joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Casa de Portugal

CD „Casa de Portugal“, o trumpai „Casa de Portugal“, pilnu pavadinimu Clube Desportivo da Casa de Portugal em Macau – Makao futbolo klubas.

Istorija 
Klubas įkurtas 2001 m. 

2014 m. Antrame divizione buvo stipriausia ekipa.

2019 m. tapo antrojo diviziono nugalėtojais.

2020 m. žaidė Elito divizione ir užėmė aštuntą vietą.

Pasiekimai 
 Antrasis divizionas (D2)
 Nugalėtojai (2 k.): 2014, 2019

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 FACEBOOK PASKYRA
 SOCCERWAY (Apie klubą)
 SOCCERWAY (2021 m. Primera)
 SOFASCORE (Apie klubą)
 Globalsportsarchive (Apie klubą)
 RSSSF duomenų bazė (Sezonai ir čempionai)

c
Gurių valsčius

Gurių valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje. Centras – Guriai. Tai buvo valsčius, kuriam priklausė žydai žemdirbiai. Kitaip nei įprasti valsčiai, veikę maždaug 10 kilometrų spinduliu aplink valsčiaus centrą, Gurių valsčiui buvo priskirtos ir kitos žydų žemdirbių žemės, labai nutolusios nuo Gurių – apie Laibiškes (~25 km nuo Gurių) ir Išoriškėse apie Bistryčią (~80 km nuo Gurių).

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. 2-ojoje pusėje, panaikintas 1885 m.

|-
| 1869 m. || || 359 || 41 kiemas  || || 15
|-
| 1874 m. || || 534 || 43 kiemai  || 3 seniūnijos || 10
|-
| 1880 m. || || 867 || 22 kiemai  || 3 seniūnijos || 9
|-
| 1884 m. || || 903 || 22 kiemai  || 3 seniūnijos || 23
|}

Suskirstymas

Šaltiniai 

Vilniaus apskrities valsčiai
Krasnahorkos valsčius

Krasnahorkos valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Baltarusijoje. Centras – Krasnahorka.

Istorija

Valsčius veikė XIX–XX a. carmečiu Zarasų apskrityje. Po I pasaulinio karo panaikintas.

Šaltiniai

Zarasų apskrities valsčiai
Slabados valsčius

Slabados valsčius (; ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Baltarusijoje. Centras – Slabada.

Istorija

Valsčius veikė XIX–XX a. carmečiu Zarasų apskrityje. Po I pasaulinio karo perėjo Lenkijai.

Šaltiniai

Breslaujos apskrities valsčiai
Zarasų apskrities valsčiai
Drujos valsčius

Apie valsčių Kauno gubernijoje žr. Druisko valsčius.

Drujos valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje, pasienyje su Latvija. Centras – Druja.

Istorija 

|-
| 1869 m. || || 3678 || 439 kiemai  || || 59
|-
| 1874 m. || || 4374 || 347 kiemai  || 15 seniūnijų || 74
|-
| 1880 m. || || 4869 || 347 kiemai  || 15 seniūnijų || 76
|-
| 1885 m. || || 4845 || 415 kiemų  || 15 seniūnijų || 76
|}

Vadovai 
 P. Borovikas, viršaitis nuo 1885 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Breslaujos apskrities valsčiai
Dysnos apskrities valsčiai
Breslaujos valsčius

Breslaujos valsčius (; ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Baltarusijoje. Centras – Breslauja.

Istorija

Valsčius veikė XIX–XX a. carmečiu Zarasų apskrityje. Po I pasaulinio karo perėjo Lenkijai.

Šaltiniai

Breslaujos apskrities valsčiai
Zarasų apskrities valsčiai
Bachmatų valsčius

Bachmatų valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje. Centras – Bachmatai.

Istorija

Valsčius minimas 1868 m. Zarasų apskrityje.

Šaltiniai

Zarasų apskrities valsčiai
Tiltiškių valsčius

Tiltiškių valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje. Centras – Tiltiškės, kurį laiką Bachmatai.

Istorija

Valsčius veikė XIX–XX a. Zarasų apskrityje. Panaikintas per I pasaulinį karą.

Šaltiniai

Zarasų apskrities valsčiai
Veselavos valsčius

Veselavos valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje. Centras – Veselava.

Istorija

Valsčius minimas 1868 m. Zarasų apskrityje.

Šaltiniai

Zarasų apskrities valsčiai
CD Lün Lók

CD Lün Lók arba CD Lun Lok, o trumpai Lün Lók bei „Lun Lok“, pilnu pavadinimu Clube Desportivo Lun Lok – Makao futbolo klubas.

Istorija 
Klubas įkurtas  m. 

2020 m. žaidė Elito divizione ir užėmė paskutinę (dešimtą) vietą, tačiau išsaugojo vietą Elito divizione.

Pasiekimai 
 Antrasis divizionas (D2)
 Nugalėtojai ( k.):

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]
 FACEBOOK PASKYRA
 SOCCERWAY (Apie klubą)
 SOCCERWAY (2021 m. Primera)
 futbol24 (Apie klubą)
 Sofascore (Apie klubą)
 Globalsportsarchive (Apie klubą)
 RSSSF duomenų bazė (Sezonai ir čempionai)

Lun Lok
ITA Airways

ITA Airways – Italijos vyriausybei priklausanti pagrindinė šalies aviakompanija. Kompanija planuoja visiškai perimti visą 2021 m. spalio 15 d. bankrutavusios įmonės „Alitalia“ veiklą.

Nauja kompanija savo strateginiu partneriu pasirinko „Airbus“ lėktuvų gamintoją ir įsipareigojo naudoti jų orlaivius. „ITA Airways“ planuoja įsigyti 10 Airbus A330neo, 7 Airbus A220 ir 11 Airbus A320neo orlaivių (iš viso 28 lėktuvus), taip pat pasirašė orlaivių nuomos sutartį dėl kito 31 „Airbus“ orlaivio naudojimo.

Kompanija planuoja vykdyti skrydžius į 45 miestus (įskaitant 21 Italijoje) ir aptarnauti 61 maršrutą, o 2025 m. aptarnauti 74 miestus ir turėti 89 maršrutus.

Nuorodos 
Kompanijos svetainė

Šaltiniai 

Italijos oro linijų bendrovės
2021 m. pasaulio sportinės gimnastikos čempionatas

2021 m. pasaulio sportinės gimnastikos čempionatas – 40-asis geriausių pasaulio sportinės gimnastikos sportininkių čempionatas, kuris vyko spalio 18 d. – spalio 24 d. Japonijos mieste Kitakiūšiū.

Medalininkai

Lietuva čempionate 

Vyrų varžybos

Moterų

Ana Mielko deleguota kaip moterų sportinės gimnastikos teisėja.

Dalyvaujančios šalys 

 (1)
 (3)
 (8)
 (4)
 (2)
 (3)
 (3)
 (3)
 (10)
 (10)
 (8)
 (9)
 (6)
 (2)
 (4)
 (3)
 (2)
 (10)
 (7)
 (4)
 (6)
 (9)
 (6)
 (4)
 (9)
 (8)
 (6)
 (2)
 (6)
 (10)
 (10)
 (5)
 (2)
 (4)
 (1)
 (9)
 (8)
 (6)
 (1)
 (1)
 (6)
 (2)
Rusijos gimnastikos federacija (10)
 (2)
 (3)
 (3)
 (10)
 (5)
 (6)
 (9)
 (1)
 (2)
 (8)
 (10)
 (10)
 (6)

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Pasaulio sportinės gimnastikos čempionatai
2021 sporte
Japonijos sportas
Starkaus ir Radzevičiaus kelionės

Starkaus ir Radzevičiaus kelionės – tęstinis kelionių dokumentikos laidų ciklas, nuo 2007 m. kuriamas keliautojų, televizijos laidų vedėjų – Martyno Starkaus ir Vytaro Radzevičiaus.

Ciklą sudaro beveik kiekvienais metais rengiamų kelionių po skirtingus žemynus reportažai, kuriuose Martynas Starkus ir Vytaras Radzevičius lanko pasirinkto regiono įžymias vietas, ragauja vietinius tradicinius patiekalus, susitinka su vietiniais gyventojais.

Laidos 

{|
|

Pastabos

Šaltiniai 

Lietuvos televizijos serialai
Jonušavos herbas

Jonušavos herbas – buvusio viduramžių miesto Jonušavos (dabar Kėdainių miesto dalis) heraldinis atributas.

Aprašas 

Herbe yra geltoname lauke raudona kunigaikštiška mitra ir po ja, žydrame lauke, inicialo raidė I taip, kad abiejų herbų laukai būtų perkirsti ir sudaryti iš žydros ir geltonos spalvos. Herbas tikriausiai kilo nuo antspaudo, kurį Jonušas Radvila 1647 m. leido turėti vokiečiams liuteronams. Jame buvo pavaizduota raidė I ir kunigaikštiška kepurė virš jos. Jonušo Radvilos paskelbtuose nuostatuose nurodyta, kad Jonušavos antspaudą turi saugoti vokiečių bendruomenės vyresnysis, o visus svarbiausius Kėdainių miesto aktus būtina antspauduoti abiem antspaudais – Senųjų Kėdainių ir Naujųjų Kėdainių (arba Jonušavos).

Istorija 

Jonušavos herbą 1648 m. patvirtino LDK didysis kunigaikštis ir Lenkijos karalius Vladislovas Vaza. Valdovo duotoje privilegijoje skelbiama:

Šaltiniai

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenviečių herbai
Kėdainiai
Neatkurti Lietuvos gyvenviečių herbai
Laumių Šv. vyskupo Stanislovo koplyčia

Laumių Šv. vyskupo Stanislovo koplyčia – koplyčia, stovinti Skuodo rajone, Barstyčių seniūnijoje, Laumių kaime, 2,5 km į šiaurę nuo Barstyčių, iš miestelio pakeliui link Barstyčių akmens, 1,3 km į šiaurės rytus nuo kelio . Ji stovi ant mišku apaugusios kalvelės, senosiose neveikiančiose kapinėse („kapeliuose“). Pastatyta 1806 m. Vieta į Kultūros vertybių registrą neįrašyta. Koplyčia prastos būklės, mažai naudojama. 

Šv. vyskupo Stanislovo koplyčia priklauso Barstyčių Šv. apaštalų Simono ir Judo Tado parapijai. Pavadinta kankinio vyskupo Šv. Stanislovo vardu, 2011 m. gavusi Apaštalinės penitenciarijos dekretą teikti parapijiečiams visuotinius atlaidus.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Laumių koplyčia mapio.net

Skuodo rajono koplyčios
Gudlfosas

Gùdlfosas () – krioklys Kvitos upės kanjone pietvakarių Islandijoje. Tai viena iš dažniausiai turistų lankomų Islandijos vietų. Per sekundę prateka 110 m³ vandens, nors potvynių metu gali siekti net 2000 m³. Krioklio aukštis siekia 32 metrus.

Istorija 

Krioklys susiformavo vandeniui tekant bazaltinės lavos sluoksniais. Turizmas prasidėjo apie 1875 m. Pasakojama, kad XIX–XX a. jauna islandė Sigriður pasipriešino krioklio pavertimui vandens jėgaine. Nuo 1979 m. krioklys yra gamtos rezervatas.

Etimologija 

Krioklio pavadinimas kilęs nuo islandų kalbos gull – „auksas“ + foss – „krioklys“. Pavadinimas parinktas dėl to, kad krioklio vandenyse neretai yra įžvelgiamas auksinis atspalvis.

Šaltiniai 

Islandijos geografija
Europos kriokliai
Kvadrantidai

Kvadrantidai – meteorų srautas, kasmet matomas gruodžio 28 d. – sausio 12 d.

Pirmąkart šis meteorų srautas užfiksuotas 1825 m. Kvadrantidų šaltinis yra 2003 m. kovo 6 d. aptiktas asteroidas 2003 EH1, apie Saulę apskriejantis per 5,52 m. Kaip teigiama, šis dangaus kūnas gali būti ir kometos liekana ar „uolėta kometa“.

Palankiausios sąlygos stebėti kvadrantidus yra Šiaurės pusrutulyje (naktį ir priešaušriu). Piką kvadrantidai pasiekia sausio pradžioje, tačiau pikas tetrunka kelias valandas. Esant idealioms sąlygoms, piko metu danguje sužimba nuo 60 iki 200 meteorų.

Taip pavadinti dėl to, kad šio meteorų srauto radiantas yra buvusiame Quadrans Muralis žvaigždyne, kurį 1795 m. buvo įvedęs prancūzų astronomas Jerome Lalande (dabar toje dangaus vietoje išskiriamas Jaučiaganio žvaigždynas).

Išnašos 

Meteorų srautai
Šventupis (Šiauliai)

Šventupis – pietvakarinė Šiaulių miesto dalis, esanti šalia kelio , ties Mažosios Lietuvos gatve. Pietryčiuose prateka Šventupis.

Šaltiniai

Šiaulių miesto dalys
Tauragės geležinkelio stotis

Tauragės geležinkelio stotis – geležinkelio statinių kompleksas Pagėgių–Šilėnų geležinkelio linijoje, Tauragės mieste, Tremtinių kelyje 25. Nuo 2001 m. stotyje aptarnaujami tik krovininiai traukiniai. 2003 m. prie stoties pastato atidengta paminklinė lenta 1941–1953 m. trėmimams atminti. Pastatui būdingas XX a. 3-ojo dešimtmečio art deco stilius, jis įvardijamas vienu gražiausių tarpukario pastatų Tauragėje, valstybės saugoma kultūros vertybė.

Istorija 
Stotis įrengta 1916 m., kaizerinei Vokietijai nutiesus geležinkelį iš Lauksargių į Šilėnus. Prie Jūros upės pastatyta vandens siurblinė, stoties teritorijoje – vandens bokštas, turėjęs aprūpinti stotį ir garvežius vandeniu. Dabartinių Stoties gatvės ir Tremtinių kelio sankryžoje pastatytas pirmasis stoties pastatas. 1919 m. stotį perėmus Lietuvos vyriausybei, susirūpinta stoties sutvarkymu ir plėtra: 1925 m. parengtas naujų stoties rūmų (atidaryti 1930 m.), dirbtuvių su sandėliu, komercijos agentų bagažinės su gaisrine ir tualetų projektas. 1938 m. išplėsta stoties teritorija, padidintas kelynas, numatytos anglių, malkų, durpių saugyklos. Sovietmečiu stotis praleisdavo apie 20–23 krovininius ir keleivinius traukinius per parą.

Stoties rūmai 
Stoties pastatą projektavo Edmundas Alfonsas Frykas pagal klasicizmo stiliaus tradicijas. Rūmai pastatyti 1927–1930 m., kiek toliau į pietvakarius nuo senojo stoties pastato. Ant stoties pagrindinio fasado esama skydo ir Gediminaičių stulpus vaizduojančio ženklo. Sovietmečiu jis buvo užtinkuotas, tačiau 2003 m., pastatą remontuojant, heraldinis akcentas buvo surastas ir vėl atidengtas. Pastato viduje dominuoja du aukštus užimanti keleivių salė. Prieškariu antrajame pastato aukšte buvo geležinkelio tarnautojų butai, juose tauragiškiai gyvena ir dabar.

Šaltiniai 

Lietuvos geležinkelio stotys
Tauragė
FK Turon Yaypan

„Turano“ futbolo klubas arba Turon futbol klubi – Uzbekijos futbolo klubas iš Jajpano, esančio Ferganos srityje

Namų rungtynes žaidžia Jajpano miesto stadione, kuris talpina 9 tūkst. žiūrovų.

Istorija 
Klubas įkurtas 2017 m. Žaidė uzbekų Superlygoje 2021 m., tačiau liko paskutinėje vieroje (keturiolikti) ir išrkito į žemesnį divizioną.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
 šaltiniai:

Sudėtis (2021 m.) 
Atnaujinta; 2021 m. liepos 14 d.
 <...>

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]
 SOCCERWAY (Apie klubą)
 SOFASCORE (Apie klubą)
 FLASHSCORE (Apie klubą)
 Transfermarkt (Apie klubą)
 teams.by (Apie klubą)
 teams.by (2021 m. Superlyga)
 Globalsportsarchive (Apie klubą)
 RSSSF čempionų sąrašas

Turon
Uzbekijos futbolo varžybos 2021 m.

Uzbekijos futbolo varžybos 2021 m.
  prasidėjo 2021 m. pavasarį, baigėsi 2021 m. lapkričio 27 d.
 s turnyras prasidėjo 2021 m. pavasarį, o finalas įvyko 2021 m. gruodžio 4 d.

2021 m. Superlyga 
 Super Liga – aukščiausioji futbolo lyga.
 2021 m. dalyvavo 14 komandų.

Komandos 
 2021 m. Superlygos dalyviai
 1. FK Paxtakor
 2. AGMK FK
 3. Sogdiana Jizzakh
 4. FK Nasaf
 5. Bunyodkor FK
 6. Lokomotiv FK Taškent
 7. FK Navbahor Namangan
 8. PFK Qizilqum Zarafšon
 9. Kokand 1912
 10. PFK Metallurg Bekabad
 11. FK Maš'al Mubarek
 12. Andižan FK
 13. FK Surxon
  14. FK Turon Yaypan; Jajpanas (Ferganos sritis) (Debiutantai)

Galutinė lentelė 
  FK Paxtakor tapo čempionais gerokai iki sezono pabaigos ir turėjo didelę persvarą prieš kitas komandas.

Pereinamosios rungtynės 
 Dėl išlikimo Maš'al ekipa kovėsi su žemesniojo diviziono atstovais ir pralaimėjo rezultatu 1:3.

 „Olimpiko“ futbolo klubas nugalėjo varžovus rezultatu 3-1 ir pateko į Superlygą.

Uzbekijos futbolo taurė 
 s turnyras prasidėjo 2021 m. pavasarį, o finalas įvyko 2021 m. gruodžio 4 d. 
 Finalo rungtynėse FK Nasaf nugalėjo varžovus FK Paxtakor rezultatu 2:1 ir iškovojo šalies futbolo taurę.

Finalo rungtynės 

 🏆 FK Nasaf 2021 m. pateko į Uzbekijos futbolo taurės turnyro finalą, kuriame rezultatu 2-1 nugalėjo FK Paxtakor. Nors pirmieji prasileido įvartį (28 min.) ir neteko žaidėjo (34 min.), tačiau atsitiesė, pelnė du įvarčius, bei tapo turnyro nugalėtojais.

Šaltiniai

Nuorodos  
 Superlyga (Oficiali svetainė)
 Superlyga 2020 m. (Soccerway)
 2020 m. futbolo taurė (Soccerway)
 2020 m. futbolo taurė (Flashscore)

Azijos futbolo varžybos 2021–2022 m.
Uzbekijos futbolo varžybos
Kirgizijos futbolo varžybos 2021 m.

Kirgizijos futbolo varžybos 2021 m.
  prasidėjo 2021 m. balandžio d., baigėsi 2021 m. spalio 29 d.
 s turnyras prasidėjo 2021 m. gegužės d., o finalas įvyko 2021 m. rugsėjo 18 d.

Kirgizijos futbolo supertaurė 
 Rungtynės įvyko 2021 m. liepos 1 d.

Finalo rungtynės

2021 m. BK Olimp Premjer Ligasy 
 BK Olimp Premjer Lygasy () – pirmos pakopos, elito divizionas, aukščiausioji futbolo lyga.
 2021 m. dalyvavo 8 komandos.
 Dordoi Biškek apgynė čempionų titulą.

Dalyviai 
 2021 m. Aukščiausios lygos dalyviai
 1. Dordoi Biškek
 2. Alga Biškek
 3. Abdyš-Ata Kant
 4. Alay Oš
 5. Ilbirs Biškek
 6. FC Kaganat
 7. FK Kara-Balta
 8. Neftči Kočkor-Ata

Galutinė lentelė 
 Dordoi Biškek tapo čempionais. Surinko 62 taškus ir vos trimis palenkė antroje vietoje likusią „Abdyš-Atos“ ekipą (59 taškai).

Kirgizijos futbolo taurė 
 Kirgizijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Kirgizijoje. Vyksta nuo 1992 metų.
 Finalo rungtynės įvyko 2021 m. rugsėjo 18 d. Kanto miesto centriniame stadione.

Finalo rungtynės 

 Kočkor-Ataos „Neftči“ nugalėjo varžovus finale tik po baudinių serijos ir iškovojo trofėjų.

Šaltiniai

Nuorodos  
 2021 m. sezonas FlashScore
 RSSSF: Taurės turnyro rezultatai
 RSSSF: čempionatas

Azijos futbolo varžybos 2021–2022 m.
Kirgizijos futbolo varžybos
Giedrė Riškutė

Giedrė Riškutė – Kariniauskienė (1952 m. rugsėjo 17 d. Vilniuje) – dailininkė, scenografė, tapytoja, dailės dėstytoja.

Biografija 
Giedrė Riškutė gimė 1952 rugsėjo 17 d. Vilniuje. 1978 m. baigė scenografiją ir tapybą Lietuvos Valstybiniame dailės institute. 1978–1991 m. dirbo Kauno valstybiniame muzikiniame teatre dailininke-statytoja. 1990–2003 m. – galerijoje „P&S“ Vokietijoje. Nuo 1999 m. dėsto Vilniaus pedagoginiame universitete. Nuo 2008 m. Dailės katedros vedėja, profesorė.

Nuo 1983 m. Giedrė Riškutė yra Lietuvos dailininkų sąjungos, nuo 1979 m. – Lietuvos teatro sąjungos narė.

Kūryba 
Giedrė Riškutė 1980 m., 1997 m. ir 1999 m. festivalių „Teatrai vaikams“ laureatė. Dailininkė sukūrė scenografiją ir kostiumus 45 teatrų pastatymams. Tarp jų Kauno valstybiniame muzikiniame teatre – Bendžamino Briteno operai vaikams „Statykime operą!“, 1979 m.; Franco Leharo operetei „Grafas Liuksemburgas“, 1985 m.; G. C. Menočio „Gelbėkite, globuliečiai!“, 1986 m.; Džuzepės Verdžio operai „Rigoletas“ 1991 m.; Sergejaus Prokofjevo baletui „Pelenė“, 1997 m. ir Piotro Čaikovskio baletui „Spragtukas“ 1999 m. Lietuvos nacionaliniame operos ir baleto teatre dalyvavo B. Pavlovskio baleto „Snieguolė ir septyni nykštukai“, 1988 m. ir Piotro Čaikovskio operos „Eugenijus Oneginas“ 2005 m. ir 2006 m. pastatymuose.

Giedrė Riškutė 1994 m. ir 1998 m. rengtų Lietuvos dainų švenčių, 2005 m. tarptautinio folkloro festivalio „Baltica“ ir 2009 m. vykusios Lietuvos tūkstantmečio dainų šventės „Amžių sutartinė“ scenografė.

Kūrybai įtakos turėjo XX amžiaus pradžios modernistai C. Monet, M. Utrillo, P. Bonnard’as, V. Kandinskis bei V. Vizgirdos tapyba. Nutapė neryškaus kolorito abstrakčių kompozicijų, tokių kaip „Pavasario link…“, 1996 m.; „Prošvaistė“, 2000 m.; „Ten, kur šviesu“, 2008 m.; „Tenais toli“ 2009 m., „Ties mėlyna riba“, 2010 m. ir kt.

Nuo 1977 surengė daugiau kaip 20 individualių parodų Vilniuje, Klaipėdoje, Kaune, Šiauliuose, Panevėžyje. Dalyvauja parodose, tarptautiniuose simpoziumuose Lietuvoje ir užsienyje (Prancūzijoje, Ukrainoje). Kuravo parodas: „Didžioji lietuvių scena“, 2000 m.; „Lietuvių kūryba svetur“, 2001 m.

Giedrė Riškutės kūrinių yra įsigiję Lietuvos nacionalinis dailės muziejus, Lietuvos teatro, muzikos ir kino muziejus, Centrinis A. Bachrušino teatro muziejus Maskvoje.

Nuorodos 
 Vytauto Didžiojo Universitetas, Research Management System, CRIS

Šaltiniai 

Lietuvos dailininkai
Lietuvos scenografai
Valkavisko apskritis

Valkavisko apskritis – buvęs teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijoje. Apskrities centras – Valkaviskas. 1927 m. buvo 16 valsčių, apskrityje buvo 115,3 tūkst. gyventojų.

Istorija

Apskritis nuo XIX a. iki I pasaulinio karo priklausė Gardino gubernijai. 1897 m. joje buvo 148,7 tūkst. gyventojų. Po I pasaulinio karo, nuo 1921 m. priklausė Balstogės vaivadijai, o 1939 m. atiteko Baltarusijos TSR Balstogės sričiai. 1940 m. sausio 15 d. apskritis panaikinta.

Šaltiniai 

 
Balstogės vaivadijos (1919–1939) apskritys
Kobryno apskritis

Kobryno apskritis () – buvęs teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijoje. Centras – Kobrynas. 1897 m. buvo 184,5 tūkst. gyventojų, 1913 m. apskrityje buvo 30 valsčių.

Istorija

Apskritis įkurta 1795 m. ir priskirta Slanimo gubernijai. 1797 m. priskirta Lietuvos gubernijai, 1801 m. – Gardino gubernijai, kuriai priklausė iki pat I pasaulinio karo. 1920 m. apskrities teritorija perėjo Lenkijos žinion. Čia sukurta to paties pavadinimo apskritis.

Šaltiniai
Pružanų apskritis

Pružanų apskritis () – buvęs teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijoje. Centras – Pružanai. 1897 m. buvo 139,1 tūkst. gyventojų, 1913 m. apskrityje buvo 19 valsčių.

Istorija

Apskritis įkurta 1795 m. ir priskirta Slanimo gubernijai. 1797 m. priskirta Lietuvos gubernijai, 1801 m. – Gardino gubernijai, kuriai priklausė iki pat I pasaulinio karo. 1920 m. apskrities teritorija perėjo Lenkijos žinion.

Šaltiniai
Slanimo apskritis

Slanimo apskritis () – buvęs teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijoje. Centras – Slanimas. 1897 m. buvo 226,3 tūkst. gyventojų, 1913 m. apskrityje buvo 23 valsčiai.

Istorija

Apskritis įkurta 1795 m., po trečiojo ATR padalinimo iš to paties pavadinimo LDK apskrities. Iš pradžių priskirta Slanimo gubernijai, vėliau 1797 m. priskirta Lietuvos gubernijai, o 1801 m. – Gardino gubernijai, kuriai priklausė iki pat I pasaulinio karo. 1920 m. apskrities teritorija perėjo Lenkijos administracijai, čia suformuota Slanimo apskritis.

Šaltiniai
Adelskas

Adèlskas  (, ) – agromiestelis Gudijoje, Gardino srityje, Gardino rajone.

Istorija

Minimas nuo XV a., 1490 m. pastatyta pirmoji bažnyčia. 1800 m. buvo 172 dūmai. XIX a. pradžioje gavo miesto teises, priklausė Gardino gubernijai. 1933 m. neteko miesto statuso.

Šaltiniai 

Gardino rajono gyvenvietės
Baltarusijos agromiesteliai
Telšių geležinkelio stotis

Telšių geležinkelio stotis – geležinkelio stotis šiaurės vakarų Lietuvoje, Telšiuose, atkarpoje Vilnius–Klaipėda. Valdo Lietuvos geležinkeliai. Adresas – Stoties g. 35.

Istorija 

Pastatyta XX a. tarpukariu. Telšių stočiai buvo suteikta trečia klasė, ji buvo prilyginta Žaslių geležinkelio stočiai Sankt Peterburgas–Varšuva 
XIX a. 2-oje pusėje tiestoje trasoje. Stotis Lietuvos geležinkelių kontekste nebuvo itin didelė, tačiau labai svarbi Žemaitijos regionui. Naujoji trasa Kretinga–Telšiai–Kužiai buvo tiesiama dviem etapais: 1926 m. buvo nutiesta 56 km ilgio trasos dalis Telšiai–Kužiai, o 1930–1932 m. – 71 km ilgio dalis Kretinga–Telšiai.

Šaltiniai 

Telšiai
Lietuvos geležinkelio stotys
Solveiga Mykolaitytė

Solveiga Mykolaitytė (g. 1985 m. rugsėjo 12d. Marijampolėje) – Lietuvos kino aktorė, modelis.

Biografija 

Gimė ir užaugo Marijampolėje. 2000 m. dalyvavo pirmojoje savo modelių atrankoje, po kurios išvyko gyventi ir siekti modelio karjeros į Milaną. Vėliau persikėlė gyventi ir dirbti į Niujorką, kur toliau tęsė modelio karjerą.

Karjera 
Nuo 2000 m., pradėjusi modelio karjerą, buvo publikuota ant keliolikos įvairių leidinių ir mados žurnalų viršelių, taip pat bendradarbiavo su garsiais mados namais Naeem Khan ir Alexader McQueen. 

2010 m. publikuota ant FHM Lietuva žurnalo viršelio. 

2012 m. publikuota ant Playboy Lietuva žurnalo viršelio.

2019 m. publikuota ant L'officiel žurnalų viršelių Latvijoje ir Rusijoje.

Aktorės karjerą pradėjo 2016 m. Lietuviškame filme O, ne! O, taip!. 2016 m. taip pat nusifilmavo lietuviškuose filmuose 12 kėdžių ir Nuo Lietuvos nepabėgsi! 

2017 m. atliko vaidmenį filme Klasės susitikimas. Berniukai sugrįžta!

Šaltiniai
Plungės geležinkelio stotis

Plungės geležinkelio stotis – geležinkelio stotis šiaurės vakarų Lietuvoje, Plungėje, atkarpoje Vilnius–Klaipėda. Valdo Lietuvos geležinkeliai. Adresas – Stoties g. 29, Plungė 90115. Stotis pastatyta 1931–1932 m. tai vienas iš pilniausiai išlikusių tarpukario Lietuvoje statytų geležinkelio stoties kompleksų. Stoties teritorijoje buvo suprojektuotas keleivių namas – simbolinė urbanistinės struktūros ašis, taip pat į šonus nutolę medinis „Lietūkio“ sandėlis, vandentiekio bokštas ir geležinkeliečių namas. Stoties prieigose įrengtas Plungės centrinis stadionas.

Istorija 

Stotis pastatyta XX a. tarpukariu išvystant geležinkelio tinklą tarp Didžiosios Lietuvos ir Klaipėdos krašto. Šioje trasoje iškilo ir penkios naujos geležinkelio stotys – Kartenos geležinkelio stotis (Kūlupėnuose), Šateikių geležinkelio stotis, Lieplaukės geležinkelio stotis, Telšių geležinkelio stotis ir Plungės. Plungės mieste gyveno daug prekybininkų, kuriems geležinkelio linija reiškė spartesnį eksportą ir importą. Geležinkelio linijos atidarymo šventėje į Plungę traukiniu atvyko Lietuvos prezidentas Antanas Smetona.

Taupant finansus bei skubant kuo greičiau sujungti šalį geležinkeliais, Plungės stotis buvo pastatyta pagal tą patį projektą, kaip ir Telšių GS – šios, didžiausios trasoje, stotys priskiriamos modernizuoto neoklasicizmo stiliui. Panaši ir Kartenos stotis, tik nesimetriška. Centrinis mūrinės, tinkuotos Plungės stoties tūris su vestibiuliu – dviejų aukštų, šoniniai tūriai – vienaukščiai. Pastatas dengtas skardos stogu.

Šaltiniai 

Plungė
Lietuvos geležinkelio stotys
Litecoin

Litecoin (simbolis: Ł) – kriptovaliuta, viena pirmųjų Bitcoin atšakų dar žinomų kaip "altkoinai". Sistemos veikimui ir apsaugai užtikrinti naudojami kriptografiniai metodai.
 
Litecoin galima iškeisti į Bitcoin, kitus altkoinus ar įprastus pinigus keityklose, taip pat galima elektroniniu būdu atsiskaityti už prekes ar paslaugas iš juos norinčių priimti prekybininkų.

Skirtumai tarp Bitcoin ir Litecoin 
Litecoin yra antroji Bitcoin atšaka po Namecoin ir turi tik nedidelius skirtumus:

 Bitcoin blokų grandinėje naujas blokas pasirodo kas 10 minučių, o Litecoin tinkle šis procesas trunka tik 2,5 minutės. Todėl Litecoin sandoriai yra keturis kartus greitesni ir pigesni nei Bitcoin.
 Litecoin kasyba sustos, kai bendras iškastų monetų skaičius pasieks 84 mln. Didžiausias bitkoinų skaičius yra 4 kartus mažesnis – 21 mln.
 Bitcoin veikia naudojant SHA-256 šifrą, o Litecoin – „FreeSD“ saugumo pareigūno Kolino Persivalio sukurtą „scrypt“ kriptografinę šifruotę.

Istorija 
2011 m. spalio 13 d. Litecoin buvo paskelbtas per atvirojo kodo klientą GitHub svetainėje.
 
2013 m. lapkritį Litecoin rinkos kapitalizacija pasiekė 1 mlrd. dolerių.
 
2014 m. pradžioje Litecoin kūrėjų komanda paskelbė Android programėlės alfa versiją.
 
2017 m. gegužę Litecoin programinėje įrangoje buvo aktyvuotas SegWit palaikymas.
 
2017 m. rugsėjį įvyko pirmieji nedalomi sandoriai. Per 4 dienas buvo atliktos operacijos tarp Litecoin ir Decred, Litecoin ir Vertcoin, Litecoin ir Bitcoin.
 
2021 m. rugpjūtį Litecoin kapitalizacija siekė 12,2 mlrd. dolerių.

Šaltiniai 

Mokėjimo sistemos
Paežeriai II (Pakruojis)

Paežeriai II – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Balsių.

Istorija

1983 m. kaimas panaikintas, bet atkurtas 2014 m. rugsėjo 10 d.

Šaltiniai 

Pakruojo rajono savivaldybės gyvenvietės
Juškiškė (Šilalė)

Juškiškė – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Tenenių.

Istorija

Kaimas įkurtas 2015 m. balandžio 29 d.

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Pajūriškiai (Šilalė)

Pajūriškiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Pajūrio. Buvusi šiaurinė Šilutės rajono Pajūriškių kaimo dalis.

Istorija

Kaimas įkurtas 2015 m. balandžio 29 d.

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Grybai (viensėdis)

Grybai – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, į rytus nuo Grybų kaimo.

Istorija

Viensėdis įkurtas 2015 m. rugsėjo 10 d. Buvo XVIII a. pr. įkurtas Grybų dvaras.

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Kalnujai (kaimas)

Kalnujai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, į šiaurę nuo Kalnujų miestelio, prie magistralės .

Istorija

Kaimas įkurtas 2016 m. vasario 3 d.

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Naujamiestis (Druskininkai)

Naujamiestis (anksčiau Paganka, Pagonija) – Druskininkų miesto dalis, naujas miesto rajonas Ratnyčios upės dešiniajame krante, pradėjęs kurtis XX a. pradžioje, plėtotas iki II pasaulinio karo ir sovietmečiu. Abiejose M. K. Čiurlionio gatvės pusėse susiformavęs stambus prekybos centras (dengta 
turgavietė, universalinės parduotuvės „Rytas“ ir „Raigardas“), gyvenamieji kvartalai. Yra tipiniai gyvenamieji namai tarp V. Krėvės, Vytauto, Veisiejų ir M. K. Čiurlionio gatvių (gyvenamojo kvartalo autorė – architektė A. Kontarovič).

Istorija

XX a. tarpukariu tai buvo rytinis Druskininkų priemiestis, sovietmečiu prijungtas prie miesto. 2005 m. VLKK nepritarė Druskininkų Naujamiesčio keitimui vardu Pagonija, kadangi slaviškuose šaltiniuose fiksuotas pavadinimas nesietinas su lietuvių žodžiu pagonis.

Šaltiniai

Druskininkų miesto dalys
Prancūzijos prezidentas

Prancūzijos prezidentas, oficialiai Prancūzijos Respublikos prezidentas () – Prancūzijos valstybės vadovas ir Prancūzijos ginkluotųjų pajėgų vyriausiasis vadas. 

Pirmuoju Prancūzijos prezidentu 1848 m. išrinktas Liudvikas Napoleonas Bonapartas.

Dabartinis Prancūzijos Respublikos prezidentas yra Emanuelis Makronas, kuris 2017 m. gegužės 14 d. pakeitė Fransua Olandą, o 2022 m. gegužės 7 d. buvo inauguruotas antrajai kadencijai.

Galios

Konstituciniai įgaliojimai 
Konstitucinės prezidento pareigos apibrėžtos Prancūzijos Konstitucijos II skirsnyje.

5 straipsnis: Respublikos prezidentas prižiūri, kaip laikomasi Konstitucijos. Savo arbitravimu jis užtikrina normalų viešųjų valdžių funkcionavimą ir valstybės
tęstinumą. Jis yra nacionalinės nepriklausomybės, teritorijos vientisumo ir sutarčių laikymosi garantas.

8 straipsnis: Respublikos prezidentas skiria ministrą pirmininką ir jį atleidžia, pastarajam įteikus pareiškimą dėl Vyriausybės atstatydinimo. Ministro
pirmininko teikimu jis skiria ir atleidžia kitus Vyriausybės narius.

9 straipsnis: Respublikos prezidentas pirmininkauja Ministrų Tarybai.

Prancūzijos prezidentai 
Sąraše pateikiami Penktosios Prancūzijos Respublikos prezidentai.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Prancūzijos prezidentai
Prancūzijos vyriausybė
Girulių geležinkelio stotis

Girulių geležinkelio stotis – geležinkelio stotis šiaurės vakarų Lietuvoje, Giruliuose, atkarpoje Vilnius–Klaipėda. Adresas – Stoties g. 1. Tai šiauriausia Tilžės–Klaipėdos geležinkelio atšakos Rytprūsių pasienio su Rusijos imperija geležinkelio stotis. Laukiamosios keleivių salės pastato priekinėje dalyje žymi XX a. pirmųjų dešimtmečių visuomeninės paskirties pastatų medinės puošybos raižiniai.

Istorija 

Stotis pastatyta 1890–1892 m.

Sumenkus geležinkelio veiklai, XXI a. pradžioje stoties pastatas parduotas savininkams. Stoties pastatas, pripažintas krašto vertybe, nuo 1926 m. nė karto nebuvo remontuotas, daugelį metų stovėjo apleistas, buvo niokojamas. 2001 m. kovo 23 d. išvyko paskutinis keleivinis traukinys Skuodas–Klaipėda, o praėjus daugiau nei dešimtmečiui, 2013 m. atnaujinta pagrindinė pastato dalis, sutvarkytos vidinės patalpos, pakeista stogo danga. Girulių geležinkelio stotis galutinai uždaryta 2016 m., esamas bėgių kelias veikia kaip Klaipėdos uosto geležinkelio kryžkelė.

Šaltiniai 

Klaipėda
Lietuvos geležinkelio stotys
AS Monaco (krepšinio klubas)

Monako „AS Basket“ (pilnas pavadinimas „Monako sporto asociacijos krepšinio klubas“ ) – krepšinio klubas iš Monako kunigaikštystės, Fonvjėjaus, rungtyniaujantis Prancūzijos krepšinio sistemoje. Priklauso „AS Monaco“ sporto klubui.

Istorija 

„AS Monaco“ krepšinio sekcija įkurta 1928 m. Pirmas rimtas pasiekimas – 1950 m. pasiekta antra vieta Prancūzijos krepšinio lygoje. 1973 m. laimėjo antrąjį šalies divizioną. 1974–1975 m. debiutavo tarptautinėje arenoje – Koračo taurėje. 1982–1983 m. pasiekė Koračo taurės pusfinalį. XX a. devintajame dešimtmetyje buvo pajėgi Prancūzijos lygos komanda, bet paskui sekė kritimas į žemesnius divizionus.

2014 m. „Monakas“ laimėjo trečiąjį Prancūzijos divizioną, kitais metais – antrąjį, ir galiausiai 2015–2016 m. grįžo į elitinį divizioną. 2016–2017 ir 2017–2018 m. rungtyniavo FIBA Čempionų lygoje, kurioje užėmė atitinkamai 2 ir 3 vietas, o 2018–2019 m. perėjo į Europos lygą. 2020–2021 m. sezone monakiečiai finale įveikė Kazanės „UNIKS“, laimėjo savo pirmąjį tarptautinį trofėjų ir pateko į „Eurolygą“.

Laimėjimai 
 Europos taurė: 2020–21 m.
 Prancūzijos A lygos taurė: 1950, 2017–18, 2018–19 m.
 Prancūzijos II divizionas: 1972–73, 2014–15 m.
 Prancūzijos III divizionas: 2013–14 m.

Lietuviai 
 Donatas Motiejūnas (2021– m.)

Treneriai 
Žymesni treneriai:
  Bilas Svikas (1985–1990 m.)
  Žanas Pjeras Boldvinas (1999–2000 m.)
  Filipas Beorčija (2000–2003, 2015 m.)
  Klodas Palansa (2003–2004 m.)
  Stefanas Dao (2004–2007 m.)
  Georgis Adamsas (2007–2010 m.)
  Žanas Mišelis Senegalas (2010–2013 m.)
  Savo Vučevičius (2013–2015 m.)
  Zvezdanas Mitrovičius (2015–2018, 2020–2021 m.)
  Sašo Filipovskis (2018–2019 m.)
  Saša Obradovičius (2019–2020, 2021– m.)

Šaltiniai 

Prancūzijos krepšinio klubai
Monako sportas
Oklahomos vėliava

Oklahomos vėliava – vienas oficialių Oklahomos valstijos simbolių. Vėliavą sudaro mėlynas stačiakampis su tradiciniu oseidžų skydu, ceremoninė pypkė ir alyvmedžio šakelė. Vėliava įteisinta 1925 m. balandžio 4 d.

Istorija 

Oklahoma 1911 m. įteisino savo pirmąją vėliavą. Raudona spalva simbolizavo indėnus, o „46“ reiškė tai, kad Oklahoma buvo 46-ta valstija, priimta į JAV. Vėliava buvo nepopuliari, kadangi vėliavos raudona spalva siejosi su komunizmu.

1924 m. paskelbtas konkursas sukurti naują Oklahomos vėliavą. Kitais metais konkursą laimėjo Louise Funk Fluke. Jos kurta vėliava buvo įteisinta 1925 m. balandžio 4 d.

1941 m. gegužės 9 d. Oklahomos pavadinimas buvo įterptas po skydu. 1998 m. lapkričio 1 d. vėliavos spalvos patikslintos.

Simbolika 
Mėlynas fonas, įkvėptas čoktavų vėliavos, simbolizuoja atsidavimą. Tradicinis skydas simbolizuoja gynybą bei taiką tarp žmonių. Ceremoninė pypkė ir alyvmedžio šakelė – taikos simboliai.

Šaltiniai 

Administracinių vienetų vėliavos
JAV atributika
Kornelijus Smilingis

Kornelijus Smilingis (g. 1999 m. balandžio 16 d.) – Lietuvos futbolininkas. Žaidžia vartininko pozicijoje.

Karjera 
Sportuoti pradėjo Gargždų „Bangos“ jaunimo komandose. Vėliau Banga B komandoje. 

Nuo 2020 m. registruotas A lygos rungtynėms, tačiau debiutas įvyko 2021 m. spalio 29 d.

Gargždų „Banga“

2020 m. 
2020 m. pranešta, kad žaidėjas tęs karjerą Gargždų „Bangoje“, kuri 2020 m. sezone pateko į A lygą.

Ignas Driomovas buvo pagrindinis vartininkas; A lygoje K. Smilginis nesužaidė nė minutės, nes pagrindinis vartininkas gynė vartus visuose 20 mačų. (Dėl pandemijos per sezoną A lygoje kiekviena komanda sužaidė po 20 rungtynių.)

2021 m. (debiutas A lygoje) 
2021 m. spalio 29 d. rungtynėse prieš „Riterių“ klubą vartininkas sulaukė savo šanso ir pakeitė pagrindinėje sudėtyje rungtynes pradėjusį Igną Driomovą. Sužaidė visą antrą kėlinį ir vartus išsaugojo „sausus“. Rungtynės baigėsi be įvarčių (0:0).

2021 m. lapkričio 19 d. rungtynėse prieš FC Džiugas žaidė startinėje sudėtyje ir praleido aikštęje visas rungtynes. Prasileido įvartį, o rungtynėse baigėsi lygiosiomis 1:1.

2022 m. kovo 19 d. A lygos rungtynėse prieš Jonavą užsidirbo raudoną kortelę ir buvo pašalintas iš aikštės.

Statistika 
 A lygos ir Pirmos lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;
 Pirmos lygos ekipa;

Pasiekimai 
 Futbolo klubas Banga

 asmeniniai 
 geriausias 2021 m. lapkričio mėn. A lygos žaidėjas.

Rinktinės 
<...>

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt
 SOCCERWAY
 fkbanga.lt
 Sofascore
 transfermarkt
 lietuvosfutbolas.lt
 Globalsportsarchive

Lietuvos futbolininkai
Vroclavo Śląsk (krepšinio klubas)

Vroclavo „WKS Śląsk“ arba Vroclavo „Silezija“ (pilnas pavadinimas Wrocławski Klub Sportowy Śląsk Wrocław = 'Vroclavo sporto klubas „Vroclavo Silezija“) – Lenkijos krepšinio klubas, Vroclavo „WKS Śląsk“ sporto klubo dalis.

1948 m. atidaryta krepšinio sekcija „Silezijos“ klube. Nuo to laiko tai tapo viena pajėgiausių Lenkijos krepšinio komandų. Ypač sėkmingas laikotarpis tęsėsi nuo 1998 iki 2002 m., kai Lenkijos čempionais tapo 5 kartus iš eilės. 2008–2009 m. dėl finansinių sunkumų Vroclavo „Śląsk“ iškrito į trečiąją Lenkijos lygą. Vėliau klubas kiek atsigavo, pakilo į II divizioną, o 2013–14 m. pasiekė elitinę lygą, bet 2016–2019 m. dėl finansinių sunkumų vėl atsidūrė žemesnėse lygose. Vroclavo „Silezija“ keletą kartų dalyvavo „Eurolygoje“, Europos taurėje, Koračo taurėje, bet ženklesnių pasiekimų tarptautinėje arenoje neturi.

Laimėjimai 
 Lenkijos krepšinio lyga: 1965, 1970, 1977, 1979, 1980, 1981, 1987, 1991, 1992, 1993, 1994, 1996, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002 m.
 Lenkijos krepšinio taurė: 1957, 1959, 1972, 1973, 1977, 1980, 1989, 1990, 1992, 1997, 2004, 2005, 2014 m.
 Lenkijos krepšinio supertaurė: 1999, 2000 m.
 Lenkijos 1-oji krepšinio lyga (II div.): 2012–13 m.
 Lenkijos 2-oji krepšinio lyga (III div.): 2011–12, 2016–17 m.

Lietuviai 
 Dainius Adomaitis (2000–2003 m.)
 Gintaras Einikis (2001 m.)
 Tomas Pačėsas (2001–2002 m.)
 Andrius Giedraitis (2002–2003, 2008 m.)
 Kęstutis Marčiulionis (2002–2003 m.)
 Aivaras Kiaušas (2004–2005, 2007–2008 m.)
 Rimas Kurtinaitis (treneris, 2007–2008 m.)

Šaltiniai 

Lenkijos krepšinio klubai
Vroclavas
Pašilės Šv. Kazimiero koplyčia

Pašilės Šv. Kazimiero koplyčia – koplyčia, stovinti Skuodo rajone, Ylakių seniūnijoje, Pašilės kaime, šalia kelio , priešingoje pusėje nuo gyvenvietės. Priklauso Ylakių Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai parapijai. Pavadinta šventojo Kazimiero vardu. 

Pastatyta Pašilės senosiose kapinėse. Jos neveikiančios, užima 0,01 ha plotą, apjuosta statinių tvora su metaliniais vartais nuo kelio pusės. Aplink koplyčią išlikę keletas medinių ir geležinių kryžių.

Istorija 

Koplyčia iškilo 2002 m. Ją pastatė tautodailininkas Kazimieras Krapauskas, gyvenęs gretimuose Vaičaičiuose, dedikavęs broliams, medžio meistrams Kostui ir Antanui Beržanskams (įrašas lentoje koplyčios priekyje). Koplyčią pašventino Šv. Pijaus X brolijos (katalikų tradicionalistų) kunigas Naujokaitis. „Bažnyčios žinios“ (nr. 13, 2004-02) rašė: „Spalio 5 d. kun. Naujokaitis pašventino nedidelę koplytėlę Pašilės kaime (Skuodo r.), kurią pastatė apylinkėje garsus tautodailininkas Kazimieras Krapauskas. Iškilmingose šv. Mišiose dalyvavo apie 120 žmonių iš Pašilės, Ylakių, Mažeikių, Skuodo, Klaipėdos. Deja, kol kas nėra galimybės koplytėlėje pradėti reguliarų šv. Mišių laikymą, nes tai kone tolimiausias nuo Kauno Lietuvos kampelis“.

Į Ylakius paskyrus parapijos kleboną Vytautą Petrauską (2010-2018), koplyčioje buvo pradėtos aukoti šv. mišios. Pastaraisiais metais ji dar buvo lankoma gegužinių pamaldų giedotojų, vėliau tapo mažai naudojama.

Architektūra 

Koplyčios pastatas stačiakampio plano, su pusapskrite apside, su iškylančiu keturkampiu bokšteliu. Jo priekyje įtaisyta šv. Kazimiero skulptūra, medinis kryžius, dedikacinė lenta. Ant galinio kraigo iškyla geležinis kryžius. Viduje pastatytas altorėlis, iškabinti šventųjų paveikslai, yra sėdimos vietos. Pastatas suręstas iš metalinio karkaso, apkalto apdailinėmis lentomis.

Šaltiniai 

Skuodo rajono koplyčios
Montanos vėliava

Montanos vėliava – vienas oficialių Montanos simbolių. Vėliava – tamsiai mėlynas stačiakampis su Montanos herbu centre. Virš herbo auksine spalva įterptas valstijos pavadinimas „Helvetica bold“ šriftu.

Istorija 
Pirmoji Montanos vėliava buvo įteisinta 1905 m. Šią vėliavą sudarė tik valstijos herbas ir tamsiai mėlynas fonas. 1981 m. virš herbo įterptas Montanos pavadinimas, kad vėliava iš tolo būtų atskiriama nuo kitų valstijų vėliavų. Taip pat patikslintos vėliavos spalvos. 1985 m. patvirtintas pavadinimo šriftas.

Išnašos 

Administracinių vienetų vėliavos
JAV atributika
Didžioji Mažeikava

Didžioji Mažeikava (, ) – agromiestelis vakarų Baltarusijoje, Gardino srityje, 16 km į šiaurės rytus nuo Ščiutino. Išlikusi XVIII–XIX a. Chodkevičių dvaro sodyba ir parkas.

Istorija 

Vietovė žinoma nuo XVI a., svarbi Chodkevičių giminės dvarvietė. 1795 m. atiteko Rusijos imperijai, XIX a. buvo Didžiosios Mažeikavos valsčius. 1921 m. atiteko Lenkijai, 1945 m. – Baltarusijos TSR.

Šaltiniai 

Ščiutino rajono gyvenvietės
Baltarusijos agromiesteliai
Hančarai

Hančarai (, ) – agromiestelis vakarų Baltarusijoje, 20 km į šiaurės rytus nuo Lydos.

Istorija 

1784 m. priklausė Bielyčios parapijai. XIX–XX a. buvo Hančarų valsčiaus centras.

Šaltiniai 

Lydos rajono gyvenvietės
Baltarusijos agromiesteliai
Skribonys

Skribónys  – agromiestelis vakarų Baltarusijoje, 25 km į šiaurės rytus nuo Ščiutino. Geležinkelio stotis. Yra vidurinė mokykla, biblioteka, ligoninė, ambulatorija, vaistinė. Stovi Skribonių koplyčia, pašventinta 1994 m.

Istorija 

1407 m. įkurta katalikų parapija. XIX a. buvo palivarkas. XX a. tarpukariu buvo Lebedos valsčiaus centras.

Šaltiniai 

Ščiutino rajono gyvenvietės
Baltarusijos agromiesteliai
Paleckiškės

Palẽckiškės  (, ) – agromiestelis vakarų Baltarusijoje, prie pat sienos su Lietuva, 10 km į šiaurės vakarus nuo Varanavo, 13 km į rytus nuo Eišiškių, prie Šalčykščios aukštupio.

Istorija 

XIX–XX a. buvo Aleksandravo valsčiaus centras. 1959 m. Paleckiškių kaimas ar jo dalis buvo Lietuvos TSR teritorijoje.

Šaltiniai 

Varanavo rajono gyvenvietės
Baltarusijos agromiesteliai
Halavičpolė

Halavičpolė (, ) – agromiestelis Gudijoje, Gardino srityje, Ščiutino rajone, Vosyliškių apylinkėje, 8 km į pietvakarius nuo Vosyliškių, prie Lebedos upės. Plentai į Asrtyną, Pliantus, Hurnofelį.

Yra 1909 m. statyti neogotikiniai Ivanauskų Lebiodkos rūmai su parku bei 1935 m. neobarokinis medinis Vadeikių namas.

1973–2013 m. buvo Halavičpolės apylinkės centras.

Halavičpolėje gyveno didikų Ivanauskų šeima: čia gimė Lietuvos gamtininkas Tadas Ivanauskas, Baltarusijos politikas Vaclavas Ivanauskas, vaikystę leido Lenkijos politikas Ježis Ivanovskis.

Šaltiniai 

Ščiutino rajono gyvenvietės
Prancūzijos nacionalinė biblioteka

Prancūzijos nacionalinė biblioteka () – nacionalinė Prancūzijos biblioteka esanti Paryžiuje. Ji yra didžiausia Prancūzijos ir viena didžiausių bei seniausių bibliotekų pasaulyje.

Prancūzijos nacionalinė biblioteka leidžia einamosios bibliografijos leidinį Bibliographie de la France (nuo 1811), autorinę seriją Bibliothèque nationale de France (nuo 1878), katalogus Catalogue général des manuscrits français (nuo 1863), Catalogue des manuscrits grecs (nuo 1960), žurnalą Catalogue général des manuscrits latins (nuo 1965), žurnalą Le Magasin littéraire, Chroniques. Organizuojamos parodos, konferencijos, teikiama literatūros premija.

Išnašos 

Paryžius
Bibliotekos
Prancūzijos kultūra
Aldona Kezytė

Aldona Eugenija Kezytė ACJ (1931 m. sausio 11 d. Vištytyje, Vilkaviškio apskritis – 2008 m. vasario 15 d.) – Lietuvos vienuolė, Romos katalikų misionierė.

Biografija 
Gimė ir augo iškilioje šeimoje: brolis Algimantas tapo žinomu fotografu ir Romos katalikų kunigu, brolis Romas – JAV lietuvių bendruomenės veikėju, sesuo Danutė – mecenate.

Aldona Kezytė vaikystėje augo Kybartuose, vidurinio mokslo brandos atestatą įgijo Panevėžyje. 1955 m. baigė Vilniaus konservatorijos (dabar Lietuvos muzikos ir teatro akademija) fortepijono klasę. Po baigimo dirbo Biržų muzikos mokykloje, tapo pirmąja jos direktore. Apsisprendė būti Seserų Jėzaus Širdies tarnaičių kongregacijos vienuole. 1966 m. rugpjūčio 15 d. davė amžinuosius įžadus ir tapo sesuo Nuolankiausios Jėzaus Širdies Marija.

Iš darbo buvo atleista, savo laiką skirdavo vaikų katekizavimui. 1976 m. išvyko į Užkaukazę, keturiolika metų Gruzijoje ir Armėnijoje užsiiminėjo misionieriška veikla. Gerai išmoko armėnų kalbą, vertėjavo. Savo gyvenimo įspūdžius Užkaukazėje vėliau aprašė autobiografinėje knygoje.

Lietuvai atkūrus Nepriklausomybę, 1990 m. grįžo į gimtąją šalį. Gyveno Šiauliuose.

Bibliografija 
 Esame nenaudingi tarnai – Šiauliai: Saulės delta, 2001

Šaltiniai 
 Kezytė Aldona Eugenija // Šiaulių apskrities Povilo Višinskio viešoji biblioteka
 Sesuo Nuolankiausios Jėzaus Širdies Marija (Aldona Kezytė) ACJ // barbora-zagariete.lt 
 Aldona Eugenija Kezytė ACJ 

Lietuvos vienuoliai
Lietuvos misionieriai
Armėnijos lietuviai
Denysas Šmyhalis

Denysas Anatolijovičius Šmyhalis (; g. 1975 m.) – Ukrainos verslininkas ir politikas, nuo 2020 m. kovo 4 dienos einantis premjero pareigas.

Kaip šalies premjerui Šmyhaliui tenka atsakomybė dėl COVID-19 pandemijos valdymo Ukrainoje. Prieš tapdamas premjeru, Šmyhalis ėjo Ivano Frankivsko srities gubernatoriaus pareigas.

Tapęs premjeru 2021 m. liepos mėnesį viešėjo Lietuvoje, kur susitiko su Lietuvos premjere Ingrida Šimonyte.

Biografija 
1997 m. Lvovo politechnikos institutą, yra apsigynęs ekonomikos mokslo kandidato titulą (2003). Nuo 1997 m. iki 2005 m. Šmyhalis dirbo įvairiose kompanijose buhalteriu. Vėliau, iki 2009 m., Šmyhalis ėjo kelių įmonių vadovo pareigas – metus kompanijoje pavadinimu LA DIS, 2006–2008 m. investavimo kompanijoje Comfort-Invest, o 2008–2009 m. – ROSANINVEST LLC kompanijos generaliniu direktoriumi.

Tarp 2009 m. ir 2013 m. Šmyhalis ėjo įvairias vadovaujamas pareigas Ukrainos Lvovo srityje, tarp jų – Lvovo srities administracijos ekonomikos departamento vadovo (2009–2011 m.). Čia susipažino ir dirbo kartu su Olehu Nemčinovu, kuris 2020 m. tapo Šmyhalio ministrų kabineto ministru. 2012 m. Šmyhalis ėjo ekonomikos ir pramonės politikos departamento vadovo pareigas, o 2013 m. buvo ekonominio vystymosi, investicijų, prekybos ir pramonės departamento vadovas.

Yra vedęs, su žmona Kateryna turi dvi dukteris. Kateryna yra buvusi Lvovo „Kamianecki kepyklos“ ir vietinės dviračių nuomos bendrovės NextBike bendrasavininkė.

Šaltiniai 

Ukrainos verslininkai
Ukrainos ministrai pirmininkai
Cojus (filmas)

Cojus () – 2020 m. sukurtas filmas, pasakojantis apie roko atlikėjo Viktoro Cojaus žūtį. Pats dainininkas filme nėra rodomas, o visa istorija – išgalvota. Pradinis filmo pavadinimas buvo „47“ (taip buvo vadinta nebaigta įrašinėti grupės kasetė, kuri neva dingo avarijos metu). 

Režisierius Aleksejus Učitelis jau anksčiau šia tema sukūrė dokumentinius filmus „Rokas“ (1987) ir „Paskutinis herojus“ (1992).

Apie filmą 
Juosta sulaukė neigiamų atsiliepimų iš Cojaus artimųjų bei kino kritikų. Dainininko sūnaus Aleksandro prašymu, juostos veikėjų vardai buvo pakeisti.  Kartu su Viktoro tėvu Robertu jis net kreipėsi į Rusijos prezidentą Vladinirą Putiną, nes niekas iš artimųjų neleido naudoti atlikėjo vardo.

Turinys 

Filmas prasideda avarija, kuomet lengvasis automobilis „Moskvičius“, užkliudęs kelio atitvarą, išlekia į kitą kelio pusę ir trenkiasi į priešais atvažiuojantį autobusą „Ikarus“. Šio vairuotojas Pavelas Šelestas turi prisistatyti į Leningradą bylos tyrimui, tuo pačiu jis autobusu turi nuvežti ir avarijoje žuvusio dainininko Cojaus kūną. Kartu su juo vyksta marga kompanija: Cojaus žmona su mažamečiu sūnumi ir nauju draugu, Cojaus meilužė ir grupės „Kino“ fotografė. Iš paskos automobiliu vyksta grupės prodiuseris Jurijus, įsitikinęs, kad dainininko automobilyje buvo jo nebaigtos rašyti dainos kasetėje „47“, ir kad šią paslėpė vairuotojas Jurijus.

Pagrindiniai aktoriai 
 Aktorius – vaidmuo
 Jevgenijus Cyganovas – Pavelas Šelestas (prototipas – Janis Fibigs)
 Nadežda Kaleganova – Viktorija, grupės fotografė
 Mariana Spivak – Marina, buvusi Cojaus žmona (prototipas – Mariana Coj)
 Ilja Delis – Rika, Marinos draugas (prototipas – Aleksandrs Aksionovas „Rikošetas“)
 Paulina Andrejeva – Polina, Cojaus meilužė (prototipas – Natalija Razlogova)
 Igoris Vernikas – Jurijus Raizenas, prodiuseris (prototipas – Jurijus Aizenšpilis)
 Inga Tropa – tardytojas Ilzė Jas (prototipas – Erika Ašmanė)

Apdovanojimai 
 Varšuvos kino festivalis (nominacija)

Šaltiniai 

2020 filmai
Rusijos filmai
Latvijos filmai
Dramos
Natalia Gavrilița

Natalija Gavrilica (; g. 1977 m. rugsėjo 21 d.) – Moldavijos ekonomistė ir politikė, nuo 2021 m. rugpjūčio einanti šalies premjerės pareigas. Tai trečia moteris Moldovos istorijoje, užimanti šį politinį postą. Į premjero postą Gavrilicą šalies prezidentė Maja Sandu siūlė dar 2021 m. vasario mėnesį, tačiau kandidatūrą atmetė tuometė socialistų ir konservatorių-populistų parlamentinė dauguma. Darkart į šį postą politikė buvo pasiūlyta po 2021 metų rinkimų – tąkart buvo patvirtinta ir jos kandidatūra, ir ministrų kabinetas.

2021 m. parlamento rinkimuose Gavrilica buvo išrinkta į Moldovos parlamentą Veiksmo ir solidarumo partijos sąraše. Prieš tai ji yra buvusi finansų ministre Sandu ministrų kabinete.

Natalija Gavrilica praeityje yra dirbusi tarptautiniuose vystymo projektuose keliose Rytų Europos, Afrikos ir Azijos šalyse.

Gavrilica yra susituokusi. Be gimtosios rumunų laisvai kalba rusiškai, angliška, prancūziškai ir ispaniškai.

Šaltiniai 

Moldavijos ministrai pirmininkai