje pasodino pirmuosius dar tebeaugančius kaštonus, rūpinosi visais kitais reikalais  ir negalėjo taikstytis su neregėtai išplitusiu girtavimu.

Blaivybės apaštalas 
Kun. I. Štachas į blaivybę pastūmėjo ir vyskupą Motiejų Valančių, nors kai kurie autoriai to nepripažįsta.
Šiaulių Šv. Petro ir Povilo bažnyčios klebono, blaivybės pradininko kunigo I. Štacho laikotarpiu Lietuvoje sparčiai plito girtavimas, dvarininkai steigė smukles, karčemas, valstiečiai buvo priversti pirkti degtinę. Jam tikriausiai buvo žinoma apie airių blaivybės kampaniją, kurią 1838 m. pradėjo airių kapucinas Teobaldas Metju. Tai I. Štachą, kartu su Šiaulėnų parapijos klebonu Augustinu Kybartu (1795-1860) paskatino steigti blaivybės brolijas. I. Štachas su bendraminčiais apie 1846 m. pradėjo registruoti parapijiečius, norinčius tapti blaivininkais ir įkūrė Blaivybės broliją. Veikla buvo vaisinga – per dešimtmetį Šiauliuose žymiai sumažėjo parduotuvių, prekiaujančiu alkoholiu. Šį I. Štacho pradėtą darbą toliau tęsė Žemaičių vyskupas Motiejus Valančius, 1858 m. paskelbęs savo garsųjį laišką ir pakvietęs visus į tautos išblaivinimo sąjūdį.

Beatifikacijos byla 
2016 m. liepos 5 d. Apaštalų sostas Šiaulių vyskupijai suteikė leidimą pradėti beatifikacijos bylą.

Literatūra 
 Lietuvių enciklopedija, Bostonas, 1964, t. 30, p. 86–87. 
 Šiaulių vyskupija, 1997-2007 / [sudarytoja ir redaktorė Laimutė Zimkienė]. Šiauliai: Šiaulių vyskupijos kurija, 2007. P. 17.

Nuorodos 
Ignacas Štachas, kunigas, blaivybės apaštalas (1796 – 1854)

Lietuvos kunigai
Frode Johnsen

Frode Johnsen (g. 1974 m. kovo 17 d.) – buvęs Norvegijos futbolininkas, rungtyniavęs Norvegijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2000–2013 m.

Šaltiniai 

Norvegijos futbolininkai
Tore Pedersen

(g. 1969 m. rugsėjo 29 d.) – buvęs Norvegijos futbolininkas, rungtyniavęs Norvegijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1990–1999 m.

Šaltiniai 

Norvegijos futbolininkai
Blontai

Blontai () – kaimas rytų Latvijoje, Ludzos savivaldybėje, Blontų valsčiuje. Valsčiaus administracinis centras. Kaimas įsikūręs į rytus nuo plento P49 Karsava–Ludza–Ezerniekai.

1945 m. Mėrdzenės valsčiuje buvo įsteigta Blontų kaimo taryba. 1954 m. prie Blontų kaimo prijungtas likviduotas Deglevos kaimas (), o 1979 m. dalis Blontų teritorijos buvo prijungta prie Goliševos ir Zvirgzdenės kaimų. 2009–2021 m. Blontai buvo Ciblos savivaldybės administracinis centras.

Kaime yra valsčiaus valdybos pastatas, vaikų darželis, biblioteka, bendruomenės centras.

Šaltiniai 

Latvijos gyvenvietės
Daniel Sanabria

(g. 1977 m. vasario 8 d.) – buvęs Paragvajaus futbolininkas, rungtyniavęs Paragvajaus rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2001–2003 m.

Šaltiniai 

Paragvajaus futbolininkai
Mitchell Duke

Mičelas Djukas (g. 1991 m. sausio 18 d.) – Australijos futbolininkas, rungtyniavęs Australijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2013 m.

Šaltiniai 

Australijos futbolininkai
Robbie Brady

Robertas Breidis (g. 1992 m. sausio 14 d.) – Airijos futbolininkas, žaidžiantis saugo ir gynėjo pozicijoje Anglijos Premier League klube AFC Bournemouth bei Airijos rinktinėje.

Karjera 
Karjerą pradėjo Manchester United futbolo akademijoje. Sužaidė tik kartą. Du sezonus buvo skolinamas Hull City AFC. „Tigru“ komandai padėjo pasiekti 2014 m. FA Taurės finalą. Nuo 2015 m. žaidžia Norwich City FC.

2005 m. debiutavo Airijos iki 17 metų jaunimo rinktinėje. Yra žaidęs U-19 ir U-21 rinktinėse. Nuo 2012 m. atstovauja Airijos vyrų futbolo rinktinei. Rugsėjo 8 d. buvo pakviestas atstovauti pagrindinei rinktinei, draugiškose rungtynėse prieš Omaną. Pelnė įvartį.

UEFA Euro 2016 m. čempionato E grupės rungtynėse prieš Italią, pelnė vienintelį rungtynių įvartį. Per visą čempionatą įmušė du įvarčius.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Airijos futbolininkai
Andrius Timofejus Kapusta

Kunigaikštis Andrius Timofejus Kapusta – ATR valstybinis veikėjas, Braclavo kaštelionas (1566–1571), Ovručo seniūnas (laikytojas) (1546–1551, 1553–1571).

Šeima 
Buvo vedęs du kartus. Pirma žmona nežinoma. Antra Ana Šimkovna (* 1503.02.28 † 1577.07.19). Vaikai:
 Marina – Minsko vaivados Bogdano Sapiegos žmona
 Aleksandra (m apie 1603) – kunigaikščio Aleksandro Višnioveckio žmona
 trečia duktė – Smolensko vaivados Filono Kmitos žmona.

Išnašos

Nuorodos 
 Ізборник. Розділ п’ятий. КНЯЗІВСЬКІ РОДИНИ НЕВСТАНОВЛЕНОГО І ОРДИНСЬКОГО ПОХОДЖЕННЯ.

Literatūra 
 Niesiecki Kasper. Korona Polska przy Złotey Wolnosci Starożytnemi Wszystkich Kathedr, Prowincyi y Rycerstwa Kleynotami Heroicznym Męstwem y odwagą, Naywyższemi Honorami a naypierwey Cnotą, Pobożnością y Swiątobliwością Ozdobiona …'' – T. 2. – Lwów: w drukarni Collegium Lwowskiego Societatis Jesu, 1738. – 761 s. – S. 478.

Lietuvos bajorai
Braclavo kaštelionai
Mykolas Semaška

Mykolas Semaška (m. 1618 m.) – ATR valstybinis veikėjas. Gubkovo didičius.

Biografija 
Tėvas – Vladimiro pakamaris, Braclavo kaštelionas, Lucko seniūnas Aleksandras Semaška. Motina – Anastasija Valavičiūtė. Sesuo Barbora – Adomo Bogovitino žmona.

Valstybės tarnyba: Braclavo kaštelionas, Lucko seniūnas ir raktininkas. Mirė būdamas jaunas, buvo palaidotas Švento Petro ir Povilo bažnyčioje, Lucke.

Šeima 
Buvo vedęs du kartus. Pirma žmona buvo Anastasija Malinska. Vaikai:
 Katerina – Bresto vaivados Ostapo Tiškevičiaus žmona
 Marina (Mariana) – Červonogrado seniūno Stanislavo Danilovičiaus (†1632) žmona.

Antra žmona – Izabelė Uchanska, Belzo vaivados Povilo Uchanskio duktė, fundavo Lucko jezuitų kolegiumą,<ref>Niesiecki К. Korona Polska przy Złotey Wolnosci Starożytnemi Wszystkich Kathedr, Prowincyi y Rycerstwa Kleynotami Heroicznym Męstwem y odwagą, Naywyższemi Honorami a naypierwey Cnotą, Pobożnością y Swiątobliwością Ozdobiona … — T. 4. — Lwów : w drukarni Collegium Lwowskiego Societatis Jesu, 1743. — 820 s. — S. 432. </ref> vaikų neturėjo.

 Išnašos 

 Nuorodos 
 Niesiecki Kasper. Korona Polska przy Złotey Wolnosci Starożytnemi Wszystkich Kathedr, Prowincyi y Rycerstwa Kleynotami Heroicznym Męstwem y odwagą, Naywyższemi Honorami a naypierwey Cnotą, Pobożnością y Swiątobliwością Ozdobiona… – T. 4. – Lwów : w drukarni Collegium Lwowskiego Societatis Jesu, 1743. – 820 s. – S. 80–81.
 

Lietuvos bajorai
Braclavo kaštelionai
Lucko seniūnai
Juozas Stanislovas Potockis

Juozas Stanislovas Potockis (m. 1722) – Karūnos armijos rotmistras, Kijevo kaštelionas.

Biografija 
Karaliaus rūmininko ir pasiuntinio Povilo Potockio sūnus, brolis: primo Teodoro Adžejaus ir Karūnos dvaro maršalkos ir referento Stepono. Buvo Belzo vaivados Teodoro Potockio ir Joachimo Karolio Potockio senelis.

1684 metais tapo šarvuotos vėliavos rotmistru. Buvo taip pat Kameneco kaštelionu nuo 1714 metų.

Šeima 
Pirmoji žmona – Zuzana Ščiavinska, Inovroclavo vaivados Povilo Ščiavinskio duktė. Vaikai:
 Jokūbas – ksiondzas, Sandomiro kustošas, Varminsko kancleris, mirė 1725 m.
 Katerina – vienuolė Varšuvoje. 
Antroji žmona – Eleonora Rey, Grabovo pataurininkio Boguslavo Rejaus duktė. Vaikai: 
 Jonas – Smotryčiaus seniūnas, Braclavo kaštelionas, mirė 1744 m. 
 Mykolas Pranciškus – Terebovlio, Čigirino seniūnas.

Nuorodos 

Potockiai
Kijevo kaštelionai
Podolės Kameneco kaštelionai
Muzikos asociacijos metų apdovanojimai 2015

M.A.M.A. muzikiniai apdovanojimai 2015 buvo surengti Žalgirio arenoje, Kaune, 2016 m. sausio 29 d. Apdovanojimus vedė Jazzu ir Justinas Jankevičius. Nugalėtojus rinko 56 asmenų komisija.

Daugiausiai apdovanojimų – po 3 – gavo Monika Linkytė.

Nominacijos 
Laimėtojai pažymėti paryškintu šriftu.

Metų atlikėja 
 Alina Orlova
 Girmantė Vaitkutė
 Jurga Šeduikytė
 Monika Linkytė
 Monika Liu

Metų atlikėjas 
 Edgaras Lubys
 Jurgis Didžiulis
 Markas Palubenka
 Tomas Sinickis
 Vaidas Baumila

Metų proveržis 
 Antikvariniai Kašpirovskio dantys
 Deeper Upper
 Garbanotas Bosistas
 Monika Liu
 Z On A

Metų popmuzikos grupė, atlikėja ar atlikėjas 
 Jurga Šeduikytė
 Leon Somov ir Jazzu
 Monika Linkytė
 SEL
 Vaidas Baumila

Metų roko grupė, atlikėjas, atlikėja 
 BIX
 Rebelheart
 Siela
 Tomas Sinickis
 Freaks On Floor

Metų alternatyvos grupė, atlikėjas, atlikėja 
 Aistė Smilgevičiūtė ir SKYLĖ
 Alina Orlova
 ba.
 Garbanotas Bosistas
 Vidas Bareikis

Metų elektroninės muzikos grupė, atlikėjas, atlikėja 
 Beissoul & Einius
 Deep Shoq
 GeraiGerai
 Jazzyvile
 Proper Heat

Metų hip-hop grupė, atlikėjas, atlikėja 
 Dee & Kamy
 G&G Sindikatas
 Lilas ir Innomine
 MC Mesijus ir Münpauzn
 Omerta

Metų grupė 
 Aistė Smilgevičiūtė ir SKYLĖ
 BIX
 Garbanotas Bosistas
 Leon Somov ir Jazzu
 SEL

Metų koncertinė grupė, atlikėjas ar atlikėja 
 Antis
 Džordana Butkutė
 Gytis Paškevičius
 Marijonas Mikutavičius
 SEL

 Metų albumas 
 Tomas Sinickis – Mylimas Vyras Ir Sūnus
 MC Mesijus ir Münpauzn – #UZGROTU
 Garbanotas Bosistas – Above Us
 Leon Somov ir Jazzu – Istorijos
 Freaks On Floor – Life
 Markas Palubenka – Puzzleman
 BIX – RAY
 G&G Sindikatas – Revoliucijos garso takelis
 Aistė Smilgevičiūtė ir SKYLĖ – Vilko vartai
 Monika Linkytė – Walk With Me Metų kūrinys, daina 
 Lilas ir Innomine – „Karina“
 Monika Linkytė – „Po dangum“ Leon Somov ir Jazzu – „Po mano oda“
 Monika Linkytė ir Vaidas Baumila – „This Time“
 Marijonas Mikutavičius – „Tu čia, tu čia“

 Metų vaizdo klipas 
 Markas Palubenka – „A Woman Of Stone“
 Vaidas Baumila – „Ant mašinos stogo“
 Antikvariniai Kašpirovskio dantys – „Į Venesuelą“ The Roop – „Not Too Late“
 Deeper Upper – „Unity“

 AGATA grojamiausias metų atlikėjas 
 Aistė Smilgevičiūtė ir SKYLĖ LATGA populiariausias metų autorius 
 Leon Somov Apdovanojimas už nuopelnus lietuviškai muzikai 
 Nerija'''

Nuorodos 
 M.A.M.A. muzikos apdovanojimų tinklalapis

M.A.M.A. muzikiniai apdovanojimai
Pranciškus Lanckoronskis

Pranciškus Lanckoronskis (apie 1655–1716) – Lekijos magnatas, karaliaus papulkininkas ir Budzišovo (nuo 1679), Stpnicos (nuo 1683) ir Bochnios seniūnas (nuo 1703), Krokuvos pakamaris (1698–1706, 1709–1716), Krokuvos vaivada (1706–1709).

Biografija 
Lenkijos magnatų Lanckoronskių giminės atstovas, herbo „Zadora“ savininkas. Karaliaus rūmininko ir pulkininko Pakoslavo Kazimiero Lanckoronskio (m. 1702) ir Anos Dembinskos (m. 1681) vyresnysis sūnus. Jaunesnysis brolis – karaliaus rūmininkas Samuilas Kazimieras (m. 1689).

1673 metais vadovaudamas kazokų vėliavai dalyvavo Turkijos armijos sutriuškinime Chotyno mūšyje. 1674 metais Pranciškus Lanckoronskis pasirašė Jono Sobieskio išrinkimą (elekciją) į Lenkijos karaliaus sostą.

1683 metais pėstininko pulko papulkininkio laipsnyje dalyvavo Vienos it Parkanų mūšiuuose. 1683 m. vasario 10 d. jis buvo sunkiais sužeistas į koją, kurią teko amputuoti. Nežiūrint į kojos netektį, 1685 m. vasario 1 d. Pranciškus Lanckoronskis vadovavo Kurliandijos hercogo Frydricho Kazimiero Ketlerio pulkui.

Už savo karinius nuopelnus Pranciškus Lanckoronskis gavo valdyti Budzišovo (1679) ir Stpnicos (1683) seniūnijas. 1696 metais tapo konfederaciniu teisėju Krokuvos vaivadijoje, o 1698 metais Krokuvos bajorija jį išrinko pakamariu (kamergeriu).  

Jo šarvuota vėliava dalyvavo Klišovo mūšyje 1702 metais raitelių pulko sudėtyje vadovaujamo Karūnos didžiojo etmono Jeronimo Augusto Liubomirskio. Už karinius nuopelnus Lenkijos seimas išskyrė jam premiją 50 000 Lenkijos auksinų dydžio. 1699 ir 1703 metais buvo du kartus paskirtas seimo komisaru derybose su Brandenburgu dėl Elblongo likimo.  

1704 metais Pranciškus Lanckoronskis tapo Sandomiro konfederacijos nariu, sudaryto Augusto Stipriojo šalininkų ir Švedijos priešininkų. Kaip Augusto Stipriojo atstovas, komisaras, dalyvavo 1705 metais derybose su Švedija. 1706 metais palaikė Stanislovo Leščinskio kandidatūrą, kuris jam suteikė Krokuvos vaivados pareigybė. 1709 metais po Stanislovo Leščinskio pralaimėjimo ir išvijimo iš šalies Pranciškus Lanckoronskis atsisakė nuo pareigybės ir grįžo į Krokuvos pakamario pareigas.  

Pranciškus Lanckoronskis buvo turtingu magnatu-žemvaldžiu. Išskyrus Stopnicos ir Skalsko seniūnijų, jam priklausė Bochnia ir Velička, taip pat pajamos iš druskos kasyklų. Iš tėvo jis paveldėjo Vodzislavo raktą. 

1716 metų balandį, prieš mirtį, sunkiai sergantis Pranciškus Lanckoronskis savo laiške Karūnos didžiojo etmono prašė tapti jo sūnų globėju.

Šeima ir vaikai 
Buvo vedęs Jadvygą Morštyn, nuo santuokos su kuria turėjo du sūnus: 

 Vavrincas (m. 1751), šarvuotos vėliavos rotmistras (1729), Stopnicos seniūnas. 
 Juzefas (apie 1692–1720), Stopnicos seniūnas

Literatūra 
 S. Cynarski, Dzieje rodu Lanckorońskich z Brzezia od XIV do XVIII wieku. Sprawy kariery urzędniczej i awansu majątkowego, PWN, Warszawa-Kraków 1996, s. 174–177.

Nuorodos 

|-

Lanckoronskiai
Krokuvos vaivados
ATR pulkininkai
Stopnicos seniūnai
Bochnios seniūnai
Krokuvos pakamariai
Julian Draxler

Julianas Draksleris (g. 1993 m. rugsėjo 20 d.) – Vokietijos futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje Ligue 1 klube Paris Saint-Germain FC bei Vokietijos rinktinėje.

Futbolininko karjerą pradėjo 1998 m. BV Rentfort jaunimo klube. 2001 m. tapo FC Schalke 04 jaunių komandos žaidėju. 2011 m. sausio mėn. būdamas 17-os debiutavo pagrindinės komandos sudėtyje. Tų pačių metų gegužę pelnė pirmąjį įvartį Vokietijos futbolo taurės finale prieš MSV Duisburg. 2015–2017 m. atstovavo VfL Wolfsburg klubui.

2012 m. debiutavo Vokietijos vyrų futbolo rinktinėje, su kuria laimėjo 2014 m. pasaulio futbolo čempionatą.

Tarptautinė karjera 
2011 m. rugpjūčio 9 d. debiutavo Vokietijos jaunimo iki 21 m. amžiaus rinktinėje. 2013 m. UEFA Europos U-21 m. futbolo čempionato ketvirtfinalyje prieš Kipro bendraamžius pelnė įvartį.

2012 m. gegužės 7 d. buvo pakviestas atstovauti Vokietijos rinktinei UEFA Euro 2012 m. čempionate. Gegužės 26 d. debiutavo rinktinės rungtynėse prieš Šveicariją, 62 min. pakeitęs Luką Podolskį. Pirmąjį įvartį pelnė 2013 m. draugiškose rungtynėse prieš JAV.

2017 m. su Vokietijos vyrų futbolo rinktine laimėjo Konfederacijų taurę bei buvo išrinktas geriausiu turnyro žaidėju.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Vokietijos futbolininkai
Aurimas Adomavičius

Aurimas Adomavičius (g. 1993 m. rugsėjo 23 d.) – Lietuvos irkluotojas, olimpietis.

Biografija 
2015 m. pasaulio čempionato finale keturvietėje valtyje (su Martynas Džiaugys, Dominykas Jančionis ir Žygimantas Gališanskis)  užėmė 6-ą vietą ir iškovojo Lietuvai olimpinį kelialapį M4x rungtyje į 2016 m. vasaros olimpines žaidynes. 2016 m. Europos čempionate pelnė sidabro medalį.

2017 m. Europos čempionas porinių keturviečių valčių klasėje. 2017 m. pasaulio čempionas su porinės keturvietės valties įgula.

Pasiekimai

Nuorodos 

 worldrowing.com puslapis apie sportininką 

Lietuvos irkluotojai
Lietuvos olimpiečiai
Žygimantas Gališanskis

Žygimantas Gališanskis (g. 1992 m. birželio 26 d.) – Lietuvos irkluotojas.

Biografija 
2015 m. pasaulio čempionato finale keturvietėje valtyje (su Aurimas Adomavičius, Dominykas Jančionis ir Martynas Džiaugys)  užėmė 6-ą vietą ir iškovojo Lietuvai olimpinį kelialapį M4x rungtyje į 2016 m. vasaros olimpines žaidynes. 2016 m. į nacionalinę keturvietės komandą nepateko ir į olimpiadą vyko kaip atsarginis irkluotojas.

Pasiekimai

Išnašos

Nuorodos 
 worldrowing.com puslapis apie sportininką

Lietuvos irkluotojai
Naujininkų poliklinika

VšĮ Vilniaus m. Naujininkų poliklinika – Vilniaus miesto savivaldybės viešoji ne pelno siekianti asmens sveikatos priežiūros įstaiga (įregistruota 1997-12-18), teikianti ambulatorines sveikatos priežiūros pirminio ir antrinio lygio paslaugas. Poliklinika įsikūrusi Naujininkuose. Dirba beveik 200 darbuotojų (2016 m.). Filialas yra Salininkų ambulatorija (P. Žvirkos g. 2), kurioje teikiamos pirminio lygio (šeimos gydytojo ir bendrosios praktikos odontologo) paslaugos.
2015 metų pabaigoje Naujininkų poliklinikoje buvo prisirašęs 24 501 gyventojas, iš jų 5 172 vaikai (iki 18 metų) ir 19 329 suaugusieji. 10,3 % prisirašiusių gyventojų gyvena kaimo ir rajono vietovėse už Vilniaus miesto ribų. Iš viso 2015 metais gydėsi 26 474 asmenys.

Adresas: Dariaus ir Girėno g. 18, LT-02169 Vilnius.

Šaltiniai

Nuorodos 
 http://www.naupol.lt/

Vilniaus ligoninės
Ačinsko rajonas

Ačinsko rajonas () – vakarinėje Krasnojarsko krašto dalyje esantis administracinis vienetas. Administracinis centras – Ačinsko miestas (į rajono sudėtį neįeina), esantis 160 km į vakarus nuo Krasnojarsko.

Geografija 
Ačinsko rajonas yra Krasnojarsko krašto pietvakariuose, Čulymo upės ir jos intakų (didžiausias – Bolšoj Ulujus) slėnyje. Čulymas yra Obės intakas. Teritorijos plotas – 2534 kv.km. Ačinsko rajonas yra stepių arba miškastepių zonoje, vietovė mažai kalnuota.

Besiribojančios teritorijos:
 šiaurėje: Bolšoj Ulujaus rajonas
 rytuose: Kozulkos rajonas
 pietuose: Nazarovo rajonas
 vakaruose: Bogotolo rajonas

Susisiekimas 

Per Ačinsko rajoną eina magistralė M53 Novosibirskas-Irkutskas, taip pat dvi Transsibiro geležinkelio atšakos - Ačinskas-Lesosibirskas ir Ačinskas-Abakanas. Yra Ačinsko oro uostas.

Istorija 
Rusai Ačinsko kraštą pradėjo užkariauti XVII a. 1641 m. kovodami su šiose žemėse klajojusiais kirgizais rusai įkūrė pirmąją gyvenvietę – Ačinsko ostrogą. 1683 m. vietoje sudeginto ostrogo kitoje vietoje buvo pastatyta nauja Ačinsko karinė gyvenvietė. XVIII a. pradžioje karai su kirgizais baigėsi, tačiau iki XIX a. gyventojų šiame krašte buvo labai nedaug.

Ačinsko rajonas suformuotas 1924 m. balandžio 4-ąją.

Tremtiniai iš Lietuvos 

Pirmieji tremtiniai į Ačinsko rajoną atitremti 1948–1949 m. 1951 m. į Ačinsko rajono kaimus iš Lietuvos atvežti dalis spalio 3 d. vykusio trėmimo "Osen'" tremtinių, daugiausia iš Klaipėdos, Kretingos ir Šilutės rajonų, iš viso 800 žmonių. 1952 m. atitremtos dar maždaug 25 šeimos iš Šiaulių, Pakruojo, Joniškio ir Radviliškio rajonų Iš pradžių tremtiniai buvo išskirstyti į Ačinsko rajono kolūkius, vėliau dalis jų atsikėlė į patį Ačinską. Nuo 1956 m. tremtiniai pradėjo grįžti į Lietuvą. 

Lietuvių tremties vietos Ačinsko rajone:
 Barabanovka
 Borcai
 Čeriomuška
 Gajsmajstaras (kol. „Putj Iljiča“)
 Jastrebovas (kol. „Krasnoplodec“)
 Jelovka (Novojelovka)
 Kamenka
 Karlovka
 Krasnaja Rečka
 Ladanovka
 Lapšicha
 Malaja Čeriomuška
 Malaja Pokrovka
 Malyj Ulujus
 Nagornovas
 Novaja Iljinka
 Plotbiščė
 Timoninas
 Zavorkiai

Gyventojai 

Jaunimo, kurio amžius yra nuo 14 iki 30 metų – 4 283 asmenys, nuo 14 iki 35 metų – 5 103 žmonės. Darbingų gyventojų amžiaus grupėje nuo 18 iki 35 metų – 3 226 gyventojai, aukštąjį išsilavinimą iš jų 2008 m. sausio 1 d. duomenimis turi 865 gyventojai.

Administracinė sudėtis 
Ačinsko rajone yra 48 gyvenvietės, įeinančios į devynias kaimiškąsias apylinkes:
 Bely Jaro apylinkės taryba
 Gorno apylinkės taryba
 Kliučių apylinkės taryba
 Lapšichos apylinkės taryba
 Malinovkos apylinkės taryba
 Preobraženkos apylinkės taryba
 Pričulymskio apylinkės taryba
 Tarutino apylinkės taryba
 Jastrebovo apylinkės taryba

Transportas 

Per rajoną eina magistralė M53 iš Novosibirsko į Irkutską, taip pat Transsibiro geležinkelis, kuris ties Ačinsku išsišakoja į pietinę Ačinsko – Abakano ir šiaurinę Ačinsko – Lesosibirsko atšakas. Yra Ačinsko oro uostas.

Nuorodos 

Krasnojarsko kraštas
Rusijos rajonai
Gurakalnės pelkė

Gurakalnės pelkė – 3 ha aukštapelkė, esanti Utenos rajono savivaldybėje, Asvejos regioninio parko teritorijoje, Asvejos ežero šiaurėje plytinčiame miške. Pelkė pasiekiama miško keliu, jungiančiu Gurakalnę ir Giraičius. Pelkės paviršius išgaubtas, didelis durpių klodo rūgštingumas. Mineralinių medžiagų labai mažai, kadangi į pelkę patenka tik kritulių ir paviršiaus vanduo.

Pelkę kerta apie 100 m ilgio medinis pažintinis takas, yra informacinis stendas.

Šaltiniai 

Lietuvos pelkės
Utenos rajono savivaldybė
Pelekas (reikšmės)

Pelekas gali reikšti:

 Pelekas – žuvies plaukmuo;
 Pelekas – kaimas Ignalinos rajone;
 Pelekas – ežeras Lazdijų rajone.