joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Keršiškiai

Keršiškiai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Sudargo, Lietuvos-Kaliningrado srities pasienyje, dar vadinamas Švarcais. Atstumas nuo Šakių – 32 km, nuo Jurbarko – 15 km, nuo seniūnijos centro Sudargo – 2,7 km.

Sovietmečiu, vykdant beatodairišką melioraciją, visiškai sunyko. Iš buvusio gatvinio 17 sodybų, kuriose gyveno virš 70 žmonių, dabar likusios 2 tik sodybos. Ribojasi su Ramoniškių, Rėžgalių, Sudargo kaimais, Sudargo mišku ir Kaliningrado sritimi. Į pietvakarius nuo plento . Spaudos draudimo laikais jame buvo priglaudžiami ir nuo caro valdininkų slepiami knygnešiai, jų nešamos knygos. Tarpukario laikais garsėjo drąsiais pasienio prekeiviais – kontrabandinių prekių nešėjais.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šakių rajono savivaldybės gyvenvietės
Jurbarko tiltas

Šimtmečio tiltas – tiltas per Nemuną, jungiantis Jurbarką su pietiniame upės krante esančiais Kiduliais, Šakių ir Jurbarko savivaldybes.

Istorija 

Tai ilgiausias (494 m ilgio) Lietuvoje automobilių tiltas, pastatytas  kelio 57,0 km. Projektą parengė Kijevo projektavimo institutas „Sojuzdorprojekt“. Rangovas – Rygos tiltų statybos trestas. Pradėtas statyti 1975 m. sausio mėnesį. 1978 m. spalio 26 d. atliktas tilto sijų deformacijos patikrinimas. Tiltas atidarytas eismui 1978 m. lapkričio 3 d., jam suteikta 100 metų garantija. 
2018 metais rugpjūčio mėnesį tiltui buvo suteiktas Lietuvos Šimtmečio vardas.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Kiduliai. Tiltas per Nemuną 

Tiltai per Nemuną
Lietuvos tiltai
Jurbarko rajono savivaldybė
Surviliškio Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia

Surviliškio Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia – bažnyčia, stovinti Surviliškio miestelyje, prie kelio , Nevėžio dešiniajame krante. Turi baroko ir klasicizmo bruožų.

Švenčiami Šv. Jono Krikštytojo, Šv. Roko, Šv. Kryžiaus Išaukštinimo atlaidai.

Istorija 

Surviliškio dvaras 1505 m. dovanotas Žemaičių vyskupui. Tarp 1592 ir 1597 m. Surviliškyje buvo bažnyčia. Jai 1638 m. dovanotas Bučionių kaimas. Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla. Klebono Juozapo Žibarto rūpesčiu 1791 m. pastatyta nauja bažnyčia. Kapinėse 1800 m. pastatyta Surviliškio koplyčia.

Kunigas Leopoldas Urbanavičius apkaltintas sukilėlių rėmimu ir 1865 m. ištremtas į Tomsko guberniją. F. Semelevičiaus, klebonavusio Surviliškyje 1863–1891 m., iniciatyva bažnyčia suremontuota. 1921 m. perdažyta. 1908–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius.

Architektūra 
Bažnyčia turi baroko ir klasicizmo bruožų, medinė, kryžminio plano, su penkiais virš stogo iškilusiais bokšteliais. Šventorius apjuostas medinių statinių tvora su mūrinių stulpų vartais. Jame stovi medinė varpinė.

Nuorodos 

 Parapijos puslapis

Kėdainių rajono bažnyčios
Surviliškis
Sutkų Švč. Mergelės Marijos, Belaisvių Vaduotojos, bažnyčia

Sutkų Švč. Mergelės Marijos, Belaisvių Vaduotojos, bažnyčia – bažnyčia, stovinti Sutkų kaime, 9 km į šiaurės rytus nuo Lukšių, 1,5 km į pietryčius nuo Kriūkų-Lukšių kelio. Liaudies architektūros formų.

Istorija 

Nuo 1825 m. Sutkuose buvo koplyčia. Joje vykdavo šv. Roko atlaidai. 1834–1835 m. prie koplyčios pristatyta zakristija. Įrengta bažnytėlė. 1918 m. įkurta parapija. 1919 m. įsisteigė pavasarininkų kuopa. Klebono Stasio Raubos rūpesčiu 1920 m. pastatyti klebonijos trobesiai. 1939 m. rugsėjo 10 d. pašventinti statomos mūrinės bažnyčios pamatai (išliko sienų dalys). Nuo 1999 m. buvo tęsiama Sutkų naujosios bažnyčios statyba, kurią buvo nutraukęs karas ir sovietinė okupacija.

Architektūra 

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su bokšteliu, šonine koplyčia ir zakristija, trisiene apside. Šventoriaus tvora medinių statinių. Jame yra kapinės, pastatytas lurdas.

Šaltiniai 

Šakių rajono bažnyčios
Sužionių Šv. Felikso Valua bažnyčia

Sužionių Šv. Felikso Valua bažnyčia – bažnyčia, stovinti Sužionių gyvenvietėje, 16 km į šiaurę nuo Nemenčinės, Sužionio ežero pietiniame krante. Klasicistinė, turi neogotikos elementų. Pamaldos laikomos tik lenkų kalba.

Parapijoje yra Skirlėnų koplyčia.

Istorija 

Sužionių medinė koplyčia minima 1744 metais. 1782 m. Tyzenhauzai pardavė Sužionis Benediktui Karpiui. 1782 m. esama aprašymų kaip atrodė bažnyčia. Karpių šeimos lėšomis 1795 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia ir klebonija kurios didžiausiu fundatoriumi minimas Jonas Karpis. Sužionių dvaro savininkas Jonas Tiškevičius ją 1856 m. atnaujino, taip pat pakvetė kleboną Mykolą Sienevičių. Manoma, kad Sužionių gyventojai 1863 m. dalyvavo sukilime, pralaimėjus, caro valdžia bažnyčią 1866 m. uždarė. Sužionių apylinkių tikintieji 1878 m. prašė grąžinti uždarytą bažnyčią ir leisti joje laikyti pamaldas. Bažnyčią valdžia grąžino su sąlyga, kad Sužionyse bus tik lietuviškos pamaldos. Kunigas Karolis Obolevičius, nors formaliai laikė lietuviškas pamaldas, bet tikinčiųjų neišmokė melstis ir giedoti lietuvių kalba.

1905 m. Sužionių bažnyčia tapo parapijinė į Sužionis paskirtas kunigas Pranciškus Raštutis pamokslus pradėjo sakyti lietuviškai. Į Sužionis paskirtas kunigas A. Raupelis lietuviškų pamaldų nelaikė.

Architektūra 

Bažnyčia klasicistinė, turi neogotikos elementų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventorius apmūrytas. Jame stovi mūrinė varpinė.

Galerija

Nuorodos 

 Sužionių Šv. Felikso Valua parapija 

Vilniaus rajono bažnyčios
Sužionys
Suvainiškio Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia

Suvainiškio Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Suvainiškio miestelyje, ties Lietuvos ir Latvijos valstybės siena, Neretos (Nemunėlio dešiniojo intako) kairiajame krante.

Istorija 

Ratkūnų dvaro savininkas Antanas Kamarauskas Suvainiškyje 1782 m. pastatė medinę bažnyčią ir paskyrė 2 valakus ir 28 margus žemės. Kamarauskai į Suvainiškį pakvietė reguliariuosius atgailos kanauninkus. 1783 m. įsteigta parapija. Rusijos valdžia 1832 m. uždarė vienuolyną ir bažnyčią, panaikino parapiją. Antanas Kamarauskas 1836–1838 m. prašė leisti jo dėdės statytai bažnyčiai veikti kaip filijai. Apie 1840 m. į Suvainiškį vėl paskirtas kunigas. 1849 m. bažnyčios kampinis bokštas buvo pasviręs, begriūvantis.

Klebono Antano Mackevičiaus rūpesčiu 1862–1863 m. pastatyta dabartinė akmenų mūro bažnyčia. A. Mackevičių, įtartą palaikius 1863 m. sukilėlius, Rusijos valdžia ištrėmė į Tobolsko guberniją (į Lietuvą grįžo 1870 m.). 1933 m. bažnyčią konsekravo vyskupas Kazimieras Paltarokas. Tarpukariu parapijai iš Ratkūnų dvaro skirta 8 ha žemės. Kunigo Stepono Ramanausko iniciatyva 1939–1940 m. pastatyta nauja prieglauda. Joje įrengta salė. Iki Antrojo pasaulinio karo bažnyčios bokštuose kabėjo 3 varpai. Per karą 2 varpai išvežti į Rokiškį (negrąžinti). Po 1947 m. ir 1982 m. bažnyčia remontuota.

Architektūra 
Bažnyčia istoristinė, stačiakampio plano, dvibokštė, vienanavė. Turi 3 altorius. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Galerija

Nuorodos 

  
 Suvainiškio Šv. apašt. Jokūbo bažnyčia

Suvainiškis
Rokiškio rajono bažnyčios
Šakių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

Šakių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šakiuose. Turi modernizuoto renesanso bruožų.

Parapijoje veikia Plieniškių koplyčia.

Istorija 

Andrius Gelgaudas Šakaičiuose (buvęs kaimas dabartinių Šakių vietoje) 1689 m. pastatė medinę koplyčią. Joje kas trečią sekmadienį Gelgaudiškio klebonas laikydavo pamaldas. Gelgaudiškio savininkė Antonija Valdšteinaitė-Sapiegienė 1719 m. bažnyčiai paskyrė valaką žemės, 3000 auksinų ir po 100 auksinų kasmet. Kunigaikštis Mykolas Čartoriskis sunykusios koplyčios vietoje pastatė medinę bažnyčią. Ji buvo Gelgaudiškio filija. 1801 m. įkurta parapija, 1802 m. – parapinė mokykla. Bažnyčia 1823 m. parapijiečių atnaujinta.

Šakių vikaras Matas Čarneckis (1825–1899 m.), apkaltintas sukilėlių rėmimu, 1863 m. areštuotas ir 20 mėn. kalintas. Kurį laiką kunigu tarnavo Antanas Radušis. Po 1910 m. įsikūrė Šakių krikščionių darbininkų draugija, 1913 m. – Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Kunigas Juozas Šalčius (1900–1988) 1930 m. suorganizavo Zanavykijos katalikiško jaunimo kongresą.

Kunigo Br. Vaišnoro rūpesčiu pagal architekto Vytauto Landsbergio-Žemkalnio projektą 1934–1940 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. 1944 m. sudegė senoji medinė bažnyčia, susprogdintas mūrinės bažnyčios bokštas. Pamaldos laikytos mūrinėje klebonijoje. 1947 m. atstatytas gerokai žemesnis bokštas, suremontuotas bažnyčios vidus. 1973 m. pastatyti 5 nauji altoriai, lubos išpuoštos gipsatūra.

Architektūra 
Bažnyčia turi modernistinio renesanso bruožų, stačiakampio plano, vienabokštė. Vidus 3 navų, vidurinioji aukštesnė. Šventoriaus tvora metalinė. Jame palaidotas kunigas Saliamonas Samuolis (1915–1987), (Šakiuose nuo 1967 m.), tremtinys.

Nuorodos

 Šakių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

Šakių rajono bažnyčios
Tarpukario modernistinė architektūra Lietuvoje
Šačių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

Šačių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šačių kaime, 7,5 km į vakarus nuo Barstyčių.

Parapijoje stovi Šačių kapinių koplyčia, Kaukolikų Šv. Ansgaro koplyčia.

Istorija 

Jonas Volskis 1670 m. pastatė bažnyčią. Jai 1690 m. dovanoti 3 valakai žemės. A Sapiega 1771 m. pastatė naują medinę bažnyčią. 1802 m. įsteigta altarija. 1806 m. veikė parapinė mokykla. 1851 m. įkurta parapija.

1871 m. pradėta rūpintis mūrinės bažnyčios statyba. Leidimas gautas tik 1880 m. Klebono Simono Lukoševičiaus rūpesčiu 1882–1886 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ją konsekravo žemaičių vyskupas sufraganas Aleksandras Kazimieras Beresnevičius.

Šventoriuje palaidotas nuo 1956 m. Šatėse gyvenęs klebonas kunigas Vincentas Senkus (1912–1986), 1947–1956 m. politinis tremtinys.

Architektūra 
Bažnyčia stačiakampio plano, dvibokštė. Bažnyčioje yra 23 langai, 6 durys, 14 meniškų stacijų, sakykla. Įrengti 3 altoriai. Didysis altorius pastatytas 1891 m. klebono Ignaco Stankūno rūpesčiu. Altoriuje du paveikslai: šv. Jono Krikštytojo ir Marijos belaisvių globėjos. Šoniniai altoriai pastatyti 1904 m. 1906 m. įsigyti 17 balsų vargonai. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Žemaitijos paveldas: Šačių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia 

Skuodo rajono bažnyčios
Šatės
Šalčininkėlių Šv. Jurgio bažnyčia

Šalčininkėlių Šv. Jurgio bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šalčininkėlių gyvenvietėje, 8 km į šiaurę nuo Šalčininkų, prie magistralinio kelio . Turi klasicizmo bruožų. Pamaldos laikomos tik lenkų kalba.

Parapijoje veikia Sangėliškių koplyčia.

Istorija 

Pirmąją bažnyčią iki 1553 m. pastatė Jonas Hlebavičius. Ją 1568 m. pasisavino evangelikai reformatai. 1622 m. bažnyčią pastatė Teodoras Lackis. 1662 m. pastatyta nauja bažnyčia. 1820 m. bažnyčia buvo paramstyta, apleista, sienos supuvusios, be langų. Turto neturėjo.

Mikalojus Manovskis 1834 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią. Jai valdžia 1866–1878 m. neleido skirti kunigo. 1910 m. įsteigta parapija.

Architektūra 
Bažnyčia turi klasicizmo bruožų, stačiakampio plano, bebokštė, su 6 kolonų portiku. Šventoriaus tvora aukšta, akmenų mūro.

Nuorodos 

 Šalčininkėlių Šv. Jurgio bažnyčia

Šalčininkų rajono bažnyčios
Šalčininkų Šv. apaštalo Petro bažnyčia

Šalčininkų Šv. apaštalo Petro bažnyčia – katalikų bažnyčia Šalčininkuose, šalia miesto senųjų kapinių (ties šiauriniu pakraščiu). Tinkuoto mūro, su mediniais priestatais. Pamaldos laikomos lenkų ir lietuvių kalbomis.

Istorija 

Šalčininkuose 1410 m. pastatyta pirmoji bažnyčia ir įsteigta parapija. Jonas Hlebavičius su žmona Ona 1523 m. paskyrė parapijai žemės, kito turto. Bažnyčią 1568 m. pasisavino evangelikai reformatai. Vilniaus pakamaris Jonas Alfonsas Lackis 1622 m. bažnyčią atstatė, padidino fundaciją, 1655 m. Maskvos kariuomenė ją sudegino. Po 1674 m. pastatyta nauja, medinė bažnyčia. XVIII a. veikė parapinė mokykla. Joje 1795–1796 m. vaikus mokė vargonininkas.

1812 m. bažnyčia su archyvu sudegė, atstatyta nauja. 1832 m. klebonijai priklausė Tarakonių kaimas. 1827 m. visi parapijos valstiečiai kalbėjo lietuviškai, bet meldėsi lenkiškai. XIX a. ir vėliau lietuviškų pamaldų nebuvo. XX a. pradžioje apie pusę parapijos gyventojų kalbėjo lietuviškai. Nuo 1904 m. Šalčininkuose klebonavęs Kazimieras Burokas (1875–1943) ir vėliau klebonavęs Antanas Udalskis (1889–1943) hitlerininkų nužudyti.

1944 m. bažnyčia sudegė, pamaldos laikytos kapinių grafų Vagnerių koplyčioje. Tai buvo kuklus, nedidelio kompaktiško tūrio, stačiakampis (10,0X6,2 m.) statinys, dengtas čerpių stogu. Pagrindinis fasadas buvo keturių toskaninių kolonų portikas. Fasadus juosė nesudėtingas karnizas ir pastogės trauka. 1949 ir 1986 m. ji buvo padidinta. 1840 m. statyta grafų Vagnerių koplyčia buvo nugriauta, liko tik koplyčios rūsiai. Sovietų valdžia neleido statyti bažnyčios kitoje vietoje. 1992 m. pradėtos rinkti aukos naujos bažnyčios statybai.

2008 m. buvo suremontuotas varpinių stogas. 2010 m. atlikta pilna išorės restauracija: pakeisti ir hermetizuoti langai, atlikti skardinimo darbai, nudažytos metalinės varpinės grotos, langų rėmai, kryžiai, pilnai atnaujintas fasadas su nauju dekoru ir dažymo darbais, skardinio stogo plovimas, pakeistos palangės ir stogeliai.

Architektūra 
Koplyčia buvo tinkuoto mūro, stačiakampio plano, su medinėmis zakristijomis ir prieangiu, bebokštė. Didįjį altorių sudarė tik mensa ir virš jos pakabintas paveikslas. Prie bažnyčios stovėjo 3 stulpų varpinėlė.

Pastatyta naujoji bažnyčia – su dviem varpinės bokštais. Šventorius be tvoros, jame yra atminimo paminklų. Bažnyčios priekyje pastatytas akmuo su atminimo lenta poetui Adomui Mickevičiui, 1821 m. lapkritį Šalčininkų kapinėse stebėjusiam Vėlinių apeigas. Prie bažnyčios galinio fasado slūgso lauko riedulių paminklas, skirtas karininkui Michailui Vagneriui, žuvusiam 1812 m. Napoleono kampanijos kare (pastatė  Šalčininkų dvarininkai Vagneriai).

Šaltiniai

Nuorodos 

 Parapijos svetainė 
 Šalčininkų miestas. Bažnyčios istorija (vilnijosvartai.lt)
 Senoji Šalčininkų bažnyčia nuotraukose
 Wielkie Soleczniki - kościół i parafia katolicka Św. Piotra Ap.
 600 lat parafii pw. św. Piotra Apostoła w Solecznikach
 Relikwie św. Jana Pawła II trafią do Solecznik

Šalčininkų rajono bažnyčios
Šakynos Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Šakynos Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šakynos miestelyje, prie kelio . Liaudies architektūros formų.

Istorija 
Pirmoji bažnyčia pastatyta iki 1636 m. Antrąją 1680 m. pastatė M. Bergas. Jai dovanotas valakas žemės. Iš Šakynos seniūnijos klebonas gaudavo pinigų ir pyliavą.

1789–1790 m. pastatyta dabartinė bažnyčia. Statybą vykdė ir rūpinosi savamoksliai Livonijos garbės kanauninkas klebonas J. Varanavičius (žmonių vadintas Varnu) ir valstietis Žvirblis. Jie pasistatė plytinę, degė plytas, rinko laukuose akmenis ir vadovavo bažnyčios statybai. Šakynos seniūnija 1797 m. dovanota grafui Lotrekui, kuris atsisakė šelpti kleboną ir apie 1815 m. atėmė valaką žemės. Teismo sprendimu 1816 m. žemė grąžinta, Šakynos savininkas įpareigotas remontuoti bažnyčią. 1822 m. bažnyčia remontuota, nuardytas stogas. Jį uždengti policija grafą priversti nepajėgė. XIX a. pradžioje veikė parapinė mokykla. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčios bokštas perstatytas.

Architektūra 
Bažnyčia liaudies architektūros santūrių, masyvių, nebūdingų Lietuvai formų, tinkuoto akmenų mūro, stačiakampio plano, vienabokštė, su trisiene apside. Vienanavė. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Žmonių pasakojimuose bažnyčios kreivumas aiškinamas tuo, kad statė savamoksliai statybininkai Varna ir Žvirblis.

Nuorodos 

 Šakynos bažnyčia 

Šiaulių rajono bažnyčios
Šakyna
Šateikių Šv. evangelisto Morkaus bažnyčia

Šateikių Šv. evangelisto Morkaus bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šateikių kaime, 0,5 km į pietvakarius nuo kelio .

Istorija 

Apie 1700 m. pastatyta medinė koplyčia, 1776 m. – medinė bažnyčia. Ji buvo Platelių parapijos filija. Jai 1794 m. dovanoti 2 margai žemės.

1860 m. minima maža bažnyčia, kurią išlaikė grafas Pranciškus Pliateris. Jai sunykus Pliateriai 1862–1875 m. pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią (archit. Tomo Tišeckio projektas). 1909 m. sausio 1 d. bažnyčioje susituokė Mikalojus Konstantinas Čiurlionis ir rašytoja Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė. 1915 m. vokiečiai išsivežė 3 bažnyčios varpus. 1926 m. įkurta parapija. 1935 m. pastatyta parapijos salė.

1945 m. raudonarmiečiai sudaužė bažnyčios vitražus. Po Antrojo pasaulinio karo kunigas Anicetas Kerpauskas (1921–1985) pastatė kleboniją.

Architektūra 

Bažnyčia neogotikinė, kryžminio plano, vienabokštė, su pusapskrite apside. Šventoriaus tvora mūrinė.

Nuorodos 
 Bažnyčios vargonai

Plungės rajono bažnyčios
Šateikiai
Šešuolėlių Švč. Mergelės Marijos, Visų malonių Tarpininkės, bažnyčia

Šešuolėlių Švč. Mergelės Marijos, Visų malonių Tarpininkės, bažnyčia – bažnyčia, stovinti Antrųjų Šešuolėlių gyvenvietėje, Širvintos dešiniajame krante, prie kelio .

Istorija 
 Iki 1744 m. Šešuolėlių dvare pastatyta koplyčia.
 1782 m. ji neturėjo bažnytinių reikmenų
 1828 m. reikmenis jau turėjo.
 Iki 1866 m. tapo filija.
 1901–1910 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia (statybą prižiūrėjo technikas Apolinaras Mikulskis).
 1924 m. įkurta parapija.

Šešuolėlių bažnyčioje švenčiami šv. Kazimiero (kovo 4 d.), šv. Lauryno (rugpjūčio 10 d.) ir tituliniai Švč. M. Marijos Visų Malonių Tarpininkės (paskutinį gegužės mėn. sekmadienį) atlaidai.

Architektūra 

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, vienabokštė, su daugeliu bokštelių, vienanavė. Į bažnyčią veda aukšti laiptai.

Širvintų rajono bažnyčios

Nuorodos
Šešuolių Šv. Juozapo bažnyčia

Šešuolių Šv. Juozapo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šešuolių miestelyje, prie kelio į Želvą, ant nedidelės aukštumos. Turi baroko bruožų.

Istorija 

Tarp 1449 ir 1478 m. Šešuolių dvaras dovanotas Vilniaus vyskupui. Vyskupas Valerijonas Protasevičius 1567 m. būsimai bažnyčiai paskyrė dešimtinę nuo dvaro, Kuzilų kaimą. Tribokštė medinė bažnyčia pastatyta 1572 m. Pirmasis klebonas Pranas Rapolkevičius buvo įpareigotas išlaikyti mokyklą ir mokytoją. Bažnyčia per karą su Rusija 1656 m. tikriausiai sudegė. Vyskupo Konstantino Kazimiero Bžostovskio rūpesčiu 1694 m. atstatyta (galimai atnaujinta po gaisro). 1740 m. klebono jurisdikoje gyveno 4 šeimos. 1743 m. įkurta religinė brolija.

1751 m. vyskupo M. Zenkavičiaus rūpesčiu pastatyta dabartinė medinė bažnyčia, apie 1753 m. – varpinė, 1762 m. – prieglauda. Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla. Šešuoliai vyskupų valda buvo iki 1796 m. Apie 1803 m. bažnyčia suremontuota. Šešuolių dvare 1818 m. klebonas valdė 20 valakų (su Kuzilų kaimu); pastatyta nauja altarija. 1879–1884 m. suremontuota bažnyčia, klebonija, perstatyta varpinė, apmūrytas šventorius. Caro laikais bažnyčia priklausė Giedraičių dekanatui, buvo apie 5000 parapijiečių. Iki 1896 m. klebonas Juozapas Lukša skaitydavo tik lietuviškus pamokslus. Jam mirus, kunigas Petras Balkauskis greta lietuviškų pradėjo ir lenkiškus pamokslus, nors jų tesiklausydavo tik 10 šlėktų, ir taip gerai supratusių lietuviškai.

1912 m. įsteigtas Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius, 1913 m. – „Ryto“ draugijos skyrius. 1911–1918 m. Šešuoliuose klebonavęs Jonas Kunigėlis parapijoje steigdavo ir išlaikydavo lietuviškas mokyklas. Už tai Rusijos valdžios tris kartus baustas piniginėmis baudomis. 1917 m. klebonas Šešuoliuose įsteigė dviklasę mokyklą ir vakarinius kursus suaugusiems.

1954–1956 m. kunigas Jonas Kazlauskas su parapijiečiais bažnyčią suremontavo. Nuo 1962 m. iki mirties Šešuoliuose klebonavo Petras Šiugžda (1906–1988). Jis suremontavo vargonus, nudažė bažnyčią ir kleboniją. Palaidotas šventoriuje.

2009 m. balandžio 24 d. buvo išversti avarinės būklės šventoriaus vartai, kurie Lietuvos kultūros departamento nurodymu atstatyti tų pačių metų liepos mėnesį.

Architektūra 

Bažnyčia turi baroko bruožų, su trisiene apside ir 2 nedidelėmis zakristijomis prie jos, 2 bokštais. Fasadas su pusapskričiu frontonu. Šventoriaus akmenų mūro tvoros kampe stovi medinė varpinė (cokolis akmeninis). Šventoriuje yra stogastulpis su 2 koplytėlėmis. Kabo 1762 m. tapytas bažnyčios fundatoriaus paveikslas, XIX a. Šv. Kazimiero paveikslas.

Altoriuje yra du paveikslai – Švč. Mergelės Marijos (išlikęs iš antrosios bažnyčios, nutapytas 1747 m.) ir Šv. Juozapo. Paveikslai daugiausia nutapyti ant metalo.

Nuorodos 
 Šešuolių Šv. Juozapo bažnyčia

Šaltiniai 

Ukmergės rajono bažnyčios
Šešuoliai
Šiaulėnų Šv. Onos bažnyčia

Šiaulėnų Šv. Onos bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šiaulėnų miestelyje, Šušvės kairiajame krante. Turi romaninės ir gotikinės architektūros bruožų.

Istorija 
Pirmąją bažnyčią 1514–1518 m. pastatė Mikalojus Butrimavičius ir Barbora Butrimavičienė ir skyrė jai turto. Šiaulėnuose gyveno 3 vikarai. Juos išlaikė klebonas. 1551–1612 m. bažnyčia priklausė evangelikams reformatams. Susenus bažnyčiai, nauja statyta 1731 m. Jai 1820 m. priklausė Mantviliškių kaimas. Klebonas Augustinas Kybartas 1841 m. (pirmasis Žemaitijoje) pradėjo skelbti blaivybės idėją. Mirdamas jis bažnyčiai paliko 50 valakų žemės; parapijai priklausė Polekėlės (Daujotavo) filija. Marijona Šemetienė 1765 m. įsteigė altariją ir aprūpino ją beneficija. Nuo 1805 m. veikė parapinė mokykla.

Juozapas Šemeta kapinėse 1850 m. pastatė mūrinę koplyčią. Jonas Šemeta 1857 m. pastatė naują mūrinę bažnyčią pagal architekto Fulgento Rimgailos projektą. Tik 1880 m. ją konsekravo vyskupas Aleksandras Beresnevičius. Šiaulėnuose 1937–1942 m. vikaravo kunigas Rapolas Krasauskas. Jis surinko ir paskelbė daug istorinių žinių apie Lietuvos bažnyčias. 1938 m. bažnyčios vidus išdažytas, įrengti marmuriniai altoriai.

Architektūra 
Bažnyčia turi romaninės ir gotikinės architektūros bruožų, stačiakampio plano, dvibokštė. Vidus 3 navų, skliautuotas. Šventorių juosia metalinė ažūrinė tvora.

Nuorodos 
 Šiaulėnų Šv. Onos bažnyčia

Radviliškio rajono bažnyčios
Šiaulėnai
Šiaulių Šv. Ignaco Lojolos bažnyčia

Šiaulių Šv. Ignaco Lojolos bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šiauliuose.

Istorija 

Šiauliuose 1930 m. įsikūrė jėzuitų misija. Kunigo Benedikto Andruškos (pirmojo rektoriaus) rūpesčiu 1935 m. pastatyta mūrinė oratorija. Tada čia buvo vienas kunigas ir du broliai jėzuitai. Iki 1944 m. pasikeitė keturi rektoriai. Jie buvo kartu ir jėzuitų misijos vyresnieji. 1948 m. pavasarį kunigas Antanas Šeškevičius ištremtas, bažnyčia uždaryta. Bažnyčią uždarius, joje buvo įrengtas sandėlis, vėliau sporto salė.

Atgimimas 

1986 m. prisidengus koncertų salės būtinybe, tuometinės miesto valdžios rūpesčiu gautas finansavimas ir pradėta bažnyčios restauracija. 1989 m. joje įvyko bažnytinės muzikos festivalis. 1990 m. bažnyčia grąžinta tikintiesiems, gruodžio 23 d. pašventinta. 1995 m. prie bažnyčios buvusiame vaikų darželyje įkurta Benedikto Andruškos pradžios mokykla, veikia bendruomenės namai.

Nuorodos 

Šiaulių bažnyčios
Mantas Kalnietis

Mantas Kalnietis (g. 1986 m. rugsėjo 6 d. Kaune) – Lietuvos krepšininkas, rungtyniaujantis Kauno „Žalgiryje“. Ilgametis pagrindinis Lietuvos vyrų rinktinės įžaidėjas.

Biografija 
Mokėsi VDU gimnazijoje. Karjerą pradėjo Kauno „Žalgirio-A. Sabonio mokyklos“ komandoje, o 2006 m. vasario mėn. pakviestas į pagrindinę komandos sudėtį. 2010 m. gruodžio pabaigoje pratęsė sutartį 3 metams su Kauno „Žalgirio“ klubu. 2012 m. spalio 5 d. pasirašė trejų metų sutartį su Rusijos Krasnodaro „Lokomotiv-Kuban“ klubu. 2015 m. kovo pabaigoje klubas nutraukė sutartį su žaidėju, motyvuodamas žaidėjo patirta trauma, dėl kurios jis buvo priverstas anksčiau baigti sezoną.

2015 m. liepos 17 d. pasirašė vienerių metų kontraktą su Kauno „Žalgirio“ klubu. 2016 m. sausio pabaigoje persikėlė į Italijos Milano „EA7 Emporio Armani“ klubą, su kuriuo pasirašė 1,5 metų sutartį. 2018 m. liepos 24 d. pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Prancūzijos Vilerbano „ASVEL“ klubu.

2021 m. birželio 21 d. sugrįžo į Kauno „Žalgirio“ klubą ir pasirašė dvejų metų sutartį.

2006 m. debiutavo Lietuvos nacionalinėje vyrų krepšinio rinktinėje. Pasaulio krepšinio čempionate Japonijoje su rinktine užėmė 7 vietą. 2022 m. sausio pabaigoje oficialiai paskelbė baigiantis karjerą nacionalinėje rinktinėje.

2009 m. VDU Ekonomikos ir vadybos fakultete baigė verslo vadybos studijas.

2009 m. rugpjūčio 7 d. susituokė su Mingaile Butkevičiūte. Ji pasirinko Kalnietės pavardę. 2010 m. gruodžio 8 d. gimė duktė Gretė. 2013 m. spalio 24 d. susilaukė sūnaus Tauro. 2016 m. vasario 11 d. gimė dukra Marta.

Pasiekimai 
 Pasaulio krepšinio čempionatas (Turkija), bronzos medalis – 2010 m.
 Europos studentų pirmenybių nugalėtojas – 2007 m.
 Pasaulio studentų vasaros universiados nugalėtojas – 2007 m.
 Naudingiausias ULEB vasaros lygos žaidėjas – 2007 m.
 BBL čempionas – 2008, 2010, 2011, 2012 m.
 BBL vicečempionas – 2006, 2007, 2009 m.
 BBL Oro karalius – 2007 m.
 LKF taurės laimėtojas – 2007, 2008 m.
 Karaliaus Mindaugo taurės laimėtojas – 2022 m.
 LKL čempionas – 2007, 2008, 2011, 2012 m.
 LKL vicečempionas – 2006, 2009, 2010 m.
 LKL oro karalius – 2008 m.
 LSKL čempionas – 2007, 2008, 2009 m.
 LSKL Oro karalius – 2006 m. 
 Italijos krepšinio taurės laimėtojas – 2016 m.
 Italijos krepšinio lygos čempionas – 2016, 2018 m.
 Italijos krepšinio Supertaurės laimėtojas – 2016, 2017 m.
 Europos jaunimo (iki 20 metų) vicečempionas – 2005 m.
 ULEB taurės čempionas – 2013 m.
 Prancūzijos taurės laimėtojas – 2019 m.
 Prancūzijos čempionas – 2019 m.
 2013, 2015 m. Europos krepšinio čempionato sidabro medalio laimėtojas.
 VTB lygos naudingiausias žaidėjas – 2021 m.

Įvertinimas 
 2010 m. LDK Gedimino ordino Riterio kryžius 
 2013 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Lietuvos krepšininkai
Lietuvos olimpiečiai
Šilalės Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia

Šilalės Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šilalėje.

Istorija 

Dvarininkas Orvydas (Orvydavičius) 1533 m. pastatė Šilalėje bažnyčią ir ją išlaikė. Įkurta parapija. Šilalės klebonas Jonas Tartyla vienas pirmųjų Lietuvoje pradėjo propaguoti reformacines evangelikų liuteronų idėjas, todėl 1536 m. turėjo pasitraukti į Mažąją Lietuvą. Šilalės bažnyčia XVI a. pabaigoje priklausė protestantams. XVII a. pradžioje grąžinta katalikams. Pranas Pilsudskis 1769 m. pastatė naują mūrinę bažnyčią. 1792 m. Jonas Pilsudskis įsteigė altariją. 1829 m. bažnyčia gerokai apdegė. 1830 m. suremontuota. XIX a. veikė parapinė mokykla.

1850 m. parengtas bažnyčios padidinimo projektas neįgyvendintas. Architektas J. Dzekonskis 1897 m. suprojektavo mūrinę bažnyčią. 1900 m. projektas patvirtintas. 1903 m. nugriauta senoji bažnyčia. Klebono prelato B. Pacevičiaus ir kanauninko Pr. Kuodžio rūpesčiu bei parapijiečių lėšomis 1905–1909 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Statybos ir įrengimo išlaidas padengė vietos dvarininkai ir parapijiečiai. Vyskupas Gasparas Cirtautas pašventino statomos bažnyčios kertinį akmenį. 1909 m. lapkričio 8 d. kan. Pranciškus Pacevičius bažyčią pašventino. 1919 m. birželio 29 d. bažnyčią konsekravo žemaičių vyskupas Pranciškus Karevičius.

Nuo 2007 m. bažnyčioje tarnavo trys kunigai - kun. Kęstutis Motiejaitis, kun. Mindaugas Alekna ir Šilalės Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčios klebonas, bei Telšių vyskupijos jauniausias dekanas Stasys Toleikis.

Prie pagrindinių šventoriaus vartų 2014 m. atstatyta ir pašventinta lurdo grota. Ji buvusi įrengta 1941 m. tikintis apsaugoti bažnyčią nuo karo sugriovimų. Pokaryje sunaikinta. Šventykloje stovėjusi Marijos statula buvo išsaugota ir patalpinta vienoje iš bažnyčios navų. Naujajam lurdui buvo pagaminta kita statula.

Architektūra 

Bažnyčia neogotikinė, kryžminio plano, vienabokštė, su bokšteliais, siekianti beveik 60 m aukštį. Šilalės bažnyčiai būdingos išbaigtos formos, darnios proporcijos. Iš interjero puošmenų pirmiausia pažymėtini iki 1914 m. sukurti šešiolika vitražų su įvairių šventųjų atvaizdais. Bažnyčią puošia apie dvi dešimtis vertingų XVIII–XIX a. medinių skulptūrų. Įspūdingiausia - Nukryžiuotojo skulptūra. Virš zakristijos įrengtas nedidelis bažnytinio meno ir istorijos muziejėlis. Tarp jo eksponatų išsiskiria XIX a. tapytas šv. Onos paveikslas. 

Bažnyčioje įrengti 1912 m. gamybos Karaliaučiaus meistro Bruno Gėbelio sukurti vargonai, pasižymintys profesionalumu. Jie yra romantinio stiliaus ir yra vienas didžiausių šio meistro darbų Lietuvoje. Instrumentas iki mūsų dienų išliko beveik nepakitęs, išsaugojęs originalų vamzdyną ir dispoziciją.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Šilalės Šv. Pranciškaus Asyžiečio parapija
 Panoraminė nuotrauka
 Panoraminė nuotrauka
 Bažnytiniai dokumentai

Šilalės rajono bažnyčios
Šilalė
Šilavoto Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia

Šilavoto Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šilavoto kaime, 12 km į šiaurės vakarus nuo Prienų. Istoristinė, dominuoja neogotikos bruožai.

Parapijoje stovi Žarstos ir Klebiškio koplyčios.

Istorija 
1806 m. Šilavote pastatyta medinė koplyčia. Iš Prienų atvykę kunigai joje kartais laikydavo pamaldas. 1895 m. Skriaudžių vikaro Antano Radušio rūpesčiu įkurta parapija. Jis suremontavo koplyčią, pastatė kleboniją ir ūkinius pastatus.

1898–1902 m. kunigo A. Radušio (Šilavote kunigavo 22 metus; čia ir palaidotas) pastangomis pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia.

1907 m. įsteigtas „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas Juozas Vaičaitis), įkurta biblioteka-skaitykla. Iki 1935 m. bažnyčioje klebonavo (vėliau buvo altarista) Vilniaus konferencijos dalyvis Adomas Lastauskas.

Bažnyčioje sumontuoti garsaus lietuvių meistro Jono Garalevičiaus pagaminti vargonai.

Architektūra 
Bažnyčia istoristinė, dominuoja neogotikos bruožai. Ji stačiakampio plano, su apside, dvibokštė. Vidus 3 navų.

Nuorodos 

 Šilavoto parapija 

Prienų rajono bažnyčios
Šilavotas
Šilėnų Švč. Mergelės Marijos bažnyčia

Šilėnų Švč. Mergelės Marijos bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šilėnų kaime, 16 km į vakarus nuo Vilniaus. Liaudies architektūros formų. Pamaldos laikomos tik lenkų kalba.

Istorija 
Šilėnai iki 1500 m. paskirti Vilniaus kapitulai. 1725 m. pastatyta medinė bažnyčia. 1765 m. Šilėnų altarijai paskirta turto. 1855 m. ir 1962 m. bažnyčia atnaujinta. 1922 m. įkurta parapija. Garsėja Švč. Trejybės ir Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų atlaidais.

Architektūra 
Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su 2 bokšteliais, siaura trisiene apside, žema zakristija. Bažnyčia vienanavė, turi 3 altorius. Šventoriuje yra kapinės, lurdo grota. Jo tvora akmenų mūro.

Nuotraukos

Nuorodos 

 Šilėnų Švč. Mergelės Marijos parapija 

Vilniaus rajono bažnyčios
Šimkaičių Šv. vyskupo Martyno bažnyčia

Šimkaičių Šv. vyskupo Martyno bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šimkaičių miestelyje, prie kelio . Turi neogotikos ir liaudies architektūros elementų.

Parapija garsėja Šv. Jono Krikštytojo atlaidais.

Istorija 

Šimkaičiuose 1771 m. pastatyta koplyčia. Į ją vieną ar du kartus per metus atvykdavo Vadžgirio kunigas. Bažnyčios statyba susirūpinta po Pirmojo pasaulinio karo. Žemės skyrė ūkininkas Jonas Simanavičius ir vadžgiriškis Šaulys. 1930–1932 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia.  1932 m. antrąją Kalėdų dieną įvyko naujos bažnyčios atidarymas. Pirmas šv. Mišias ir pirmą pamokslą sakė bažnyčios statytojas, darbų organizatorius ir parapijos įkūrėjas Stanislovas Kemzūra. Bažnyčią pašventino Raseinių dekanas, kun. Petras Dočkus. Senoji koplyčia buvo nugriauta. Kadangi joje kabojo šv. Martyno paveikslas, tai Kauno arkivyskupas įsakė ­ ir naujos bažnyčios titulu laikyti šv. Martyną. 

Iki 1940 m. Šimkaičių bažnyčiai priklausė keli mediniai statiniai: klebonija (18x9), špitolė (18x8), tvartas (12x8), daržinė (12x9). Be to, buvo 20 hektarų žemės su sodyba. Karo metu (1944 m.) visi trobesiai sudegė. Bažnyčia liko suvarpyta kulkų ir sukapota sviedinių skeveldrų. Jos langai išbyrėjo.

1995 m. vietoje senojo kryžiaus Šimkaičių girininkijos girininko Adolfo Šiugždos iniciatyva ir auka buvo pastatytas naujas, ąžuolinis kryžius (aut. Ričardas Ramanauskas), kuriame įamžinti senojo ir naujojo kryžiaus pastatymo metai (1939-1995). Senasis kryžius buvo toje pat vietoje, pastatytas 1939 m. Prano Šiaulio.

Architektūra 

Bažnyčia turi neogotikos ir liaudies architektūros elementų, lotyniško kryžiaus plano, su aukštu fasado bokštu ir bokšteliu ant stogo kryžmos. Šventorius aptvertas medinių statinių tvora, šalia bažnyčios yra kapinės.

Bažnyčia pastatyta pagal tradicijas, būdingas kaimo architektūrai. Ji suręsta iš sienojų ir apkalta dailylentėmis. Anksčiau buvo dengta gontais, vėliau stogas apskardintas. Bažnyčios ilgis 13,6 m, plotis 12 m, aukštis 6,4 m. Turi gana aukštą fasado bokštą, dengtą cinkuota skarda. Ant stogo įrengta 17 įvairaus dydžio kryžių. Taip pat yra 17 langų, iš jų - vienas didelis bokšte ir du apvalūs virš šoninių durų.

Dekoratyvine baliustrada paaukštintą fasadą puošia kuklus portalas ir suveriamos durys (baliustrados neliko po 2016 m. remonto). Prie šoninių durų yra laiptai į chorą, o viename bokštelyje nuo pat pastatymo buvo varpelis, kuris atstodavo varpą. Iki karo varpą įsigyti, matyt, nespėta. Bokšto varpas buvo įkeltas apie 1950 m. 

Presbiterijos šonuose dvi zakristijos. Yra 3 altoriai: didysis ir du mažesni. Bažnyčia turi 29 suolus, iš jų du presbiterijoje. Ant sienų - 14 tapytų „stacijų“. Yra du paveikslai: Švč. Jėzaus Širdies ir šv. vyskupo Martyno Išpažintojo.

Galerija

Nuorodos 

 Parapijos internetinė svetainė 
 Šimkaičių Šv. vyskupo Martyno parapija

Šimkaičiai
Jurbarko rajono bažnyčios
Širvintų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Širvintų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Širvintose, Širvintos kairiajame krante. Turi klasicizmo ir baroko bruožų.

Istorija 

Dvarininkė Kotryna Agnieška Astikaitė ir Bagdonas Jurevičius 1475 m. pastatė pirmą medinę bažnyčią. 1525 m. bažnyčiai dovanotas Širvintėlių kaimas. 1674 m. Mikalojus Žakas pastatė naują bažnyčią. XVIII a. antrojoje pusėje minima parapinė mokykla.

1847 m. parengtas dabartinės mūrinės bažnyčios projektas (architektas Tomas Tišeckis). 1852 m. projektas patvirtintas, leista statyti bažnyčią. Ji Viktoro Lupeikos, Širvintose klebonavusio 1854–1893 m., ir parapijiečių rūpesčiu pastatyta 1855–1860 m. V. Lupeika lenkino parapiją (lietuvių kalbą vadino pagoniška). Lietuviškai pamokslus pradėjo sakyti kunigas Jurgis Zimkus. Nuo 1945 m. Širvintose klebonavęs, vėliau altarista Petras Guobys (1915–1988), (palaidotas šventoriuje) suremontavo bažnyčią.

Architektūra 

Bažnyčia turi klasicizmo ir baroko bruožų, stačiakampio plano, su 2 bokštais ir aukštu frontonu tarp jų. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais, skliautuotas. Šventoriaus tvora akmenų mūro, su stulpiniais vartais.
{{

Galerija

Nuorodos 

 Širvintų parapijos svetainė
 Širvintų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia (panoramos)

Širvintų rajono bažnyčios
Širvintos
Šiupylių Šv. Aloyzo bažnyčia

Šiupylių Šv. Aloyzo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šiupylių kaime, prie Kuršėnų–Gruzdžių kelio. Liaudies architektūros formų.

Istorija 
1619 m. karaliaus revizoriai netoli Šiupylių, ant kalvos, išrinko vietą bažnyčiai ir skyrė jai Šiupylių kaimą (23 valakus). Fundacija 1623 m. patvirtinta. 1625 m. įsteigta parapija pavadinta Užmušiu. Bažnyčia 1799 m. ir 1846 m. atstatyta. Ji 1842 m. tapo filija.

1915 m. sudegė bažnyčia ir visi klebonijos trobesiai. Apie 1924 m. bažnyčia atstatyta. Ją statė broliai Adomas ir Juozas Valeikiai iš Vorelių kaimo.

Architektūra 
Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Vienanavės bažnyčios viduje įrengti 3 altoriai, lubos išgaubtos. Šventoriaus tvora žema. Jame yra išlikusi sena varpinė. Į ją 1992 m. kovo 22 d. įkeltas 82 kg varpas, Gruzdžių klebono Edvardo Zeidoto rūpesčiu nulietas Maskvoje.

Šiaulių rajono bažnyčios
Šlapaberžės Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia

Šlapaberžės Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šlapaberžės gyvenvietėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Dotnuvos geležinkelio stoties, Kruosto (Nevėžio dešiniojo intako) dešiniajame krante. Turi neoklasicizmo ir neorenesanso bruožų.

Istorija 
Kvintos (Šlapaberžės) dvaro savininkas Tadas Gintautas 1861 m. pastatė mūrinę bažnyčią. Ji buvo Dotnuvos parapijos filija. Dvaro savininko Mykolo Kvintos (1891–1932 m.), Lietuvos kariuomenės savanorio iniciatyva bažnyčioje pamaldos pradėtos laikyti lietuvių kalba (M. Kvinta palaidotas bažnyčios rūsyje). Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia uždaryta. 1990 m. grąžinta tikintiesiems.

Architektūra 
Bažnyčia turi neoklasicizmo ir neorenesanso bruožų, stačiakampio plano, bebokštė. Prie jos prišlieta zakristija. 3 arkų portikas laiko trikampį frontoną. Šventoriaus tvora medinė, su stulpiniais vartais.

Kėdainių rajono bažnyčios
Šlienavos Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia

Šlienavos Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šlienavos gyvenvietėje, 1,5 km į pietryčius nuo Kauno marių, 0,5 km į rytus nuo kelio , pusiaukelėje tarp Girionių ir Žiegždrių. Šlienavos parapijai priklauso Viršužiglio Šv. Onos koplyčia.

Istorija 

1709 m. Šlienavos kaimo gyventojai, tikėdamiesi Dievo apsaugos nuo maro, kaimo kapinėse pradėjo statyti koplyčią. Darbai 1713 m. buvo baigti. Koplyčia buvo paprasta, medinė, skobtinių lentų sukaltų medinėmis vinimis. 1880 m. inventoriuje nurodyta, kad koplyčia priklausė Panemunės parapijai.

1942–1944 m. prie koplyčios buvo pradėta statyti būsimosios bažnyčios navų dalis. Darbams vadovavo bažnyčios komiteto pirmininkas Petrokas. Statybos darbus vykdė Jurevičius ir Juozas Virbašius. Bažnyčiai rąstus suaukojo kaimų gyventojai. Buvusiai koplyčiai pailginti 1959 m. buvo panaudoti nugriautos Kampiškių bažnyčios rąstai. 1960 m. klebono pareigas pradėjo eiti buvęs Sibiro tremtinys kunigas Vaclovas Radzevičius. 1961 m. iš Kampiškių kaimo buvo atvežta varpinė ir 1970 m. pastatyta. 1962 m. klebono pastangų dėka pavyko parsivežti iš Kaune sovietų uždaromos Įgulos bažnyčios (Soboro) vieną iš altorių ir jį kaip pagrindinį pastatyti Šlienavos bažnyčioje. Vėliau prie bažnyčios šonų buvo pristatytos dvi zakristijos. Klebonas Vaclovas Radzevičius šioje parapijoje ėjo pareigas iki pat savo mirties 1997 m.

1997 m. čia klebonauti pradėjo kunigas Vytautas Vaičiūnas. Jis atnaujino šventovę, išpuoselėjo aplinką. 1999 m. virš pagrindinių durų ant aštuonių 2 m aukščio gelžbetoninių polių pastatytas 9 m aukščio bokštas, kuriame įtaisyta Švč. Mergelės Marijos statula.

Architektūra 

Bažnyčia tradicinio gyvenamojo namo formos, stačiakampio plano, su bokšteliu. Vidus trijų navų. Jas skiria dvi poros stulpų. Bažnyčioje įrengti trys neįprasti altoriai. Du savito stiliaus šoninių navų altorius 1945 m. sukūrė tautodailininkas Kazimieras Škėma. Didysis altorius, primenantis pravoslaviškas ikonas, atkeltas iš Kauno Šv. arkangelo Mykolo (Įgulos) bažnyčios, vadinamos Soboru. Sovietinė valdžia 1962 m. buvo nusprendusi šią bažnyčią uždaryti, o pastatą paversti Dailės muziejaus filialu, todėl jos inventorių perėmė kitos bažnyčios.

1945 m. bažnyčios vidus ir išorė restauruoti dailylentėmis, grindys iš parketo (1962 m. ir 1998 m.).

Šventoriuje yra šie pastatai:
 varpinė, kurioje įrengtos patalpos ketvirtinių ir metinių rožinio giedojimui;
 2000 m. pastatyti parapijos namai, kuriuose įrengtas buities muziejus, sakralinis muziejus, garažas–dirbtuvės, yra dvi salės parapijos reikmėms;
 2001 m. pastatyta koplytėlė, joje įrengtas altorėlis ir meniška Jėzaus Širdies statula;
 Kryžiaus kelių koplytėlės, skirtos parapijos įkūrimo 50–mečiui paminėti.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Šlienavos Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo parapija (vyskupijos inf.)
 Kazimieras Dobkevičius. Šv. Baltramiejaus atlaidai

Kauno rajono bažnyčios
Šumsko Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Šumsko Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šumsko miestelyje, 30 km į rytus nuo Vilniaus, netoli Baltarusijos sienos. Vėlyvojo baroko stiliaus. Pamaldos laikomos tik lenkų kalba.

Parapijoje veikia Kalvelių Dievo Gailestingumo bažnyčia.

Istorija 
Šumsko dvaro savininkai Mykolas Šumskis ir Halina Šumskienė 1696 m. pastatė medinę bažnyčią. Įkurdinti vienuoliai dominikonai. Vienuolynui 1696 m. paskirti Didžiosios ir Mažosios Kuosinės palivarkai, 1704 m. – Juozapinės palivarkas Lavoriškių parapijoje, 1715 m. – Šiulgų kaimas.

1767–1789 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia (projektavo ir statė architektas Tomas Ruselis). Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla. 1812 m. išvogti bažnyčios liturginiai reikmenys, apgriautas medinis vienuolynas. 1833 m. pastatytas mūrinis vienuolynas, 1835 m. – varpinė ir šventoriaus vartai. Rusijos valdžia 1857 m. vienuolyną uždarė.

1865 m. prievarta stačiatikiais užrašyta daugiau kaip 300 parapijiečių. Bažnyčia pertvarkyta į stačiatikių cerkvę, 1866 m. sausio 18 d. pašventinta. Nuo 1870 m. cerkvę mažai kas lankė. Vienuolyne įrengta apšildoma cerkvelė. 1908 m. atkurta parapija, pastatyta iš Lavoriškių atvežta medinė bažnyčia. 1917 m. atgauta senoji mūrinė.

Architektūra 
Bažnyčia vėlyvojo baroko stiliaus, stačiakampio plano, bebokštė. Vidus bazilikinis, 3 navų. Prie bažnyčios prišlietas mūrinis dviaukštis vienuolyno pastatas. Šventoriuje stovi 2 mūrinės koplytėlės. Akmenų mūro vartuose įrengta varpinė.

Nuotraukos 

Vilniaus rajono bažnyčios
Šumskas
Šunskų Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia

Šunskų Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šunskų miestelyje, 10 km į šiaurę nuo Marijampolės, Žvirgždės, (Šešupės kairiojo intako), dešiniajame krante.

Istorija 

Šunskų kaimo kapinėse XVIII a. antrojoje pusėje buvo koplyčia. Prie jos 1785 m. pastatyta klebonija, apsigyveno kunigas. 1795 m. pastatyta akmenų mūro bažnyčia, Vilkaviškio parapijos filija. 1819 m. veikė parapinė mokykla.

Prastai pastatyta bažnyčia pradėjo griūti. Kunigo Simano Kudirkevičiaus rūpesčiu 1865 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ją konsekravo vyskupas Konstantinas Irenėjus Lubenskis. Kunigas Jonas Totoraitis 1906 m. įsteigė „Žiburio“ draugijos skyrių ir biblioteką.

Architektūra 

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, vienabokštė, su žema trisiene apside, šoniniais priestatais. Šventoriaus tvora metalinė, jos cokolis akmenų mūro, stulpai sumūryti iš plytų. Tvoroje įmūryta koplyčia.

Marijampolės savivaldybės bažnyčios
Šunskai
Švedriškės Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

Švedriškės Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Švedriškės kaime, 7,5 km į šiaurės vakarus nuo Kazitiškio, Ažvinčio ežero vakariniame krante.

Istorija 

Švedriškės gyventojai priklausė Kazitiškio parapijai. Lenkijai 1920 m. okupavus Vilniaus kraštą, parapijos vakarinė dalis liko be bažnyčios. Garbšių kaime įrengta laikina koplyčia. Švedriškės viensėdžio savininkė Marija Leščiauskienė 1927 m. dovanojo būsimai bažnyčiai 81,4 ha žemės su trobesiais. 1928 m. įrengta laikina koplyčia. 1929 m. paskirtas kunigas.

Bažnyčios projektą parengė inžinierius Stasys Taškūnas (1897-1942).

1933 m. pastatyta, 1934 m. įrengta dabartinė medinė bažnyčia . Ji buvo Salako parapijos filija. 1960–1989 m. klebonavo Antanas Juška (1906–1991), 1949–1956 m. Sibiro kalinys.

Architektūra 

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, dvibokštė, su bokšteliu, siaura apside ir žemomis zakristijomis. Šventoriaus tvora metalinė, su gelžbetoniniais stulpais.

Nuorodos

 Parapijos puslapis 

Ignalinos rajono bažnyčios
Švenčionėlių Švč. Mergelės Marijos Sopulingosios bažnyčia

Švenčionėlių Švč. Mergelės Marijos Sopulingosios bažnyčia – bažnyčia, stovinti Švenčionėliuose. Pamaldos vyksta lietuvių ir lenkų kalbomis. 

Parapijoje veikia Januliškio Šv. Tado Judo ir Simono koplyčia.

Istorija 

Dar 1900 m. gyventojai prašė valdžios leidimo Švenčionėliuose prie kapinių pasistatyti koplyčią. Statyti neleista. 1903 m. leidimas gautas, bet žmonės jau norėjo bažnyčios. Kunigas Jonas Burba 1906 m. pradžioje viename gyvenamojo namo gale įrengė altorių, kitame įsikūrė pats. Iš buvusio bendruomenės grūdų sandėlio 1907 m. pastatyta medinė bažnyčia. Įsteigtą parapiją valdžia patvirtino tik 1910 m.

Klebono Prano Čaglio rūpesčiu 1913 m. įkurtas „Ryto“ draugijos skyrius, įsteigta biblioteka – skaitykla, 1915 m. prie bažnyčios – lietuviška mokykla. Klebono Ambraziejaus Jakavonio iniciatyva 1929 m. pradėta statyti dabartinė mūrinė bažnyčia. Iki 1940 m. pastatytos sienos ir uždengtas stogas. A. Jakavonio rūpesčiu ir kunigo Kazimiero Pūkėno parama 1934 m. pastatyti liaudies namai (juos Lenkijos valdžia 1937 m. uždarė).

Gestapininkai 1942 m. gegužės 10 d. sušaudė Švenčionėlių kleboną Boleslovą Bazevičių ir mokyklų kapelioną Janą Naumovičių (palaidoti Švenčionėlių kapinėse). Klebono Broniaus Laurinavičiaus (1913–1981) pastangomis 1956–1959 m. bažnyčia (pradėta statyti prieš Antrąjį pasaulinį karą) pastatyta. Leidimą pabaigti statybas suteikė LTSR ministrų taryba 1957 m. balandžio 27 dieną.

Architektūra 

Bažnyčia istoristinė, stačiakampio plano, dvibokštė. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora mūrinė ir metalinė.

Galerija

Nuorodos 

 Švenčionėlių Šv. Edvardo parapija. Švč. Mergelės Marijos Sopulingosios bažnyčia
 Vilniaus arkivyskupija. Švenčionėlių Šv. Edvardo parapija. Švč. Mergelės Marijos Sopulingosios bažnyčia 

Švenčionių rajono bažnyčios
Švenčionėliai
Švenčionių Visų Šventųjų bažnyčia

Švenčionių Visų Šventųjų bažnyčia – bažnyčia, stovinti Švenčionyse. Pamaldos laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis.

Istorija 
Iš 1514 m. bažnyčios turtų patvirtinimo dokumento aiškėja, kad Švenčionyse pirmąją bažnyčią pastatė Lietuvos didysis kunigaikštis Vytautas. 1636 m. pastatyta nauja bažnyčia, 1743 m. atstatyta. Dėl jos senumo 1817 m. uždrausta laikyti pamaldas. Jos laikytos klebonijoje. Po 1818 m. bažnyčia atstatyta. Švenčionyse 1831 m. balandžio 10 d. žuvo Ceikinių finalistas Anupras Labutis, kovojęs sukilėlių būryje. Palaidotas Švenčionių bažnyčios šventoriuje. Bažnyčiai 1832 m. priklausė Kančiogino, Kulniškės ir Kunigiškių kaimai. Altarija tada turėjo palivarką ir 9 kaimus.

1853 m. bažnyčia atnaujinta. Valdžios siūlymu 1869 m. pamokslai, be lenkų kalbos, pradėti sakyti ir rusų kalba. 1876 m. leista apmūryti šventorių. 1889 m. suprojektuota mūrinė bažnyčia. Generalgubernatorius neleido statyti, nes projekte numatyta puošni jos išorė. 1892 m. projektas supaprastintas. Švenčionių stačiatikių dvasininkas pasiūlė neduoti leidimo bažnyčiai statyti, kol nebus pastatyta didinga cerkvė. Valdžia siūlymui pritarė. 1893 m. prašiusį leidimo asmenį Vilniaus generalgubernatorius įsakė nubausti 150 rb.

1895 m. užsakytas mūrinės cerkvės projektas ir leista statyti bažnyčią. Ji 1898 m. pastatyta ir 1900 m. vyskupo Stepono Aleksandro Žvėravičiaus konsekruota. 1914 m. pastatyti mūriniai parapijos namai su sale.

Švenčionyse 1894–1897 m. vikaravęs Ignotas Šopara (1864–1931 m.) mokė parapijiečius giedoti lietuviškai, ragino namuose kalbėti gimtąja kalba. Kunigas Placidas Šarkauskas organizavo draudžiamų knygų gabenimą ir platinimą. Švenčionyse 1903–1909 m. klebonavęs Jonas Burba (1853–1915 m.) rengė lietuviškus vakarus, skleidė blaivybės idėjas. Kunigų iniciatyva 1913 m. įsteigtas „Ryto“ draugijos skyrius. Klebonas Justinas Petronis su kitais 1919 m. pradžioje įsteigė lietuvių gimnaziją. Klebonas Nikodemas Vaišutis (Švenčionyse 1924–1928 m.) reikalavo lietuvių kalbos teisių bažnyčioje.

Architektūra 
Bažnyčia istoristinė, dvibokštė, su šoninėmis zakristijomis, pusapskrite apside. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Nuorodos 

 Parapijos svetainė
 Bažnyčios vargonai

Švenčionių rajono bažnyčios
Šventybrasčio Kristaus Atsimainymo bažnyčia

Šventybrasčio Kristaus Atsimainymo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Šventybrasčio gyvenvietėje, Nevėžio kairiajame krante, šalia jo intako Brastos žiočių. Medinė, su mūriniais priestatais. Liaudies architektūros formų, turi klasicizmo ir baroko bruožų.

Istorija 
Šventybrasčio savininkas Ignas Zaviša 1774 m. pastatė medinę bažnyčią. Šventybrastyje 1784 m. nuolat gyveno kunigas. Apie 1870 m. prie bažnyčios primūrytos dvi šoninės koplyčios ir zakristija. 1873 m. pastatyta medinė varpinė. Iš jos 1915 m. į Rusiją išvežti 3 varpai. 1928 m. bažnyčia suremontuota. Ji buvo Apytalaukio parapijos filija.

Šventybrasčio bažnyčioje pakrikštytas rašytojas, Nobelio literatūros premijos laureatas Česlovas Milošas. Bažnyčią ir joje vykusius nutikimus jis aprašo vaikystės atsiminimų knygoje „Isos slėnis“ („Dolina Issy“, 1955).

Architektūra 
Bažnyčia liaudies architektūros formų, turi klasicizmo ir baroko bruožų, kryžminio plano, su trisiene apside. Vienas bokštelis iškilęs virš kraigo, kitas yra ant apsidės.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Šventybrasčio Kristaus Atsimainymo parapija (dekanato inf.)

Kėdainių rajono bažnyčios
Tabariškių Kristaus Karaliaus bažnyčia

Tabariškių Kristaus Karaliaus bažnyčia – bažnyčia, stovinti Tabariškių kaime, 7,5 km į vakarus nuo Aleksoto Šv. Kazimiero bažnyčios. Tradicinio gyvenamojo namo formos. Šalia veikia Tabariškių kapinės.

Istorija 

Per 1922 m. žemės reformą būsimai parapijai skirta 8 ha žemės. 1926 m. įkurta parapija. 1927–1928 m. pastatyta bažnyčia. Pirmasis klebonas Vincentas Kizlaitis pastatė varpinę, sutvarkė ūkinius trobesius, padidino bažnyčią. 1941 m. birželio 25 d. vokiečių kareiviai bažnyčioje sušaudė diakoną Vaclovą Stulginskį. 1980 m. ji suremontuota.

Architektūra 

Bažnyčia tradicinio gyvenamojo namo formos, stačiakampio plano, vienabokštė, su apside, prieangiu, 2 zakristijomis. Šventoriaus tvora medinių statinių.

Kauno rajono bažnyčios