joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kandainiai

Kandainiai arba Aistovas (, nuo 1939 m. Kondehnen, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrino kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Kandainai prūsiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities dvaras, vėliau kaimas.  1910 m. buvo 126 gyventojai.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 7 d. Noihauzeno rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. iki 2008 m. birželio 30 d. Kosmodemjanskojės apylinkės kaimas.

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Aistovas bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Šiovaldė (Karaliaučiaus apskritis)

Šiovaldė arba Jaroslavskojė (, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrino kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 7 d. Noihauzeno rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. Jaroslavskojės apylinkės centras, nuo 1953 m. vasario 9 d. iki 2008 m. birželio 30 d. Kosmodemjanskojės apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Jaroslavskojė bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Pogenfulis

Pogenfulis arba Mendelejevas (, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrino kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos-prūsiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 7 d. Noihauzeno rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. iki 2008 m. birželio 30 d. Kosmodemjanskojės apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Mendelejevas bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Stantava

Stantava arba Mitinas (, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrino kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Stantavō prūsiškos kilmės. 1318 m. minimas Stantowe.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 7 d. Noihauzeno rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. iki 2008 m. birželio 30 d. Kosmodemjanskojės apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Mitinas bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Kugiai (dvaras)

Kugiai arba Pervomaiskojė (, nuo 1939 m. Kuggen, nuo 1945 m. , nuo 1950 m. liepos 5 d. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrino kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas prūsiškos ar vokiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities dvaras.  1910 m. buvo 234 gyventojai 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 7 d. Noihauzeno rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. Jaroslavskojės, nuo 1953 m. vasario 9 d. iki 2008 m. birželio 30 d. Kosmodemjanskojės apylinkės kaimas.

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Pervomaiskojė bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Knepelsdorfas

Knepelsdorfas arba Rasvetas (, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrino kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 7 d. Noihauzeno rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. iki 2008 m. birželio 30 d. Kosmodemjanskojės apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Rasvetas bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Blestava

Blestava arba Višniovka (, nuo 1938 m. Blöstau, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrino kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas prūsiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas. 1895 m. buvo 74 gyventojai, 1905 m. prijungtas prie Mulseino.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 7 d. Noihauzeno rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. iki 2008 m. birželio 30 d. Kosmodemjanskojės apylinkės kaimas.

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Višniovka bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Bruchas

Bruchas arba Znamenka (, nuo 1945 m. , nuo 1950 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrino kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities Kugių dvaro palivarkas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 7 d. Noihauzeno rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. Jaroslavskojės, nuo 1953 m. vasario 9 d. iki 2008 m. birželio 30 d. Kosmodemjanskojės apylinkės kaimas.

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Znamenka bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Sensai

Sensai arba Borovikovas (, nuo 1945 m. , nuo 1950 m. liepos 5 d. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrino kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas prūsiškos ar vokiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas.  1934 m. spalio 1 d. prijungtas prie Knepelsdorfo.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 7 d. Noihauzeno rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. iki 2008 m. birželio 30 d. Kosmodemjanskojės apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Renzegutas

Renzegutas arba Losevas (, nuo 1945 m. , nuo 1950 m. liepos 5 d. Лосево) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrino kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Labguvos apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities dvaras, nuo 1928 m. rugsėjo 30 d. kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 7 d. Labguvos rajono (), vėliau Polesko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. Polesko rajono, nuo 1947 m. liepos 25 d. iki 2008 m. birželio 30 d. Gurjevsko rajono Dobrino apylinkės kaimas.

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Losevas bankgorodov.ru

Labguvos apskrities gyvenvietės
Luizenfeldė

Luizenfeldė arba Razinas (, nuo 1945 m. , nuo 1950 m. liepos 5 d. Разино) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrino kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Labguvos apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities Tymsdorfo dvaro kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 7 d. Labguvos rajono (), vėliau Polesko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. Polesko rajono, nuo 1947 m. liepos 25 d. iki 2008 m. birželio 30 d. Gurjevsko rajono Dobrino apylinkės kaimas.

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Razinas bankgorodov.ru

Labguvos apskrities gyvenvietės
Michalovas

Michalovas (, , ) – miestas Lenkijos šiaurės rytuose, Michalovo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 31 km į rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per miestą teka Supraslio upė. Per miestą eina vaivadijos kelias Nr. .

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis - jotvingiai. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1795 m. gyvenvietė priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai. Anksčiau šioje vietovėje buvusi gyvenvietė vadinosi Niezbudek, bet nuo 1832 m. buvo pavadinta vietinio valdininko Seweryn Michałowski vardu. 1860 m. mieste buvo 4 milo gamyklos, kuriose dirbo apie 650 žmonių. Mieste gyveno nemažai žydų ir vokiečių tautybės žmonių. 1767 m. sausio 12 d. gyvenvietei suteiktos magdeburgo teisės. XIX a. buvo įkurtos Michalovo žydų kapinės. 1795-1796 m. priklausė Rusijos imperijos Slanimo gubernijai, 1796-1801 m. Lietuvos gubernijai ir nuo 1801 m. iki 1914 m. priklausė Gardino gubernijai. Po 1863 m. sukilimo, dalis miesto gyventojų buvo ištremta į Sibirą. 1906-1908 m. pastatyta Michalovo Šv. Nikolajaus cerkvė ir įkurta Michalovo Šv. Nikolajaus parapija. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. 1916 m. įkurta Michalovo Dievo Apvaizdos parapija. 1919-1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Balstogės rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiojo Reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945-1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 2005 m. pradėtas naudoti Michalovo miesto herbas. 2009 m. sausio 1 d. gyvenvietei suteiktos miesto teisės.

Nuorodos

 Aprašymas apie Niezabudkos gyvenvietę Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom XV, cz. 2 (Januszpol – Wola Justowska) z 1902 r. (lenk.); 
 Aprašymas apie Niezabudeko kaimą Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom VII (Netrebka – Perepiat) z 1886 r. (lenk.); 

Michalovas
Michalovo valsčius
Nova Luplanka

Nova Luplanka () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Michalovo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.

Michalovo valsčius
Kutuzovo kaimo gyvenvietė

Kutuzovo kaimo gyvenvietė () – kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Gurjevsko municipaliniame rajone. Administracinis centras – Malojė Vasilkovas. 2011 m. 13 kaimų buvo 4817 gyventojai.

Istorija 
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. vietoje 1950 m. spalio 11 d. sudarytos Kutuzovo kaimo apylinkės. Apylinkės tarybos rinkimai vyko 1950 m. gruodžio 17 d., 1953 m. vasario 28 d., 1955 m. gruodžio 17 d., 1957 m. kovo 3 d., 1961 m. kovo 5 d., 1963 m. kovo 3 d., 1965 m. kovo 13 d. ir 1967 m. kovo 12 d. Pirmoji Kutuzovo kaimo gyvenvietės tarybos sesija įvyko 2008 m. lapkričio 7 d.

Ribojasi vakaruose su Kaliningrado miestu, šiaurėje su Chrabrovo kaimo gyvenviete, rytuose su Dobrino kaimo ir Gurjevsko miesto gyvenvietėmis, pietuose su Nizovjės ir Bolšeisakovo kaimo gyvenvietėmis. 

Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 10 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką. Gyvenvietės administracijai vadovauja konkurso tvarka skiriamas administracijos vadovas.

Kaliningrado srities įstatymu Kutuzovo kaimo gyvenvietę sudaro kaimai:

Šaltiniai 

Kaliningrado srities kaimo gyvenvietės
Gurjevsko rajonas
Stara Luplanka

Stara Luplanka () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Michalovo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.

Michalovo valsčius
Šimkai (Palenkės vaivadija)

Šimkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Michalovo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1973-1976 m. kaimas buvo Šimkų valsčiaus centras. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. .

Michalovo valsčius
Sarah Jessica Parker

Sara Džesika Parker (g. 1965 m. kovo 25 d. Nelsonvilyje, Ohajuje, Jungtinėse Valstijose) – žydų kilmės amerikiečių aktorė, prodiuserė. Geriausiai žinoma dėl vaidmens HBO televizijos seriale „Seksas ir miestas“ (1998–2004), kuriame vaidino pagrindinę veikėją Kerę Bredšou (). Už šį vaidmenį aktorė yra pelniusi keturis „Auksinio gaublio“, tris Ekrano aktorių gildijos ir du „Emmy“ apdovanojimus. Taip pat ji yra vaidinusi to paties pavadinimo filme „Seksas ir miestas“ (2008) bei jo tęsinyje „Seksas ir miestas 2“ (2010).

JAV aktoriai
Noidamas (dvaras)

Noidamas arba Malojė Vasilkovas (, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. Малое Васильково) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo kaimo gyvenvietės centras.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. Zaoziorjės apylinkės, 1954 m. birželio 16 d. – 2008 m. birželio 30 d. Bolšeisakovo apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Malojė Vasilkovas bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Froileinhofas

Froileinhofas arba Kutuzovas (, nuo 1939 m. Fräuleinhof, nuo 1945 m. , nuo 1950 m. liepos 5 d. Кутузово) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. Matrosovkos apylinkės, 1954 m. birželio 16 d. – 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo apylinkės (Кутузовский сельский Совет) centras. Pavadintas karvedžio Michailo Kutuzovo (1747–1813) garbei.

Gyventojai

Apylinkė 
Kutuzovo apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės:

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Kutuzovas bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Bulyčiai

Bulyčiai arba Avangardnojė (, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. Авангардное) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Bulītjai prūsiškos kilmės. 1346 m. minimi Bulithien.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. iki 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Avangardnojė bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Dunkershefenas

Dunkershefenas arba Bolšojė Derevenskojė (, nuo 1939 m. Dunkershöfen, nuo 1945 m. , nuo 1950 m. liepos 5 d. Большая Деревня, nuo 2008 m. Большое Деревенское) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. Kosmodemjanskojės apylinkės, 1954 m. birželio 16 d. – 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Bolšojė Derevenskojė bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Mišiai

Mišiai arba Svobodnojė (, nuo 1939 m. Groß Mischen, nuo 1945 m. , nuo 1950 m. liepos 5 d. Свободное ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas gali būti vokiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities dvaras.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. Matrosovkos apylinkės, 1954 m. birželio 16 d. – 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Svobodnojė bankgorodov.ru

Žuvininkų apskrities gyvenvietės
Bladava

Bladava arba Vladimirovka (, nuo 1945 m. , nuo 1950 m. liepos 5 d. Владимирово, nuo 2008 m. Владимировка) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Bladavō prūsiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. Zaozerjės apylinkės, 1954 m. birželio 16 d. – 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Vladimirovka bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Sandlaukis

Sandlaukis (, nuo 1946 m. Dorožnas, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Sandlauks prūsiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities Trutnavos dvaro kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Dorožnas bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Trutnava

Trutnava arba Medvedevka (, nuo 1939 m. Trutenau, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Trutnavs prūsiškos kilmės. 1432 m. minimas Trutenow.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities dvaras ir kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Medvedevka bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Tropyčiai

Tropyčiai arba Kumačiovas (, nuo 1945 m. , nuo 1950 m. liepos 5 d. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Sandlauks prūsiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities Trutnavos dvaro kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. Zalivino apylinkės, 1954 m. birželio 16 d. – 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Kumačiovas bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Elenskrugas

Elenskrugas arba Novyj (, nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Sandlauks prūsiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities Trutnavos dvaro kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Novyj bankgorodov.ru

Žuvininkų apskrities gyvenvietės
Rotenšteinas

Rotenšteinas arba Nevskojė (, nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo kaimo gyvenvietės kaimas.  2011 m. 787 gyventojai.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo apylinkės kaimas.

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Nevskojė bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Neselbekas

Neselbekas arba Orlovka (, nuo 1939 m. Nesselbeck, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Orlovka bankgorodov.ru

Karaliaučiaus apskrities gyvenvietės
Silakaimis

Silakaimis arba Petrovas (, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Sīlakaims prūsiškos kilmės. 1405 m. minimas Silekaym.  1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Petrovas bankgorodov.ru

Žuvininkų apskrities gyvenvietės
Borkai (Balstogės apskritis)

Borki (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grudeko valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 16 km į šiaurės vakarus nuo Grudeko ir apie 25 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.

Grudeko valsčius
Grudekas (Balstogės apskritis)

Grudekas (, , ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grudeko valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 33 km į rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą teka Supraslio upė. Kaimas yra Grudeko stačiatikių dekanato centras.

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis - jotvingiai. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1795 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai. Kaimo istorija glaudžiai susijusi su Chodkevičių šeima. XV a. kaime buvo pastatyta pilis. 1490 m. įkurta Grudeko Švč. Mergelės Marijos Gimimo parapija. 1498 m. Aleksandras Chodkevičius finansavo vienuolyno statybas. XVI a. gyvenvietei buvo suteiktos miesto teisės. XVII a.-XVIII a. gyvenvietė priklausė Pacų, Sapiegų ir Radvilų šeimoms. XIX a. įkurtos Grudeko žydų kapinės, taip pat pastatyta Grudeko Habanimo sinagoga, Grudeko Piaskovos sinagoga ir Grudeko Senoji sinagoga. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. 1807-1842 m. priklausė Rusijos imperijos, Balstogės sričiai, 1842-1914 m. Gardino gubernijai. 1862 m. pastatyta Grudeko Rūpestingosios Dievo Motinos koplyčia. 1897 m. iš gyvenvietės atimtos miesto teisės. 1909 m. pastatyta Grudeko Ohel Jakovo sinagoga. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. 1919-1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1934-1937 m. pastatyta Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Balstogės rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiojo Reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945 m. rugsėjo 9 d. įkurta Grudeko Švč. Jėzaus Širdies parapija. 1945-1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1946-1970 m. pastatyta Grudeko Švč. Mergelės Marijos Gimimo cerkvė. Nuo 1989 m. kaime vyksta gudų jaunimo muzikos šventė Basovišča.

Nuorodos

 Aprašymas apie kaimo žydų istoriją (lenk.);
 Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).

Literatūra

 S. Rospond: “Słownik etymologiczny miast i gmin PRL”

Grudekas
Grudeko valsčius
Chrabrovo kaimo gyvenvietė

Chrabrovo kaimo gyvenvietė () – kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Gurjevsko municipaliniame rajone. Administracinis centras – Chrabrovas. 2011 m. 38 kaimuose buvo 7 789 gyventojai, iš jų 5 284 darbingo amžiaus.

Istorija 
Įsteigta vykdant 2008 m. birželio 30 d. municipalinę reformą nuo 2009 m. vasario 2 d. vietoje Chrabrovo ir Maršalskojės kaimo apylinkių. 1947 m. birželio 17 d. Gurjevo rajone buvo sudarytos Zalivino ir Kaširskojės apylinkės, jos 1954 m. liepos 16 d. sujungtos į Maršalskojės apylinkę. Prie Chrabrovo apylinkės tuo metu prijungta Matrosovkos apylinkė. 

Ribojasi vakaruose su Zelenogradsko rajono Pereslavskojės ir Kovrovo kaimo gyvenvietėmis, šiaurėje su Kuršių mariomis, rytuose su Polesko rajono Turgenevo, pietuose su Dobrino ir Kutuzovo kaimo gyvenvietėmis. 

Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 10 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką. Gyvenvietės administracijai vadovauja konkurso tvarka skiriamas administracijos vadovas.

Kaliningrado srities įstatymu Chrabrovo kaimo gyvenvietę sudaro kaimai:

Šaltiniai 

Kaliningrado srities kaimo gyvenvietės
Gurjevsko rajonas
Krulovi Mostas

Krulovi Mostas (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grudeko valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 14 km į šiaurės vakarus nuo Grudeko ir apie 21 km į rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Netoli kaimo yra Švento Jono kalnas. Per kaimą teka Ploskos upė.

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis - jotvingiai. Pasak legendos karaliui Žygimantui Augustui vykstant iš Valkavisko miesto jis čia buvo sustojęs pernakvoti ir vėliau šioje vietoje liepė įkurti gyvenvietę. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai. Apie 1674 m. karaliaus Jonas Sobieskio valdymo laikais kaimas buvo vadinamas Annopol ir Janopol. 1807, 1831 ir 1863 metais kaimo apylinkėse vyko kariniai susirėmimai. 1840 m. kaime pastatyta Šv. Onos kapinių koplyčia. Apie 1900 m. kaime įkurta Krulovi Mosto Šv. Onos parapija. 1904-1928 m. kaime pastatyta bizantinio architektūros stiliaus cerkvė. 1944 m. liepos 21 d. kaime nusižudė Trečiojo Reicho, Vermachto Generolas majoras - Henning von Tresckow. Jis buvo vienas iš Adolfo Hitlerio nužudymo plano organizatorių 1943 m. kovo mėnesį.

Nuorodos

 Kaimo tinklalapis (lenk.);
 Kaimo įkūrimo legenda (lenk.);
 Aprašymas apie kaimo istoriją (lenk.);
 Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).

Literatūra

 Fest, Joachim (1994), Staatsstreich, Berlin: Siedler, ISBN 3886805395
 Fest, Joachim. Plotting Hitler's Death, 236
 Joachim Fest, Plotting Hitler's Death, 289–290

Grudeko valsčius
Mostovlanai

Mostovlanai (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grudeko valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 16 km į rytus nuo Grudeko ir apie 49 km į rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaime stovi 1862 m. pastatyta medinė Šv. Jono Teologo cerkvė ir 1840 m. pastatyta Šv. Kosmio Ir Damjano cerkvė. Taip pat kaime veikia stačiatikių kapinės. Kaime įsikūrusi Mostovlanų Šv. Apaštalo Jono parapija.

Žymūs žmonės 

 Konstantinas Kalinauskas (1838–1864) – rašytojas, žurnalistas, teisininkas ir vienas iš 1863 m. sukilimo vadų.

Nuorodos 

 Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).

Grudeko valsčius