joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kings Kroso geležinkelio stotis

Kings Kroso traukinių stotis – geležinkelių stotis Londone, Jungtinėje Karalystėje. Viena pagrindinių tarpmiestinio susisiekimo traukinių stočių Londone. Šalia stoties veikia Kings Kroso Sent Penkro metro stotis.

Šiuo metu kompanijoje veikia keturi traukinių operatoriai: Virgin Trains East Coast, Great Northern, Hull Trains ir Grand Central Railway.

Istorija 

1852 m. spalio 14 d. atidarytos pirmosios aštuonios Kings Kroso stoties platformos. Per sekančius 30 metų stotyje atidarytos dar trys platformos.

Tarp 1855 m. ir 1945 m. stotyje įvyko 14 incidentų (dažniausiai traukinių susidūrimai su kitais objektais), kurių metu buvo sužaloti arba net žuvo keleiviai.

1972 m. stotis išplėsta. Atidarytas priestatas su bilietų pardavimo kasomis, keleivių laukimo zona, parduotuvėmis.

1973 m. stotyje nežinomas vyras detonavo bomba. Per incidentą sužeisti šeši žmonės. Kaltę už teroristinį aktą prisiėmė Laikinoji Airijos Respublikonų Armija.

1987 m. stotyje kilo Kings Kroso gaisras, kurio metu žuvo 31 žmogus ir dar bent 100 sužeistų.

2010 m. atidaryta naujausia platforma, pažymėta 0. Tai vienintelė platforma stotyje, kuri pastatyta ne XIX a.

2015 m. rugsėjo 17 d. atvykstantis traukinys iš Kembridžo įvažiavo į buferinę stotelę. Per incidentą sužeista 14 žmonių,

Populiarioje kultūroje 

Kings Kroso traukinių stotis minima Hario Poterio knygų serijoje, kurioje minima devynių ir trijų ketvirčių platforma. 1999 m. stotyje iškabinta šios Hario Poterio knygų serijos istorijos detalės paminėjimo geležinė lentelė ir pastatyta per sieną keliaujančio bagažo instaliacija.

Šaltiniai 

Londonas
Jungtinės Karalystės geležinkelio stotys
2017 m. Stambulo naktinio klubo ataka

2017 m. Stambulo naktinio klubo ataka – teroristinis aktas, vykęs Stambule, Turkijoje 2017 m. sausio 1 d., kuomet užpuolikas įsiveržė į naujuosius metus švenčiantį naktinį klubą ir paleido ugnį į klubo svečius.

Istorija 
1:15 ryto vietos laiku užpuolikas dėvintis Kalėdų senelio kostiumą nušovė policininką ir apsauginį, budėjusius prie klubo įėjimo, ir paleido seriją šūvių į švenčiančius žmones. Liudininkų teigimu, užpuolikas šnekėjo arabiškai. Atakos metu klube buvo apie 700 žmonių. Jos metu žuvo bent 39 žmonės ir dar 70 sužeisti.

Atsakomybę dėl šio išpuolio prisiėmė Islamo valstybės darinys. Sausio 2 d. Turkijos policija suėmė 8 su išpuoliu siejamus asmenis, tačiau tarp jų paties šaulio nebuvo.

Sausio 3 d. Turkijos policija pranešė, kad įtariamasis yra Iakhe Mashrapov (gimęs 1988 m.) iš Kirgizijos.

Šaltiniai 

Terorizmas Turkijoje
2017 metai
Stambulas
Jungtinės Karalystės lietuvių jaunimo sąjunga

Jungtinės Karalystės lietuvių jaunimo sąjunga (JKLJS) – Jungtinėje Karalystėje gyvenantį lietuvių ir lietuvių kilmės jaunimą vienijanti jaunimo organizacija. JKLJS yra Pasaulio lietuvių jaunimo sąjungos (PLJS) dalis, bendradarbiauja su Jungtinės Karalystės lietuvių bendruomene ir kitomis lietuvių organizacijomis Jungtinėje Karalystėje.

Valdybos pirmininkai 
 Goda Katkutė – 2023 m.
 Kleopas Matas Kvizikevičius – 2022 m.
 Edvinas Volkovas – 2021 m.
 Kasparas Steponavičius – 2020 m.
Ieva Steponavičiūtė – 2019 m.
Marija Antanavičiūtė – 2018 m.
 Vladas Oleinikovas – 2017 m.
 Laura Hanning Scarborough – 2016 m.
Rūta Remutytė – 2015 m.
Darius Tamauskas – 2014 m.
 Vytautas Jackevičius – 2013 m.

Nuorodos 
 Oficialus JKLJS Facebook paskyra
 Oficiali JKLJS Instagram paskyra
 Oficialus JKLJS internetinis puslapis
 Visuotinė lietuvių enciklopedija

Užsienio lietuvių jaunimo organizacijos
Jungtinės Karalystės lietuvių bendruomenė
Dubrouna

Dubrouna (, ) – miestas Vitebsko srityje, šiaurės Baltarusijoje. Dubrounos rajono administracinis centras. Per miestą teka Dniepras.

Istorija 
Pirmą kartą paminėtas 1514 m. XIX a. buvo svarbus audimo centras. Gyveno daug žydų, kurie 1898 m. sudarė pusę miestelio gyventojų.

Smarkiai nukentėjo Antrojo pasaulinio karo metu. 1941 m. liepos 17–20 d. okupuotas Trečiojo Reicho. Prieš okupantus kovojo partizanai. 1944 m. birželio 26 d. okupuotas Tarybų Sąjungos.

Šaltiniai 

Vitebsko srities miestai
Dubrounos rajono gyvenvietės
Miorai

Miorai (, , ) – miestas Vitebsko srityje, šiaurės Baltarusijoje. Miorų rajono administracinis centras. 190 km į vakarus nuo Vitebsko, prie Miorų ežero. 8 052 gyventojai (2016 m. duomenys).

Istorija 
Pirmą kartą paminėtas 1514 m. 1621 m. pastatyta cerkvė. 1691 m. pastatyta bažnyčia (1862 m. nugriauta). 1921–1939 m. okupuotas Lenkijos. 1941–1944 m. buvo okupuotas Trečiojo Reicho. 1972 m. suteiktos miesto teisės.

Šaltiniai 

Vitebsko srities miestai
Miorų rajono gyvenvietės
Bešankovičai

Bešenkovičai (, , ) – miesto tipo gyvenvietė Vitebsko rajone, Baltarusijoje. Bešenkovičių rajono administracinis centras. 51 km į vakarus nuo Vitebsko. Geležinkelio linija Orša-Lepelis. Per miestą teka Dauguva.

Istorija 
XVI a. pr. gyvenvietė priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1634 m. suteikta Magdeburgo teisė. Pradėti statyti namai iš akmens. Vyko prekyba.

Po Pirmojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo (1772 m.), atiteko Rusijos imperijai. 1897 m. surašymo duomenimis, miestelyje gyveno 4 423 žmonės, turėjo 1 099 namus, paštą, telegrafą, mokyklą, 127 parduotuves ir ligoninę.

Galerija

Šaltiniai 

Bešankovičų rajono gyvenvietės
Vitebsko srities miesto tipo gyvenvietės
Eglainė

Eglainė (Eglaitė, ) – kaimas Latvijoje, Aukštutinės Dauguvos savivaldybės Eglainės valsčiaus centras. Šalia kelio P70 Šventė–Subatė, prie Radviliškio–Daugpilio geležinkelio.

Kaimas (anksčiau vadintas Jelovka) įsikūrė Lašių dvaro teritorijoje po 1900 m. šalia naujai pastatytos geležinkelio stoties. Pirmojo pasaulinio karo metu vokiečių kareiviai iki Eglainės nutiesė geležinkelio atšaką iš Viesytės siaurojo geležinkelio. 1925 m. gyvenvietei suteiktas kaimo statusas, 1960 m. tapo kaimo tarybos ir tarybinio ūkio centru.

Eglainėje yra valsčiaus administracija, pradinė mokykla, felčerio punktas, kultūros namai, biblioteka, Gothardo Frydricho Stenderio muziejus, pašto skyrius, Eglainės geležinkelio stotis. Stovi Eglainės katalikų bažnyčia ir Lašių liuteronų bažnyčia.

Šaltiniai 

Eglainės valsčius
Aukštutinės Dauguvos savivaldybės gyvenvietės
VJFK Trakai

VJFK Trakai – Lietuvos futbolo klubas iš Trakų.

Istorija 

Pradėjo veiklą 2015 m. kovo 1 d. VJFK „Trakai“ – komanda sudaryta iš Trakų ir Trakų raj. žaidėjų. 

2015 m. komanda oficialiai debiutavo „Sekmadienio futbolo lygoje“. Tais pačiais metais D divizione užėmė pirmąją vietą.

Žiemos metu klubas suburia jungtinę komandą su FK „Vievio žiedas“ ir dalyvauja salės pirmenybėse.

Klubo logotipas ir spalvinė gama 

Logotipe pavaizduotas riteris, o daugiabriaunis skydas padalintas į keturias dalis. O skydas esti kitame skyde. Užrašas „Trakų raj. VJFK „Trakai““.

Aprangos spalvinė gama 
2015 m. klubas žaidė su mėlynais šortais, o marškinėliai buvo geltoni-balti-mėlyni.

2016 m. klubas žaidė su raudonais šortais, o marškinėliai buvo mėlyni-raudoni.

Sezonai

LFF varžybos 

|}

SFL varžybos 

|}

Salės futbolo varžybos 

|}
Pastaba: Salės varžybose VJFK Trakai kartu su Vievio Žiedas subūrė bendrą komandą ir žaidė Trakai-Vievio žiedas pavadinimu.

7x7 varžybos 

|}

Sudėtis (2017-09-15)
Sudėtis: 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Šaltiniai

Nuorodos 
 
 http://www.vilniausfutbolas.lt/komanda/VJFK-Trakai/353/1/14
 http://www.vilniausfutbolas.lt/komanda/Trakai-Vievio-ziedas/353/1/14

Trakai
Trakai
Talačynas

Talačynas (, ) – miestas Vitebsko srityje, Baltarusijoje, prie Drutės upės. Talačyno rajono administracinis centras.

Istorija 

Pirmą kartą paminėtas 1433 m., priklausęs Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.

Šaltiniai 

Vitebsko srities miestai
Talačyno rajono gyvenvietės
Siano

Siano (, ) – miestas Vitebsko srityje, Baltarusijoje. Siano rajono administracinis centras. 58 km į pietvakarius nuo Vitebsko, prie pat Siano ežero (pietinėje jo dalyje). Per miestą eina geležinkelio linija Lepelis–Orša.

Istorija 
Pirmą kartą paminėtas 1534 m. Vyko prekyba. XVII a. pr. priklausė Sapiegoms. Nuo XVIII a. antros pusės priklausė Oginskiams. 1772 m. atiteko Rusijos imperijai.

1924 m. tapo Baltarusijos TSR dalimi.

Šaltiniai 

Vitebsko srities miestai
Siano rajono gyvenvietės
Ugnies Žemės provincija (Čilė)

Ugnies Žemės provincija () – Čilės provincija, įeinanti į Magelano ir Čilės Antarktidos regioną. Apima Čilei priklausančią vakarinę Ugnies Žemės salos dalį (išskyrus Darvino Kordlijerą pietuose). Administracinis centras – Porveniras.

Geografija 

Paviršius kalnuotas, išraižytas įlankų. Gausu miškų. Priklauso dalis Fagnano ežero, teka Asopardo upė.

Provincijoje yra Jendegajos nacionalinis parkas.

Administracinis suskirstymas 

Provinciją sudaro 3 komunos:
 Porveniro komuna. Centras – Porveniras
 Primaveros komuna. Centras – Sero Sombreras
 Timaukelio komuna. Centras – Kameronas

Čilės provincijos
Liubanė

Liubanė (brus. ir ) – miestas Minsko srityje, Baltarusijoje. Liubanės rajono administracinis centras. 139 km į pietus nuo Minsko, 58 km nuo Salihorsko, 30 km nuo Slucko, 26 km nuo Staryja Darohos. 11 000 gyventojų (2016 m. duomenys).

Istorija 
Pirmą kartą paminėtas 1566 m. Nuo 1941 m. liepos iki 1944 m. birželio buvo okupuotas Trečiojo Reicho. 1968 m. suteiktos miesto teisės.

Sportas 
 FK Liubanė (Liubanės futbolo klubas);
 VJSM stadionas (vaikų ir jaunimo sporto mokyklos stadionas), kurio talpa 1,8 tūkst. žiūrovų.

Šaltiniai 

Minsko srities miestai
Liubanės rajono gyvenvietės
Magelano provincija

Magelano provincija () – Čilės provincija, įeinanti į Magelano ir Čilės Antarktidos regioną. Administracinis centras – Punta Arenasas.

Geografija 

Apima Pietų Amerikos pietinį pakraštį – šiaurėje ribojasi su Paskutinės Vilties provincija, rytuose su Argentina, pietuose ir pietvakariuose Magelano sąsiauris skiria nuo Ugnies Žemės ir Čilės Antarktidos provincijų. Į Magelano provinciją patenka Bransviko pusiasalis (su piečiausiu žemyno tašku – Frovardo kyšuliu), Munjoso-Gamero pusiasalis, Santa Inesos, Riesko, Dausono, Klarenso, Kap Arasenos, Desolasjono salos. Įsiterpia Otvėjaus užutėkis.

Administracinis suskirstymas 

Provinciją sudaro 4 komunos:
 Laguna Blankos komuna. Centras – Vilja Tehuelčesas
 Punta Arenaso komuna. Centras – Punta Arenasas
 Rio Verdės komuna. Centras – Vilja Ponsombi
 San Gregorijaus komuna. Centras – Punta Delgada.

Čilės provincijos
FCI Tallinn

Talino FCI – buvęs Estijos futbolo klubas iš Talino. Anksčiau žinomas Talino „Infonet“ pavadinimu.

Istorija 

Klubas įkurtas 2002 m. sausio 29 d. Taline. 

Nuo 2013 m. dalyvavo Meistriliiga pirmenybėse. 2016 m. klubas tapo šalies čempionais.

2017 m. pabaigoje buvo pranešta apie susijungimą su kitu Talino klubu Talino „Levadia“.  

2017 m. lapkričio 6 d. komanda buvo išformuota. Spaudos konferencijoje klubo prezidentas pareiškė, kad pavargo nuo neprofesionalumo.

Rekordas 
 Didžiausia visų laikų pergalė: 36:0 – pasiekta Estijos futbolo taurės turnyre 2015/2016 metų sezone. 2015 m. liepos 13 d. Talino „Infonet“ sutriuškino mėgėjišką „Virtsu“ klubą.

Pavadinimų kaita 
 2002–2010 m. – Talino FK Atletik.
 2010–2016 m. – Talino "Infonet"
 2016–dabar – Talino FCI.

2002–2010 m. vadinosi „Atletik“, nuo 2011 m. vadinosi Talino FC „Infonet“, o nuo 2016 m. FCI „Tallinn“.

Statistika

Pasirodymai

Pasirodymai Europos taurės varžybose

Išnašos

Nuorodos 
 Oficialus klubo puslapis internete 

Estijos futbolo klubai
Smaliavičai

Smaliavičai (, ) – miestas Minsko srityje, Baltarusijoje. Smaliavičų rajono administracinis centras. Per miestą teka Plisa (dešinysis Berezinos intakas). 16 547 gyventojai (2016 m. duomenys).

Istorija 
Pirmą kartą paminėtas 1448 m. XVI a. vyko prekyba. Smarkiai nukentėjo Šiaurės karo metu (1700–1721 m.).

1924 m. tapo rajono centru. 1938 m. rugsėjo 27 d. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas. 1968 m. kovo 7 d. suteiktos miesto teisės.

Sportas 
 FK Smoleviči-STI – buvęs futbolo klubas.
 „Aziorny“ stadionas, kurio talpa 1,6 tūkst. ži9rovų.

Šaltiniai 

Minsko srities miestai
Smaliavičų rajono gyvenvietės
Uzda

Uzda (brus. ir ) – miestas Minsko srityje, Baltarusijoje. Uzdos rajono administracinis centras. 72 km į pietvakarius nuo Minsko, 31 km nuo Stolpcų, 24 km nuo Dziaržynsko.

Istorija 
Pirmą kartą paminėtas 1450 m. 1793 m. tapo Rusijos imperijos dalimi. 1798 m. pastatyta medinė bažnyčia (išlikusi iki mūsų dienų). 1924 m. liepos 1 d. tapo rajono centru. 1941 m. birželio 28 d. okupuotas Trečiojo Reicho. Tarp 1970 ir 1989 m. gyventojų skaičius išaugo nuo 4 300 iki 9 500 žmonių.

Sportas 
 FK Uzda (futbolo klubas);

Galerija

Šaltiniai 

Minsko srities miestai
Uzdos rajono gyvenvietės
Alexa Curtis

Alexa Curtis (g. 2004 m. sausio 4 d. Gold Koste) – Australijos dainininkė.

Dainuoja nuo penkerių metų. Didelio pasisekimo šalyje sulaukė 2014 metais, kuomet tapo projekto „The Voice Kids Australia“ nugalėtoja. Laisvalaikiu Alexa aktyviai sportuoja.

2016 m. dalyvavo vaikų „Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „We Are“ (užėmė 5 vietą).

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

|-

Australijos dainininkai
Australijos atstovai vaikų Eurovizijos dainų konkurse
2016 m. vaikų Eurovizijos dainų konkurso dalyviai
Čačerskas

Čačerskas (, , ) – miestas Gomelio srityje, Baltarusijoje. Čačersko rajono administracinis centras. 67 km į šiaurę nuo Gomelio, prie Čečoro upės žiočių (Sožo kairysis intakas). 8 222 gyventojai (2016 m. duomenys).

Istorija 
Pavadintas pagal per miestą tekančios Čečoro upės vardu. Įkurtas X a. pab. prie Sožo ir Čečoro santakos. Pirmą kartą paminėtas 1159 m.

1772 m. tapo Rusijos imperijos dalimi. 1774 m. pradėta statyti rotušė, kelios bažnyčios, teatras, dvi ligoninės, kt. Nugriauta pilis, miesto gynybinė siena. Iki mūsų dienų išlikę keli XVIII a. pastatai: klasicizmo stiliaus bažnyčia (1783 m.) ir rotušė.

1971 m. suteiktos miesto teisės.

Šaltiniai 

Gomelio srities miestai
Čerykavas

Čerykavas (, ) – miestas Mogiliavo srityje, rytų Baltarusijoje. Čerykavo rajono administracinis centras. Per miestą teka Sožas. Medienos ir tekstilės pramonė.

Istorija 
Pirmą kartą paminėtas 1460 m. Tuo metu priklausė Lenkijos karalystei. 1604 m. suteiktos miesto teisės. 1641 m. suteiktas miesto herbas. 1772 m., po pirmojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo, atiteko Rusijos imperijai.

Šaltiniai 

Mogiliavo srities miestai
Naroulia

Naroulia (, ) – miestas Gomelio srityje, pietų Baltarusijoje. Naroulios rajono administracinis centras. Per miestą teka Naroulianka (Pripetės intakas). 178 km į pietvakarius nuo Gomelio ir 340 km nuo Minsko. Mieste gaminamos statybinės medžiagos. Veikia konservų fabrikas. Netoliese išgaunama akmens druska. Ribojasi su Polesės žemuma. 7 929 gyventojai (2016 m. duomenys).

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo XVIII a. 1897 m. surašymo duomenimis, gyvenvietėje gyveno apie tūkstantį žmonių. 1913 m. atidarytas cukraus fabrikas. 1938 m. rugsėjo 27 d. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas. 1971 m. lapkričio 3 d. suteiktos miesto teisės.

Šaltiniai 

Gomelio srities miestai
Andrius Zakarauskas

Andrius Zakarauskas (g. 1982 m. Kaune) – Lietuvos tapytojas.

Biografija 
Andrius gimė ir augo Kaune. Studijavo tapybą Vilniaus dailės akademijoje. Nuo 2004 m. dalyvavo daugybėje grupinėse parodose Europoje ir JAV. Nuo 2005 m. rengia asmenines parodas Lietuvoje ir užsienyje. Šiuo metu jo darbus atstovauja „The Rooster Gallery“.

Kūryba 
Darbams būdingos anonimiškos vyriškos figūros, vaizduojančios dailininką. Paveiksluose vaizduojamas pasaulis dažnai būna tarp abstraktaus ir realaus. Nagrinėja dailininko ir paveikslo santykį, dailininko statusą ir paveikslo vietą meno pasaulyje.

Zakarauskas sako: „Pirmiausia klausimas, kas yra tapyba… Pagrindinis dalykas – dažai. Dažai, drobė, aš kaip tapytojas. Tada vėl klausiu iš naujo, sulig kiekvienu nauju paveikslu. Neatsakau iki galo niekad, to klausimo dažniausiai užtenka. Galbūt atsakau – rezultatu. Na, kas yra tapyba…. Aš pats sau esu tapyba.“

Apdovanojimai 
2009 m. apdovanotas Jaunojo tapytojo prizu.
2011 m. Lietuvos Respublikos ministerija Andriui skyrė Jaunojo menininko premiją.

Asmeninės parodos 
 2017 Perfekte Berührung (Tobulas Prisilietimas), Kunst Palais Liechtenstein zu Gast in der ehemaligen Galerie 60, Feldkirch / Austrija
 2016 Ligaments, galerija VARTAI, Vilnius / Lietuva, 2016 
 2016 Synonym of remembrance, galerija Pamėnkalnis, Vilnius / Lietuva
 2015 Synonym of remembrance, galerija Si Said, Klaipėda / Lietuva
 2014 In the Name Of, galerija VARTAI, Vilnius / Lietuva
 2013 A proper place to nd, VMU galerija 101, Kaunas / Lietuva
 2012 ARTscape: Izraelis, galerija VARTAI, Vilnius / Lietuva
 2012 The Wrong side and the Right side, Gdansko dailės akademijos galerija, Gdanskas / Lenkija
 2010 Painting of landscape made in a drawing way, Vilniaus dailės akademijos galerija, Vilnius / Lietuva
 2009 Art Amsterdam, Andreas Binder galerija, Amsterdamas / Nyderlandai
 2009 ARTscape: Vokietija, galerija VARTAI, Vilnius / Lietuva
 2008 Lern malen, galerija VARTAI, ViennaFair, Viena / Austrija
 2008 Lern malen – Malunterricht, Andreas Binder galerija, Miunchenas / Vokietija
 2008 Lern malen, galerija Traghetto, Venecija / Italija
 2008 It is posible the sunset of my revolution, galerija Traghetto, Roma / Italija
 2007 First Mention, Shultz Contemporary, Berlynas / Vokietija
 2006 Expositions, galerija VARTAI, Vilnius / Lietuva
 2005 Accidents. I wish you were happy, šv. Jono g. galerija, Vilnius / Lietuva
 2005 Kliovas, šv. Jono g. galerija, Vilnius / Lietuva

Šaltiniai

Nuorodos 
 Artsy.net

Lietuvos tapytojai
Malaryta

Malaryta (, ) – miestas Bresto srityje, pietvakarių Baltarusijoje. Malarytos rajono administracinis centras. 52 km nuo Bresto. Per miestą eina geležinkelio linija Brestas–Kovelis (Ukraina). 11 823 gyventojai (2016 m. duomenys).

Istorija 
Pavadintas pagal Rytos upę (Muchaveco kairysis intakas). Pirmą kartą Malaryta šaltiniuose paminėta 1546 m.

Šaltiniai 

Bresto srities miestai
Stolinas

Stolinas (, , ) – miestas Bresto srityje, pietų Baltarusijoje. Stolino rajono administracinis centras. Maždaug 15 km į šiaurę nuo pasienio su Ukraina, Polesės žemumoje. Per miestą teka Horynė. 12 951 gyventojas (2016 m. duomenys).

Istorija 
Vietovėje žmonių gyvenama nuo XII a. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose Stolinas paminėtas 1555 m.

Šaltiniai 

Bresto srities miestai
Jelskas

Jelskas (brus. ir ) – miestas Gomelio srityje, pietų Baltarusijoje. Jelsko rajono administracinis centras. 177 km į pietvakarius nuo Gomelio. Per miestą eina geležinkelio linija Kalinkavičai–Korostenis (Ukraina). 9 262 gyventojai (2016 m. duomenys).

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėta XVI a. kaip gyvenvietė, priklausiusi Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Mozyriaus pavietui. XX a. pirmoje pusėje Jelske gyveno 910 žmonių. 1938 m. gavo miesto tipo gyvenvietės statusą. 1971 m. suteiktos miesto teisės.

Šaltiniai 

Gomelio srities miestai
2017 m. FIA ralio reido pasaulio taurė

2017 m. FIA ralio reido pasaulio taurė – 25-tas FIA ralio reido pasaulio taurės sezonas, kuris prasidės 2017 m. vasario 24 d. lenktynėmis Rusijoje.

Sezoną sudarys 11 lenktynių skirtingose šalyse:

Šaltiniai 

2017 sporte
Automobilių ralis
Kamianecas

Kamianecas (brus. ir ) – miestas Bresto srityje, pietvakarių Baltarusijoje. Kamianeco rajono administracinis centras. Per miestą teka Levaja Liasnaja. 40 km į šiaurę nuo Bresto. 8 405 gyventojai (2016 m. duomenys).

Istorija 
1276 m. rašytiniuose šaltiniuose paminėta Kamianeco pilies statyba. Vėliau aplink pilį kūrėsi gyvenvietė. 1366 m. atiteko Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1795 m. okupuotas Rusijos imperijos. 1919 m. okupuotas Lenkijos. Nuo 1939 m. Tarybų Sąjungos sudėtyje. 1941–1944 m. priklausė Trečiajam Reichui. Po Antrojo pasaulinio karo tapo kasybos centru. Atsirado maisto pramonė.

Šaltiniai 

Bresto srities miestai
Šiaurės miško ralis

Šiaurės miško ralis (rus Северный лес) – nuo 2003 m. kasmet Rusijoje vykstančios automobilių trumpo ralio (baja) lenktynės. Nuo 2014 m. šios lenktynės yra FIA ralio reido pasaulio taurės čempionato dalis.

Istorija 
Pirmą kartą šis ralis buvo surengtas 2003 m. Nuo to laiko ralis kasmet vyksta vasario mėnesį, kuomet temperatūra svyruoja nuo -30 iki -10 °C. Nuo 2009 m. ralis buvo įtrauktas į FIA „baja“ ralių kalendorių. 2011 ir 2012 m. ralis neįvyko dėl finansinių problemų.

2013 m. lenktynės tapo kandidate tapti FIA ralio reido taurės etapu, o nuo kitų metų buvo įrašyta į kalendorių. Tai yra vienintelės sezono lenktynės, vykstančios žiemą.

Nugalėtojai

Nuorodos 
 Oficialus ralio tinklalapis 

Automobilių ralis
Rusijos sportas
Laisvės premija

Laisvės premija – kasmetinė Lietuvos premija, įteikiama fiziniam arba juridiniam asmeniui, nusipelniusiam laisvei, demokratijai ir žmogaus teisėms. 2011 m. rugsėjo 15 d. ją įsteigė Lietuvos Respublikos Seimas. Premija siekiama įvertinti asmenų ir organizacijų laimėjimus ir indėlį ginant žmogaus teises, plėtojant demokratiją, skatinant tarpvalstybinį bendradarbiavimą kovojant už Rytų ir Vidurio Europos tautų laisvą apsisprendimą ir suverenitetą.

Premija įteikiama Laisvės gynėjų dieną – sausio 13-ąją, istorinėje Kovo 11-osios akto salėje. Premiją Seimui siūlo įteikti Seimo Laisvės premijos komisija, o pretendentus komisijai gali siūlyti visi asmenys.

Laureatai 
 2011 m. Sergejus Kovaliovas
 2012 m. Antanas Terleckas
 2013 m. Sigitas Tamkevičius
 2014 m. Adam Michnik
 2015 m. Seimui atsisakius Vytautui Landsbergui skirti premiją ji nebuvo niekam skirta
 2016 m. Valdas Adamkus ir Vytautas Landsbergis
 2017 m. Nijolė Sadūnaitė
 2018 m. Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio partizanai: 
Jonas Abukauskas-Siaubas
 Vytautas Balsys-Uosis 
 Jonas Čeponis-Vaidila
 Juozas Jakavonis-Tigras
 Bronislovas Juospaitis-Direktorius 
 Jonas Kadžionis-Bėda
 Juozas Mocius-Šviedrys
 2019 m. Albinas Kentra
 2020 m. Baltarusijos demokratinė opozicija
2021 m. „Lietuvos katalikų bažnyčios kronikos“ bendradarbiai:
vyskupas emeritas Jonas Boruta, 
vienuolė Bernadeta Mališkaitė,
vienuolė Elena Šiuliauskaitė

Šaltiniai 

Lietuvos premijos
Norkaičių botaninis draustinis

Norkaičių botaninis draustinis – saugomas gamtos plotas vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, Norkaičių miške, prie Norkaičių kaimo (10 km į šiaurę nuo Šilutės). Įsteigtas 1960 m.

Draustinis apima mišką, kuriame vyrauja pušynai. Saugomas sukultūrintas Pajūrio žemumos miškas, kuriame taip pat auga ąžuolai, liepos, įveistiniai medžiai – bukai, balzaminiai kėniai, maumedžiai, pocūgės.

Šaltiniai 

Šilutės rajono savivaldybė
Lietuvos botaniniai draustiniai
Kirišima

Kirišima () – 1700 m aukščio aktyvių ugnikalnių grupė Kagošimos ir Mijadzakio prefektūrose, Kiūšiū saloje. Užregistruoti išsiveržimai 788, 1716 ir 1717 m. Augito-hipersteno andezitas yra labiausiai paplitusi uolienos rūšis.

Aukščiausia viršūnė vadinama Karakuni (). Kitos viršūnės yra Takačiho-no-minė (高千穂峰) (1573 m) ir Šinmoedakė (新燃岳). Abu aktyvūs ugnikalniai, Šinmoedakė buvo išsiveržusi 2011 m. Kirišima yra Kirišimos-Jaku nacionaliniame parke šalia Kirišimos miesto. Kirišima laikoma vienu iš 100 žymiausių Japonijos kalnų. Apylinkėse dažnai pasitaiko rūkas, tad manoma, kad kalnas taip pavadintas, nes atrodo kaip sala virš rūko.

Išnašos 

Japonijos ugnikalniai
2017 m. Afrikos Tautų taurė

2017 m. Afrikos Tautų taurė – 31-asis Afrikos Tautų taurės turnyras, vykęs Gabone 2017 m. sausio 14-vasario 5 dienomis, 4 miestuose.

Šį turnyrą surengti turėjo Libija, bet dėl joje kilusio karo 2014 m. CAF nusprendė ieškoti naujų turnyro šeimininkų. Surengus naują konkursą, norą surengti čempionatą pareiškė Alžyras, Egiptas, Gabonas, Gana, Kenija, Sudanas ir Zimbabvė. CAF kriterijus atitiko Alžyro, Egipto, Gabono ir Ganos pasiūlymai, Egiptas vėliau paraišką atsiėmė. Konkursą laimėjo Gabonas, kuriame vyko ir 2012 m. Afrikos Tautų taurė.

Čempionatą laimėjo Kamerūno rinktinė, finale 2–1 įveikusi Egiptą. Nugalėtojai įgijo teisę dalyvauti 2017 m. FIFA konfederacijų taurėje Rusijoje.

Stadionai 
Čempionatas vyko 4-se Gabono miestuose.

Atranka 

Atrankoje į Afrikos Tautų taurę dalyvavo 51 rinktinė – atrankoje dalyvauti atsisakė Eritrėja ir Somalis, o Čadas pasitraukė atrankos metu. Atrankos neįveikė 3 kart čempionė Nigerijos rinktinė.

Patekusios komandos:

  (kaip šeimininkai)

Grupės etapas

A grupė

B grupė

C grupė

D grupė

Atkrentamosios varžybos

Ketvirtfinaliai

Pusfinaliai

Dėl 3 vietos

Finalas

Įvarčių autoriai 
3 įvarčiai

  Junior Kabananga

2 įvarčiai

  Riyad Mahrez
  Islam Slimani
  Aristide Bancé
  Préjuce Nakoulma
  Michael Ngadeu-Ngadjui
  Paul-José M'Poku
  Mohamed Salah
  Pierre-Emerick Aubameyang
  André Ayew
  Sadio Mané
  Naïm Sliti

1 įvartis

  Sofiane Hanni
  Issoufou Dayo
  Alain Traoré
  Bertrand Traoré
  Vincent Aboubakar
  Christian Bassogog
  Benjamin Moukandjo
  Nicolas Nkoulou
  Sébastien Siani
  Neeskens Kebano
  Firmin Ndombe Mubele
  Mohamed Elneny
  Kahraba
  Abdallah Said
  Jordan Ayew
  Asamoah Gyan
  Piqueti
  Juary Soares
  Wilfried Bony
  Serey Dié
  Yves Bissouma
  Rachid Alioui
  Aziz Bouhaddouz
  Youssef En-Nesyri
  Romain Saïss
  Papakouli Diop
  Kara Mbodji
  Henri Saivet
  Moussa Sow
  Mathieu Dossevi
  Kodjo Fo-Doh Laba
  Wahbi Khazri
  Taha Yassine Khenissi
  Youssef Msakni
  Farouk Miya
  Kudakwashe Mahachi
  Tendai Ndoro
  Nyasha Mushekwi
  Knowledge Musona

Į savo vartus

  Aïssa Mandi (Tuniso naudai)
  Rudinilson Silva (Burkina Faso naudai)

Afrikos futbolo čempionatai
Afrikos Tautų taurė
Gabono sportas
DFK Dainava B

Alytaus DFK „Dainava B“ – Lietuvos futbolo komanda iš Alytaus. Dainava B yra Alytaus DFK "Dainavos" dubleriai.

Istorija 
2016 m. LFF II lygos pirmenybėse dalyvavo jungtinė Alytaus komanda DFK Dainava 2-SRC, kuri buvo DFK Dainava dubleriais.

2018 m. komanda dalyvavo Antros lygos Pietų zonos pirmenybėse. Komandos tikslas - auginti jaunimą pagrindinei komandai.

2020 m. komanda vėl sugrįžo į II lygą.

2022 m. licencijavosi Antrai lygai, tačiau licencija suteikta tik po apeliacijos. Rungtyniavo 2022 m. Antroje lygoje.

Klubo spalvos 
2017 m. sezone DKF „Dainava“ žais tradiciniais bordo-mėlynais marškinėliais, o atsarginė apranga bus baltos spalvos.

Simbolika

Sezonai

|}

Sudėtis 
2022 m. balandžio 3 d.

Išnašos

Nuorodos 
 http://dfkdainava.com
 SOFASCORE
 http://www.dzukutankai.lt
 lietuvosfutbolas.lt (Antra lyga; II etapas)
 lietuvosfutbolas.lt (2021 m.)

Lietuvos futbolo klubai
Alytaus futbolas
Kirauskas

Kirauskas (, ) – miestas Mogiliavo srityje, Baltarusijoje. Kirausko rajono administracinis centras. 89 km nuo Mogiliavo. Per miestą nutiesta geležinkelio linija Asipovičai–Žlobinas, automagistralė Mogiliavas–Babruiskas.

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas XVI a. 1959 m. gavo miesto tipo gyvenvietės statusą. 2001 m. suteiktos miesto teisės.

Šaltiniai 

Mogiliavo srities miestai
Krikščionių socialinė sąjunga

Krikščionių socialinė sąjunga (, CSU) – Vokietijos politinė partija, kuri kandidatuoja tik Bavarijos federacinėje žemėje. Ji buvo įkurta 1945 m. Miunchene ir nuo 1957 m. iki dabar yra valdančioji partija Bavarijoje, kurios atstovas yra ministras prezidentas. CSU ir CDU yra draugiškos partijos, todėl CDU nekandidatuoja Bavarijoje. Pagal narių skaičių ši partija yra trečia pagal dydį Vokietijoje.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Partijos tinklalapis

Vokietijos partijos
Kličavas

Kličavas (, ) – miestas Mogiliavo srityje, Baltarusijoje. Kličavo rajono administracinis centras. Per miestą teka Olsa (Berezinos kairysis intakas). Išvystyta medienos ir maisto pramonė.

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1592 m., priklausęs Vitebsko vaivadijai. 1772 m. atiteko Rusijos imperijai, tapo Minsko gubernijos dalimi. Nuo 1924 m. liepos 17 d. Kličavo rajono administracinis centras. 1938 m. sausio 15 d. Mogiliavo srities sudėtyje. Tais pačiais metais gavo miesto tipo gyvenvietės statusą. 2000 m. suteiktos miesto teisės.

Šaltiniai 

Mogiliavo srities miestai
Juki Kobajaši

(g. 1992 m. balandžio 24 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2016 m.

Šaltiniai 

Japonijos futbolininkai
Eglė Karpavičiūtė

Eglė Karpavičiūtė (g. 1984, Raseiniuose) – Lietuvos tapytoja.

Biografija 
E. Karpavičiūtė studijavo tapybą Vilniaus dailės akademijoje. Yra surengusi individualių parodų, dalyvavo dešimtyse grupinių parodų Lietuvoje ir užsienyje.

Atstovaujama „The Rooster Gallery“ Vilniuje.

Kūryba 
E. Karpavičiūtė savo darbuose dažnai naudoja žymių meno kūrinių, architektūrinių objektų ir kitų kultūrinių artefaktų motyvus. Tokiu būdu E. Karpavičiūtė nagrinėja universalų kūrinių supratimą, originalumo sampratą ir menininko statusą.

E. Karpavičiūtės tapyba – ne tik fotografiška fiksacija, trumpalaikių reiškinių dokumentavimas, bet ir interpretacija. Savo kartos kontekste E. Karpavičiūtė išsiskiria mąslumu ir filosofiniu nusiteikimu. Ištraukdama vaizduojamus objektus iš įprasto konteksto ir papildydama naujomis prasmėmis, tapytoja teigia regimosios tikrovės iliuziškumą, laikinumą, trapumą, skatina suabejoti materialiaisiais pavidalais, gilintis į reiškinių reikšmę, jų prigimtį.

Įvertinimai 
2015 birželį tapo Donkey Art Prize nugalėtoja (Tokijus/Dubajus/Milanas/Majamis)

2015 gegužę pateko tarp finalininkų Premio Combat Prize 2015 (Livorno, Italija)

2013 sausį LR Kultūros ministerijos metams skyrė individualią valstybinę stipendiją.

2012 spalį laimėjo Publikos prizą konkurse “Jaunojo tapytojo prizas 2012”.

2011 lapkritį tapo The Sovereign European Art Price 2011 (Stambulas, Turkija) konkurso laureate.

2010 gruodį tapo Konkurso Global Art Room Competition (Ryga, Latvija) laureate

2007 lapkritį jai buvo skirta Dalios Gruodienės vardo stipendija

Asmeninės parodos 
 2015 rugsėjis. Personalinė tapybos darbų paroda “Tapybos artefaktai”, Ron Lang Art galerija (Amsterdamas, Nyderlandai)
 2014 gegužė. Personalinė tapybos darbų paroda “Tapyba”, Anykščių Sakralinio meno muziejus (Lietuva)
 2014 balandis. Personalinė tapybos darbų paroda “Tapyba”, Kelmės krašto muziejus (Lietuva)
 2012 spalis – lapkritis. Personalinė tapybos darbų paroda “Imagoscopia”, Pramantha Arte galerijoje, (Lamecija Terme, Italija) (Bendradarbiaujant su Mobilia Galerija Gaidys)
 2012 vasaris. Meno aspirantūros projekto “Nutapytos ekspozicijos, nutapyti gatavi objekai ir nutapytas performansas” gynimų paroda, galerija “Akademija” (Vilnius, Lietuva)
 2011 lapkritis. “Nutapytos ekspozicijos ir gatavi objektai” – personalinė tapybos darbų paroda, “Lietuvos aido Galerija”/”Mobili Galerija Gaidys” (Vilnius, Lietuva)
 2010 rugsėjis. “Science Fiction. Retrospektyva”. “Senamiesčio jaunųjų menininkų galerija”, Vilnius;

Šaltiniai 

Lietuvos tapytojai
Lietuvos menininkai
Adomas Danusevičius

Adomas Danusevičius (g. 1984 m. Vilniuje) – jaunosios kartos Lietuvos tapytojas.

Biografija 
2009 m. baigė tapybos studijas Vilniaus dailės akademijoje. Dar studijų laikais ryškiai debiutavęs Lietuvos šiuolaikinio meno scenoje. Surengė individualių parodų Lietuvoje ir Danijoje, dalyvavo dešimtyse grupinių parodų. A. Danusevičiaus kūrinių yra Lietuvos ir užsienio šiuolaikinio meno kolekcijose.

Kūryba 
A. Danusevičiaus drobėse vaizduojami išimtinai vien vyrai: jis vienas pirmųjų ėmėsi nuosekliai tyrinėti Lietuvos dailėje retą vyriškumo temą. Tapytojas domisi vyriškumu kaip socialiniu ir kultūriniu dariniu, jam visuomenėje ir kultūroje priskiriamomis reikšmėmis, vyrišku seksualumu. Paveiksluose vaizduojamos tradiciškai vyriškomis laikomos veiklos sferos (pavyzdžiui, sportas, kariuomenė) bei jose besiklostantys vyrų tarpusavio santykiai.

A. Danusevičius analizuoja ir kritikuoja įprastas lytiškumo normas, homofobiškoje visuomenėje galiojančius tabu ir seksualumo disciplinavimo mechanizmus. Taigi kompozicijose koegzistuoja politiniai, konfrontaciniai užmojai ir asmeninės istorijos, o polinkį provokuoti, ironizuoti keičia intymios, kameriškos, švelniai erotizuotos situacijos.

Apdovanojimai 
 2013 m. LR Kultūros ministerijos jam skyrė individualią metinę valstybinę stipendiją
 2012 m. apdovanotas Publikos prizu konkurse “Jaunojo tapytojo prizas 2012”
 2009 m. skirta Dalios Gruodienės vardo stipendija

Personalinės parodos 
 2017 ‘Camouflage Masculinity and Campish Dazzle’, parodų salė Titanikas, Vilnius, Lietuva
 2017 Penis Mushroom Series, The Rooster Gallery, Vilnius, Lietuva
 2015 The Camp &The Beautiful, Atelier am Eck, Diuseldorfas, Vokietija
 2014 “Kamufliažinis vyriškumas”, Galerija Oslo namai, Vilnius;
 2014 “Kamufliažinis vyriškumas”, Vdu galerija 101, Kaunas;
 2014 “Kamufliažinis vyriškumas”, Klaipėdos kultūros ir komunikacijų centras, Klaipėda;
 2012 “Karminas“, galerija Larm, Kopenhaga, Danija;
 2012 “Adomo Danusevičiaus tapyba”, galerija „Vartai“, Vilnius;
 2008 “Karminas“, Adomo Danusevičiaus ir Alinos Melnikovos tapybos paroda, galerija Tulips&Roses, Vilnius

Šaltiniai 

Lietuvos tapytojai
Lietuvos menininkai
Slauharadas

Slauharadas (, ) – miestas Mogiliavo srityje, rytų Baltarusijoje. Slauharado rajono administracinis centras. Pronios ir Sožo santakoje. 58 km nuo Kryčavo ir 76 km nuo Mogiliavo. Pagrindinės pramonės šakos: maisto gamyba ir žemės ūkis.

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1136 m. XIV a. tapo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės dalimi. Vėliau atiteko Mstislavlio vaivadijai (ATR). Nuo 1772 m. rugsėjo Rusijos imperijos sudėtyje. 1881 m. surašymo duomenimis gyvenvietėje gyveno 3 400 žmonės. Buvo svarbus upių uostas. 1938 m. rugsėjo 27 d. gavo miesto tipo gyvenvietės statusą. Antrojo pasaulinio karo metu buvo okupuotas Trečiojo Reicho. 1945 m. gegužės 23 d. suteiktos miesto teisės.

Šaltiniai 

Mogiliavo srities miestai
Utenos geležinkelio stotis

Utenos geležinkelio stotis – geležinkelio stotis Ąžuolijoje, 5 km nuo Utenos. Aptarnauja Utenos–Švenčionėlių geležinkelį. 2001 m. kovo 25 d. atšauktas keleivinių traukinių eismas.

Šaltiniai 

Lietuvos geležinkelio stotys
Utenos siaurojo geležinkelio stotis

Utenos siaurojo geležinkelio stotis – siaurojo geležinkelio stotis Utenoje, Stoties g. 39. 1901–1972 m. aptarnavo Panevėžio–Pastovio geležinkelį, uždarytą 750 mm vėžę perdarius į 1520 mm vėžę. 2001 m. į Kultūros vertybių registrą įrašytas stoties kompleksas (unikalus kodas ), jame esantis stoties pastatas (unikalus kodas ) bei vandens bokštas (unikalus kodas ). Stoties pastatas priklauso Utenos kraštotyros muziejui, pastate 2015 m. įkurtas Laisvės kovų muziejus.

Istorija 

1897 m. pradėta tiesti 144 km ilgio Panevėžio–Švenčionėlių atkarpa, kurioje įrengtos Troškūnų ir Utenos geležinkelio stotys. Darbinių traukinių eismas atkarpa prasidėjo 1899 m. spalio 28 d., oficialus atidarymas įvyko 1901 m. gegužės 13 d. Geležinkelio stoties pastatas pastatytas vienaaukštis, mūrinis, vėlyvojo klasicizmo stiliaus. Įrengtas 20 kub. m talpos mūrinis vandens bokštas. 1959 m. stoties situacijos plane pavaizduotas 4-5 linijų kelynas, ~50 m ilgio rampa.

1972 m. gruodį nutraukti siaurojo geležinkelio reisai, 1973 m. pradėta ardyti bėgius ruože Rubikiai–Švenčionėliai. Utenos siaurojo geležinkelio stotis neteko reikšmės. Po Nepriklausomybės atkūrimo stoties kompleksas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą, vandens bokštas privatizuotas.

Šaltiniai 

Utena
Lietuvos siaurųjų geležinkelių stotys
Lietuvos muziejai
FK Kretingos Grūdai

Kretingos „Kretingos Grūdai“ – Lietuvos futbolo klubas iš Kretingos.

Istorija 

Ankstesniais sezonais klubas vadinosi KKT Kretinga, nes juos rėmė Klaipėdos krovinių terminalas.

2017 m. pasikeitė pavadinimą ir tapo FK Kretingos Grūdais. Pagrindinis klubo rėmėjas Kretingos grūdai.

Sezonai 

|}

Sudėtis (2017) 
2017 m. gegužės 4 d.

Išnašos

Nuorodos 

Kretinga
Kretinga
EDM Statyba-Sendvaris

Klaipėdos „EDM Statyba-Sendvaris“ – Lietuvos futbolo klubas iš Klaipėdos.

Istorija 
FK Sendvaris žinomas nuo 2008 m. Žaidė Klaipėdos apskrities pirmenybėse. 

Vėliau susijungė su "Statyba" ir dalyvavo pirmenybėse EDM Statybos-Sendvario pavadinimu.

2016 m. dalyvavo III lygos pirmenybėse, liko paskutinėje pozicijoje (penkti).

2017 m. dalyvavo III lygos pirmenybėse, užėmė 8 vietą tarp 9 komandų.

2018 m. dalyvavo III lygos pirmenybėse, užėmė 4 vietą tarp 6 komandų. Klaipėdos miesto 8x8 futbolo pirmenybėse, užėmė 9 vietą tarp 22 komandų.

2019 m. dalyvavo III lygos pirmenybėse, užėmė 5 vietą tarp 6 komandų. Klaipėdos miesto 8x8 futbolo pirmenybėse, užėmė 9 vietą tarp 20 komandų.

2020 m. dalyvavo III lygos pirmenybėse, užėmė 2 vietą tarp 6 komandų. Klaipėdos miesto 8x8 futbolo pirmenybėse, užėmė 6 vietą tarp 15 komandų. Senjorų komanda žaidė Klaipėdos miesto veteranų (35+) 8x8 futbolo pirmenybėse ir užėmė 2 vietą tarp 6 komandų.

2022 m. dalyvavo III lygos pirmenybėse, užėmė 6 vietą tarp 8 komandų. Klaipėdos miesto 8x8 futbolo pirmenybėse, užėmė 5 vietą tarp 14 komandų. Senjorų komanda žaidė Gegūnė-Sendvaris pavadinimu Klaipėdos miesto veteranų (35+) 8x8 futbolo pirmenybėse ir užėmė 2 vietą tarp 7 komandų.

Spalvinė gama 
2017 m. LFF III lyga pirmenybėse žaidė juodais šortais ir tamsiai žaliais marškinėliais. Skaičiai balti.

Sezonai 

|}

SFL varžybos 

|}

Išnašos

Nuorodos 
 KLFF apie klubą

Lietuvos futbolo klubai
Klaipėdos futbolas
Bajė gobelenas

Bajė gobelenas − apie 70 m ilgio, 49,5 cm pločio gobelenas, nuaustas XI a. pabaigoje, kurio scenos vaizduoja normanų Anglijos užkariavimą. Saugomas Bajė miesto (Prancūzija) muziejuje.

Apie gobeleną 
„Bajė gobeleną“ sudaro 8 lino audiniai, kurie tarpusavyje sujungti sudaro apie 70 m ilgio vientisą audinį. Audinio raštai sukurti 8 spalvų vilnos siūlų išsiuvinėjimais. Audinio scenose vaizduojami istoriniai normanų Anglijos nukariavimo įvykiai iki 1066 m. Heistingso mūšio, kuriame Normandijos hercogo Vilhelmo kariuomenė įveikė Anglijos karaliaus Haraldo Godvinsono pajėgas. Anglijos karalius žuvo.

„Bajė gobelene“ pavaizduotos apie 79 scenos pradedant Haraldo Godvinsono atsisveikinimu su karaliumi Eduardu apie 1063−1064 m. ir jo išplaukimu į Normandiją, baigiant anglų bėgimu iš Heistingso mūšio 1066 m. spalio 14 d. Tikėtina, kad audinys buvo dar ilgesnis. Virš scenų yra  lotyniški užrašai, paaiškinantys įvykių seką. „Bajė gobeleną“ užsakė tikriausiai normanai, nes jame įvykiai vaizduojami iš normanų požiūrio pusės, tačiau stilistiniai bruožai rodo, kad jis sukurtas anglų. Tradiciškai teigta, kad audinį užsakė Vilhelmo žmona Matilda, tačiau mokslininkai tokią versiją atmetė. Labai tikėtina, kad jį užsakė Bajė vyskupas Odas, hercogo Vilhelmo pusbrolis, ir jis sukurtas Kenterberyje Kente (Odas buvo paskirtas Kento erlu 1067−1082 m.). Tikėtina, kad „Bajė gobelenas“ buvo pademonstruotas 1077 m. Bajė katedros dedikavimo proga.

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose „Bajė gobelenas“ paminėtas 1476 m. buvęs Bajė katedros inventoriuje. Kitą kartą jis paminėtas tik 1724 m., kai dalis scenų buvo perpiešta eskizais. Pirmą kartą pilnas „Bajė gobeleno“ scenų vaizdas buvo publikuotas 1728−29 m. Monfokono leidinyje „Prancūzijos monarchijos monumentai“. Napoleono pageidavimu „Bajė gobelenas“ 1803−1804 m. buvo eksponuotas Paryžiuje ir po to perduotas Bajė miesto civilinei valdžiai. 2007 m. „Bajė gobelenas“ įtrauktas į UNESCO „Pasaulio atminties“ registrą. Stilistiškai audinys priskiriamas ir romaniniam, ir anglosaksų menui.

Galerija

Šaltiniai 

 Encyclopaedia Britannica
 Katherine Holman. Historical Dictionary of the Vikings. Scarecrow Press, 2003, p. 41

Nuorodos 

 Bajė gobeleno scenos iš eilės (anglų k.)
 khanacademy.org (anglų k.)

Menas
Tekstilė
Žakujis

Žakujis (Žakuji, Žakui, ) – upė pietryčių Brazilijoje, Pietų Rio Grandėje. Prasideda Paso Fundo savivaldybėje, teka daugiausia į pietus. Žemupyje, į vakarus nuo Porto Alegrės, kartu su Gravatajaus, Sinoso ir Kajaus upėmis sudaro pelkėtą deltą, kuri išsilieja į Gvaibos ežerą, kuris jungiasi su Patoso lagūna, susiliejančia su Atlanto vandenynu.

Didžiausi intakai: Takvaris, Pardas, Irujis, Botukarajus, Pikviris, Koloradas, San Bentas, Butija.

Ties Salto do Žaukuju upėje įrengta hidroelektrinių kaskada.

Prie Žakujo įsikūrę miestai: Salto do Žakujis, Kašoeira do Sulas, Rio Pardas.

Upėvardis kildinamas iš tupių-gvaranių kalbų: îaku (toks paukštis, penelopė) ir y („vanduo“).

Šaltiniai 

Brazilijos upės
Čujus

Čujus () – miestas Ročos departamente, rytinėje Urugvajaus dalyje, nuo sostinės Montevidėjo nutolęs 340 km atstumu. Čujus ribojasi su Brazilija ir jos teritorijoje esančia Šujo gyvenviete.

Demografija 

Beveik visi Čujaus gyventojai yra urugvajiečiai ir brazilai, pagrindinės kalbos – ispanų ir portugalų. Mažą dalį gyventojų sudaro urugvajų kilmės palestiniečiai, išpažįstantys islamą. Kartu su tokį patį pavadinimą turinčiu miestu Brazilijoje savivaldybė puoselėja kultūrinį renginį, vadinamą „Chuy-Chuí karnavalu be sienų“.

Gyventojai 

Remiantis 2011 m. surašymo duomenimis, Čujuje gyveno 9 675 žmonės. 

Šaltinis: Instituto Nacional de Estadística de Uruguay

Šaltiniai 

Urugvajaus_miestai
Vysokajė

Vysokajė (, ) – miestas Kamianeco rajone, Bresto srityje, Baltarusijoje, netoli pasienio su Lenkija. 40 km nuo Kamianeco. Per miestą teka Vakarinis Bugas.

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas XIV a. Gyvenvietė kūrėsi upės kairiajame krante. 1494 m. suteiktos Magdeburgo teisės bei herbas. Iki 1939 m. vadintas Vysoka-Litovsku (lietuviškai – Lietuvos Aukštadvariu).

Šaltiniai 

Bresto srities miestai
Na, ir dovanėlė

Na, ir dovanėlė“ arba „Dovana su charakteriu () – 2014 metų rusiškas filmas, komedija.

Filmas sukasi apie du pagrindinius herojus: Oreškiną (vadina Michailas Galustianas) ir berniuką vardu Artemijus.

Siužetas 

Animatorius Oreškinas dirba persirengęs panda. Kartą gavo pasiūlymą pakeisti susižeidusį kolegą. Turtingas berniukas po pasirodymo jį nusisamdo, kad paslapčia palydėtų į Sočį pas mamą, su kuria nesimatė jau 5 metus. Oreškinas sutinka ir jie iškeliauja į Sočį, pakeliui nutinka daug įvykių. Tiesa, atvykęs į Sočį berniukas pagaliau sužino tiesą, kad mama jau 5 metai, kai mirė, tačiau tėvas nemokėjo jam to paaiškinti ir sakydavo, kad gyvena Sočyje.

Aktoriai 
 Aktorius – veikėjas
 Michailas Galustianas () – animatorius, vilkintis pandos kostiumą, Michailas Oreškinas.
 Artiomas Fadejevas () – sunkus vaikas.

Kūrėjai 
 Prodiuseriai Armenas Ananikianas (Армен Ананикян), Michailas Galustianas (Михаил Галустян), Maksas Oleikinovas (Макс Олейников)
 Režisierius Karenas Oganesianas (Карен Оганесян).
 Scenaristai Olegas Sirotkinas (Олег Сироткин), Karenas Arutiunovas (Карен Арутюнов), Sergejus Levitanas (Сергей Левитан).
 Operatorius Antuanas Vivas-Denisovas (Антуан Вивас-Денисов).

Šaltiniai

Nuorodos 
 http://kinokrad.co/256336-podarok-s-harakterom-2014-18-04.html
 https://www.ivi.tv/watch/119854/description
 http://kinomagnit.net/212-podarok-s-harakterom-08-00.html 
 https://kinogb.me/4788/ 

2014 filmai
Rusijos filmai
Komedijos
Michailas Galustianas

Michailas Galustianas (g. 1979 m. spalio 25 d.) – armėnų kilmės Rusijos šoumenas, humoristas, komediantas, scenaristas, prodiuseris.

Biografija 
Michailas Galustianas gimė 1979 m. spalio 25 d. Sočyje. Save jis laiko armėnu.

Galustianas nuo 2006 metų dalyvavo Nasha Russia projekte. Jame praleido 5 metus.

2011 m. jis tapo Kutafin Moscow State Law University studentu.

Filmografija 
 2006 – Spanish voyage of Stepanycha – Janyčaras
 2008 – The Best Movie – «Pusė kilogramo»
 2008 – Hitler kaput! – guerrilla Rabinovich
 2008 – Kung Fu Panda – Po
 2009 – Geriausias filmas 2 – :ru:Екатерина II
 2010 – Nasha Russia. Likimo kiaušiniai – Ravšanas / «Barzda» / Dimonas / Aliona (nuotakos draugė)
 2011 – Zaytsev+1 – Feodoras
 2011 – Kung Fu Panda 2 – Po (Russian dubbing-in)
 2011 – Nėščiasis – Žora
 2012 – Rževskis prieš Napoleoną – Markizas de SadoMaz
 2012 – That still Karlosson! – Karlsonas

Televizija 
 2006 – Nasha Russia – patys įvairiausi vaidmenys.

Vaidmenys Nasha Russia projekte 
 Ravšanas – Tadžikas, statybininkas (Maskva & Sočis)
 Liudvigas Aristarchovičius – elitinio namo konsjeržas (durininkas), (Peterburgas)
 Eugenijus (Genadijus) Michailovičius Kišelskij – Omsko futbolo klubo „GazMiasas“ (ГазМяс) ir moterų futbolo klubo „GazMiasočka“ („ГазМясочка“) treneris
 Michalyčius – Čeliabinkso gamyklos vieno iš cechų viršininkas.
 Dimonas – paauglys (Krasnodaras)
 Anastasija Kuznecova – sushi baro padavėja (Ivanovas)
 Gavrilovas – inspektorius dirbantis Penza-Kopeiskas plente.
 Viktoras Haritonovičius Mamonovas – Dūmos deputatas iš Nefteskvažinsko (fiktyvus miestas).
 Boroda („barzda“) – valkata iš Rubliovkos
 Žorikas Vartanovas – „Sev-Kav TV“ vedėjas (Piatigorskas)
 Jegoras Sergejevičius Dronovas – milicijos majoras iš Ust-Kuzminsko.
 Vovanas – turistas iš Žemutinio Tagilo, kuris atostogauja Turkijoje.
 Aleksandras Rodionovičius Borodačius – nevykėlis apsaugininkas (Riazanė).
 Vasilijus – futbolo klubo „Neva“ aistruolis (Peterburgas).
 Sergejus Jurevičius Beliakovas – tinginys iš Taganrogo, kuris kalbasi su televizoriumi.

Nuorodos 
 IMDb duomenų bazėje informacija apie aktorių
 galustyan.ru svetainė 
 biografija

Rusijos aktoriai
Zaslavlis

Zaslavlis (, ; seniau Iziaslavas) – istorinis miestas Minsko srityje, Baltarusijoje. Didžiausia Minsko rajono gyvenvietė. 20 km į šiaurės vakarus nuo Minsko. 15 151 gyventojas (2016 m. duomenys).

Istorija 
Pagal metraščius Zaslavlis buvo įkurtas 985 m. Vladimiro Sviatoslavičiaus. Viduramžiais buvo Iziaslavo kunigaikštystės sostinė. XI a. buvo pastatyta gynybinė siena. Reformacijos laikais tapo svarbiu kalvinizmo ir socinianizmo centru.

1941–1944 m. okupuotas Trečiojo Reicho.

Zaslavlyje gyveno Simonas Budnas.

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai 

Minsko srities miestai
Minsko rajono gyvenvietės
Žabinka

Žabinka (, ) – miestas Bresto srityje, pietvakarių Baltarusijoje. Žabinkos rajono administracinis centras. Per miestą teka Muchavecas.

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose Žabinka paminėta 1817 m. Oficialiai įkurta 1871 m. Nutiesta geležinkelio linija Varšuva–Maskva. 1882 m. pastatyta geležinkelio stotis. Po Antrojo pasaulinio karo pastatyta cukraus perdirbimo gamykla. Miestas nuo 1970 m.

Šaltiniai 

Bresto srities miestai
SC Babīte

SC Babīte – Latvijos futbolo klubas iš Babytės. SK „Babite" () namų aikštė yra rajono centre - Pinkiuose, taip pat žaidžia ir Rygoje.

Istorija 

Klubas įsikūrė 2015 m. Babytės miestelyje, nuo Rygos centro nutolusiame vos per 12 km. Iš pradžių žaidė Antros lygos pirmenybėse. 2016 m. sėkmingai dalyvavo Latvijos futbolo I-os lygos (antros pakopos pirmenybėse), kur tapo pirmenybių nugalėtojais ir iškovojo teisę dalyvauti Virsliga čempionate. 

2017 m. klubas dalyvavo tarptautiniame „Žiemos taurės 2017“ turnyre, kartu su Latvijos, Lietuvos, Estijos elitinių lygų klubais. 2017 m. Virsliga pirmenybėse dalyvauja "Babīte/Dinamo" pavadinimu.

Viso 2017 m. sezono metu klubą lydėjo lažybų ir sutartų rungtynių šleifas, kilo įtarimų jau prieš sezoną, per draugiškas rungtynes. Sužaidus 12 turų Virsliga pirmenybėse buvo nuspręsta šią komandą už garbingo ir sąžiningo žaidimo principų laužymą, dėl dalyvavimo nešvariuose žaidimuose šalinti iš pirmenybių, o rezultatai anuliuojami. Taip pat anuliuoti ir dublerių čempionato rezultatai.

Klubo logotipas ir spalvinė gama 

Ovalo formos logotipe užrašas SK "Babite", o pats ovalas yra geltonos spalvos. Kartais prie logo vaizduojama bitė.

Komanda žaidžia geltonai juodomis aprangomis. Kojinės ir šortai juodi, o marškinėliai juodai-geltonais dryžiais, kurie horizontaliai vaizduojami. Kartais žaidžia raudonomis aprangomis.

Sezonai 
 2015 m. LFF II lygos („Kuršžemės“) pirmenybėse užėmė pirmąją vietą.  .
Tačiau teko žaisti dvi papildomas rungtynes. Tada iškovojo lygiąsias ir pralaimėjo. 

 2016 m. tapo Latvijos futbolo I-os lygos nugalėtojais.

 2017 m. dalyvavo Virsliga pirmenybėse, ir po XII turų buvo pašalinti. Rezultatai anuliuoti.

Pasirodymų rezultatai 

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Komandos personalas

Šaltiniai

Nuorodos 
 Latvijos futbolo federacija
 Klubo oficiali paskyra "Twitter"
 Oficialus "Facebook" profilis
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSf (Taurių laimėtojai)

Latvijos futbolo klubai
Latvijos futbolo klubai
KK Lūšis

Šilalės „Lūšis“ – mėgėjų krepšinio klubas iš Šilalės, rungtyniaujantis NKL (Nacionalinėje krepšinio lygoje). Įkurtas 2008 m.

Klubo pavadinimai 

2013–2017 m. Šilalės „Lūšis“. 2013 m. šiuo pavadinimu debiutavo RKL lygoje.

Sezonai

Šaltiniai

Nuorodos 

 Šilalės „Lūšies“ oficiali svetainė 
 Komandos puslapis NKL svetainėje

Lietuvos krepšinio klubai
Šilalė