Maironio gatvė

Maironio gatvė – Vilniaus senamiesčio gatvė, prasidedanti nuo  Barboros Radvilaitės gatvės ir Bernardinų sodo vartų sankirtos, einanti iš šiaurės į pietus, vėliau sukanti į pietryčių pusę ir pasibaigianti sankirtoje su Subačiaus gatve.

Pavadinimas 

Tik nutiesta ši gatvė buvo pavadinta Aleksandro gatve. Tarpukariu ji turėjo Šv. Onos pavadinimą nuo to paties vardo gatvėje stovinčios bažnyčios. Sovietmečiu dalis gatvės buvo pavadinta Tiesos gatve. Taip pat Maironio gatvė sietina su Tymo gatve. 

Šiuo metu gatvė pavadinta lietuvių poeto, kunigo, profesoriaus Maironio garbei.

Gatvės istorija ir dabartis

Tymo pavadinimą šalia Maironio gatvės buvusioji gatvė gavo nuo šioje vietoje gyvenusių odminių, kurie gamino tymo odas. Gatvė ėjo palei kairįjį Vilnios krantą tarp Užupio ir Paplaujos tiltų. Prie pat gatvės šalia Vilnios lygiagrečiai su jos vaga buvo iškastas ir nuo senų laikų tekėjo vandens kanalas. Kanalas su Vilnia jungėsi prie pat tilto į Užupį. Šioje santakoje, Vilnios upės saloje, rytinėje Tymo gatvės dalyje, stovėjo Vyskupų malūnas bei kiti jį supę pastatai. Minėtas Vyskupų malūnas nugriautas 1860 m., kanalas užpiltas žemėmis, ir virš jo suformuota važiuojamoji gatvės dalis. Prie malūno, šiek tiek dešiniau stovėjo penkiolika medinių vienaaukščių namų, tarp kurių buvo ir tymo odininkų cecho namas. Vakarinėje Tymo gatvės dalyje buvo pastatyti mūriniai namai.

1869 metais minėto kanalo vagoje per senąjį Bernardinų sodą ir kapines Rusijos caro Aleksandro II nurodymu buvo nutiesta nauja gatvė, pavadinta Aleksandro gatve. Gatvę tiesė su ta intencija, jog Vilniaus įgulos nariams būtų patogiau žygiuoti į Skaisčiausios Dievo Motinos cerkvę. Prieš tiesiant gatvę, buvo nugriauta Šv. Onos bažnyčios varpinė, taip pat išgriauti Bernardinų vartai, nemažai bernardinams priklausiusių namų.
 
Maironio gatvė prasideda nuo Barboros Radvilaitės gatvės, į ją iš senamiesčio įsilieja Šv. Mykolo, Rusų, Išganytojo ir Onos Šimaitės gatvės iš dešinės pusės, važiuojant nuo Bernardinų sodo vartų. Iš kairės pusės į Maironio gatvę įsilieja Šv. Brunono Bonifaco gatvė, atsiveria Adomo Mickevičiaus skveras, per Bernardinų tiltą ateina Malūnų gatvė, per Užupio tiltą – Užupio gatvė. Už Vilnios vingio su Maironio gatve susikerta  Aukštaičių ir Kūdrų gatvės. Maironio gatvė toliau eina palei Tymo turgaus teritoriją ir pasibaigia sankirtoje su Subačiaus gatve.

Maironio gatvės ilgis apie 1,2 kilometro. Gatvė turi 24 namus. Gatvėje stovi trys bažnyčios: Vilniaus Šv. Onos bažnyčia (Maironio g. 8), Vilniaus Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia (Maironio g. 8), Vilniaus Skaisčiausios Dievo motinos cerkvė (Maironio g. 14). Taip pat šalia šios gatvės į šoną nuo Bernardinų bažnyčios yra Adomo Mickevičiaus skveras su Adomo Mickevičiaus paminklu. Gatvėje iš abiejų pusių stovi Vilniaus dailės akademijos pastatai (Maironio g. 6). Gatvės pabaigoje išsidėstęs Tymo turgus.

Maironio gatvės dalyje prie Vilnios upės yra nutiestas dviračių takas, kuris nusidriekia iki Aukštaičių gatvės.

Maironio g. 7 įsikūręs Vilniaus universiteto žurnalistikos institutas. Maironio g. 15 yra gyvenęs latvių poetas Rainis. Memorialinė lentelė Rainiui iškabinta ant minėto namo, kuriame poetas gyveno.

Vilniaus Šv. Onos bažnyčia

Pirmoji Šv. Onos bažnyčia kairiajame Vilnios krante padėta statyti 1495 m. Vėliau ji buvo nugriauta. Dabartinė Šv. Onos bažnyčia prie Bernardinų vienuolyno pastatyta 1495–1500 m. Jai 1501 m. popiežius Aleksandras VI paskelbė atlaidų privilegiją. 2018 metų birželio 13 d. Vilniaus arkivyskupas Gintaras Grušas šią bažnyčią skyrė Vilniaus tikintiesiems, besimeldžiantiems pagal senąjį, tradicinį Romos ritą.

Vilniaus Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia

1469 m. Kazimiero Jogailaičio įsteigta Bernardinų bažnyčia iš pradžių buvo medinė, stovėjo buvusios senovės lietuvių šventyklos vietoje. Vėliau ji ir vienuolynas pastatyti dabartinėje vietoje. Bernardinų bažnyčia kartu su Šv. Onos bažnyčia ir buvusio vienuolyno pastatais sudaro gotikos stiliaus pastatų ansamblį. Abiejų bažnyčių gotikinės dalies architektu laikomas Mykolas Enkingeris.

Vilniaus Skaisčiausios Dievo motinos cerkvė

Vilniaus Skaisčiausios Dievo motinos cerkvė – stačiatikių katedra, stovinti Maironio g. netoli Vilniaus Šv. Onos, Vilniaus Šv. Pranciškaus Asyžiečio bei Šv. Mykolo bažnyčių. Kaip skelbia paminklinė lenta prie įėjimo, cerkvė pradėta statyti 1346 m. Algirdo žmonos Marijos iniciatyva, pašventinta 1348 m. 1415 m. cerkvė pavadinta soboru, Vytautui Didžiajam sudarius atskirą Lietuvos ir Vakarų Rusijos stačiatikių metropoliją.

Galerija

Nuorodos 

Vilniaus gatvės
Vilniaus senamiestis