Onichomikozė

Nagų grybelis () – užkrečiama lėtinė odos liga, kuri sudaro trečdalį visų grybelinių ir apie 50 procentų visų nagų ligų.
 
Dėl skirtingo inkubacinio periodo kurį laiką ligos požymių gali ir nepasireikšti, todėl daugelis net neįtaria, kad serga grybeline liga. Negydomas kojų nagų grybelis gali persimesti į rankų nagus ar plaštakas. Maždaug kas ketvirtas planetos gyventojas yra tiesiogiai susidūręs su šia liga. Lietuvoje ši problema kamuoja apie 40 proc. per šešiasdešimtmetį perkopusių šalies gyventojų. Be to, pėdų nagų grybeliu užsikrečiama keturis kartus dažniau nei rankų nagų. Šeimos nariai nagų grybeliu gali lengvai užsikrėsti vieni nuo kitų.

Priežastys 

Nagų grybeliu dažniausiai užsikrečiama:
 lankantis viešose pirtyse, sporto salėse, baseinuose, dušuose;
 dėvint bendrą avalynę;
 nesilaikant higienos reikalavimų;
 patyrus įvairias traumas;
 padidėjus prakaitavimui;,
 sutrikus medžiagų apykaitai (sergant cukriniu diabetu, kitomis ligomis).

Ligos požymiai 
Svarbiausi požymiai – trūkinėjimas, niežėjimas, deginimo jausmas. Šie simptomai gali būti pavieniai ar visi kartu. Iš pradžių gali atsirasti niežėjimas, odos pleiskanojimas, įtrūkimai. Dažniausiai grybelis pažeidžia tarpupirščius, padus, pėdos kraštus. Kai yra palankios grybeliui sąlygos – sintetinė avalynė ir kojinės, polinkis gausiai prakaituoti, netinkama higiena ir kt. Palaipsniui grybelis plinta toliau ir pažeidžia ne tik pėdų odą, bet ir nagus. Iš pradžių nagas gali atrodyti mažai pakitęs, beveik normalus. Bet taip būna rečiau. Dažniausiai jis praranda blizgesį, pasidaro trapus, pilkšvai geltonas. Pažeidimas platėja ir gilėja. Įvairios nagų traumos (pvz.: nušalimas, sumušimas, nekokybiškas manikiūras ar pedikiūras) kaip tik sudaro ypač palankias sąlygas tarpti grybeliui. Tačiau nereikia manyti, kad visada, kai yra negražūs nagai – sustorėję, trapūs, nelygūs, grublėti – yra grybelio sukelta nagų liga. Yra daugybė odos ligų arba tik nagų ligų, kurios pažeidžia nagus panašiai kaip grybelis, pvz.: žvynelinė, įvairios kraujotakos ligos.

Dažniausiai pėdų grybelį sukelia dermatofitas Trichophyton rubrum. Skiriamos keleta pėdų grybelio formų:
 tarpupirščių dermatofitija;
 opėjanti pėdų dermatofitija;
 „mokasino“ tipo dermatofitija;
 uždegiminė arba vezikulinė dermatofitija.

Medicininės nagų grybelio problemos:
 grybelis – užkrečiama, greitai plintanti infekcinė liga;
 sergantysis gali užkrėsti aplinkinius (šeimos narius, bendradarbius ir kt.);
 negydoma infekcija greitai išplinta į kitas kūno vietas;
 liga yra vėlai diagnozuojama, nes ligoniai nesikreipia esant pradiniams pakitimams;
 liga sukelia ligoniui nepatogumą, skausmą ir įvairias deformacijas;
 netinkamai gydoma, liga dažnai recidyvuoja – reikalingi pakartotiniai gydymo kursai;

Grybelis sukelia psichologines bei profesines problemas ir pablogina žmonių gyvenimo kokybę:
 sukelia diskomfortą stovint bei vaikštant;
 sumažėja fizinis aktyvumas;
 sunku rašyti ir spausdinti;
 dažnai sukelia nepasiduodantį gydymui lėtinį skausmą;
 sukelia ryškias kosmetines problemas;
 vystosi depresija, nepilnavertiškumo jausmas;
 neestetiškas vaizdas mažina įsidarbinimo ir panašias galimybes.

Gydymas 
Įtarus, jog „įsimetė“ nagų grybelis, patariama specialiu tirpalu išdezinfekuoti avalynę, medvilnines kojines, puskojines, patalynę prieš skalbiant pavirinti 15 minučių, praustuvus, vonią, vonios kilimėlius ir net grindis plauti karštu vandeniu su dezinfekuojamąja priemone.

Paprastai nagų grybelis gydomas ambulatoriškai. Nustatyti infekcijos tipą ir skirti gydymą gali tik gydytojas dermatologas. Draugų, giminaičių ar pažįstamų patarimų gydant šią ligą nevertėtų klausyti. Jei grybelis dar neįsisenėjęs, t. y. pažeistos tik kojų pėdos, tinka naudoti įvairius tepaliukus ar kremus, kurių be recepto galima įsigyti vaistinėse. Gydymas kremais, trunkantis 14 dienų, nėra brangus ir neturi šalutinio poveikio. Tačiau, jei grybelis pažeidė nagą, gydomasi tabletėmis, kurį taip pat skiria gydytojas. Jos yra nekompensuojamos. Esant visų nagų pakitimams bei smarkiai sustorėjus pirmų nagų plokštelėms, gydymo tepalais, kremais ar tabletėmis nepakanka – tada nagai neskausmingai pašalinami. Ligoniui išduodamas nedarbingumo lapelis.

Negydant, liga tampa lėtine ir progresuoja, todėl:
 sutrinka periferinė kraujotaka;
 lėtai gyja žaizdos;
 paūmėja diabetinės pėdos opos;

Nagų grybelis gali „išprovokuoti“: tromboflebitą, celiulitą, kvėpavimo takų problemas, urtikariją ir antrinę bakterinę infekciją.

Higiena 
Norint apsisaugoti nuo grybelio infekcijų, reikia: rankas ir kojas plauti kasdien, kruopščiai nušluostyti, reguliariai ir taisyklingai kirpti kojų nagus, neapvalinti nagų kampociu,
stengtis, jog kojos neprakaituotų, dažnai keisti kojines, dėvėti ne sintetines, o medvilnines kojines bei batus, pagamintus iš leidžiančių odai kvėpuoti medžiagų, nesiskolinti svetimo apavo, naudotis tik savo higienos reikmenimis bei rankšluosčiu, lankantis paplūdimiuose, pirtyse ar baseinuose avėti individualias gumines šlepetes, (nubiskai) naudoti apsauginius tepaliukus nuo grybelio.

Odos ligos