joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
FC Suðuroy

Vaguro „Suðuroy“ – Farerų futbolo klubas iš Vaguro.

Istorija 

1994 m. VB susijungė su SÍ Sumba, tačiau jau kitais metais partneriai vėl išsiskyrė. 2006 m. abu klubai vėl susijungė, o 2010 m. klubas reformuotas į „Suðuroy“.

2017 m. elito diviziono kovose dalyvavo jungtinė trijų klubų komanda, kuri taip ir vadinosi: TB/FC Suðuroy/Royn. Tai buvo trijų klubų jungtinė komanda TB Tvøroyri/FC Suðuroy/BF Royn. 

2019 m. šis bendradarbiavimas baigėsi, ir TB Tvøroyri išsaugojo vietą elito divizione, o kitų klubų komandos ruošiasi dalyvauti žemesniųjų divizionų kovose.

Logotipas

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Lietuviai 
  Mindaugas Grigalevičius, puolėjas, 2004 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Globalsportsarchive
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 RSSSF duomenų bazė
 Čempionų sąrašas
 Taurės turnyrai
 Supertaurės finalai

Suduroy
2006 m. Mumbajaus traukinių sprogimai

2006 m. liepos 11 d. 11 minučių intervale Mumbajaus traukiniuose buvo susprogdintos septynios bombos. Sprogmenys detonavo požeminiuose ir priemiestiniuose perpildytuose traukiniuose ir nužudė 209 žmones ir virš 700 sužeidė. Šie išpuoliai nusinešė daugiausia žmonių gyvybių nuo sprogimų virtinės Mumbajuje 1993 metais, kai žuvo daugiau kaip 250 žmonių. Aštuntąją bombą Indijos saugumo pajėgoms pavyko nukenksminti.

Detalės 
Sprogimai prasidėjo 18:25 (vietos laiku) Mombaujaus Matungos geležinkelio stotyje ir griaudėjo  ištisas 11 minučių, kai traukiniuose buvo daugiausia keleivių po darbų prasidėjusią piko valandą. 

Septyni sprogimai, nusinešę daugelio žmonių gyvybes, vyko miesto ir priemiesčių geležinkelio stotyse „Matunga“, „Jogeshwari“, „Borivali“, „Bhayendar“, „Khar“, „Santa Kruz“ ir „Mahim“. 

Šie išpuoliai Mumbajuje įvykdyti prabėgus kelioms valandoms nuo išpuolio Kašmyre, Šrinagare, kur įtariami islamo kovotojai nužudė septynis žmones, kurių šeši buvo turistai, tačiau Indijos vidaus reikalų sekretorius V. K. Duggal paneikė bet kokius ryšius tarp šių dviejų tragedijų.

Manoma, kad teroristinį aktą įvykdė grupuotė „Lashkar-e-Taiba“ („Pamaldžiųjų kariaunos“) ir Indijos studentų islamo judėjimas „Students Islamic Movement of India“ (SIMI).

Nusikaltėliai 
Policija išaiškino šiuos nusikaltimą atlikusius asmenis: Kamal Ahmed Mohammad Vakil Ansari, Tanvir Mahommad Ansari, Zamir Ahemd Latif Chabiwala, Sohail Mehmood Sheikh, Faisal Atur Rehman Sheikh, Muzzamil Ataur Rehman Sheikh, Ehtesham Siddiqui, Majid Mohd. Shafi, Asif Khan Bashir Khan alias Junai, Abdul Wahid Din, Naved Hussain Khan.

Nuorodos 
 Fotoreportažas pagal BBC naujienų agentūrą

Terorizmas Indijoje
Indijos istorija
Izraelio ambasados Buenos Airėse sprogdinimas

Izraelio ambasados Buenos Airėse sprogdinimas – teroristinis aktas prieš Izraelio ambasadą Argentinoje, Buenos Airėse, įvykdytas 1992 m. kovo 17 d. Pikapas, prikrautas sprogmenų ir vairuojamas savižudžio sprogdintojo, trenkėsi į ambasados fasadą, Arojo (Arroyo) ir Suipačios (Suipacha) gatvių kampe. Sprogmenims sprogus, sugriuvo ambasada, gretimai buvusi katalikų bažnyčia ir mokykla. Žuvo keli Izraelio piliečiai, bet dauguma aukų – eiliniai argentiniečiai; didelė dalis jų – vaikai. Iš viso žuvo 29 žmonės, sužeista 242. Iki 1994 m. AMIA sprogdinimo, tai buvo kruviniausias teroristinis aktas Argentinos istorijoje.

Sprogdinimo organizatoriai greičiausiai buvo vadinamojo Triple Frontera (Trigubos sienos) regiono, kur aktyvi teroristinių organizacijų veikla. Atsakomybę už teroro aktą prisiimė Islamo Džihado organizacija. Dėl išpuolio apkaltintas ir nuteistas Imad Mugniyah.

Dabar, buvusios ambasados vietoje, įrengta memorialinė aikštė, pastatytas paminklas. Aukų pavardės užrašytos ispanų ir hebrajų kalbomis. Kasmet, kovo 17 d., aikštėje vyksta įvykio minėjimas.

Terorizmas Argentinoje
Argentinos istorija
Sigutis Obelevičius

Sigutis Obelevičius (g. 1959 m. rugpjūčio 2 d. Pažardyje, Kaišiadorių rajonas) – Lietuvos pedagogas, Anykščių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 

1977 m. baigė Trakų sporto mokyklą–internatą, 1982 m. – Vilniaus pedagoginį institutą.

1982–1984 m. Molėtų rajono Dapkūniškių pagrindinės mokyklos mokytojas, 1984–1988 m. – direktorius. 1988–2003 m. Anykščių rajono Traupio pagrindinės mokyklos direktorius, biologijos mokytojas ekspertas.

2003–2007 m. ir 2015–2019 m. Anykščių rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 2007–2015 m. ir nuo 2019 m. – Anykščių savivaldybės meras.

Nuo 1995 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.

1985–1988 m. TSKP, nuo 1996 m. Tėvynės sąjungos narys, nuo 2001 m. TS Anykščių skyriaus pirmininkas.

Lietuvos gamtinės įvairovės išsaugojimo draugijos pirmininkas, Lietuvos dendrologų draugijos tarybos narys, Lietuvos mikologų draugijos narys, Lietuvos retųjų augalų pažinimo ir globos klubo „Medumėlė“ tarybos narys. Šalia Traupio mokyklos 1989 m. įkūrė mokyklos botanikos sodą. Apie 300 mokslinių ir mokslo populiarinimo straipsnių autorius.

Žmona Alytė (g. 1964 m.), dukterys Sigita (1986 m.) ir Ginta (1987 m.), sūnūs Mindaugas (1989 m.) ir Žygimantas (1992 m.).

Bibliografija 

 Nuostabus augalų pasaulis,
 Uogos,
 Miesto medžiai,
 Pakruojo rajono gamta,
 Molėtų rajono retieji augalai,
 Rokiškio krašto gamta, bendraautoris,
 Utenos krašto gamta, bendraautoris,
 Širvintų krašto gamta, bendraautoris,
 Jonavos krašto gamta, bendraautoris,
 Kaukinės draustinis, bendraautoris,
 Šiaulių rajono gamta, bendraautoris,
 Ekologinio ugdymo sūkuriuose, bendraautoris,
 Raseinių rajono gamta, bendraautoris

Įvertinimas 
 2001 m. Valdo Adamkaus premija už aplinkosauginę veiklą.

Šaltiniai 

Anykščių merai
Lietuvos mokytojai ekspertai
Rolandas Jurkėnas

Rolandas Jurkėnas (g. 1971 m. gegužės 4 d. Anykščiuose) – Lietuvos gydytojas, Anykščių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1989 m. baigė Anykščių Antano Vienuolio vidurinę mokyklą. 1995 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytojas. Nuo 2000 m. Anykščių rajono savivaldybės pirminės sveikatos priežiūros centro ir Anykščių ligoninės gydytojas chirurgas.

Tėvynės sąjungos Anykčių rajono skyriaus narys.
2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys. 

Sutuoktinė Aušra, vaikai Martynas, Matas, Arnas.

Šaltiniai 

Anykščių politikai
Lietuvos gydytojai
Giedrutis Klimkevičius

Giedrutis Klimkevičius (g. 1950 m. kovo 6 d. Dauguose) – Lietuvos ir Anykščių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1968 m. baigė Daugų vidurinę mokyklą, 1974 m. – Kauno medicinos institutą, gydytojas. 1975–1982 m. buvo Anykščių rajono centrinės ligoninės Chirurgijos skyriaus gydytojas ordinatorius. Nuo 1987 m. Anykščių ligoninės chirurginio skyriaus vedėjas.

Tėvynės sąjungos narys. 1990–1995 m. Anykščių rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys. 

Sutuoktinė Vaida, vaikai Jūratė, Arūnas.

Šaltiniai 

Anykščių politikai
Lietuvos gydytojai
Vytautas Bernatavičius

Vytautas Bernatavičius (g. 1958 m. gegužės 7 d. Usoljė Sibirskojė, Irkutsko srityje, Rusija) – Lietuvos ir Anykščių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1958 m. kartu su tėvais grįžo iš tremties į Lietuvą. 1964–1968 m. mokėsi Leščių pradinėje mokykloje, 1968–1975 m. – Ariogalos vidurinėje mokykloje. 1980 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius.

1980–1983 m. dirbo Utenos politechnikume dėstytoju. 1983–1992 m. buvo Anykščių vėlimo fabriko „Spartakas“ vyriausiasis mechanikas, 1992–1995 m. dirbo uždarosios akcinės bendrovės „Salateksas“ direktoriumi. 1995 m. dirbo akcinėje bendrovėje „Anykščių varis“.

1995–1997 m. Anykščių rajono savivaldybės mero pavaduotojas, nuo 1997 m. AB Vilniaus bankas, AB SEB Vilniaus bankas Anykščių filialo direktorius, 2008 m. AB SEB bankas Ukmergės ir Anykščių filialo skyriaus vadovas.

Tėvynės sąjungos narys. 1990–1995 m. Anykščių rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys. 

Anykščių vadovų klubo prezidentas, vėliau narys, klubo „Anykščių senjorai“ valdybos narys. Sutuoktinė Danutė, vaikai Giedrė, Arūnas, Milda.

Šaltiniai 

Anykščių politikai
Lietuvos inžinieriai
Lietuvos bankininkai
Nacionalinės žvalgybos direktorius

Nacionalinės žvalgybos direktorius (, DNI) – JAV institucinė pareigybė, turinti (Vyriausybės) kabineto nario statusą.

Pavaldžios tarnybos 
Nacionalinės žvalgybos direktorius – JAV žvalgybos bendruomenės (United States Intelligence Community), sudarytos iš 16 atskirų JAV saugumo tarnybų, vadovas.
 Centrinė žvalgybos valdyba (Central Intelligence Agency, CIA),
 Prie gynybos departamento (Department of Defense esančios tarnybos (šiuo metu 8, 2007 m.):
 JAV kariuomenės žvalgyba (US Army Intelligence),
 JAV karinių jūrų pajėgų žvalgyba (Office of Naval Intelligence),
 JAV karinių oro pajėgų žvalgybos tarnyba (Air Intelligence Agency),
 Jūrų laivyno korpuso žvalgyba (Marine Corps Intelligence Activity),
 Gynybos žvalgybos agentūra (Defense Intelligence Agency, DIA),
 Nacionalinė saugumo agentūra (National Security Agency, NSA),
 Nacionalinis tyrimų biuras (National Reconnaissance Office, NRO),
 Nacionalinė geožvalgybos agentūra (National Geospatial-Intelligence Agency, NGA);
 Federalinis Tyrimų Biuras (Federal Bureau of Investigation, FBI)
 JAV nacionalinio saugumo departamentas (Department of Homeland Security): jam pavaldžios žvalgybos tarnybos (skaičius – 2, 2007 m.):
 JAV pakrančių apsaugos žvalgyba (U. S. Coast Guard Intelligence),
 Informacijos analizės ir infrastruktūros apsaugos direktoratas (Directorate of Information Analysis and Infrastructure Protection);
 Energetikos, Užsienio reikalų bei Finansų ministerijų padaliniai:
 Žvalgybos biuras (Office of Intelligence,, IN),
 Žvalgybos ir tyrimų biuras (Bureau of Intelligence and Research, INR),
 Kovos su terorizmu bei finansinės žvalgybos biuras (Office of Terrorism and Financial Intelligence, INF).

DNI koordinuoja bei integruoja žvalgybos tinklo (Intelligence Community) veiklą, pataria JAV Prezidentui bei Nacionalinio saugumo tarybai žvalgybos klausimais.

2007 m. sausio 5 d. DNA direktoriumi tapo John McConnell (buvusio vadovo John Negroponte įpėdinis).

Nuorodos 
 DNI tinklalapis

JAV specialiosios tarnybos
JAV prezidento kabineto nariai

it:Direttore dell'Intelligence Nazionale
Virgilijus Aloyzas Milaknis

Virgilijus Aloyzas Milaknis (g. 1963 m. birželio 21 d. Bajoruose) – Lietuvos ir Anykščių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1985 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, mokytojas.

1985–2003 m. Viešintų vidurinės mokyklos mokytojas. 2003 m. Viešintų seniūnijos seniūnas, 2003–2007 m. Anykščių rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas, 2007–2011 m. mero patarėjas.

Tėvynės sąjungos Anykščių rajono skyriaus narys. 2007–2011 m. ir 2011 m. (atsistatydino) Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys. 

Sutuoktinė Eglė, duktė Ugnė.

Šaltiniai 

Anykščių politikai
Lietuvos pedagogai
Lietuvos savivaldybių seniūnai
Uodžiamosios smegenys

Uodžiamosios smegenys () – seniausia galinių smegenų dalis. Ši smegenų dalis atsakinga už kvapų atpažinimą, jų susiejimą su kitais pojūčiais ar objektais ir išmokimą apie anksčiau nežinotus kvapus. Jo sandara palyginus senovinė ir kiek primena reptilijų smegenis. Žievėje yra tik trys neuronų sluoksniai, tuo tarpu evoliuciškai jaunesnė smegenų žievė () turi šešis.  Uodžiamosios smegenys gerai sujungtos su įvairiomis smegenų dalimis, greičiausiai taip sujungiant kvapų ir daugelio kitų pojūčių analizę..

Uodžiamosiose smegenyse skiriama centrinė ir periferinė dalys:

 Centrinė dalis: skliautinis vingis (), Amono ragas (), dantytasis vingis ().
 Periferinė dalis: uodžiamasis stormuo (), uoslės laidas (), uoslinis trikampis (), priekinė akytoji medžiaga.

Šaltiniai 

Galvos smegenys
Browning M2 kulkosvaidis

Browning M2 kulkosvaidis – sunkusis kulkosvaidis, sukurtas 1921 m. amerikiečio Džono Brauningo, iškart po Pirmojo pasaulinio karo. Nuo savo pirmtako (M1919) skyrėsi skysčiu aušinamu vamzdžiu. Vos tik sukurtas, jis buvo pramintas „Mano dviakiu“ () arba „penkiasdešimtu kalibru“ () dėl jo kalibro. Jis naudoja 12,7 mm (.50 colio) kalibro šovinius, tačiau kai kurios modifikacijos šaudo ir kitokia amunicija.

Kulkosvaidis kai kuriose šalyse naudojamas iki dabar – kaip pėstininkų ginklas, taip pat ir sraigtasparniuose, naikintuvuose, bombonešiuose, karo laivuose, patruliniuose pakrančių laivuose ir kitur. Dažniausiai jis naudojamas sudvigubintas kaip priešlėktuvinis kulkosvaidis (ypač laivuose, sraigtasparniuose ir kt.).

Ginklas sveria 32 kilogramus, o su trikoju – 58 kg. Šaudymo sparta – apie 500 šūvių per minutę. Efektyvus šaudymo atstumas – apie 1800 metrų. Kulka skrieja 930 m/s greičiu.

M2 kulkosvaidis buvo naudotas Antrajame pasauliniame kare, Vietnamo kare, Irako kare (operacijoje Audra dykumoje) ir kituose konfliktuose. 

Kulkosvaidžiai
Daisuke Morijama

Morijama Daisuke ( g. 1971 m. rugsėjo 11 d.) – manga kūrėja. Geriausiai žinoma kaip Chrno Crusade serijų kūrėja.

2005 m., Moriyama kūrė „World Embryo“ (embrioninis pasaulis) serijas, kurios buvo išspausdintos „Young King Our Comics“ žurnale.

Moriyama
Moriyama
Ričardas Sargūnas

Ričardas Sargūnas (g. 1954 m. rugsėjo 1 d. Ukmergėje) – Lietuvos ir Anykščių rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1972 m. baigė Ukmergės 1-ąją vidurinę mokyklą, 1977 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, įgijo autotransporto ekonomikos ir organizavimo specialybę, suteikta inžinieriaus ekonomisto kvalifikacija.

1977 m. Anykščių autotransporto įmonės inžinierius technologas, saugaus eismo inžinierius, 1979 m. Eksploatacijos skyriaus viršininkas. 1983–1985 m. tarnavo Tarnybinėje armijoje Tolimuosiuose Rytuose, atsargos vyresnysis leitenantas. 1985–1994 m. Anykščių autotransporto įmonės komercijos direktorius, 1994–2004 m. uždarosios akcinės bendrovės „Antransas“ direktorius. 2004–2005 m. Utenos apskrities viršininkas. Nuo 2005 m. UAB „Litten transport“ direktoriaus pavaduotojas, UAB „Jaros sauga“ komercijos direktorius.

Nuo 2003 m. Darbo partijos narys, partijos Anykščių skyriaus pirmininkas. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys. 

Nuo 2012 m. LR Seimo Darbo partijos frakcijos narys.  

Sutuoktinė Violeta, sūnus Deivis.

Šaltiniai 

Anykščių politikai
Lietuvos apskričių viršininkai
Antanas Žemaitis

Antanas Žemaitis (g. 1947 m. lapkričio 28 d. Anykščių raj.) – Lietuvos ir Anykščių rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 

1965 m. baigė Troškūnų vidurinę mokyklą. 1975 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, istorijos ir visuomenės mokslų mokytojas, 1984 m. baigė Kauno kūno kultūros institutą, dėstytojas treneris.

1965–1966 m. dirbo Latavėnų aštuonmetėje mokykloje mokytoju. 1975–1989 m. dirbo Troškūnų vidurinėje mokykloje istorijos ir kūno kultūros mokytoju, buvo pradinio karinio parengimo vadovas, Troškūnų 2-osios kaimo profesinės technikos mokyklos fizinio lavinimo vadovas, Joniškėlio tarybinio ūkio-technikumo fizinio lavinimo vadovas ir kulkinio šaudymo treneris, Anykščių rajono Vykdomojo komiteto Liaudies švietimo skyriaus inspektorius.
1989–1994 m. dirbo Anykščių 3-osios vidurinės mokyklos direktoriumi. 1994–1996 m. buvo laikraščio „Anykšta“ atsakingasis sekretorius, 1996–2003 m. – redakcijos vedėjas. 2003–2005 m. dirbo Anykščių Jono Biliūno gimnazijos direktoriaus pavaduotoju, buvo kūno kultūros mokytojas. 2005–2008 m. Seimo nario Vytauto Galvono padėjėjas. 2008–2010 m. dirbo Anykščių rajono savivaldybės administracijos Juridiniame skyriuje vyriausiuoju specialistu, atsakingu už civilinę ir darbų saugą.

1993 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, 1999 m. Tėvynės liaudies partijos, 2003 m. Liberalų demokratų partijos narys. 1995–1997 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.

Sutuoktinė Dalė, vaikai Dovilė, Darius.

Šaltiniai 

Anykščių politikai
Lietuvos pedagogai
Lietuvos publicistai
Lietuvos mokyklų direktoriai
Juodkalnijos pirmoji lyga

Juodkalnijos pirmoji lyga (Prva crnogorska fudbalska liga) – pagrindinės Juodkalnijos futbolo klubų varžybos, organizuojamos nuo 2006 metų. Čempionatą organizuoja Juodkalnijos futbolo federacija, čempionas iškovoja teisę atstovauti Juodkalniją UEFA čempionų lygos varžybose.

Istorija 
Iki 2006 m., Juodkalnijos nepriklausomybės paskelbimo, šalies komandos dalyvavo Jugoslavijos bei vėliau Serbijos ir Juodkalnijos futbolo sistemos varžybose. Taip pat buvo organizuojama ir regioninė Juodkalnijos Pirmoji lyga. Po nepriklausomybės paskelbimo Pirmoji lyga reorganizuota ir tapo aukščiausia lyga.

2007 m. Juodkalnijos futbolo federacijai tapo UEFA nare. Nuo 2007 m. dvi stipriausios lygos komandos dalyvauja UEFA taurės varžybose.

Komandos 
 Ankstesniais metais kovojo 12 komandų.
 Nuo 2020–2021 m. Pirmos lygoje žaidė 10 komandų.

Prizininkai

Taip pat skaitykite

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė
 Foot.dk archyvas
 SOCCERWAY
 [ SOFASCORE]
 FLASHSCORE
 The-sports.org

Juodkalnijos futbolo varžybos
UEFA šalių pirmenybės
Čiūlėnai

Čiūlėnai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, Sirvėtos RP, Čiūlėnų moreniniame masyve. Čiūlėnų ketera siekia 237,2 m virš jūros lygio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Aldona Daugilytė

Aldona Daugilytė (1942 m. rugpjūčio 1 d. Ąžuolynėje, Anykščių raj. – 2017 m. rugpjūčio 7 d. Anykščiai) – Lietuvos ir Anykščių rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija 
1949–1961 m. mokėsi Debeikių vidurinėje mokykloje, 1969 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, mokytoja. 1993 m. baigė Panevėžio vyskupijos katechetikos centro kursus ir įgijo tikybos mokytojos kvalifikaciją. 1995 m. baigė Respublikinio mokytojų tobulinimosi instituto kvalifikacinius kursus vyr. mokytojo ir metodininko kategorijoms įgyti. Nuolat tobulinasi profesijos, partinių ir visuomeninių organizacijų veikėjams organizuojamuose kursuose, seminaruose.

1961–1970 m. Debeikių vidurinės mokyklos laborantė, mokytoja. 1970–1975 m. Anykščių rajono švietimo skyriaus metodininkė. 1975–1994 m. Jono Biliūno vidurinės mokyklos mokytoja, 1994–1998 m. Antano Vienuolio vidurinės mokyklos katalikiškos klasės mokytoja, 1998–2000 m. darželio – mokyklos „Žilvitis“ mokytoja. Nuo 2000 m. Katlėrių buvo pradinės mokyklos prie Jono Biliūno gimnazijos mokytoja.

Lietuvos krikščionių demokratų partijos narė, 1996–2000 m. Anykščių skyriaus pirmininkė, nuo 2003 m. partijos Lietuvos krikščionys demokratai narė, Anykščių skyriaus pirmininkė, nuo 2008 m. partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai narė.

1995–1997 m. (ėjo į rinkimus su konservatorių sąrašu), 1997–2000 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narė.

Nuo 1992 m. Lietuvos Sąjūdžio Seimo narė, Tėvynės Santaros Anykščiuose pirmininkė, nuo 2000 m. Debeikių bendrijos pirmininkė.

Šaltiniai 

Anykščių politikai
Lietuvos pedagogai
Red Ace Squadron

Red Ace Squadron – 2001 m. kompanijos „Small Rockets“ sukurtas ir išleistas 3D simuliatorius su 14 žaidimo lygių.

Siužetas 
Veiksmas vyksta Pasaulinio karo metu. Galima valdyti tiek vokiečių, tiek anglų lėktuvus.

Nuorodos 
 

2001 kompiuteriniai žaidimai
Skraidymo simuliatoriai
Adamavas (Švenčionys)

Adamavas – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, Sirvėtos RP. Pietuose teka Žeimenėlė, rytuose telkšo Gilūtas. Išlikęs dvaras, yra gamtos paminklas – Adamavo ąžuolas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Neversčiai

Neversčiai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, Sirvėtos regioniniame parke. Yra uosynas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Juodeliškė

Juodeliškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, Sirvėtos RP, greta kelio Švenčionys–Adutiškis. Išlikęs pilkapis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Aučynos

Aučynos – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, Sirvėtos reg. parke, prie kelio Švenčionys–Ceikiniai. Šalia telkšo Ilgio ežeras. Kaime stūkso Aučynų piliakalnis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Stūgliai (Švenčionys)

Stūgliai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, Sirvėtos RP. Vakaruose plyti Šventos miškas. Kaime stūko Stūglių piliakalnis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Rakšteliai

Rakšteliai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, Sirvėtos RP, 5 km nuo Šventos, tarp Miškinio ir Švento ežerų. Kaime stūkso Rakštelių piliakalnis. Šiauriau buvo Rakštelių viensėdis, 2015 m. prijungtas prie Rakštelių kaimo.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Kačėniškė

Kačėniškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės šiaurėje, 5 km į pietus nuo Ceikinių, prie kelio Švenčionys–Ceikiniai. Kaime stūkso Kačėniškės piliakalnis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Darinė

Darinė – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybės šiaurėje, Sirvėtos reg. parke. Yra karinis bunkeris. Šiaurės vakaruose telkšo Mergežeris.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Bronislava Šostuchienė

Bronislava Šostuchienė-Terminskaitė (g. 1948 m. gegužės 18 d. Bečerninkuose, Anykščių raj.) – ūkininkė, Lietuvos ir Anykščių rajono politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija 
1955–1959 m. lankė Anykščių rajono Milaikiškių pradinę mokyklą
1959–1963 m. Anykščių rajono Juostininkų aštuonmetę mokyklą, 1966 m. baigė Troškūnų vidurinę mokyklą. 1971 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, ekonomistė. 1991 m. išlaikė kvalifikacinį egzaminą ir įgijo auditoriaus kvalifikaciją. 2001 m. išlaikė kvalifikacinį egzaminą ir įgijo vidaus auditoriaus kvalifikaciją.

1971–1974 m. pagal paskyrimą dirbo Švenčionių rajono Jakelių tarybiniame ūkyje ekonomiste. 1974–1977 m. Anykščių rajono kolūkis|kolūkio „Draugystės keliu“ ekonomistė. 1977–1980 m. Anykščių rajono „Gegužės pirmosios“ kolūkio ekonomistė. 1980–1981 m. Anykščių rajono K. Štaro kolūkio vyriausioji ekonomistė. 1981–1987 m. Anykščių rajono Naujasodžio tarybinio ūkio vyriausioji ekonomistė. 1987–1992 m. Anykščių rajono „Atžalyno“ kolūkio vyriausioji ekonomistė. 1992 m. atsiėmė pavedėtą žemę ir pradėjo ūkininkauti. Nuo 2000 m. Anykščių rajono savivaldybės kontrolierė. Savivaldybių kontrolierių asociacijos narė.

Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos narė, tarybos narė, Revizijos komisijos narė, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narė. 2000 m. ir 2003 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narė.

Vyras Petro Šostucha, vaikas Virginijus.

Lietuvos auditoriai
Anykščių politikai
Augustinas Mindaugas Lisauskas

Augustinas Mindaugas Lisauskas (g. 1949 m. gruodžio 5 d. Šernuose, Klaipėdos raj.) – Lietuvos ir Anykščių rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1967 m. baigė Klaipėdos 8-ąją vidurinę mokyklą, 1976 m. baigė Kauno politechnikos instituto Klaipėdos vakarinį fakultetą, įgijo laivų inžinieriaus mechaniko kvalifikaciją. Specialybė – laivų mašinų mechanizmai.

1967 m. Hidrostatybos valdybos darbininkas, laivo motoristas. 1970 m. Standartų komiteto Klaipėdos valstybinės priežiūros laboratorijos inžinierius. 1973 m. Klaipėdos Baltijos laivų statyklos inžinierius konstruktorius, laivų mechanikas statytojas. 1973–1975 m. atliko karinę tarnybą. 1980 m. dėl šeimyninių aplinkybių kartu su šeima atvyko į Anykščių rajono Surdegio miestelį, Surdegio kolūkio vyr. inžinierius mechanikas. 1986 m. perkeltas į „Lenino keliu“ kolūkį vyr. inžinieriumi mechaniku. 1989 m. išrinktas šio kolūkio valdybos pirmininku. 1991 m. ūkis pavadintas Malaišiais. Prasidėjus žemės ūkio reformai, paskirtas ūkio laikinosios administracijos vadovu. 1993 m. reorganizavus ūkį į keletą žemės ūkio bendrovių, išrinktas žemės ūkio bendrovės „Liva“ direktoriumi. Nuo 2002 m. AB Klaipėdos kranai generalinis direktorius.

1995 m. su grupe bendraminčių Anykščių rajone įkūrė Valstiečių partiją. 1990–1995 m. Anykščių rajono tarybos deputatas, Agrarinio komiteto pirmininkas, 1995–1997 m. ir 1997–2000 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.

Žmona Aldona Račkauskaitė, dukra Eglė (g. 1973 m.), sūnus Mindaugas (g. 1976 m.)

Anykščių politikai
Lietuvos konstruktoriai
Astrid Lindgren

Astrid Anna Emilia Lindgren (1907 m. lapkričio 14 d. – 2002 m. sausio 28 d.) – švedų rašytoja, kūrusi vaikams. Viena žymiausių vaikų rašytojų pasaulyje – jos kūriniai išversti daugiau nei į 95 kalbas.

Rašytoja sukūrė tokius legendinius personažus kaip Pepė Ilgakojinė, Karlsonas bei Emilis iš Lionebergos.

Biografija 

Astrida Lindgren užaugo Neso miestelyje, netoli Vimerbio, Smolande. Didžioji dalis jos knygų paremtos šviesiais vaikystės prisiminimais.

Astrida Lindgren buvo Samuelio Augusto Eriksono ir Hanos Džonson dukra. Turėjo dvi seseris. Brolis Gunaras Eriksonas buvo Švedijos parlamento narys. Baigusi mokyklą, Lindgren pradėjo dirbti vietinėje Vimerbio laikraščio redakcijoje. Būdama 18-os metų pastojo, tačiau su vaiko tėvu nesusituokė. 1926 m. Kopenhagoje Astrid Lindgren susilaukė sūnaus Larso.

1926 m. rašytoja persikėlė į Stokholmą. 1931 m.sukūrė šeimą su savo viršininku Sturu Lindgrenu (1898–1952). Po trejų metų, 1934 m., Astrida susilaukė antrojo vaiko, Karinos, kuri vėliau tapo vertėja. 1941 m. šeima persikėlė į Dalagatano apartamentus, pro kurių langus matėsi visas Vasaparkenas, kur rašytoja gyveno iki pat mirties.

Astrida Lindgren mirė 2002 m., sulaukusi 94 m. amžiaus. Po jos mirties Švedijos vyriausybė įsteigė Astridos Lindgren premiją. Tai didžiausias pasaulyje piniginis apdovanojimas vaikų ir jaunimo literatūros kūrėjams bei populiarintojams – jos dydis siekia 5.2 mln. Švedijos kronų.

Apdovanojimai ir atminimo įamžinimas 

Pelnė kelias dešimtis apdovanojimų, o 1958 m. rašytojai įteiktas Hanso Kristiano Anderseno medalis. Rašytojos garbei pavadintas asteroidas 3204 Lindgren, švedų palydovas Astrid, jos atvaizdas yra ant 20 Švedijos kronų banknoto. Įsteigta Astridos Lindgren premija.

Žymiausi kūriniai 
 Brita Mari išlieja širdį (Britt-Mari lättar sitt hjärta, 1944)
 Pepė Ilgakojinė (Pippi Långstrump, 1945)
 Kalio Bliumkvisto serija (Kalle Blomkvist, 1946–1953)
 Mijo, mano Mijo (Mio, min Mio, 1954)
 Karlsonas, kuris gyvena ant stogo (Karlsson på taket, 1955)
 Mūsų visų Madikė (Madicken, 1960)
 Emilis iš Lionebergos (Emil i Lönneberga, 1963)
 Mes Varnų saloje (Vi på Saltkråkan, 1964)
 Ronja, plėšiko duktė (Ronja Rövardotter, 1981)
 Broliai Liūtaširdžiai (Bröderna Lejonhjärta, 1973)

Nuorodos 
 Astridos Lindgren darbai (švedų k.)
 Astridos Lindgren pasaulis 
 Astrida Lindgren – Neoficiali svetainė A. Lindgren atminti

Lindgren, Astrida
Lindgren, Astrida
Pasaulio atminties registras
Omsko sritis

Omsko sritis (rus. О́мская о́бласть) – sritis pietų Rusijoje, Vakarų Sibire, Sibiro federalinėje apygardoje, prie sienos su Kazachstanu.

Omsko sritis sudaryta 1934 m. gruodžio 7 d. Srities plotas – 139 700 km². Gyventojų – 2 034 600 (2006). Administracinis centras – Omskas. Srities gubernatorius – Leonidas Poležajevas (Леонид Полежаев).

Geografija 
Omsko sritis užima Vakarų Sibiro lygumos (100−140 m aukščio) pietinę dalį; Išimo lygumos rytinę dalį ir Barabos žemumos vakarinį pakraštį.

Didžiausios srities upės: Irtyšius, Išimas, Omė, Tara. Daug ežerų; pietuose jie daugiausia druskingi.

Administracinis suskirstymas 
Omsko sritis suskirstyta į 32 rajonus:

 Azovo vokiečių nacionalinis rajonas (Aзовский немецкий национальный район)
 Bolšerečės rajonas (Большереченский район)
 Čerlako rajonas (Черлакский район)
 Didžiųjų Ukų rajonas (Большеуковский район)
 Gorkovskojės rajonas (Горьковский район)
 Isilkulio rajonas (Исилькульский район)
 Kalačinsko rajonas (Калачинский район)
 Kolosovkos rajonas (Колосовский район)
 Kormilovkos rajonas (Кормиловский район)
 Krutinkos rajonas (Крутинский район)
 Liubinskio rajonas (Любинский район)
 Marjanovkos rajonas (Марьяновский район)
 Moskalenkų rajonas (Москаленский район)
 Muromcevo rajonas (Муромцевский район)
 Nazyvajevsko rajonas (Называевский район)
 Nižniaja Omkos rajonas (Нижнеомский район)
 Novovaršavkos rajonas (Нововаршавский район)
 Odeskojės rajonas (Одесский район)
 Okonešnikovo rajonas (Оконешниковский район)
 Omsko rajonas (Омский район)
 Pavlogradkos rajonas (Павлоградский район)
 Poltavkos rajonas (Полтавский район)
 Ruskaja Polianos rajonas (Русско-Полянский район)
 Sargatskojės rajonas (Саргатский район)
 Sedelnikovo rajonas (Седельниковский район)
 Šerbakulio rajonas (Шербакульский район)
 Taros rajonas (Тарский район)
 Tavričeskojės rajonas (Таврический район)
 Tevrizo rajonas (Тевризский район)
 Tiukalinsko rajonas (Тюкалинский район)
 Ust Išimo rajonas (Усть-Ишимский район)
 Znamenskojės rajonas (Знаменский район)

Gyventojai

Miestai 
Didžiausi miestai (tūkst. gyv., 2005 m.):
 Omskas – 1142,8
 Tara – 26,9
 Isilkulis – 26,4
 Kalačinskas – 23,9
 Tavričeskojė – 13,2
 Nazyvaevskas – 12,8
 Tiukalinskas – 12,1

Nuorodos 
 Omsko gubernija: informacinė svetainė 

Rusijos sritys
Valdis Vižinis

Valdis (Valdas) Vižinis-Vižas (g. 1963 m. gegužės 31 d. Šiauliuose) – humoristas, humoristinių TV laidų aktorius, kūrėjas, scenarijų autorius, režisierius, renginių vedėjas, Lietuvos ir Birštono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, profsąjungininkas.

Biografija 
1981 m. baigė Šiaulių Juliaus Janonio vidurinę mokyklą. 1984–1988 m. studijavo Vilniaus universiteto Teisės fakultete (nebaigė). Kartu su Arūnu Valinsku ir Gintaru Ruplėnu studijų metais pradėjo aktyviai koncertuoti, dalyvavo akademinėje saviveikloje, buvo agitbrigados „Dviratis“ narys, muzikantas (grojo gitara). Vėliau buvo televizijos laidų „Dviračio žynios“, „Šou bulvaras", „Nosis“ vedėjas, kūrėjas, vaidmenų atlikėjas. Po aktyvios kūrybinės veiklos televizijoje dirbo Specializuotos darbo teisės tarnybos vadovu, Valstybinėje darbo inspekcijoje, tapo vienu iš profsąjungos judėjimo „Solidarumas“ lyderių.  2006–2012 m. Lietuvos švietimo darbuotojų profesinės sąjungos patarėjas ryšiams su visuomene.  Balsas.lt naujienų redaktorius. 2008 m. kartu su dainininke Mia dalyvavo LNK muzikiniame projekte „Žvaigždžių duetai“.  2015 m. vasario 11 d. Vilniaus apygardos teismo nuosprendžiu buvo pripažintas kaltu padarius nusikalstamą veiką numatytą LR BK 154 str. 2 d. (šmeižimas).

2007–2011 m. Birštono savivaldybės tarybos narys.

Šaltiniai 

Lietuvos humoristai
Lietuvos laidų vedėjai
Lietuvos profsąjungiečiai
Birštono politikai
Aleksandras Gorinas

Aleksandras Gorinas (g. 1940 m. lapkričio 10 d. Kaune) – gydytojas, UEFA futbolo teisėjas, Lietuvos ir Birštono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 

1967 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytojas. 1970 m. sanatorijos „Versmė“ vyr. gydytojas, 1973 m. futbolo komandos „Versmė“ vadovas. 1995 m. UAB „Alisota“ vadovas, VšĮ „Lietuvos futbolo fondas“ direktorius.

Dirbdamas Elektrėnuose, žaidė vietinėje „Energijos“ futbolo komandoje. A. Gorinas nuo 1978 m. teisėjavo futbolo varžybose. Nuo 1981 m. teisėjavo SSRS žemesniųjų, nuo 1987 m. – aukščiausiosios lygos komandų varžybose. Buvo LFS teisėjų kolegijos pirmininkas, Pabaltijo čempionato vyr. teisėjas.

TSKP narys, 1995 m. Lietuvos centro sąjungos, nuo 2006 m. Pilietinės demokratijos partijos, 2010 m. Darbo partijos narys. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Birštono savivaldybės tarybos narys. 

Birštono sporto tarybos narys. Sutuoktinė Galinda, vaikai Arijus, Aušra.

Šaltiniai 

Birštono politikai
Lietuvos futbolo teisėjai
Lietuvos gydytojai
Ankstyvoji viksva

Ankstyvoji viksva (Carex caryophyllea) – viksvuolinių (Cyperaceae) šeimos, viksvos (Carex) genties augalas.

Daugiametis, 8-30 cm aukščio, retakeris žolinis augalas. Šakniastiebis trumpas, palaipos plonos. Stiebai statūs, standūs, ploni, prie pamato gausu šviesiai rudų, blizgančių, išsisklaidžiusių makščių ir pernykščių nudžiūvusių lapų. Lapai gerokai trumpesni už stiebus, susitelkę stiebo pamatinėje dalyje, staigiai smailėjantys. Žiedynas iš 2-4 varpučių; apatinis žiedynlapis maždaug tokio pat ilgio kaip jo varputė, su 5-7 mm ilgio makštimi ir mažu, spygliškai nusmailėjusiu lakštu. Viršūninė varputė kuokelinė, jos pažiedės pailgai kiaušiniškos, rausvai rudos, siauru baltu pakraščiu. Piestelinės varputės 1-3, jų apatinės pažiedės dažniausiai spygliškai nusmailėjusios, rudos, per vidurį eina šviesesnė skiauterėta gysla, pakraščiai kartais su labai siaura, balsva juostele. Vaisiai pailguose, maždaug tokio pat ilgio kaip pažiedės, tribriauniuose, nusmailėjusiuose maišeliuose, kurių viršūnėje trumpas, neryškus snapelis. Vaisius platina skruzdėlės.

Žydi balandžio - gegužės mėn. Dažna visoje Lietuvoje. Auga atšlaitėse, sausose pievose, sausuose miškuose, smėlio ir priesmėlio dirvožemiuose.

Pavasarį gerai ėdama gyvulių. Žiedadulkės vartojamos medicinoje, jas mielai renka bitės.

Literatūra 
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 136 psl.

Viksvos
Kurdistano darbininkų partija

Kurdistano darbininkų partija (kurdų kalba Partiya Karkerên Kurdistan, PKK), taip pat žinoma kaip KADEK arba Kongra-Gel – nacionalistinė ir separatistinė organizacija, kurios pagrindinis tikslas yra sukurti komunistine ideologija besiremiančią valstybę kurdų gyvenamose teritorijose (pietryčių Turkija, šiaurės rytų Irakas, šiaurės rytų Sirija, šiaurės vakarų Iranas). Organizacija susikūrė XX a. 8-ame dešimtmetyje, iki suėmimo 1999 m. jai vadovavo Abdula Odžalanas.

Siekdama savo politinių tikslų PKK naudoja jėga ir grasina panaudoti jėgą prieš karinius ir civilinius taikinius. Turkijos ir PKK kovose nuo 1984 m. žuvo daugiau nei 37 000 žmonių. PKK veiksmai daugiausia vykdomi Turkijoje ir prieš Turkijos objektus kitose šalyse, tačiau atskirais atvejais PKK bendradarbiavo su kitomis kurdų nacionalistinėmis karinėmis grupuotėmis kaimyninėse šalyse – Irake ir Irane.

Dėl taikomų kovos metodų yra įtraukta į JAV, Europos Sąjungos, NATO teroristinių organizacijų sąrašus.

Išnašos 

Teroristinės organizacijos
Kurdistanas
Ambasados sprogdinimas Džakartoje

Ambasados sprogdinimas Džakartoje įvykdytas 2004 m. rugsėjo 9 d. Džakartoje, Indonezijoje.

Viena tona sprogmenų pakrautas nedidelis Daihatsu venas susprogdintas šalia Australijos ambasados Kuningan rajone, Pietų Džakartoje, maždaug 10:30 vietiniu laiku (13:30 Lietuvos laiku). Sprogimo metu oficialiais duomenimis žuvo 9 žmonės, įskaitant savižudį sprogdintoją, sužeisti dar 150 žmonių. Australijos pareigūnai pranešė apie 11 žuvusiųjų. Nuostoliai padaryti ir netoli esančioms Graikijos ir Kinijos ambasadoms. Aplink sprogimo vietą buvo apgriauta daugybė pastatų, dideliu atstumu išbyrėjo langų stiklai, dūžtantis stiklas sužeidė daug viduje buvusių darbuotojų.

Nepaisant to, kad išpuolis buvo nukreiptas prieš Australijos ambasadą, nė vienas jos darbuotojas nežuvo. Tarp žuvusiųjų buvo ambasados apsaugos darbuotojas ir keturi Indonezijos policininkai, budėję ambasadoje.

Tai buvo trečias didelis išpuolis Indonezijoje, nukreiptas prieš Australiją ir Australijos objektus šalyje, po 2002 m. sprogimų Balio saloje ir 2003 m. J. W. Marriott viešbučio sprogdinimo.

Nuorodos 
News.com.au straipsnis
BBC naujienų straipsnis
Reuters reportažas 

Terorizmas
Indonezijos istorija
Valdemaras Valkiūnas

Valdemaras Valkiūnas (, g. 1959 m. rugpjūčio 26 d. Gajūnuose, Biržų rajonas) – verslininkas, Lietuvos, Latvijos ir Biržų rajono politinis bei visuomenės veikėjas, buvęs Biržų meras.

Biografija 
Mokėsi Laužadiškio pradinėje mokykloje, baigė Papilio vidurinę mokyklą. 1975 m. šeima išvyko gyventi į Rygą, dirbo ir mokėsi. Dirbo tekintoju, staliumi, vairuotoju, prekybos vadybininku. 1978–1980 m. atliko karinę tarnybą, tarnavo Lietuvoje, Rukloje. 1992 m. Latvijoje pradėjo savo verslą. 1992–2008 m. SIA „Voldemars“ prezidentas, savininkas, Lietuvoje žinomo „VALDO“ prekės ženklo bendrasavininkis. 2001 m. baigė Rygos pedagoginį universitetą, įgijo psichologo specialybę. 2005 m. baigė Rygos mokytojų tobulinimosi akademiją.

2006–2008 m. Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) narys. 2007–2008 m. Biržų rajono savivaldybės tarybos narys, išrinktas pagal LSDP sąrašą. Pašalintas iš LSDP, kai nutarė dalyvauti 2008 m. Seimo rinkimuose. 2008–2012 m. LR Seimo narys, išrinktas Biržų-Kupiškio rinkimų apygardoje kaip nepriklausomas kandidatas. 2011 m. turtingiausias LR Seimo narys.  2012–2017 m. Respublikonų partijos pirmininkas.  Nuo 2017 m. Lietuvos tautininkų ir respublikonų partijos pirmasis pirmininko pavaduotojas.
 
2002–2003 m. Lietuvos prekybos rūmų Latvijoje prezidentas, nuo 2003 m. viceprezidentas.  Nuo 1992 m. Rygos lietuvių vidurinės mokyklos mecenatas. Sutuoktinė Genoefa, vaikai Andrius, Rolandas. 
2017 m. išrinktas Lietuvių tautininkų ir respublikonų sąjungos pirmininko pirmuoju pavaduotoju.

2015–2019 m. Biržų rajono meras. 2019 metų savivaldos rinkimuose išrinktas Biržų rajono tarybos nariu.

Kontroversijos 

Nevengia nacionalistinių pareiškimų. Vienintelis Lietuvos savivaldybės meras, išreiškęs griežtą protestą prieš pabėgėlių priėmimą į jo valdomą savivaldybę ir pareiškęs, kad „tik išprievartautas sutiksiu priimti".

Garsėja euroskeptiškomis, antilenkiškomis ir prorusiškomis pažiūromis, kritiškai vertina Vakarų sankcijas Rusijai, teigia, kad būtina gerinti dvišalius santykius. V. Valkiūnas išreiškė griežtą nepritarimą iniciatyvai prie sovietinių karių paminklų įrengti informacines lenteles, kur būtų užrašoma paaiškinamoji informacija apie Lietuvos istoriją.

Pasisakė prieš Švedijos narystę NATO, esą švedai istoriškai žinomi kaip „grobuonys ir plėšikai, kurie žudė protėvius, griovė pilis ir namus, pasisavindami svetimą turtą“.

Įvertinimas 
 2001 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius

Šaltiniai

Nuorodos 
 http://www.valkiunas.lt/ 

Irutė Varzienė

Seimo nariai
Lietuvos prekybos rūmų darbuotojai
Lietuvos mecenatai
Latvijos verslininkai
Biržų merai
Vytas Jareckas

Vytas Jareckas (g. 1963 m. gegužės 16 d. Laipuškiuose, Pakruojo rajonas) – Lietuvos ir Biržų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1978 m. baigė Klovainių aštuonmetę mokyklą, 1982 m. – Joniškėlio žemės ūkio mokyklą, technikas mechanikas, 1992 m. – Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius, 2010 m. – Šiaulių universitetą, mokytojas.

1982–1984 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1984–1989 m. Pakruojo r. „Pavasario“ kolūkio mechaninių dirbtuvių vedėjas. 1989–1992 m. Biržų r. „Jaunosios gvardijos“ kolūkio vyriausiasis inžinierius. 1992–1993 m. Biržų r. Užušilių žemės ūkio bendrovės vadovas. 1993–1998 m. Lietuvos ir Rusijos BĮ UAB „Kainas“ direktorius.

1998–2005 m. Biržų rajono savivaldybės administracijos Širvėnos seniūnijos seniūno pavaduotojas, 2005–2007 m. – Nemunėlio Radviliškio seniūnijos seniūnas, Lietuvos savivaldybių seniūnų asociacijos narys.

2007–2009 m. Biržų raj. Nemunėlio Radviliškio pagrindinės mokyklos technologijų mokytojas. 2009–2012 m. Biržų krašto muziejaus „Sėla“ direktoriaus pavaduotojas. 2012–2019 m. Biržų rajono savivaldybės administracijos Biržų miesto seniūnijos seniūnas.

Nuo 2019 m. Biržų rajono meras. 

2007–2012 m. ir nuo 2019 m. Biržų rajono savivaldybės tarybos narys. 

2006–2007 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Biržų rajono skyriaus, 2009–2018 m. partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai narys. Nuo 2018 m. nėra partijų narys. 

Visuomeninės tarybos prie Biržų rajono policijos komisariato narys. Kirkilų kaimo bendruomenės pirmininkas. Sutuoktinė Rima, vaikai Edita, Simona.

Šaltiniai 

Biržų merai
Lietuvos pedagogai
Lietuvos muziejininkai
Lietuvos savivaldybių seniūnai
Nijolė Šatienė

Nijolė Sereikaitė-Šatienė (1949 m. balandžio 9 d. Dapšioniuose, Radviliškio rajonas – 2016 m. vasario 3 d. Biržuose) – Lietuvos ir Biržų rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija 
1956–1964 m. mokėsi Dapšionių septynmetėje mokykloje, 1964–1968 m. Joniškėlio Mičiūrino žemės ūkio technikume, agronomė.

1968–1969 m. dirbo Iževsko mieste (Udmurtija), metalurgijos gamykloje inžiniere apželdintoja. 1969–1972 m. Biržų rajono Suosto kolūkio brigadininkė, 1972–1974 m. kolūkio pirmininko pavaduotoja. 1974–1992 m. Biržų rajono „Gintaro“ kolūkio pirmininko pavaduotoja. 1975–1980 m. mokėsi Vilniaus aukštojoje partinėje mokykloje. Iki 1990 m. SSKP narė. Nuo 1992 m. Biržų kultūros namų Šukionių klubo salės administratorė. 2000–2008 m. Seimo nario Viktoro Rinkevičiaus padėjėja-sekretorė.

2000–2016 m. Biržų rajono savivaldybės tarybos narė. 

Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos, Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos narė. 

Lietuvos bendruomenių sąjungos valdybos narė, Lietuvos ūkininkių draugijos tarybos narė, Šukionių bendruomenės pirmininkė. Sutuoktinis Algimantas, vaikai Andriejus, Romanas, Laimonas.  Palaidota Šukionių kaimo kapinėse.

Šaltiniai 

Lietuvos agronomai
Biržų politikai
Stasė Eitavičienė

Stasė Eitavičienė–Baltrūnaitė (g. 1948 m. sausio 13 d. Skiltuvuose, Biržų rajonas) – pedagogė, Lietuvos ir Biržų rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija 

1966 m. baigė Papilio vidurinę mokyklą, 1972 m. baigė Vilniaus universitetą, filologė, anglų kalbos dėstytoja.

1972 m. Alytaus MPTM–38 dėstytoja, 1975 m. Vilniaus aklųjų ir silpnaregių mokyklos auklėtoja ir mokytoja, 1976 m. Papilio vidurinės mokyklos anglų kalbos mokytoja, 1982 m. Kupreliškio aštuonmetės mokyklos direktorė, 1986 m. Biržų technikos sporto klubo pirmininkė, 1989 m. Biržų II vidurinės mokyklos mokytoja, 1992 m. Biržų akcinės pieno bendrovės vertėja, 1993 m. Biržų „Saulės“ gimnazijos mokytoja, 1996 m. Biržų Turizmo informacijos centro direktorė, 2002 m. Biržų rajono savivaldybės Kultūros skyriaus vedėja, 2004 m. Biržų „Aušros“ vidurinės mokyklos mokytoja metodininkė.

1995 m. Tautos pažangos partijos, 2008 m. Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų, 2010 m. Lietuvos centro partijos narė. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Biržų rajono savivaldybės tarybos narė.  2019 metais išrinkta Biržų rajono tarybos nare ir dirba Lietuvos valstiečių ir žalių sąjungos frakcijoje. 

Lakūnė sklandytoja, kandidatė į sporto meistrus. Biržų aviacijos veteranų sąjungos pirmininkė, rajono anglų k. mokytojų metodinio ratelio pirmininkė. 2000 m. viena iš turistinio maršruto „Alaus kelias“ kūrėjų.

Šaltiniai 

Biržų politikai
Lietuvos sklandytojai
Irutė Varzienė

Irutė Varzienė (g. 1958 m. lapkričio 27 d. Dvoriščės km., Karačinsko rajonas, Krasnojarsko kraštas, Rusija) – pedagogė, Lietuvos ir Biržų rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija 
1981 m. baigė lietuvių kalbos ir literatūros studijas Vilniaus Valstybiniame universitete.

1991–2011 m. Biržų „Atžalyno“ vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotoja ugdymui, lietuvių kalbos mokytoja. 2011–2015 m. Biržų rajono savivaldybės merė. 2015–2019 m. Biržų rajono savivaldybės vicemerė.

Nuo 2021 m. Biržų rajono savivaldybės administracijos direktorė.

2003–2021 m. Biržų rajono savivaldybės tarybos narė.

Tėvynės sąjungos narė.

Rajono lietuvių kalbos mokytojų metodinio ratelio pirmininkė. Savivaldybės bendruomenės vaiko teisių apsaugos tarybos pirmininkė.

Sutuoktinis Vincas, sūnus Tomas.

Šaltiniai 

Biržų merai
Lietuvos pedagogai
Trivarpė padraika

Trivarpė padraika (Diphasiastrum tristachyum) – pataisinių (Lycopodopsida) šeimos vaistinis augalas.

Botaninė charakteristika 

Stiebas požeminis. Šakos suaugusios į tankią puokštę, šakučių viršūnėlės beveik vienodame lygyje. Lapai smulkūs, prigulę prie šakelių. Varputės iki 2,5 cm ilgio. Sporifikuoja liepos-spalio mėn.

Auga sausuose pušynuose, viržynuose. Pietryčių Lietuvoje neretas, kitur retesnis.

Nuorodos 
 , nuotrauka
 Dictionary of Common (Vernacular) Names

Pataisiniai
Vaistiniai augalai
Aidiečiai

Aidiečiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybės centrinėje dalyje, 14 km į šiaurės rytus nuo Molėtų prie Graužio ir Skarbliuko ežerų. Kaimo pietuose teka Virinta, kartais vadinama Grauže. Senas gatvinis kaimas. Kaimo pietuose esančiame miškelyje yra senkapiai. Kiti įdomesni objektai – alksnis Šunų Kartuvės, apeiginis akmuo Dievo Pėdas, kuris, anot vietos gyventojų, „su duobele kaip pėda, aptvertas akmenais, pagerbtas darželiu“. Dievo Pėdas iš senosios vietos Aidiečių kaime išvežtas į Etnokosmologijos muziejų (Kulionių k.).

Etimologija 

Kaimo vardas kilęs iš asmenvardžio Aidietis.

Istorija 

Nuo seniausių laikų priklausė Vilniaus vyskupo Molėtų dvarui (neįvardyta vyskupo valda minima 1554 m. inventoriuje). Ankstyviausias žinomas kaimo vardo užrašymas Videniškių krikšto metrikų knygoje 1661 m. Molėtų krikšto metrikų knygoje Nr. 1 (1 p.) de Eydeciu (1682 m.). Kaimas sunyko per Didįjį marą (1710). 1731 m. Aidiečiuose buvo 6 valakai žemės ir du ūkininkai: Juozas Liubeckis ir Martynas Štaras. Tada kaimui priklausė 9 vienkiemiai: Darymas, Gintinis, Kurmeliškės, Miškinis, Lerviškės, Maigiaraistis, Padegsnis, Pakapinis, Ščiurys (visi nelokalizuoti). Iš Dumblio vienkiemio (prie Drąsėnų k.) Aidiečių gyventojai Molėtų dvarui pripjaudavę 20 vežimų šieno. 1731 m. kaimas mokėjęs 46 auksinus, 12 grašių mokesčio. 1866 m. kaime buvo 10 ūkių ir 108 gyventojai. XIX a. pabaigoje Aidiečių žmonės iš Suginčių dvaro pirkę 35 ha Želvų kaimo žemės, pavadintos Lydimais. 1921 m. Aidiečiuose buvo 8 ūkiai 38 gyventojai. 1960–1970 m. kaime veikė pradinė mokykla.

Gyventojai

Šaltiniai 

 
 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Palmyra Prašmantienė

Palmyra Prašmantienė–Švykaitė (g. 1952 m. birželio 16 d. Brigiškiuose, Biržų rajonas) – Lietuvos ir Biržų rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija 
1959–1968 m. mokėsi Medeikių vidurinėje mokykloje. 1972 m. baigė Kauno žemės ūkio technikumo žemėtvarkininko specialybės kursą. 1986 m. su pagyrimu baigė Kauno žemės ūkio akademijos žemėtvarkos specialybės kursą.

1972–1987 m. Biržų rajono architektų gamybinės grupės geodezininkė. 1987–1992 m. Biržų rajono žemėtvarkininkė inžinierė. 1992–2003 m. Biržų rajono žemėtvarkos skyriaus vedėja. 2003–2011 m. Biržų rajono savivaldybės administracijos direktorė.

Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narė. 2003 m., 2007 m. ir 2011 m. balandžio – birželio mėn. Biržų rajono savivaldybės tarybos narys. 

Sutuoktinis Zenonas, vaikai Saulius, Lina Viršilienė.

Šaltiniai 

Biržų politikai
Lietuvos inžinieriai
Rimantas Martinonis

Rimantas Martinonis (g. 1955 m. balandžio 22 d. Biržuose) – Lietuvos ir Biržų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1978 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius mechanikas.

1978–1981 m. Biržų rajono „Jaunosios gvardijos“ kolūkio vyr. inžinierius mechanikas, 1981–1986 m. Biržų raj. žemės ūkio valdybos vyriausiasis inžinierius darbo apsaugai, 1986–1995 m. K. Požėlos kolūkio pirmininko pavaduotojas, 1995–2003 m. UAB „Biržietiška aibė“ direktorius, 2003–2007 m. Biržų rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 2007–2011 m. Biržų rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas, nuo 2011 m. Biržų rajono savivaldybės administracijos Vietinio ūkio skyriaus vyriausiasis specialistas.

2002 m. Liberalų demokratų partijos, nuo 2006 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys. 2003–2007 m., 2007 m. ir 2011 m. Biržų rajono savivaldybės tarybos narys. 

Biržų Rotary klubo narys. Sutuoktinė Zita, vaikai Jūratė, Rūta.

Šaltiniai 

Biržų politikai
Lietuvos inžinieriai mechanikai
Vilniaus technologijų ir dizaino kolegija

Vilniaus technologijų ir dizaino kolegija (VTDK) didžiausia inžinerijos mokslų ir menų studijų krypčių kolegija Lietuvoje. Kolegijoje rengiami specialistai, turėsiantys prisiimti atsakomybę už Lietuvos ateitį – tvarios visuomenės nariai. VTDK susiformavo 2008 m. liepos 23 d. Vilniaus technikos kolegiją prijungus prie Vilniaus statybos ir dizaino kolegijos (nuo 2008 m. rugsėjo 1 d. pavadinimas pakeistas į Vilniaus technologijų ir dizaino kolegija). VTDK siūlo 16 studijų programų, iš kurių 4 Dizaino, 3 Statybos, 4 Petro Vileišio geležinkelio transporto ir 5 Technikos fakultetuose. Suteikiamos galimybės studijuoti tiek nuolatine, tiek ištęstine studijų forma. 2018 m. pagal studentų skaičių VTDK užima ketvirtąją vietą tarp valstybinių kolegijų Lietuvoje.

Fakultetai 
Dizaino fakultetas(siūlomos programos):
 Grafinis dizainas;
 Interjero dizainas;
 Fotografijos technologija;
 Multimedijos dizainas.
Statybos fakultetas (siūlomos programos):
 Geodezija ir kadastras;
 Statyba;
 Statinių inžinerinės sistemos.
Petro Vileišio geležinkelio transporto fakultetas  (siūlomos programos):
 Kelių inžinerija;
 Informacinių sistemų inžinerija;
 Geležinkelio transporto inžinerija;
 Transporto logistika.
Technikos fakultetas (siūlomos programos):
 Mechaninių technologijų inžinerija;
 Automobilių elektronikos sistemos;
 Energijos inžinerija;
 Elektros ir automatikos inžinerija;
 Automobilių techninis eksploatavimas.

Nuorodos 
 Oficialus Vilniaus technologijų ir dizaino kolegijos tinklalapis

Lietuvos kolegijos
Vilniaus aukštosios mokyklos
Lietuvos statyba
Antakalnis
Lietuvos dizainas