joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
1976 m. Bylio Tarpzoninis turnyras

1976 m. Bilio tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1976–1978) atrankinės šachmatų varžybos. Kaip ir 1973 m., tarpzoninės varžybos vyko dviejuose turnyruose.
Vienas iš (dešimtojo ciklo) tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1976 m. liepos 11 – rugpjūčio 7 d. Bylyje (Šveicarija).

Turnyras 
20 dalyvių iš 15 šalių. Į 1977/78 m. Kandidatų mačus pateko 3 geriausiai pasirodę žaidėjai.

Dalyvių atranka 
25 dalyviai (per abu turnyrus) buvo atrinkti iš  10-ojo zoninių turnyrų ciklo vienuolikos zonų: iš 1; 2; 3.1 ir 3.2 zonų – 10 dalyvių; iš 4-os (SSRS) ir 8-tos zonų – po 3 šachmatininkus; iš 5-os ; 7-os ir 10-os zonų – po 2; iš 6-os, 9-os ir 11-os zonų – po 1.
Šeši žaidėjai iš 1974 m. Kandidatų mačų.
Už aukštus sportinius pasiekimus pakviesti: J. Geleris, V. Hortas, L. Kavalekas, B. Larsenas, L. Ljubojevičius, V. Smyslovas, M. Talis ir R. Hiubneris. Šalies organizatorės (Šveicarija) pakviestas A. Lombardis. Negalintį dalyvauti Ch. Diesą del Koralį, FIDE sprendimu pakeitė L. Pachmanas.

Rezultatai 
Nugalėjo B. Larsenas – 12½ taško. 2-4 vietas pasidalijo T. Petrosianas, L. Portišas, M. Talis – po 12 taškų. Buvo žaidžiamas papildomas turnyras tarp 2-4 vietas užėmusių dalyvių dėl likusių dviejų kelialapių į 1977/78 m. Kandidatų mačus Varezėje 1973 m. spalio 10 – 25 d. 1-2 vietas užėmę T. Petrosianas ir L. Portišas pateko į 1977/78 m. Kandidatų mačus.

Turnyro lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Bylis 1976 liepos 11 d. – rugpjūčio 7 d.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1977/78 m. Kandidatų mačus

B. Larsenas pateko į Kandidatų mačus iš karto. Vėliau 2 – 4 vietas pasidaliję dalyviai, dėl dviejų vietų į 1977/78 m. Kandidatų mačus, žaidė po keturias partijas tarpusavio turnyre.

Papildomas turnyras dėl dviejų vietų į 1977/78 m. Kandidatų mačus, Varezė 1976 spalio 10 – 25 d.

T. Petrosianas ir L. Portišas pateko į 1977/78 m. Kandidatų mačus.

Šaltiniai

Nuorodos 
 1976 m. Bylio tarpzoninio turnyro partijos
  Papildomo turnyro dėl dviejų kelialapių į kandidatų mačus partijos.

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1979 m. Rygos Tarpzoninis turnyras

1979 m. Rygos tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1979–1981) atrankinės šachmatų varžybos. Vienas iš dviejų (vienuoliktojo ciklo) tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1979 m. rugsėjo 4 – spalio 3 d. Rygoje.

Turnyras 
18 dalyvių kovojo dėl 3-jų kelialapių į 1980/81 m. Kandidatų mačus.

Dalyvių atranka 
Du žaidėjai iš 1977/78 m. Kandidatų mačų: B. Larsenas, L. Polugajevskis.

Už aukštus sportinius pasiekimus pakviesti:  V. Hortas,  M. Talis.

Negalinčius dėl ligos dalyvauti  V. Hortą ir  L. Kavaleką pakeitė  O. Romanišinas ir  E. Mednis.

Trylika geriausiai pasirodžiusių šachmatininkų iš 11-os FIDE zoninių turnyrų:  Andrašas Adorjanas,  Zoltanas Riblis,  Florinas Georgiu,  Genadijus Kuzminas,  Vitaljus Ceškovskis,  Antony Mailsas,  Džeimsas Tardžanas,  Jehuda Griunfeldas,  Hermanas van Riemsdeikas,  Slimas Buazizas,  Edmaras Mednis,  Franciskas Troisas,  Rubenas Rodrigesas.

Rezultatai 
Nugalėjo M. Talis – 14 taškų; 2-ą vietą užėmė L. Polugajevskis – 11½; Jie abu iškart pateko į  Kandidatų mačus. 3-4 vietas pasidalijo A. Adorjanas ir Z. Riblis – po 11. Pastarieji, dėl paskutinio kelialapio į 1980/81 m. Kandidatų mačus, 1979 m. spalio 20 –lapkričio 4 d. Budapešte žaidė papildomą mačą. Nors jis baigėsi lygiosiomis 3:3, dėl geresnių papildomų rodiklių Tarpz. turnyre, A. Adorjanas taip pat pateko į 1980/81 m. Kandidatų mačus.

Turnyro lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Ryga, 1979 rugsėjo 4 d. – spalio 3 d.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1980/81 m. Kandidatų mačus

Šaltiniai

Nuorodos 
1979 m. Rygos tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1979 m. Rio de Žaneiro Tarpzoninis turnyras

1979 m. Rio de Žaneiro tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1979–1981) atrankinės šachmatų varžybos. Vienas iš dviejų (vienuoliktojo ciklo) tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1979 m. rugsėjo 23 – spalio 20 d. Rio de Žaneire.

Turnyras 
18 dalyvių kovojo dėl 3-jų kelialapių į 1980/81 m. Kandidatų mačus.

Dalyvių atranka 
Trys žaidėjai iš 1978/79 m. Kandidatų mačų: H. Mekingas, T. Petrosianas ir L. Portišas.

Negalinčius dėl ligos dalyvauti  V. Hortą ir  L. Kavaleką pakeitė  O. Romanišinas ir  E. Mednis. 

Kadangi už aukštus sportinius pasiekimus turėjo kvietimą R. Hiubneris, tai jo vietą užėmė 3-ias 2-oje zonoje buvęs  Š. Kaganas.

Šalies organizatorės pakviestas žaidėjas -  Sunye Neto Žaimi.
 
Trylika geriausiai pasirodžiusių šachmatininkų iš 11-os FIDE zoninių turnyrų:  Janas Timanas,  Borislavas Ivkovas,  Jurijus Balašovas,  Eugenijus Torė,  Djula Saksas,  Leonidas Šamkovičius,  Janas Smejkalas,  Rafaelis Vaganianas,  Gilermo Garsija Gonzalesas,  Dragoljubas Velimirovičius,  Kosro Harandi,  Luisas Markos Bronšteinas,  Žanas Hebertas.

Rezultatai 
Rio de Žaneiro tarpzoniniame turnyre Lajošas Portišas, Tigranas Petrosianas ir Robertas Hiubneris, pasidaliję 1-3 vietas (po 11½ taško), pateko į 1980/81 m. Kandidatų mačus.

Lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Rio de Žaneiras 1979 rugsėjo 22 d. – spalio 22 d. 

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1980/81 m. Kandidatų mačus.

Henrikė Mekingas, sužaidęs dvi partijas, dėl ligos pasitraukė. Jo partijų rezultatai nebuvo varžovams įskaityti.

Šaltiniai

Nuorodos 
1979 m. Rio de Žaneiro tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1982 m. Las Palmo Tarpzoninis turnyras

1982 m. Las Palmo tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1982–1984) atrankinės šachmatų varžybos. 1981 m. FIDE Generalinės asamblėjos sprendimu nuo 1982 m. tarpz. varžybos susideda iš trijų turnyrų po 14 žaidėjų kiekviename. Vienas iš (dvyliktojo ciklo) tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1982 m. liepos 12 – 31 d. Las Palme (Ispanija).

Turnyras 
14 žaidėjų kovojo dėl dviejų kelialapių į 1983/84 m. Kandidatų mačus.

Dalyvių atranka 
Turnyre dalyvavo 14 žaidėjų.

Vienas žaidėjas iš 1980/81 m. Kandidatų mačų: T. Petrosianas.
 
Už aukštus individualius rodiklius (1982 m. sausio 1 d.) pakviesti: B. Larsenas ir J. Timanas. 

Iš 4-os zonos pakviestas pasaulio eksčempionas V. Smyslovas.

Iš 7-ių zoninių turnyrų pakviesti 10 žaidėjų:  Zoltanas Riblis,  Mihajus Šuba,  Vladimiras Tukmakovas,  Jožefas Pinteris,  Džonatanas Mestelas,  Levas Psachis,  Larsas Karlsonas,  Slimas Buazizas,  Žaimi Sunye Neto,  Valteris Braunas.

Rezultatai 
Las Palme po 7-ių ratų pirmavo V. Tukmakovas (5½ taško), Z. Riblis ir V. Smyslovas (po 4½); po 11-o rato – V. Smyslovas. Nugalėtoju tapo Z. Riblis priešpaskutiniame rate įveikęs V. Smyslovą – 9 taškai. 2-ąją vietą užėmė V. Smyslovas – 8½ t.
 
Zoltanas Riblis ir Vasilijus Smyslovas iškovojo teisę žaisti 1983/84 m. Kandidatų mačuose.

Lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Las Palmas 1982 liepos 12 – 31 d.
Du geriausiai pasirodę dalyviai iškovojo teisę žaisti 1983/84 m. Kandidatų mačuose.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 19783/84 m. Kandidatų mačus.

Šaltiniai

Nuorodos 
1982 m. Las Palmos tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1982 m. Tolukos Tarpzoninis turnyras

1982 m. Tolukos tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1982–1984) atrankinės šachmatų varžybos. 1981 m. FIDE Generalinės asamblėjos sprendimu nuo 1982 m. tarpz. varžybos susideda iš trijų turnyrų po 14 žaidėjų kiekviename. Vienas iš (dvyliktojo ciklo) tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1982 m. rugpjūčio 11 – 31 d Tolukoje (Meksika).

Turnyras 
14 žaidėjų kovojo dėl dviejų kelialapių į 1983/84 m. Kandidatų mačus.

Dalyvių atranka 

Keturi žaidėjai iš 1980/81 m. Kandidatų mačų: L. Portišas, L. Polugajevskis, B. Spaskis, A. Adorjanas.
 
Už aukštus individualius rodiklius (1982 m. sausio 1 d.) pakviestas: J. Balašovas.

Iš 8-ių 12-ojo ciklo zoninių turnyrų dalyvavo 9 žaidėjai:  'Eugenijus Torė,  Igoris Ivanovas,  Jaseras Seiravanas,  Džonas Nanas,  Andrašas Adorjanas,  Krunoslavas Hulakas,  Chorche Rubinetis,  Amadoras Rodrigesas,  Bacharas Kuatli.

Rezultatai 
Tolukoje po 4-ių ratų priekyje buvo J. Seiravanas – 3½ taško. Po to jį aplenkė L. Portišas ir E. Torė, kurie ir pasidalijo 1-2 vietas (po 8½ taško). Lajošas Portišas ir Eugenijus Torė iškovojo teisę žaisti 1983/84 m. Kandidatų mačuose.

Lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Toluka 1982 rugpjūčio 11 – 31 d.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1983/84 m. Kandidatų mačus.

Šaltiniai

Nuorodos 
1982 m. Tolukos tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1985 m. Tuniso Tarpzoninis turnyras

1985 m. Tuniso tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1985-1987) atrankinės šachmatų varžybos. Vienas iš  trijų (tryliktojo ciklo) tarpzoninių vyrų turnyrų vyko  1985 balandžio 27 -  gegužės 19 d. Tunise.

Turnyras
16 žaidėjų iš 13-kos šalių kovojo dėl 4-ių kelialapių į 1985 Kandidatų turyrą.

Dalyvių atranka
Už aukštus reitingus (1985 m. sausio 1 d.) pakviesti:  Artūras Jusupovas,  Vlastimilas Hortas,  Antonis Mailsas. 

Iš  iš 13-ojo ciklo zoninių turnyrų dalyvavo 9 žaidėjai:  Viktoras Gavrikovas,  Aleksandras Černinas,  Maksimas Dlugis,  Nikas de Firmianas,  Predragas Nikoličius,  Mihajus Šuba,  Ivanas Morovičius,  Alonso Zapata,  Jevgenijus  Ermenkovas,  Asemas Afifis,  Slahedinas Hmadis.

Rezultatai
Turnyro nugalėtoju tapo A. Jusupovas - 11½ taško iš 16 galimų. Antrąją vietą užėmė A. Beliavskis – 11. Trečią – L. Portišas – 10 taškų. 4-5 vietas pasidalijo A. Černinas ir V. Gavrikovas – po 9½ taško. Pastarieji, dėl 4-os vietos  ir kelialapio į Kandidatų turnyrą žaidė mačą. Jį laimėjo A. Černinas 3½:2½ (+2, -1, =3).
Keturi geriausiai pasirodę dalyviai: J. A. Jusupovas, A. Beliavskis, L. Portišas ir A. Černinas iškovojo teisę žaisti 1985 m. Kandidatų turnyre.

Lentelė

Pasaulio šachmatų čempionato 13-tasis Tarpzoninis turnyras, Tunisas 1985 balandžio 27 -  gegužės 19 d.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1985 m. Kandidatų turnyrą

Po 6-ojo rato Slimas Buazizas pasitraukė iš turnyro, turėdamas vienas lygiąsias ir penkis pralaimėjimus. Jo  rezultatai į lentelę neįtraukti.

Artūras Jusupovas, Aleksandras Beliavskis ir Lajošas Portišas pateko į 1985 m. Kandidatų turnyrą iš karto.

O dėl likusio kelialapio A. Černinui teko žaisti 1985 m. Maskvoje 6-ių partijų mačą su Viktoru Gavrikovu. 

Laimėjęs mačą, A. Černinas užėmė 4-ąją vietą ir pateko į 1985 m. Kandidatų turnyrą.

Šaltiniai

Išorinės nuorodos
 1985 m. Tuniso tarpzoninio turnyro partijos
 Papildomo mačo dėl kelialapio į kandidatų mačus partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1985 m. Taksko Tarpzoninis turnyras

1985 m. Taksko tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1985–1987) atrankinės šachmatų varžybos. Vienas iš (tryliktojo ciklo) tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1985 birželio 10 – liepos 2 d. Takske (Meksika).

Turnyras 
16 žaidėjų iš 13-kos šalių kovojo dėl 4-ių kelialapių į 1985 Kandidatų turyrą.

Dalyvių atranka 
Už aukštus reitingus:  Janas Timanas,  Michailas Talis,  Olegas Romanišinas. 

Iš iš 13-ojo ciklo zoninių turnyrų pakviesti 12 žaidėjų:  Jesus Nogeiras,  'Kevinas Spragetas,  Džonatanas Spilmenas,  Simenas Agdesteinas,  Mišo Cebalas,  Levas Alburtas,  Jožefas Pinteris,  Ci Czinciuanis,  Eduardas Prandšteteris,  Saidas Ahmedas Saidas,  Jurijus Balašovas. 

Turnyro organizatorių buvo pakviestas:  Marselis Sisniega 

 Valteris Braunas pateko kaip atsarginis.

Rezultatai 
Nugalėjo J. Timanas – 12 taškų iš 15. Antras buvo Ch. Nogeiras – 10½ taško. Trečias – M. Talis – 10. Ketvirtas liko K. Spragetas – 9.
Keturi geriausiai pasirodę dalyviai: J. Timanas, Ch. Nogeiras, M. Talis ir K. Spragetas iškovojo teisę žaisti 1985 m. Kandidatų turnyre.

Lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Takskas 1985 birželio 10 – liepos 2 d.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1985 m. Kandidatų turnyrą

J. Balašovas pasitraukė iš turnyro po 11-kos ratų. Likusiose keturiose partijose jam įskaityti pralaimėjimai, kurie pažymėti žvaigždute (*).

Šaltiniai

Nuorodos 
1985 m. Taksko tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1985 m. Bylio Tarpzoninis turnyras

1985 m. Bilio tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1985–1987) atrankinės šachmatų varžybos. Vienas iš (tryliktojo ciklo) tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1985 birželio 30 – liepos 26 d. Bylyje.

Turnyras 
18 žaidėjų iš 16 šalių kovojo dėl 4-ių kelialapių į 1985 Kandidatų turyrą.

Dalyviai 
Turnyre dalyvavo 18 žaidėjų.

Iš 1983/84 m. Kandidatų mačų:  E. Torė.
 
Dėl aukštų reitingų (1985 m. sausio 1 d.) pakviesti:  Djula Saksas,  Rafaelis Vaganianas,   Levas Polugajevskis,  Ljubomiras Ljubojevičius,  Ulfas Andersonas. 

Iš 13-ojo ciklo zoninių turnyrų pakviesti 11 žaidėjų:  Andrejus Sokolovas,  Naidželas Šortas,  Džonas van der Vilis,  Amadoras Rodrigesas,  Vlastimilas Jansa,  Migelis Kinterosas,  Margeiras Petursonas,  Levas Gutmanas,  Li Czunianis,  Angel Martin-Gonzalez,  Jaseras Seiravanas.

Rezultatai 
Turnyrą laimėjo R. Vaganianas – 12½ taško, Antras liko J. Seiravanas, trečias – A. Sokolovas. 4 – 6 vietas pasidalijo N. Šortas, Dž. Van der Vilis ir E. Torė – po 10 taškų. Dėl ketvirtosios vietos suteikiančios teisę žaisti Kandidatų turnyre, buvo surengtas mačų turnyras. Jame N. Šortas ir Dž. van der Vilis pasidalijo 1-2 vietomis, surinkę po 3½ taško. 3-ią užėmė E. Torė – 2 taškai. Dėl geresnių papildomų rodiklių tarpz. turnyre į 1988/90_m._Kandidatų_mačai#DalyviaiKandidatų turnyrą pateko N. Šortas.

Keturi geriausiai pasirodę dalyviai R. Vaganianas, J. Seiravanas, A. Sokolovas, N. Šortas iškovojo teisę žaisti 1985 m. Kandidatų turnyre.

Lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Bylis 1985 birželio 30 – liepos 26 d.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1985 m. Kandidatų turnyrą

Dėl ketvirtosios vietos, kuri leido žaisti 1985 m. kandidatų turnyre N. Šortas, D. Van der Vilis ir E. Torė 1985 m. liepos – rugpjūčio mėn. žaidė po tris partijas atrankinį turnyrą.

Iš kiekvieno 1985 m. tarpzoninio turnyro, geriausi iš nepatekusiųjų, dėl atsarginio žaidėjo vietos 1985 m. rugsėjo mėn. žaidė turnyre Londone. Jį laimėjo J. Spilmenas, surinkęs 4½ taško. Antras buvo V. Gavrikovas – 4 taškai, o trečias D. van der Vilis – 3½ taško.

Šaltiniai

Nuorodos 
 1985 m. Bilio tarpzoninio turnyro partijos
 Papildomo turnyro dėl 4-os vietos partijos
 

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1987 m. Sirako Tarpzoninis turnyras

1987 m. Sirako tarpzoninis šachmatų turnyras– tai pasaulio čempionato ciklo (1987–1989) atrankinės šachmatų varžybos. Vyko trys turnyrai. Vienas iš (keturioliktojo ciklo) tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1987 liepos 17 – rugpjūčio 10 d. Sirake (Vengrija).

Turnyras 
18 dalyvių kovojo dėl trijų kelialapių į 1988/90 m. Kandidatų mačus.

Dalyviai 
Už aukštus reitingus (1987 m. sausio 1 d.)
pakviesti:  Lajošas Portišas,  Džonas Nanas,  Aleksandras Beliavskis,  Ulfas Andersonas,  Ljubomiras Ljubojevičius,  Andrašas Adorjanas. 

Iš 14-ojo ciklo zoninių turnyrų pakviesti 11 žaidėjų:  Valerijus Salovas,  Johanas Hjartarsonas,  Laris Kristiansenas,  Džoelis Bendžaminas,  Miodragas Todorčevičius,  Michailas Marinas,   Žilberto Milošas,  Glenas Fliras,  Hesus de la Vila,  Slimas Buazizas,  Denisas Alanas.

Už ką buvo pakviestas  Dragoljubas Velimirovičius nerasta.

Rezultatai 
Nugalėjo V. Salovas ir J Hjartarsonas – po 12½ taškų. 3-4 vietas pasidalijo Dž. Nanas ir L. Portišas – po 12 taškų. Dėl trečios vietos papildomą mačą su Dž. Nanu laimėjo L. Portišas 4:2. V. Salovas, J. Hjartarsonas, Dž. Nanas ir L. Portišas pateko į 1988/90 m. Kandidatų mačus.

Lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato 14-tasis Tarpzoninis turnyras, Sirake 1987 liepos 17 – rugpjūčio 10 d.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1988/90 m. Kandidatų mačus

Mačas dėl trečiosios vietos 1987 m. Budapešte.

L. Portišas nugalėjo D. Naną 4:2 ir pateko į 1988/90 m. Kandidatų mačus.

Šaltiniai

Nuorodos 
1987 m. Sirako tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1987 m. Suboticos Tarpzoninis turnyras

1987 m. Suboticos tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1987–1989) atrankinės šachmatų varžybos. Vyko trys turnyrai. Vienas iš (keturioliktojo ciklo) tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1987 birželio 22 – liepos 14 d. Suboticoje.

Turnyras 
16 žaidėjų kovojo dėl trijų kelialapių į 1988/90 m. Kandidatų mačus.

Dalyviai 
Pakviesti už aukštus reitingus:  Naidželas Šortas,  Michailas Talis,  Zoltanas Riblis,  Vasilijus Smyslovas.

Iš 14-ojo ciklo zoninių turnyrų pakviesti 11 žaidėjų:  Petaras Popovičius,  Alonsas Zapata,  Tomas Ernstas,  Levas Alburtas,  Siui Cziunas,  Devakis Prasadas,  Ahmedas Ibrahimas Hamedas,  Aleksandras Černinas,  Amadoras Rodrígesas,  Džonatanas Spilmenas,  Djula Saksas.

Turnyro organizatorių pakviestas:  Slavoljubas Marjanovičius.

Rezultatai 
1-3 vietas pasidalijo D. Saksas, Dž. Spilmenas ir N. Šortas. Visi jie pateko į 1988/90 m. Kandidatų mačus.

Lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato 14-tasis Tarpzoninis turnyras, Subotica 1987 birželio 22 – liepos 14 d.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1988/90 m. Kandidatų mačus

Ljubomiras Kavalekas po 6 ratų pasitraukė iš turnyro – jo rezultatai neįtraukti į kitų varžovų taškų kraitį. Robertas Hiubneris buvo kviečiamas dalyvauti turnyre, bet jis atsisakė. Dėl to Z. Riblis paskutiniame rate varžovo neturėjo.

Šaltiniai

Nuorodos 
1987 m. Suboticos tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1993 m. Bylio Tarpzoninis turnyras

1993 m. Bylio tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1993–1995) atrankinės šachmatų varžybos. Vyko, Bylyje (Šveicarija) 1993 liepos mėn.

Turnyras 
Turnyras antrą kartą buvo surengtas naudojant Šveicariškąją sistemą. Papildomi mačai, ar turnyrai žaidėjo vietos nustatymui nebebuvo rengiami: turinčių vienodai taškų dalyvių užimta vieta buvo nustatoma panaudojus papildomą rodiklį: visų jo varžovų, su kuriais jis žaidė, reitingų suma minus žemiausias jo varžovo reitingas. Didesnę sumą turintis žaidėjas užima aukštesnę vietą.

73 dalyviai 13-ką ratų kovojo dėl 10-ties kelialapių į 1994/95 m. Kandidatų mačus.

Rezultatai 
Nugalėjo B. Gelfandas – 9 taškai; 2-9 vietas iškovojo: P. Van der Sterenas, G. Kamskis, A. Chalifmanas, M. Adamsas, L. Judasinas, V. Salovas, Ž. Lotjė – po 8½ taško. 10 vietą, pagal papildomus rodiklius, užėmė V. Anandas – 8 taškai. Minėti šachmatininkai pateko į 1994/95 m. Kandidatų mačus.

Lentelė 

Tarpzoninis šachmatų turnyras, Bylis 1993 liepos mėn.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1994/95 m. Kandidatų mačus.

Esamas Ali Ahmedas atsisakė žaisti su J. Pigusovu ir buvo pašalintas iš turnyro.

Šaltiniai

Nuorodos 
1993 m. Bylio tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1990 m. Manilos Tarpzoninis turnyras

1990 m. Manilos tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1990–1993) atrankinės šachmatų varžybos. Vyko, Maniloje 1990 birželio 29 – liepos 14 d.

Turnyras 
Pirmą kartą tarpz. turnyras buvo surengtas naudojant Šveicariškąją sistemą.

64 dalyviai 13-ka ratų kovojo dėl 11-kos kelialapių į 1991/93 m. Kandidatų mačus

Rezultatai 
1-2 vietas užėmė B. Gelfandas ir V. Ivančiukas – po 9 taškus; 3-4 vietas iškovojo V. Anandas ir N. Šortas – po 8½ taško; 5-11 vietas pasidalijo D. Saksas, V. Korčnojus, R. Hiubneris, P. Nikoličius, L. Judasinas, S. Dolmatovas, A. Drejevas – po 8 taškus. Minėti šachmatininkai pateko į 1991/93 m. Kandidatų mačus.

Lentelė 

1990 m. Manilos tarpzoninis turnyras, Maniloje 1990 birželio 29 – liepos 14 d.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1991/93 m. Kandidatų mačus.

V. Salovas ir P. Thipsajus po 7 ratų pasitraukė iš turnyro.

Šaltiniai

Nuorodos 
1990 m. Manilos tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1987 m. Zagrebo Tarpzoninis turnyras

1987 m. Zagrebo tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1987–1989) atrankinės šachmatų varžybos. Vyko trys turnyrai. Vienas iš keturioliktojo ciklo tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1987 rugpjūčio 1 – 23 d. Zagrebe.

Turnyras 
17 dalyvių iš 13-kos šalių kovojo dėl trijų kelialapių į 1988/90 m. Kandidatų mačus.

Dalyviai  
Pakviesti už aukštus reitingus (1987 m. sausio 1 d.):

 Viktoras Korčnojus,  Jaseras Seiravanas,  Predragas Nikoličius,  Eugenijus Torė,  Levas Polugaevskis.

Iš 14-ojociklo zoninių turnyrų dalyvavo 11 žaidėjų:

 Janas Elvestas,  Hesus Nogeiras,  Hulio Granda Suniga,  Večiaslavas Eingornas,  Jehudas Griunfeldas,  Jožefas Pinteris,  Krunoslavas Hulakas,  Vencislavas Inkiovas,  Draganas Barlovas,  Jorgas Hiklis. 

Vietoj  I. Ivanovo žaidė:  Fletčeris Baragaras.

Rezultatai 
Turnyrą laimėjo  V. Korčnojus – 11 taškų. 2-3 vietas pasidalijo J.  J. Seiravanas ir J. Elvestas – po 10 taškų. Jie visi pateko į 1988/90 m. Kandidatų mačus.

Lentelė 

Pasaulio šachmatų čempionato 14-tasis Tarpzoninis turnyras, Zagrebas 1987 rugpjūčio 1 – 23 d.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1988/90 m. Kandidatų mačus

Dėl atsarginio žaidėjo vietos 1987 m. lapkričio mėn Havanoje žaidė P. Nikoličius, Ch. Granda ir Ch. Nogeiras. Nugalėjo P. Nikoličius su 6 taškais, aplenkęs Ch. Grandą – 4 taškai, H. Nogeiras – 2. Kadangi Kandidatų mačuose niekas neatsisakė dalyvauti, todėl atsarginio žaidėjo neprireikė.

Šaltiniai

Nuorodos 
1987 m. Zagrebo tarpzoninio turnyro partijos

Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
Kaukėnas

Marijus Kaukėnas – politikas
 Rimantas Kaukėnas – krepšininkas
 Tomas Kaukėnas – biatlonininkas
Investuotojų forumas

„Investors’ Forum“ (Investuotojų Forumas) – savanoriška ir nepriklausoma verslo asociacija, jungianti didžiausius ir aktyviausius vietos ir užsienio investuotojus Lietuvoje. Organizacija įkurta 1999 m. birželį. Šiuo metu asociacija vienija daugiau kaip 60 narių.

Vadovybė 

„Investors‘ Forum“ vykdomoji direktorė yra Rūta Skyrienė. Forumo valdybą sudaro 12 narių: valdybos pirmininkas Rolandas Valiūnas (Ellex Valiunas), valdybos nariai: Jonas Akelis (Ernst & Young), Giedrius Bandzevičius, (Rimi), Kim Bartholdy (DSV Transport), Vladas Algirdas Bumelis (Northway Group), Aivaras Čičelis (SEB bankas), Mindaugas Dacys (Phillip Morris), Mykolas Katkus (Fabula Hill+Knowlton Strategies), Algimantas Markauskas (Thermo Fisher Scientific), Rasma Saulė (Itella Logistics), Dan Strömberg (Telia Lietuva), Aušra Žemaitienė (Mars Lietuva).

Veikla 

„Investors’ Forum“ misija – gerinti verslo aplinką ir investicinį klimatą Lietuvoje, bendradarbiaujant su valstybės institucijomis ir verslo bendruomene. Forumas palaiko ryšius su Lietuvos Respublikos Vyriausybe, Prezidentūra ir Seimu, analizuoja ir tiria verslo aplinką bei jos reguliavimą, siekia racionalių bei verslui palankių sprendimų. Asociacija nuolat rengia investuotojų susitikimus ir pasitarimus su valstybės institucijų atstovais, teikia siūlymus dėl verslo aplinkos ir investicinio klimato gerinimo Lietuvoje.

Organizacijoje veikia šios darbo grupės, sudarytos iš asociacijos narių atstovų:
 Energetikos darbo grupė
Visuomenės sveikatos darbo grupė
Mokesčių darbo grupė
Darbo santykių grupė
Telekomunikacijų ir informacinės visuomenės darbo grupė
Švietimo darbo grupė
Verslo paslaugų darbo grupė
Tvarumo grupė
Korporatyvinio valdymo darbo grupė

Nuo 2012 m. „Investors’ Forum“ kasmet teikia apdovanojimus daugiausiai prie investicinio klimato gerinimo prisidėjusiems verslo įmonių, valstybės institucijų ir žiniasklaidos atstovams.

„Investors’ Forum“ yra Jungtinių Tautų Pasaulinio susitarimo tinklo (angl. „Global Compact“) narė, skatinanti įmonių socialinės atsakomybės praktiką Lietuvoje bei vystanti skaidraus verslo ženklinimo iniciatyvą „Baltoji banga“

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė (lietuvių, anglų k.)
 Verslo organizacijos Lietuvoje 

Lietuvos asociacijos
Lazdynų baseinas

Lazdynų baseinas (anksčiau Vandens sporto rūmai „Vilnius") – sportinis baseinas Lazdynuose, vienintelis 50 metrų ilgio baseinas Vilniuje.

Istorija 
1980 m. Vilniuje buvo pastatyti Vandens sporto rūmai (architektas Edmundas Stasiulis).

2013 m. Vilniaus miesto taryba nusprendė baseiną rekonstruoti, o jo rekonstrukcijos metu jį pakeis naujas 25 m ilgio baseinas.

2017 m. Nutarta nugriauti baseiną ir pastatyti naują.

Techniniai duomenys 
Sportinis 50 m ilgio, 8 takų baseinas. Baseino gylis yra nuo 2 iki 5 metrų. Tai vienintelis visoje Lietuvoje baseinas, turintis 10 metrų aukščio šuolių į vandenį bokštą.

Veikla 
Čia mokoma plaukti, teikiamos kūno kultūros ir sporto paslaugos. Baseine treniruojasi plaukikai, vandensvydininkai, šuolininkai į vandenį. Vyksta tarptautinės jaunimo vandensvydžio varžybos, jaunimo plaukimo varžybos, plaukimo veteranų varžybos. Taip pat vykdomos kanupolo treniruotės ir varžybos. Lazdynų baseine organizuojamas aktyvus poilsis ir laisvalaikis. Yra atletikos sporto salės, kiokušin (karatė) klubas, Vilniaus vandens sporto mokykla, šuolių į vandenį klubas, įrengtos pirtys, masažo kabinetas, soliariumas, kavinės, VIP poilsio zona.

2017 m. birželio 23-25 dienomis Lazdynų baseine vyko šiuolaikinės penkiakovės pasaulio taurės finalinės plaukimo varžybos (angl. Modern Pentathlon 2017 World Cup Final).

Šaltiniai

Nuorodos 
 Lazdynų baseinas

Lietuvos sportiniai baseinai
Vilniaus sporto statiniai
Lazdynai
Marco Mengoni

Marco Mengoni (g. 1988 m. gruodžio 25 d.) – Italijos dainininkas ir dainų autorius.

Ankstyvoji jaunystė 
Marco Mengoni gimė 1988 m. gruodžio 25 d. Roncilionėje, Viterbo provincijoje, centrinėje Italijoje, kur jis čia praleido vaikystę. Nuo keturiolikos metų vidurinėje mokykloje mokėsi pramonino dizaino, po to jis pradėjo imtis dainavimo. Baigęs studijas, jis persikėlė į Romą, kur jis mokėsi kalbų. Per studijas, retkarčiais dirbo barmenu, tais pačiais metais, jis turėjo savo pirmąjį muzikos įrašų verslą.

Muzikinė karjera

2013: Sanremo muzikos festivalis, #prontoacorrere ir Eurovizija 
2013 m. vasario mėn. Mengoni varžėsi Sanremo muzikos festivalyje su dainomis „L’essenziale“ ir „Bellissimo“. 2013 m. vasario 12 d. daina „L’essenziale“ laimėjo prieš dainą „Bellissimo“. Vasario 16 d. Mengoni buvo paskelbtas konkurso nugalėtoju.

Sutrumpinta dainos „L’essenziale“ versija vėliau buvo pasirinkta kaip daina, kuri bus atlikta per Eurovizijos dainų konkursą. Kaip ir kitos „Didžiojo penketo“ (Big Five) šalys, Mengoni iš karto dainavo konkurso finale. Jis užėmė septintą vietą, surinkęs 126 taškais.

Dainos „L’essenziale“ ir „Bellissimo“ buvo įtrauktos į Mengoni antrąjį studijinį albumą „#prontoacorrere“, kurio prodiuseris yra Michele Canova.

Diskografija

Albumai 
 Solo 2.0 (2011 m.)
 #prontoacorrere (2013 m.)
 Parole in circolo (2015 m.)
 Le cose che non ho (2015 m.)

EP 
 Dove si vola (2009 m.)
 Re matto (2010 m.)

Gyvo garso albumai 
 Re matto live (2010 m.)
 Marco Mengoni Live (2016 m.)

Turai 
 2010: Re matto tour
 2011: Solo tour 2.0
 2013: L'Essenziale Tour
 2015: #MengoniLive2015
 2016: #MengoniLive2016

Nuorodos 

 Oficiali svetainė

|-

Italijos dainininkai
Pop dainininkai
Italijos atstovai Eurovizijoje
2013 m. Eurovizijos dalyviai
Bezymianas

Bezymianas ( – 'bevardis') – veikiantis ugnikalnis Rusijoje, Kamčiatkoje, Rytinio kalnagūbrio sistemoje, ~40 km nuo Kliučių gyvenvietės. Aukštis – 2882 m. Tai jaunas, itin aktyvus stratovulkanas, sudarytas iš andezitinės lavos.

1956 m. kovo 30 d. įvyko gaivališkas iki tol užgesusiu laikyto ugnikalnio išsiveržimas (iki jo aukštis siekė 3075 m), piroklastai pasklido 20 km spinduliu, išsprogdintas 1,3 km skersmens krateris. Vėliau jame pradėjo formuotis naujas vulkaninis kūgis, jo aukštis pasiekė 500 m. Jo apimtis yra 1,3 x 2,8 km, šlaituose gausu lavos protakų, papėdėje – 16 ekstruzyvinių kupolų. Nuo to laiko išsiveržimai vyksta nuolat.

Šaltiniai 

 Bezymianas, Global Volcanism Program

Rusijos ugnikalniai
Mandinga

„Mandinga“ – Rumunijos pop grupė iš Bukarešto. Nuo grupės sukūrimo vokalistė buvo Elena Gheorghe, kuri grupę paliko 2005 metais. Nuo 2006 m. iki 2016 m. vokalistė buvo Elena Ionescu. Ionescu grupę paliko 2016 m. kovą, siekianti solo karjeros ir buvo pakeista Ispanijos dainininke Barbara Isasi.

Po pergalės Rumunijos nacionaliniame finale, grupė atstovavo savo šaliai 2012 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „Zaleilah“. Grupė finale užėmė 12-ąją vietą su 71 tašku.

Diskografija

Albumai 
 …de corazón (2003)
 Soarele meu (2005)
 Gozalo (2006)
 Donde (2008)
 Club de Mandinga (2012)

Singlai 
 Europarty (2012)
 Zaleilah (2012)
 Papichulo (2012)
 The Mac Mac Song (2013)
 La Vita E Bella (2013)
 Cinéma (2013)

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali grupės svetainė
 Mandinga — „Zaleilah“ (video)

|-

Rumunijos atlikėjai
Pop atlikėjai
Rumunijos atstovai Eurovizijoje
2012 m. Eurovizijos dalyviai
Paskutinis mohikanas (filmas)

Paskutinis mohikanas () – 1992 m. JAV istorinis filmas, kurio veiksmas vyksta 1757 m., Prancūzų ir indėnų karo metu. Filmas pastatytas kino studijoje „Morgan Creek Pictures“ ir remiasi rašytojo James Fenimore Cooper to paties pavadinimo romanu bei George B. Seitz to paties pavadinimo 1936 m. filmo scenarijumi. Filmą režisavo Michael Mann. Pagrindinius vaidmenis atliko Daniel Day-Lewis, Madeleine Stowe, Jodhi May ir Russell Means.

Siužetas 

Prancūzų ir indėnų karo metu mohikanas Čingačgukas (akt. Russell Means) su sūnumis, kurių vienas įsivaikintas baltasis, pramintas Sakalo akimi, aplanko Kamerono pasienio punktą. Jo draugas Džekas Vintropas (akt. Edward Blatchford) pasako jam, kad renka britų armijai atsargos kariuomenę. Generolas Vebas suteikia leidimą kariams išvykti, jeigu jų namus kas užpultų, bet už tai jie turės prisistatyti pas pulkininką Edmundą Munro (akt. Maurice Roëves) Viljamo Henrio forte. Ką tik atvykęs majoras Dankanas Heivordas (akt. Steven Waddington) ir huronų gidas Magua (akt. Wes Studi) paskiriami lydėti Munro dukteris, Korą ir Alis, iki jų tėvo forto. Dankanas trokšta vesti Korą, bet ji jam jaučia tik draugiškus jausmus. Magua grupelę įvilioja į savo tėvynainių pasalą, bet juos išgelbsti Sakalo akis, kartu su Unku ir Čingačguku ir nutaria juos palydėti iki forto...

Atsiliepimai 
Filmas sulaukė kritikų pripažinimo, jie gyrė filmo kinematografiją ir muziką. Filmas 65-ojoje Oskarų teikimo ceremonijoje pelnė geriausios muzikos apdovanojimą.

Tinklalapyje Rotten Tomatoes „Paskutinis mohikanas“ įvertinas 97 % (34 teigiamos recenzijos iš 35).

Išnašos 

1992 filmai
Istoriniai filmai
Dramos
JAV filmai
Raimundas Paliukas

Raimundas Paliukas (g. 1947 m. rugsėjo 14 d. Vilniuje) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas, LR Seimo narys.

Biografija 
1965 m. baigė Kauno 4-ąją vidurinę mokyklą. 1965–1970 m. studijavo Vilniaus universiteto Gamtos fakultete, įgijo inžinieriaus geologo bakalauro laipsnį.

1970–1987 m. Kauno hidrogeologijos ekspedicijoje užėmė hidrogeologo, padalinio vadovo, vyriausiausiojo inžinieriaus pareigas. 1987–1990 m. Gargždų naftos žvalgybos ekspedicijos viršininkas. 1990–1992 m. Klaipėdos rajono valdytojo pavaduotojas, atsakingas už infrastruktūrą ir pramonę. 1992–2004 m. įvairios energetikos bendrovės Klaipėdoje ir Vilniuje vadovas. 2001–2008 m. Lietuvos dujų asociacijos prezidentas, o 2000–2001 m. UAB „Gargždų Mida“ atstovybės Vilniuje vadovas.

2008 m. ėjo Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos viceministro pareigas. Nuo 2009-ųjų Lietuvos dujų asociacijos viceprezidentas, o jau 2011 m. ėjo AB „Suskystintos dujos“ generalinio direktoriaus patarėjo pareigas. 2012 m. buvo VšĮ „Valstybės iniciatyvos“ direktoriaus pavaduotojas strateginei plėtrai.

2012–2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys.

Šaltiniai 

Lietuvos politikai
Seimo nariai
Vilius Orvidas

Vilius Orvidas (1952 m. rugpjūčio 16 d. Gargždelėje – 1992 m. rugpjūčio 5 d. ten pat) – Lietuvos menininkas akmentašys, Orvidų akmens muziejaus įkūrėjas.

Biografija 

Vilius Orvidas gimė Gargždelės kaime, Salantų apskrityje. Paveldėjo iš tėvo Kazimiero Orvido ir senelio Jono Orvido akmens apdirbimo meną. Kurdavo originalius antkapinius paminklus bei savo išskirtiniu stiliumi pasižyminčias skulptūras. Sisteminių meno studijų neturėjo, nors tėvo prašomas bandė gauti Liaudies Meistro vardą. Sodybą, kurioje gyveno ir dirbo, pavertė originaliu muziejumi - ekspozicija po atviru dangumi. Tarybinei valdžiai persekiojant nuolatos kildavo grėsmė, jog bus sunaikintas savavališkai kuriamas muziejus, kuriame dominavo religinė tema. Paklaustas nuo ko viskas prasidėjo, Vilius atsakydavo jog apsiėmė "gelbėti" akmenis ir ąžuolus. Ne vienas tuometinis sunkvežimio vairuotojas gerai žinojo kelią į Viliaus sodybą ir tai, jog už akmenų priekabą jis sumokės, kiek paprašytas. Vilius Orvidas dažnai minėdavo, jog kūrybinių idėjų, bei sąmoningo gyvenimo apsisprendimui turėjo įtakos Žemaitijos mąstytojas Justinas Mikutis, kuris lankydavosi sodyboje. Prasidėjus Atgimimui, sodyba tapo dideliu traukos centru jaunimui, menu besidomintiems žmonėms bei svečiams iš užsienio. Vasaromis, o vėliau ir žiemos metu, gausūs būriai žmonių, neretai turintys priklausomybę nuo alkoholio ar narkotikų, dvasinės ar socialinės užuovėjos ieškantys, neribotam laikui apsistodavo sodyboje. Vienu metu sodyboje nakvynei susirinkdavo iki 100 lankytojų į ką Vilius atsakydavo - "aš čia nieko netvarkau, tegu Aukščiausiasis daro" palikdamas savieigai organizacinius ypatumus.

1989 m. rugpjūčio 16 d. Vilius priėmė Lietuvos Mažesniųjų brolių pranciškonų vienuolio įžadus pasirinkdamas brolio Gabrieliaus vardą. 

Mirė nuo širdies ligos.

Šiuo metu sodybą prižiūri Viliaus sesuo Palmyra su šeima.

Garsus išeivijos menininkas Jonas Mekas žavėdamasis Orvido kūryba, siūlė sodybą paskelbti UNESCO pasaulio paveldo objektu.

Galerija

Nuorodos 

 „Sodyba“ (), 1980, dok. f., rež. Leonidas Bažanovas.
 „Čia mano nieko nėra“, 1989, dok. f., rež. Henrikas Šablevičius.
 „Akmenorius“, 1994, rež. Antanas Maciulevičius.
 „Vilius Orvidas“, 2001, dok. f., rež. Vytautas V. Landsbergis.
 „Kitoks Vilius Orvidas“, (atsiminimai, sudar. Daina Parulskienė), Dialogo kultūros institutas, 2003, 224 psl., ISBN 9955-54-511-9. 
 „Vilis“, 2005, spektaklis, rež. Vytautas V. Landsbergis. 
 Vytautas V. Landsbergis „Orvido knyga. Viliaus Orvido mintys. / The book of Vilius Orvidas.“, Kronta, 2008, 120 psl., ISBN 978-9955-734-71-0.

Šaltiniai 

Lietuvos skulptoriai
Lietuvos pranciškonai
Oimiakono ulusas

Oimiakono ulusas (, ) – ulusas rytinėje Jakutijoje. Administracinis centras – Ust Nera.

Geografija 

Uluso teritorija kalnuota, rytuose iškilęs Neros plokščiakalnis, centre – Tas Kystabyto kalnagūbris, vakaruose – Janos-Oimiakono kalnynas ir Elgio plokščiakalnis, pietvakariuose siekia Suntar Chajatos kalnagūbrį, o šiaurėje – Čerskio kalnagūbrį. Krašto upės priklauso Indigirkos baseinui: Indigirka, Nera, Kiuentė, Elgis. Telkšo daug ežerų, iš kurių garsiausias – Labynkyras.

Vidutinė sausio mėnesio temperatūra yra -46 °C, liepos mėnesio +15 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis – 200–220 mm. Uluso teritorijoje yra šiaurės pusrutulio šalčio polius (-69,6 °C).

Uluso teritorija eina Kolymos traktas.

Gyventojai 

Tautinė sudėtis (2002 m.):
 rusai – 57 %
 jakutai – 23 %
 ukrainiečiai – 10 %
 evenai – 2 %
 kiti – 8 %

Gyvenvietės 

Pagrindinės uluso gyvenvietės:
 Oimiakonas
 Tomtoras
 Ust Nera
 Artykas
 Orto Balaganas
 Teriutas
 Jučiugėjus

Nuorodos 
 Uluso žemėlapis 

Jakutijos ulusai
Jonas Radvila

Jonas Radvila:

 Jonas Albertas Radvila
 Jonas Jurgis Radvila
 Jonas Mikalojus Radvila
 Jonas Radvila I
 Jonas Radvila III
Bully

„Bully“ arba „Canis Canem Edit“ – 2006 m. veiksmo-nuotykių, atvirojo pasaulio kompiuterinis žaidimas, sukurtas „Rockstar Vancouver“ žaidimų studijos bei į prekybą išleistas kompanijos „Rockstar Games“. Žaidimas pradžioje buvo išleistas specialiai tik „PlayStation 2“ žaidimų kompiuteriui. Po dvejų metų buvo pervardintas į „Bully: Scholarship Edition“ ir sėkmingai perleistas kompanijos „Rockstar New England“ „Xbox 360“, „Nintendo Wii“, „PlayStation 3“, o vėliau ir „Microsoft Windows“ platformoms.

„PlayStation 2“ versija veikia su patobulintu „Grand Theft Auto: San Andreas“ „RenderWare“ varikliuku, o kitų platformų versija veikia su nežymiai prastesniu „Gamebryo“ varikliuku.

Apžvalga 

„Bully“, tai atvirojo pasaulio ir veiksmo nuotykių mišinys, kuriame veiksmas plėtojasi mokyklos ir nedidelio miestelio aplinkose. Pagrindinis personažas neklaužada Džimis Hopkinsas (Jimmy Hopkins). Džimis yra vaikų siaubas. Kadangi Džimis jau buvo išmestas iš daugelio mokyklų ir yra didelis galvos skausmas mamai ir patėviui, jie nesiveža jo į jų „medaus atostogas“. Nepaisant to, jie Džimį palieka griežtos tvarkos Bulvorto mokymosi Akademijoje (Bullworth Academy). Čia jis supranta, kad norint išlikti kietuoliu, jam reikės stipriai pasistengti tiek fiziškai, tiek emociškai.

Žaidime yra daugybė įvairiausių ginklų, įvairių parduotuvių, transporto priemonių, taip pat galimybė samdyti pagalbą, t. y. mokinius, važinėti atrakcionais, rinkti paslėptus daiktus, mokytis naujų kovos judesių, turėti merginas, skriausti mokinius pasitelkiant begalę įvairiausių būdų, vykdyti trumpas(mini) misijas, lankyti klases, mokytis ir t. t.

Žaidimo versijų skirtumai 

„Xbox 360“, „Microsoft Windows“, „PlayStation 3“ ir „Nintendo Wii“ versijos nuo „PlayStation 2“ versijos skiriasi šiek tiek senesniu „Gamebryo“ varikliuku, klaidų ištaisymu ir aukštesne rezoliucija bei tekstūromis. Taip pat prisidėjo naujų misijų, pamokų.

„Microsoft Windows“  versija taip pat pasižymi originaliomis savybėmis, kaip, pvz., Šono Li (Shawn Lee) sukurtas garso takelis. 2009 m. balandžio 28 d. buvo išleistas taisymų papildymas, kuris sutvarkė problemas su 64 bitų kompiuterių sistemomis, kurios turėjo daugiau kaip 2GB RAM.

2006 kompiuteriniai žaidimai
Veiksmo žaidimai
Nuotykių žaidimai
Litesound

Litesound – Baltarusijos poproko vaikinų grupė. Susikūrė 2005 metais, grupę sudaro broliai – Dmitrijus ir Vladimiras Kariakinai, italų dainininkas Jakopas Masa (Jacopo Massa), rusų gitaristas Aleksas Kolčinas ir Baltarusijos būgnininkas Ignatas Jakovičius.

Jų pirmasis albumas „Going to Hollywood“, buvo išleistas 2010 metais. 2012 metais grupė pasirinkta atstovauti Baltarusijai 2012 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „We Are the Heroes“

Diskografija

Albumai 
 Going to Hollywood (2010 m.)
 Litesound (2018 m.)

Singlai 
 „Solo per te“ (2010 m.)
 „We Are the Heroes“ (2012 m.)

Nuorodos 
 Grupės tinklalapis

|-

Baltarusijos atlikėjai
Baltarusijos atstovai Eurovizijoje
2012 m. Eurovizijos dalyviai
Simona Limontaitė

Simona Limontaitė (g. 1987 m. rugpjūčio 22 d. Telšiuose) – Lietuvos šachmatininkė, moterų tarptautinė meistrė (WIM).

Biografija 
 
Pirmasis treneris buvo Vytautas Gembutas. 2006 m. pradėjo mokytis Vilniaus Gedimino technikos universitete, tais metais šachmatininkės naujuoju treneriu tapo Vaidas Sakalauskas. 2005 m. tapo Lietuvos moterų šachmatų čempionato nugalėtoja. Iki 2006 m. žaidė už Telšių šachmatų klubą, vėliau Vilniaus Fortą. 2008 m. jai  suteiktas Moterų tarptautinės meistrės titulas.

Pasiekimai 

 2009 m. – Lietuvos moterų šachmatų čempionatas – 3 vieta
 2005 m. – Lietuvos moterų šachmatų čempionatas – 1 vieta
 2003 m. – Lietuvos moterų šachmatų čempionatas – 3 vieta

Nuorodos 
 Sužaistų partijų statistika (ang.);
 FIDE Chess Profile (ang.);

Lietuvos moterų šachmatų čempionės
Uranas-235

Uranas-235 yra urano izotopas, kuris sudaro apie 0,72 % gamtinio urano. Priešingai negu uranas-238, jis yra skylantis, t. y. gali palaikyti branduolinio skilimo grandininę reakciją. Tai vienintelis skylantis izotopas, kuris gamtoje randamas nemažais kiekiais.

Uranas-235 buvo atrastas Arthur Jeffrey Dempster 1935 m.

Skilimas 
Urano-235 pusėjimo trukmė yra 703,8 milijonai metų.

Vieno U-235 atomo skilimas sukuria 202,5 MeV = 3,244 × 10−11 J, kurie išsiverčia į 19,54 TJ/mol arba 83,14 TJ/kg. Kai  nuklidas yra bombarduojamas neutronais, viena iš daugelio dalijimosi reakcijų gali eiti tokiu keliu (paveikslas kairėje):

10n +  →  +  + 3 10n

Šaltiniai 

Urano izotopai
Uranas-238

Uranas-238 (238U arba U-238) yra dažniausiai gamtoje randamas urano izotopas. Jis neskyla, bet yra „vaisinga“ medžiaga – gali pagauti lėtąjį neutroną ir po to po dviejų beta skilimų tapti skylančiu plutonu-239. 238U yra skylantis dėl greitųjų neutronų, bet negali palaikyti branduolinės grandininės reakcijos, nes neelastinis išsibarstymas sumažina neutrono energiją iki tiek, kad greitasis skilimas nėra tikėtinas.

Apie 99,284 % gamtinio urano sudaro uranas-238, kurio pusėjimo trukmė yra 1,41 sekundės (4,468 metų arba 4,468 milijardai metų).

Šaltiniai 

Urano izotopai
Abaširis

Abaširis () – miestas Japonijoje, Hokaido saloje, rytinėje Abaširio subprefektūros dalyje, apie 50 km į rytus nuo Kitamio. Subprefektūros administracinis centras. 2011 m. duomenimis, mieste gyveno 38 tūkst. gyventojų. Tai svarbus regiono uostas.

Miestą supa kalvos, teka Abaširio upė, telkšo trys ežerai (Abaširis, Notoris ir Tofucu). Mieste yra žymus Abaširio kalėjimas, kuriame Meidži eros metu kalinti politiniai kaliniai. Žiemą turistai traukia stebėti miesto pakrantėje dreifuojančių ledų. Netoliese esančiame Odzoros miestelyje įsikūręs Memanbecu oro uostas.

Istorija 
Kaimas įkurtas 1872 m. ir pavadintas pagal Abaširio apskritį Kitamio žemėje. 1902 m. Abaširis buvo sujungtas su Kitamio, Isanio ir Nikuribakės kaimais, tokiu būdu suformuojant Abaširio miestelį. 1947 m. vasario 11 d. suteiktas miesto statusas.

Miesto simboliai 
Oficiali miesto gėlė yra daūrinis rododendras (Rhododendron dauricum), medis – puošmedis.

Miestų partnerystė 
  Port Albernis, Britų Kolumbija, Kanada

Hokaido prefektūros miestai
Suntaras

Suntaras (, ) – gyvenvietė Rusijoje, pietvakarių Jakutijoje, Viliujaus pakrantėje, netoli santakos su Kempendiajumi, 730 km nuo Jakutsko. Uluso centras. Praeina Viliujaus plentas. Maisto pramonė, deimantų gavybos rajono centras. Veikia kelios mokyklos, licėjus, ligoninė.

Istorija 

Suntaro įkūrimo data laikoma 1764 m., kai pastatyta cerkvė, nors jakutai čia apsigyveno dar XVII a. Dabartinė gyvenvietė pradėjo vystytis 1898 m.

Jakutijos gyvenvietės
Klaipėdos Švč. Dievo Motinos Dangun ėmimo ir šv. arkangelo Mykolo sentikių cerkvė

Klaipėdos Dangun ėmimo ir Mykolo sentikių cerkvė – naujai pastatyta sentikių cerkvė Klaipėdoje, Statybininkų pr. – Minijos g. kampe.

Statyboms paaukotos tikinčiųjų bendruomenės, vienijančios iš viso apie 10 tūkst. sentikių, bei verslininkų lėšos. Projekto sąmatinė vertė – apie 5 mln. litų. Cerkvėje vienu metu gal tilpti apie šimtas žmonių.

Klaipėdos sentikių religinės bendruomenės senoji cerkvė, taip pat įsikūrusi Statybininkų prospekte, nr. 84, yra perdaryta iš gyvenamojo namo, patalpos mažos, o žmonių į mišias susirenka daug. Per šventes čia atvyksta net apie tūkstantį tikinčiųjų. Dėl vietos stokos jiems tenka buriuotis prieangyje ir kieme. Todėl buvo apsispręsta statyti naują cerkvę.

Cerkvė su pagalbinėmis patalpomis užima apie 600 kvadratinių metrų plotą. Taip pat yra bendruomenės namai su poilsio kambariais, biblioteka, mokymo klasėmis, dvasininko gyvenamosiomis patalpomis. Komplekse numatyta įrengti dvi šarvojimo sales.

Istorija 

Cerkvė pradėta statyti 2010 m. pabaigoje. 2013 m. vasarą iškelti du maždaug po toną sveriantys auksu tviskantys kupolai, kartu su kryžiais, sveriančiais po 200 kg.

Naujoji cerkvė atidaryta 2013 m. pabaigoje, pašventinta 2016 m. lapkričio 21 d. – Arkangelo Mykolo dieną.

Architektūra  

Bizantiško stiliaus cerkvę suprojektavo architektas Vytenis Mazurkevičius. Patalpų interjerą padėjo kurti ilgametis Jūros šventės vyriausiasis dailininkas Anatolijus Klemencovas.

Maldos namų architektūra yra griežtai tradicinė. Ji 27 metrų ilgio ir 13 metrų pločio. Pagrindinį bokštą vainikuoja paauksuotas kupolas ir neogotikinis špilis. Aukštis su kryžiumi siekia 46 metrus. Pačios cerkvės kraigas iškyla iki 18 metrų. Kryžiai orientuoti tradiciškai į rytų pusę. Kupolus ir kryžius gamino rusų meistrai iš Volgodonsko miesto (pietų Rusija). Jie pagaminti iš auksą imituojančios medžiagos. Varpai lieti Lenkijoje. Interjero puošyboje dominuoja ikonostasas (medinė, ikonomis dekoruota cerkvės pertvara, skirianti altorių nuo likusios cerkvės erdvės), apie 100 ikonų. Jis sukurtas visos stačiatikių bendruomenės pastangomis. Daugelis žmonių cerkvei dovanojo namuose protėvių išsaugotas senas ikonas, aukojo pinigus, už kuriuos buvo perkamos kitos.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Sąrašas:Lietuvos stačiatikių bažnyčios
 Klaipėdos sentikių religinė bendruomenė

Lietuvos sentikių cerkvės
Klaipėdos bažnyčios
Bobriškio sentikių cerkvė

Bobriškio sentikių cerkvė – nebeveikiantys Rusijos stačiatikių-sentikių maldos namai Rokiškio rajone, Bobriškio kaime, greta Sartų ežero įlankos kranto.

1710 m. gretimame Puščios kaime buvo pastatyta pirmoji sentikių cerkvė. 1819 m. bendruomenė persikėlė į dabartinę vietą Bobriškyje, netrukus pastatyta nauja cerkvė. XIX a., kuomet valdant carui Nikolajui I, dauguma sentikių cerkvių buvo uždarytos, Bobriškių cerkvė tebeveikė, ji buvo svarbus šiaurės rytų Lietuvos sentikių religinis centras. Pirmojo pasaulinio karo metais daug sentikių išvažiavo į Rusiją, vėliau dalis sugrįžo. Cerkvė veikė tiek vokiečių okupacijos, tiek tarybiniais metais, tačiau gyventojų skaičius mažėjo, o 1992 m. cerkvė uždaryta. Keli likę sentikiai tapo Rokiškio sentikių bendruomenės nariais. Jai perduotos ir cerkvėje saugotos ikonos bei knygos.

Cerkvė pastatyta Šiaurės Rusijos barokiniu medinių cerkvių architektūros stiliumi, tačiau paveikta ir lietuvių liaudies architektūros. Stačiakampio plano, dvišlaičiu stogu, turi du kupolus (dabar vienas sugriuvęs) bei balkoną ir gonkeles fasadinėje pusėje. Greta cerkvės yra paminklinis kryžius bei senas gyvenamasis namas.

2007 m. Bobriškio sentikių cerkvė paskelbta kultūros paveldo objektu.

Nuorodos 
 Bobriškio (Puščios) sentikių bendruomenė 

Lietuvos sentikių cerkvės
Rokiškio rajono paveldas
Rokiškio rajono bažnyčios
Armėnijos Respublika (1918-1920)

Armėnijos Demokratinė Respublika, egzistavimo metu žinota kaip Armėnijos Respublika () buvo pirmoji moderni armėnų įkurta valstybė. Respublika buvo įkurta buvusioje Rusijos imperijai priklausiusioje Rytų Armėnijoje po 1917 m. įvykusios Rusijos revoliucijos, valdoma vadovų, priklausančių Armėnų Revoliucinei Federacijai (dar žinomai kaip Dašnaktsutjun) ir kitoms tuometėms politinėms partijoms. Įkūrimo metu ribojosi su Gruzijos Demokratine Respublika šiaurėje, Osmanų imperija vakaruose, Persija pietuose ir Azerbaidžano Demokratine Respublika rytuose.

Nuo pat įkūrimo respublika susidūrė su daugybe vidaus ir išorės problemų. Dauguma jos gyventojų buvo armėnų karo pabėgėliai, pabėgę nuo Vakarų Armėnijoje vykdomo armėnų genocido, nuolat buvo jaučiama grėsmė iš Osmanų imperijos. Respublika gyvavo dvejus metus iki Turkijos-Armėnijos karo, kol 1920 m. į šalį įsiveržė Sovietų Rusijos ir Mustafos Kemalio Atatiurko turkų kariuomenės.

1920 m. armėnų pasieniečiai susirėmė su musulmonais Oltu regione. Turkų generolas Kazım Karabekir užėmė regioną rugsėjo 3 d. Turkija teigė, kad su turkais blogai elgiamasi Armėnijoje. Rugsėjo 20 d. Kazım Karabekir įsiveržė į Sarikamišo regioną. Rugsėjo 24 d. Armėnija paskelbė Turkijai karą. Giumri, Sarikamišo, Oltu, Karso regionuose Karabekiro armija susirėmė su armėnų pajėgomis. Mustafa Kemalis gavo aukso ir ginklų iš Maskvos komunistų.

1920 m. lapkritį turkai užėmė Aleksandropolį (dabar Gyumri) ir ketino veržtis link Armėnijos sostinės, bet lapkričio 18 d. sudarytos paliaubos. Armėnai buvo priversti sutikti su griežtomis turkų sąlygomis ir pasirašė Aleksandropolio sutartį 1920 m. gruodžio 2/3 d. Armėnija prarado daugiau nei pusę teritorijos, turėjo nuginkluoti beveik visą armiją.

Besiderant dėl taikos sutarties į Armėniją iš Azerbaidžano įsiveržė Grigorijus Ordžonikidzė, kad įkurtų bolševikų valdžią. 1920 m. lapkričio 29 d. 11-oji sovietų armija be pasipriešinimo užėmė Idževaną. Valdžios perėmimas Jerevane įvyko gruodžio 2 d., kai armėnai priėmė Boris Legran ultimatumą. Armėnija sutiko būti sovietų įtakoje, o šie saugojo likusią Armėniją nuo turkų. Sivietai pažadėjo atkurti armiją ir nepersekioti nekomunistų. Paskutinį pažadą jie sulaužė, kai išvijo dašnakus iš šalies. Gruodžio 5 d. į miestą įžengė Armėnijos revoliucinis komitetas (Revkom, kurį daugiausiai sudarė Azerbaidžano armėnai. Galiausiai gruodžio 6 d. Jerevane pasirodė Felikso Dzeržinskio ČK ir Armėnijos Demokratinė Respublika nustojo egzistuoti.

Nors sovietai išvijo turkus iš kai kurių Armėnijos vietovių, nusprendė su jais sudaryti taiką. 1921 m. Karso sutartimi Turkija Tarybų Sąjungai atidavė Adžariją už Karso teritoriją (dabar Igdyro, Ardahano, Karso provincijos Turkijoje). Turkijai atiteko senovės miestas Anis ir Araratas, svarbūs armėnams. 1922 m. naujai paskelbta Armėnijos TSR, kuriai vadovavo Alexander Miasnikyan ir sovietinė Armėnija įstojo į Tarybų Sąjungą kaip viena iš trijų Užkaukazės TFSR respublikų.

Šaltiniai 

Armėnijos istorinės valstybės