joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Astrachanės chanatas

Astrachanės (Chadži-Tarchano) chanatas (nog. Хажитархан ханлыгы, ) – totorių ir nogajų valstybė, gyvavusi XVI a. Volgos žemupyje. Sostine tapo Chadži-Tarchano miestas, esantis 12 km nuo dabartinės Astrachanės. Beje, įvairiais metais kito šio miesto pavadinimas. Jis įvairiuose šaltiniuose dar žinomas Astrachanės (Астархан), Aždarchanės (Аждархан), Gintarchanės (Гинтархань), Citrachanės (Цитрахань), Aztorokanės (Азторокань) pavadinimais. Būtent Astrachanės vardas garsiausias ir žinomiausias, todėl kartais vadinamas Astrachanės chanatu, kartais Chadži-Tarchano chanatu.

Istorija 

Astrachanės chanatas susikūrė, kai 1459 m. buvęs Didžiosios Ordos chanas Machmudas pabėgo į Chadži-Tarchaną, nes Didžiosios Ordos sostinėje Sarajuje prieš jį sukėlė maištą jo tikras brolis Achmadas. 1460 metais Machmudas šį chanatą ėmė valdyti savarankiškai, o jo valdos tapo nepriklausoma valstybe, nors ir buvo pripažįstama Didžiosios Ordos chanų viršenybė. Visišką nepriklausomybę chanatas įgavo, kai Krymo chanatas 1502 m. galutinai nugalėjo Didžiąją Ordą.

1554 m. su rusų kariuomenės pagalba chanato sostą užėmė Derviš-Ali. Už pagalbą uzurpuojant valdžią, jis įsipareigojo rusams mokėti duoklę. Daugybė vidinių intrigų ir intrigos tarp įvairių klanų privedė prie to, kad Ivanui Rūsčiajam buvo nusiųstas skundas, kuriame chanas Izmailas skundėsi Derviš-Ali valdymu. Kilo įtampa tarp Maskvos ir Astrachanės, o pats Dervišas Ali buvo apkaltintas išdavyste. 1556 m. birželio 2 d. nedidelis kazokų būrys, kuriam vadovavo kazokų atamanas Filimonovas, priartėjo prie sostinės, o chanas Derviš-Ali, pagalvojęs, kad tai yra priešakiniai Rusijos kariuomenės daliniai, su savo kariais pabėgo į Azovą, turkų tvirtovę. Tokiu būdu Astrachanė buvo užimta be mūšio ir chanatas nustojo egzistavęs.

Nuorodos 

 Astrachanės chanatas 
 Обретение Астрахани . Pagal P.H. Chlebnikovo medžiagą „Astrachanė senoje gadynėje“ (1907 m.)

Mongolų-totorių valstybės
Rusijos istorinės valstybės
Londono uostas

Londono uostas – upių uostas Londone, Anglijoje, Jungtinėje Karalystėje. Vienas užimčiausių krovininių uostų Europoje.

Istorija 

Pirmieji uosto archeologiniai radiniai datuojami iš romėnų valdymo laikų I a.

XVIII a. – XIX a. Londono uostas laikytas užimčiausiu uostu visame pasaulyje. Uosto prieigose sparčiai pradėjo augti pramonė – cukraus perdirbimas, aliejaus gamyba, transporto priemonių pramonė, geležies pramonė ir t. t.

Jungtinės Karalystės uostai
Londonas
Muzikos asociacijos metų apdovanojimai 2016

M.A.M.A. muzikiniai apdovanojimai 2016 buvo surengti Žalgirio arenoje, Kaune, 2017 m. sausio 27 d. Apdovanojimus vedė Jogaila Morkūnas ir Indrė Morkūnienė.

Daugiausiai apdovanojimų – 3 gavo Donatas Montvydas, bei po 2 apdovanojimus gavo Leon Somov ir Jazzu, bei Šventinis bankuchenas.

Nominacijos 
Laimėtojai pažymėti paryškintu šriftu.

Metų roko grupė, atlikėjas, atlikėja 
 Freaks On Floor
 Colours of Bubbles
 Wolfsome
 Sisters on wire
 MOVO

Metų alternatyvos grupė, atlikėjas, atlikėja 
 Solo Ansamblis
 Deeper Upper
 Without Letters
 Sheep Got Waxed
 Ministry of Echology

Metų hip-hop grupė, atlikėjas, atlikėja 
 Ironvytas
 Mad Money
 Despotin Fam
 Yga
 Mesijus ir Münpauzn

Metų elektroninės muzikos grupė, atlikėjas, atlikėja 
 Black Water
 Daddy Was A Milkman
 Keymono
 Radistai DJ‘s
 Deep Shoq

Metų popmuzikos grupė, atlikėja ar atlikėjas 
 Donatas Montvydas
 Erica Jennings
 Saulius Prūsaitis
 Lemon Joy
 Merūnas Vitulskis

Metų atlikėja 
 Erica Jennings
 Ieva Narkutė
 Monika Linkytė
 Inga Valinskienė
 GJan

Metų atlikėjas 
 Merūnas Vitulskis
 Donatas Montvydas
 Saulius Prūsaitis
 Daddy Was A Milkman
 Ironvytas

Metų grupė 
 Freaks On Floor
 Colors of bubles
 Lemon Joy
 Lilas ir Innomine
 Leon Somov ir Jazzu

Metų proveržis 
 Daddy Was A Milkman
 Solo Ansamblis
 Wolfsome
 Sisters on Wire
 Liepa Maknavičiūtė

Metų koncertinė grupė, atlikėjas ar atlikėja 
 Marijonas Mikutavičius
 Leon Somov ir Jazzu
 Donatas Montvydas
 Merūnas Vitulskis
 Lilas ir Innomine

Metų vaizdo klipas 
 Despotin Fam – „Nemiriau“
 Ba. – „Kūną palikai/atsibudai“
 Šventinis bankuchenas – „Lietuvos istorijos repas“
 GJan – „Wild“
 Beissoul & Einius – „Lion“

Metų albumas 
 Freaks On Floor – Waves
 Merūnas Vitulskis – Muzika – Lietuvai
 Donatas Montvydas – #BLCK
 Solo Ansamblis – Roboxai
 Saulius Prūsaitis – Vaikas iš didelės raidės

Metų daina 
 Saulius Prūsaitis – „Norim šokt“
 Donatas Montvydas – „I‘ve been waiting for this night“ Lilas ir Innomine – „Tu privalai skambėt“
 Šventinis bankuchenas – „Lietuvos istorijos repas“
 Leon Somov ir Jazzu – „Gaila“

AGATA grojamiausia metų daina 
 Aistė Smilgevičiūtė – „Aš turėjau gaidį“
 Antikvariniai Kašpirovskio dantys – „Tu mano vasara“
 Lemon Joy – „Be atšvaitų“
 Naratyvinis 100 G Alkobilis – „Kamanay”
 Solo Ansamblis – „Moteris”

Nuorodos 
 M.A.M.A. muzikos apdovanojimų tinklalapis

M.A.M.A. muzikiniai apdovanojimai
2016 muzikoje
Muzikos asociacijos metų apdovanojimai 2013

M.A.M.A. muzikiniai apdovanojimai 2013 buvo surengti Žalgirio arenoje, Kaune, 2014 m. sausio 10 d. Apdovanojimus vedė Jonas Nainys ir Rolandas Mackevičius.

Nominacijos 
Laimėtojai pažymėti paryškintu šriftu.

Metų atlikėja 
 Alina Orlova
 Giedrė
 GJan
 Ieva Narkutė
 Jurga

Metų atlikėjas 
 Andrius Mamontovas
 Andrius Pojavis
 Donatas Montvydas
 Mantas Jankavičius
 Markas Palubenka

Metų proveržis 
 Andrius Pojavis
 Ba.
 Electronic I
 Farel
 Kurak

Metų popmuzikos grupė ar atlikėjas 
 Biplan
 Donatas Montvydas
 Pikaso
 Pinup Girls
 SEL

Metų rokas ir alternatyva, grupė, atlikėjas, atlikėja 
 Alina Orlova
 Antis
 Bix
 Kurak
 Liūdni slibinai

Metų elektroninės muzikos grupė ar atlikėjas, atlikėja 
 Beissoul & Einius
 Electronic I
 Gerai gerai
 Golden Parazyth
 Leon Somov ir Jazzu

Metų hip-hop grupė, atlikėjas, atlikėja 
 G&G Sindikatas
 Mad Money
 MC Mesijus
 Omerta
 Tie Geresni

Metų grupė 
 Antis
 Biplan
 Leon Somov ir Jazzu
 Liūdni slibinai
 SEL

Metų koncertinė grupė, atlikėjas, atlikėja 
 Andrius Mamontovas
 Antis
 Bix
 Leon Somov ir Jazzu
 SEL

Metų albumas 
 Jurga – Breaking The Line
 Antis - Baisiai džiugu!
 Leon Somov ir Jazzu - Lees And Seas
 Giedrė – Optinė apgaulė Ieva Narkutė – Vienas

 Metų vaizdo klipas 
 Karina Krysko-Skambinė – Jausmų labirinte
 Donatas Montvydas - Make That Love
 MC Mesijus - Nelieskite mėlynojo gaublio Markas Palubenka – Planet Melancholia
 Pikaso – Rugpjūtis

 AGATA grojamiausias metų atlikėjas 
 SEL AGATA apdovanojimas už dainų kūrybą 
 Žilvinas Liulys'''

Nuorodos 
 M.A.M.A. muzikos apdovanojimų tinklalapis

M.A.M.A. muzikiniai apdovanojimai
Konicas

Konicas (, ) – miestas ir savivaldybė Bosnijoje ir Hercegovinoje, šiaurės Hercegovinoje, maždaug 50 km į pietvakarius nuo Sarajevo. Apsuptas kalnų. 268 m aukštyje virš jūros lygio. Savivaldybės teritorijoje teka Neretva. 2013 m. duomenimis, mieste gyveno 11 165 gyventojai, savivaldybės teritorijoje 26 381 žmogus.

Istorija 
Manoma, kad dabartinio miesto teritorijoje žmonės apsigyveno prieš maždaug 4000 metų. Pirmieji gyventojai buvo įvairios ilyrų gentys. Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1382 m. birželio 16 d. dokumente. Buvo okupuotas osmanų.

Po Pirmojo pasaulinio karo tapo Jugoslavijos karalystės dalimi. Po Antrojo pasaulinio karo Nepriklausomos Kroatijos valstybės sudėtyje, vėliau tapo Jugoslavijos dalimi.

Konico tiltas 
Konico senasis tiltas () buvo pastatytas tarp 1682 ir 1683 m. Pastatytas ant šešių, šiek tiek smailių, akmeninių arkų. Tai geriausiai išlikęs osmanų tiltas Bosnijoje ir Hercegovinoje. 1945 m. kovą, besitraukiant vokiečiams, tilto arkos buvo sunaikintos. 2003–2009 m. pilnai perstatytas. Tiltas yra paskelbtas šalies nacionaliniu paminklu.

Sportas 
 FK Igman Konjic - futbolo klubas.
 „Gradski“ stadionas.

Bosnijos ir Hercegovinos miestai
Lietuvos kariuomenės maisto davinys

Lietuvos kariuomenės maisto davinys – sauso maisto davinys, Lietuvos kariuomenės Materialinių resursų departamento išduodamas kariams, kai nėra galimybės juos aprūpinti karštu maistu lauko pratybų ir mokymu metu, per karines operacijas. Kariams jų išduodama tiek, kiek priklauso pagal patvirtintas maitinimo normas, t. y. vienam maitinimui – vienas sausojo davinio paketas.
Sausojo davinio paketai tiekiami tik kariuomenei, o nedideliais kiekiais pagal sutartis gali būti aprūpinami ir ugniagesiai bei šauliai. Per metus nuperkama apie 200 tūkstančių sausųjų davinių.

Pakuotės sudėtis 

Sauso davinio kaloringumas siekia 1500 kcal. Vienkartinį maisto davinį sudaro 10 įvairių variantų produktų, tarp kurių: kareiviška košė, jos šildyklė, gėrimo milteliai, šokoladas, riešutai, traški duonelė, medus, džemas, arbata, kava, cukrus, sausas spiritas, degtukai.

Davinio sudėtis skiriasi priklausomai nuo pagrindinio patiekalo, kurį gali sudaryti skirtingų mėsos rūšių, kruopų ir daržovių deriniai. Konservus su garnyru gali sudaryti guliašas su bulvėmis, mėsos troškinys su daržovėmis, rūkyta šoninė su perlinėmis kruopomis padaže, mėsos troškinys su raugintais kopūstais. Troškinta mėsa tiekiama su skirtingais garnyrais (grikių, perlinių, kvietinių, miežinių kruopų ar ryžių koše). Tirpus gėrimas gali būti citrinų, vyšnių arba apelsinų sulčių koncentratas. Džemas gali būti braškių, juodųjų serbentų ar abrikosų. Džemą gali pakeisti medus. 

Maisto davinių sudėtis nepriklauso nuo to, kurioje šalyje Lietuvos karys dislokuotas. Jo sudėties nekeičia ir metų laikas. Esant specialiems karių maitinimo misijose poreikiams, gali būti pasitelkiami užsienio partneriai, kurie aprūpina specialioms sąlygoms pritaikytus sausus davinius. Lietuvos kariams jau duodamas išbandyti visai parai skirtas sauso maisto davinys.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Lietuvos kariuomenės sausas davinys 
 Lietuviško sauso davinio naudojimas (youtube.com)

Lietuvos kariuomenė
Kareiviškas maistas
Svečių namai (Vilnius)

Svečių namai – pastatas Vilniuje, Žvėryne, skirtas aukšto lygio valstybės svečių apgyvendinimui.

Istorija 
XX a. aštuntajame dešimtmetyje padaugėjo TSRS valdžios aparato narių vizitų į Lietuvą. Tuo metu Vilniuje buvo nedaug viešbučių, o ir esami neatitiko keliamų aukštų saugumo reikalavimų, todėl buvo nutarta Žvėryne įrengti svečių namus. Apie 1975 m. Lietuvos SSR Ministrų Tarybos Svečių namams paskirta 5,04 ha 1960 m. įkurto Karoliniškių kraštovaizdžio draustinio žemės su mišku.

Svečių namuose apytiksliai iki 1995 m. buvo apgyvendinami visi aukšto rango Lietuvos svečiai. Apartamentuose buvo apsistoję valstybių vadovai Lech Wałęsa, Oscar Luigi Scalfaro, Margareta II, Richard Nixon, Michailas Gorbačiovas su žmona Raisa Gorbačiova (1990 m. vizito metu), Lenkijos vieningosios darbininkų partijos vadovas Wojciech Jaruzelski, Vengrijos socialistinės darbininkų partijos vadovas János Kádár, SSRS užsienio reikalų ministras Andrejus Gromyka, kosmonautė Valentina Tereškova, Rusijos stačiatikių bažnyčios patriarchas Aleksejus II.

Atkūrus Nepriklausomybę Svečių namų savininkai keitėsi kelis kartus. Pastatas priklausė Vyriausybei, Prezidentūrai, Užsienio reikalų ministerijai, vėliau vėl Vyriausybei. 2000 m. Ministrų kabinetas nesėkmingai bandė privatizuoti 100 mln. litų įvertintus Svečių namus, kurių išlaikymas kasmet atsieina apie 0,5 mln. litų. Pageidavimą laikinai nuomotis pastatą buvo išsakiusi Rusijos ambasada, tačiau vėliau šios minties atsisakė.

2008 m. mažojoje Svečių namų salėje įvyko paskutinis oficialus renginys – premjeras Andrius Kubilius priėmė Bulgarijos prezidentą. 2011 m. namus vėl bandyta parduoti penkis kartus sumažinus sklypo plotą bei kartu pasiūlius 114 tūkst. litų įvertintą pastato įrangą bei baldus. 2013 m. pastatą už 2 mln. eurų iš Valstybės turto fondo įsigijo su koncernu „SBA“ susijusi bendrovė „Global Enterprises“, kuri 2014 m. pastatą perdavė kitai „SBA“ antrinei bendrovei „Urban inventors“.

Pastatas 
Dviejų aukštų, 3795 m² ploto Svečių namuose vienu metu galėjo apsistoti 15-20 asmenų. Rengiamuose banketuose tilpdavo iki 200 žmonių.

Pirmame pastato aukšte įrengta kino salė, nedidelis, 3 m gylio baseinas su suomiška pirtimi, trys dviviečiai ir trys vienviečiai kambariai, skirti aukštų asmenų palydai ir apsaugai. Antrame aukšte įrengtos dvi – didžioji ir mažoji – konferencijų salės, virtuvė iš šešių atskirų patalpų, kirpykla bei dviejų miegamųjų apartamentai aukščiausio rango svečiams. Norint patekti į juos, reikia praeiti apsaugos ir palydos kambarių supamą koridorių, aukščiausio rango svečių priimamąjį ir darbo kabinetą. Miegamuosiuose įrengtos didelės spintos svečių aprangai.

Šaltiniai 

Žvėrynas
Vilniaus pastatai
Patricia Bredin

Patricia Bredin (g. 1934 m. Kingstone prie Halo) – Anglijos aktorė ir dainininkė.

Pirmoji Jungtinės Karalystės atstovė „Eurovizijos“ dainų konkurse. Ji dalyvavo 1957 metais, vykusiame Frankfurte, su daina „All“ iš dešimties dalyvių užėmusi septintą vietą. Tai baladės tipo daina, trukusi 1 min. 52 sek., ir iki 2015 metų buvo trumpiausia daina konkurso istorijoje, tačiau 2015 m. pagerino suomių grupės Pertti Kurikan Nimipäivät daina „Aina mun pitää“, trukusi 1 min. 27 sek. Taip pat „All“ yra pirmoji „Eurovizijos“ daina, skambėjusi anglų kalba.

1964 metais ištekėjo už dainininko Ivor Emmanuel, po dvejų metų pora išsiskyrė. 1979 m. antrą kartą ištekėjo už Kanados verslininko Charles MacCulloch, tačiau jos vyras mirė po kelių dienų.

Dalinė filmografija 
 1959: Left Right and Centre – Stella Stoker
 1959: Desert Mice – Susan
 1959: Make Mine a Million
 1961: The Treasure of Monte Cristo – Pauline

Nuorodos 
 Patricia Bredin IMDB svetainėje
 Daina „All“

|-

Jungtinės Karalystės atlikėjai
Jungtinės Karalystės aktoriai
Jungtinės Karalystės atstovai Eurovizijoje
1957 m. Eurovizijos dalyviai
Mažoji Nogajų orda

Mažoji nogajų orda (arba Mažieji Nogajai, Kazy ulusas arba Kubanės Orda) – mažųjų nogajų valstybinis darinys, kuris susikūrė 1557 metais ir jo žemės buvo Šiaurės Kaukazo regione, tarp Azovo ir Kaspijos jūrų. Šios ordos įkūrėjas yra Kazy-mirza.

Ordos istorija 

Eilę metų gyvavo vieninga Nogajų orda, kurią sudarė karvedžiui Nogajui tarnavę kariai ir jų palikuoniai. Tačiau nogajų tautą ištiko didelės negandos: iš eilės treji metai bado, maro epidemijos ir tarpusavio vaidai suskaldė šią tautą. Kai 1557 m. Nogajų ordos valdovas save pripažino Rusijos caro Ivano Rūsčiojo vasalu, tada Nogajų orda skilo į kelias dalis. 1555 m. Altyulos orda įsikūrė rytinėse nogajų žemėse, o 1557 m. įvyko dar vienas Nogajų Ordos skilimas. Didžioji dalis nogajų pasiliko Pavolgio stepėse, pripažindami Rusijos valdžią, o nepanorę paklusti maskvėnams ir pripažinti jų viršenybės, pasitraukė į vakarines žemes ir apsistojo tarp Azovo ir Kaspijos jūrų. Taip atsirado Didžioji nogajų orda ir Mažoji nogajų orda, kuri dar buvo vadinama Mažaisiais nogajais, Kazy ulusu (Казыев улус) arba Kubanės orda (Кубанская Орда), kadangi įsikūrė prie Kubanės upės. Šiems nogajams vadovavo Kazy-mirza, todėl ulusas dažnai vadinamas ir Kazy ulusu, nuo mažųjų nogajų valdovo vardo.

1569 m. – Mažieji Nogajai aktyviai talkininkavo, kai turkai rengė žygį į Astrachanę.

Dešiname Kubanės upės krante klajojo trys ordos, kurios vadinosi bendru Mažųjų Nogajų pavadinimu. Žinomi jų pavadinimai ir skaitlingumas XVIII amžiuje: Navruzo orda iki 8000 šeimų, Bestinejaus orda iki 6000 šeimų ir Kasajaus orda iki 4000 šeimų.

Ordos simbolika 
Žydra nogajų vėliava su žaliu drakonu.

Literatūra 
 Малая Ногайская Орда. Очерк истории. Autorius: Трепавлов, Вадим Винцерович. Leidinys: Тюркологический сборник. 2003−2004: Тюркские народы в древности и средневековье. Leidėjas: Восточная литература, metai=2005|puslapiai=273−311

Išnašos

Nuorodos 
  

Rusijos istorija
Aukso Orda
Nogajai
Mongolų-totorių valstybės
Ana Cheminava

Ana Cheminava (g. 1996 m. vasario 1 d.) – futbolininkė iš Gruzijos, atstovaujanti savo šalies nacionalinei rinktinei. Žaidžia krašto saugo pozicijoje.

Biografija 
Futbolo paslapčių mokėsi gimtinėje. Žaidė Gruzijos ekipose ir buvo kviečiama į įvairaus amžiaus merginų rinktines.

Septyneri metai Lietuvoje 
Pirmą kartą į Lietuvą atvyko 2015 m. ir atstovavo Vilniaus MFA „Žalgiris“ ekipą.
2016 m. vėl tęsė legionierės karjerą MFA „Žalgirio“ ekipoje. Marškinėlių numeris tuo metu buvo 51.

2017 m. buvo treti metai, kai atstovavo Vilniaus MFA „Žalgirį“. Marškinėliai pažymėti 8 numeriu. Pirmosiose sezono rungtynėse pasižymėjo įvarčiu. Antrosiose taip pat pelnė įvartį.

Jaunųjų mergaičių trenerė (nuo 2020 m.)

Turkija 
2021 m. lapkričio mėn. paskelbta, kad žaidėja keliasi į Turkiją. Pasirašė vienerių metų kontraktą su A.B.B. Fomget G.S.K. klubu, kuris žaidė Aukščiausioje lygoje.

Atstovavimas Gruzijos rinktinėms 

Atstovavo įvairaus amžiaus Gruzijos jaunimo rinktinėms. Už Gruzijos WU-17 rinktinę sužaidė 11 rungtynių.

Šiuo metu yra kviečiama į Gruzijos nacionalinę rinktinę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 futbolas.lt
 Soccerway
 worldfootball.net
 UEFA

Gruzijos futbolininkai
István Fekete

Ištvanas Feketė (, 1900 m. sausio 25 d. – 1970 m. birželio 23 d.) – vengrų rašytojas. Labiausiai išgarsėjo animalistine proza vaikams ir paaugliams.

Baigė Žemės ūkio akademiją, todėl visą laiką buvo susijęs su gamta, iš kurios ir sėmėsi įkvėpimo savo kūrybai. Pirmoji Feketės knyga,  istorinis romanas „Kopanio turkų vietininko testamentas“ (), pasirodė 1937 m. Po dvejų metų išėjo ir antroji knyga. Feketės kūryba gimtojoje Vengrijoje iškart įvertinta.

Ypač populiarūs Feketės kūriniai iš paukščių ir gyvulių gyvenimo. Iš viso kūrėjas parašė daugiau nei dvidešimt skirtingos apimties knygų. Pagal kai kuriuos kūrinius pastatyti filmai, sukurta animacijos.

Į lietuvių kalbą išversti du Ištvano Feketės kūriniai: „Murza“ () bei „Lutra“ (). Pirmojoje knygoje pasakojama apie šuniuko, vardu Murza, nuotykius. Antrasis kūrinys – apie ūdrą. Abi knygas vertė Janina Išganaitytė.

Šaltiniai 

 Išganaitytė, Janina. „Apie autorių ir jo kūrybą“, iš: Fekete István, Murza. Vilnius: Gimtasis žodis, 2004, p. 303.

Nuorodos 

 Trumpa I. Feketės biografija (anglų k.)

Vengrijos rašytojai
Vaikų rašytojai
Ljiljana Petrovič

Ljiljana Petrovič (, g. 1939 m. Brode, dab. Bosnija ir Hercegovina) – Serbijos dainininkė.

Biografija 

Užaugo Novi Sade, šiaurės Serbijoje. 1960 m. įrašė EP „Sayonara“ Liublianos radijo studijoje, kuris buvo išleistas kitais metais. Tuo metu ji sutiko Slovėnijos kompozitorių Jože Privšek. Jis atlikėjai sukūrė dainą „Neke davne zvezde“ () Jugoslavijos nacionalinei „Eurovizijos“ atrankai („Jugovizija“). Atranka buvo surengta 1961 m. vasario 16 d. Liublianoje. Nepaisant stiprios konkurencijos (jame dalyvavo žinomi atlikėjai Lola Novakovič ir Ivo Robić), galiausiai laimėjo Petrovič ir taip tapo pirmąja Jugoslavijos atstove „Eurovizijos“ dainų konkurse, kuris vyko Prancūzijos mieste Kanuose. Ten ji užėmė aštuntą vietą tarp 16-kos dalyvių. Kitąmet ji vėl dalyvavo „Jugovizija“ atrankoje su daina „Ko crne ruže cvijet“, tačiau pelnyti pergalės nepavyko.

Nuo 1989 m. kuria prozą Haiku stiliumi. Pirmoji jos eilėraščių knyga „Ljiljana“ išleista 1991 metais.

Diskografija 
 Sastanak u 6 (1961)
 Andrija (1962)
 O, slatka baby (1962)
 Chicago (1962)
 Lutanja (1962)
 Brigitte Bardot (?)
 Twist ljubavi (1963)
 Kad praštamo jedno drugom (1964)
 Pogreših samo jedno (1964)
 Mladi smo (1970)
 Bekime, Bekime (1971)
 Ne igraj se, vetre (1973)
 Sinulo je sunce (1974)

Nuorodos 
 Daina „Neke davne zvezde“

|-

Serbijos atlikėjai
Jugoslavijos atstovai Eurovizijoje
1961 m. Eurovizijos dalyviai
Bumthangas

Bumthangas – pagrindinis Butano Bumthango rajono slėnis.

Pagrindinis slėnio miestas – Džakaras. Butano vienintelė alaus darykla, kuri gamina Red Panda kvietinį alų, yra Džakare.

Slėnyje yra gausūs spygliuočių miškai.

Butano geografija
Vincent Aboubakar

Vensanas Patė Abubakaras (Vincent Paté Aboubakar; g. 1992 m. sausio 22 d.) – Kamerūno futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo padėtyje.

2009 m. tapo Kamerūno klubo „Coton Sport“, kurio jaunimo komandoje treniravosi, žaidėju. Su juo laimėjo šalies čempionatą. 2010 m. Vensanas Abubakaras persikėlė į Prancūziją. Vėliau rungtyniavo Portugalijoje, Turkijoje.

2010 m. Abubakaras pakviestas į Kamerūno nacionalinę rinktinę, debiutavo draugiškose varžybose su Slovakija. Būdamas 18-os metų buvo pakviestas į 2010 m. pasaulio čempionato rinktinę, joje buvo vienintelis Kamerūno lygoje rungtyniaujantis žaidėjas. 2017 m. Afrikos Tautų taurės finale įmušė pergalingą įvartį į Egipto vartus ir tapo žemyno čempionu.

Laimėjimai 
 Kamerūno pirmasis divizionas: 2009–10 m.
 Afrikos Tautų taurė: 2017 m.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Aboubakar
Ieškau žmonos su vaiku

„Ieškau žmonos su vaiku“ () – 2014 m. komedija rusų kalba.

Siužetas 

Veiksmas prasideda mieste, kuriame gyvena dvi šeimynos. Vienoje šeimoje tėvas (Igoris) yra bankininkas, jis turi dukrą Svetą ir antrą žmoną Verą, kuri daug laiko skiria tariamai draugei Karinai. Iš tikrųjų, tai jos gerbėjas Borisas. Kitoje šeimoje mama Lada augina sūnų, o jų kaimynystėje gyvena Borisas. O kai bankininkas Igoris nusprendžia vykti pailsėti dviem savaitėms į Krymą, tai meilužiai (Vera ir Borisas) sugalvoja, kad atostogauti galima vykti kartu, jeigu tik Borisas susirastų sau palydovę, kuri apsimestų jo žmona ir geriausia jos drauge karina. Borisas ilgai ieškojo tokios merginos, o Lada turėjo problemų darbe ir dar liko skolinga darbdaviui. Borisas laiptinėje susitinka nuliūdusią ladą ir galiausiai paprašo savo buvusios klasiokės ir kaimynės Lados, kad apsimestų jo žmona. O tada veiksmas persikelia į Krymo pusiasalį, kur susirenka atostogauti dvi šeimynos.  Lada apsimeta Boriso žmona ir Veros drauge Karina. Kadangi meilužiai nori kartu praleisti daugiau laiko, tai Lada savo dėmesį turėjo skirti Igoriui.

Kūrėjai 
 Prodiuseriai – Vladimir Zelenskij, Boris Šefir, Sergej Šefir.
 Režisierius – Aleksej Kiriuščenko
 Scenaristai – Vladimir Zelenskij, Andrej Jakovlev, Aleksej Žilenkov
 Operatorius – Sergej Košel (Сергей Кошель)

Aktoriai 
 Aktorius – serialo veikėjas.
 Olga Medinič () – Lada Kalinina, vieniša mama, auginanti sūnų. Apsimetė Karina.
 Marija Gorbanė () – Vera, graži moteris, kuri suka romaniūkštį su Borisu.
 Oleg Mazurov () – Igoris, bankininkas.
 Sergejus Burunovas () – Veros meilužis.

Šaltiniai 

Rusijos televizijos serialai
Premjer-ministr

Premjer-ministr () arba Prime Minister – Rusijos muzikos grupė, susikūrusi 1997 metais.

Istorija 
Grupė buvo įkurta 1997 metais keturių dainininkų: Viačeslavo Bodolikos (g. 1977 m. Ungenyje, Moldavija), Piterio Džeisono (g. 1976 m. Maskvoje), Žano Grigorjevo-Milimerovo (g. 1979 m. Maskvoje) ir Dmitrijaus Lanskojaus (g. 1978 m. Maskvoje). Po dvejų metų grupė išleido debiutinį studijinį albumą „Griaznyje tancy“ (). 2000 m. išgarsėjo singlu „Vostočnaja piesnia“. 2001 m. pasirodė antrasis albumas „Pochod na Vostok“ (). 2001 m. lapkričio mėn. grupę paliko Dmitrijus Lanskojus, kuris vėliau pradėjo solinę karjerą. Vietoj jo penktuoju nariu tapo Maratas Čanyševas (g. 1975 m. Maskvoje).

2002 m. kovo mėn. grupė nacionalinio transliuotojo Pervyj kanal (Pirmasis kanalas) išrinkti Rusijos atstovais 47-ame Eurovizijos dainų konkurse Taline (Estija). Su daina „Northern Girl“ užėmė 10-ą vietą, iš viso surinkę 55 taškus (6 taškus dalyviams skyrė žiūrovai iš Lietuvos). Tais pačiais metais išleido albumą „Devočka s severa“ (), kuriame įtraukta eurovizinė daina „Northern Girl“ bei rusiška jos versija „Devočka s severa“ .

2004 metais grupė išleido savo debiutinį rinktinių dainų albumą „Zolotaja serija“ ().

Dėl nesutarimų su prodiuseriais, grupės nariai savo veiklą pradėjo naujoje grupėje „PM“. 

„Premjer Ministr“ veikla tęsėsi nauja sudėtimi, kurios nariais tapo Tarasas Demčiukas, Sergejus Demiačiukas, Antonas Naumovas, Vasilijus Kirejevas ir Amarchuu Borchuu. 2006 m. grupė išleido albumą „8 marta“, įrašyta Moterų dienos progai.

2008 metais dalyvavo Rusijos nacionalinėje atrankoje į „Euroviziją“, su daina „My - parallelniye miry“ grupė užėmė 9-ą vietą.

Diskografija

Studijiniai albumai 
 1999: Griaznyje tancy
 2001: Pochod na Vostok
 2001: Vsio vkliučeno
 2002: Devočka s severa
 2003: Piatyj okean
 2006: 8 Marta
 2008: My tak choteli

Kompiliacijos 
 2004: Zolotaja serija
 2005: MP3 kollekcija

Koncertiniai albumai 
 2004: Osobo važnyje persony
 2005: Premjer-ministr v Rossii. № 1

Nuorodos 
 Oficiali svetainė (rusų k.)

|-

Rusijos atlikėjai
Pop atlikėjai
Rusijos atstovai Eurovizijoje
2002 m. Eurovizijos dalyviai
Lietuvos futbolo taurė 2013–2014 m.

Lietuvos futbolo taurė 2013–2014 m. – 25-asis nepriklausomos Lietuvos futbolo taurės turnyras.

I etapas 

Pirmasis etapas (turas):

II etapas

III etapas 
1/16 f. arba III etapas

IV etapas 
1/8 f. arba 4 etapas

Ketvirtfinalis 

Ketvirtfinalis arba 5 etapas (turas).

Pusfinalis 

Pusfinalis arba 6 etapas (turas).

Finalas 
 Finalas įvyko Utenoje 2014 m. gegužės 17 d.

Finalo rungtynės 

 VMFD Žalgiris Armantas Vitkauskas, Algis Jankauskas, Georgas Freidgeimas, Deividas Šemberas, Ramūnas Radavičius, Artak Yedigaryan, Andro Švrjuga, Jacub Wilk, Linas Pilibaitis (83 Andrezinho), S. Nyuiadzi (59 Vaidotas Šilėnas), Andrius Velička (90+2 Paulius Janušauskas) 

 FK Banga: S.Arshiev, D.Arlauskis, M.Gudauskas (46 A.Butkus), A.Stezhka, A.Epifanov, K.Urbaitis, A.Russkikh, M.Khablov (56 A.Tsalagov), E.Grigaitis, A.Staponka, S.Shevchuk).

Išnašos

Nuorodos 
 Flashscore archyvas
 SOCCERWAY

LFF taurės sezonai
Žatecas

Žatecas (, ) – istorinis miestas Lounų rajone, Ūsčio krašte, šiaurės vakarų Čekijoje. Per miestą teka Ohržė. 19 271 gyventojas (2016 m. duomenys). Žinomas dėl jame auginamų Saaz apynių, kuriuos naudoja kelios alaus daryklos.

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1004 m. Kronikoje, lotynų kalba užrašytas įvykis, kai Imperatorius Henrikas II atkovojo Sacz fortą iš Boleslovo I Narsiojo. Valdant Otokarui II-jam, 1265 m. suteiktas karališkojo miesto statusas.

Galerija

Čekijos miestai
Senhit (dainininkė)

Senhit Zadik Zadik, geriau žinoma sceniniu vardu Senhit (anksčiau Senit, g. 1979 m. spalio 1 d. Bolonijoje) – eritrėjiečių kilmės Italijos dainininkė.

Biografija 

Gimė 1979 metais Italijos mieste Bolonijoje eritrėjiečių šeimoje. Savo karjerą pradėjo užsienyje. Senhit debiutavo Šveicarijoje bei Vokietijoje, kur atliko vaidmenis keliuose miuzikluose, tačiau tapo plačiai žinoma tik 2006 metais, kuomet pasitraukusi iš teatro scenos sugrįžo į Italiją ir pradėjo dainininkės karjerą.

Nuo to laiko atlikėja išleido tris albumus ir keletą singlų, vedė laidą muzikiniame televizijos kanale „Hip Hop TV“.

2011 m. atstovavo San Marinui Eurovizijos dainų konkurse su daina „Stand By“.

Diskografija

Albumai 
 2006 – Senit
 2007 – Un tesoro è necessariamente nascosto
 2009 – So High

Singlai 
 2005 – La mia città è cambiata
 2005 – La cosa giusta
 2005 – In mio potere
 2007 – La faccia che ho
 2007 – Io non dormo
 2009 – Work Hard
 2009 – No More
 2010 – Party on the Dance Floor
 2011 - Stand By
 2011 - Through the Rain
 2013 - One Stop Shop

Nuorodos 
 Oficiali svetainė (anglų k.)

|-

Italijos dainininkai
San Marino atstovai Eurovizijoje
2011 m. Eurovizijos dalyviai‎
FK Baltija Panevėžys

Panevėžio „Baltija“ – Lietuvos futbolo klubas iš Panevėžio.

Istorija 

Sporto klubas „Baltija“ įkurtas 2002 m. rugsėjo 16 d. Pirmasis futbolo projektas buvo 2006 metais, kai SK „Baltija“ dalyvavo Panevėžio apskrities pirmenybėse. Tame sezone jie nė karto nepralaimėjo ir šiose pirmenybėse užėmė pirmąją vietą. Tačiau po sezono komanda išnyko iš futbolo žemėlapio. 

2013 m. buvo suburta lauko pirmenybių komanda ir debiutavo LFF I lyga pirmenybėse, dvylikos dalyvių turnyre liko priešpaskutiniai, vienuolikti. 

2014 m. LFF I lyga pirmenybėse tarp 13 dalyvių liko paskutiniai, trylikti.  

Baltija žaidė I lygoje kaip antroji stipriausia miesto komanda, tačiau po to, kai 2015 m. pradžioje Ekranas Panevėžys (stipriausia miesto komanda) bankrutavo, o įkurtas naujas FK Panevėžys klubas gavo teisę žaisti I lygoje, „Baltija“ iš varžybų pasitraukė.

Po to klubas žaidė tik salės futbolo pirmenybėse, pažymėtina, kad vienas iš Futsalo lyderių Lietuvos pirmenybėse, kovojantis dėl aukščiausiųjų vietų. Po 2017-2018 m. salės futbolo sezono pasitraukė iš futsalo A lygos.

Sezonai I lygoje 

2013 ir 2014 m. dalyvavo LFF I lyga pirmenybėse. Žaisdavo žydromis aprangomis. Kartais juodais šortais ir oranžiniais marškinėliais.

Statistika

Klubo pasiekimai

Salės futbolas

Treneris 

Arūnas Šteinas

Garsiausi žaidėjai 

Tadas Markevičius 2006

Mantas Savėnas

Šaltiniai

Nuorodos 

Baltija
Baltija
Baltija
Latvijos futbolo varžybos 2016–2017 m.

Latvijos futbolo varžybos 2016–2017 m.
  prasidėjo 2016 m. pavasarį (kovo 11 d.) ir baigėsi rudenį, kai lapkričio 5 d. buvo sužaistas paskutinis, 28 turas.
 s turnyras prasidėjo 1/64 f. rungtynėmis 2016 m. balandžio 4 d., o finalo varžybos sužaistos 2017 m. gegužės 17 d.

2016 m. Virsliga 
 Virsliga – aukščiausioji futbolo lyga.

Galutinė komandų rikiuotė 
 FK Spartaks Jūrmala iškovojo čempionų titulą. (Tapo jais pirmą kartą.)

Pereinamosios rungtynės 
 Septintą vietą elite užėmusi komanda, FS METTA/LU, susitiko su AFA Olaine/SK Super Nova, kuri užėmė Pirmoje lygoje antrą vietą. 
 Dviejų rungtynių baigtis lėmė 2017 m. elito lygos dalyvį.

Pirmosios rungtynės

Atsakomosios rungtynės 

FS METTA/LU nugalėjo bendru rezultatu 2–1 ir išliko elito lygoje.

2016 m. Pirmos lygos pirmenybės 
 Pirma lyga yra antros pakopos pirmenybės.
 Prasidėjo 2016-ųjų m. pavasarį ir baigėsi 2016-ųjų rudenį. jose dalyvavo 15 futbolo ekipų.

Komandų rikiuotė 
 SC Babīte tapo pirmenybių nugalėtojais ir iškovojo teisę žaisti Virsliga pirmenybėse.

Pastabos: 
 a) Rygos FC „Skonto" turėjo 8 taškų nuobaudą, kurią skyrė Latvijos futbolo federacija.  
 b) JFK Saldus 2016 m. spalio 28 d. Latvijos futbolo federacijos Drausmės Komisijos sprendimu pašalinta iš pirmenybių, o likusiose varžybose įskaityti pralaimėjimai rezultatu 0:3.

2016–2017 m. Latvijos futbolo taurė 
 Latvijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Latvijoje.

Aštuntfinalis 

Aštuntfinalio (1/8 f.) rungtynės buvo žaidžiamos 2016 m. liepos mėnesį. Į ketvirtfinalį pateko FK Ventspils, FK Liepāja/MOGO, BFC Daugavpils, Metta/LU, "Jelgava", FK Spartaks Jūrmala, Riga FC ir   RFS.

Ketvirtfinalis 

Ketvirtfinalio (1/4 f.) rungtynės buvo žaidžiamos 2017 m. balandžio 8 ir balandžio 9 dienomis. Į pusfinalį pateko FK Ventspils, FK Spartaks Jūrmala, Riga FC ir   RFS.

Pusfinalis 
Pusfinalio pirmosios rungtynės buvo žaidžiamos 2017 m. balandžio 26 d.

Atsakomosios pusfinalio varžybos vyko 2017 m. gegužės 3 d. 

Pagal dvejų rungtynių rezultatus į finalą pateko Riga FC, kurie namie 2:0 ir išvykoje 2:1 palaužė FK Spartaks Jūrmala. Antrąja finalininke tapo FK Ventspils, kuri nugalėjo RFS.

Finalas 

Rungtynėse dėl 2016-2017 metų LFF taurės susitiko Riga FC ir FK Ventspils. 

2017 m. gegužės 17 d. įvykusiose varžybose po pagrindinio laiko rezultatas buvo lygus 1:1. Pratęsimo metu abi komandos pelnė po įvartį ir rezultatas tapo 2:2. 

Teko mušti 11 metrų baudinius, o sėkmė lydėjo "Ventspils". 6:5, po baudinių serijos nugalėjo ventspiliečiai, kurie septintą kartą klubo istorijoje iškovojo šalies taurę.

Perevertailo Evgeny - Riga FC vyr. treneris. 
	
Ashworth Paul Anthony - FK Ventspils vyr.treneris.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė:
 Čempionų sąrašas
 Latvijos futbolo taurės istorija
 Latvijos futbolo istorija
 2016 m. Virsliga RSSSF

Latvijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2016–2017 m.
Nita Strauss

Nita Strauss (g. 1986 m. gruodžio 7 d.) – amerikiečių muzikantė, grojanti gitara. Žurnalas „Guitar World“ yra skyręs jai 1 vietą sąraše „10 Female Guitar Players You Should Know“.

Biografija 
Nita gimė Los Andžele ir iš tėvo pusės yra tolima garsaus austrų kompozitoriaus Johan Strauss II giminaitė. Ji nesimokė muzikos mokykloje, tačiau jau nuo 13 domėjosi metalo muzika ir dalyvavo įvairiuose šios muzikos šou pasirodymuose. 2009 m., kaip turo muzikantė, ji prisijungė prie grupės „As Blood Runs Black“, su kuria grojo įvairiose Europos valstybėse.

2011 m., pradžioje kaip kviestinė muzikantė, o netrukus ir kaip nuolatinė narė, Nita ėmė groti merginu grupėje „The Iron Maidens“, atliekančioje „Iron Maiden“ kūrinius (sceninis pseudonimas Mega Murray). Šiai iširus, 2013 m. ji kartu su kita Maidens nare Courteney Cox prisijungė prie grupės „Femme Fatale“. Be to, ji ne kartą koncertavo su įvairiomis grupėmi kaip kviestinė arba koncertinė muzikantė.

Nuo 2014 m. vasaros ji pakeitė gitaristę Orianthi Alice Cooper muzikantų grupėje.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Nita Strauss
 The Iron Maidens oficialus puslapis
 Nita Strauss Twitter
 Nita Strauss Facebook fanų puslapis
 Nita Strauss Instagram puslapis
 

JAV muzikai
Arzu Ece

Arzu Ece (g. 1963 m. Stambule kaip Arzu Özkaraman) – Turkijos dainininkė.

Dainininkės karjerą pradėjo 1975 metais, išleidusi dvigubą singlą „Bir daha“ / „Sen yok musun“. 1987 metais pirmą kartą dalyvavo Turkijos „Eurovizijos“ nacionalinėje atrankoje, kur atliko dvi dainas: „Keloglan“, atlikusi su Rüya Ersavci, Fatih Erkoç ir Harun Kolçak bei „Bir gün bize yetmez“, atlikusi su Cihan Okan. Abi dainos finale sulaukė aukštų komisijos įvertinimų, tačiau jų nepakako pirmai vietai užimti. Po metų atrankoje su atlikėja Cigdem Tunc kaip duetas „Grup Tema“ pasirodė su daina „Zig Zag“.

1989 m. nacionalinėje atrankoje pasirodė su dviem dainomis - „Elif'in aldi beni“ ir „Bana bana“, atlikusi su grupe Pan. Kovo mėn. vykusiame finale pavyko nugalėti dainai „Bana bana“ ir buvo išrinkta atstovauti Turkijai 34-ajame Eurovizijos dainų konkurse Lozanoje (Šveicarija). Gegužės 6 d. vykusiame koncerte grupei pavyko surinkti tik 5 taškus ir užėmė 21-ą vietą. 1990 m. dainos „Bana bana“ remiksas išleistas Švedijoje singlo pavidalu.

1991 metais vėl dalyvavo „Eurovizijos“ nacionalinėje atrankoje, finale su atlikėja Gür Akad atlikusios kūrinį „Sessiz geceler“, užėmė antrą vietą.

1995 metais laimėjo nacionalinę atranką su daina „Sev“. „Eurovizijoje“ ji tarp 23 dalyvių užėmė 16 vietą. Tų pačių metų rugsėjo mėn. išleido albumą „Sebebi yok“.

1999 m. ištekėjo už Ali Otyam, turi sūnų. 2007 m. pora išsiskyrė. 2009 m. jai buvo diagnozuota leukemija.

Nuorodos 
 Daina „Sev“

|-

Turkijos atlikėjai
Turkijos atstovai Eurovizijoje
1989 m. Eurovizijos dalyviai
1995 m. Eurovizijos dalyviai
Ecoservice

„Ecoservice“ –  Komunalinių atliekų ir antrinių žaliavų surinkimo, išvežimo ir apdorojimo įmonių grupė, teikianti integruotas aplinkos tvarkymo paslaugas. Grupę sudaro trys bendrovės  - - „Ecoservice“ , „Ecoservice projektai“ ir „Ecoservice Klaipėda“. Tai didžiausia tokio tipo bendrovė Lietuvoje. „Gazelė 2015“ apdovanojimuose „Ecoservice“  įvardinta kaip viena sparčiausiai augančių Lietuvos bendrovių. Laimėjo II vietą konkurse „pakuotės sektoriaus lyderiai 2016“ Inovatyvaus veiklos vystymo kategorijoje. „Ecoservice“ vykdo veiklą Vilniuje, Kaune, Trakuose, Varėnoje, Lazdijuose, Širvintose, Kazlų Rūdoje, Vilkaviškyje, Šilalėje, Šilutėje, Pagėgiuose, Šiauliuose, Klaipėdoje, Neringoje, Kėdainiuose, Panevėžyje.

Istorija 
Įmonė veiklą pradėjo 1995 metais pavadinimu „Vienituras“. 
2007 metais įmonė keičia pavadinimą ir tampa „Ecoservice“. Pradedamos teikti paslaugos Trakų rajone, Klaipėdos krašte ir Pagėgiuose. Iš esmės atnaujinamas automobilių parkas. 
2008 m. „Ecoservice“ laimėjo atliekų surinkimo konkursą ir padėjo teikti paslaugas Širvintų rajone. 
2009 m. Įdiegiami kokybės ISO 9001:2008 ir aplinkosaugos ISO 14001:2004 standartai. Pradedamos teikti paslaugas Varėnos rajone.
2010 m. Pradedamos teikti paslaugos Neringos, Vilkaviškio, Kazlų Rūdos savivaldybėse.
2011 m. „Ecoservice“ pirmoji Lietuvoje gavo EMAS aplinkosaugos sertifikatą. Įdiegta nauja atliekų apskaitos ir valdymo sistema „Enwis“. Pradedamos teikti paslaugos Radviliškio ir Lazdijų rajonuose.

Įmonė kasmet sparčiai didina darbuotojų skaičių. Nuo 2014 metų  jis padidėjo trečdaliu.

Pagrindinės veiklos kryptys 
 Mišrių buitinių atliekų surinkimas ir išvežimas 
 Antrinių žaliavų surinkimas ir išvežimas 
 Statybinių atliekų surinkimas ir išvežimas
 Biotualetų nuoma ir aptarnavimas
 Rankinis gatvių valymas  
 Mechanizuotas gatvių valymas žiemą/vasarą
 Žolės pjovimas
 Asfaltavimas, šaligatvių klojimas 
 Žaliųjų atliekų surinkimas ir išvežimas
 Takų valymas
 Gėlių, augalų sodinimas
 Šiukšliadėžių plovimas ir priežiūra
 Kapinių tvarkymas
 Laiptinių plovimas ir priežiūra
 Padangų surinkimas ir išvežimas
 Stambiagabaričių atliekų surinkimas ir išvežimas

Išnašos

Nuorodos 
 Ecoservice tinklalapis
 Oficialus Ecoservice puslapis Facebook socialiniame tinkle
 Ecoservice Klaipėda tinklalapis
 Ecoservice projektai tinklalapis

Atliekų tvarkymas ir utilizacija
Kostas Bigalis

Kostas Bigalis (, g. 1953 m. kovo 15 d. Atėnuose) – Graikijos dainininkas ir kompozitorius.

Biografija 

Karjerą pradėjo 1975 metais po pergalės mėgėjų dainininkų konkurse. 1981 m. sukūrė muziką filmui „Next One“. 1984 metais su Mariana Efstratiou įkūrė muzikos duetą „Big Alice“. Žymiausia daina - „I Miss You“, pasiekusi pirmąją vietą Graikijos topuose. Nuo 1989 m. daugiau dėmesio skyrė savo solinei karjerai. 1994 metais su savo parašyta daina „To Trehandiri“ atstovavo Graikijai „Eurovizijos“ dainų konkurse, kur užėmė 14-ą vietą. Po dvejų metų jis parašė dainą „Emis Forame To Himona Anixiatika“ atlikėjai M. Efstratiou, kuri „Eurovizijoje“ liko taip pat 14-oje vietoje.

2002 metais Graikijos nacionaliniame finale su atlikėja Mirella Fragkopoulou ir daina „Let me be the one“ užėmė 4-ą vietą.

Diskografija 
1983: Big Alice (kaip dueto Big Alice narys)
1989: Me ton Ilio stous Ichthis 	
1992: Tou Egeou ta Blues 	
1993: Mikri mou Melissa 	
1994: Mousiko Taxidi gold
1996: Ilie mou, File mou
1997: O Erotas sou Thalassa
1998: Mythos 	
2000: Pathos 	
2002: Mia Stigmi sto Chrono 	
2005: Galazio 	
2011: Zise

Nuorodos 
 Daina „To Trehandiri“

|-

Graikijos atlikėjai
Kompozitoriai
Graikijos atstovai Eurovizijoje
1994 m. Eurovizijos dalyviai
Steigvilių vėjo malūnas

Steigvilių malūnas – kepurinis vėjo malūnas, esantis šalia Steigvilių kaimo (Žeimelio sen.), Pakruojo rajone, prie kelio . Šalia malūno, kitoje kelio pusėje, stovi buvusi malūnininko sodyba.

Technikos paminklas, 1992 m. įtrauktas į kultūros vertybių registrą (unik. kodas ). Nuo 2005 m. saugomas valstybės. Yra išlikę daug originalių dalių ir technologinės įrangos. Šiuo metu malūnas nenaudojamas jokioms reikmėms. 2019 m. Steigvilių malūnas suremontuotas.

Istorija 

Steigvilių malūną 1891 m. pastatė Jonas Beinoravičius, padedamas latvio malūnų meistro Bredikio. Jonas Beinoravičius dirbo malūnininku iki mirties, tuomet malūno valdymą perėmė jo sūnus Juozas Beinoravičius - Beinoras. 1941 m. malūnininku tapo Antanas Beinoras (Juozo sūnus). Šis, pasikeisdamas su broliu Pranu, dirbo malūne taip pat iki mirties 1976 m. Vėlesnius dvejus metus malūne dirbo Pranas Beinoras, kol 1978 m. jį pakeitė Juozas Pašiškevičius. Paskutinis Steigvilių malūno malūnininkas buvo Bronislavas Nausėda, dirbęs čia nuo 1988 iki 1993 m.

Sovietmečiu malūnas keletą kartų buvo atnaujintas, XX a. 7-ajame dešimtmetyje įrengtas elektros variklis, XX a. 9-ajame dešimtmetyje apskardintas stogas ir sutrumpinti sparnai, išmontuoti kepurės sukiojimo grąžulai.

2008 m. malūnas buvo apvogtas.

2010 m. apatinė malūno dalis apkalta medinėmis lentomis.

2016 m. įamžintas filmuke „Steigvilių malūnas“.

Malūno sandara 

Malūnas yra aštuonkampio plano, 4 aukštų. Bendras statinio aukštis 13 m. Pamatai akmeniniai. Sienos medinės, karkasinės konstrukcijos, dengtos malksnomis (apatinė pusė – medinėmis lentomis). Dvejos durys (viengubos ir dvigubos). Technologinė įranga:
 Pirmame aukšte yra statvolis su apatiniu krumpliaračiu ir verpste, transmisija.
 Antrajame aukšte yra dvejos girnos, (iš jų vienos išardytos).
 Trečiajame aukšte yra grūdų piltuvė, statvolis su viršutiniu krumpliaračiu.
 Ketvirtajame aukšte yra sparnų mechanizmas: sparnų velenas, krumpliaratis, stabdžių juosta (būklė neaiški).
Netoli durų, vidinėje kertinėje sijoje įrėžta data „1891 Miatu“.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Atspindžiai. Paveldo kolekcija. Pakruojo krašte prasmegę vėjo malūnai ir jais Sodeliškių kaime susirūpinęs meistras, 2020.01.05 (nuo 5:54 min.)

 Steigvilių malūnui gresia griūtis
 Vėjo malūnai šaukiasi pagalbos
 Lietuvos vėjo malūnai (malunai.lt)
 Steigvilių malūno girnas saugo seniūnija
 Investicijų projektas „Steigvilių malūno restauracija“
 Kad išsaugotų išskirtinį malūną, nepajudino nė piršto 
 
 
 

Lietuvos vėjo malūnai
Pakruojo rajono paveldas
Žagarės ozo pažintinis takas

Žagarės ozo pažintinis takas – 3,6 km ilgio pažintinis takas, įrengtas Žagarės oze, esančiame Žagarės regioniniame parke. Tako tikslas – supažindinti lankytojus su gamtinėmis vertybėmis. Take įrengti rekreacinės infrastruktūros elementai: pavėsinės, apžvalgos bokštai, informaciniai stendai, laužavietės, krepšinio aikštelė, paplūdimio tinklinio aikštelės, automobilių stovėjimo aikštelės, lauko tualetai, persirengimo kabinos ir kt.

Žagarės regioninis parkas
Lietuvos pažintiniai takai
Fišerio koplyčia

Fišerio koplyčia – Boleslavo Fišerio kapo koplyčia, esanti apie 1,2 km į vakarus nuo Gaurės miestelio centro, Šešuvies kairiajame krante, netoli buvusios Gaurės dvaro sodybos.

Gaurės dvaro savininkas Boleslovas Fišeris buvo Rusijos carinės kariuomenės gydytojas, išgarsėjo padėjęs sėkmingai pagimdyti carienei kūdikį. Daugiausia gyveno Sankt Peterburge, vėliau pirko namą Kaune, o Gaurėje dvarą. Tuomet dvarui priklausė 1000 ha žemės. B. Fišeriui labai patikusi Gaurės apylinkių gamta, vietovaizdžiai, čia leisdavo vasaras. Dvare atostogaujant B. Fišeriui, būdavo iškelta vėliava. Tai reiškė, kad gydytojas priima vietinius gyventojus gydyti veltui.
XX a. pradžioje, ant Šešuvies krante esančios pušimis apaugusios kalvelės pastatė neoromantinio stiliaus koplyčią, kurioje buvo sumanęs įrengti šeimyninį mauzoliejų, nes turėjo 9 vaikus. Koplyčios langus greičiausiai puošė vitražai. Jos rūsyje įrengta 12 kriptų. B. Fišeris buvo religingas, siekė, kad koplyčioje būtų ir meldžiamasi. Koplyčioje buvo didžiulis kryžius su Nukryžiuotojo skulptūra. Po Pirmojo pasaulinio karo perkeltas į Gaurės bažnyčią, vėliau su ja sudegė.

B. Fišeris dvarą perrašė sūnui Jonui, todėl buvo manoma, kad koplyčioje palaidotas Jonas Fišeris. Boleslovas Fišeris tragiškai žuvo Sankt Peterburge. Pašarvotas su brangiais rūbais, su aukso kardu, cinkuotame karste. Karstas iki Jurbarko buvo plukdomas Nemunu, o į Gaurę vežamas arkliais ir palaidotas koplyčioje. Per Pirmąjį pasaulinį karą vokiečių kariai išplėšė koplyčią, sudegino dvarą. Po Antrojo pasaulinio karo koplyčia toliau buvo niokojama.

Nuotraukos 

Tauragės rajono koplyčios
Tauragės rajono dvarai
Gaurė
AFA Olaine

Uolainės AFA „Olaine“ – Latvijos futbolo klubas iš Uolainės.

Istorija 
Klubas įkurtas 2008 m. Uolainėje. 

2013 m. susijungė vaikų futbolo klubais „Super Nova“ ir „Baltika“, bei tapo klubu, turinčiu futbolo akademijos statusą.

Nuo 2014 m. žaidė Pirmoje lygoje. 

2016 m. Pirmoje lygoje užėmė antrąją vietą. Žaidė AFA Olaine/SK Super Nova ekipa. 

2017 m. klubas licencijavosi ir žaidė Pirmoje lygoje. Dalyvavo FK Progress/AFA Olaine pavadinimu. Komanda užėmė antrą vietą Pirmoje lygoje.

Tačiau po sėkmingo sezono įvyko skyrybos. Progresas persikėlė į Daugpilį ir prisijungė prie BFC Daugavpils ekipos.

2021 m. rungtyniavo Antroje lygoje. Dėl pandemijos grėsmių visos žemesniųjų lygų pirmenybės buvo sustabdytos. tuo metu AFA Olaine buvo ketvirtoje vietoje.

2022 m. klubas siekė licencijuotis ir žaisti Pirmoje lygoje.

Pasiekimai 
 Pirma lyga (D2)
 Antrieji: 2016 m. 
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Klubo spalvinė gama 
 Mėlyna (pupurine) apranga rungtyniauja namie.
 Svečiuose gali žaisti baltos spalvos apranga.

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia purpurine apranga.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE (moterų lyga)
 FLASHSCORE
 TRANSFERMARKT
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSf (Taurių laimėtojai)

Olaine
Rēzeknes BJSS

Rēzeknes Futbola Akadēmija/Bērnu un jauniešu sporta skola (lt. Rezeknės Futbolo akademija/Vaikų ir jaunimo sporto mokykla) - Latvijos futbolo klubas iš Rezeknės.

Istorija

Klubas įkurtas 2011 m. Rezeknės mieste. Tai miesto futbolo akademijos ir vaikų ir jaunimo sporto mokyklos komanda, kuri eilę metų žaidžia Latvijos futbolo pirmojoje lygoje.

Geriausias pasiekimas, kai 2014 m. klubas Pirmojoje lygoje užėmė antrąją vietą.

2017 m. klubas licencijavosi Pirmos lygos pirmenybėms.

Spalvinė gama

Vyrai žaidžia mėlynos spalvos aprangomis. O kartais geltonos/salotinės spalvos marškinėliais ir baltais šortais, baltomis kojinėmis.

Merginų ir vaikų komandos žaidžia arba mėlynomis aprangomis, arba salotiniais marškinėliais ir baltai šortais, bei baltomis kojinėmis.

Pasiekimai 
 Pirma lyga:
antrieji: 2014

Sezonai

Latvijos varžybos 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ rezeknesfutbols.lv]
 FLASHSCORE
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSf (Taurių laimėtojai)

Rezekne
FK Tukums 2000

FK „Tukums 2000“ – Latvijos futbolo klubas iš Tukumo.

Istorija 
Klubas įkurtas 2000 m. Tukume. Nuo 2007 m. žaidė Pirmoje lygoje. 2014 ir 2015 m. sezonuose užėmė 7 poziciją, o 2016 m. – šeštą vietą.

2011–2012 m. Latvijos futbolo taurėje pasiekė 1/8 f., kur pralaimėjo Jūrmalos klubui.

2017 m. klubas licencijavosi ir rungtyniavo Pirmoje lygoje. Užėmė penktą vietą. 2018 m. buvo treti, o 2019 m. sezone tapo Pirmos lygos nugalėtojais. 

2020 m. sausio 31 d. LFF informavo, kad klubui suteikta A tipo licencija ir jie dalyvaus Virsliga. Sezonas nenusisekė ir tukumiečiai liko paskutinėje (dešimtoje) vietoje. Po sezono buvo pažeminti į Pirmą lygą.

2021 m. sezonas Pirma lyga buvo vykdomo nesklandžiai, nes daugybė rungtynių buvo atidėtos bei perkėlinėjamos dėl pandemijos grėsmių. Galiausiai, po XIV (14) turų pirmenybės buvo visai nutrauktos. Tuo metu ekipa buvo antroje vietoje.

2022 m. sausio 28 d. dešimčiai klubų suteiktos A tipo licencijos. Vienu iš jų tapo „Tukumo“ klubas. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

Pasiekimai 
 Pirma lyga:
 Nugalėtojai: 2019

Sezonai

Latvijos varžybos 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Spalvinė gama 
2017 m. marškinėliai su žaliai/baltais vertikaliais dryžiais ant krūtinių, žali šortai ir baltos kojinės.

O svečiuose tamsiai mėlyni marškinėliai, balti šortai ir tamsiai mėlynos (arba baltos) kojinės.

Lietuviai 
 Edgaras Žarskis, gynėjas, 2020 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSf (Taurių laimėtojai)

Tukums
Kedugu regionas

Kedugu regionas () – vienas iš Senegalo regionų. Yra šalies pietryčiuose, Malio ir Gvinėjos pasienyje. Administracinis centras – Kedugu. Regione yra į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą įrašyti Basarių kraštas bei Niokolo Kobos nacionalinis parkas.

Kedugu regionas sudarytas 2008 m., atskyrus nuo Tambakundos regiono.

Administracinis suskirstymas 
Regionas padalintas į 3 departamentus:
 Kedugu departamentas
 Salematos departamentas
 Sarajos departamentas

Senegalo regionai
Kafrinės regionas

Kafrinės regionas () – vienas iš Senegalo regionų. Yra šalies viduryje, pietuose ribojasi su Gambija. Administracinis centras – Kafrinė.

Kafrinės regionas sudarytas 2008 m., atskyrus nuo Kaolako regiono.

Administracinis suskirstymas 
Regionas padalintas į 4 departamentus:
 Birkilanės departamentas
 Kafrinės departamentas
 Kungheulio departamentas
 Malem Hodaro departamentas

Senegalo regionai
Sedju regionas

Sedju regionas () – vienas iš Senegalo regionų. Yra šalies pietuose, Kazamanso krašte, tarp Gambijos šiaurėje ir Bisau Gvinėjos pietuose. Administracinis centras – Sedju.

Sedju regionas sudarytas 2008 m., atskyrus nuo Koldos regiono.

Administracinis suskirstymas 
Regionas padalintas į 3 departamentus:
 Bunkilingo departamentas
 Gudompo departamentas
 Sedju departamentas

Senegalo regionai