joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
1928 m. žiemos olimpinės žaidynės

1928 m. žiemos Olimpinės žaidynės buvo II–osios olimpinės žaidynės, kurios vyko Šveicarijos kurorte Sankt Morice vasario 11–19 dienomis. Jos tapo pirmosiomis tikrosiomis Žiemos žaidynėmis, nes 1924 m. olimpiada buvo Vasaros olimpinių žaidynių dalis.

Sporto šakos  
Bobslėjus, skeletonas, ledo ritulys, dailusis čiuožimas (dalyvavo ir moterys), greitasis čiuožimas, šiaurės disciplinos (šiaurės dvikovė, slidinėjimo krosas ir šuoliai su slidėmis). Be to, buvo surengtos parodomosios karinių patrulių lenktynės ir skidžoringo (žirgų traukiamų slidininkų) varžybos.

Dalyviai 
Į Žaidynes iš 25 valstybių atvyko 464 sportininkai:
 Europos: Austrijos (39),  Belgijos (24), Čekoslovakijos (27), Didžiosios Britanijos (32), Estijos (2), Italijos (13), Jugoslavijos (6), Latvijos (1), Lenkijos (26), Lietuvos (1), Liuksemburgo (5), Nyderlandų (7), Norvegijos (25), Prancūzijos (38), Rumunijos (10), Suomijos (18), Švedijos (24), Šveicarijos (41), Vengrijos (14), Vokietijos (43);

 Amerikos: Argentinos (10), JAV (24), Kanados (23), Meksikos (5);

 Azija: Japonijos (6).

Argentina , Estija, Vokietija, Japonija, Lietuva, Liuksemburgas, Meksika, Nyderlandai ir Rumunija Žiemos olimpiadoje dalyvavo pirmąkart.

Sportininkų rezultatai 
Žaidynių didvyriais tapo norvegas Johan Grøttumsbråten (šiaurės discipinos) ir suomis Clas Thunberg (greitasis čiuožimas) – abu laimėjo po du aukso medalius. Baltijos šalių atstovų geriausi pasiekimai buvo kuklesni: Estijos čiuožikai Christfried Burmeister užėmė 15–tą vietą 500 m distancijoje, o Aleksander Mitt 500 m distancijoje buvo 22, latvių slidininkas Alberts Rumba 1500 m distancijoje užėmė 14 vietą. Lietuvai žiemos olimpinėse žaidynėse atstovavo tik vienas atletas – čiuožikas Kęstutis Bulota, jo rezultatai:

Medalių lentelė 
{| 
|- bgcolor=#ccccff
| 1 || align=left |  || 6 || 4 || 5 || 15
|-
| 2 || align=left |  || 2 || 2 || 2 || 6
|-
| 3 || align=left |  || 2 || 2 || 1 || 5
|-
| 4 || align=left |   || 2 || 1 || 1 || 4 
|-
| 5–6|| align=left |   || 1 ||  ||  || 1
|-
| 5–6 || align=left |  || 1 ||  ||  || 1
|-
| 7 || align=left |  ||  || 3 || 1 || 4
|-
| 8–12 || align=left |  ||  ||  || 1 || 1
|-
| 8–12 || align=left |  ||  ||  || 1 || 1
|-
| 8-12 || align=left |  ||  ||  || 1 || 1
|-
| 8–12 || align=left |  ||  ||  || 1 || 1
|-
| 8–12 || align=left |  ||  ||  || 1 || 1
|- class="sortbottom"
| 11–26 || align=left | Likusieji NOK || 21 || 36 || 34 || 91
|- class="sortbottom"
!colspan=2| Viso (12) || 14 || 12 || 15 || 41
|}

Išnašos

Šaltiniai 

 TOK internetinės svetainės puslapis apie 1928 m. žiemos_olimpinės žaidynes (en)
 Oficiali ataskaita, pirma dalis (fr) 
 Oficiali ataskaita, pirma dalis (fr) 

1928 metų žiemos olimpinės žaidynės
Plikažiedis linlapis

Plikažiedis linlapis (Thesium ebracteatum) – santalinių (Santalaceae) šeimos linlapių (Thesium) genties augalas.

Daugiametis, 10-30 cm aukščio, pusiau parazitinis žolinis augalas. Šakniastiebis išleidžia daug šakotų požeminių palaipų, iš kurių išauga po stiebą. Stiebai statūs, nešakoti, lygūs, apaugę retais lapais. Lapai pražanginiai, bekočiai, siauri, linijiški, 1-5 cm ilgio ir 1-4 mm pločio, neryškiai trigysliai, smailūs. Žiedynas – nešakota kekė, kurios apatinėje dalyje yra žiedai su pažiedėmis, o viršutinėje dalyje – tik pažiedės. Pažiedė linijiška, priaugusi prie žiedkočio, todėl po kiekvienu žiedu yra tarsi lapelis. Žiedai maži, trumpais koteliais, dvilyčiai. Apyžiedis nenukrintantis, vamzdiskas, išorinė pusė žalia, vidinė gelsva, penkialapis (viršuje lapeliai laisvi, o prie pamato suaugę), vaisiams atsiradus, lapeliai susisuka. Kuokeliai 5. Mezginė apatinė. Vaisius ne daugiau kaip 2 kartus ilgesnis už nesuaugusią susisukusią apyžiedžio dalį.

Žydi gegužės – birželio mėn. Auga šlaituose, pamiškėse, miško aikštelėse, pakrūmėse. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

Literatūra 
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 106 psl.

Santaliniai
Laižuvos valsčius

Laižuvos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Laižuva.

Istorija 

Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo, panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Akmenės rajonui (2 apylinkės) ir Mažeikių rajonui (5 apylinkės).

|-
| 1923 || 95 || 3081 || 645 || ||
|-
| 1949-01-01  || 118 || || || 7 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

1923 m. gyveno 3081 žmogus:

 Lietuviai - 88,51% (2727);
 Latviai - 5,42% (167);
 Žydai - 4,12% (127);
 Vokiečiai - 0,88% (27);
 Kiti - 1,07% (33).

Šaltiniai 

Mažeikių apskrities valsčiai
Tirkšlių valsčius

Tirkšlių valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Tirkšliai.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a., panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Mažeikių rajonui (10 apylinkių).

|-
| 1923 || 263 || 8404 || 1810 || ||
|-
| 1949-01-01  || 232 || || || 10 apylinkių  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

1923 m. gyveno 8404 žmonės:

 Lietuviai - 94,3% (7925);
 Rusai - 1,69% (142);
 Latviai - 1,59% (134);
 Žydai - 1,42% (119);
 Vokiečiai - 0,71% (60);
 Kiti - 0,29% (24).

Šaltiniai 

Mažeikių apskrities valsčiai
Telšių apskrities valsčiai
Sedos valsčius

Sedos valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Seda.

Istorija 

Valsčius įkurtas carmečiu. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Barstyčių valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Sedos rajonui (8 apylinkės).

|-
| 1923 || 257 || 9986 || 2147 || ||
|-
| 1949-01-01  || 227 || || || 9 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

1923 m. gyveno 9986 žmonės:

 Lietuviai – 87,9% (8778);
 Žydai – 8,16% (815);
 Rusai – 2,6% (260);
 Lenkai – 0,36% (36);
 Latviai – 0,33% (33);
 Vokiečiai – 0,27% (27);
 Kiti – 0,37% (37).

Žymūs žmonės 

|-
| 1756 || Laumės || Antanas Jackus Klementas, poetas || 1823
|-
| 1810 || Rubikai || Tadas Juzumas, kunigas || 1851
|-
| 1819 || Rubikai || Vincentas Juzumas, kunigas || 1901
|-
| 1822 || Rubikai || Antanas Juzumas, kunigas || 1871
|}

Šaltiniai 

Mažeikių apskrities valsčiai
Telšių apskrities valsčiai
Pajūris (Tauragė)

Pajūris – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje (Tauragės sen.), 3 km į šiaurę nuo Dauglaukio (jungia kelias ), į vakarus nuo Jūros ir Šešuvies santakos.

Buvęs bažnytkaimis, katalikų parapijos centras su čia stovėjusia filijine bažnyčia. Jos vieta paženklinta bendruomenės kryžiumi ir paminkliniu akmeniu. Išlikę bažnyčios pamatai, senoji klebonija. Yra veikiančios senos kapinės, Pajūrio Nukryžiuotojo Jėzaus koplyčia. Ilgą laiką stovėjo paminklas – betoninė stela SSRS NKVD 106-ojo pasienio būrio 2-ojo forposto sovietų pasieniečiams, žuvusiems 1941 m. birželio 22 d. 2-asis pasieniečių forpostas, kuriam vadovavo leitenantas Pavelas Iljičius Podgornys, buvo netoli Pajūrėlio kaimo. 2022 m. gegužės mėnesį, vykstant karui Ukrainoje, sovietine simbolika paženklintas paminklas buvo nugriautas. 

Pajūrio kaimo pievose gausu saugomų rūšių turtingų smilgynų (žymimi kodu 6270), todėl taikoma buveinių apsauga kuri pakliūna į Natura 2000“  Europos Sąjungos (ES) specialių saugomų teritorijų tinklą.

Istorija 

Pirmoji Pajūrio bažnyčia, kuri buvo Kražių parapijos filija, datuojama 1569 m. Iki 1613 m. faktiškai buvusi tik koplyčia, kurią globojo Kražių klebonai. Vėlesniuose dokumentuose minimos 1689, 1806, 1829, 1896–1897 m. pastatytos bažnyčios. 1912 m. Pajūrio filijoje, turėjusioje parapijos teises, buvo 988 žmonės. Tais metais buvo pastatyta laikina bažnyčia, kuri 1941 m. sudegė, o 1954 m. nugriauta. 

Enciklopedijų leidėjo Broniaus Kviklio duomenimis, Pajūrio dvaras žinomas nuo XVI a., yra išlikęs jo 1571 m. inventorius. Romos katalikų bažnyčią čia pastatė vysk. Merkelis Elijaševičius Geišas. Ji buvo Kražių parapijos filija. 1750–1751 dvarininkas Pilsudskis pastatė naują bažnyčią. Ji buvo 1896 m. perstatyta. Pirmojo pasaulinio karo metu sudeginta.

Tarpukario metu, 1936 metais, Tauragės miestui trūkstant žalių  erdvių, šalia Tauragės miesto esantis Pajūrio kaimas, dėl šalia esančio „didelio sauso pušyno“ buvo planuojamas paversti į miesto vasarvietę. 1936 m. netgi pradėta svarstyti apie sklypų vilų statybai skirstymą.

Gyventojai

Šaltiniai

Nuorodos 
 
 Nykstantys kaimai: Dvarviečius ir Pajūrį lankant

Tauragės rajono savivaldybės gyvenvietės
FK Bolat Temirtau

Temirtau „Bolat“ – Kazachijos futbolo klubas iš Temirtau. Žinomas Şahter-Bolat FK pavadinimu.

Istorija 
Klubas ištakos siekia 1961 m., kai buvo įkurtas Metallurg FK.

Logotipas

Pasiekimai
 Kazachijos TSR čempionas (1970 m.)
 Kazachijos TSR taurės laimėtojas (1970, 1972, 1973, 1974, 1975, 1976 m.)

Sezonai 
 Nuo 1992 m.

|}
 2005 m.

|}
 Nuo 2016 m.

|}

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)
 RSSSF duomenų bazė (Pirmos lygos sezonai)

Bolat
FK Kaspij Aktau

Aktau „Kaspij“ – Kazachijos futbolo klubas iš Aktau.

Istorija
Klubas įkurtas 1962 m. 2020 m. žaidė Premjer lygoje, bet pirmenybės buvo sustabdytos dėl pandemijos. Ekipai grsia iškritimas iš elito diviziono.

Emblemų kaita
 2002 m. klubas pasikeitė emblemą.

Pasiekimai 
 Kazachijos TSR čempionas (1978 m.)
 Kazachijos TSR taurės laimėtojas (1977, 1978 m.)

Sezonai 

|}
GE (grupių etapas).

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)
 RSSSF duomenų bazė (Pirmos lygos sezonai)

Kaspij
Mangistau sritis
FK Akžajyk Oral

Oralo „Akžajyk“ – Kazachijos futbolo klubas iš Oralo.

Istorija 
Klubas įkurtas 1968 m. Tuo metu vadinosi „Uralecu“. Susikūrus nepriklausomai kazachų valstybei, klubas žaidė savo šalies futbolo sistemoje. Dėl rėmimo sutarčių dažnai kisdavo klubo pavadinimas. Žaidė arba aukščiausioje lygoje, arba kuriam laikui iškrisdavo į Pirmą lygą.

Logotipo kaita

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Lietuviai 
 Simas Skinderis, vartininkas, 2007 m.
 Saulius Širmelis, vyr. treneris, 2012 m.
 Simonas Urbys, saugas/puolėjas, 2022 m.

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)
 RSSSF duomenų bazė (Pirmos lygos sezonai)

Akzajyk
Oralas
Kuktiškių valsčius

Kuktiškių valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Kuktiškės.

Istorija 

Valsčius įkurtas 1861 m. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Skudutiškio valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Molėtų rajonui (4 apylinkės), Švenčionėlių rajonui (1 apylinkė) ir Utenos rajonui (3 apylinkės).

|-
| 1869 m. || || 3462 || 379 kiemai  || || 93
|-
| 1874 m. || || 3959 || 311 kiemų  || 4 seniūnijos || 99
|-
| 1880 m. || || 3891 || 311 kiemų  || 4 seniūnijos || 99
|-
| 1885 m. || || 4247 || 328 kiemai  || 5 seniūnijos || 117
|-
| 1923 m. || 257 || 6648 || 1336 || ||
|-
| 1949-01-01  || 197 || || || 8 apylinkės  ||
|}

Vadovai 
 I. Šutinas, viršaitis nuo 1886 m.
 Morkūnas
 Čipkus
 Juozas Valiulis

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1884 || Asmalai || Juozas Bakšys, kunigas || 1925
|-
| 1898 || Suoleliai || Veronika Karvelienė, pedagogė || 1952
|-
| 1900 || Paneveržys || Pranas Daunys, rašytojas, pianistas || 1962
|-
| 1904 || Asmalai || Juozas Dačys, statybų inžinierius || 1992
|-
| 1936 || Ražampolis || Vanda Aramavičiūtė, pedagogė ||
|-
| 1937 || Suginčiai || Antanas Juodvalkis, miškininkas ||
|-
| 1942 || Gruobliai || Mindaugas Černiauskas, fotografas ||
|}

Šaltiniai 

Švenčionių apskrities valsčiai
Utenos apskrities valsčiai
Saldutiškio valsčius

Saldutiškio valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Saldutiškis.

Istorija 

Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo, greitai panaikintas, vėl atkurtas 1939 m. Galutinai valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Švenčionėlių rajonui (8 apylinkės).

|-
| 1949-01-01  || 288 || || || 8 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1932 || Pavyžintys || Algirdas Garliauskas, informatikas ||
|-
| 1942 || Pakiaunys || Zigmantas Kiaupa, istorikas ||
|}

Šaltiniai 

Švenčionėlių apskrities valsčiai
Švenčionių apskrities valsčiai
Sudeikių valsčius

Sudeikių valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje. Centras – Sudeikiai.

Istorija

Valsčius įkurtas 1861 m., minimas 1868 m. Panaikintas XIX a. pabaigoje

Šaltiniai

Ukmergės apskrities valsčiai
Zarasų apskrities valsčiai
Aluotų valsčius

Aluotų valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje. Centras – Aluotos, vėliau – Kunigiškiai I.

Istorija

Gyvavo nuo carmečio iki I pasaulinio karo pabaigos. 1905–1906 m. priklausė Kamajų respublikai. Minimas 1919 m. Lietuvos apskričių sienų ir centrų įstatyme, bet vėliau neaptinkamas.

Šaltiniai

Rokiškio apskrities valsčiai
Ukmergės apskrities valsčiai
Italijos tautinis olimpinis komitetas

Italijos tautinis olimpinis komitetas () – sporto institucija, atsakinga už sporto vystymą ir populiarinimą Italijoje. Įkurta 1908 m. ir TOK pripažinta 1914 m.

Tautiniam komitetui priklauso 45 sporto federacijos, 16 sporto asociacijų, 12 sporto organizacijų, teritorinė sporto organizacija ir dar 19 kitų su sportu susijusių organizacijų. Metinis 2009 m. komiteto biudžetas sudarė 446 640 000 eurų, kuriuos finansavo šalies vyriausybė. Nuo 1999 m. komitetui vadovauja Gianni Petrucci.

Nuorodos 
 Oficiali svetainė (it.)

Šaltiniai 

Tautiniai olimpiniai komitetai
Italijos sporto organizacijos
Italija olimpinėse žaidynėse
Tokara salos

Tokara salos( arba トカラ列島, tokara rettō) – salų grupė šiaurinėje Riūkiū salyno dalyje, kurios priklauso Tošimos kaimui Kagošimos prefektūroje, Japonijoje. Jos priklauso Sacunano saloms. 150 km salų grandinė susideda iš 12 salų tarp Jakušimos ir Amami Ošimos Salų bendras plotas 101,35 km². Tik septynios salos gyvenamos. Salos, ypač Takaradžima, yra Tokaros ponių gimtinė.

Pagrindinės salos 

 Kučinošima
 Nakanošima
 Gadžadžima（negyvenama）
 Kogadžadžima（negyvenama）
 Tairadžima
 Suvanosedžima
 Akusekidžima
 Kodžima（negyvenama）
 Kotakaradžima
 Takaradžima
 Kaminonedžima（negyvenama）
 Jokoatedžima（negyvenama）

Riukiu salos
Svėdasų valsčius

Svėdasų valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Svėdasai.

Istorija 

Valsčius įkurtas 1811 m. pabaigoje. 1905–1906 m. priklausė Kamajų respublikai. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., valsčiaus teritorija perduota Anykščių rajonui (8 apylinkės).

|-
| 1923 || 162 || 5977 || 1168 || ||
|-
| 1949-01-01  || 158 || || || 8 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1866 || Mieliūnai || Jonas Dobkevičius, ekonomistas, politikas || 1934
|-
| 1893 || Galvydžiai || Jonas Motiejūnas-Valevičius, karininkas || 1959
|-
| 1899 || Šlapiašilis || Aleksandras Kutkus, dainininkas || 1969
|-
| 1903 || Narbūčiai || Vladas Bublys, agronomas || 1985
|-
| 1934 || Vaitekūnai || Gvidas Kazlauskas, inžinierius mechanikas ||
|-
| 1944 || Kraštai || Dalia Dilytė, literatūrologė ||
|-
| 1948 || Netikiškiai || Osvaldas Janonis, bibliografas, pedagogas ||
|}

Šaltiniai 

Kupiškio apskrities valsčiai
Rokiškio apskrities valsčiai
Ukmergės apskrities valsčiai
Viešintų valsčius

Viešintų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Viešintos.

Istorija 

Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo 1918 m. pabaigoje. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., valsčiaus teritorija perduota Kupiškio rajonui (1 apylinkė) ir Troškūnų rajonui (7 apylinkės).

|-
| 1923 || 113 || 3942 || 823 || ||
|-
| 1949-01-01  || 134 || || || 8 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1860 || Bylėnai || Konstantinas Narkevičius, knygnešys || 1946
|-
| 1896 || Juodupė || Juozas Motiejūnas, veterinarijos gydytojas || 1969
|-
| 1933 || Gilvydžiai || Malvina Meškauskienė, ekonomistė ||
|-
| 1938 || Žliobiškiai || Jadvyga Gervytė-Tvarijonavičienė, dailininkė tekstilininkė ||
|}

Šaltiniai 

Kupiškio apskrities valsčiai
Panevėžio apskrities valsčiai
Alantos valsčius

Alantos valsčius (arba Aluntos valsčius, , ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Alanta.

Istorija 

1598 m. inventoriuje išvardyti Alantos dvaro valsčiai ir kaimai. Tuo metu valsčiuje buvo:
 Antaliežiai,
 Eivilčiai (dab. Avilčiai),
 Kavoliai,
 Kazleliai (dab. Kazlai),
 Alantos klebono kaimas,
 Krištapiškiai,
 Trumpos (dab. Trumponys),
 Žibėčiai,
 neaiškus vietovardis.

Caro laikais valsčius atkurtas 1861 m. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Skudutiškio valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Molėtų rajonui (9 apylinkės).

|-
| 1923 || 228 || 8443 || 1797 || ||
|-
| 1949-01-01  || 229 || || || 9 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyvenvietės 

1923 m. buvo 185 gyvenvietės. 1933 m. valsčiuje minimi kaimai:

 Adomiškiai
 Agotava
 Aklušiai
 Alunta-Pakalnė
 Antaksčiai
 Antaliešiai
 Aponkiškiai
 Aviliai
 Ažubaliai
 Ažuprudžiai
 Ažupiai
 Ažusieniai
 Babilnikai
 Bajorai
 Bareikiai
 Bučiškiai
 Buržiliai
 Cizariškiai
 Deksniai
 Drobiškiai
 Gaigalai
 Gaidanonai
 Galiniai
 Gečiai
 Gegužynia
 Gerstaitiškiai
 Gilužiai
 Glabupka
 Gruodžiai
 Išdiegiai
 Janoniai
 Jaurai
 Jerališkis
 Juodiškiai
 Juotiškiai
 Juozapavas
 Kadariškis
 Kalviai
 Kaniūkai
 Karališkiai
 Kazimieravas
 Kazlai
 Klabiniai
 Kovališkiai
 Kumpai
 Laičiai
 Lieseniai
 Mackėnai
 Maišiakula
 Medeniškiai
 Mygiškiai
 Motiejūnai
 Narušiškiai
 Osepiai
 Otredai
 Paąžuoliai
 Pabarai
 Padvarniai
 Pavirvinčiai
 Petruvka
 Runioniai
 Sikariškiai
 Sikuniai
 Spiečiūnai
 Spuliai
 Šaukiškiai
 Šemetiškiai
 Šilaikėnai
 Šilina
 Šmatiškiai
 Šunakojai
 Švabiškiai
 Tamilupka
 Triberžiai
 Trokai
 Trumponys
 Uncenai
 Upeliškiai
 Vaiksniūnai
 Vastapai
 Verbiškiai
 Zapijuvka
 Žybčiai
 Žygeliškiai
</div>

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1873 || Kudoriškis || Teofilius Matulionis, arkivyskupas || 1962
|-
| 1880 || Vastapai || Fabijonas Kemėšis, kunigas, ekonomistas || 1954
|-
| 1900 || Girsteikiškis || Antanas Minkevičius, botanikas || 1998
|-
| 1923 || Jurgiškis || Balys Bratkauskas, aktorius ir režisierius || 1983
|-
| 1929 || Antaliešiai || Adolfas Lasys, statybų technologas || 1996
|-
| 1930 || Juozapava || Vytautas Kaušinis, grafikas || 2009
|-
| 1930 || Runionys || Adolfas Laimutis Telksnys, informatikas || 2022
|-
| 1934 || Laičiai || Antanas Kairys, zootechnikas || 2017
|-
| 1941 || Kaniūkai || Zinaida Kalpokovaitė-Vogėlienė, tekstilininkė ||
|-
| 1943 || Verbiškės || Juozapas Algis Leišis, karininkas || 2019
|}

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Ukmergės apskrities valsčiai
Utenos apskrities valsčiai
Slovakija 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse

Slovakijos sportininkai dalyvavo 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Vankuveryje, Kanada.

Medaliai

Kalnų slidinėjimas

Vyrai

Moterys

Biatlonas

Vyrai

Vyrų estafetė

Moterys

Moterų estafetė

Bobslėjus
Milan Jagnešák / Marcel Lopuchovský 
Milan Jagnešák / Martin Tešovič / Marcel Lopuchovský / Petr Nárovec

Slidinėjimo lenktynės

Alena Procházková
Martin Bajčičák
Ivan Bátory
Michal Malák
Peter Mlynár

Dailusis čiuožimas

Ledo ritulys
Vyrų komanda
Jaroslav Halák
Peter Budaj
Rastislav Staňa
Zdeno Chára
Ľubomír Višňovský
Andrej Sekera
Andrej Meszároš
Milan Jurčina
Martin Štrbák
Ivan Baranka
Marián Hossa
Marián Gáborík
Pavol Demitra
Michal Handzuš
Ľuboš Bartečko
Marcel Hossa
Martin Cibák
Tomáš Kopecký
Žigmund Pálffy
Branko Radivojevič
Jozef Stümpel
Miroslav Šatan
Richard Zedník

B grupė

Moterų komanda
Jana Budajová
Monika Kvaková
Zuzana Tomčíková
Petra Babiaková
Barbora Brémová
Iveta Karafiátová
Michaela Matejová
Petra Országhová
Edita Raková
Natalie Babonyová
Nikoleta Celárová
Janka Čulíková
Nicol Čupková
Anna Džurňáková
Nikola Gápová
Maria Herichová
Petra Jurčová
Jana Kapustová
Zuzana Moravčíková
Petra Pravlíková
Martina Veličková
A grupė

Nusileidimas rogutėmis
Veronika Sabolová
Jana Šišajová
Jozef Ninis
Ján Harniš / Branislav Regec

Šuoliai su slidėmis

Nuorodos 
 Slovakijos olimpinis komitetas

2010 metų žiemos olimpinės žaidynės
Slovakija olimpinėse žaidynėse
Kūrybinės atostogos

Kūrybinės atostogos - atostogų rūšis.

Lietuva 
Lietuvoje kūrybinės atostogos suteikiamos disertacijai užbaigti, vadovėliams rašyti ir kitais įstatymų nustatytais atvejais. Kūrybinių atostogų trukmę, suteikimo ir apmokėjimo tvarką reglamentuoja įstatymai, darbo ir kolektyvinė sutartis (LR darbo kodeksas, 182 str. „Kūrybinės atostogos“). Kūrybines atostogas turi, pvz., mokslininkai.

Šaltiniai 

Atostogos
Kūryba
Nemokamos atostogos

Nemokamos atostogos - atostogų rūšis.

Lietuva 
Lietuvoje darbuotojo reikalavimu nemokamos atostogos suteikiamos (LR darbo kodeksas, 184 str. „Nemokamos atostogos“):
 darbuotojams, auginantiems vaiką iki 14 metų - iki 14 kalendorinių dienų;
 darbuotojams, auginantiems neįgalų vaiką iki 18 metų – iki 30 kalendorinių dienų;
 moters nėštumo ir gimdymo atostogų metu bei vaiko priežiūros, kol jam sueis 3 metai, atostogų metu tėvui jo pageidavimu (motinai - tėvo atostogų vaikui prižiūrėti, kol jam sueis 3 metai, metu); šių atostogų bendra trukmė negali viršyti 3 mėnesių;
 neįgaliajam – iki 30 kalendorinių dienų per 1 metus;
 darbuotojui, vienam slaugančiam neįgalųjį, kuriam Neįgalumo ir darbingumo nustatymo tarnybos prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos sprendimu nustatytas nuolatinės slaugos būtinumas – iki 30 kalendorinių dienų per metus šalių suderintu laiku;
 darbuotojui, slaugančiam sergantį šeimos narį – tokiam laikui, kurį rekomenduoja gydymo įstaiga;
 santuokai sudaryti - ne mažiau kaip 3 kalendorinės dienos;
 mirusio šeimos nario laidotuvėms - ne mažiau kaip 3 kalendorinės dienos.

Nemokamos atostogos dėl kitų priežasčių suteikiamos kolektyvinėje sutartyje nustatyta tvarka.

Šaltiniai 

Atostogos
Šuoliai su slidėmis 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse

Šuolių su slidėmis rungtys 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse vyko Vistlerio olimpiniame parke. Varžybos prasidėjo vasario 7 ir baigėsi vasario 22 dieną. Šuolių su slidėmis varžybose dalyvauja tik vyrai.

Šalys

Medalininkai

Rezultatai

Normalus kalnas, individualios varžybos

Kvalifikacinės 
Kvalifikacinis turas vyko vasario 12 dieną, kuriame pasirodė 61 sportininkas. 41 atletas pelnė kelialapį į finalą, kur taip pat pasirodė 10 sportininkų iškart gavusių vietą finalistų gretose. Italijos sportininkas Roberto Dellasega buvo diskvalifikuotas už netinkamo kostiumo vilkėjimą. 

DSQ – diskvalifikuotas,
NST – nestartavo

Finalas 

DSQ – sportininkas diskvalifikuotas.

Didelis kalnas, individualios varžybos

Kvalifikacinės 
Kvalifikacinis turas vyko vasario 19 dieną, kuriame pasirodė 61 sportininkas. 40 atletų pelnė kelialapį į finalą, kur taip pat pasirodė 10 sportininkų iškart gavusių vietą finalistų gretose.

Finalas 

DSQ – sportininkas buvo diskvalifikuotas, NST – sportininkas nestartavo.

Didelis kalnas, komandinės varžybos

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali svetainė 

2010 metų žiemos olimpinės žaidynės
Šuoliai su slidėmis olimpinėse žaidynėse
Kanada 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse

Kanada rengė 2010 m. žiemos olimpines žaidynės. Tai jau trečios šalyje surengtos žaidynės. Vankuveryje šaliai atstovavo 206 sportininkai penkiolikoje rungčių.

Medaliai

Kalnų slidinėjimas
 Patrick Biggs
 Julien Cousineau
 Robbie Dixon
 Jeffrey Frisch
 Erik Guay
 Louis-Pierre Hélie
 Jan Hudec
 Michael Janyk
 Manuel Osborne-Paradis
 Tyler Nella
 Ryan Semple
 Brad Spence
 Trevor White
 Brigitte Acton
 Emily Brydon
 Marie-Michèle Gagnon
 Britt Janyk
 Shona Rubens
 Anna Goodman
 Erin Mielzynski
 Marie-Pier Préfontaine
 Georgia Simmerling

Biatlonas 
 Jean Philippe Leguellec
 Marc-André Bédard
 Brendan Green
 Robin Clegg
 Zina Kocher
 Megan Imrie
 Megan Tandy
 Rosanna Crawford

Bobslėjus

Slidinėjimo lenktynės
Brian McKeever yra keturių aukso medalių savininkas paralimpinėse žaidynėse, jis yra pirmasis sportininkas olimpinių žaidynių istorijoje dalyvavęs paralimpinėse ir olimpinėse žaidynėse.

 Ivan Babikov
 George Grey
 Alex Harvey
 Devon Kershaw
 Stefan Kuhn
 Brian McKeever
 Chandra Crawford
 Dasha Gaiazova
 Perianne Jones
 Sara Renner
 Madeleine Williams

Akmenslydis
Vyrų komanda
 Kevin Martin
 John Morris
 Marc Kennedy
 Ben Hebert

Komandinė lentelė

Moterų komanda
 Cheryl Bernard
 Susan O'Connor
 Carolyn Darbyshire
 Cori Bartel

Komandinė lentelė

Akrobatinis slidinėjimas 

Mogulas ir akrobatika

Krosas

Dailusis čiuožimas

Ledo ritulys
Vyrų komanda
 Martin Brodeur
 Marc-André Fleury
 Roberto Luongo
 Dan Boyle
 Drew Doughty
 Duncan Keith
 Scott Niedermayer
 Chris Pronger
 Brent Seabrook
 Shea Weber
 Patrice Bergeron
 Sidney Crosby
 Ryan Getzlaf
 Dany Heatley
 Jarome Iginla
 Patrick Marleau
 Brenden Morrow
 Rick Nash
 Mike Richards
 Corey Perry
 Eric Staal
 Joe Thornton
 Jonathan Toews
A grupė

Moterų komanda
 Charline Labonté
 Kim St-Pierre
 Shannon Szabados
 Tessa Bonhomme
 Carla MacLeod
 Becky Kellar
 Colleen Sostorics
 Meaghan Mikkelson
 Catherine Ward
 Meghan Agosta
 Gillian Apps
 Jennifer Botterill
 Jayna Hefford
 Haley Irwin
 Rebecca Johnston
 Gina Kingsbury
 Caroline Ouellette
 Cherie Piper
 Marie-Phillipe Poulin
 Sarah Vaillancourt
 Hayley Wickenheiser
A grupė

Nusileidimas rogutėmis

Šiaurės dvikovė

Greitasis čiuožimas trumpuoju taku

Skeletonas

Šuoliai su slidėmis

Snieglenčių sportas 

Pusvamzdis

Paralelinis didysis slalomas

Krosas

Greitasis čiuožimas

Komandinis

Nuorodos 
 Kanados olimpinis komitetas

2010 metų žiemos olimpinės žaidynės
Kanada olimpinėse žaidynėse
Vidaus reikalų ministras

Vidaus reikalų ministras – vykdomosios valdžios atstovas. Klasikinis ministras (greta tokių kaip gynybos ministras, Finansų ministras, Teisingumo ministras ir Užsienio reikalų ministras, buvusių dar absoliutizmo laikais). Sritis – vidaus politika. Vadovauja vidaus reikalų ministerijai (VRM).

Lietuva 
  Nuo 2014 m. lapkričio 11 d. Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministro pareigas eina Saulius Skvernelis.

 
teisinės pareigybės ir profesijos
teisės politika

de:Innenminister
eo:Ministro pri internaj aferoj
fi:Sisäministeri
sv:Inrikesminister
Teisinė galia

Teisinė galia („teisė“ + „galia“) - teisinio privalomumo savybė.

Proceso teisė 
Teisinis įsigaliojimas - teisinės pasekmės, kurias sukelia teismo sprendimas, nuosprendis, administracinis aktas ir kt. Įsigaliojimo paskirtis - teisinis poveikis, sprendimų galiojimas ir jų veikimas, jų galutinumas (negalimumas jų nuginčyti, dėl ko kyla pareiga jų laikytis). Romėnų teisės principas - „dėl išspręstos bylos nesprendžiama" ().

Teisės hierarchija 

Kita prasme teisinė galia reiškia skirtingą teisės aktų lygmenį, teisinio privalomumo hierarchiją. Pvz., teisės aktai pagal hierarchiją:
Tarptautinė sutartis (ratifikuota)
Konstitucija
Konstitucinis įstatymas
Įstatymas
Vykdomosios valdžios aktai
Savivaldos institucijų aktai.

teisės teorija
Kurfiurstas

Kurfiurstas (, Fürst 'kunigaikštis') – Šventosios Romos imperijos feodalas, kurfiurstų kolegijos (nuo XIII a.) rinkusios imperatorių, narys. Šios teisės buvo juridiškai įformintos Karolio IV Aukso bulėje 1356 m. Išnyko 1806 m. likvidavus Šventąją Romos imperiją.

Kolegija 

Viduramžiais ir ankstyvaisiais Naujaisiais amžiais Kurfiurstų kolegijai priklausė 7, vėliau 9 kurfiurstai (Reichsfürst, reichfiurstai)

Iš pradžių kolegijai priklausė:
 3 dvasiniai feodalai (vyskupai kunigaikščiai, ):
 Mainco arkivyskupas
 Kelno arkivyskupas
 Tryro arkivyskupas
 4 pasauliečiai kunigaikščiai:
 Reino pfalcgrafas
 Saksonijos hercogas
 Brandenburgo markgrafas
 Bohemijos karalius.

Nuorodos 

Šventoji Romos imperija
Titulai
Rimantas Žvingilas

Rimantas Žvingilas (g. 1973 m. rugsėjo 3 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, rungtyniavęs puolėjo pozicijoje. 1995–2001 m. atstovavo Lietuvos nacionalinei rinktinei, už kurią sužaidė 25 varžybas.

Per savo futbolininko karjerą Žvingilas rungtyniavo Lietuvos, Rusijos, Belgijos, Kazachstano klubuose. Karjerą 2009 m liepą baigė „Atlanto“ klube. 

2010 m. birželio pradžioje tapo laikinuoju Klaipėdos „Atlanto“ treneriu. 2010 m. gruodžio pabaigoje persikėlė į Norvegiją, treniruoti šios šalies Fosnavagaro „Bergsoy“ ekipos.

2018 m. spalį išrinktas Klaipėdos apskrities ir miesto futbolo federacijos prezidentu (valdybos pirmininku). Jis buvo vienintelis kandidatas, sulaukęs devynių narių palaikymo. Aštuoni federacijos nariai balsavo prieš jo kandidatūrą.

Pasiekimai 
 A lyga: 2004 m.
 LFF taurė: 1996, 2004 m.
 LFF supertaurė: 1996, 2004 m.
 Baltijos taurė: 1996 m.

Įvarčiai rinktinėje

Šaltiniai 
 Futbolinis.lt
 National-football-teams.com

Lietuvos futbolininkai
Steigiamasis susirinkimas

Steigiamasis susirinkimas gali reikšti:

 Steigiamasis susirinkimas (Didžioji Prancūzijos revoliucija)
 Visos Rusijos Steigiamasis susirinkimas
Hepeningas

Hepeningas ( – įvykis, atsitikimas) – improvizuotas reginys, turintis dailės, muzikos, teatro, kino, choreografijos elementų. Kaip terminą pirmą kartą pavartojo amerikiečių menininkas Alanas Kaprovas 1957 m.

Kilo iš dailininkų noro kurti ne užbaigtus darbus, bet situacijas, kuriose žiūrovas dalyvautų visomis savo juslėmis ir matytų patį kūrybos procesą. Hepeningo scenarijus dažniausiai neapibrėžtas, paliekama erdvės nenumatytai įvykių raidai. Kiekvienas hepeningo dalyvis gali laisvai improvizuoti vartodamas įvairių meno šakų raiškos priemones. Kūrinyje itin svarbi iš anksto sukurta muzika. Hepeningu, kaip ir performansu, siekiama stebinti, šokiruoti, kelti logiškai nesusijusiais įvykiais paremtas neįprastas asociacijas.

Hepeningo pradininkai – Niujorko kompozitorius Džonas Keidžas ir tapytojas, poetas Alanas Kaprovas, XX a. 6 deš. pab. ėmę rengti improvizuotus renginius. Tarp žymiausių hepeningo kūrėjų – 7 deš. pr. Niujorke susibūrusi „Fluxus“ grupė (įkūrėjas – dailininkas Jurgis Mačiūnas).

Lietuvoje pirmasis hepeningas „Orakulo darželis“ (Arūno Dikčiaus scenarijus) atliktas 1988 m. Ažuožeriuose, Anykščių r.

Šaltiniai 

Scenos menas
Pjauliai

Pjauliai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Priekulės, šalia Tyrų pelkės. Seniūnaitijos centras. Eina kelias .

Išlikęs senasis Pjaulių mokyklos pastatas (nuo 1900 m.), auga Bismarko ąžuolas prie Vilhelmo kanalo. Yra Pjaulių evangelikų liuteronų senosios kapinės.

Etimologija 

Kaimo pavadinimas kildinamas nuo žodžio „pjauti“. Legenda pasakoja, kad čia kadais atklysdavo iš greta kaimo buvusio tankaus miško vilkai ir išpjaudavo avis.

Istorija 

Klišių dvaras anksčiau priklausė škotų pirkliams Ogilviams. XVII a. minima, kad ties Kliošiais buvo lašišų užtvara.

XIX a. pradžioje kaime gyveno kiek per 100 gyventojų, iš jų daug pagyvenusių lietuvininkų. Veikė Pjaulių pradinė mokykla, kurioje iki savo mirties vedėjavo Stanislovas Jankus, žymus Klaipėdos krašto pokario švietimo kūrėjas. Mokykla uždaryta apie 1983 m. Iki karo kaime buvo daug gražių vokiško stiliaus sodybų, iš jų po karo liko tik kelios.

Gyventojai

Šaltiniai 

Klaipėdos rajono savivaldybės gyvenvietės
Stragnai I

Stragnai I – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje. Seniūnaitijos centras. Vakariniu pakraščiu teka Minija. Greta kaimo yra Stragnų kapinynas. XIX a. buvo Stragnų kaimas ir dvaras.

Gyventojai

Šaltiniai

Nuorodos 
 

Klaipėdos rajono savivaldybės gyvenvietės
Leliūnų valsčius

Leliūnų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Leliūnai.

Istorija 

Valsčius įkurtas 1919 m., panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Anykščių rajonui (3 apylinkės) ir Utenos rajonui (4 apylinkės).

|-
| 1923 || 110 || 3724 || 756 || ||
|-
| 1949-01-01  || 110 || || || 7 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1921 || Kilėviškiai || Povilas Kemėšis, inžinierius elektrotechnikas || 2008
|-
| 1923 || Kastulina || Juozas Juodis, agronomas || 2019
|-
| 1923 || Vaisiutiškis || Kazys Dabužinskas, hidrotechnikas || 1985
|-
| 1929 || Kilėviškiai || Algirdas Banys, zootechnikas || 2018
|}

Šaltiniai 

Utenos apskrities valsčiai
Lamatos (Panevėžys)

Lamatos – viensėdis pačiuose Panevėžio rajono savivaldybės šiaurės rytuose, į pietvakarius nuo Vabalninko.

Geografija

Kaimas yra giliai Vasniūnų miškų apsuptyje. Šiaurėje plyti raistas, netoliese yra Orijos upės ištakos. Į Lamatas patekti galima tik siauru miško keliuku, atsišakojančiu nuo plento .

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Vyžuonų valsčius

Vyžuonų valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Vyžuonos.

Istorija 

Valsčius minimas nuo XVI a. Carmečiu atkurtas 1861 m. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Anykščių rajonui (2 apylinkės) ir Utenos rajonui (6 apylinkės).

|-
| 1923 || 137 || 5924 || 1229 || ||
|-
| 1949-01-01  || 139 || || || 8 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1911 || Sprakšiai || Antanas Zabulionis, poetas || 1976
|-
| 1926 || Kaliekiai || Juozas Meškauskas, aktorius ir režisierius || 
|-
| 1932 || Varkujai || Aleksandras Guobys, teatrologas ||
|-
| 1939 || Kaliekiai || Laima Lankauskaitė, aktorė ir režisierė || 2003
|}

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Ukmergės apskrities valsčiai
Utenos apskrities valsčiai
Kražių valsčius

Kražių valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Kražiai.

Istorija 

XIII a. valsčiaus teritorijoje driekėsi Kražių žemė. Pats valsčius minimas nuo 1410 m., pavietas – nuo 1566 m. (abu sinonimiškai). XV–XVI a. valsčius (pavietas) buvo administruojamas seniūno. 1567 m. prijungtas Kelmės valsčius. 1667 m. paviete buvo 249 bajorų dūmai. 1791 m. dalis pavieto priskirta Šiaulių apskričiai.

Carmečiu atkurtas 1803 m. 1947 m. dalis teritorijos perduota Karklėnų valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 30 d., jo teritorija perduota Kelmės rajonui (8 apylinkės).

|-
| 1923 || 308 || 10 287 || 1961 || ||
|-
| 1949-01-01  || 211 || || || 8 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1841 || Išlynos || Mykolas Kazimieras Girdvainis, ichtiologas, bitininkas || 1925
|-
| 1892 || Akmeniai || Jonas Būtėnas, dainininkas || 1968
|-
| 1937 || Ganyprova || Antanas Andrius Bielskis, inžinierius radiotechnikas ||
|}

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Kelmės apskrities valsčiai
Raseinių apskrities valsčiai
Pajūrio valsčius

Pajūrio valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje. Centras – Pajūris.

Istorija

Valsčius (pavietas) minimas nuo 1514 m., nuo 1527 m. priklausė Lietuvos didžiajam kunigaikščiui, buvo karališkasis valsčius. XVII a. viduryje priklausė Tauragės dvarui. 1667 m. jame buvo 135 bajorų dūmai. XVIII a. valsčiui priklausė Švėkšnos dvaras (iki 1861 metų).

XIX a. carmečiu atkurtas. 1919 m. prijungtas prie Šilalės valsčiaus.

Šaltiniai

LDK valsčiai
Raseinių apskrities valsčiai
Tauragės apskrities valsčiai
Pranas Noreika (1927)

Pranas Noreika (1927 m. spalio 15 d. Aukštelkuose, Radviliškio valsčiuje – 2021 m. rugsėjo 17 d. Elektrėnuose) – Lietuvos inžinierius, energetikas, partinis veikėjas, vadybininkas.

Biografija 
1938 m. baigė Aukštelkų pradžios mokyklos keturis skyrius. 1942–1944 m. mokėsi Šiaulių vidurinės amatų mokyklos elektromechanikos skyriuje. 1945–1946 m. Radviliškio garvežių depo elektromonteris. 1946–1950 m. mokėsi Kauno politechnikumo Elektrotechnikos skyriuje, 1950–1955 m. Kauno politechnikos institute studijavo elektrotechniko inžinieriaus specialybę. 1950–1952 m. Petrašiūnų elektrinės valdymo pulto budėtojas, 1953–1955 m. šios elektrinės pamainos viršininkas, 1955–1957 m. aukštos įtampos įrengimų remonto meistras.

1957–1960 m. LSSR Ministrų tarybos reikalų valdybos referentas energetikos klausimais bei LSSR liaudies ūkio tarybos Energetikos valdybos vyr. inžinierius. Dalyvavo Kauno hidroelektrinės statyboje. 1960–1962 m. vadovavo Lietuvos elektrinės statybai, 1962–2010 m. šios elektrinės direktorius. Tuo pat metu 1977–1990 m. vadovavo Kaišiadorių hidroakumuliacinės elektrinės statybai. 

Nuo 1972 m. LKP CK narys. 1975–1980 m. LSSR AT deputatas, 1979–1989 m. SSRS AT deputatas.

Įvertinimas 
 1965 m. LSSR nusipelnęs inžinierius
 1966 m. Socialistinio darbo didvyris
 2000 m. pirmasis Elektrėnų savivaldybės garbės pilietis 
 2001 m. DLK Gedimino 5 laipsnio ordinas 
 2007 m. LR Ūkio ministerijos medalis „Už nuopelnus verslui“
 2007 m. LTOK Olimpinė žvaigždė, KKSD 1-o laipsnio ordinas su grandine 
 2008 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius

Šaltiniai 

Lietuvos energetikai
Lietuvos inžinieriai elektrikai
Lietuvos miestų ir rajonų garbės piliečiai
Pakunigė

Pakunigė – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km į vakarus nuo Antalieptės, prie Kunigio ežero.

Istorija 

Kaime gimė ir augo Vyčio kryžiaus ordininkės seserys Anelė (1894–1986 m.) ir Kostancija (1903–1988 m.) Juozėnaitės. Vyčio kryžiumi apdovanotos 1928 m. gruodžio 9 d. už žygdarbį, atliktą 1919 m. birželio mėn., kai iš mūšio lauko išnešė sužeistus Lietuvos kariuomenės karius su jų kulkosvaidžiais.

Gyventojai

Šaltiniai

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Liedis (Švenčionių r.)

Liedis – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, 9,5 km į šiaurės vakarus nuo Švenčionėlių, 5 km į pietvakarius nuo Kaltanėnų, priklauso Labanoro regioniniam parkui.
Telkšo termokarstinės kilmės duburyje. Krantai žemi, pelkėti. Aplink plyti Labanoro girios pušynai (Žeimenos miškas). Ežeru iš šiaurės vakarų į pietryčius prateka Liedelė (įteka į Gilūto ežerą). Ežeras priklauso Žeimenos baseinui. Ežero pratakumas 183%. Atabradas durpingas, kai kur smėlingas. Vandens augalija negausi.

Ežero forma primena keturkampį, ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 1,18 km, didžiausias plotis 1,03 km. Paviršiaus altitudė 142 m. Didžiausias gylis 6,1 m, vidutinis gylis 2,9 m. Baseino plotas 12,4 km². Kranto linija nelabai vingiuota, jos ilgis 3,56 km. 

Prie vakarinio Liedžio kranto yra Antaliedės kaimas.

Vandenvardis Líedis neaiškios kilmės, galbūt kilęs nuo žodžio liedyti („laistyti, lieti“).

Šaltiniai 

Švenčionių rajono ežerai
Stačioji briedgaurė

Stačioji briedgaurė (Nardus stricta) – miglinių (Poaceae) šeimos, briedgaurių (Nardus) genties augalas.

Daugiametis, 10-30 cm aukščio žolinis augalas, sudarantis labai tankius (kaip briedžio kailis), į vieną pusę nuaugusius kerus. Šakniastiebis trumpas, šliaužiantis. Šaknys storos, virviškos. Stiebas ilgesnis už lapus, tik apatinė dalis lapuota, viršutinė plika, šiurkšti. Lapai pilkšvai žali, vėliau pasidaro balzgani, šeriški, šiurkštūs, susitelkę kuokštais. Lapkočio pamatas sustorėjęs, lenktas, gelsvas. Lapai stačiu kampu atsilošę nuo makšties. Žiedynas - paprasta, laiba, vienašalė, reta, iki 10 cm ilgio varpa. Žiedyno ašis tribriaunė, ant jos iš vieno šono išaugusios vienažiedės, be varpažvynių, yliškos, melsvai arba violetiniai pilkšvo atspalvio varputės. Prieš žydėjimą jos būna prigludusios prie žiedyno ašies, o peržydėjusios atsilošusios. Apatinis žiedažvynis skiauterėtas, su akuotu, viršutinis be akuoto. Grūdas tribriaunis, apie 5 mm ilgio.

Žydėti pradeda gegužės mėn. Dažna visoje Lietuvoje.

Literatūra 
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 130 psl.

Migliniai
Pavandenės valsčius

Bendravardis valsčius buvo ir Karaliaučiaus krašte, žr. Pavandenės valsčius (Semba).

Pavandenės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje. Centras – Pavandenė.

Istorija

Minimas nuo XV a. pradžios. XV–XVI a. valsčius (pavietas) buvo administruojamas seniūno. 1567 m. minimas karinės prievolės sąrašuose. 1667 m. valsčiuje (paviete) buvo 73 bajorų dūmai.

Šaltiniai

LDK valsčiai
Šiaulių apskrities valsčiai
Raseinių valsčius

Raseinių valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Raseiniai.

Istorija 

1253 m. pusę Raseinių valsčiaus karalius Mindaugas siekdamas taikos atidavė Livonijos ordinui. 1528 m. apskrities bajorai sudarė vėliavą iš 205 raitelių. XVI a. 2-ojoje pusėje Raseinių valsčius buvo vienas didžiausių Žemaitijoje. XV–XVI a. valsčius (pavietas) buvo administruojamas seniūno. 1667 m. paviete buvo 222 bajorų dūmai. Vėliau suformuotas didesnis pavietas, XVIII a. tapęs Raseinių reparticija.

XIX a. Raseinių valsčius, kaip ir kiti carmečio valsčiai, buvo dabartinės seniūnijos lygmens. Jis gyvavo iki XX a. vidurio – jis panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Raseinių rajonui (10 apylinkių).

|-
| 1923 || 273 || 7800 || 1574 || ||
|-
| 1949-01-01  || 268 || || || 10 apylinkių  ||
|}

Vadovai 
 Povilas Naruševičius, tijūnas nuo 1536 m.

Suskirstymas

Gyventojai

Žymūs žmonės 

|-
| 1863 || Kaukėnai || Vincas Kazanauskas, knygnešys, daraktorius || 1930
|-
| 1893 || Paupys || Leopoldas Dymša, diplomatas || 1959
|-
| 1908 || Nemakščiai || Povilas Julius Labanauskas, jūrų karininkas || 1999
|-
| 1915 || Pašlynis || Viktoras Alekna, žurnalistas, rašytojas || 2008
|-
| 1921 || Aukštašlynis || Vytautas Sirtautas, kalbininkas, poetas || 2008
|-
| 1937 || Gūrai || Vytautas Andriulis, teisės istorikas || 2017
|-
| 1938 || Alėjai || Eleonora Matulaitė, aktorė ||
|-
| 1943 || Papušinis || Marija Danutė Jukniūtė, grafikė ||
|}

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Raseinių apskrities valsčiai
Telšių valsčius

Telšių valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Telšiai.

Istorija 

Minimas nuo 1527 m., kai Telšių valsčius (pavietas) priklausė Lietuvos didžiajam kunigaikščiui. Prie jo tikriausiai prijungtas Grūstės valsčius. Atkurtas po I pasaulinio karo. 1947 m. lapkričio 6 d. dalis teritorijos perduota naujam Ubiškės valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Telšių rajonui (12 apylinkių).

|-
| 1923 || 368 || 9389 || 2035 || ||
|-
| 1949-01-01  || 242 || || || 12 apylinkių  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

1923 m. gyveno 9389 žmonės:

 Lietuviai - 94,76% (8897);
 Baltarusiai - 2,59% (243);
 Žydai - 1,1% (103);
 Rusai - 0,82% (77);
 Lenkai - 0,38% (36);
 Kiti - 0,35% (33).

Žymūs žmonės 

|-
| 1921 || Lieplaukė || Leonas Jovaiša, edukologas ||
|-
| 1925 || Judrėnai || Adolfas Tautavičius, archeologas || 2006
|-
| 1926 || Želvaičiai || Leonas Barauskas, aktorius || 1975
|-
| 1934 || Birikai || Raimondas Kašauskas, rašytojas ||
|-
| 1941 || Lieplaukė || Ona Skaistutė Idzelevičienė, šokėja ||
|-
| 1942 || Burniai || Pranciškus Juškevičius, statybos inžinierius ||
|}

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Telšių apskrities valsčiai
Tverų valsčius

Tverų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Tverai.

Istorija 

Valsčius (pavietas) minimas nuo XIV a. Medininkų žemėje. Nuo 1527 m. valsčius (pavietas) priklausė Lietuvos didžiajam kunigaikščiui. 1667 m. buvo 37 bajorų dūmai. XVIII a. pabaigoje valsčiui priklausė visa Tverų parapija, jo teritorija atiteko Šiaulių apskričiai ir Raseinių apskričiai. Caro laikais Tverų valsčius perduotas Žarėnų valsčiui, bet po I pasaulinio karo atkurtas. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Rietavo rajonui (6 apylinkės).

|-
| 1923 || 123 || 3476 || 849 || ||
|-
| 1949-01-01  || 125 || || || 6 apylinkės  ||
|}

Suskirstymas

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

1923 m. gyveno 3476 žmonės:

 Lietuviai - 96,86% (3367);
 Žydai - 2,93% (102);
 Kiti - 0,2% (7).

Žymūs žmonės 

|-
| 1900 || Žeberiai || Pranas Lesauskis, matematikas, karininkas || 1952
|-
| 1924 || Pribitka || Izidorius Butkevičius, etnologas || 1982
|}

Šaltiniai 

LDK valsčiai
Raseinių apskrities valsčiai
Rietavo apskrities valsčiai
Telšių apskrities valsčiai
Belgija 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse

Belgijos sportininkai dalyvavo 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Vankuveryje, Kanada. Šalies atstovams nepavyko iškovoto nei vieno medalio.

Kalnų slidinėjimas

Bobslėjus

Dailusis čiuožimas

Greitasis čiuožimas trumpuoju taku

Nuorodos 
 Belgijos olimpinis komitetas

2010 metų žiemos olimpinės žaidynės
Belgija olimpinėse žaidynėse
Kwame Nkrumah-Acheampong

Kwame Nkrumah-Acheampong (g. 1974 m. gruodžio 19 d. Glazge, Škotijoje) – Ganos kalnų slidininkas. Pirmasis ir kol kas vienintelis žiemos sporto olimpietis.

Biografija 
Kwame Nkrumah-Acheampong gimė Glazge. Vėliau persikėlė į Ganos sostinės Akros priemiestį. Ten jis dirbo safari gidu, bet 2000 m. grįžo atgal į Jungtinę Karalystę. 

2005 m. sportininkas bandė patekti į 2006 m. žiemos olimpines žaidynes, bet dėl atidėto skrydžio iš Amsterdamo į Iraną, kur vyko kvalifikacinis turnyras, sportininkas į žaidynes nepateko. 

Sportininkas stengiasi vystyti žiemos sportą Ganoje, todėl įkūrė Ganos žiemos olimpinę asociaciją.  Nkrumah-Acheampong priseideda prie projekto įrenti šalyje pirmą dirbtinį slidinėjimo šlaitą. Jis taip pat bendradarbiauja su keliomis labdaros organizacijom. 

2010 m. sportininkas tapo pirmuoju savo šalies atstovu žiemos olimpinėse žaidynėse.

2010 m. olimpiada 

Kwame Nkrumah-Acheampong dalyvavo 2010 m. žiemos olimpinių žaidynių kalnų slidinėjimo slalomo ir didžiojo slalomo rungtyse.

Išnašos

Nuorodos 
 Robel Teklemariam FIS svetainėje

Ganos olimpiečiai
Ganos sportininkai
Kalnų slidininkai
Utenos arena

Utenos arena, Utenos daugiafunkcis sporto centras – universalus sporto, kultūros ir kitų masinių bei kamerinių renginių daugiafunkcis kompleksas Utenoje, K. Donelaičio g. 38, atidarytas 2009 m. balandžio 30 d. Arena yra namų aikštė Utenos Juventus krepšinio klubui, kuris žaidžia Lietuvos krepšinio lygoje. 

Dviejų aukštų, 4700 m² ploto kompleksas universalus. Pagrindinė salė (44x22 metrai) tinka įvairių sporto šakų varžyboms, pritaikyta krepšinio bei rankinio treniruotėms ir varžyboms su 2500 vietų žiūrovams. Sustūmus teleskopines tribūnas, salė virsta erdve įvairiems koncertams (44x29 metrai), mugėms ar kitokio pobūdžio renginiams, o žiūrovų ir klausytojų vietų skaičius padidėja iki 3000 vietų.

Šalia varžybų salės rengiama 42x22 metrų ploto treniruočių salė su 60 sėdimų vietų, taip pat tinkanti įvairių sporto šakų treniruotėms. Šalia - pagal tarptautinius reikalavimus įrengtos aptarnavimui reikalingos patalpos: persirengimo kambariai, teisėjų ir medicinos patalpos, žurnalistų darbo vietos, ūkinės patalpos, rūbinės žiūrovams. Veikia 5 rūbinės po 20 vietų ir viena rūbinė 16 vietų. Didžiausias aktyviai sportuojančių sportininkų skaičius didžiojoje salėje vykstant žiūrovinėms varžyboms 22, be žiūrovų tiek didžiojoje, tiek mažojoje salėje telpa po 40 aktyviai sportuojančių sportininkų.

Dvi salės pastato centre apjuostos plataus 3-4 metrų koridoriaus bei dviejų fojė, kuriuos atitinkamai pažymėjus grindyse, jie gali tapti bėgimo taku pastato viduje.

Prie rūmų planuojama įrengti atviras sporto aikšteles. K. Donelaičio gatvė, nutiesus vamzdynus, bus rekonstruota. Papildomai sutvarkyta aplinka bei infrastruktūra. Sporto arena buvo statoma miesto pakraštyje, šalia projektuojamo sporto ir pramogų parko. Šalia sporto komplekso trijose stovėjimo aikštelėse numatyta 130 vietų automobiliams, be to, vietos autobusų ir neįgaliųjų automobiliams. Antrame aukšte projektuojamos patalpos šio komplekso administracijai ir atsarginiai persirengimo kambariai.

Sporto komplekso architektūrinė koncepcija yra sporto fabrikas, t. y. minimalios pastangos pastato vidaus ir išorės apdailai – atviros statybinės konstrukcijos ir inžineriniai tinklai, atviras monolitinis gelžbetonis.

35 mln. litų vertės Utenos miesto daugiafunkcis sporto kompleksas buvo pastatytas Utenos rajono savivaldybės ir Lietuvos Respublikos Vyriausybės lėšomis.

Bendras arenos plotas: 4800 m².

Nuorodos 

 Arenos tinklapis

Lietuvos sporto arenos
Utena
Vijoklinis pelėvirkštis

Vijoklinis pelėvirkštis (Fallopia convolvulus) – rūgtinių (Polygonaceae) šeimos, pelėvirkščio (Fallopia) genties augalas. Paplitęs Europoje, Šiaurės Afrikoje, Azijoje.

Augalas vienmetis, vijoklinis. Stiebas laipiojantis, iki 1 m ilgio, laikrodžio rodyklės kryptimi vyniojasi apie kitų augalų stiebus. Lapai paprastieji, lygiakraščiai, širdiški, 1,5–6 cm ilgio, 0,7–3 cm pločio, su 6–15 mm ilgio lapkočiu. Žiedai smulkūs, žalsvai pilki ar žalsvai balti, susitelkę į trumpas kekes.

Auga daržuose, laukuose, pasėliuose. Piktžolė. Mėgsta saulėtas vietas, gerai vėdinamą dirvą. Vijoklinio pelėvirkščio sėklos tinkamos valgymui ir seniau naudotos maistui.

Rūgtiniai
Piktžolės