Logothetes tou genikou

Logothetes tou genikou (, kitaip dar genikos logothetēs ar tiesiog ho genikos (, bendrasis logotetas) – vidurio laikų Bizantijos logotetas, atsakingas už „bendrąją finansų ministeriją“ genikon [logothesion].

Funkcijos 
Institucija genikon buvo atsakinga už bendruosius mokesčius ir pajamas, taip pat veikė kaip teismas finansinėms byloms nagrinėti. Ji vykdė funkcijas, kurias anksčiau atlikinėjo ankstesnioji sacrae largitiones, nors daugiausia bruožų perėmė iš pretorių prefektūros bendrojo departamento. Pirmasis paliudytas logothetēs tou genikou, vienuolis Theodotos, paminėtas 692 m., nors pareigybė galėjo atsirasti dar 626 m. Genikon biuras ir jo logotetas buvo viena svarbiausių ministerijų visa vidurio Bizantijos laikotarpį.
Komninų laikais šios institucijos svarba menko, bet valdant Angelų dinastijai ji vėl padidėjo. Po 1024 m. Konstantinopolio apgulties ir imperijos suirimo pareigos išliko kaip visiškai garbės titulas iš Bizantijos atsiradusioje Nikėjos imperijoje bei atstatytoje Paleologų imperijoje.
Tarp šias pareigas užėmusiųjų buvo ir žinomų intelektualų ir valstybės veikėjų, tokių kaip George Akropolites ir Theodore Metochites.

Paskutinis 1380 m. užfiksuotas logothetēs tou genikou buvo Iannes Androuses. Tuo metu pradinės šio valdininko funkcijos buvo senai užmirštos. Pseudokodinas (Pseudo-Kodinos) rašė, kad „bendrojo logoteto funkcijos nežinomos“.

Pavaldūs valdininkai 
Bendrojo logoteto pavaldiniai buvo:

 sekretonų didieji chartuliarijai (chartoularioi megaloi) () – įvairių departamentų vadovai.
 iždo chartuliarijai () ar išoriniai chartuliarijai ( – tai buvo vyriausieji iždo valdininkai, dirbę provincijose. „Išoriniai“, nes dirbo už Konstantinopolio ribų.
 temų epoptai () – valdininkai, prižiūrėję mokesčių rinkimą provincijose.
 vandenų komesai ( – valdininkai, galbūt atsakingi už provincijų vandentiekius ir aprūpinimą vandeniu.
 chartoularios tou oikistikou () ar tiesiog ho oikistikos – tikslios funkcijos nežinomos. Paliudyta, kad jis buvo atsakingas už mokesčių išimtis, XI a. kai kuriose temose atlikdavo teisines užduotis. Pareigos galbūt buvo susijusios su imperijos domenais (čia oikoi). XI a. šios pareigos jau siejosi su atskiru biuru. Dar vėliau jos išnyko. 
 komerkiarijai () – muitinės valdininkai. Minimi nuo VI a. pradžios. Galbūt jie perėme darbą iš comes commerciorum, kurie minėti Notitia Dignitatum. Pradžioje jie dirbo pasienyje, o po VII a. jie buvo įkurdinti uostuose ar būdavo atsakingi už visos temos ar salos muitų rinkimą.
 imperatoriaus ūkio kuratoriai () – prižiūrėdavo imperatoriaus dvarus.
 metalo komesas () – valdininkas, galbūt atsakingas už kasyklas ir aukso lydinius (plg. su  'auksas; taurieji metalai'). Paprastai manoma, kad ši pareigybė perėmė comes metallorum per Illyricum darbą. Pagal XI a. sigilografinius įrodymus ši pareigybė kartais būdavo sukombinuota su epi tōn oikeiakōn ('atsakingas už oikeiakoi, vyresniųjų rūmininkų klasė) ir genikono megas chartoularios.
 dioiketai () – valdininkai, prižiūrėję mokesčių rinkimą. Jiems padėdavo praktorių (praktores 'agentai') grupės.
 kom[v]entianos () – funkcija nežinoma.
 kankeliarijai (, iš ), kuriems vadovaudavo protokankeliarijus (prōtokankellarios) – Pradžioje tai buvo pretorių prefektūros vyresnieji valdininkai, o vidurinių laikų Bizantijoje tai buvo vidutinio valdininkų lygio sekretoriai įvairiose ministerijose.

Nuorodos 

Istorinės pareigybės
Bizantija