Libanas

Apie miestą Kolumbijoje žr. Libanas (Kolumbija).

Libanas (arab. لُبْنَان‎, Lubnān; pranc. Liban), oficialiai Libano Respublika (arab. ٱلْجُمْهُورِيَّةُ ٱللُّبْنَانِيَّةُ, Al-jumhūrīyah al-Lubnānīyah; pranc. République libanaise) – valstybė Artimuosiuose Rytuose, rytinėje Viduržemio jūros pakrantėje. Ribojasi su Sirija ir Izraeliu.

Istorija 

Dabartinio Libano teritorijoje finikiečiai buvo įkūrę miestų daugiau kaip prieš 3000 metų.
Dar neseniai Libanas buvo klestinti valstybė, kultūrinis ir prekybinis Artimujų Rytų centras. Sostinė Beirutas pritraukdavo daugybę turistų. Tačiau dėl įtampos tarp religinių grupių 1975 m. prasidėjo ilgalaikis pilietinis karas, nuniokojęs beveik visą šalį. XX a. paskutiniame dešimtmetyje buvo pasiektas taikos susitarimas, ir vyriausybė, padedama užsienio, ėmėsi atkurti ūkį ir atstatyti sugriautus miestus.

Politinė sistema 

Libanas yra parlamentinė demokratija, kurioje įteisinta speciali konfesionalizmu vadinama sistema. Jos tikslas – padalinti politinę galią tarp skirtingų religinių grupių, reikalaujant, kad aukščiausi valstybės postai priklausytų tam tikrą religiją išpažįstančiam asmeniui. Pavyzdžiui, prezidentas privalo būti maronitas, ministras pirmininkas – sunitas, parlamento pirmininkas – šiitas, viceministras pirmininkas ir parlamento vicepirmininkas – stačiatikis.

Šalies įstatymų leidžiamoji valdžia priklauso vienų rūmų parlamentui. Jis turi 128 vietas, lygiai padalintas tarp krikščionių ir musulmonų. Nariai renkami visuotiniuose rinkimuose kas ketverius metus pagal proporcinę rinkimų sistemą. Šalyje vyrauja multipartinė sistema, įprastos kelių partijų prieš rinkimus arba parlamente sudaromos koalicijos.

Vykdomoji valdžia sutelkta prezidento, kaip valstybės vadovo, ir ministro pirmininko, kaip vyriausybės vadovo, rankose. Prezidentas renkamas parlamento šešerių metų kadencijai. Ministrą pirmininką paskiria prezidentas su parlamento pritarimu. Vyriausybė formuojama išlaikant lygybę tarp religinių grupių.

Pagal 2012 m. Demokratijos indeksą, Libanas priskiriamas hibridinių režimų kategorijai.

Administracinis suskirstymas 

Libanas padalintas į 6 muchafazas:
 Beiruto muchafaza
 Kalnų Libano muchafaza
 Šiaurės Libano muchafaza
 Bekos muchafaza
 Nabatijos muchafaza
 Pietų Libano muchafaza

Geografija 

Libanas nedidelė valstybė, pietuose besiribojanti su Izraeliu, o šiaurėje ir rytuose – su Sirija. Pajūriu eina siaura lyguma, rytuose virstant dviem kalnagūbriais. Tarp šių kalnagūbrių driekiasi didelis derlingas Bekaatos slėnis. Per slėnį teka Litanio upė. Jos vandens ištekliai naudojami pietinei slėnio daliai ir (per kalnuose iškastą tunelį) daliai pajūrio lygumos.

Gamta 

Dirvožemiai daugiausia kalciažemiai, upių slėniuose – verstžemiai. Libano natūrali gamta labai pakitusi dėl intensyvaus miškų kirtimo ir dirvožemio erozijos. Miškai užima 13 % Libano teritorijos. Libano kalnų vakarų šlaituose auga krūmynai, vietomis pušynai ir kiparisai, didesnių kedrų miškų išlikę tik aukštikalnėse. Bekaa slėnyje – kserofitinė augalija (dygūs krūmai, stepės).

Iš žinduolių aptinkami šakalai, hienos, gazelės, ežiai, kirstukai, šikšnosparniai, iš graužikų – pelės, voverės, iš paukščių – strazdai, lakštingalos, kurapkos, karveliai, grifai. Gausu roplių (driežai, gyvatės, vėžliai) ir varliagyvių (salamandros).

Yra Libano kedrų rezervatas šalies šiaurėje.

Klimatas 
Libane vyrauja viduržemio klimatas su karštomis sausomis vasaromis ir švelniomis lietingomis žiemomis. Vidutinė vasaros temperatūra apie 26 °C, žiemos – 15 °C. Palyginti su kitomis regiono šalimis, Libane lyja gana gausiai. Kalnuose per metus iškrenta daugiau kaip 1250 mm, pajūryje – 700–900 mm, Bekaa tarpukalnių slėnyje – iki 600 mm kritulių. Daugiausia kritulių gruodžio – vasario mėnesiais.

Ekonomika 

Libano ekonomiką labai paveikė pilietiniai nesutarimai nuo 1975 iki 1990 m. Iki 1990 m. šalis beveik pasiekė buvusį ekonomikos lygį, bet ją dar veikia Izraelio 2006 m. oro atakos. Dabar šaliai svarbi bankininkystė, draudimas, žemės ūkio produktų apdirbimas, chemijos, medienos produktų gamyba, naftos perdirbimas. Pajamos gaunamos iš turizmo, tarptautinės pagalbos. Neteisėta narkotikų gamyba turi įtakos šalies ekonomikai.

Žemės ūkio produktai sudaro tik mažą dalį BVP. Auginami citrusiniai vaisiai, tabakas, vynuogės. Auginamos avys ir ožkos. Libanas daugiau importuoja, nei eksportuoja. Pagrindiniai šalies eksporto produktai yra juvelyriniai dirbiniai, chemikalai, vaisiai, tabakas, tekstilės gaminiai. Importuojama nafta, automobiliai, medikamentai, drabužiai. Šalies mainų partneriai yra Sirija, Jungtiniai Arabų Emyratai, Italija, Saudo Arabija.

Demografija 

Pagrindinės religijos: musulmonų šiitų, musulmonų sunitų, drūzų, graikų stačiatikių, maronitų.

Kultūra

Kita informacija 

 Libano ryšiai
 Libano transportas
 Libano karinės pajėgos
 Libano tarptautiniai santykiai
 Libano šventės

Šaltiniai

Nuorodos 
Bendros nuorodos:
 Lietuvos užsienio reikalų ministerijos Rekomendacija keliaujantiems į Libaną 
 Lebanon (cia.gov) , anglų kalba
Žemėlapiai:
 Libano fizinis žemėlapis
 Libano pagrindinių kelių žemėlapis
 Libano adminisracinis-politinis žemėlapis
 Libanas google žemėlapyje
Laikas ir orai:
 Beiruto laikas
 Libano oras

 
Valstybės