joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Camera degli Sposi (Mantegna)

Camera degli Sposi (Vedybų kambarys) arba Camera picta (Paveikslų kambarys) – kambarys Mantujos kunigaikščio rūmuose (Palazzo Ducale) San Giorgio pilyje (Castello di San Giorgio) su   Renesanso dailininko Andrea Mantenjos (1431–1506) freskomis.

Aprašymas 
Freskos buvo sukurtos Mantujos kunigaikščio Liudoviko II Gonzagos užsakymu 1465 - 1474 m. laikotarpiu su pertraukomis. Kambario paskirtis neaiški. Anuo metu San Giorgio pilyje buvo daug miegamųjų, tačiau tai galėjo būti numatytas ir kaip darbo kambarys (pačioje patalpoje yra tik 2 gilūs langai). Kambario išmatavimai: 8,05 x 8,08 m., didžiausias aukštis - 6,93 m.

Dabar nustatyta, kad Mantenja darbą pradėjo nuo patalpos lubose esančio okulo arba iliuzionistinės akies, kurioje vaizduojamas atviras langas viršuje su žaidžiančiais cherubinais, praplaukiančiu debesiu, paukščiu, vazonu su gėlėmis, bei keletas žmonių veidų, žvelgiančių žemyn. Šis darbas laikomas pirmu tokio pobūdžio darbu Europos vaizduojamajame mene. Okulą supa fikciniai Romos imperatorių portretai.

Šiaurinėje sienoje dailininkas pavaizdavo Gonzagų šeimyną, kartu su kunigaikščiu, sėdinčiu soste. Vakarinėje sienoje vaizduojamas Gonzagų šeimos susitikimas su kardinolu (irgi iš Gonzagų giminės). Virš pagrindinių scenų Mantenja, tipiškai sau, dekoravo freskas girliandomis papuoštomis liunetėmis. Ant kitų dviejų sienų pieštų figūrų nėra, išskyrus liunetes ir Gonzagų giminės simboliką. Manoma, kad taip padaryta sąmoningai, siekiant, kad scenos žiūrovas tarsi žiūrėtų iš namo pro langą jausdamas sieną už savęs.

Detalės

Taip pat skaitykite 

 Mantenja Wiki
 Camera degli Sposi oficiali svetainė (italų k.) 
 Camera degli Sposi apžvalga (anglų ir italų k.)
 Camera degli Sposi WGA tinklalapyje)

Freskos
Andrea Mantegna paveikslai
Italijos paveikslai
M4

Santrumpa M4 reiškia:

 Mesjė 4 – ūkas,
 M-4 – 4 variklių tarybinis strateginis bombonešis,
 Spectre M4 – Italijos pistoletas kulkosvaidis,
 M4 (raketa) – Prancūzijos povandeninio starto balistinė raketa,
 Benelli M4 – Italijos kovinis lygiavamzdis šautuvas,
 M4 (patranka) – JAV 37 mm automatinė aviacinė patranka,
 M4 Colt – JAV 5,56×45 mm automatinis karabinas,
 M4 – kovinių padegamųjų mišinių tirštiklis,
 M4 Sherman – JAV vidutinis tankas,
 M4 traktorius – JAV artilerijos traktorius,
 M4 Vacamatic – 1941 m. Chrysler kompanijos sukurta pusiau automatinė transmisija,
 Maule M-4 – JAV gamybos lengvasis keturvietis lėktuvas,
 Leica M4 – 1967 m. 35 mm fotoaparatas.
Kačerginės Šv. Onos koplyčia

Kačerginės koplyčia – katalikų koplyčia, stovinti Kačerginėje, Kauno raj., centrinėje miestelio dalyje. Statinys įsiterpęs į vaizdingo miško parko dalį šalia pagrindinės Janonio gatvės. Priklauso Zapyškio Šv. Jono Krikštytojo parapijai.

Istorija

Po Pirmojo pasaulinio karo, išaugus Kačerginės vasarvietei ir padaugėjus gyventojų, susirūpinta jų dvasiniu gyvenimu. Kačerginė tuomet priklausė Zapyškio parapijai. 1938 m. joje duris atvėrė koplytėlė, priskirta Zapyškio klebonijai. Mišios naujojoje koplyčioje vykdavo sekmadieniais ir svarbiausių valstybinių bei religinių švenčių dienomis. Tarpukariu Kačerginėje gyvenęs architektas Vytautas Landsbergis-Žemkalnis parengė naujos koplyčios projektą, labiau pritaikytą augančio kurorto poreikiams. Prasidėjęs Antrasis pasaulinis karas ir sovietinė okupacija sujaukė parapijos bendruomenės planus įgyvendinti projektą. Sovietmečiu religinis gyvenimas nutrūko, tikintieji buvo priversti važinėti į Zapyškį arba į Kauną.

Po 1994 m. susikūrusi religinė bendruomenė ėmėsi iniciatyvos atkurti Kačerginės koplyčią. Tuomet nedidelė koplytėlė buvo įrengta senos pradinės mokyklos patalpose. Ja gyventojai naudojosi 1995–1998 m. laikotarpyje.

Naujoji koplyčia pastatyta 1998 m. remiantis V. Landsbergio-Žemkalnio 1936 m. projektu, kurį koregavo architektai Feliksas Jackevičius ir Gediminas Jurevičius. Statyba užtruko 4 mėn. Koplyčią pašventino Vilkaviškio vyskupas Juozas Žemaitis 1998 m. gruodžio 26 d.

Architektūra

Statinio planas stačiakampis, su nedidele zakristijos iškyša vakariniame šone. Ilgosios pastato sienos medinės, priekinio ir galinio fasado plokštumos stiklinės. Koplyčią dengia aukštas, status stogas. Pagrindinio fasado skyde įkomponuotas medinis kryžius. Lauke stovi 12 m aukščio karkasinė varpinė su mažu varpeliu. Šventorių juosia eglaičių gyvatvorė. Šalia koplyčios pastatytas  paminklas Lietuvos partizanams (1994 m., aut. Jonas Lukšė).

Koplyčioje yra retas bažnytiniam interjerui vitražinis altorius (dailininkas Artūras Rinkevičius).

Šaltiniai

Nuorodos 

 Kačerginės koplyčia 
 Penkerių metų jubiliejaus šventimas koplyčioje

Kačerginė
Kauno rajono koplyčios
Didžioji savaitė

Didžioji savaitė – paskutinė savaitė prieš Velykas. Kiekvienais metais šios datos laikas skirtingas ryšium su tuo, kad skiriasi pavasario lygiadienio skaičiavimas pagal Julijaus ir Grigaliaus kalendorius. Didžiosios savaitės atsiradimas liturginiame kalendoriuje siejamas su pirmaisiais įrašais bažnytinėse knygose III–IV amžiuose, kur buvo raginama tikintiesiems susilaikyti nuo linksmybių, mėsos valgymo ir pan.

Visos Didžiosios savaitės dienos įvardijamos Didžiosiomis, nes prisimenami didieji bažnyčios įvykiai. Tai ir stebuklai, kuriuos padarė Išganytojas, ir garsioji Paskutinė vakarienė, per kurią Judas išdavė Kristų, ir Kristaus nuteisimas, jo atvedimas į Golgotą ir nukryžiavimas, kurį tikintieji prisimena Didįjį penktadienį.

Papročiai 

Ne tik bažnyčioje, bet ir namie buvo nusistovėjusi Didžiosios savaitės tvarka. Nuo Didžiojo ketvirtadienio iki Didžiojo šeštadienio nuo varpų nutilimo iki suskambėjimo laikytasi beveik visiško pasninko.

Didžiojo ketvirtadienio ryto Mišios užbaigia gavėnią ir yra įvadas į velykinį tridienį (jos dar vadinamos Krizmos Mišiomis). Per Krizmos Mišias vyskupas, drauge sukviesdamas visus dvasininkus (tai simbolizuoja vienybę), šventina katechumenų ir ligonių aliejus bei krizmą. Nuo Didžiojo ketvirtadienio vakaro Mišių iki Prisikėlimo sekmadienio Vakarinės Katalikų Bažnyčia kiekvienais metais švenčia žmonių atpirkimo slėpinius.

Didysis penktadienis – susijęs su atgaila. Tai labiausiai sielvartinga krikščionių kalendoriaus diena, nes tai – Kristaus mirties ir palaidojimo diena. Dirbama mažiau, nebesitvarkoma, laikomasi tylos. Bažnyčioje buvo varomas Judošius už tai, kad išdavė Kristų. Tam maldininkai atsinešdavo lazdas, dažnai gražiai išraižytas, kad pamojuotų bažnyčios lauko durų link, kai tik kunigas baigdavo gesinti žvakes.

Didysis šeštadienis – taip pat atgailos diena. Iki pietų baigiama dirbti visi sunkesni darbai, iš bažnyčios parnešama ugnis, kartais šventintas vanduo, ruošiami velykiniai valgiai, marginami kiaušiniai, įrengiamos sūpuoklės (bet nesisupama). Pavakare visi išsimaudydavo pirtyje, įkurta šventinta ugnimi. Baigiasi Didžioji savaitė prasidėjus Velykoms.

Šaltiniai 

Katalikų šventės
Latvijos futbolo varžybos 1944 m.

Latvijos futbolo varžybos 1944 m.
  prasidėjo 1944 m. pavasarį, turėjo baigtis 1944 m. rudenį;
 s turnyras nevyko.

1944 m. Virsliga 
 Virsliga – pirmos pakopos, elito divizionas, aukščiausioji futbolo lyga.
 Čempionatas buvo nutrauktas dėl sovietų reinvazijos. 

Jame žaidė
 ASK Riga
 RFK Riga
 Olimpija Liepaja
 VEF Riga
 Daugaviesi Riga
 Lure Riga
 Auseklis Riga
 Vilki Riga

Turnyrinė padėtis (nutraukus pirmenybes)

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė:
 Čempionų sąrašas
 Latvijos futbolo taurės istorija
 Latvijos futbolo istorija

Latvijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 1944–1945 m.
Šventojo Stanislovo diena

Šventojo Stanislovo diena – šv. Stanislovo vardo diena, Stanislovinės. Lietuvoje labiausiai priimta žymėti gegužės 8 d.

Minėjimo dienos 

Įvairūs šaltiniai nurodo skirtingas datas, kada švenčiama šv. Stanislovo diena ar paminimas jo vardas:
 balandžio 11  (Krokuvos globėjo diena)
 gegužės 7 d.  , 
 gegužės 8 d., Lietuvoje nusistovėjusi šventė, Stasinės, Stanislovinės, Cibulinė  ,
 rugpjūčio 15 d., per Mergelės Marijos dangun ėmimo šventę,
 rugsėjo 18 d.

Istorija 

Šventasis Stanislovas Kostka (1550–1568 m.) gimė lenkų didikų šeimoje. Būdamas 18-os mirė per Mergelės Marijos dangun ėmimo šventę. Kanonizuotas 1726 m. Dar vienas šv. Stanislovas buvo Krokuvos vyskupas (Stanisław ze Szczepanowa) (1030–1079 m.), turėjęs ypatingų galių gydyti žmones. Stanislovas – Krokuvos globėjas. Jis buvo kanonizuotas 1253 m. 1765 m. įsteigtas ATR Šv. Stanislovo Ordinas (Order Św. Stanisława) .

Į Lietuvą atėjus krikščionybei ši diena sutapatinta su Šv. Stanislovo varduvėmis.

Papročiai 

Liaudyje tai Galios diena arba Cibulinė. Šią dieną sėdavę žirnius ir sodindavę svogūnus. Kad svogūnai būtų geri, juos sodindavo tuomet, kai danguje kartu nebūna saulės ir mėnulio – t. y., arba anksti ryte, kai dar saulė nepatekėjusi arba vėlai vakare, kai dar nespėja pasirodyti mėnulis.

Šią dieną bitininkai spėdavo, koks šiemet bus medus. Jei diena giedra, saulėta – bus daug medaus, jei apsiniaukusi – mažai.

Taip pat skaitykite 

 Šv. Stanislovas

Šaltiniai 

Katalikų šventės
Lietuvių kalendorinės šventės
Kvinkvatrijos

Kvinkvatrijos () – šventė, kovo 19 d. vykdavusi Senovės Romoje. Ji buvo skirta Minervai, Romos miesto ir imperijos globėjai, išminties, amatų, meno ir mokslų deivei. Tą dieną buvo pašventinta ir šventykla jos garbei ant Aventino kalvos.

Kvinkvatrijos  buvo ypač švenčiamos kaip amatininkų cechų ir korporacijų šventė. Jos metu paprastai nebūdavo jokių pamokų. Senovės Romos kalendoriai bei rašytojai Markas Terencijus Varonas ir Festas tvirtino, jog ši šventė truko vieną dieną. Tačiau poetas Ovidijus rašė, kad ji trukdavusi 5 dienas. Kitas 4 dienas vykdavusios gladiatorių kovos su kraujo praliejimu, kadangi Cezario laikais netrūko aistringų šių kovų renginių gerbėjų. Paskutiniąją festivalio dieną, kovo 23-iąją, buvo pučiami trimitai, bet tai jau buvo laikoma kita švente Tubiliustrijus.
 
Birželio mėnesį dar vykdavo Mažosios kvinkvatrijos (quinquatria minores). Jas 3 dienas švęsdavusios fleitininkių cecho muzikantės, vykdavusios iškilmingos eitynės per visą miestą į Minervos šventyklą.

Valdant imperatoriui Domicianui šventė kasmet vykdavusi jo viloje netoli Romos, Albano kalnų (Colli Albani) papėdėje. Jai rengti buvo įsteigta kolegija. Šią dieną moterys eidavo pas būrėjas. Be teatro spektaklių, oratorių ir poetų varžytuvių, buvo ir pasirodymai su laukiniais žvėrimis.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Deivės Minervos kultas 
 Minervos šventykla

Senovės Romos šventės
Flëur

„Flëur“ – muzikos grupė iš Odesos miesto Ukrainoje. Jos atliekama muzika apibūdinama kaip eterinė, dream pop, neoklasikinė, darkwave, gotikinė, patys atlikėjai savo kuriamai muzikai sukūrė terminą cardiowave.

Grupę 2000 m. sukūrė odesietės Olga Pulatova ir Jelena Voinarovska. Netrukus prie jų prisijungė fleitininkė Julija Zeliana, kuri ir sugalvojo grupei pavadinimą „Flëur“ (nuo prancūzų k. fleur – „gėlė“). Per ateinančius metus prie grupės prisijungė dar keletas atlikėjų. 2002 m. su prancūzų įrašų kompanija „Prikosnovénie“ išleido pirmąjį albumą, kuris taip pat pavadintas Прикосновение. Flëur palaipsniui išpopuliarėjo, pradėjo koncertuoti ne tik Ukrainoje, bet ir Rusijoje. Dauguma grupės narių taip pat dalyvauja kitose grupėse ir projektuose.

Nariai

Dabartiniai 
 Olga Pulatova – vokalas, pianinas
 Jelena Voinarovska – vokalas, gitara
 Oleksijus Tkačevskis – būgnai
 Katerina Kotelnikova – klavišiniai
 Anastasija Kuzmina – smuikas
 Jevgenijus Čebotarenko – bosinė gitara

Buvę 
 Julija Zemliana – fleita
 Katerina Sebina – violončelė
 Oleksijus Dovhalevas – klavišiniai, akustinė gitara
 Oleksandra Didik – violončelė
 Ala Lužecka – fleita
 Vladislavas Micovskis – mušamieji
 Georgijus Matvejevas – bandūra
Alex Kozmidi — bosinė gitara, gitara

Diskografija 
 Прикосновение (2002 m.)
 Волшебство (2003 m.)
 Сияние (2004 m.)
 Всё вышло из-под контроля (2006 m.)
 Эйфория (2008 m.)
 Почти живой ir Сердце (neoficialių leidimų kolekcija; 2008 m.)
 Тысяча светлых ангелов (2010 m.)
 Пробуждение (2012 m.)
 Штормовое предупреждение (2015 m.)

Nuorodos 

 Oficialus Flëur tinklalapis
 Flëur tinklalapis
 
 Prikosnovenie puslapis apie „Flëur“ 
 Flëur lyrics

Ukrainos atlikėjai
Bagienicė (Lomžos apskritis)

Bagienicė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Pžitulų valsčius
Tubiliustrijus

Tubiliustrijus () – ceremonija, vykusi kovo 23 d., paskutinę Kvinkvatrijų dieną. Kvinkvatrijų metu būdavo pagerbiami romėnų dievas Marsas ir sabinų deivė and Nerine. Tubiliustrijus turėjęs paruošti Romos armiją karui, jo metu buvo naudojami trimitai, vadinti . Ceremonija vykdavo Romoje, pastate, vadintame  („batsiuvių atriumas“), jos metu būdavo aukojamas ėriukas. Senovės Romoje kovas buvo mėnuo, kai tradiciškai būdavo pradedamas kampanijų sezonas. 

J. Quasten rašė, kad terminas  („karo trimitai“) nėra tas pats, kas šventės pavadinime esantis tubi. Jis teigė, kad tubi vadindavo tik šventėse naudotus trimitus ir kad ceremonija buvo apeigos aukojimuose naudojamiems trimitams rituališkai apvalyti. Tai, jo nuomone, geras pavyzdys, kaip Romos religijoje buvo susiję muzika ir kultai.

Romėnams, kurie nedalyvaudavo ceremonijoje, apie ją primindavo salijai, šokdavę miesto gatvėse.

Šaltiniai 

Senovės Romos šventės

en:Tubilustrium
Vulkanalijos

Vulkanalijos () – senovės romėnų šventė, vykusi kasmet rugpjūčio 23 d., buvo skirta Vulkanui, ugnies ir kalvystės dievui, Jupiterio ir Junonos sūnui. Be rugpjūčio 23 d., ugnies dievo šventė vyko ir gegužės 23 d. per antrąjį
Tubiliustrijų, kada buvo pagerbiami šventieji karo trimitai Tubae.

Vulkano kultas 

Manoma, kad Vulkano garbinimą pradėjo sabinų karalius Titas Tacijus. Šventė vykdavo tuo metu, kai buvo didelis vasaros karščių ir gaisrų pavojus javų derliui ir jo saugykloms. Šventės metu dievui pagerbti į uždegamus laužus buvo metamos žuvys, smulkūs gyvuliai. Buvo priimta per vulkanalijas iškabinti saulėje drabužius ir audinius, taip siejant Vulkano ir saulės kultą. Pagal kitą paprotį, tą dieną buvo privaloma darbus pradėti prie žvakių šviesos. Taip ugnies panaudojimu buvo siekiama dievo palankumo, tikintis, kad jis tramdys gaisrus, žemės drebėjimus ir ugnikalnius.   
Ypač sustiprėjo Vulkano kultas po Romos Didžiojo gaisro (64 m.), kuris siautėjo 6 dienas, padarydamas miestui nepataisomą žalą. 

Vieną kartą, rugpjūčio 23 d., 20 m. pr. m. e., imperatorius Augustas buvo surengęs Vulkanalijų Žaidynes (Ludi Volcanalici). Jomis buvo pažymėta sutartis su Partų imperija ir prarastų štandartų mūšyje prie Harano 53 m. pr. m. e. sugrąžinimas.

Šventyklos 

Dievo pagerbimo šventės su laužų deginimu, aukojimo ritualais vyko prie Vulkano šventyklų. Jos buvo Marso lauke (jau stovėjo iki  214 m. pr. m. e.) ir Vulkanale Kapitolijaus papėdėje. Vulkanalas buvo vienas seniausių to meto kulto statinių, įkurtas dar Romos karalių laikais. Etruskų žynių nurodymu šventykla buvo statoma už miesto ribų. Romai plečiantis, Kapitolijus vėliau atsidūrė jos ribose.  

Pasak romėnų istoriko Plinijaus, Vulkanalą pastatė pats Romos įkūrėjas Romulas, o altorių – karalius Titas Tacijus. Altorius, pasagos formos statinys, stovėjo kartu su Lapis Niger stela su įrašais, liudijusiais vietos šventumą. Manoma, ankstyvaisiais laikais tai galėjusi būti ir vieta kremacijų apeigoms, tribūna oratoriams.

Didžiojo gaisro metu valdė Neronas, kuris dėl gaisro kaltino krikščionis. Tačiau sekantis imperatorius Domicianas, valdęs 81-96 m., Vulkano garbei pastatė kitą altorių ant aukščiausios Romoje Kvirinalo kalvos, pradėjo aukoti daugiau gyvulių.

Nuorodos 

 Vulkanalijos 
 Apie vulkanalijas
 Vulkano pagerbimas Tubilustrium šventėje

Senovės Romos šventės

en:Vulcan (mythology)#Worship
Marko Anđelković

Markas Andželkovičius (g. 1984 m. spalio 12 d.) – Serbijos futbolininkas, saugas.

Biografija 

Karjerą pradėjo Teleoptik Zemun komandoje. Žaidė Serbijos komandose, metus praleido šveicarų AC Bellinzona klube, vėl grįžo tėvynėn, o nuo 2011 m. žaidė Ekranas Panevėžys klube, su kuriuo tapo Lietuvos čempionu. Šiuo metu žaidžia FK Sūduva komandoje.

Nuorodos 
 Futbolinis.lt

Serbijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Lukas Čerkauskas

Lukas Čerkauskas (g. 1994 m. kovo 12 d.) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas.

Biografija

FK Ekranas 
Karjerą pradėjo Ekranas Panevėžys klube. 2010 m. žaidė dublerių komandoje, o 2011 m. ir 2012 m. su pagrindine komanda tapo Lietuvos čempionu. 2013 m. iškovojo lygos bronzos medalius.

FC Stumbras 
2014 m. žaidėjas persikėlė į FC Stumbras ekipą. Joje praleido kelis sezonus. Pasikeitus klubo vadovybei atleistas iš šio klubo. Gydėsi traumas ir ieškojo kito klubo.

DFK Dainava 
2017 m. Lukas Čerkauskas pasirašė sutartį su DFK Dainava ekipa.  Pirmoje lygoje žaidėjas sužaidė 24	rungtynes ir pelnė 3 įvarčius.

FC Stumbras 
2018 m. grįžo į FC Stumbras. 2018 m. A lyga sužaidė 31 rungtynes.

FK Panevėžys 
2018 m. pabaigoje pranešta, kad futbolininkas keliasi į FK Panevėžys. 2019 m. atstovaudamas Panevėžio ekipą A lygoje sužaidė 24 rungtynes.

2020 m. A lyga pirmenybėse Lukas sužaidė visas 20 rungtynių. (Dėl pandemijos komandos sužaidė po 20 susitikimų.)

FC Hegelmann Litauen 
2021 m. persikėlė į Kauno rajono FC Hegelmann Litauen.

2021 m. birželio 11 d. pasižymėjo solidžiu žaidimu prieš Gargždų „Bangą“. Surinko 255 „InStat“ naudingumo balus ir buvo išrinktas į simbolinę XVII (17) turo rinktinę.

2022 m. sausio 17 d. pranešta, kad pratęsta sutartis.

Statistika 
 A lygos ir Pirmos lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;
 Pirmos lygos ekipa;

Pasiekimai 
 su Ekranu
 A lygos laimėtojas: 2011, 2012 m.
 LFF taurės laimėtojas: 2011m.

 su Panevėžiu
 LFF taurės laimėtojas: 2020 m.

 su Stumbru
 2014 – Pirmos lygos nugalėtojas.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 lietuvosfutbolas.lt
 SOCCERWAY
 Futbolinis.lt
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Lietuvos futbolininkai
Tabariškių kapinės

Tabariškių kapinės – veikiančios kapinės Tabariškiuose, Kauno rajone. Tabariškių kapines prižiūri Kauno rajono savivaldybės administracijos Ringaudų seniūnija.

Į kultūros vertybių registrą 2005 m. balandžio 18 d. įrašytas kapinėse esantis gamtininko profesoriaus Tado Ivanausko kapas (unikalus objekto kodas – 12159). Antkapinis paminklas pastatytas 1976 m. (aut. archit. Algimantas Nasvytis ir Vytautas Nasvytis, skulp. Stepas Šarovas). Jo vieta: kapinių centrinė dalis, 18 m į pietvakarius nuo centrinio tako.

Istorija 

Prieš kelis dešimtmečius dabartinės Tabariškių Kristaus Karaliaus bažnyčios klebonijos vietoje dar stovėjo buvusio dvaro statinys. Po Lietuvos žemės reformos dvaro žemė išdalinta gyventojams, įsisteigusiai parapijai 1927–1928 m. buvo skirtas 8 ha sklypas, kuriame vietinių ūkininkų pastangomis įrengta medinė bažnyčia. Prie jos įkurtos ir Tabariškių kapinės.

Kapinėse palaidoti 

 Kostas Bėčius, agronomas
 Vladas Čaikauskas, agronomas
 Aloyzas Dirsė, inžinierius hidrotechnikas
 Vytautas Dovydaitis, agronomas
 Pranas Džiaukštas, miškininkas
 Tadas Ivanauskas, gamtininkas
 Vladas Janulevičius, inžinierius mechanikas
 Renatas Juška, diplomatas
 Vytautas Martišius, skulptorius
 Liudas Vailionis, botanikas
 Vidmantas Staniulis, bibliofilas

Nuorodos 

 Tabariškių kapinės
 Tabariškių kapinės panoramio.com portale 

Kauno rajono kapinės
Kutenimai (filmas)

Kutenimai – 2009 m. kino studijoje „Mindoza Films Production“ sukurtas filmas. Tai lietuviškas pilnametražinis, 1 val. trukmės kino filmas. Platintojai – AXX festivalis ir „Meed Films“. Nacionalinė premjera – 2009.11.20. Pasak filmo režisieriaus, konkurso AXX „Gėris“ nugalėtojo, „tai švelnius jausmus žadinantis filmas, skirtas moterims ir įsimylėjusiems žmonėms“.

Siužetas 

Užburiančio žvilgsnio gražuolė Beata paslaptingomis aplinkybėmis netenka savo mylimo vyro Andriaus. Skausmo sugniuždyta mergina nori užsimiršti ir pasineria į bohemiško gyvenimo sūkūrį. Ieškodama nuotykių Beata sutinka Robertą, keistą jaunuolį, dirbantį apsauginiu vienoje drabužių parduotuvėje, besilankantį pas elitinę prostitutę ir besisvaiginatį naujos kartos turbo narkotikais.

Švelni romantika, nuspalvinusi Beatos ir Roberto santykius, padeda merginai vėl pajusti gyvenimo skonį. Tačiau netikėtai išaiškėja, kad Robertas susijęs su Andriaus mirtimi.

Vaidino

Pagrindinius vaidmenis atliko 
 Olga Generalova (Beata) – teatro aktorė, studijuojanti teatro režisūrą Lietuvos muzikos akademijoje ir Dartington College of Arts (D. Britanija).
 Jan Dravnel (Robertas) – studijuoja Varšuvos teatro akademijoje.

Kiti 
 Bartosz Polonski – Andrius
 Inga Maškarina
 Eva Baliul
 Irma Bogdanovičiūtė
 Eva Baliul

Kūrybinė grupė 
 Režisierius statytojas – Romualdas Lavrynovičius
 Scenarijaus autoriai – Romualdas Lavrynovičius, Olga Generalova
 Kompozitorius – Andrius Račinskas
 Operatorius statytojas – Romualdas Lavrynovičius

Nuorodos 
 Apie filmo kūrimą, 2008 m.
 Filmo aprašymas

2009 filmai
Lietuvos filmai
Voluinės vaivadija

Voluinės vaivadija () – nuo 1566 m. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės, o 1569–1795 m. Lenkijos ir Abiejų Tautų Respublikos administracinis teritorinis vienetas (Liublino unijos išvakarėse 1569 m. Žygimanto Augusto prijungta prie Lenkijos). Sostinė – Luckas. Dalinta į Lucko, Vladimiro ir Kremeneco apskritis (pavietus).

Vaivados

Taip pat skaitykite 
 Voluinė

Šaltiniai 

Voluinės vaivadija
Makedonijos futbolo varžybos 2010–2011 m.

Makedonijos futbolo varžybos 2010–2011 m.
 Pirma lyga prasidėjo 2010 m. rudenį, baigėsi 2011 m. pavasarį;
 Makedonijos futbolo taurės turnyras prasidėjo 2010 m. rudenį, finalas įvyko 2011 m. pavasarį.

2010–2011 m. Pirma lyga 
 Pirma lyga – aukščiausioji futbolo lyga.

Galutinė turnyro lentelė: 
 Tetovo "Škendija" tapo čempionais.

 FK Skopje žaidė papildomas rungtynes dėl išlikimo ir pralaimėjo.
 Kičevo „Napredok“ žaidė papildomas rungtynes dėl išlikimo ir jas laimėjo.
 Skopjės "Vardar" iškrito iš elito, bet tada sugalvojo jungtis, su į elitą patekusia FK Miravci ekipa. Tokiu būdu išsaugojo vietą elito divizione.
 Bitolos "Pelister" prarado vietą elito divizione.

Pereinamosios rungtynės 
Devintąją vietą Pirmoje lygoje užėmė FK „Skopje". Dėl išlikimo elite kovojo su FK „Miravci". 

FK „Miravci" nugalėjo 4-1, o FK "Skopje" prarado vietą elito divizione. 

---

Dešimtą vietą Pirmoje lygoje užėmė Kičevo „Napredok“. Dėl išlikimo elite kovojo su Kavadarcio „Tikveš“.

Kičevo „Napredok“ išliko elite.

2010–2011 m. Makedonijos futbolo taurė 
 Makedonijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo klubų taurės turnyras Makedonijoje.

Finalo rungtynės 

 Finalo rungtynėse Metalurg nugalėjo varžovus ir iškovojo šalies futbolo taurę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė
 Foot.dk archyvas 
 SOCCERWAY
 FLASHSCORE

Šiaurės_Makedonijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2010–2011 m.
Makedonijos futbolo varžybos 2011–2012 m.

Makedonijos futbolo varžybos 2011–2012 m.
 Pirma lyga prasidėjo 2011 m. rudenį, baigėsi 2012 m. pavasarį;
 Makedonijos futbolo taurės turnyras prasidėjo 2011 m. rudenį, finalas įvyko 2012 m. pavasarį.

2011–2012 m. Pirma lyga 
 Pirma lyga – aukščiausioji futbolo lyga.

Galutinė turnyrinė lentelė 
  Skopjės "Vardar" tapo čempionais ir iškovojo kelialapį į UEFA Čempionų lygos atrankos turnyrą.
 Antrą vietą iškovojo Skopjės „Metalurg", trečią – Tetovo „Škendija", ketvirtą –  Džepčištės „Renova“.
 Šios komandos iškovojo kelialapius į UEFA Europos lygos turnyrą.

 Turnovo „Horizont" ir Tetovo „Teteks" kovojo dėl išlikimo su antros pakopos klubais.
 Ohrido „Ohrid" ir Prilepo „Oktomvri" prarado vietas elito divizione.

Pereinamosios rungtynės 
Devintąją vietą Pirmoje lygoje užėmė Turnovo „Horizont". Dėl išlikimo elite kovojo su Skopjės „Gorno Lisiče". 

Juos nugalėjo rezultatu 1-0 ir išliko elito lygoje. 

---

Dešimtą vietą Pirmoje lygoje užėmė Tetovo „Teteks". Dėl išlikimo elite kovojo su FK Skopje. 

Pagrindinis laikas baigėsi be įvarčių 0-0, pratęsus rungtynes rezultatas nepakito. 

Tada buvo mušama 11 metrų baudinių serija. Joje pasisekė Tetovo „Teteks", kurie nugalėjo 5-4 ir išliko elite.

2011–2012 m. Makedonijos futbolo taurė 
 Makedonijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo klubų taurės turnyras Makedonijoje.

Pusfinalis

Vardar vs. Renova 
 Namuose FK Vardar sužaidė 1-1 su FK Renova.  
 Atsakomųjų rungtynių rezultatas buvo 0-0. 
  Džepčištės „Renova“ pateko į finalą.

Rabotnicki vs. Turnovo "Horizont" 
 Skopjės "Rabotnicki" namie 1-1 sužaidė su FK Turnovo.
 

Atsakomosiose rungtynėse  Skopjės „Rabotnicki" nugalėjo 3-1 ir pateko į finalą.

Finalas 
Finalo varžybose 2012 m. gegužės 2 d. įvykusiose rungtynėse FK Renova 3-1 nugalėjo Skopjės „Rabotnicki" ir tapo taurės savininkais .

Finalo rungtynės 

 Renova finale nugalėjo varžovus rezultatu 3-1 ir iškovojo šalies futbolo taurę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė
 Foot.dk archyvas 
 SOCCERWAY
 FLASHSCORE

Šiaurės_Makedonijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2011–2012 m.
Maltos futbolo varžybos 2011–2012 m.

Maltos futbolo varžybos 2011–2012 m.
  prasidėjo 2011 m. rudenį, baigėsi 2012 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2011 m. rudenį, finalas įvyko 2012 m. pavasarį.

2011–2012 m. Premier League 
 Maltese Premier League – aukščiausia futbolo lyga šalyje.
 Dalyvavo 12 klubų.

Pirmasis etapas 

Pastaba.
 Po pirmojo etapo visi iškovoti taškai buvo dalinami pusiau. O pirmenybės skeliamos į dvi grupes.

Stipriųjų grupė 
  Čempionais tapo Valletta. 
 Jie iškovojo teisę žaisti UEFA čempionų lyga 2012–2013 m. turnyre (nuo pirmojo etapo).

Silpnųjų grupė 

Pastaba.
 † Marsaxlokk FC turėjo 8 (aštuonių) taškų nuobaudą.

2011–2012 m. Pirmasis divizionas 
 Pirmasis divizionas – antros pakopos pirmenybės.
 Dalyvavo 12 komandų.

Turnyrinė lentelė 
 Melita tapo nugalėtojais ir iškovojo vietą 2012–13 m. Premier League.
 Rabat Ajax liko antroje vietoje, bet iškovojo vietą 2012–13 m. Premier League.

2011–2012 m. Maltos futbolo taurė (FA Trophy) 
 Maltos futbolo taurė yra pagrindinis taurės turnyras Maltoje.
 2011–2012 m. Maltos futbolo taurė buvo 74-asis kasmetinis taurės turnyras.
 Skirtingai nei ankstesniais metais, turnyre dalyvavo visos komandos iš Maltos ir Gozo.
 Finalas įvyko 2012 m. gegužės 27 d. Takalio stadione.
 Finale Hibernians FC įveikė varžovus 3:1 ir tapo taurės savininkais.
 Beje, ketvirtfinalyje „hibsai“ nugalėjo titulą gynusią Floriana ekipą.

Finalo rungtynės 

 Finale Hibernians FC įveikė varžovus 3:1 ir tapo taurės savininkais.

2011–2012 m. Supertaurė 
 Maltos futbolo supertaurė – trofėjus, dėl kurio nuo 1985 m. varžosi Maltos čempionai ir taurės laimėtojai. 
 Jeigu čempionai laimi ir taurės turnyrą, tuomet čempionai dėl supertaurės žaidžia prieš vicečempionus.
 Maltos Supertaurės laimėtojais tapo Valleta futbolininkai.

Supertaurės rungtynės 

 Valleta nugalėjo varžovus rezultatu 3-1 ir iškovojo trofėjų.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė
 Foot.dk archyvas 
 FLASHSCORE

Maltos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2011–2012 m.
Juodkalnijos futbolo varžybos 2006–2007 m.

Juodkalnijos futbolo varžybos 2006–2007 m.
  prasidėjo 2006 m. rudenį, baigėsi 2007 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2006 m. rudenį, finalas įvyko 2007 m. pavasarį.

2006–2007 m. Pirma lyga 
 Pirma lyga – aukščiausioji futbolo lyga.
 Pirmasis futbolo čempionatas šalyje, atkūrus šalies Nepriklausomybę.
 Dalyvavo 12 komandų.

Turnyrinė lentelė 
  Čempionais tapo Golubovcų „Zeta“.

2006–2007 m. Juodkalnijos futbolo taurė 
 Juodkalnijos futbolo taurė – pagrindinis atkrintamųjų varžybų futbolo turnyras Juodkalnijoje. Vyksta nuo 2006 metų.
 Pirmasis taurės turnyras, atkūrus šalies Nepriklausomybę.
 Finalo rungtynės įvyko 2007 m. gegužės 30 d.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Finalo rungtynės 

 Rudar nugalėjo finale ir iškovojo taurę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė
 Foot.dk archyvas 
 SOCCERWAY

Juodkalnijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Juodkalnijos futbolo varžybos 2007–2008 m.

Juodkalnijos futbolo varžybos 2007–2008 m.
  prasidėjo 2007 m. rudenį, baigėsi 2008 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2007 m. rudenį, finalas įvyko 2008 m. pavasarį.

2007–2008 m. Pirma lyga 
 Pirma lyga – aukščiausioji futbolo lyga.
 Antrasis futbolo čempionatas šalyje, atkūrus šalies Nepriklausomybę.
 Dalyvavo 12 komandų.

Turnyrinė lentelė 
  Čempionais tapo Podgoricos „Budućnost“.

2007–2008 m. Juodkalnijos futbolo taurė 
 Juodkalnijos futbolo taurė – pagrindinis atkrintamųjų varžybų futbolo turnyras Juodkalnijoje. Vyksta nuo 2006 metų.
 Antrasis taurės turnyras, atkūrus šalies Nepriklausomybę.
 Finalo rungtynės įvyko 2008 m. gegužės 7 d.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Finalo rungtynės

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė
 Foot.dk archyvas 
 SOCCERWAY

Juodkalnijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2007–2008 m.
Juodkalnijos futbolo varžybos 2008–2009 m.

Juodkalnijos futbolo varžybos 2008–2009 m.
  prasidėjo 2008 m. rudenį, baigėsi 2009 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2008 m. rudenį, finalas įvyko 2009 m. pavasarį.

2008–2009 m. Pirma lyga 
 Pirma lyga – aukščiausioji futbolo lyga.
 Trečiasis futbolo čempionatas šalyje, atkūrus šalies Nepriklausomybę.
 Dalyvavo 12 komandų.

Turnyrinė lentelė 
  Čempionais tapo Budvos „Mogren“.

2008–2009 m. Juodkalnijos futbolo taurė 
 Juodkalnijos futbolo taurė – pagrindinis atkrintamųjų varžybų futbolo turnyras Juodkalnijoje. Vyksta nuo 2006 metų.
 Trečiasis taurės turnyras, atkūrus šalies Nepriklausomybę.
 Finalo rungtynės įvyko 2009 m. gegužės 13 d.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Finalo rungtynės 

 Petrovac palaužė varžovus pratęsimo metu ir iškovojo taurę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duoemų bazė
 Foot.dk archyvas 
 SOCCERWAY

Juodkalnijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2008–2009 m.
Juodkalnijos futbolo varžybos 2009–2010 m.

Juodkalnijos futbolo varžybos 2009–2010 m.
  prasidėjo 2009 m. rudenį, baigėsi 2010 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2009 m. rudenį, finalas įvyko 2010 m. pavasarį.

2009–2010 m. Pirma lyga 
 Pirma lyga – aukščiausioji futbolo lyga.
 Ketvirtasis futbolo čempionatas šalyje, atkūrus šalies Nepriklausomybę.
 Dalyvavo 12 komandų.

Turnyrinė lentelė 
  Čempionais tapo Pljevljos „Rudar“.

 FK Mornar Bar turėjo vieno taško nuobaudą.

2009–2010 m. Juodkalnijos futbolo taurė 
 Juodkalnijos futbolo taurė – pagrindinis atkrintamųjų varžybų futbolo turnyras Juodkalnijoje. Vyksta nuo 2006 metų.
 Ketvirtasis taurės turnyras, atkūrus šalies Nepriklausomybę.
 Finalo rungtynės buvo sužaistos 2010 m. gegužės 19 d.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Finalo rungtynės 

 Rudar nugalėjo finale ir iškovojo taurę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė
 Foot.dk archyvas 
 SOCERWAY

Juodkalnijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2009–2010 m.
Juodkalnijos futbolo varžybos 2010–2011 m.

Juodkalnijos futbolo varžybos 2010–2011 m.
  prasidėjo 2010 m. rudenį, baigėsi 2011 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2010 m. rudenį, finalas įvyko 2011 m. pavasarį.

2010–2011 m. Pirma lyga 
 Pirma lyga – aukščiausioji futbolo lyga.
 Penktasis futbolo čempionatas šalyje, atkūrus šalies Nepriklausomybę.
 Dalyvavo 12 komandų.

Turnyrinė lentelė 
  Čempionais tapo Budvos „Mogren“.

2010–2011 m. Juodkalnijos futbolo taurė 
 Juodkalnijos futbolo taurė – pagrindinis atkrintamųjų varžybų futbolo turnyras Juodkalnijoje. Vyksta nuo 2006 metų.
 Penktasis taurės turnyras, atkūrus šalies Nepriklausomybę.
 Finalo rungtynės buvo sužaistos 2011 m. gegužės 25 d.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Finalo rungtynės 

 Rudar iškovojo taurę tik po baudinių serijos.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė
 Foot.dk archyvas 
 SOCCERWAY

Juodkalnijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2010–2011 m.
Juodkalnijos futbolo varžybos 2011–2012 m.

Juodkalnijos futbolo varžybos 2011–2012 m.
  prasidėjo 2011 m. rudenį, baigėsi 2012 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2011 m. rudenį, finalas įvyko 2012 m. pavasarį.

2011–2012 m. Pirma lyga 
 Pirma lyga – aukščiausioji futbolo lyga.
 Šeštasis futbolo čempionatas šalyje, atkūrus šalies Nepriklausomybę.
 Dalyvavo 12 komandų.

Turnyrinė lentelė 
  Čempionais tapo Podgoricos „Budućnost“.

Pereinamosios rungtynės

Pirmosios rungtynės

Atsakomosios rungtynės 

 Jedinstvo nugalėjo bendru rezultatu 2-0 ir pateko į Pirmą lygą.

 Baro „Mornar“ nugalėjo bendru rezultatu 4-1 ir pateko į Pirmą lygą.

2011–2012 m. Juodkalnijos futbolo taurė 
 Juodkalnijos futbolo taurė – pagrindinis atkrintamųjų varžybų futbolo turnyras Juodkalnijoje. Vyksta nuo 2006 metų.
 Šeštasis taurės turnyras, atkūrus šalies Nepriklausomybę.
 s turnyras prasidėjo 2011 m. rugsėjo 19 d.
 Finalas įvyko 2012 m. gegužės 23 d.
 Nikšičiaus „Čelik“ nugalėjo rezultatu 2-1 ir iškovojo šalies taurę.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Finalo rungtynės 

 FK Čelik Nikšić iškovojo taurę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė
 Foot.dk archyvas 
 SOCCERWAY

Juodkalnijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2011–2012 m.
Zero II

Zero 2 – 2010 m. lietuvių filmas. Didelio populiarumo, tačiau ir daugybės neigiamos kritikos susilaukusio filmo „Zero“ tęsinys. Emilio Vėlyvio režisuotame filme vaidina žinomi lietuvių aktoriai, tokie kaip Inga Jankauskaitė ar Ramūnas Rudokas. Kino teatruose šį filmą buvo galima pamatyti tik sulaukusiems pilnametystės asmenims, vien dėl daugybės keiksmažodžių.

Siužetas 

Smogikai gauna iš pažiūros paprastą mafijos užduotį – surasti pagrobtą narkotikų kurjerį, – ir netikėtai įsisuka į viską ištaškantį bulvarinių aistrų, silikoninių krūtų ir šeimyninių išdavysčių tornadą. Dvidešimt keturios paieškų valandos virsta tikra muilo opera, o kai pasiutę persekiotojai pagaliau prisikasa prie „tiekėjo“, jie atskleidžia visiškai beprotišką sąmokslą.

Aktoriai 
 Inga Jankauskaitė
 Žemyna Ašmontaitė
 Aušra Štukytė
 Sonata Visockaitė
 Vytautas Šapranauskas - prodiuseris
 Ramūnas Rudokas
 Mindaugas Papinigis
 Milda Bartašiūnaitė
 Kęstutis Jakštas
 Saulius Siparis
 Aldona Vilutytė
 Donatas Šimukauskas
 Andrius Paulavičius

Nuorodos 
 Zero 2 obuolys.lt svetainėje 

Kriminaliniai filmai
Komedijos
Dramos
2010 filmai
Lietuvos filmai
Zero

Zero. Alyvinė Lietuva – lietuvių kūrybos drama, išleista 2006 m. pabaigoje. Kino salėse ji buvo pristatyta tik pilnametystės sulaukusiems asmenims, vien dėl daugybės necenzūrinių žodžių, netinkančių jaunesniajai auditorijai. Filmo pristatymas įvyko AXX festivalyje „Grožis ir geismas“, kurį aplankė tūkstančiai žmonių. 2010 m. buvo išleistas šio filmo tęsinys „Zero 2“, sulaukęs dar didesnio pripažinimo.

Siužetas 

Filmas pasakoja tris skirtingas istorijas: apie jaunuolį (akt. Adomas Stancikas), dezertyravusį iš privalomosios krašto apsaugos tarnybos, prasilošusį ritualinių paslaugų firmos savininką (akt. Andrius Paulavičius) ir apie tris smulkius vagis, užsidirbančius apiplėšinėjant „sutranzuotus“ vairuotojus. Šių, trijų nieko bendro tarp savęs neturinčių, istorijų herojus finale suveda atsitiktinis įvykis.

Vaidmenys 
 Adomas Stancikas,
 Andrius Paulavičius,
 Skirmantas Valiulis,
 Saulius Siparis,
 Ramūnas Rudokas,
 Algis Ramanauskas-Greitai,
 Egidijus Dragūnas.

Nuorodos 
 Zero  Obuolys.lt svetainėje

2006 filmai
Lietuvos filmai
Dramos
1979 m. Dakaro ralis

1979 m. Dakaro ralis buvo pirmosios Dakaro ralio lenktynės. Jos prasidėjo 1978 m. gruodžio 26 dieną Paryžiuje. Ralio finišas buvo Senegalo sostinėje Dakare 1979 m. sausio 14 d.

Mintis surengti Dakaro ralį kilo prancūzų lenktynininkui Thierry Sabine, kuomet jis pasiklydo dykumoje ir sumanė, kad tai būtų puiki vieta lenktynėms.

Pirmajame Dakaro ralyje dalyvavo 170 lenktynininkų automobilių ir motociklų kategorijose.

Nugalėtojai

Maršrutas 

Dakaro ralis pagal metus
1979 sporte
1980 m. Dakaro ralis

1980 m. Dakaro ralis buvo antrasis Dakaro ralis, kuris vyko sausio 1-sausio 23 dienomis. Šis Dakaro ralis vyko nuo Paryžiaus iki Dakaro. Šiais metais ralyje debiutavo tokios komandos kaip Yamaha, Volkswagen, Lada ir BMW, taip pat buvo įkurta sunkvežimių kategorija.

Iš viso ralyje dalyvavo 216 lenktynininkų. Motociklų klasėje laimėjo Cyril Neveu su Yamaha, automobilių – Kotulinsky ir Patrick Zaniroli su Volkswagen, sunkvežimių – Ataquat iš Alžyro ekipažas (Sonacome sunkvežimis).

Maršrutas 

Dakaro ralis pagal metus
1980 sporte
Adampolis (Debeikiai)

Adampolis – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Debeikių.

Istorija

Adampolio kaimas 1986 m. spalio 20 d. Lietuvos SSR Aukščiausiosios tarybos prezidiumo įsaku buvo išregistruotas iš gyvenamųjų vietovių registro, teritorija liko Stalėriškio kaime. Minint Vietovardžių metus, 2019 m. Adampolio kaimo vardas ir istorinės ribos atkurtos Lietuvos Respublikos vietovių registro sistemoje.

1923 m. kaime buvo 4 sodybos – 30 gyventojų.

1949 m. kaimas buvo įjungtas į kolūkį, vėliau priklausė „Kelias į komunizmą“, „Ateities“, Debeikių kolūkiams, kol 1992 m. ūkis iširo.

Priklausė Vyžuonų (Utenos r.) parapijai. Kapinių nebuvo.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės
Varnų ežeras

Varnų ežeras () – 2007 m. Lietuvoje, studijoje „Ketvirta versija“ sukurtas kino filmas vaikams, 61 min. trukmės. Premjera Lietuvoje – 2007 m. gegužės 9 d.

Siužetas 
Istorija apie keturis berniūkščius, kurie slepiasi nuo suaugusiųjų primestų taisyklių apgriautoje sovietinėje karinėje teritorijoje, šalia NATO aviacijos bazės. Tai juosta apie vaikišką vienatvę ir smalsumą, siekiant įveikti priešą, eiti draudžiamu keliu, keršyti. Tai bandymas kino kalba žaismingai kalbėtis su vaikais apie juos pačius. Filmas nufilmuotas kaip suaugusio žmogaus vaikystės atsiminimas – spalvos išblukusios, melsvos, per vieną dieną įvyksta daugybė dalykų ir t. t.

Didmiesčio pašonėje, šalia karinio aerodromo įsikūrusiame kaimelyje gyvena keturi berniukai. Jie kasdien mato kylančius ir besileidžiančius karinius lėktuvus ir žaidžia savąjį karą. Pasislėpę apleistame angare jie sukuria savo lėktuvą-skraidyklę. Vieną dieną atvykę į savo slaptą landynę, vaikai čia aptinka įsibrovėlį. Valkata okupuoja slaptą berniukų prieglobstį ir šiems nebelieka nieko kito, kaip tik pradėti kerštą. Kovodami su baime ir draudimais vaikai atranda savas vertybes. Vėliau vienam iš jų Valkata tampa draugu ir mokytoju.

Aktoriai 
Valentinas Masalskis,  Tauras Cizas, Augustas Juozapavičius, Rimantė Krilavičiūtė ir kt.

Įvertinimas 
Filmas dažnai kviečiamas dalyvauti festivaliuose, kurie skirti pristatyti šiuolaikinę Europos kino įvairovę bei kuriuose pažindinama su įvairių Senojo žemyno šalių, tautų tikrove, kultūra, socialiniais santykiais. Rodytas Indijoje, tarptautinio filmų vaikams festivalio konkursinėje programoje, Romoje, festivalyje „Europine 27“, Čekijos ambasados organizuojamame festivalyje „EU Film Club“.

Iki šiol reikšmingiausias „Varnų ežero“ pelnytas apdovanojimas suteiktas tarptautiniame 2007 m. gruodžio pradžioje vykusiame Olimpijos kino festivalyje Graikijoje. Filmas dalyvavęs tarptautiniuose festivaliuose Lenkijoje, Kenijoje, Vokietijoje, Rusijoje, Graikijoje, Suomijoje. Teisę į „Varnų ežerą“ yra įsigiję „Tropicalstorm Entertainment“ filmų platinimo įmonė bei Lenkijos televizijos ir „Eurochannel“ kanalai.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Filmo aprašymas
 Apie filmą

2007 filmai
Lietuvos filmai
Boravskiai (Pžitulų valsčius)

Boravskiai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į pietvakarius nuo Pžitulų, apie 25 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 65 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

Istorija 
1426 m. gruodžio 8 d. Mazovijos kunigaikštis Janušas I Senasis šio kaimo apylinkėse suteikė 10 valakų žemės broliams Dobislavui, Stanislavui ir Mikalojui iš Borovo. 1497 m. kaime lankėsi karalius Jonas Albrechtas.

Literatūra

 Seweryn Uruski „Rodzina herbarz szlachty polskiej” Warszawa 1931 rok
 Czesław Brodzicki „Początki osadnictwa Wizny i ziemi wiskiej na tle wydarzeń historycznych w tym regionie Polski (do 1529 roku)” Warszawa 1994 rok
 Franciszek Czaykowski „Regestr Diesezjów czyli właściciele ziemscy w Koronie 1783 – 1784” z przypisami i wstępem Krzysztofa Chłapowskiego i Sławomira Górzyckiego Warszawa 2006 rok

Pžitulų valsčius
Chžanovas

Chžanovas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. .

Pžitulų valsčius
Dolivai

Dolivai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Pžitulų, apie 31 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 65 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

Pžitulų valsčius
Gardotai

Gardotai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Istorija 
Pirmą kartą kaimas paminėtas XV a. Manoma kad kaimo įkūrėjas buvo Lenkijos bajoras Gardotas, kuriam šias žemes už karinę tarnybą suteikė Mazovijos kunigaikštis Janušas I Senasis.

Literatūra

 Czesław Brodzicki, Początki osadnictwa Wizny i ziemi wiskiej na tle wydarzeń historycznych w tym regionie Polski (do 1529 roku), Warszawa 1994
 Franciszek Czaykowski, Regestr Diesezjów czyli właściciele ziemscy w Koronie 1783 – 1784 z przypisami i wstępem Krzysztofa Chłapowskiego i Sławomira Górzyckiego, Warszawa 2006

Pžitulų valsčius
Gžimkai

Gžimkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Istorija 
Pirmą kartą kaimas paminėtas XV a. pradžioje, kai 1421 m. Mazovijos kunigaikštis Janušas I Senasis suteikė 30 valakų šių žemių broliams Gžimislavui ir Ramotui iš Semiontkovos.

Literatūra

 Czesław Brodzicki „Początki osadnictwa Wizny i ziemi wiskiej na tle wydarzeń historycznych w tym regionie Polski (do 1529 roku)” Warszawa 1994 rok
 Franciszek Czaykowski „Regestr Diesezjów czyli właściciele ziemscy w Koronie 1783 – 1784” z przypisami i wstępem Krzysztofa Chłapowskiego i Sławomira Górzyckiego Warszawa 2006 rok

Pžitulų valsčius
Kubra Pžebuduvka

Kubra Pžebuduvka () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Pžitulų valsčius
Miečkai (Lomžos apskritis)

Miečkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Pžitulų valsčius
Mročkai (Lomžos apskritis)

Mročkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Žymūs žmonės

 Franciszek Karwowski (1895-2005) - Lenkijos kariuomenės kapitonas.
 

Pžitulų valsčius
Nova Kubra

Nova Kubra () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Lenkijos Kongreso karalystės laikais kaimas buvo Kubros valsčiaus centras.

Pžitulų valsčius
Obritkai (Lomžos apskritis)

Obritkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Istorija 
Pirmą kartą kaimas paminėtas XV a. pradžioje apie 1420 m., kai Mazovijos kunigaikštis Janušas I Senasis suteikė Stanislavui iš Ciechanovskos 40 valakų šių žemių, kurios buvo vadinamos Obryte.

Literatūra 

 Czesław Brodzicki „Początki osadnictwa Wizny i ziemi wiskiej na tle wydarzeń historycznych w tym regionie Polski (do 1529 roku)” Warszawa 1994 rok
 Franciszek Czaykowski „Regestr Diesezjów czyli właściciele ziemscy w Koronie 1783–1784” z przypisami i wstępem Krzysztofa Chłapowskiego i Sławomira Górzyckiego Warszawa 2006 rok

Pžitulų valsčius
Pienki Okopnė

Pienki Okopnė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Pžitulų valsčius
Pžitulai

Pžitulai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 27 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 64 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr.  ir vaivadijos kelias Nr. .

Istorija 

Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. 1436 m. kaime įkurta Pžitulų Šv. Kryžiaus parapija. Nuo 1569 m. iki 1795 m. kaimas priklausė Abiejų Tautų respublikai.

Pžitulų valsčius
Pžitulų Kolonija

Pžitulų Kolonija () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Pžitulų valsčius
Pžitulų Lasas

Pžitulų Lasas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Pžitulų valsčius
Stara Kubra

Stara Kubra () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Pžitulų valsčius
Supai

Supai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 29 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 59 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime yra I pasaulinio karo vokiečių kareivių kapinės.

Pžitulų valsčius
Tžaskai (Lomžos apskritis)

Tžaskai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Pžitulų valsčius
Vagai

Vagai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 29 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 59 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

Pžitulų valsčius
Vilamovas

Vilamovas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Pžitulų valsčius
Pžitulų Šv. Kryžiaus parapija

Pžitulų Šv. Kryžiaus parapija () - parapija įkurta 1436 metais. Parapija priklauso Lomžos vyskupijai, Jedvabno dekanatui.

Nuorodos

 Aprašymas apie parapiją (lenk.) .

Pžitulų valsčius
Lomžos vyskupijos parapijos
Kubros valsčius

Kubros valsčius () – XIX a. pabaigoje ir XX a. pradžioje egzistavęs valsčius Kolno apskrityje, Lomžos gubernijoje. Valsčiaus centras buvo Nova Kubra kaimas. 1921 m. buvusios valsčiaus vietoje įkurtas Pžitulų valsčius.

Šaltiniai 
 
 Skorowidz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej – Tom V – Województwo Białostockie, Główny Urząd Statystyczny Rzeczypospolitej Polskiej, Warszawa 1924;
 Aprašymas apie valsčių Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom IV (Kęs – Kutno) z 1883 r. (lenk.).

Buvę Balstogės vaivadijos valsčiai
Pžitulų valsčius
Konstantinas Gaurylius

Konstantinas Gaurylius (g. 1924 m. sausio 2 d. Židikuose) – Lietuvos visuomenės ir karinis veikėjas, generolas majoras.

Biografija 
1940–1941 m. LLKJS Židikų valsčiaus komiteto sekretorius. 1941–1945 m. 16-osios lietuviškosios divizijos karys. Nuo 1943 m. SSKP narys. 1945 m. baigė Podolsko pėstininkų karo mokyklą, 1957 m. Lenino karinę politinę akademiją. 1957–1964 m. bataliono, pulko vado pavaduotojas politiniams reikalams. 1964–1984 m. LSSR karinio komisariato politinio skyriaus viršininkas. 1985–1990 m. LSSR revoliucijos muziejaus direktorius. Buvo Vilniaus rajono sodininkų bendrijos „Dobilas“ pirmininku.

Įvertinimas 
 1978 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas

Šaltiniai 

TSRS generolai
Lietuvos muziejų direktoriai
Lietuvos enciklopedininkai