joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kurkleliai (Kurkliai)

Kurkleliai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės rytus nuo Kurklių. Yra biblioteka (nuo 1954 m.).

Etimologija 

Manoma, jog kaimo pavadinimas kilo nuo upelio, kuris teka per kaimą, ir anksti pavasarį jame ypač smarkiai kurkia varlės.

Istorija 

XX a. pradžioje buvo Kurklelių dvaras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės
Ramučių evangelikų liuteronų bažnyčia

Ramučių evangelikų liuteronų bažnyčia – bažnyčia, stovinti Ramučiuose, Šilutės raj. Pastatyta 1929 m.

Nuorodos 
 Parapijos puslapis

Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčios
Šilutės rajono bažnyčios
Neogotika Lietuvoje
Puštūnų kalba

Puštūnų kalba, dar žinoma kaip afganų kalba, – šnekamoji ir rašytinė kalba, daugiausia vartojama Afganistane ir šiaurės vakarų Pakistane.

Rašymo sistema 
Puštūnų alfabetas grįstas arabišku alfabetu su keliomis specifinėmis raidėmis. Susideda iš 46 raidžių,

Dialektai 
Kalba turi 13 dialektų:
 Rytų Abdali
 Pietvakarių
 Centrinė Wannetsi
 Centrinė Marwati
 Centrinė Banuci 
 Centrinė Waziri 
 Centrinė Khosti 
 Centrinė Dzadrani
 Centrinė Afridi 
 Šiaurės vakarų Ghazni, Wardak
 Šiaurės vakarų centrinės Ghilzai
 Šiaurės
 Šiaurės rytų

Šaltiniai

Nuorodos 
 

Iranėnų kalbos
Gintarinis pajūris

Gintarinis pajūris – Lietuvos dviračių turizmo trasa Baltijos jūros pakrante nuo Klaipėdos iki sienos su Latvija. Europos dviračių takų tinklo EuroVelo maršruto EV 10 – „Hanzos žiedas“ ir Europos dviračių trasos R1 dalis, Lietuvos dviračių takų Pamario dviračių trasa ir Neringos dviračių takas tęsinys. Trasos ilgis 49-52 km.

Legenda

Šaltiniai

Nuorodos 
 EuroVelo svetainė 

Lietuvos dviračių keliai
Klaipėdos sportas
Klaipėdos transportas
Palangos miesto savivaldybė
Klaipėdos rajono savivaldybė
Otaras Korkija

Otaras Korkija (, 1923 m. gegužės 10 d. Kutaisyje – 2005 m. kovo 15 d. Tbilisyje) – praeityje garsus Gruzijos krepšininkas ir treneris, rungtyniavęs Tbilisio "Dinamo" klube ir TSRS rinktinėje.

O. Korkija buvo vienu iš TSRS rinktinės lyderių. Kartu su komanda jis tris kartus tapo Europos čempionu (1947, 1951 ir 1953 m.) bei vieną kartą iškovojo Europos čempionato bronzos medalį (1955 m.) O. Korkija 1952 m. Helsinkyje pasipuošė olimpiniu sidabro medaliu.

Baigęs krepšininko karjerą O. Korkija liko treniruoti Tbilisio "Dinamo" ekipą. 1962 m. jo vedama gruzinų komanda iškovojo Eurolygos čempionų taurę.

Gruzijos krepšininkai
Sombreras

Sombrero ( 'metanti šešėlį', nuo sombra 'šešėlis') – plačiabrylė skrybėlė, su aukšta, kūgine viršutine dalimi. Nors žodis sombrero siejamas visų pirma su meksikietiškomis skrybėlėmis, ispanų kalboje šiuo žodžiu apibūdinama bet kokia skrybėlė (pavyzdžiui, plokščias ispaniškas Kordobos sombrero). Sombreras naudojamas apsaugoti galvą nuo saulės spindulių. Populiari Pietų Amerikoje (ypač dirbant lauko darbus). Meksikoje sombreras yra tautinių drabužių sudėtinė dalis.
 
Į Meksiką sombrero atkeliavo iš Ispanijos, tačiau karštame klimate labiau tiko lenktakraštės, platesnės skrybėlės, sudarančios šešėlį aplink galvą, todėl vietiniai kaubojai (vaqueros) jas patobulino. Meksikietiški valstiečių sombrero paprastai gaminami iš šiaudų, o brangesni sombrero – iš veltinio. Naudojamos įvairios rišimo technologijos, šventiniai sombrero dažnai būna labai spalvingi, su įmantriais raštais. Be to, dažnai sombrero būna su virvele, kuria tvirtinamas prie skrybėlės nešiotojo, kad vėjas jos nenupūstų. Šios skrybėlės iš Meksikos paplito ir tarp Teksaso kaubojų (išsivystė į kaubojaus skrybėlę) bei pietinės JAV dalies indėnų. Dabar sombrero skrybėlė Meksikoje jau retai nešiojama, bet ji yra svarbi tautinio kostiumo dalis ir nešiojama ceremonijų, švenčių metu.

Taip pat skaitykite 
 Sombrero vueltiao

Nuorodos 

Meksikos kultūra
Nacionalinė apranga
Skrybėlės
Jurijus Ozerovas

Jurijus Ozerovas (, 1928 m. liepos 9 d. Maskvoje – 2004 m. vasario 25 d.) – žymus Rusijos krepšininkas ir treneris.

1947 m.- 1960 m. jis žaidė Maskvos "Dinamo" ekipoje, o 1951 m.- 1959 m. rungtyniavo ir TSRS rinktinėje.

Per savo karjerą rinktinėje J. Ozerovas spėjo du kartus džiaugtis Europos čempionato aukso medaliu (1953 ir 1957 m.) ir vieną kartą – bronziniu apdovanojimu (1955 m.) Iš dviejų olimpinių žaidynių – 1952 m. Helsinkyje ir 1956 m. Melburne – krepšininkas parsivežė sidabro medalius.

Baigęs sportininko karjerą, J. Ozerovas 1963 m.- 1969 m. ir 1977 m.- 1980 m. dirbo TSRS rinktinės vyriausiojo trenerio Aleksandro Gomelskio asistentu. Jo treniruojama rinktinė penkis kartus tapo Europos čempione (1963, 1965, 1967, 1969 ir 1979 m.), pasaulio čempionatuose iškovojo vieną aukso (1967 m.), vieną sidabro (1978 m.) ir du bronzos medalius (1963 ir 1970 m.) Olimpinėse žaidynėse jo treniruojama komanda laimėjo vieną sidabrinį (1964 m.) ir du bronzinius apdovanojimus (1968 ir 1980 m.)

Rusijos krepšininkai
Rusijos olimpiečiai
Inga Skisaker

Inga Skisaker – ekonomistė, vadovė, bankininkė. Nuo 2021 metų – „Swedbank“ Lietuvoje vadovė. Iki Iki tol nuo 2008 metų ėjo „Nordea Bank Lietuva“ generalinės direktorės pareigas. Šiame banke pradėjo dirbti vykdančiąja direktore 2007 metais. Nuo 2013 metų vadovavo Nordea Baltijos šalių skyriui.

Veikla 
Inga Skisaker yra Investuotojų Forumo valdybos narė. Nuo 2004 m. „RIMI Lietuva“ ėjo generalinės direktorės pareigas. Nuo 1996 m. vadovavo „Baltic Fund Securities“ fondui. Taip pat buvo AB „Rokiškio sūris“ valdybos narė ir AB „Dvarčionių keramika“ Stebėtojų tarybos narė.

Lietuvos vadybininkai
Lietuvos bankininkai
Kim Hill

Kim Hill (Kimberley Lockett) – amerikiečių soul muzikos dainininkė ir dainų autorė.

Ji geriausiai žinoma, kaip buvusi hiphopo grupės „Black Eyed Peas“ narė.

Kim paliko grupę 2000 m. dėl grupės krypties pakeitimo ir ją 2003 m. pakeitė Fergie.

Nuo to laiko ji pradėjo solo karjerą.

Diskografija 
 Okada Taxi
 Surrender to Her Sunflower
 Suga Hill
 Pharaon’s Daughter
 I’m Back
 Black Eyed Peas – My Humps

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė
 Oficialus „MySpace“ puslapis
 Kim. She. Is by Ernest Hardy, Los Angeles Weekly, November 29, 2006 

Hill, Kim
Hill, Kim
Jungtinių Amerikos Valstijų Konstitucija

Jungtinių Amerikos Valstijų konstitucija – aukščiausias Jungtinių Valstijų įstatymas. JAV Konstitucija yra teisėtos JAV valdžios pamatas, pagrindžiantis Jungtinių Amerikos Valstijų ir Jungtinių Valstijų federalinės valdžios egzistavimą. Konstitucijoje pateikiama Jungtinių Valstijų federalinės valdžios organizavimo sistema. Dokumentas apibrėžia tris pagrindines valdžios šakas: įstatymų leidžiamąją valdžią, kuri priklauso iš dviejų rūmų sudarytam Kongresui; vykdomąją valdžią, priklausančią prezidentui; ir teisminę valdžią, kurią sudaro Aukščiausiasis teismas ir kiti federaliniai teismai. Be šių šakų organizavimo numatymo, konstitucija taip pat tiksliai apibrėžia, kokius įgaliojimus kiekviena šaka gali vykdyti. Konstitucija taip pat palieka išskirtinai daug teisių atskiroms JAV valstijoms, tokiu būdu sukurdama Jungtinių Valstijų federalinės sistemos valdymą. JAV konstitucija yra trumpiausia ir seniausia rašytinė konstitucija.

Istorija 
Filadelfijos konstitucinis suvažiavimas priėmė JAV konstituciją 1787 metų rugsėjo 17 dieną Filadelfijoje, o vėliau ši konstitucija visų žmonių vardu buvo ratifikuota atskirose valstijose vykusiuose suvažiavimuose. Konstitucija nuo jos priėmimo buvo pataisyta 27 kartus. Pirmosios dešimt JAV konstitucijos pataisų yra vadinamos Teisių biliu. „Konfederacijos ir amžinos sąjungos straipsniai” buvo pirmasis dokumentas, laikytas pirmąja JAV konstitucija.Tačiau JAV konstitucija, kaip pagrindinis JAV dokumentas, pakeitė Konfederacijos straipsnius. Konstitucija užima pagrindinę vietą JAV teisėje ir politinėje kultūroje. Šis rašytinio dokumento originalas yra demonstruojamas Nacionalinių archyvų ir dokumentų valdyboje Vašingtone.

Originalūs konstitucijos puslapiai

Nuorodos 
 Nacionalinis konstitucijos centras
 Nacionaliniai archyvai – JAV Konstitucija

Šaltiniai 

JAV Konstitucija
Anatolijus Konevas

Anatolijus Konevas (, 1921 m. sausio 10 d. – 1965 m. lapkričio 9 d.) – Rusijos krepšininkas, rungtyniavęs Maskvos "Dinamo" ir Maskvos CSKA klubuose bei TSRS rinktinėje.

Kartu su rinktine A. Konevas tris kartus tapo Europos čempionu (1947, 1951 ir 1953 m.) bei vieną kartą iškovojo Europos čempionato bronzos medalį (1955 m.) A. Konevas 1952 m. Helsinkyje pasidabino olimpiniu sidabro medaliu.

Rusijos krepšininkai
Rusijos olimpiečiai
Vince Vaughn

Vince Vaughn (g. 1970 kovo 28 d. Mineapolis, Minesota) – JAV aktorius.

Biografija 

Gimė 1970 kovo 28 d. Mineapolyje, Minesotoje, augo Lake Forest’e, Ilinojuje. Pirmą kartą pasirodė televizijoje, Chevy reklamoje. 1993 m. gavo vaidmenį filme "Rudy". 1996 m. vaidino filme "Swingers" ir jį pastebėjo Steven Spielberg ir pakvietė vaidinti filme Juros periodo parkas. Vaidino 2004 m. filme "Ponas ir ponia Smitai", taip pat 2005 m. filme "Slėpkit pamerges! ", kuris uždirbo 209 mln. $ (Antras R-Rated įvertintų filmų vietoje).

Apdovanojimai 

 MTV Kino apdovanojimai: Geriausias duetas (su Owen Wilson)

Nuorodos 

 imdb.com puslapis apie aktorių
 Fanų puslapis

Vaughn, Vince
Karolis III (Jungtinė Karalystė)

Karolis III (, g. 1948 m. lapkričio 14 d.) – vyriausias Elžbietos II ir Princo Filipo sūnus, Jungtinės Karalystės ir jos 14 užjūrio teritorijų karalius. Karolis III sosto įpėdinis buvo nuo 1952 m., o 2022 m. rugsėjo 8 d. tapo Jungtinės Karalystės karaliumi.

Biografija 

Karolis III gimė Bakingamo rūmuose kaip pirmas Jurgio VI anūkas. Jis mokėsi Čymo ir Gordonstouno mokyklose, Gylongo gramatikos mokykloje Australijoje. Gavęs menų bakalauro diplomą Kembridže 1971–1976 m. tarnavo Britų laivyne.

1981 m. susituokė su Diana Spencer. Su Princese Diana susilaukė dviejų sūnų – Princo Viljamo (g. 1982 m.) ir Princo Hario (g. 1984 m.). Po daugelio paviešintų neištikimybės atvejų, 1996 m. įvyko poros skyrybos. 1997 m. Diana žuvo autoavarijoje Paryžiuje. 2005 m. Velso princas vedė ilgametę meilužę Kamilą Parker Bouls.

Karalius Karolis III turi įvairių socialinių ir humanitarinių interesų: 1976 m. jis įkūrė Princo fondą, yra daugelio labdaros organizacijų rėmėjas ar prezidentas. Jis keletą dešimtmečių remia ekologišką žemdirbystę, bando atkreipti visuomenės dėmesį į klimato kaitą. Jo pastangos gamtosaugoje buvo įvertintos daugybe apdovanojimų. Be to, jis rūpinasi istorinių pastatų apsauga, yra žolininkystės ir alternatyvios medicinos propaguotojas.

Kai buvo sosto įpėdinis, jis buvo žinomas kaip Velso princas, Škotijoje – Rotsėjaus hercogas, o Pietų Anglijoje – Kornvalio hercogas. Tapęs karaliumi, jis šiuos savo ir savo žmonos Kamilos titulus perdavė Princui Viljamui ir jo žmonai Ketrin. Sosto įpėdinis visada tradiciškai yra Velso princas.

Galerija

Šaltiniai 

Vindzorai
Jungtinės Karalystės valdovai
Velso princai
Kornvalio hercogai
Gaël Monfils

Gaelis Monfisas (, g. 1986 m. rugsėjo 1 d.) – Prancūzijos tenisininkas. Šiuo metu ATP reitinge yra 16-oje vietoje. Per savo karjerą yra laimėjęs 3 ATP turnyrus.

Monfils, Gaël
Prancūzijos olimpiečiai
Tešanis

Tešanis – miestas šiaurinėje Bosnijoje ir Hercegovinoje, į pietvakarius nuo Dobojaus, prie Tešankos upės. Išsidėstęs kalvotoje vietovėje. Yra Ferhadijos mečetė, išlikusi viena didžiausių šalyje pilis, žinomi mineraliniai vandenys.

Sportas 
 NK TOSK Tešanj (futbolas)

Bosnijos ir Hercegovinos miestai
Milko Bjelica

Milko Bjelica (g. 1984 m. birželio 4 d.) – Juodkalnijos krepšininkas, rungtyniaujantis V klube. 2008 m. su L. Rytu LKL iškovojo antrą vietą čempionate. Nuo 2011 m. liepos 26 d. žaidžia Vitorijos "Caja Laboral" klube, su kuriuo pasirašė dvejų metų kontraktą.

Pasiekimai 

 2009 m. ULEB taurės čempionas
 2009 m. LKL čempionas
 2009 m. BBL prezidento taurės laimėtojas
 2009 m. LKF taurės nugalėtojas

Šaltiniai 

Juodkalnijos krepšininkai
Užsienio krepšininkai Lietuvos komandose
Šiliškė

Šiliškė – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 6,2 km į pietus nuo Bubių, Bubių seniūnija, Dubysos dešiniajame krante.

Istorija 
TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bazilionų apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Šilynas

Šilynas – viensėdis Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 3 km į pietus nuo Bubių, Bubių seniūnija, Kurtuvėnų regioninis parkas, prie senojo kelio Bubiai – Kelmė, Dubysos dešiniajame krante.

Istorija 
XIX a. viensėdį valdė Bubių dvarininkai Zubovai. TSRS okupacijos metais viensėdis priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Žalpeliai

Žalpeliai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 4 km į pietus nuo Bubių, Dubysos dešiniajame krante.

Istorija 

TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Zuikiškė (Šiauliai)

Zuikiškė – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 7 km į pietvakarius nuo Bubių, kelio  dešinėje. 

Saugomi Zuikiškės ąžuolas, Zuikiškės liepa.

Istorija 
TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui. Kaime paprastai būna orientavimosi sporto varžybų starto vieta.

Gyventojai 

Kiti kaimai šiuo pavadinimu:
 Zuikiškė (Tauragė)
 Zuikiškė (Ignalina)

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Volungiai (Šiauliai)

Volungiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 6 km į pietvakarius nuo Bubių, senojo kelio Bubiai–Kelmė kairėje.

Istorija 
TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Zigmantinė

Zigmantinė – viensėdis Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 4,6 km į pietus nuo Bubių, prie senojo kelio Bubiai–Kelmė, Dubysos dešiniajame krante.

Istorija 
TSRS okupacijos metais viensėdis priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Vilkuriai

Vilkuriai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 5 km į rytus nuo Bubių, Bubių seniūnija, prie kelio Aukštelkė – Trociškė.

Istorija 

1923 m. kaimas priskirtas Šiaulių Šv. Jurgio bažnyčiai. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė kolūkiui „Naujas gyvenimas“.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Trociškė

Trociškė – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 4,2 km į pietryčius nuo Bubių, Bubių seniūnija, prie kelio Aukštelkė – Bazilionai, Giniočių miške.

Istorija 
TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
San Tomė ir Prinsipės vėliava

San Tomė ir Prinsipės vėliava – vienas oficialių San Tomė ir Prinsipės Demokratinės Respublikos simbolių. Sudaryta iš raudono trikampio flagštoko pusėje ir trijų horizontalių juostų. Vidurinėje juostoje – dvi juodos žvaigždės. Vėliava priimta 1975 m. lapkričio 5 d.

Raudonas trikampis vėliavoje simbolizuoja lygybę ir kovą už nepriklausomybę, o dvi juodos žvaigždės – dvi pagrindines šalies salas, San Tomė ir Prinsipę. Žalia juosta simbolizuoja salų vešlią augaliją, geltona juosta – saulę.

Raudona, žalia ir juoda yra pagrindinės Afrikos šalių vėliavų spalvos.

Šaltiniai 

Valstybinės vėliavos
San Tomės ir Prinsipės atributika
Vilaičiai (Šiauliai)

Vilaičiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 2 km į pietryčius nuo Bazilionų, kairiajame Dubysos krante, prie kelio Bazilionai–Pašiaušė.

Istorija 
TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Vabalai (Šiauliai)

Vabalai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 8,5 km į pietvakarius nuo Bubių, prie kelio .

Istorija 
TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Užkalniai (Šiauliai)

Užkalniai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietvakarinėje dalyje, 12 km į šiaurės vakarus nuo Bubių, Bubių seniūnija, prie kelio Gilvyčiai–Kuršėnai.

Istorija 
Greta kaimo – Noliškių pilkapiai. Kaimas pasižymėjo keliais XVII a. – XIX a. koplytstulpiais ir koplytėlėmis. TSRS okupacijos metais Užkalniai priklausė Bubių apylinkės Gilvyčių tarybiniam ūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Tilybiškė

Tilybiškė – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 11 km į šiaurės vakarus nuo Bubių, Bubių seniūnija, prie kelio Gilvyčiai – Sauginiai.

Istorija 
Kaimo rytuose yra senovės gyvenvietė ir senkapiai. TSRS okupacijos metais priklausė Bubių apylinkės Gilvyčių tarybiniam ūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Skurviai

Skurviai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 5 km į pietryčius nuo Bubių, Bubių seniūnija, prie kelio Jusaičiai – Jankaičiai, Dubysos kairiajame krante.

Istorija 
Kaimo pietiniame pakraštyje buvusi senovės gyvenvietė, į vakarus – Jusaičių alkakalnis. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pakarčiūnai

Pakarčiūnai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 5 km į šiaurę nuo Šiaulių, Šiaulių kaimiškoji seniūnija, prie kelio  aplinkkelio, Gubernijos miškas.

Istorija 
Kaimo šiaurinėje ir rytinėje dalyje buvusios trys senovės gyvenvietės. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės „Gegužės devintosios“ kolūkiui.

1912-1920 m. veikė dvarininko Juozo Griniaus iniciatyva įsteigta privati mokykla, kurioje dirbo mokytoja Julija Klupšaitė. Mokykla dirbo vienoje lentpjūvės patalpoje. 1920 m. įsteigta savivaldybės Pakarčiūnų pradžios mokykla, joje įvairiu laiku dirbo mokytojai: Vargonaitė, Rymaitė, Markevičienė, Jenonienė, Blažienė, Aldona Balčiūnienė, J. Baranauskas. 1970 m. Mokykla uždaryta.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Jurgeliškiai (Šiauliai)

Jurgeliškiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės centrinėje dalyje, 8 km į šiaurę nuo Šiaulių, prie kelio .

Istorija 
TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės „Pirmyn“ kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Kadugiai

Kadugiai (arba Kadagynė) – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės centrinėje dalyje, 5 km į vakarus nuo Šiaulių, prie kelių  ir  sankryžos.

Istorija 
TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės Pranės Jankutės kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Malavėniukai

Malavėniukai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 4 km į rytus nuo Šiaulių, prie „Popiežiaus kelio“ , Švedės tvenkinio rytiniame krante.

Istorija 
Prie kaimo buvo senkapis. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Ginkūnų daržininkystės tarybiniam kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Vincentas Vizgirda

Vincentas Vizgirda (1874 m. lapkričio 12 d. Zygmantų kaime, Tamošbūdžio valsčius, Vilkaviškio apskritis – 1966 m. sausio 15 d. Marijampolėje) – Romos katalikų kanauninkas, kanonų teisės ir filosofijos mokslų daktaras, Vilkaviškio kunigų seminarijos rektorius.

Biografija 
Baigė Mintaujos gimnaziją, nuo 1895 m. mokėsi į Seinų kunigų seminarijoje. 1900 metais įšventintas kunigu. Kaip gabus teologas siunčiamas studijuoti į Romos šv. Grigaliaus ir Fribūro universitetus, kuriuose apgynė dvi – kanonų teisės ir filosofijos – daktaro disertacijas. Po studijų išvyko į JAV – kunigavo Plymonto Švento Andriejaus ir Ročesterio Švento Jurgio lietuviškose parapijose. Įkūrė naują lietuvių parapiją Vilkes Bare, kur 1912 m. pastatė naują bažnyčią. Aktyviai dalyvavo tautiečių draugijose: Kunigų vienybėje ir Amerikos lietuvių Romos katalikų federacijoje. Lietuvių Romos katalikų susivienijime buvo renkamas valdybos nariu. Vienas iš laikraščio „Draugas“ leidėjų.

1912 m. grįžo į Lietuvą ir buvo paskirtas naujai atidarytos Kybartų gimnazijos prefektu. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui liko gimtinėje, 1917 m. Marijampolėje įkūrė lietuvišką „Žiburio“ gimnaziją, o 1918 m. gegužės mėnesį tokią gimnaziją įsteigia Šakiuose. Dar karo pradžioje nusprendžia iš savo JAV uždirbtų lėšų pastatyti naują bažnyčią Paluobiuose. Taip 1916 metais iškilo nauja medinė Paluobių Šv. Angelų Sargų bažnyčia.

1918 m. vyskupo pavedimu vyko į Seinus ir tų pačių metų rudenį atkurė lietuvių kalba dėstomą Seinų kunigų seminariją, tapo jos rektoriumi. Po metų lenkų valdžia seminariją uždarė, o klierikus deportavo į Lietuvą. Ištremta seminarija įsikūrė Zyplių dvare, vėliau persikėlė į Gižus, po to į Vilkaviškį. Visus nelengvus tuo meto organizacinius ir finansinius seminarijos klausimus teko spręsti V. Vizgirdai. 1926 metais paskirtas Kudirkos Naumiesčio klebonu ir dekanu, kartu dirbo Vilkaviškio vyskupijos kurijoje. Mirus vyskupui Antanui Karosui, 1947 – 1949 m. valdė vyskupiją.

1949 m. gegužės mėn. LTSR saugumo organai pagal agentūrinę bylą „Tina’’ suėmė Vilkaviškio vyskupijos valdytoją Vincą Vizgirdą, kurijos kanclerį kun. Stasį Mikelkevičių bei dar penkis šios vyskupijos kunigus ir nuteisė kalėti. Pagal bylos medžiagą valdytojas patarinėjęs antitarybinio pogrindžio dalyviams kaip toliau tęsti kovą, o jam talkinęs S. Mikelkevičius. Iš kalėjimo grįžo 1954 m. ir iki mirties gyveno Marijampolėje, buvo rezidentu bažnyčioje bei daug bendravo su likimo draugu kunigu Petru Dvaranausku.

Šaltiniai 
 Bernardas Aleknavičius. Nepavargstantis krašto švietėjas;
 Arūnas Streikus. Lietuvos Katalikų Bažnyčia ir ginkluotasis pasipriešinimo sąjūdis Lietuvoje.

Lietuvos kunigai
Lietuvos disidentai
Lietuvos filosofai
Lietuvos kanonistai
Lietuvos teologai
Lietuvos kanauninkai
Ėgiu Mortas

Ėgiu Mortas () – tai miestelis ir komuna Prancūzijoje, Langedoko-Rusijono regione, Gardo departamente. Miestelis iš visų pusių apsitvėręs gynybine siena. Aigues-Mortes oksitanų kalba reiškia "Miręs vanduo".

Geografija 
Miestelis įsikūręs už 100 kilometrų nuo Marselio, 25 kilometrų nuo Monpeljė, 30 kilometrų nuo Nimo ir 5 kilometrų nuo Viduržemio jūros. Miestelis yra subtropinio klimato zonoje.

Prancūzijos miestai
Kurmiškė (Varėna)

Kurmiškė – kaimas Varėnos rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, Merkinės seniūnijoje, 4 km į šiaurės rytus nuo Merkinės. Dalis kaimo įeina į Dzūkijos nacionalinį parką. Per Kurmiškę eina plentas . Šiauriniu pakraščiu teka Nemuno intakas Strauja. Iš vakarų supa Subartonių miškai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Tvibiai

Tvibiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 21 km į pietus nuo Šiaulių, prie kelio .

Istorija 
Kaimo teritorijoje buvusi senovės gyvenvietė. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės „Energijos“ kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Tvibiukai

Tvibiukai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 21 km į pietus nuo Šiaulių, prie kelio .

Istorija 
TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės „Energijos“ kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Minaičiai (Šiauliai)

Minaičiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 4 km į pietvakarius nuo Pakapės, prie kelio .

Geografija

Istorija 

Kaimas garsėjo koplytėle medyje su skulptūra „Pieta“ (paminklų registro Nr. DV-2655). TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės „Energijos“ kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Uosupis (Šiauliai)

Uosupis – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 10 km į šiaurės rytus nuo Šiaulių, prie kelio Šapnagiai–Naisiai ir Švedės intako Uosupio.

Istorija 
TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės Ginkūnų daržininkystės tarybiniam ūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Girelė (Šiauliai)

Girelė – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 8 km į šiaurės rytus nuo Šiaulių, prie kelio .

Gyventojai

Istorija 

TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės Ginkūnų daržininkystės tarybiniam ūkiui.

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Vitezas

Vitezas – miestas vidurio Bosnijoje ir Hercegovinoje, prie Lašvos upės, 60 km į šiauręs vakarus nuo Sarajevo. Vyrauja kroatai ir musulmonai.

Sportas 
 NK Vitez (futbolas)

Bosnijos ir Hercegovinos miestai
Varėnos Pirmasis tvenkinys

Varėnos Pirmasis tvenkinys – tvenkinys šiaurinėje Varėnos dalyje, Merkio intako Derėžnyčios slėnyje, 5,3 km nuo jos žiočių. Ilgis iš rytų į vakarus 2,55 km, plotis iki 0,45 km. Yra 0,19 ha sala. Altitudė 112 m. Krantai aukšti, kranto linija labai vingiuota. Krantai apaugę mišku (Varėnos I ir Varėnos II miškai), smėlėti, iš šiaurės įsiterpusiame pusiasalyje stūkso Girežerio piliakalnis. Priešsroviui iškart telkšo Varėnos II tvenkinys. Vanduo naudojamas buitinėms reikmėms, drėkinimui. Varėnos Pirmasis tvenkinys yra populiari varėniškių poilsio vieta, yra įrengta keletas paplūdimių, iš pietų įsiterpusiame pusiasalyje įkurtas Dainų slėnis.

Debitas:
 Upės: 0,12 m³/s
 Užtvankos skaičiuotinis: 5,61 m³/s

Užtvanka 220 m ilgio, 5 m pločio, ja eina kelias . Vandens pralaida – šachtinė. Įrengta 1977 m.

Šaltiniai 
 Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998

Varėnos rajono tvenkiniai
Pour elle (filmas)

Pour elle (, ) – 2008 m. prancūzų režisieriaus Fredo Kavajė () drama.

Filmo premjera įvyko 2008 m. lapkričio 7 d. Araso tarptautiniame filmų festivalyje ()..

Siužetas 

Jei esate pareigingas ir paklusnus įstatymams žmogus, tai nėra nieko baisesnio, kai Jūs apkaltina tuo, ko faktiškai nesate padarę. Ypač jei to pasekoje yra sugriaunama rami šeimos idilė.

Būtent tai ir atsitiko su Lizos ir Žiuljeno šeima auginančia mažąjį Oskarą. Vieną rytą į jų butą įsiveržė policija ir areštavo Lizą. Ji buvo apkaltinta tyčine žmogžudyste ir nuteista 20 metų kalėjimo.
 
Džiuljenas priverstas rūpintis mažuoju Oskaru ir morališkai palaikyti Lizą jų pasimatymų metu. Ir kai visi juridiniai svertai žmonos išlaisvinimui išnaudoti, Džiuljenas įsitikinęs savo žmonos nekaltumu, turi apsispręsti, kiek toli jis pasiryžęs eiti „dėl jos“, kad susigrąžintų Lizą?

Žiuljenas nusprendžia suorganizuoti Lizos pabėgimą iš kalėjimo…

Aktoriai 
 Vincent Lindon – Žiuljenas
 Diane Kruger – Liza
 Lancelot Roch – Žiuljeno ir Lizos sūnus Oskaras
 Olivier Marchal – Henri Paskuetas
 Hammou Graïa – Susini
 Liliane Rovère – Žiuljeno mama
ir kt.

Išnašos 

2008 filmai
Dramos
Prancūzijos filmai
Jurgis Narjauskas

Jurgis Narjauskas (1876 m. balandžio 21 d. Parausių kaime, Vilkaviškio apskritis – 1943 m. sausio 27 d. Telšiuose) – Romos katalikų prelatas, diplomatas, vertėjas, spaudos veikėjas ir tautosakininkas.

Biografija 
Mokėsi Marijampolės gimnazijoje ir Seinų kunigų seinarijoje. 1899–1903 m. studijavo Romoje Grigaliaus universiteto Teisių fakultete ir Fribūro universitete. 1903 m. teisės mokslų daktaras. Iki Pirmojo pasaulinio karo dėstė lietuvių kalbą Seinų kunigų seminarijoje.

1904 m. Ožkabalių kaime užrašinėjo dainas (melodijos paskelbtos Vilniuje 1998 m., knygų serijoje Jono Basanavičiaus tautosakos biblioteka T. IX–X). Kartu su kolegomis kunigais 1905 m. Seinuose įsteigė spaustuvę „Laukaitis, Dvaranauskas, Narijauskas ir Bendrovė“, kuri leido savaitraštį „Žiburys“ su priedais „Artojas“, „Šaltinėlis“, „Vainikas“, „Vainikėlis“ ir „Kvieslys“. 1906 m. Seinuose įkurta „Žiburio“ draugija, o prie jos choras, kuriam vadovavo kunigas Dvaranauskas.

1914–1919 m. gyveno Petrograde, Kryme, Romoje. 1919-1922 m. Lietuvos atstovas Vatikane. 1921 m. Romoje italų kalba leido dvisavaitį informacinį leidinį „Eco di Lituania“. Susipykęs su savo bičiuliu Lietuvos užsienio reikalų ministerijos patarėju kanauninku Kazimieru Prapuoleniu, iš diplomatinės veiklos pasitraukė. Grįžo į Lietuvą ir dėstė lotynų bei italų kalbas Kauno kunigų seminarijoje ir Lietuvos Universitete. Nuo 1925 m. klebonas Gelgaudiškyje, nuo 1928 m. dirbo Telšių vyskupijos kurijoje ir Telšių kunigų seminarijoje.  Rašė religiniais, teisiniais ir kitais klausimais leidiniuose „Draugija“, „Vadovas“, „Vienybė“, „Žemaičių prietelius“ ir kt. 

Vertė grožinę literatūrą iš lotynų ir italų kalbų.

Vertimų bibliografija 
 Ovidijus. Biografija. Autobiografija. Telšiai, 1928
 Dantė. Dieviškoji komedija. Telšiai, 1938

Šaltiniai 

Lietuvos kunigai
Lietuvos vertėjai
Lietuvos tautosakininkai
Lietuvos diplomatai
Lietuvos prelatai
Lietuvos chorvedžiai
Lietuvos redaktoriai
Lietuvos leidėjai
Apušėliai

Apušėliai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės teritorijos centrinėje dalyje, 16 km į šiaurės vakarus nuo Šiaulių, Gruzdžių seniūnijoje, į vakarus nuo kelio Kužiai – Gruzdžiai, Gulbino miško linkyje.

Istorija 
Nuo 1897 m. Osinovkos palivarkas priskirtas Verbūnų seniūnijai, 1920 m. kaimas pavadintas Apušėliais. 1950–1991 m. kaimo žemė priklausė Gruzdžių apylinkės kolūkiui „Tarybinė žemė“.

Gyventojai 
1923 m. surašymo metu kaime buvo 11 ūkių.

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
FK Lampėdžiai

Kauno „Lampėdžiai“ – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Istorija

Klubas 2009 m. debiutavo III lygoje, tačiau po to sezono dalyvauja tik neoficialiuose turnyruose.

Sezonai 

|}

Sudėtis

Nuorodos 

Lampedziai
Kauno futbolas
FK Triobet Kaunas

Kauno „Triobet“ – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Istorija

Komanda įkurta prie lažybų bendrovės „Triobet“. 2009 m. klubas debiutavo Kauno apskrities pirmenybėse, tačiau po I rato iš turnyro pasitraukė.

Sezonai

|}

Nuorodos 

Triobet Kaunas
Kauno futbolas
FK Virpstas Kaunas

Kauno „Virpstas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Istorija

Klubas įkurtas kaip dukterinė Visas Labas Kaunas klubo komanda. 2010 m. pasivadino rėmėjų įmonės „CID“ vardu. 2011 m. persivadino „Virpstu“ (galimai dėl sąsajų su VšĮ „Kauno Virpstas“).

Sezonai

|}

Nuorodos 

Kauno futbolas
Virpstas
FK Interas-Neris

Kauno „Interas-Neris“ – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Istorija

Sezonai 

|}

Nuorodos 

Interas Kaunas
Kauno futbolas
FK Oniksas Kaunas

Kauno „Oniksas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Istorija

Sezonai 

|}

Nuorodos 

Oniksas
Kauno futbolas
FK Spartanus Kaunas

Kauno „Spartanus“ – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Istorija 

2010 m. „Tebodin“ komandos pagrindu sudarytas Fortas Kaunas klubas, o vietoje „Tebodin“ 2010 m. balandžio 15 d. įkurta viešoji įstaiga „Spartanus“, kurios komanda rungtyniauja 7 × 7 mėgėjų lygoje.

Sezonai 

|}

Nuorodos 

Spartanus
Kauno futbolas
Adiada Šiauliai

Šiaulių „Adiada“ – Lietuvos futbolo klubas iš Šiaulių.

Istorija 
thumb|right|150px|„Omnitel“ emblema

Komanda kūrėsi prie Šiaulių „Omnitel“ bendrovės padalinio. 2009 m. ji debiutavo III lygoje. Komandą perėmė IĮ Adiada, 2011 m. komanda pervadinta į „Adiada“ ir debiutavo LFF taurės turnyre.

2018 m. ŠAFF III lygos pirmenybėse liko penktoje vietoje. Mindaugas Rudaitis komandoje tapo rezultatyviausiu sezono žaidėju pelnęs 12 įvarčių. Komanda prastai pradėjo pirmenybes, o antroje pusėje susirinko taškų ir pagerino pozicijas.

Sezonai 

|}

Išnašos

Nuorodos 

Adiada
Šiaulių futbolas
FK Nautica Klaipėda

Klaipėdos „Nautica“ – Lietuvos futbolo klubas iš Klaipėdos, įsikūrusi prie įmonės „Baltnautic Shipping LTD“.

Istorija
<...>
2022 m. žaidė Klaipėdos regiono veteranų (35+) 8x8 futbolo pirmenybėse ir užėmė 3 vietą.

Sezonai

|}

SFL varžybos 

|}

Nuorodos 

Lietuvos futbolo klubai
Klaipėdos futbolas
SK AMG-Titanic Klaipėda

Klaipėdos „Titanikas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Klaipėdos.

Istorija 
Klaipėdos „Titaniko“ komanda žaidė II lygoje 2004 m. 

Vėliau ji iširo, bet 2009 m. atkurta „Ekspautos“ vardu, o 2011 m. susigrąžintas istorinis „Titaniko“ vardas.

Emblema

Sezonai 

|}

Dubleriai 

SFL varžybose žaidė „Ekspautos“ dubleriai, dar žinomi kaip „Ekspauta-Piritas“.

|}

Nuorodos 

Titanikas
Klaipėdos futbolas
FK Atomas Panevėžys

FK Atomas, SK Atomas – Lietuvos futbolo klubas iš Panevėžio.

Sezonai 

|}

SFL varžybos

|}

Nuorodos 

Atomas
Atomas
FK Fokusas Panevėžys

Panevėžio „Fokusas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Panevėžio.

Sezonai

LFF varžybos

|}

SFL varžybos

|}

Salės fubtolo varžybos
Dalyvauja Panevėžio apskrities I lygos salės futbolo (futsalo) pirmenybėse.
 2019-2020m. PAFF futsal pirmenybės, B divizionas – I vieta
 2020-2021m. pirmenybės nevyko
 2021-2022m. PAFF futsal I futsal lygos pirmenybės

Nuorodos 

Lietuvos futbolo klubai
Lietuvos salės futbolo klubai
Panevėžio futbolas
FK Ipukis

Marijampolės „Ipukis“ – Lietuvos futbolo klubas iš Marijampolės.

Istorija

Komanda įkurta prie individualios įmonės „Ipukis“, kuri registruota Liudvinave. Įmonė užsiima tarptautiniais automobilių pervežimais.  2009 m. komanda debiutavo III lygoje, 2011 m. – SFL lygoje.

Sezonai 

|}

SFL varžybos

|}

Šaltiniai

Nuorodos 

Ipukis
Ipukis
FK Futboliukas Vilnius

Vilniaus „Futboliukas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.

Sezonai

|}

SFL varžybos 

|}

Nuorodos 

Lietuvos futbolo klubai
Vilniaus futbolas
FK Peruno Vilnius

Vilniaus „Peruno“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.

Istorija

Klubas 2009 m. debiutavo SFL varžybose.

Sezonai

|}

SFL varžybos 

|}

Nuorodos 

Lietuvos futbolo klubai
Vilniaus futbolas
Gargždų Pramogos–SC

Gargždų „Pramogos–SC“ – Lietuvos futbolo bei futsalo klubas iš Gargždų.

Istorija 
2004 m. dar moksleiviais būdami keli iniciatyvūs jaunuoliai subūrė krepšinio komandą „Taškas“. Pavadinimas, tai rėmėjo parduotuvės pavadinimas, kuris prigijo ir buvo naudojamas daugiau nei dešimt metų. 2005 m. pavasarį „Taško“ nariai subūrė ir futbolo komandą. Debiutinėse rungtynėse lauko futbolo pirmenybėse „Taškas“ susitiko su „Sendvariu“ ir laimėjo 2:0. Nuo 2006 m. klubas dalyvauja ir salės futbolo pirmenybėse. 2009 m. kovo 12 d. Matas Bieliauskas, Dainius Stončius ir Julius Litvinas oficialiai įkūrė nepelno siekiantį sporto klubą asociacija „Gargždų taškas“. 2016 metais klubas pasivadino „Gargždų Pramogos-Ąžuolas“ vardu.

Spalvinė gama 
Žydra ir balta spalvos.

Sezonai 

|}

SFL varžybos 

|}

Salės futbolo varžybos 

Klubas buvo pakviestas dalyvauti naujai įkurtoje 2019–2020 m. Baltijos futsal lygoje.

Futsalo komandos sudėtis 

Atnaujinta 2020 m. sausio 27 d.

Šaltiniai

Nuorodos 

Gargždų Pramogos–SC
Gargždų Pramogos–SC
Gargždai
FK Gelgaudiškis

Gelgaudiškio FK – Lietuvos futbolo klubas iš Gelgaudiškio.

Istorija

Futbolas Gelgaudiškio krašte siejamas su mokytojo V. Červinskio pavarde. Gelgaudiškiečių atmintyje išlikusios vyresniosios kartos futbolininkų pavardės: Juozas Gabartas, Edvardas Zdanavičius, Mindaugas Klimavičius, Gediminas Šačkus. Gelgaudiškio komanda tada garsino savo kraštą, ne vienas jos aistruolis žaidė respublikinio lygio komandose. Mokytojui V. Červinskiui dirbant Gelgaudiškio vidurinėje mokykloje išugdyta ne viena futbolo mėgėjų karta. Jam išėjus į užtarnautą poilsį, futbolas Gelgaudiškyje išblėso.

Pranas Povilaitis po karinės tarnybos Lietuvos kariuomenėje subūrė gelgaudiškiečių futbolo komandą: 2004 m. vasarą Prano ir kelių jo bendraminčių dėka suburiama „Gelgaudiškio gelžbetonio“ komanda, kurios branduolys – įmonėje dirbantys vyrai. Per penkerius metus sužaista nemažai varžybų, laimėta taurių. Vėliau komanda įtraukė ir kitus miesto futbolininkus, moksleivius.  

Komandą iki šiol remia UAB „Gelgaudiškio gelžbetonis“.

Sezonai

SFL varžybos 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 

Gelgaudiskis
Gelgaudiškis
FK Nadruvis

„Nadruvis“ – Lietuvos futbolo klubas, įkurtas Šakiuose, vėliau persikėlė į Kauną.

Istorija

Komanda ėmė burtis 2008 m. vasarą. Klubas pradėjo savo veiklą 2009 metų pavasarį. Idėja sukurti komandą kilo keletui žmonių, mėgėjiškai spardžiusiems kamuolį Šakių Aukuro mokykloje. 2009 m. pirmą kartą Šakiuose vyko SFL varžybos, kuriose debiutavo ir FK Nadruvis. Po vasaros sezono klubas taip pat dalyvavo Šakių rajono Futsal pirmenybėse 2009-2010 m.. Nuo 2010 m. FK Nadruvis pradeda dalyvauti Kauno apskrities 7x7 rengiamose pirmenybėse. FK Nadruvis dalyvauja įvairiuose mėgėjiškuose futbolo ir futsal turnyruose. 

2019 m. sudarė bendrą komandą su Šakių SMK Sparta ir žaidė Kauno III futbolo lygos pirmenybėse. 

2021 m. sudarė bendrą komandą su Jurbarko FK Imsrė.

2013 m. klubas įregistruotas kaip VŠĮ Nadruvis. 2022 m. perregistruotas iš naujo. 2022 m. LFF III lyga Kauno zonoje liko paskutiniai, septinti.

Emblema 

Ankstyvesnis klubo logotipas

Sezonai

|}

SFL varžybos 

|}

Sudėtis

Šaltiniai

Nuorodos 

 Klubo Facebook paskyra

Nadruvis
Šakiai
Augučiai

Augučiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės teritorijos centrinėje dalyje, 18 km į šiaurės vakarus nuo Šiaulių, Gulbino miško linkyje, Gruzdžių seniūnija.

Istorija 

Buvęs palivarkas. Kaimo centrinėje dalyje, 0,13 km į pietvakarius nuo Augučių antrųjų senųjų kapinių, 30 m į pietryčius nuo kelio Lukošaičiai (Šiauliai)–Zastarčiai yra Augučių pirmosios senosios kapinės (kultūros paminklo MC kodas 4548); kelių Lukošaičiai–Zastarčiai ir į Jaunelius kryžkelėje yra Augučių antrosios senosios kapinės (kultūros paminklo MC kodas 4549).

Lietuvos Didžiosios kunigaikštijos laikais Augučių palivarko žemės priklausė Šiaulių ekonomijai. Nuo 1791 m. palivarkas priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1863 m. – Gruzdžių valsčiaus Verbūnų seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Šiupylių valsčiui, nuo 1950 m. – Šiaulių rajono Gruzdžių apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė Gruzdžių apylinkės „Tarybinės žemės“ kolūkiui.

Gyventojai 
1923 m. surašymo metu kaime buvo 12 ūkių.

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Gelovinė (ežeras)

Gelovinė – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajono vakaruose, 6,5 km į šiaurę nuo Merkinės, į vakarus nuo kelio . Ilgis šiaurės-pietryčių kryptimi 0,9 km, plotis iki 0,26 km. Altitudė 110,3 m. Ežero dubuo rininės kilmės. Krantai daug kur pelkėti, rytuose ir pietuose – statūs, aukšti. Ežerą supa Subartonių miškas. Gelovinės ežeru iš šiaurės į pietus prateka Straujos (Nemuno baseinas) intakas – Gelovinės upelis.

Į šiaurę nuo ežero įsikūręs Gelovinės kaimelis.

Ežerėvardis Gelovìnė greičiausiai kilęs iš šaknies gel-, reiškiančios šaltumą (plg. pageluo, pagela „šaltas, žvarbus oras“, pagelus „šaltas, žvarbus“,  „šaltas“,  „šaltis, vėsa“).

Šaltiniai 

Varėnos rajono ežerai
Gelūžė

Gelūžė (dar vad. Gilužis) – ežeras Lietuvoje, Vilniaus miesto vakaruose, 2,5 km į pietvakarius nuo Buivydiškių. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 0,93 km, plotis iki 0,44 km. Altitudė 145 m. Yra nedidelė salelė prie pietinio kranto (0,07 ha). Kranto linija gan lygi, jos ilgis 2,87 km. Rytiniai ir vakariniai krantai aukšti. Aplinkui daugiausia plyti pievos. Per Gelūžę prateka Neries baseinui priklausantis upelis (G-1 - S-2) (teka į pietuose telkšantį Baltiešos ežerą).

Prie ežero kuriasi Padekaniškių ir Vilkeliškių gyvenamieji rajonai, stūkso Vilkeliškių piliakalnis. Pietine pakrante eina riba su Vilniaus rajonu, įsikūręs Vilkeliškių kaimas.

Sportas 
Gelūžės ežere nuo 1967 m. veikia pagrindinė Lietuvos vandens slidžių sporto bazė, kuri šiuo metu vienintelė šalyje. 2010 m. LR aplinkos ministerija nebeleido sportuoti ežere. 2013 m. draudimas atšauktas.

Šaltiniai 

Vilniaus miesto ežerai
Biržiai

Biržiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, Gruzdžių seniūnija, 22 km į šiaurės vakarus nuo Šiaulių, prie kelio Drąsučiai – Gruzdžiai.

Istorija 
Į vakarus nuo kaimo – Mažeikių senkapiai, į pietus – senovės gyvenvietė. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Gruzdžių apylinkės „Tarybinės žemės“ kolūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Bučiūnai (Šiauliai)

Bučiūnai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, Gruzdžių seniūnija, 26 km į šiaurę nuo Šiaulių ir 7 km nuo Gruzdžių, tarp Saveikių ir Laumakių miškų. Per kaimą teka Mūšos dešinysis intakas Einautas.

Istorija 
Kaimo šiaurėje buvo senovės gyvenvietė.

TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Gruzdžių apylinkės Gruzdžių tarybiniam ūkiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Daujočiai (Šiauliai)

Daujočiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, Gruzdžių seniūnija, 15 km į šiaurę nuo Šiaulių, prie kelio , prie Medeinos miško. Pro kaimą teka Mūšos intakas Vilkvedis.

Istorija 
Kaimo pietinėje dalyje, 0,5 km į pietus nuo Vilkvedžio upės pralaidos, 0,29 km į vakarus nuo kelio Šiauliai–Gruzdžiai yra Daujočių senosios kapinės (kultūros paminklo MC kodas 4552). Į pietus nuo kaimo išlikęs Račių senkapis.

Lietuvos Didžiosios kunigaikštijos laikais kaimo žemės priklausė Šiaulių ekonomijai. Nuo 1791 m. kaimas priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1863 m. – Gruzdžių valsčiaus Gruzdžių seniūnijai, nuo 1897 m. – Meškuičių seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Gruzdžių valsčiui, Račių seniūnijai, nuo 1932 m. – Valdomų seniūnijai, nuo 1950 m. – Šiaulių rajono Gruzdžių apylinkės kaimas. 1953–1991 m. kaimas priklausė Gruzdžių apylinkės Gruzdžių tarybiniam ūkiui.

Gyventojai 
1923 m. surašymo metu kaime buvo 24 ūkiai.

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Dimšiai

Dimšiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, Gruzdžių seniūnija, 18 km į šiaurę nuo Šiaulių, prie kelio Gruzdžiai – Valdomai.

Istorija 
Prie kaimo buvusios senovės gyvenvietės, į pietus – senkapis. Lietuvos Didžiosios kunigaikštijos laikais kaimo žemės priklausė Šiaulių ekonomijai. Nuo 1791 m. kaimas priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1863 m. – Gruzdžių valsčiaus Meškuičių seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Gruzdžių valsčiui, Valdomų seniūnijai, nuo 1950 m. – Šiaulių rajono Gruzdžių apylinkės kaimas. 1953–1991 m. kaimo žemė priklausė Gruzdžių apylinkės Gruzdžių tarybiniam ūkiui-technikumui.

Gyventojai 
1923 m. surašymo metu kaime buvo 32 ūkiai.

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Gurbai (Šiauliai)

Gurbai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, Gruzdžių seniūnija, 22 km į šiaurę nuo Šiaulių, prie kelio Gruzdžiai – Rudiškiai, Draskų miško linkyje.

Istorija 

Į šiaurę nuo kaimo buvusi senovės gyvenvietė. Nuo 1791 m. Gurbų palivarkas priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1897 m. – Gruzdžių valsčiaus Beržėnų seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Gruzdžių valsčiaus Saveikių seniūnijai, nuo 1950 m. – Šiaulių rajono Gruzdžių apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimo žemė priklausė Gruzdžių apylinkės Gruzdžių tarybiniam ūkiui-technikumui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Neve Campbell

Neve Adrianne Campbell (g. 1973 m. spalio 3 d. Guelfas, Ontarijas, Kanada) – Kanados aktorė, labiausiai žinoma dėl Sidney Prescott vaidmens Wes Craven siaubo filmų trilogijoje Klyksmas.

Trumpa biografija 
Neve Campbell gimė Guelfe, Ontarijuje, Kanadoje, emigrantų iš Europos šeimoje. Jos motina buvo kilusi iš Amsterdamo, Olandijos, o tėvas – iš Glazgo, Škotijos. Tėvai išsiskyrė, kai Neve buvo dveji metai. Kadangi šeimoje buvo keturi vaikai – Neve, Kristianas, Aleksas ir Damianas – tėvai pasidalino jų globą. Neve ir jos brolis Kristianas daugiausiai laiko praleisdavo su tėvu, o kiti du – su motina.

Šeimoje buvo daug su vaidyba susijusių žmonių. Tėvas dėstė dramos mokyklose, seneliai turėjo nuosavą teatrą Nyderlanduose, o proseneliai taip pat buvo aktoriai. Greičiausiai tai ir lėmė Neve karjerą.

Būdama devynerių ji išvyko mokytis į Kanados nacionalinę baleto mokyklą, kur vėliau gavo vaidmenis spektakliuose „Spragtukas“ ir „Miegančioji gražuolė“. Būdama penkiolikos, ji šokius iškeitė į vaidybą ir atliko vaidmenį „Operos fantome“, Pantages teatre, Toronte.

1995 m. Neve ištekėjo už kanadiečio aktoriaus Jeff Colt, kuris tuo metu dirbo bare, tačiau 1998 m. išsiskyrė. 2007 metais ji antrą kartą ištekėjo už britų aktoriaus John Light, su kuriuo susipažino filmuojant „Investigating Sex“.

Karjera 
Pirmas didesnis Neve vaidmuo televizijoje buvo seriale jaunimui „Catwalk“, kuriame ji vaidino nuo 1992 iki 1994 m. Dar labiau išgarsėjo atlikusi pagrindinį vaidmenį seriale „Party of Five“ (1994–2000 metais). 1996 m. vaidino filme „Raganų klubas“ ir netrukus buvo pakviesta atlikti pagrindinį vaidmenį siaubo filmų trilogijoje „Klyksmas“. Kiti žymesni jos vaidmenys buvo filmuose „Laukinės aistros“ ir „Trečias nereikalingas“.

1998 m. Neve pateko į žurnalo „Empire“ „100 seksualiausių 1998 m. kino žvaigždžių“ sąrašą ir jame užėmė trečiąją vietą, o žurnalo „Maxim“ „Hottest Women in Horror Movies“ paskelbtame sąraše – 8 vietą.

Apdovanojimai 
Saturno apdovanojimas
 1997 metais geriausias moters vaidmuo filme „Klyksmas“.

Blockbuster Entertainment Awards

 1998 metais mėgstamiausia siaubo filmų aktorė filme „Klyksmas 2“.
 2001 metais mėgstamiausia siaubo filmų aktorė (tik interneto vartotojai) filme „Klyksmas 3“.

Family Film Awards

 1996 metais geriausia aktorė TV filme „The Canterville Ghost“.

MTV kino apdovanojimai

 1998 metais geriausias moters vaidmuo filme „Klyksmas 2“.

Prism Awards

 2003 metais už vaidmenį TV filme „Last Call“.

Filmografija

Nuorodos 

 http://www.nevecampbell.dk/ 
 http://www.nevecampbell.org/ 
 http://neveonline.org/ 

Campbell
Kalpokas

Kalpokas (; , ) – aukšta vyriška kepurė, paprastai iš fetro ar avikailio, būdinga Turkijai, Iranui, Vidurinei Azijai.

Žodis kalpak 'kalpokas' yra tapęs karakalpakų (pažodžiui 'juodieji kalpokai') etnonimo dalimi.

Galvos apdangalai
Vidurinės Azijos tautų apranga
Turkijos kultūra
Diana Mačiūtė

Diana Mačiūtė (g. 1980 m. rugsėjo 11 d. Klaipėda) – kiokušin karate sportininkė ir trenerė.

Pasiekimai 

Daugkartinė Lietuvos kata rungties (technikos demonstravimo) ir kumite rungties (kovų) čempionė.

Europos kata rungties (technikos demonstravimo) ir kumite rungties (kovų) čempionė.

Juodo diržo, IV dano savininkė.

Iškovojo du kelialapius į 2010 m. Europos kiokušin čempionatą – atstovaus Lietuvą ir Klaipėdą kata ir kumite rungtyse. Tai geriausias pasiekimas visoje Klaipėdos karate kyokushin istorijoje, kuomet vienas asmuo iškovoja du kelialapius į Europos čempionatą.

2013 m. Pasaulio Kyokushin Karate Čempionate iškovojo bronzos medalį.

2017 m. Europos čempionate iškovojo du bronzos medalius Kata ir Kumite rungtyje.

Veikla 

Klaipėdos kiokušin karate sporto klubo "Okinava" prezidentė.

Lietuvos karatistai
Jauneikiškės

Jauneikiškės – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, Gruzdžių seniūnija, 16 km į šiaurę nuo Šiaulių, prie kelio  prie Šilelio miško.

Istorija 

Į rytus nuo kaimo buvusi senovės gyvenvietė ir Valdomų senkapis. Buvęs viensėdis. Nuo 1897 m. kaimas priklausė Gruzdžių valsčiaus Verbūnų seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Gruzdžių valsčiaus Račių seniūnijai, nuo 1932 m. – |Valdomų seniūnijai, nuo 1950 m. – Šiaulių rajono Gruzdžių apylinkės kaimas. 1953–1991 m. kaimo žemė priklausė Gruzdžių apylinkės Gruzdžių tarybiniam ūkiui-technikumui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Jokūbaičiai (Šiauliai)

Jokūbaičiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, Gruzdžių seniūnija, 20 km į šiaurę nuo Šiaulių, prie kelio Šiupyliai – Gruzdžiai. Kaimo teritorija teka Kūra.

Istorija 
Į šiaurę nuo kaimo buvusi senovės gyvenvietė. Nuo 1791 m. kaimas priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1863 m. – Gruzdžių valsčiaus Gruzdžių seniūnijai, nuo 1897 m. – Piktuižių seniūnijai, nuo 1932 m. – Šiaulių apskrities Gruzdžių valsčiaus Saveikių seniūnijai, nuo 1950 m. – Šiaulių rajono Gruzdžių apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimo žemė priklausė Gruzdžių apylinkės Gruzdžių tarybiniam ūkiui.

Gyventojai 
1923 m. surašymo metu kaime buvo 16 ūkių.

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Kantminiai

Kantminiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, Gruzdžių seniūnija, 24 km į šiaurę nuo Šiaulių, prie kelio  prie Saveikių miško. Per kaimą teka Mūšos intakas Einautas.

Istorija 
Į šiaurę ir rytus nuo kaimo buvusios senovės gyvenvietės. Į paminklų sąrašą įrašyta Kantminių koplytėle su skulptūromis „Pieta“ ir „Šv. Juozapas“ (DV2655).

Nuo 1863 m. kaimas priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1897 m. – Gruzdžių valsčiaus Piktuižių seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Gruzdžių valsčiaus Saveikių seniūnijai, nuo 1950 m. – Šiaulių rajono Gruzdžių apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimo žemė priklausė Gruzdžių apylinkės Gruzdžių tarybiniam ūkiui-technikumui.

Gyventojai 
1923 m. surašymo metu kaime buvo 16 ūkių.

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės