joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Da Grande Sports Club

„Da Grande Sports Club“ – Maldyvų futbolo klubas iš Malės.

Istorija 
Įkurtas 2015 m. Dalyvavo elito diviziono kovose nuo 2019/20 m. sezono. Debiutiniame sezone užėmė 5 vietą ir išsaugojo vietą aukščiausioje lygoje.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Sudėtis 
Atnaujinta: 2021 m. rugsėjo 1 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]
 Facebook paskyra
 Twitter paskyra
 Instagram paskyra
 SOCCERWAY (klubo profilis)
 SOCCERWAY (2020/21 m. sezonas)
 Flashscore (Klubo profilis)
 Transfermarkt (Klubo profilis)
 Sofascore (Klubo profilis)
 elevensports.com (Klubo profilis)
 Globalsportsarchive

Maldyvų futbolo klubai
Super United Sports

„Super United Sports“ – Maldyvų futbolo klubas iš Malės.

Istorija 
Įkurtas 2016 m. Dalyvavo elito diviziono kovose nuo 2020/21 m. sezono. Debiutiniame sezone užėmė 6 vietą ir išsaugojo vietą aukščiausioje lygoje.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Sudėtis 
Atnaujinta: 2021 m. rugsėjo 1 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]
 Facebook paskyra
 Twitter paskyra
 Instagram paskyra
 SOCCERWAY (klubo profilis)
 SOCCERWAY (2020/21 m. sezonas)
 Flashscore (Klubo profilis)
 Transfermarkt (Klubo profilis)
 Sofascore (Klubo profilis)
 elevensports.com (Klubo profilis)
 Globalsportsarchive

Maldyvų futbolo klubai
United Victory

„United Victory“ – Maldyvų futbolo klubas iš Malės.

Istorija 
Įkurtas 1973 m. Dalyvavo elito diviziono kovose nuo 2020/21 m. sezono. Debiutiniame sezone užėmė 8 vietą iš aštuonių dalyvių.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Sudėtis 
Atnaujinta: 2021 m. rugsėjo 1 d.
<...>

Garsesni žaidėjai 
  Kirilas Siličius, saugas (2019)

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]
 Facebook paskyra
 Twitter paskyra
 SOCCERWAY (klubo profilis)
 SOCCERWAY (2020/21 m. sezonas)
 Flashscore (Klubo profilis)
 Transfermarkt (Klubo profilis)
 Sofascore (Klubo profilis)
 elevensports.com (Klubo profilis)
 Globalsportsarchive

Maldyvų futbolo klubai
Kirilas Siličius

Kirilas Siličius (Кирило Євгенович Сіліч; g. 1990 m. rugpjūčio 3 d.) – futbolininkas iš Ukrainos, rungtyniaujantis saugo pozicijoje.

Karjera 
Futbolininko karjerą pradėjo gimtinėje. Odesos miesto „Čornomoreco“, „Ukrpočtos“ jaunimo ekipose.

Profesionalo karjerą pradėjo 2006 m. „Dnister“ komandoje, vėliau žaidė kituose Ukrainos klubuose.

Sillamae „Kalev“ 
2014 m. atstovavo Estijos „Kalev“ klubui iš Silamejės. Per 39 Meistriliiga rungtynes pelnė 9 įvarčius bei atliko 12 rezultatyvių perdavimų.

FK Jelgava 
2016 m. persikėlė į „Jelgavos“ klubą. Iškovojo Latvijos futbolo taurę, o Virsliga pirmenybėse įmušė du įvarčius.

DFK Dainava 
Atvyko į Lietuvą 2017 m. kovo mėn. tapo Alytaus „Dainavos“ nariu. Tuo metu ekipa rungtyniavo Pirmoje lygoje. Sužaidė 12 rungtynių ir du kartus pasižymėjo pelnydamas įvarčius. Žaidė ir LFF taurės turnyre, kur rungtynėse prieš Vilniaus Vytis pelnė pirmą rungtynių įvartį, tačiau alytiškiai pralaimėjo rezultatu 3:6 ir iškrito iš tolimesnių kovų.

FK Jonava 
2017 m. vasarą perėjo į „Jonavos“ klubą. Karjera klube nesusiklostė. A lygoje sužaidė vos keturias rungtynes.

07 Vestur 
2018 m. karjerą tęsė 07 Vestur klube (Farerų salose).

DFK Dainava 
2019 m. grįžo į DFK Dainava, tačiau 2019 m. vasarą perėjo į United Victory iš Maldyvų.

FK Šilas 
2021 m. vasarą grįžo į Lietuvą ir atstovavo „Šilo“ klubui iš Kazlų Rūdos, kuris 2021 m. žaidė Pirmoje lygoje.

DFK Dainava 
2022 m. kovo 17 d. pranešta, kad žaidėjas atstovaus Alytaus „Dainavai“.

Statistika 
 A lygos ir Pirmos lygos statistika

Spalvų reikšmės:
  Ekipa žaidė A lygoje;
  Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 transfermarkt
 lietuvosfutbolas.lt
 footballfacts.ru

Ukrainos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Kulvos herbas

Kulvos herbas – vienas iš Kulvos kaimo ir seniūnijos (Jonavos rajono savivaldybė) heraldikos atributų.

Aprašas 

Herbo mėlyname fone pavaizduota balta gulbė su karūna, pakėlusi sparnus. Po gulbės kojomis – tekančio vandens vilnys.

Istorija 

2014 m. lapkričio 17 d. herbą LR Prezidentė patvirtino dekretu Nr. 1K-144.

Šaltiniai

2014 m. patvirtinti Lietuvos gyvenviečių herbai
Jonavos rajono savivaldybės gyvenviečių herbai
Nemėžio herbas

Nemėžio herbas – pagrindinis Nemėžio kaimo (Vilniaus rajono savivaldybė) heraldikos atributas.

Aprašas 

Pažymint su totoriais susijusią Nemėžio gyvenvietės kilmę ir šiandieną veikiančią stiprią Nemėžio totorių bendruomenę, herbo dešiniajame kampe pavaizduotas totoriškas motyvas – bunčiukas (Senovės Turkijoje valdžios ženklas: medinė lazda iki 2,5 m ilgio, užsibaigianti rutuliu arba smaigaliu, papuoštu žemyn svyrančiais ašutais, vartota turkų, totorių ir kazokų kaip karinės valdžios ženklas).

Istorija 

2015 m. d. gegužės 25 d. herbą LR Prezidentė patvirtino dekretu Nr. 1K-668.

Šaltiniai

2016 m. patvirtinti Lietuvos gyvenviečių herbai
Vilniaus rajono savivaldybės gyvenviečių herbai
Islamo respublika

Islamo respublika – respublikos formos suvereni valstybė, kurią oficialiai valdo islamo įstatymai, priešingi islamo monarchijai. Trys dabartinės valstybės yra islamo respublikos: Iranas, Mauritanija ir Pakistanas.  Tačiau terminas nėra aiškus.  Nepaisant „islamo respublikos“ pavadinimo, šalys labai skiriasi savo vyriausybėmis ir įstatymais, o iš trijų, vienintelis Iranas yra religinė teokratinė valstybė. Be to, Pakistanas pirmasis priėmė šį pavadinimą 1956 m., nepaisant to, kad tuo metu islamas nebuvo valstybinė religija.

Dabartinės islamo respublikos

Išnašos 

Respublika
Islamas
Vilkėnai (reikšmės)

Vilkėnai gali reikšti:

 Vilkėnai, kaimas Kauno rajone;
 kelios gyvenvietės vardu Vilkėnas Šilutės rajone.
Plutiškių herbas

Plutiškių herbas – pagrindinis Plutiškių kaimo ir seniūnijos (Kazlų Rūdos savivaldybė) heraldinis atributas.

Aprašas

Mėlyname lauke – sidabrinis kubilas su auksine duona, į kurią įsmeigtas sidabrinis kryžius.

Istorija

Herbas patvirtintas 2020 m. spalio 7 d. LR Prezidento dekretu Nr. 1K-415. Etalono autorius – Arvydas Každailis.

Šaltiniai

Kazlų Rūdos savivaldybės gyvenviečių herbai
2020 m. patvirtinti Lietuvos gyvenviečių herbai
Bilionių herbas

Bilionių herbas – pagrindinis Bilionių kaimo ir seniūnijos (Šilalės rajono savivaldybė) heraldinis atributas.

Aprašas

Raudoname lauke – sidabrinė pilis ant žalios papėdės.

Istorija

Herbas patvirtintas 2021 m. balandžio 26 d. LR Prezidento dekretu Nr. 1K-584. Etalono autorius – Gražina Oškinytė-Eimanavičienė.

Šaltiniai

Šilalės rajono savivaldybės gyvenviečių herbai
2021 m. patvirtinti Lietuvos gyvenviečių herbai
Bilioniai
Latvijos universiteto Lyvių institutas

Latvijos universiteto Lyvių institutas (, ) – aukštojo mokslo įstaiga, įkurta 2018 m. rugpjūčio 21 d. Rygoje, Latvijoje.

Latvijos universiteto Lyvių institutas – pirmoji mokslo įstaiga Latvijoje ir pasaulyje, kurios veikla sutelkta į lyvių kalbą, tautosaką, etnografiją, archeologiją, antropologiją ir naujųjų laikų kultūrą bei istoriją, šių ir kitų sričių tarpusavio sąveikos tyrimus, taip pat institutas skiria didelį dėmesį žinių apie lyvių paveldą sklaidai, siekia, kad jos būtų prieinamos plačiajai visuomenei. Institutas tiria, kokį poveikį latvių kalbos ir tautos formavimuisi padarė lyvių, senosios vietinės tautos, kalba ir kultūra.

Lyvių institutas bendradarbiauja su užsienio finougristikos centrais: Tartu, Helsinkio, Upsalos, Getingeno ir kitais universitetais. Institutas bendradarbiauja ir su lyvių bei kitomis visuomeninėmis organizacijomis, vietos valdžiomis ir verslininkais.

Pirmasis Lyvių instituto direktorius (nuo 2018 m.) – lyvių kalbininkas V. Ernštreitas. Instituto adresas – Kronvalda bulvāris 4-220
Rīga, LV-1010, Latvija.

Išnašos

Nuorodos 
 Latvijos universiteto Lyvių instituto svetainė (lyvių, latvių, anglų k.)

Latvijos aukštosios mokyklos
Mokslinių tyrimų institutai
Islamizmas

Islamizmas ( – politinis islamas) – religinė-politinė ideologija, kuri šariato teisei teikia pirmenybę prieš pasaulietines valdymo formas. Atsirado XX a. viduryje, reaguojant į Vakarų įtaką, sparčius musulmonų visuomenės pokyčius ir modernizaciją.

Islamizmą galima apibūdinti kaip ideologiją, reikalaujančią skrupulingo šventojo islamo įstatymo laikymosi. Anot šio požiūrio, islamas turėtų būti kertinė ašis žmogaus socialiniame, politiniame ir asmeniniame gyvenime. Islamizmas gali būti apibrėžimas įvairiai.

Islamizmas, kaip politinis reiškinys reiškiasi per įvairias islamo politines partijas: nuo palaikančių tam tikrus demokratinius ir nuosaikius elementus, iki radikalių ir ekstremalių salafistinio pobūdžio pasiūlymų, priskiriamų džihadizmui.

Islamo fragmentus, susijusius su politika, ekonomika ir kariniais reikalais, islamizmas paverčia tvaria ir sisteminga programa. Islamistų nuomonėse pabrėžiamas šariato, kuris yra islamo įstatymas, taikymas, visos islamo politinės vienybės būtinybė. Jie siekia selektyvaus nemusulmoniško Vakarų karinio, ekonominio, politinio, socialinio ar kultūrinio poveikio, kuris, jų manymu, nesuderinamas su islamu, panaikinimo, ypač musulmoniškame pasaulyje.

Išnašos 

Islamas
Politinės ideologijos
Džihadizmas

Džihadizmas ( = al-jihadia) – politinė ir religinė islamo ideologija, kviečianti įvairiais būdais, nuo pavienių teroro aktų ar tikro karo, smogti tiems, kurie laikomi priešais, vidiniais ar išoriniais.

Džihadizmo tikslas yra kalifato, kitaip tariant, tam tikros islamiškos politinės ir juridinės valdymo formos sukūrimas ir primetimas. Džihadistai, džihadizmo išpažinėjai, savaip intrepretuoja pačią džihado reikšmę, atmeta bet kokias karo taisykles ir pereina prie teroristinių veiksmų, kaip kovos formos, siekdami aiškių politinių tikslų – nuversti esamas vyriausybes arba sumažinti Vakarų pasaulio įtaką musulmoniškose šalyse.

Džihadizmas dažnai tampa regioninių ar pasaulinių galių įrankiu, persipina su kitomis etninėmis ar religinėmis įtampomis.

Istorija 
Teroristinės organizacijos, dalyvavusios Afganistano kare 1979–1989 m., sustiprino džihadizmo, kuris buvo platinamas įvairiuose ginkluotuose konfliktuose 1990–2000 m., iškilimą. Gillesas Kepelis praėjusio amžiaus dešimtajame dešimtmetyje nustatė konkretų salafi džihadizmą kartu su salafizmu.

Džihadizmas, turintis tarptautinį, panislamistinį mastą, taip pat yra žinomas kaip „pasaulinis džihadizmas“. Tyrimai rodo, kad didėjant Islamo valstybei, daugelis musulmonų iš Vakarų šalių, tokių kaip Albanija, Australija, Belgija, Bosnija ir Hercegovina, Kanada, Danija, Prancūzija, Vokietija, Airija, Italija, Kosovas, Nyderlandai, Naujoji Zelandija, Šiaurės Makedonija, Norvegija, Lenkija, Rusija, Ispanija, Švedija, Šveicarija, Jungtinė Karalystė ir JAV keliavo prisijungti prie pasaulinio džihado Sirijoje ir Irake.

Šaltiniai 

Islamo judėjimai
Terorizmas
Mažasis Kėnigsbruchas

Mažasis Kėnigsbruchas () – buvęs dvaras Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 22 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 22 km į pietryčius nuo Lazdynų, 2 km nuo Šešupės ir Lietuvos sienos.

Istorija 
Įkurtas XVIII a. antroje pusėje, įsisavinus Didžiosios Plynės pelkės pakraščių nusausintas žemes. 1785 m. buvo bajoriškasis palivarkas su 3 ugniakurais, 1821 m. – bajoriškasis palivarkas su 17 gyventojų. 1846 m. Mažajame Kėnigsbruche buvo 1 gyvenamasis pastatas ir 55 gyventojai. Iki 1818 m. priklausė Įsruties apskrities Diržkiemio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Doristalio (Stabartynės) valsčiui. Tikintieji priklausė Širvintos evangelikų liuteronų parapijai. 1928 m. sujungtas su Stabartynės dvaru, sudaryta nauja, Doristalio  kaimo bendruomenė.  Mažajame Kėnigsbruche buvo mokykla, paštas, pieninė. Netoli dvaro buvo kasamos durpės. 1932 m. dvaras turėjo 249 ha žemės, iš jų, 155 ha ariamos, 74 ha pievų ir ganyklų, 25 ha miško. Po Antrojo pasaulinio karo išnyko.

Gyventojai

Šaltiniai 

Pilkalnio apskrities gyvenvietės
Panislamizmas

Panislamizmas () – politinė ideologija, propaguojanti musulmonų vienybę vienoje islamo šalyje ar valstybėje – dažnai kalifate – arba tarptautinėje organizacijoje, besivadovaujančioje islamo principais. Skirtingai nuo pannacionalistinių ideologijų, pavyzdžiui, panarabizmo, panislamizmas umą (musulmonų bendruomenę) laiko ištikimybės ir mobilizacijos židiniu, o etninės kilmės ir rasės nepriskiria pagrindiniams vienijantiems veiksniams.

Išnašos 

Politinės ideologijos
Miesto balandis

Columba livia f. urbana

Miesto balandis arba miesto karvelis (Columba livia domestica) – karvelinių paukščių (Columbiformes) būrio, karvelinių (Columbidae) šeimos, tikrųjų karvelių (Columba) genties, uolinių karvelių (Columba livia) rūšies porūšis.

Lietuvoje dažnai painiojama miesto balandžių sąvoka ir jie neskiriami nuo naminių balandžių (Columba livia domestica), kuomet tiek miesto balandžiai, tiek naminiai balandžiai vadinami bendrais sinonimais – miesto balandis, miesto karvelis, naminis balandis, naminis karvelis, balandis, karvelis.

Miesto balandžiai ir naminiai balandžiai dažniausiai užrašomi bendru mokslinių pavadinimu – „Columba livia domestica“, nors dalyje mokslinės literatūros miesto balandžiams taikomas „Columba livia f. urbana“ pavadinimas.

Kilmė 
Uoliniai karveliai (Columba livia) yra tiesioginiai naminių balandžių protėviai, o iš naminių balandžių ir išplito miesto balandžių populiacijos. Miesto balandžiai yra naminių balandžių (Columba livia domestica) įvairių veislių mišrūnai ir tiesioginiai palikuonys, kuriems anksčiau ištrukus iš narvelių ir paleistiems į laisvę sukūrė pusiau sulaukėjusios miesto balandžių populiacijas pasaulio įvairiuose miestuose ir gyvenvietėse.

Paplitimas pasaulyje 
Miesto balandžiai išplitę visuose pasaulio žemynuose išskyrus Antarktidą.

Didesniais ar mažesniais būriais laikosi miestų gatvėse, parkuose.

Paplitimas Lietuvoje 
Lietuvoje miesto balandžiai gausiai paplitę miestuose, miesteliuose, rečiau pasitaiko mažose gyvenvietėse arba nedidelių kaimų vietovėse.

Apibūdinimas 
Dauguma miesto balandžių morfologiškai (plunksniniu apdaru ir dydžiu) l. panašūs į uolinius karvelius ir uldukus (Columba oenas). Miesto balandžių kūno ilgis 29–35 cm, atstumas tarp išskleistų abiejų sparnugalių 60–68 cm, sveria 315–410 g.

Gyvenimo būdas 
Miesto balandžiai monogamai. Daugelis miesto balandžių veistis pradeda antrais gyvenimo metais. Lizdą krauna abu poros nariai. Į metus išveda 2-4, rečiau iki 6 vadų. Jeigu kiaušinių dėtis būna sunaikinta, po 10-14 dienų deda naują. Dėtyje beveik visada du, kartais tik vienas, o rečiau trys kiaušiniai. Juos vieną po kito deda 48 valandų intervalu. Kiaušiniai 34-42 mm ilgio ir 26-31 mm pločio, balti ir šiek tiek blizgantys. Juos ima perėti po pirmo kiaušinio abu poros nariai, ir peri 17-18 dienų. Jaunikliams paūgėjus, tėvai dienos metu palieka vienus lizde ir maitina maždaug tik keturis kartus per dieną, o tuo tarpu skrenda į kitą lizdą pradėti sekančios vados. Jaunikliai lizdą palieka per 23-25 dienas, o per 30-35 dienas jie tampa savarankiškais, nors laikosi kartu su tėvais tol, kol susiranda sau į porą partnerį.

Poros visą gyvenimą prisirišusios vietose prie savo lizdaviečių.

Gyvenimo trukmė 
Pirmus metus gyvenančių miestų centruose patinėlių mirštamumas labai aukštas – iki 90 proc. Miesto balandžiai laisvėje vidutiniškai gyvena 3-5 metus, bet prie palankių sąlygų gali išgyventi daugiau kaip 10 metų. Palyginimui naminiai balandžiai, kurie laikomi nelaisvėje, išgyvena iki 15 metų.

Galerija

Taip pat skaityti 
 Uldukas

Šaltiniai

Nuorodos 
 alchetron.com / Feral pigeon | Updated on Apr 25, 2018

Karveliniai
Salafizmas

Salafizmas (, „pamaldieji protėviai“) – religinis islamo fundamentalistų judėjimas, kilęs iš Persijos įlankos šalių. Ši radikali religijos pakraipa reikalauja grįžti prie pirmykščio, „protėvių“ (salaf) islamo. Salafistų idealas – pirmosios trys musulmonų kartos.

Šariatas jiems yra aukštesnis už šalies, kurioje gyvena, įstatymus. Vienintelis įstatymdavys yra Dievas. Todėl tie musulmonai, kurie laikosi pasaulietinių įstatymų, „nusižengia daugdievyste ir nusipelno mirties.“ Salafistų tikslas – pertvarkyti valstybę, teisėtvarką ir visuomenę pagal salafistinę ideologiją ir galiausiai įkurti islamišką „Alacho valstybę“.

Išnašos 

Islamo judėjimai
Islamo fundamentalizmas

Islamo fundamentalizmas – musulmoniškasis religinis sąjūdis. Svarbiausia vertybe laiko religinę tradiciją, ragina grįžti prie pranašo Mahometo laikų islamo, priešiškas bet kokioms permainoms (bida), islamo reformas suvokia kaip tikėjimo tapatumo pažeidimą.

Pagrindinis dabartinio islamo fundamentalistų siekis – apginti musulmonų visuomenės savitumą, nušalinti egzistuojančius režimus ir sukurti valstybes, kurių pagrindas būtų islamo teisė (šariatas). Fundamentalistai imasi masių gynėjo vaidmens. Kai kuriose šalyse kova vyksta ne tarp pasaulietinio ir islamiškojo plėtros kelio, o pirmiausia tarp valdančiojo elito ir visuomenės.

Ypač suaktyvėjo nuo XX a. 8 deš. Iš islamo fundamentalistų sąjūdžių pažymėtini Broliai musulmonai. Egzistuoja daug kitų radikalių islamistinių organizacijų, viena jų – Osamos bin Ladeno sukurta pogrindinė organizacija al Kaeda, siekianti primesti šariato valdymą nuo Atlanto iki Indijos vandenyno.

Išnašos 

Islamas
Noravank SC

Noravanko futbolo klubas, trumpai Vaiko „Noravank“ bei Novarank, angliškuose šaltiniuose žinomas kaip Noravank SC – Armėnijos futbolo klubas iš Vaiko. Areviko stadionas, esantis Vaiko mieste turėtų būti klubo namų arena, tačiau yra renovuojamas ir laikinai klubas žaidžia Čarencavano miesto stadione.

Istorija 
2020 m. įkurtas klubas licencijavosi ir žaidė Pirmoje lygoje. 2020–2021 m. sezone užėmė trečią vietą.

2021–22 m. sezone „Noravanko“ klubo pagrindinė ekipa debiutavo Premjer lygoje. Liko septintoje vietoje, tačiau pasiekė futbolo taurės finalą, o jame nugalėjo varžovus ir iškovojo trofėjų.

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Sudėtis 
 Atnaujinta: 2021 m. rugsėjo 6 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė] 
 Facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė

Armėnijos futbolo klubai
Gegužiai (Šiauliai)

Gegužiai – vienas iš Šiaulių miesto pietinės dalies rajonų. Ribojasi vakaruose su Šventupiu, šiaurėje su Lieporiais ir Verduliais, rytuose su Piktmiškiu, pietuose – Šlepkai ir Rėkyvos ežeras.

Pavadinimas ir vieta 

Rajono pavadinimas kilęs nuo vienkieminio Gegužių kaimo, žinomo nuo XVIII a. Priklauso administraciniam Šiaulių rajonui, tačiau vienintelis kelias veda į miestą. Rajoną su miestu jungia miesto visuomeninio transporto linija (autobusas Nr. 3A).

Gyvenvietė pradėjo plėstis po 1994 m., buvusiems savininkams pradėjus grąžinti žemės sklypus. Greta gyvenvietės suprojektuotas pietinis .

Šiaulių miesto dalys
Islamo valstybė (valdymo forma)

Islamo valstybė () – valdymo forma, kuri remiasi islamo teise. Terminas „Islamo valstybė“ buvo naudojamas apibūdinti įvairias istorines politikos kryptis ir islamo pasaulio valdymo teorijas. Šis arabiškas terminas reiškia šiuolaikinę idėją, susijusią su islamizmu.

Išnašos 

Islamas
Valdymo formos
Ivo Braz

Ivas Aleksandras Pereira Bražas (Ivo Braz arba Ivo Alexandre Pereira Braz; g. 1995 m. gegužės 25 d.) – futbolininkas iš Portugalijos, rungtyniaujantis saugo pozicijoje.

Karjera 
Žaidėjas karjerą pradėjo Portugalijoje. Žaidė Casa Pia AC jaunimo ekipose ir U19 komandoje.

Profesionalo karjerą pradėjo Casa Pia AC 2014 m. Buvo skolinamas Clube Operário Desportivo.

Grįžo į Casa Pia AC, o paskui atstovavo GDR Gafetense, SC Mirandela, GS Loures, SG Sacavenense, Clube Oriental Lissabon.

Į Telšius saugas atvyko iš „Olhanense“ klubo, žaidusio trečiajame pagal pajėgumą Portugalijos divizione.

FC Džiugas

A lyga: 2021 m. 
2021 m. rugsėjo mėn. pranešta, kad pasirašyta sutartis su A lygos debiutantais Telšių „Džiugo“ klubu.

Debiutavo 2021 m. rugsėjo 11 d. rungtynėse prieš „Sūduvą“.

2021 m. spalio 24 d. rungtynėse prieš DFK Dainava pasižymėjo pelnydamas įvartį, tačiau dzūkai nugalėjo žemaičius rezultatu 3:2.

2021 m. lapkričio 28 d. rungtynėse prieš FK Žalgiris pelnė įvartį.

A lyga: 2022 m. 
2022 m. sausio mėn. pranešta, kad žaidėjas lieka klube.

2022 m. kovo 26 d. rungtynėse prieš FK Banga pasižymėjo pelnydamas du įvarčius.

Statistika 
 A lygos statistika.

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Laimėjimai 
 su FC Džiugas

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 lietuvosfutbolas.lt
 Transfermarkt
 fcdziugas.lt
 Globalsportsarchive

Portugalijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Juan Palacios

Chuanas Diegas Teljas Palasjosas (Juan Diego Tello Palacios, g. 1985 m. gegužės 11 d.) – Kolumbijos krepšininkas, rungtyniaujantis Jonavos „CBet“ klube. Žaidžia vidurio puolėjo ir sunkiojo krašto puolėjo pozicijose. Anksčiau yra atstovavęs Klaipėdos „Neptūnui“ ir Vilniaus „Lietuvos rytui“.

Karjera 
2021 m. rugsėjo 6 d. pasirašė vieno sezono trukmės kontraktą su Jonavos „CBet“ klubu.

Pasiekimai 
 2013 m. Prancūzijos čempionas.
 2014 m. LKL trečios vietos laimėtojas.
 2014 m. LKL MVP
 2021 m. Kolumbijos čempionas.

Šaltiniai 

Kolumbijos sportininkai
Krepšininkai
Kenijos futbolo varžybos 2020–2021 m.

Kenijos futbolo varžybos 2020–2021 m.
  prasidėjo prasidėjo 2020 m. lapkričio 28 d., o baigėsi 2021 m. rugpjūčio 22 d.  
 s turnyras 2021 m.

2020–2021 m. Premjer lyga 
 Premjer lyga – pirmos pakopos, elito divizionas, aukščiausioji futbolo lyga.
 2020–2021 m. dalyvavo 18 komandų.

Pokyčiai Premjer lygoje 
 Premjer lygos naujokai.
  Nairobi City Stars
  Vihiga United FC

Turnyrinė padėtis 
 Tusker FC tapo šalies čempionais.

Kenijos futbolo taurė 
 Turnyras nevyko dėl pandemijos.

Kenijos futbolo supertaurė 
 Turnyras nevyko dėl pandemijos.

Šaltiniai

Nuorodos  
 RSSSF duomenų bazė

Kenijos futbolo varžybos
Vihiga United FC

„Vihigos Junited“ futbolo klubas arba Kakamegos „Vihiga United“, o angliškuose šaltiniuose žinomas kaip Vihiga United Football Club, o trumpai Vihiga United FC – profesionalus Kenijos futbolo klubas, įsikūręs Kakamegoje. Rungtyniauja žalios ir geltonos spalvos marškinėliais.

Istorija 
Klubas įkurtas 2014 m. Pirmą kartą į elito divizioną pateko 2018 m. 2018/19 m. vėl žaidė Premjer lygoje, tačiau po sezono iškrito į Superlygą.

2019/20 m. žaidė Superlygoje ir iškovojo teisę rungtyniauti Premjer lygoje.

2020/21 m. rungtyniavo Premjer lygoje, buvo 16 vietoje ir turėjo žaisti pereinamąsias rungtynes dėl išlikimo elito divizione. Jų varžovais tapo trečią vietą Superlygoje () užėmusi Kenya Police FC. Pirmosios rungtynės baigėsi lygiosiomis 1:1, o antrose buvo stipresni policininkai, kurie nugalėjo rezultau 1:0 ir pateko į Premjer lygą.

Stadionas 
Namų rungtynes žaidžia „Buchungu“ sporto komplekso stadione (), kuris talpina 3 tūkst. žiūrovų. Stadionas yra Kakamegos mieste.

Pasiekimai 
 II pakopa
 Nugalėtojai:

Sezonai 
 Pastarųjų metų sezonai.

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė] 
 [ Facebook paskyra]
 Twitter paskyra
 Instagram paskyra
 Premjer lygos svetainė
 SOCCERWAY (apie klubą)
 SOFASCORE (apie klubą)
 FLASHSCORE (apie klubą)
 Globalsportsarchive (apie klubą)

Kenijos futbolo klubai
GD Baixa de Cassanje

Grupo Desportivo Baixa de Cassanje, trumpai GD Baixa de Cassanje – Angolos futbolo klubas, nacionalinės futbolo lygos (Girabola) dalyvis.

Istorija 
Įkurtas 1999 m. Malanžės mieste, Malanžės provincijoje.

Stadionas 
Namų rungtynes žaidžia Gegužės 1-osios stadione (), Malanžės mieste.

Laimėjimai

Nacionaliai pasiekimai 
 Angolos lyga: 0

 Angolos futbolo taurė: 0

 Angolos futbolo supertaurė: 0

Sezonai

Girabola ir taurės turnyras 

|}
Šaltiniai:

Treneriai 
 Kidumo Pedro (2003, 2004)
 Fortunato Pascoal (2004, 2005)
 Mateus Martins Bula (2006)
 Carlos Rafael Júnior (2007)
 Sarmento Seke, Zeca Nitoia (2008)
 Zeca Nitoia, Sermio Moisés (2009)
 Sermio Moisés (2010)
 Hélder Teixeira (2011)
 Fortunato Pascoal (2012)
 Sermio Moisés (2013)
 Mateus Martins Bula (2019/20)
 Paulo Saraiva (nuo 2021 m. vasario)

Šaltiniai

Nuorodos 
 Facebook paskyra
 Girabola.com (Lygos profilis)
 SOCCERWAY (apie klubą)
 SOFASCORE (apie klubą)
 FLASHSCORE (apie klubą)
 Zerozero.pt (apie klubą)
 Transfermarkt (apie klubą)
 Globalsportsarchive (apie klubą)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyras)

Angolos futbolo klubai
Antigvos ir Barbudos futbolo varžybos 2020–2021 m.

Antigvos ir Barbudos futbolo varžybos 2020–2021 m.
  dėl pandemijos keliamų grėsmių nevyko.
 s turnyras nevyko.

2020–2021 m. Premjer lyga 
 Premjer lyga yra pirmos pakopos, elito diviziono pirmenybės, aukščiausioji futbolo lyga.
 2020/21 m. sezonas buvo atšauktas dėl pandemijos grėsmių.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway – 2018/19 m. sezonas
 RSSF duomenų bazė – 2018/19 m. sezonas

Antigvos ir Barbudos futbolo varžybos
Antigvos ir Barbudos futbolo varžybos 2019–2020 m.

Antigvos ir Barbudos futbolo varžybos 2019–2020 m.
  prasidėjo 2019 m.  d., baigėsi 2020 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2019 m. rudenį, finalas vyko 2020 m. pavasarį.

2019–2020 m. Premjer lyga 
 Premjer lyga yra pirmos pakopos, elito diviziono pirmenybės, aukščiausioji futbolo lyga.
 2019/20 m. pirmenybėse dalyvavo 10 ekipų. 
 Dėl pandemijos grėsmių čempionatas buvo nutrauktas.
 Čempionai neišaiškinti.

Turnyrinė padėtis nutraukus čempionatą

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway – 2019/20 m. sezonas
 RSSF duomenų bazė – 2019/20 m. sezonas

Antigvos ir Barbudos futbolo varžybos
Ottos Rangers FC

Ottos Rangers FC arba Ottos Rangers Football Club – Antigvos ir Barbudos futbolo klubas, nacionalinės futbolo lygos (Premjer lyga) dalyvis. Namų stadionas vadinasi Antigua Recreation Ground, ir yra šalies sostinėje Sent Džonse.

Istorija 
Įkurtas 1967 m. (). Komandoje žaidžia futbolininkai iš aplinkinių kaimų. 

Pateko į Premjer lygą 2014 m., žaidė 2014/15 ir 2015/16 metų Premjer lygoje, tačiau po 2016 m. sezono iškrito į žemesnį divizioną..

Po 2018/19 m. sezono žaidė pereinamosiose rungtynėse dėl patekimo į Premjer divizioną ir tapo nugalėtojais.

2019/20 m. sezone buvo trečioje vietoje, kai buvo nutrauktas čempionatas.

2020/21 m. čempionatas neįvyko dėl pandemijos keliamų grėsmių.

Laimėjimai

Nacionaliniai pasiekimai 
 Premjer lyga: 0
 Čempionai: 
 Vicečempionai:
 Futbolo taurė: 0
 Laimėtojai:

Sezonai

Premjer lyga ir taurės turnyras 

|}
Šaltiniai:

Sudėtis 
 Nežinoma

Šaltiniai

Nuorodos 
Ottos Rangers Football Club:
 Facebook paskyra
 
 Soccerway
 Sofascore
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)

Antigvos ir Barbudos futbolo klubai
Didžiosios Balios valsčius

Didžiosios Balios valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lenkijoje, Augustavo apskrityje. Valsčiaus centras buvo Didžioji Balia, vėliau – Vandzinas ir Loikos. Dabar didžioji dalis valsčiaus teritorijos priklauso Baltarusijai, vakarinė dalis – Lenkijai. 5626 gyventojai (1921 m.).

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. 2-ojoje pusėje. 1870 m. gegužės 31 d. jam priskirti keli kaimai iš Valavičaucų valsčiaus, nors 1929 m. balandžio 13 d. du Didžiosios Balios valsčiaus kaimai perduoti Valavičaucų valsčiui. Po II pasaulinio karo dalis valsčiaus teritorijos atiteko TSRS.

Šaltiniai 

Augustavo apskrities valsčiai
Valavičaucų valsčius

Valavičaucų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lenkijoje, Augustavo apskrityje. Valsčiaus centras buvo Valavičaucai, vėliau – Sapackinė. 5094 gyventojai (1921 m.). Lietuvai dabar priklausanti dalis buvo valsčiaus šiaurės rytinėje dalyje, kairiajame Nemuno krante, piečiau Kapčiamiesčio ir Leipalingio. Dabar beveik visa valsčiaus teritorija priklauso Baltarusijai, maža vakarinė dalis – Lenkijai, šiaurės rytinė – Lietuvai.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. 2-ojoje pusėje. 1870 m. gegužės 31 d. jam priskirtas Sapackinės miestas, netekęs miesto teisių, o keli Valavičaucų valsčiaus kaimai prijungti prie Kuriankos valsčiaus, Didžiosios Balios valsčiaus ir Halynkos valsčiaus. 

1923 m. šiaurinė valsčiaus dalis (Varviškė) atiteko Lietuvai. 1929 m. balandžio 13 d. du Didžiosios Balios valsčiaus kaimai perduoti Valavičaucų valsčiui. Po II pasaulinio karo beveik visas valsčius atiteko TSRS.

Šaltiniai 

Augustavo apskrities valsčiai
Halynkos valsčius

Halynkos valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lenkijoje, Augustavo apskrityje. Valsčiaus centras – Halynka. Dabar didžioji dalis valsčiaus teritorijos priklauso Baltarusijai, vakarinė dalis – Lenkijai. 4442 gyventojai (1921 m.).

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. 2-ojoje pusėje. 1870 m. gegužės 31 d. Halynkos valsčiui priskirti keli Valavičaucų valsčiaus kaimai. 

Po II pasaulinio karo didžioji valsčiaus dalis atiteko TSRS.

Šaltiniai 

Augustavo apskrities valsčiai
Labnos valsčius

Labnos valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lenkijoje, Augustavo apskrityje. Valsčiaus centras buvo Labna, vėliau – Palabnė, Baranavičai. Dabar valsčiaus teritorija priklauso Baltarusijai.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. 2-ojoje pusėje ir priklausė Suvalkų gubernijai. Po II pasaulinio karo valsčiaus teritorija atiteko TSRS.

Šaltiniai 

Augustavo apskrities valsčiai
Halynka

Halynka – kaimas šiaurės vakarų Baltarusijoje, 21 km į šiaurės vakarus nuo Gardino, į pietvakarius nuo Sapackinės, 1 km nuo sienos su Lenkija.

Istorija 

XIX–XX a. kaimas buvo Halynkos valsčiaus centras, 1882 m. jame buvo 892 gyventojai, buvo palivarkas. XX a. tarpukariu atiteko Lenkijai, 1939 m. atiteko Baltarusijos TSR.

Išnašos 

Gardino rajono gyvenvietės
Baranavičai (Gardinas)

Baranavičai – buvęs kaimas šiaurės vakarų Baltarusijoje, 4 km į vakarus nuo Gardino, 1 km į pietryčius nuo Palabnės. Yra Augustavo ikonos Dievo Motinos cerkvė.

Istorija 

Kaime XX a. buvo Labnos valsčiaus administracija, jis priklausė Lenkijai. 1954–1985 m. buvo apylinkės centras. 2008 m. balandžio 24 d. kaimas prijungtas prie Gardino miesto.

Išnašos 

Gardino rajono gyvenvietės
Ašmenos valsčius

Ašmenos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas vakarų Baltarusijoje. Centras – Ašmena. Valsčius priklausė Lietuvos generalinei sričiai Ostlande.

Istorija

Valsčius trumpai gyvavo II pasaulinio karo metais, kai priklausė Vilniaus krašto apygardai. Iki tol Ašmenos valsčiaus teritorijoje buvo Palionių valsčius, dalis Kučionių valsčiaus.

Šaltiniai

Ašmenos apskrities valsčiai
Bienicos valsčius

Bienicos valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Bienica.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1929 m. balandžio 1 d. Bienicos valsčiaus 12 gyvenviečių prijungtos prie Vaistamo valsčiaus.

|-
| 1869 m. || || 4786 || 583 kiemai  || || 59
|-
| 1874 m. || || 6392 || 506 kiemai  || 9 seniūnijos || 84
|-
| 1880 m. || || 6668 || 506 kiemai  || 9 seniūnijos || 82
|-
| 1885 m. || || 6238 || 633 kiemai  || 9 seniūnijos || 82
|}

Vadovai 
 U. Šimanas, viršaitis nuo 1882 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Alianecas (Алянец), k.
 Amelina (Амяліна), k.
 Antanapolė (Антанопаль), plv.
 Ardzėja (Ардзяя), k.
 Arenėtai (Гарэняты), k.
 Astaškos (Асташкі), k.
 Atkavičiai (Готкавічы), k.
 Aukštieji Kaskevičiai (Каскевічы Горныя), plv.
 Aukštosios Daubutiškės (Даўбуцішкі Горныя), plv.
 Bienica (Беніца), mstl., plv.
 Bobryna (Бобрына), vs.
 Chaustai (Хаўсты), k.
 Čaplajai (Чаплаі), k.
 Didžioji Barkauščina (Вялікая Баркоўшчына), k.
 Dziarakai (Дзяракі), plv.
 Gromavičiai (Громавічы), k.
 Hadleva (Гадлева), plv.
 Hajaucai (Гаеўцы), k.
 Harbačai (Гарбачы), k.
 Horkos (Горкі), k.
 Ilgapievis (Доўгі Луг), k.
 Jahadnava (Ягаднава), k.
 Jakavičiai (Якавічы), k.
 Janevičiai (Яневічы), k.
 Jurauščina (Юраўшчына), k.
 Juzefpolė (Юзэфполле), plv.
 Kaplanai (Капланы), k.
 Karačiauščyna (Карачоўшчына), k.
 Karalevyčia (Каралевіца), vs.
 Kasymova (Касымова), plv.
 Katai (Каты), k.
 Katutičiai (Хатуцічы), k.
 Kazimierava (Казімірова), plv.
 Kiaulai (Кеўлы), k.
 Kločkava (Клочкава), k.
 Konavičiai (Конавічы), k.
 Kurpova (Курпова), k., plv.
 Lasavičiai (Ласавічы), k.
 Lašėnai (Лашаны), k., plv.
 Lenkauščyna (Ленкаўшчына), dv., k.
 Maniščyca (Манішчыца), plv.
 Markava (Маркава), mstl.
 Mašnina (Машніна), k., plv., vs.
 Mažoji Barkauščina (Малая Боркаўшчына), k.
 Mickevičiai (Міцкевічы), k.
 Miknevičiai (Міхневічы), k.
 Mysinščyna (Мысіншчына), k.
 Nelidkai (Нелідкі), k.
 Palianka (Палянка), vs.
 Panizė (Паніззе), k.
 Panizė I–III (Паніззе І–III), plv.
 Raudondvaris (Чырвоны Двор), plv.
 Redzkos (Рэдзькі), k.
 Rymceliai (Рымцелі), k.
 Rudnia (Рудня), k.
 Rumiancava (Румянцава), k.
 Sinkos (Сінькі), k.
 Sivica (Сівіца), k.
 Sivkos (Сіўкі), k.
 Smurgainių Zalesė (Залессе Смаргонскае), plv.
 Studzianecas (Студзянец), vs.
 Talujai (Талуі), k.
 Telėtkai (Цяляткі), k., plv.
 Terėškos (Цярэшкі), k.
 Trapalava (Трапалава), k., kolonija
 Treskai (Трэскі), k.
 Turiecas (Турэц), k.
 Vuhlianai (Вугляны), kolonija
 Zahorė (Загор'е), k., plv.
 Zarudičiai (Зарудзічы), k.
 Zaskonys (Заскавічы), mstl., k.
 Žemosios Daubutiškės (Даўбуцішкі Дольныя), plv.
</div>

Šaltiniai 

Ašmenos apskrities valsčiai
Maladečinos apskrities valsčiai
Bokštų valsčius

Bokštų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Bokštai.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1920 m. gruodžio 12 d. priskirtas Valažino apskričiai.

|-
| 1869 m. || || 3786 || 451 kiemas  || || 46
|-
| 1874 m. || || 3479 || 475 kiemai  || 3 seniūnijos || 53
|-
| 1880 m. || || 3489 || 475 kiemai  || 3 seniūnijos || 52
|-
| 1885 m. || || 3587 || 475 kiemai  || 3 seniūnijos || 52
|}

Vadovai 
 V. Reduta, viršaitis nuo 1886 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Akmeninė Slabada (Каменная Слабада), k.
 Astraucai (Астраўцы), k.
 Bakunava (Бакунова), k., vs.
 Baltakrantis (Белы Бераг), vs.
 Barysava (Барысава), kolonija
 Barsukai (Барсукі), vs.
 Bokštai (Бакшты), k.
 Chimrai (Хімры), vs.
 Daunorai (Даўнары), k.
 Devergiai (Дэвергі), k.
 Grabava (Грабава), k.
 Gudiškės (Гудзішкі), k.
 Jahadzenė (Ягадзень), k.
 Jancevičiai (Янцавічы), vs.
 Jurauskas (Юровск), vs.
 Konikai (Конікі), vs.
 Kruhly Boras (Круглы Бор), vs.
 Krupliai (Круплі), k.
 Kukšynas (Кукшын), vs.
 Miliava (Мілява), vs.
 Naujieji Devergiai (Дэвергі Новыя), vs.
 Navinkos I-II (Навінкі І-II), vs.
 Navustė (Навусць), vs.
 Neravai (Няровы), vs.
 Pacevičiai (Пацавічы), k.
 Pasaliai (Посалі), k.
 Patašnia I-II (Паташня I-II), k.
 Peručė I-II (Перуч I-II), vs.
 Petrahara (Пётрагара), vs.
 Petuchava (Петухова), vs.
 Rasališkės (Расолішкі), k.
 Senoji Kozinava (Козінава Старае), k.
 Siabrynė I (Сябрынь I), vs.
 Smatra (Сматра), vs.
 Šaškai (Шашкі), k.
 Šilviai (Шыльвы), k.
 Trybunava (Трыбунова), vs.
 Vainilauščyna (Вайнілаўшчына), chutoras
 Vialyja (Вялыя), vs.
 Vosgiriai (Восігіры), vs.
 Zaberazė (Заберазь), k.
 Zamoša I (Замошша I), k.
 Zavojis (Завоі), vs.
 Žabračycha (Жабрачыха), vs.
 Žydevičiai (Жыдзевічы), k.
</div>

Šaltiniai 

Ašmenos apskrities valsčiai
Valažino apskrities valsčiai
Nalibokų valsčius

Nalibokų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Nalibokai.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1933 m. gruodžio 1 d. dalis valsčiaus perduota Ščorsų valsčiui.

|-
| 1869 m. || || 3803 || 347 kiemai  || || 15
|-
| 1874 m. || || 3180 || 405 kiemai  || 3 seniūnijos || 22
|-
| 1880 m. || || 3517 || 404 kiemai  || 3 seniūnijos || 23
|-
| 1885 m. || || 5015 || 404 kiemai  || 3 seniūnijos || 23
|}

Vadovai 
 A. Bogdanas, viršaitis nuo 1886 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Cerabeinajė (Церабейнае), k.
 Časnava (Часнова), k.
 Jankavičiai (Янкавічы), k.
 Kračatai (Крачаты), k., plv.
 Nalibokai (Налібакі), mstl., plv.
 Navasiolkos (Навасёлкі), k.
 Nesteravičiai (Несцеравічы), k.
 Paudaroža (Паўдарожжа), kolonija
 Petrilavičiai (Пятрылавічы), k.
 Pilnyčia (Пільніца), k.
 Prūdai (Пруды), k.
 Rudnia I-II (Рудня І-II), k.
 Zaborė (Забор'е), k., plv.
 Zamenka (Заменка), k., plv.
 Zenevičiai (Зеневічы), k.
</div>

Šaltiniai 

Ašmenos apskrities valsčiai
Stolpcų apskrities valsčiai
Valažino apskrities valsčiai
Derevnos valsčius

Derevnos valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Derevna.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1932 m. spalio 1 d. dalis valsčiaus perduota Tureco valsčiui.

|-
| 1869 m. || || 2727 || 314 kiemų  || || 16
|-
| 1874 m. || || 2340 || 352 kiemai  || 3 seniūnijos || 17
|-
| 1880 m. || || 3534 || 404 kiemai  || 3 seniūnijos || 17
|-
| 1885 m. || || 3540 || 404 kiemai  || 3 seniūnijos || 18
|}

Vadovai 
 F. Rakovskis, viršaitis nuo 1884 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Antanava (Антанова), k.
 Aradninkai (Агароднікі), k.
 Barokas (Барок), k.
 Belamoša (Беламошша), vs.
 Bruchačai (Брухачы), k.
 Derevna (Дзераўная), mstl.
 Dudkos (Дудкі), k.
 Dziaražnajė (Дзяражнае), k.
 Humenauščyna (Гуменаўшчына), k.
 Nivnaja (Ніўнае), k.
 Padliaskava (Падляскова), vs.
 Rugaičiai (Ругайцы), k.
 Siniavos Slabada (Сіняўская Слабада), k.
 Staryna (Старына), k.
 Suparosnaja Slabada (Слабада Супаросная), k.
 Zabrodzė (Заброддзе), k.
 Zariečė (Зарэчча), k.
</div>

Šaltiniai 

Ašmenos apskrities valsčiai
Stolpcų apskrities valsčiai
Valažino apskrities valsčiai
Galšios valsčius

Galšios valsčius (arba Alšėnų valsčius; , ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Galšia.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1920 m. priskirta Vidurio Lietuvai.

|-
| 1869 m. || || 4142 || 570 kiemų  || || 47
|-
| 1874 m. || || 4928 || 478 kiemai  || 8 seniūnijos || 46
|-
| 1880 m. || || 5726 || 529 kiemai  || 8 seniūnijos || 51
|-
| 1885 m. || || 5800 || 525 kiemai  || 8 seniūnijos || 51
|}

Vadovai 
 A. Jurevičius, viršaitis nuo 1885 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Ambražynė (Амбражына), plv.
 Balvoniškės (Балванишки), dv.
 Balvoniškės I–III (Балванішкі I–III), k.
 Baradauščyna (Барадоўшчына), plv.
 Barokas (Барок), vs.
 Beniūnai (Бенюны), dv.
 Bijutiškės (Біюцішкі), dv., k.
 Čiupiškės (Цюпішкі), k.
 Čurkai (Чуркі), k.
 Dargiškės (Доргішкі), k.
 Dertninkai (Дзертнікі), k.
 Didieji Kajecenėtai (Каецяняты Вялікія), k.
 Dragliaučiai (Драглёўцы), k.
 Galšia (Гальшаны), mstl., dv.
 Geistūnai (Гейстуны), k., plv.
 Gudauščyna (Гудаўшчына), k.
 Halobliauščyna (Голоблевщина), dv.
 Hareckauščina (Гарэцкаўшчына), k., dv.
 Kajecenėtai (Каецяняты), kolonija
 Kalnai (Горы), dv.
 Kamenka (Каменка), bajork.
 Kantarauščyna (Конторовщина), vs.
 Karabai (Карабы), k.
 Karlauščyna (Карлаўшчына), dv., k.
 Kazlauščyna (Казлоўшчына), dv., k.
 Klimas (Клім), vs.
 Krasnaja Horka (Красная Горка), k.
 Kuraščyna (Куровщина), dv.
 Kurhanas (Курган), vs.
 Loiciauščyna (Лойцеўшчына), k., plv.
 Lužyščia (Лужышча), vs.
 Malyškauščyna (Малышкаўшчына), bajork.
 Markinėtai (Маркінята), dv., k.
 Mikalauščina (Міхайлоўшчына), k., dv.
 Mostyščiai (Мостищи), bajork.
 Multanka (Мультанка), k.
 Narušaucai (Нарушаўцы), k.
 Navasodai (Навасяды), k.
 Norštai (Норшты), k.
 Paludai (Палуды), asada, plv.
 Paškiškės (Пашкішкі), dv., k.
 Petrovičiai (Пятровічы), k.
 Pliabancai (Плябанцы), k.
 Poholša (Погольша), dv.
 Pokliava (Поклево), vs.
 Radzevičiai (Родзевічы), bajork.
 Raginčenėtai (Рагінчаняты), k.
 Rameikiškės (Рамейкішкі), dv.
 Rasalščyna (Расальшчына), plv.
 Ravai (Равы), k., plv.
 Sakacianėtai (Сакацяняты), k.
 Semerninkai (Семернікі), k.
 Sentilauščyna (Сентиловщина), bajork.
 Svilauka (Свиловка), plv.
 Šaltiniai (Шальціны), k.
 Šaltonai (Шалтаны), k.
 Šapovalai (Шапавалы), k., plv.
 Valkauščyna (Волковщина), vs.
 Valovikai (Валовікі), k.
 Zahorė (Загор'е), dv., k.
 Znoskai (Зноскі), k.
 Žinkauščyna (Жинковщина), vs.
</div>

Šaltiniai 

Ašmenos apskrities valsčiai
Graužiškių valsčius

Graužiškių valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Graužiškės.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1920 m. priskirtas Vidurio Lietuvai.

|-
| 1869 m. || || 3235 || 492 kiemai  || || 63
|-
| 1874 m. || || 3213 || 389 kiemai  || 6 seniūnijos || 65
|-
| 1880 m. || || 4164 || 508 kiemai  || 6 seniūnijos || 68
|-
| 1885 m. || || 4999 || 503 kiemai  || 6 seniūnijos || 66
|}

Vadovai 
 A. Ležnevičius, viršaitis nuo 1886 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Adamauščyna (Адамаўшчына), k.
 Andreikiškės (Андрэйкішкі), k.
 Antanai (Антаны), k.
 Anusina (Анусино), plv.
 Aradninkai (Гароднікі), k.
 Aukštoji (Высака), plv.
 Baltupis (Болтуп), dv.
 Barčiai (Борці), k.
 Bėčiūnai (Бяцюны), k.
 Beigiai (Бейги), k.
 Bernikai (Бернікі), k.
 Byčkai (Бычкі), k.
 Blotkauščyna (Блоткаўшчына), vs.
 Buikiai (Буйки), bajork.
 Bunėnai (Буняны), k.
 Burtiškės (Бурцішкі), k.
 Daržai (Доржы), k., dv.
 Debesiai (Дебеси), k.
 Gabryjalauščyna (Габрыялаўшчына), k., plv.
 Gareliai (Горели), k.
 Gedeikiai (Гедейки), kolonija
 Graužiškės (Граўжышкі), mstl., dv.
 Guščios (Гушчы), k.
 Hrymalauščyna (Грималовщина), kolonija
 Jakimiškės (Яхімішкі), vs.
 Jurkiškės (Юркишки), plv.
 Kalčiūnai (Кальчуны), k.
 Kazarėzai (Казарэзы), k.
 Kibos (Кібы), k.
 Klevyčia (Клявіца), k., dv.
 Krackauščyna (Крацковщина), vs.
 Kreivonys (Крайванцы), k.
 Kryžaliauščyna (Крыжалеўшчына), k.
 Kuckūnai (Куцкуны), k.
 Laičiai (Лойці), k.
 Lenkauščyna (Ленкаўшчына), k., kolonija
 Liudvikauščyna (Людвікаўшчына), k., plv.
 Lubianka (Лубянка), plv.
 Ludai (Луды), k.
 Malakai (Малакі), k.
 Mardosai (Мардасы), k.
 Mazurauščyna (Мазураўшчына), k.
 Mažoji Piktuša (Піктуша Малая), vs.
 Murynai (Мурыны), k.
 Naujakaimis (Новая Весь), k.
 Navapolė (Наваполле), k., plv.
 Pacholščyna (Пахольщина), k.
 Pagojis (Падгаі), k.
 Paleninkai (Палянікі), bajork.
 Papiškės (Папішкі), bajork.
 Piktuša (Піктуша), dv., plv.
 Pobaliauščyna (Побалеўшчына), k.
 Povilaičiai (Павілойці), k.
 Ralauščyna (Ралаўшчына), k.
 Ramaškauščyna (Ромашковщина), plv.
 Rasiukauščyna (Расюкоўшчына), k.
 Raškutėnai (Рашкуцяны), k.
 Rudžiai (Рудзі), k.
 Sėmūnai (Сямюны), k.
 Siakeraucai (Сякераўцы), k.
 Skirmantiškės (Скірманцішкі), plv.
 Slabadėlė (Слободка), bajork.
 Stadolninkai (Стадольнікі), k., plv.
 Steponavičiai (Шчапанавічы), bajork., plv.
 Stulgiai (Стульгі), k.
 Susliškės (Суслішкі), plv.
 Ūta (Гута), plv.
 Varanauščyna (Вороновщина), plv.
 Vaskrasenka (Васкрасенка), k.
 Velbutova (Вельбутова), k., plv.
 Vyčiuliai (Віцюлі), k.
 Zahurauščyna (Загураўшчына), plv.
 Žygėnai (Жыгяны), k.
</div>

Šaltiniai 

Ašmenos apskrities valsčiai
Jurotiškių valsčius

Jurotiškių valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Jurotiškės.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1920 m. gruodžio 12 d. priskirtas Valažino apskričiai.

|-
| 1869 m. || || 3981 || 474 kiemai  || || 56
|-
| 1874 m. || || 3939 || 424 kiemai  || 5 seniūnijos || 60
|-
| 1880 m. || || 5018 || 424 kiemai  || 5 seniūnijos || 60
|-
| 1885 m. || || 5394 || 426 kiemai  || 5 seniūnijos || 63
|}

Vadovai 
 A. Rybačenokas, viršaitis nuo 1885 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Bačešninkai (Бачэшнікі), k.
 Bilmonai (Більмоны), k.
 Cianiukauščyna (Цянюкаўшчына), plv.
 Čerkasai (Чаркасы), k.
 Černeliai (Чарнэлі), k.
 Darėnai (Дарэні), k.
 Daugerdiškės I-II (Даўгердзішкі I-II), k.
 Didieji Eigirdai (Эйгерды Вялікія), okolica
 Dobavičiai (Добавічы), okolica
 Dunojus (Дунай), k.
 Dvaryščia (Дварышча), vs.
 Gelučiai (Гялуці), k.
 Gerduškos (Гердушкі), k.
 Gerduškos (Гердушкі), vs.
 Ivankai (Іванкі), k.
 Jackava (Яцкова), vs.
 Jakunė (Якунь), plv.
 Jankavičiai (Янкавічы), okolica
 Jarosmiškės (Яросмішкі), k.
 Jatautavičiai (Ятаўтавічы), k.
 Jurotiškės (Юрацішкі), mstl.
 Karkenėtai I-II (Каркеняты I-II), k.
 Kazekai (Казекі), vs.
 Kirveliai (Кірвелі), k.
 Kosciai (Косці), k.
 Kryčninkai (Крычнікі), k.
 Kupravičiai (Куправічы), k.
 Labačai (Лабачы), k.
 Lastauščyna (Ластаўшчына), vs.
 Liapeškos (Ляпешкі), k.
 Mahencai (Магенцы), k.
 Makučiai (Макуці), k.
 Malachai (Малахі), vs.
 Margavičiai (Моргавічы), k.
 Matykauščyna (Матыкаўшчына), vs.
 Mažieji Eigirdai (Эйгерды Малыя), okolica
 Medzvedziškės (Мядзведзішкі), vs.
 Nareikiai (Нарэйкі), k.
 Navinkos (Навінкі), vs.
 Niachvedkai (Няхведкі), k.
 Novikai (Новікі), k.
 Pabaliai (Паболі), k.
 Papelninkai (Папельнікі), k.
 Pasiekai (Пасека), k.
 Pazaluškos (Пазалушкі), vs.
 Savičiai (Савічы), k.
 Savičiai (Савічы), plv.
 Seliščanėtai (Селішчаняты), okolica
 Semionkos (Сямёнкі), k.
 Šaptunauščyna (Шаптуноўшчына), okolica
 Šavėlai (Шавёлы), k.
 Takoriškės (Такарышкі), k., plv.
 Takliadama (Таклядама), vs.
 Tepenėtai (Цэпеняты), k.
 Timanavičiai (Цымановічы), vs.
 Valkai (Валькі), k.
 Veraščakai (Верашчакі), k.
 Vikšnėnai (Вікшняны), k.
 Vosipauka (Восіпаўка), vs.
 Zabialaucai (Забялаўцы), k.
 Zubavičiai (Зубавічы), k.
 Žiličiai (Жылічы), k.
</div>

Šaltiniai 

Ašmenos apskrities valsčiai
Valažino apskrities valsčiai
Krevo valsčius

Krevo valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Krevas.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1920 m. priskirtas Vidurio Lietuvai.

|-
| 1869 m. || || 4465 || 602 kiemai  || || 75
|-
| 1874 m. || || 5136 || 585 kiemai  || 8 seniūnijos || 85
|-
| 1880 m. || || 5220 || 587 kiemai  || 8 seniūnijos || 90
|-
| 1885 m. || || 6363 || 587 kiemai  || 8 seniūnijos || 90
|}

Vadovai 
 O. Medovskis, viršaitis nuo 1879 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Alešiškės (Алешышкі), k.
 Aradnykai (Огородники), k.
 Ardašai (Ардашы), k.
 Arlenėtai (Арляняты), k.
 Asanai (Асаны), k., plv.
 Balbutava (Болбутово), plv.
 Baldyriai (Болдыри), plv.
 Balobanai (Балобаны), k.
 Bazarai (Базары), k.
 Bergališkės (Бергалішкі), plv.
 Bicenėtai (Біцяняты), k.
 Cerieškai (Цярэшкі), plv.
 Čatyrkos (Чатыркі), k.
 Čepliejai (Чепляи), k.
 Čerkasai (Черкасы), k., plv.
 Čuchnai (Чухны), k.
 Dachnai (Дахны), k., plv.
 Dainaucai (Дайновцы), k.
 Didžioji Panara (Панара Вялікая), k.
 Gailešiai (Гейлешы), k., vs.
 Galavotiškės (Галавацішкі), vs.
 Glina (Глінна), k.
 Janušai (Януши), k.
 Jaunevičiai (Яўневічы), vs.
 Jermakai I (Ермакі I), k.
 Kačanai (Качаны), k.
 Kamenica (Камяніца), k.
 Kapcevičiai (Копцевічы), k.
 Karandai (Каранды), k.
 Kazarauščyna (Козаровщина), k., dv.
 Klyškai (Клышкі), k.
 Krevas (Крэва), mstl.
 Krivskas (Крыўск), k., bajork., plv.
 Kruglianka (Крыўлянка, Круглянка), k.
 Kurmanicha (Курманиха), vs.
 Kutai (Куты), k.
 Kutai I-II (Куты I-II), plv.
 Lapcicha (Лапціха), k.
 Liudvinava (Людвиново), k., plv.
 Lostajai (Лостаи), vs.
 Lostajai I–III (Лостаи I–III), plv.
 Malevičiai (Малявічы), k.
 Miguliai (Мігулі), plv.
 Mikničiai (Міхнічы), k.
 Myksai (Мыксы), k.
 Mikuliauščyna (Мікулеўшчына), k.
 Mileikava (Мілэйкава), k.
 Možaliai (Можали), k.
 Navasiolkos (Навасёлкі), k.
 Nerauka (Няроўка), k., plv.
 Paltarauščyna (Полтараўшчына), k.
 Papelevičiai (Папелевічы), plv.
 Perachodai (Пераходы), k.
 Perlakalnis (Перлова Гора), plv.
 Rakaucai I–III (Ракаўцы I–III), k.
 Rakuceva (Ракуцева), k.
 Ravokas (Равок), k.
 Sakavičiai (Саковичи), k.
 Senieji Barūnai (Старыя Баруны), k.
 Sialecas (Сялец), k., plv.
 Strigai (Стриги), k.
 Sultonai (Солтаны), vs.
 Šilovičiai (Шиловичи), k.
 Šymakai (Шымакі), k.
 Tamašauka (Тамасоўка), plv., vs.
 Tanščyna (Таншчына), k.
 Tatarščyna (Татаршчына), k.
 Tenčinas (Тенчин), dv.
 Užkrevė I-II (Закрэўе I-II), vs.
 Verėbuškės (Вярэбушкі), k.
 Višniauka (Вішнёўка), k.
 Voiničiai (Войнічы), k.
</div>

Šaltiniai 

Ašmenos apskrities valsčiai