joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Taikomosios dailės ir dizaino muziejus

Taikomosios dailės ir dizaino muziejus – Lietuvos dailės muziejaus padalinys, įkurtas 1987 m. atstatytame Vilniaus Žemutinės pilies XVI a. Senajame arsenale. Muziejaus rinkiniuose – Lietuvos ir užsienio šalių vaizduojamosios bei taikomosios dailės kūriniai nuo XIV a. iki šių dienų.

Archeologinių radinių rinkinys siekia III tūkst. pr. m. e. pabaigą.

Ekspozicijos nuolat keičiamos, veikia kelios parodos.

Nuorodos 
 Muziejaus tinklalapis
 TDDM muziejaus parodos, ekspozicijos, edukacinės programos
 Muziejaus puslapis Lietuvos muziejų portale

Dailės
Lietuvos dailės muziejus
Taikomoji dailė
Lietuvos renesanso architektūra
Žiežmarių seniūnija

Žiežmarių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, apimantis Žiežmarių miestą. Seniūnijos plotas – 382 ha.

Istorija 

|-
| 2009-09-01  || || || 1 miestas (Žiežmariai)
|-
| 2011 m.  || || 3607 || 1 miestas
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestas
|-
| 2021 m.  || || 3158 || 1 gyvenvietė, turinti >9 gyventojus
|}

Seniūnai 
 Rimantas Vičinas, nuo 2012 m.

Seniūnaitijos 

2009 m. vasario 1 d. (remiantis savivaldybės tarybos sausio 29 d. nutarimu Nr. 2009 V17-11) įsteigtos 5 seniūnaitijos:
 Centro seniūnaitija: Žiežmarių miesto Kauno g., Vilniaus g., Tilto g., Žalgirio g., A. Ažubalio g., Vytauto g.;
 Melioratorių seniūnaitija: Žiežmarių miesto Melioratorių g., Kertaus g., Statybininkų g., Žalioji g., Vytauto g.;
 Sodų seniūnaitija: Žiežmarių miesto Narimanto g., Šiaurės g., Lauko g., Trumpoji g., Gėlių g., Sodų g., Miškininkų g., Alyvų g.
 Tulpių seniūnaitija:Žiežmarių miesto Tulpių g., Šilo g., Taikos g., Beržų g., Aronijų g., Šermukšnių g., Žaslių g.;
 Žiedo seniūnaitija: Žiežmarių miesto Žiedo g., Jazminų g., Obelų g., Rožių g., Sodininkų g., J. Gagarino g., Jubiliejinė g., Pievų g., Pastrėvio g., Paupio g., Vasario 16-osios g., Kranto g.;

Šaltiniai 

 

Kaišiadorių rajono savivaldybės seniūnijos
Lietuvos miestai-seniūnijos
1. česká fotbalová liga

1. česká fotbalová liga arba dėl rėmimo sutarčių dar žinoma kaip Fortuna:Liga – Čekijos aukščiausioji futbolo lyga. 

Lyga ankstesniais metais vadinta pagal pagrindinį sponsorių – „Synot“ alaus daryklą.

Apie Fortuna:Liga 
2020/21 m. Pirmoje lygoje žaidė 18 komandų. 2021/22 m. turėtų žaisti 16 ekipų. 

Dvi aukščiausias vietas po sezono užėmusios komandos iškovoja teisę atstovauti Čekiją UEFA Čempionų lygoje, trečiąją vietą užėmusi komanda žaidžia UEFA taurės varžybose, ketvirtąją vietą užėmusi komanda dalyvauja Intertoto taurės varžybose.

Dvi žemiausias vietas užėmusios komandos iškrenta į Čekijos antrąją lygą, jas pakeičia antrosios lygos stipriausi klubai.

Istorija 
Čekijos aukščiausioji lyga pradėta kurti XIX a. pabaigoje. 

Iki 1992 m. Čekijos komandos žaidė kartu su Slovakijos komandomis , tik II pasaulinio karo metais vokiečių iniciatyva Čekijos ir Slovakijos čempionatai vyko atskirai.

Nuo 1993 m. vyksta Čekijos čempionatai. Slovakijos čempionatas atsiskyrė nuo čekų.

Pirmos lygos emblemų kaita 
 Priklausomai nuo rėmėjų, kito ir lygos pavadinimas.

Komandos

2022–2023 m. Čekijos futbolo Pirma lyga 
 Čekijos futbolo Pirma lyga arba Fortuna:Liga – pirmos pakopos, elito divizionas, aukščiausioji futbolo lyga.
 Dalyvavo 18 komandų.

Galutinė komandų rikiuotė (2020–2021 m.) 
  Prahos „Slavia“ futbolininkai tapo čempionais.

Išnašos

Nuorodos 
RSSSF: čempionai
RSSSF: lentelės
Foot.dk archyvas
Soccerway.com
The-sports.org

Čekijos futbolo varžybos
UEFA šalių pirmenybės
Šveicarijos Superlyga

Šveicarijos Super lyga (Axpo Super League) – Šveicarijos aukščiausioji futbolo lyga.

Lygoje žaidžia 10 komandų, kurios sezono metu tarpusavyje sužaidžia po ketverias rungtynes. Pirmąją vietą užėmusi komanda iškovoja teisę atstovauti Šveicariją UEFA Čempionų lygoje, 2-3 vietas užėmusios komandos žaidžia UEFA taurės varžybose. Paskutiniąją vietą užėmusi komanda iškrenta į žemesnę pirmąją lygą, šią komandą pakeičia pirmosios lygos čempionai. Priešpaskutiniąją vietą užėmusi komanda pereinamosiose rungtynėse dėl išlikimo lygoje kovoja su antrąją vietą žemesnėje lygoje užėmusia komanda.

Lichtenšteinas

Šveicarijos pirmenybėse žaidžia ir visi 7 Lichtenšteino klubai, taip pat jų dukterinės komandos. Vienintelė jų komanda, pasiekusi aukščiausiąjį divizioną, buvo FC Vaduz klubas 2008–2009 m.

Komandos

2022–2023 m. Superlygos dalyviai

Istorija

1933 metų sudaryta vieninga Šveicarijos lyga. Iki tol pirmenybės vykdavo atskirose zonose (dažniausiai trijose – Rytų, Vidurio ir Vakarų), o dėl medalių kovodavo stipriausios zonų komandos.

Prizininkai

Taip pat skaitykite

Išnašos

Nuorodos 
 Lygos svetainė
 RSSSF: čempionai
 RSSSF: lentelės iki 1930 m.
 RSSSF: lentelės nuo 1930 m.
 Foot.dk archyvas
 Soccerway.com
 The-sports.org

Šveicarijos futbolo varžybos
UEFA šalių pirmenybės
Marškonė

Marškonė – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Viekšnių.

Istorija 

Kaimas atsirado 1923 m. išskirsčius Marškonės dvarą viensėdžiais.

Gyventojai

Nuorodos

Šaltiniai 

Mažeikių rajono savivaldybės gyvenvietės
Rekečiai

Rekečiai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Viekšnių.

Istorija 

1923 m. buvo 43 ūkiai ir 257 gyventojai. 1948 m. gyveno 22 šeimos. 1996 m. Rekečių kaime buvo 12 ūkių ir 19 gyventojų, 1998–2000 m. – 16 ūkių ir 20 gyventojų. Kaimo teritorijoje taip pat buvo dvi geležinkelio būdelės, kuriose gyveno geležinkelio prižiūrėtojai. 2006 m. buvo 6 sodybos, kuriose gyveno 15 žmonių.

1919 m. lapkričio 23 d. kaime pas Simaną Dygaitį įsteigta Rekečių pradinė mokykla. Iki 1921 m. mokykla buvo vieno komplekto, o vėliau dviejų. Nuo 1920 m. spalio mokykla perkelta į Viekšnių geležinkelio stotį, mūrinį namą. Vėliau mokyklai priskirtas Marškonės dvaro centras. Pradinė mokykla uždaryta II pasaulinio karo metais.

1955 m. atidaryta biblioteka, kuri 1988 m. perkelta į Pakalupį.

Gyventojai

Nuorodos

Šaltiniai 

Mažeikių rajono savivaldybės gyvenvietės
Čedasai (kaimas)

Čedasai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Čedasų.

Gyventojai

Šaltiniai 

Rokiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Antanava

Antanava vadinamos šios gyvenvietės:

 Anykščių rajone:
 Debeikių seniūnijoje,
 Kavarsko seniūnijoje,
 Kurklių seniūnijoje;
 Jurbarko rajone;
 Kauno rajone;
 Antanavas Kazlų Rūdos savivaldybėje;
 Kėdainių rajone:
 Gudžiūnų seniūnijoje;
 Josvainių seniūnijoje;
 Kelmės rajone;
 Mažeikių rajone;
 Molėtų rajone:
 Alantos seniūnijoje;
 Balninkų seniūnijoje;
 Dubingių seniūnijoje;
 Luokesos seniūnijoje;
 Panevėžio rajone;
 Radviliškio rajone:
 Aukštelkų seniūnijoje,
 Sidabravo seniūnijoje;
 Raseinių rajone;
 Rokiškio rajone;
 Švenčionių rajone;
 Zarasų rajone.
Sala (Dusetos)

Sala – kaimas Zarasų rajono savivaldybės vakaruose, Dusetų seniūnijoje, 6 km į rytus nuo Dusetų, Meletinio ežero šiauriniame krante. Keliukas į Smilges.

Gyventojai

Išnašos 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Sala (Turmantas)

Sala – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Smalvų.

Istorija 
XX a. pr. įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvos valsčius). Tada įvardykite Ostrów III.

Gyventojai

Išnašos 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Salos (Šalčininkai)

Salos – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Rūdninkų, dešiniajame Merkio krante.

Istorija

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Salos (Utena)

Salos – viensėdis Utenos rajono savivaldybėje. Yra turizmo kompleksas „Alaušynė“.

Gyventojai

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Salos (Varėna)

Salos – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 2,5 km į pietus nuo Žilinų, saloje tarp ežerų ir pelkių (greta telkšo Juodikis, Netečius, plyti Puodžių durpynas).

Gyventojai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Salos (Vilnius)

Salos – kaimas Vilniaus miesto savivaldybėje, prie Grigiškių pietrytinio pakraščio, kairiajame Vokės krante. Iš pietų supa miškas ir Salų kaimas Trakų rajone.

Istorija 

Kaimas sudarytas 2000 m. iš Trakų rajono perdavus šiaurinę Salų kaimo dalį Vilniaus miesto savivaldybei.

Gyventojai

Galerija

Išnašos 

Vilniaus miesto savivaldybės gyvenvietės
Salos (Zarasai)

Salos – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Bikėnų.

Gyventojai

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Skemai (Obeliai)

Skemai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Obelių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Gyvenviečių straipsniai be koordinačių
Rokiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Bajorai I

Bajorai I – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Kazitiškio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Bajorai II

Bajorai II – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 9 km nuo Gubavos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Bajorai (Kupiškis)

Bajorai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Skapiškio. Iš šiaurės ir rytų prieina Skapgiris, iš pietų – Misiukiškio miškas.

Istorija 

Pirmą kartą apylinkės paminėtos 1555 m. rugpjūčio 2 d., kai Stanislovas Jurgaitis Ožakas Skopas fundaciniame rašte užrašė 13 valakų, vadintų Bajorais, Skapiškio bažnyčiai. 1707 m. Skapiškio bažnyčios inventoriuje Bajoriškių pavadinimu minimas kaip klebonijos kaimas, sudarytas iš 3 laukų po 13 valakų. XVIII a. Bajoriškiai vis dažniau vadinti Bajorais. 1775 m. priklausė Barboros Tyzenhauzienės Mirabelio dvarui, 1782 m. minimas kaip Skapiškio dvaro seniūno Tyzenhauzo valda, XIX a. – kaip Mirabelio valda ir tiesiogiai priklausė Skapiškio palivarkui. 1838 m. savininkė buvo grafienė Šuazel.

1861–1915 m. kaimas priklausė Ukmergės apskrities Virbališkių valsčiui, 1919–1946 m. – Rokiškio aspkrities Skapiškio valsčiui. 1922 m. išskirstytas į vienkiemius. 1950–1959 m. priklausė Kupiškio rajono Laukelių ir Vėželių apylinkėms, 1959–1962 m. – Pandėlio rajono Skapiškio apylinkei, nuo 1962 m. – vėl Kupiškio rajonui.

1873 m. per kaimo apylinkes nutiestas geležinkelis Radviliškis–Kalkūnai. 1915 m. kaimas nukentėjo nuo karo.

1949 m. gegužės 12 d. įkurtas kolūkis „Rytmetys“, 1950 m. su dar dviem kolūkiais sujungtas į „Artojo“, o pastarasis 1957 m. padalintas į „Artoją“ ir Laukelius. 1961 m. su dar dviem kolūkiais sujungti į Laukelių-Skapiškio kolūkį.

1957 m. Bajoruose atidaryta pradinė mokykla. Kaimas sumenko po melioracijos.

Gyventojai 

Šaltinis: .

Žymūs žmonės 

Kaime gimė Lietuvos Respublikos krašto apsaugos ministras ir ministras pirmininkas Antanas Merkys (1887–1955). Jo garbei gimtosios sodybos vietoje 1991 m. birželio 2 d. pastatytas L. Perekšlio drožtas stogastulpis. Šalia esančiame Laibiškių viensėdyje gimė ir užaugo Lietuvos divizijos generolas  Stasys Pundzevičius (1893-1980) ir rašytojas, pulkininkas Petras Pundzevičius (slapyvardis Petliukas) (1880-1955).

Šaltiniai

Nuorodos 
 Jurgita Banionienė, Bajoruose gyvena ne kilmingi, bet – paprasti žmonės, Kupiškėnų mintys, 2017−02−09

Kupiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Bajorai (Alanta)

Bajorai – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 4 km į šiaurės rytus nuo Alantos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Bajorai (Avižieniai)

Bajorai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 8 km nuo Vilniaus, į rytus nuo automagistralės . Bajorų seniūnaitija. Pietinė kaimo dalis priklauso Vilniaus miestui.

Istorija 

Bajorų gyvenvietė įsikūrė 1810 m., priklausė Verkių dvarui. XXI a. pr. pradėjo plėstis kaip Vilniaus priemiestis.

Gyventojai

Padėtis

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Naujieji Bajorai

Naujieji Bajorai (arba Palkiai) – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės pietvakariuose, Linkmenų seniūnijoje, 1 km į pietvakarius nuo Šakarvos. Įeina į Aukštaitijos nacionalinio parko teritoriją.

Istorija 
 
Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei.

Gyventojai

Šaltiniai 

Aukštaitijos nacionalinis parkas
Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Senieji Bajorai

Senieji Bajorai – viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, Linkmenų seniūnijoje, Aukštaitijos nacionaliniame parke. Viensėdis yra 1 km į pietus nuo Šakarvos, Žeimenio ežero pakrantėje.

Istorija 
Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Kruopiai (Kėdainiai)

Kruopiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Pelėdnagių, apie 1 km į šiaurę nuo Labūnavos, į kairę nuo plento , prie kelio į Serbinus. Į vakarus nuo Kruopių teka Nevėžis.

Istorija 
Po 1970 m. Kruopių kaimas prijungtas prie Labūnavos (dab. šiaurinė Labūnavos dalis prie Kruopių gatvės). Vėliau šiaurinė kaimo dalis prie posūkio į Serbinus atkurta.

Gyventojai

Nuorodos

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Ramučiai (reikšmės)

Ramučiais vadinamos gyvenvietės:

 Akmenės rajone;
 Kauno rajone;
 Kelmės rajone;
 Raseinių rajone;
 Šilutės rajone.
Moruroa

Moruroa arba Mururoa () – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyne. Yra pietrytinėje salyno dalyje, 1250 km į rytus nuo Taičio, Tureia komunoje. Plotas – 15 km², lagūnos plotas – 148 km². Moruroa atole yra Prancūzijos branduolinių bandymų poligonas, kuriame Prancūzija anksčiau vykdė branduolinių bombų bandymus. Bandymai taip pat daryti ir netoliese esančiame Fangataufa atole.

Atolas netaisyklingo pavidalo, 28 km ilgio ir 11 km pločio. Lagūna šiaurės vakaruose jungiasi su vandenynu.

Nors šį atolą polineziečiai žinojo (kaip Hiti-Tautau-Mai), panašu, kad sala nuolat gyvenama nebuvo. 1767 m. atolą pasiekė pirmasis europietis – britų jūrininkas Filipas Karteretas ir pavadino „Osnabro Vyskupo sala“ (Bishop of Osnaburgh Island). Nuo 1966 iki 1996 m. prancūzai saloje atliko tarp 175 ir 181 branduolinių sprogdinimų. Vieną iš pirmųjų bandymų 1966 m. stebėjo pats Prancūzijos prezidentas Šarlis de Golis. Dauguma sprogdinimų atlikta vakarinėje atolo pusėje – sprogdinta iš baržų, bombonešio bombų, heliu pripildytų balionų. Prancūzija dėl šių bandymų susilaukė daug kritikos iš žaliųjų, Okeanijos valstybių (ypač Naujosios Zelandijos). Dėl tarptautinio spaudimo 1974 m. Prancūzija nutraukė sprogdinimus atmosferoje ir pradėjo sprogdinti požeminiuose gręžiniuose. Vieno iš tokių sprogimų metu (1979 m.) kilo nuošliauža ir praskilo vakarinė Moruroa atolo žiedo dalis. 1996 m. bandymų poligonas uždarytas, tačiau salą tebesaugo Prancūzijos jūrų laivynas.

Tuamotu salos
Matthew Perry

Matthew Perry (g. 1969 m. rugpjūčio 19 d. Viljamstaune, Masačusetso valstijoje, JAV) – amerikiečių aktorius, geriausiai žinomas iš serialo „Draugai“ (; 1994–2004), kuriame atliko Čendlerio Bingo vaidmenį.

Filmografija 

Perry, Matthew Langford
Mažylis (bomba)

Little Boy (liet. „Mažylis“) – 1945 m. rugpjūčio 6 dieną ant Hirosimos (Japonija) amerikiečių numestos atominės bombos kodinis pavadinimas.

„Mažylį“ numetė bombonešis „B-29“, kurį pilotavo 509-tosios sudėtinės grupės (509th Composite Group) vadas pulkininkas Paul Tibbets'as. Bombonešį Tibbetsas buvo pavadinęs „Enola Gay“ savo motinos garbei. „Mažylis“ buvo pirmoji atominė bomba, kada nors panaudota kare. Po trijų dienų dar viena – „Fat Man“ – buvo panaudota prieš Nagasakį.

Bomba sukurta Manheteno projekto metu per Antrąjį pasaulinį karą. Jos veikimas pagrįstas sodrinto urano skilimo reakcija. Hirosimos atominis bombardavimas buvo antrasis istorijoje atomų skilimo reakcijos sukeltas sprogimas (pirmasis įvyko „Trinity“ bandymo metu).

Esminė bombos sandara 

„Little Boy“ buvo 3 m (10 pėdų) ilgio, 71 cm (28 colių) skersmens ir svėrė 4000 kg (8 900 svarų). Bomboje buvo panaudotas patrankinis virškritinės masės sudarymo principas: pradžioje sprogsta paprasta sprogstamoji medžiaga, kuri pagreitina tuščiavidurį urano-235 subkritinės masės cilindrą, kuris dideliu greičiu užsimauna ant „taikinio“ – U-235 cilindro. Tuo metu ir susidaro virškritinė masė, sukelianti atominę grandininę reakciją.

Bomboje buvo 64 kg urano, iš kurių tik mažiau kaip 1 kg dalyvavo branduolių dalijimesi. Energija virto tik 0,6 g urano masės.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Little Boy aprašymas Carey Sublette NuclearWeaponArchive.org
 Nuclear Files.org „Little Boy“ aprašymas
 Atominių ginklų Archyvas
 Enola Gay istorija
 Mažai žinomas Manheteno Projekto epizodas dirbtiniai bombų testai ir aerodinamikos problemos
 Little Boy ir Fat Man kūrimas  (fr)
 Little Boy ir Fat Man veikimas (fr)

Branduoliniai ginklai
Gruzijos vyrų futbolo rinktinė

Gruzijos vyrų futbolo komanda – futbolo komanda, atstovaujanti Gruzijai ir yra kontroliuojama Gruzijos futbolo federacijos. Iki Tarybų Sąjungos žlugimo Gruzijos žaidėjai atstovavo Tarybų Sąjungos vyrų futbolo rinktinei.

Pasaulio čempionatai 
 1930 iki 1994 – nedalyvavo
 1998 iki 2006 – nepateko

Europos čempionatai 
 1960 iki 1992 – nedalyvavo
 1996 iki 2012 – nepateko

Žymūs žaidėjai 
 Archil Arveladze
 Shota Arveladze
 Kakha Kaladze
 Temuri Ketsbaia
 Zurab Khizanishvili
 Georgi Kinkladze
 Georgi Nemsadze
 Georgi Demetradze
 Aleksandr Chivadze
 Ramaz Shengelia
 Tengiz Sulakvelidze
 Vitaly Daraselia
 Givi Nodia
 Slava Metreveli
 Murtaz Khurtsilava
 Anzor Kavazashvili
 Levan Kobiashvili
 Alexander Iashvili
 Davit Mujiri

Nuorodos 
 Rinktinės rezultatai nuo 1990 m. RSSSF svetainėje

Europos vyrų futbolo rinktinės
Gruzijos futbolas
Gruzijos sporto rinktinės
Trasa Imola

Imola (pilnas pavadinimas – Autodromo Enzo e Dino Ferrari) – Formulės 1 trasa, 40 km nutolusi nuo Imolos miesto, Bolonijos regione, Italijoje. Iki 2006 m. trasoje vykdavo Formulės 1 San Marino Grand Prix lenktynės, o 2020 m. trasa sugrįžo į Formulės 1 kalendorių. Nuo šių metų čia vyksta Emilijos-Romanijos vardo GP.

Istorija 
Imolos trasa buvo pastatyta 1950 ir greitai tapo mėgiama „Formulės-1“ pilotų dėl savo greitos konfigūracijos. 1973, 1974 ir 1981 saugumo sumetimais trasoje buvo įrengta keletas „S“ tipo posūkių. Nepaisant naujų saugumo modifikacijų trasa išliko gana pavojinga, ypatingai nesaugus buvo „Tamburello“ posūkis, kuris buvo įveikiamas neatleidžiant ekseleratoriaus pedalo ir šalia kurio gana arti buvo betoninė sienelė. 1987 praktikos metu Nelson Piquet pakliuvo į avariją, dėl kurios pilotas buvo priverstas praleisti lenktynes. 1989 šiame posūkyje įvyko dar viena avarija, kurios metu Gerhard Berger pilotuojamas bolidas atsitrenkė į betoninę sienelę ir užsiliepsnojo. Dėl operatyvaus gaisrininkų ir pagalbinio personalo darbo pilotui pavyko išsigelbėti iš ugnies.

1994 San Marino GP metu įvyko kelios avarijos, kurios pelnė lenktynėms „juodojo savaitgalio“ reputaciją. Penktadieninės praktikos metu Rubens Barrichello atsitrenkęs į padangų sienelę apsivertė ir prarado sąmonę. Šeštadieninės kvalifikacijos metus „Villeneuve“ posūkyje praradęs bolido kontrolę į betoninę sienelę kaktomuša atsitrenkė jaunas pilotas Roland Ratzenberger. Austras žuvo vietoje. Sekmadienį vykusiose lenktynėse „Tamburello“ posūkyje dėl vairo gedimo žuvo legendinis Formulės-1 pilotas Ayrton Senna. Po šio savaitgalio Imolos trasa buvo iš esmės perdirbta, greitojo „Tamburello“ vietoje įrengiant seriją iš trijų vidutinio greičio posūkių, „Villeneuve“ paverčiant į „S“ posūkį bei panaikinant posūkį, kuriame avariją patyrė Rubens Barrichello. Norėdami išlaikyti greitos trasos reputaciją, lenktynių organizatoriai taip pat nusprendė panaikinti labai lėtą „S“ posūkį prieš dabartinį „Acque Minerale“ posūkį.

Statistika 

(*1980 Imola trasoje buvo surengtos Italijos Grand Prix)

Adresas 
Autodromo Enzo e Dino Ferrari
Via Fratelli Rosselli, 2
40026 Imola (BO)
Italy

Nuorodos 
www.f1db.com  
www.f-1.lt (liet. k.)

Formulės 1 trasos Italijoje
San Marino sportas
AT

AT gali reikšti:

 Autogeninė treniruotė;
 Aukščiausioji Taryba;
 Aukščiausiasis Teismas;
 Austrijos - ISO 3166-1 standartu apibrėžtas šalies dviejų raidžių kodas;
 ISO 3166-2:AT - ISO 3166-2 standarto sudėtinė dalis apibrėžianti Austrijos padalijimą į regionus.

At gali reikšti:
 Astačio kodas.

hu:IBM-kompatibilis PC#Az AT szabvány
Abatas

Abatas (vėl. ,  – tėvas) – abatijos viršininkas, garbės titulas.

Nuo V-VI a. taip vadinamas vienuolyno vadovas. Pradžioje abatą rinko vienuoliai, o patvirtindavo vyskupas. Didėjant vienuolynų valdoms abatai tapo tiesiogiai pavaldūs popiežiui. Abatas turi privilegiją per liturgines apeigas ir bažnytines iškilmes nešioti vyskupo insignijas. Atitinkamai moteris – abatė.

Nuo X a. įkurti ordinai pasirinkdavo kitus titulus: propstas, prioras, gvardijonas, superioras arba rektorius.

Religiniai titulai
Krikščionių vienuoliai
Bernardinių vienuolynas

Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo Bernardinių (kolečių) vienuolynas yra istorinis Vilniaus vienuolynas, buvęs Užupyje, Malūnų g. 3-iajame name.

Istorija 

Vienuolynas įsteigtas 1495 metais. Dabartiniai pastatai statyti nuo 1795-ųjų, atstatant 1794-ųjų metų sukilimo metu sudegusius medinius. 1864 metais vienuolynas uždarytas, seserys perkeltos į kitoje Vilnios pusėje esantį Šv. Mykolo bažnyčios vienuolyną.

Iki 1867-ųjų metų vienuolyną su Vilniaus Bernardinų bažnyčia jungė per upę einanti galerija, kuri, apgadinta per 1845 potvynį, iki šių dienų neišliko.

Tiltas 
1980-aisias metais statant VDA (tuo metu Dailės institutas) naująjį korpusą, reikėjo privežti statybines medžiagas ir techniką, todėl truputį žemiau buvo pastatytas gelžbetoninis tiltas.

Nuorodos 
 Daugiau vienuolyno istorijos VDA leidinyje
 Vienuolynas prie Šv. Mykolo bažnyčios

Lietuvos vienuolynai
Vilnius
Artūras Skardžius

Artūras Skardžius (g. 1960 m. lapkričio 17 d. Subačius, Kupiškio raj.) – Lietuvos politinis veikėjas.

Biografija 
1978 m. baigė Panevėžio 2-ąją vidurinę mokyklą, 1986 m. – Vilniaus inžinerinį statybos institutą, įgijo inžinieriaus ekonomisto specialybę.

1984–1988 m. Vilniaus miesto gamybinėje butų ūkio valdyboje vyresnysis inžinierius, gamybos skyriaus viršininkas. 1988–1991 m. Vilniaus miesto 2-osios vidurinės profesinės technikos mokyklos dėstytojas. 1991–1993 m. UAB „Askara“, direktorius. 1994–1998 m. bendros Lietuvos-Vokietijos-Turkijos įmonės „Nefra" komercijos direktorius. 1999–2000 m. UAB „Rastma" direktorius, UAB „Vilniaus vaisiai ir daržovės“ ir UAB „Dzūkijos dujos“ valdybos narys. 1998–2000 m. Lietuvos vaisių ir daržovių prekybos įmonių asociacijos „Vaisiai ir daržovės“ prezidentas.

2000–2008 m., 2012–2020 m. ir nuo 2021 m. Seimo narys, 2000–2004 m. Seimo pirmininko pavaduotojas. 2009–2012 m. UAB „AS Double Invest“ Vilniaus regiono vadovas. 2020–2021 m. Seimo nario Vytauto Gapšio padėjėjas.

„Karate-Do“ klubo narys.

Kritika 
Įsipainiojęs į nedeklaruotus interesų konfliktus su Rusijos ir Baltarusijos verslininkais energetikos srityje. Gavo Rusijos banko „Belgazprombank“ paskolą. Priešinosi SGD terminalo, turėjusio užtikrinti Lietuvos energetinę nepriklausomybę nuo Rusijos, statyboms. Dėl šių skandalų A. Skardžiui bandyta kelti apkalta. Tačiau politikui pavyko išsaugoti savo mandatą – jį apgynė valdančioji koalicija.

2021 m. rugsėjo 20 d. Vilniaus apygardos administracinio teismo teisėjų kolegija priėmė A.Skardžiaus sutuoktinei S.Skardžiuvienei nepalankų teismo sprendimą, kad būtų panaikintas galimai neteisėtai gautas kaimo turizmo sodybų statybos leidimas Aukštadvario regioninio parko Vilkokšnio kraštovaizdžio draustinyje.

Šeima 
Vedęs; žmona Snieguolė, verslininkė, Baltarusijos įmonės akcininkė; vaikai – sūnūs Tautvydas ir Mantas, dukra Kotryna.

Išnašos 

Seimo nariai
Lietuvos vadybininkai
Brazilinis tinamas

Brazilinis tinamas (Crypturellus strigulosus) – tinaminių (Tinamidae) šeimos paukštis. Kūnas 30 cm ilgio. Paplitęs šiaurės ir šiaurės rytų Brazilijoje.

Tinaminiai
Trijų Kryžių paminklas

Trys Kryžiai – paminklas Vilniaus mieste, ant Kreivojo kalno (aukštis nuo papėdės 64-65 m ir 75-76 m virš Vilnelės lygio). Priklauso Vilniaus pilių valstybiniam kultūriniam rezervatui. Pastatytas pagal Antano Vivulskio projektą, paminklą sudaro sujungti trys balti gelžbetoniniai kryžiai.

Istorija 
Trijų Kryžių kalnas atmintinas tuo, kad čia kankinių mirtimi mirė septyni pranciškonai, kuriuos pagonys, didžiajam kunigaikščiui Algirdui nesant mieste, pririšo prie kryžių ir nuo šio kalno numetė upėn sakydami: „Plaukite sau su tuo stabu, kurį liepiate garbinti“. Nuo tada kalnas gavo Trijų Kryžių vardą, nes šiam įvykiui atminti buvo pastatyti trys kryžiai, kurie iki šiol vis atnaujinami. 

Tačiau mokslininkas Ignas Danilevičius rašo, kad šie kryžiai, daugelio miestų pavyzdžiu, pastatyti Magdeburgo teisių suteikimo Vilniui proga.

Pirmojo pasaulinio karo metu Vilniaus šviesuomenės iniciatyva, Rusijos valdžiai draudžiant, paminklui surinkti pinigai. 1916 m. liepos – rugpjūčio mėnesiais padaryti klojiniai, išlietas paminklas ir atlikta jo apdaila. 1950 m. gegužės 30 d. sovietinės valdžios įsakymu paminklas susprogdintas .

1989 m. birželio 14 d.  Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio iniciatyva atstatytas (darbų vadovas Henrikas Kęstutis Šilgalis).

Architektūra 
Ant plataus išlenkto postamento pusračiu išdėstyti trys vienodos formos kryžiai, priekinis jų pakeltas aukščiau. Juosta išryškintas kryžių kontūras, kryžmų centrai pažymėti kryžiaus vinis simbolizuojančiais iškilimais. Ant postamento pagrindo matomas dedikacinis įrašas.

Istorinė vertė 
Monumentas laikomas tautinės tapatybės ir pasipriešinimo okupacijai simboliu.

Šalia Trijų Kryžių Kalno yra Gedimino kapo kalnas, kuriame palaidotas kunigaikštis Gediminas; Bekešo kalnas, kuriame palaidotas Lietuvos ir Lenkijos valstybės karo vadas Kasparas Bekešas; Stalo kalnas, pavadinimą gavęs dėl savo formos.

Šaltiniai 

Vilniaus paminklai
Šachmatai 960

Šachmatai 960 (iš pradžių vadinti Atsitiktiniais Fišerio šachmatais) – šachmatų žaidimo variantas, sukurtas didmeistrio Bobio Fišerio (), laimėjusio pasaulio čempionatus nuo 1972 m. iki 1975 m. Pirmą kartą pristatyti 1996 m. birželio 19 d. Buenos Airėse Argentinoje.

Fišerio tikslas buvo sukurti tokius šachmatus, kuriuose talentas ir kūrybiškumas būtų svarbesni nei debiutų analizė ir jų įsiminimas. Tam sukurta atsitiktinai išdėstyta pradinė figūrų pozicija (tik ji privalo kartotis pas abu žaidėjus), todėl debiutų sekos kartojimas yra neveiksmingas. Žaidimas taip vadinamas todėl, kad galimų pasikartojančių figūrų išsidėstymų pirmojoje gulstinėje (išskyrus pėstininkus, kurie stovi antroje gulstinėje ir rikius, kurie turi stovėti skirtingų spalvų laukeliuose) yra 960.

Taip pat skaitykite 
 Debiutas (šachmatai)
 Kapablankos šachmatai

Inšanšos 

Šachmatų rūšys
Hiperinfliacija

Hiperinfliacija – tokia infliacija, kai kainų lygis kyla itin sparčiai. Orientacinis rodiklis – infliacijos dydis apie 50 %.

Kiekybiniai rodikliai 
Kainų lygio augimas (pagal Irving Fisher):

Formulė gali būti taip pat:

Chronologija 
Mėnesio infliacija per 50 % buvo:

Hiperinfliacijos iki XX a.:

Krizės
Pinigų politika
Ekonominės problemos
Vidaus pinigai

Vidaus pinigai – pinigų kiekis, paremtas privačių ūkio subjektų įsiskolinimu.

Neto vidaus pinigų kiekis makroekonomikoje yra lygus nuliui.

Pinigų politika
Fenerbahçe SK

Stambulo „Fenerbahçe“ – seniausias Turkijos futbolo klubas, iš Stambulo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1907 m.

Pasiekimai 

 Balkanų taurės laimėtojas (1967 m.)
 Turkijos Kanclerio taurės laimėtojas (1945, 1946, 1950, 1973, 1980, 1988, 1992, 1998 m.)

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali klubo svetainė
 facebook
 Soccerway
 Sofascore

Fenerbahce
Stambulas
Alumnatas

Alumnatas – vienas gražiausių renesanso architektūros paminklų Vilniuje, esantis senamiestyje. Tai popiežiška misijinė kunigų seminarija, įsteigta 1582 m. popiežiaus Grigalijaus XIII. Veikla buvo nukreipta į stačiatikių ir protestantiškus kraštus. Seminarijoje mokėsi daugiausia užsieniečiai. 1622 m. išmūryti rūmai, į kuriuos įsiliejo anksčiau toje vietoje stovėjęs gotikinis namas su rūsiais. XVII a. viduryje Alumnato rūmuose įrengta koplyčia. Itališko renesanso stiliaus rūmai su trimis aukštais išdėstytomis arkadomis supa reprezentacinį kiemą. XVII a. kiemo gilumoje buvo pastatyta koplyčia.

1798 metais seminarija buvo uždaryta, Alumnato rūmai atiteko Vilniaus universitetui ir nuomoti miestiečiams. Paskutinį kartą restauruotas 1984 m.

Vilniaus pastatai
Lietuvos renesanso architektūra
Gataučiai (Biržai)

Gataučiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 16 km į pietus nuo Biržų, 8 km nuo Geidžiūnų.

Istorija 

Gataučiai istorijos šaltiniuose pirmą kartą paminėti 1555 m., vėliau – 1617 m. 1953–1992 m. kolūkio „Liepos“ gyvenvietė. 1919–2003 m. veikė Gataučių pradžios mokykla.

|}

Gyventojai

Žymūs žmonės 

Kaime gimė:
 1915 m. gegužės 31 d. – karininkas Jonas Brazdžius.
 1920 m. sausio 28 d. – kritikas, vertėjas, publicistas; partizanas Mamertas Indriliūnas.
 1926 m. balandžio 15 d. – pedagogas, kunigas, visuomenės veikėjas Bronislovas Brazdžius.
 1960 m. gegužės 6 d. – inžinierius, VĮ „Projektų ekspertizė“ direktorius Almantas Indriliūnas.
1964 m. rugsėjo 1 d. - Lietuvos edukologijos universiteto gamtos, matematikos ir technologijų fakulteto dekanas prof. dr. Virginijus Sruoga

Šaltiniai 

Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Linkaičių GS

Linkaičių gel. stotis – buvusi gyvenvietė Radviliškio rajono savivaldybėje. Geležinkelio stotis. Išsišakoja geležinkelis Vilnius–Klaipėda ir geležinkelis Radviliškis–Daugpilis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Radviliškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Lietuvos geležinkelio stotys
Linkaičiai (Radviliškis)

Linkaičiai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, kelio  lankste, 4 km į pietryčius nuo Radviliškio. Yra Linkaičių geležinkelio stotis, Linkaičių artilerijos dirbtuvės.

Geografija 

Kaimą supa Linkaičių miškas, jame auga valstybės saugomi Linkaičių ąžuolas, Linkaičių pušis. Pro kaimą teka Šušvės intakas Beržė. Per Linkaičius eina geležinkelis Šiauliai – Jonava.

Istorija 

1936 m. Krašto apsaugos ministerija kaime pradėjo statyti ginklų dirbtuves. 1940 m. jose dirbo 120 civilių tarnautojų ir apie 680 darbininkų. 1941 m. TSRS kariuomenė, atsitraukdama iš Lietuvos, dalį dirbtuvių susprogdino.

Po II pasaulinio karo įkurtas arsenalas, išsiplėtė gyvenvietė. Okupacinei kariuomenei pasitraukus daugelis namų liko apleisti, nusiaubti. Nuo 1992 m. greta išlikusių Linkaičių artilerijos dirbtuvių pastatų veikia Lietuvos ginkluotųjų pajėgų generolo leitenanto Motiejaus Pečiulionio arsenalas.

Gyventojai 
1923 m. kaime buvo 11 ūkių.

Šaltiniai 

 

Radviliškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Kalnelis (Panevėžys)

Kalnelis – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Naujamiesčio. 

Kaimo rytiniame pakraštyje, Nevėžio pakrantėje auga valstybės saugoma Kalnelio daugiakamienė pušis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Satkūnai (Biržai)

Satkūnai – kaimas Biržų rajono savivaldybės pietryčiuose, 5 km į šiaurę nuo Kupreliškio, prie kelio . Seniūnaitijos centras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Pašilė (Giedraičiai)

Pašilė – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje.

Istorija 
Viensėdis minimas 1776 m. Giedraičių mirusiųjų metrikų knygoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Pašilė (Luokesa)

Pašilė – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Luokesos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Pašilė I

Pašilė I – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Laumėnų.

Gyventojai

Išnašos 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Pašilė II

Pašilė II – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Laumėnų.

Gyventojai

Išnašos 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Pašilė III

Pašilė III – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Želvos.

Gyventojai

Išnašos 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Karklėnai (Šatrininkai)

Karklėnai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Šatrininkų. Seniūnaitijos centras.

Istorija 

XIX a. čia buvo kaimas ir dvaras, priklausęs Sidaravičiams.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Didysis kunigaikštis

Didysis kunigaikštis (sen. liet. – kunigų kunigas, didysis kunigas, kunigaikštis; rusėnų k. velikij kniaz) – valdovo titulas.

Taip buvo vadinami:
 Realūs ir nominalūs Kijevo Rusios valdovai iki mongolams nusiaubiant Kijevą (1240 m.)
 Nuo XII(?)/XIII a. iki 1795 m. – Lietuvos valdovai (žr. Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė), 1795–1917 m. – Lietuvą aneksavusios Rusijos carai
 nuo XII a. II pusės iki XVIII a. pr. – vad. Vladimiro-Suzdalės Rusios ir iš jos išaugusios Moskovijos valdovai (iki 1917 m. didžiaisiais kunigaikščiais nominaliai tituluoti ir kai kurie artimesni Rusijos carų giminaičiai).

Lietuvoje didžiojo kunigaikščio titulas įsigalėjo Vytauto valdymo metais, oficialiai patvirtintas 1401 m. Vilniaus – Rodomo sutartimi. XV a. pabaigoje – XVI a. pradžioje Vilniaus katedroje vykdavo naujojo didžiojo kunigaikščio inauguracijos, tais laikais tai buvo vadinama pakėlimu. Žygimantui Augustui 1564 m. atsisakius Lietuvos sosto paveldėjimo teisės ir 1569 m. sudarius Liublino uniją su Lenkiją buvo atsisakyta insignijų ir atskiros inauguracijos. Didžiojo kunigaikščio titulas buvo naudojamas greta Lenkijos karaliaus titulo. Lietuvos – Lenkijos literatūroje jis buvo minimas iki valstybės žlugimo 1795 m.

Taip pat skaitykite 
 Didžioji kunigaikštienė
 Didžioji kunigaikštytė

Monarchų titulai
Šaukėnai (Alytus)

Šaukėnai – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 2 km nuo Alovės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Alytaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Žalpiai (Raseiniai)

Žalpiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybės šiaurės rytuose, 1,5 km į pietryčius nuo Lyduvėnų, Dubysos regioniniame parke, prie Dubysos ir Lapišės santakos. Gamtos paminklas – Dubenuotasis akmuo (prie Lapišės upelio), akmuo su „velnio pėda“. Pro kaimą eina kelias .

Gyventojai

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Naudvaris (Jurbarkas)

Naudvaris – viensėdis Jurbarko rajono savivaldybėje, Smalininkų seniūnijoje, 4 km į pietvakarius nuo Smalininkų, dešiniajame Nemuno krante.

Gyventojai

Šaltiniai 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Griniai (Kėdainiai)

Griniai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Pernaravos seniūnijos šiaurės rytuose, 2 km į pietvakarius nuo Angirių, apibus  kelio, Angirių tvenkinio pietiniame krante. Šalia kaimo teka Šušvės intakas Žemėplėša. Yra kapinaitės, jose auga saugomas Grinių ąžuolas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Lygumai (Marijampolė)

Lygumai – kaimas Marijampolės savivaldybėje. Lygumų pagrindinė mokykla yra Gavaltuvoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Marijampolės savivaldybės gyvenvietės
Rozalimas (Kupiškis)

Rozalimas – kaimas Kupiškio rajono savivaldybės pietuose, 3 km į šiaurės rytus nuo Viešintų, prie kelio .

Etimologija 

Spėjama, kad kaimo pavadinimas kilęs nuo biblinio miesto Jeruzalės pavadinimo senoviškos lyties (Jeruzolimas). Taip manyti leidžia faktas, kad maždaug už 10 km esantis Tumasonių kaimo laukas taip ir vadinasi – Jaruzolimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kupiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Vadaktai (Panevėžys)

Vadaktai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Krekenavos, dešiniajame Nevėžio krante. Pro kaimą eina kelias Krekenava-Naujamiestis, atsišakoja kelias į Ustronę.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Gruzdžiai (viensėdis)

Gruzdžiai – viensėdis Šiaulių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Gruzdžių miestelio.

Gyventojai

Išnašos 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Kužiai (Šalčininkai)

Kužiai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Butrimonių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Kairiai (Kupiškis)

Kairiai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Šimonių.

Gyventojai

Žymūs žmonės
 1896 metų lapkričio 1 d. čia gimė dviejų Vyties Kryžių kavalierius Zigmas Kaušpėdas (sušaudytas Tuskulėnų dvare 1945 metų vasario mėnesį).

Šaltiniai 

Kupiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Aukštelkė (Bubiai)

Aukštelkė – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, Bubių seniūnijoje, greta Šiaulių kaimiškajai seniūnijai priskirtos Aukštelkės, kelių Šiauliai–Tilžė ir Aukštelkė–Kuršėnai sankryžoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Vijoliai

Vijoliai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, Šiaulių miesto šiaurės vakarų rajonas, 3 km nuo miesto centro, prie kelio . Šiaulių kaimiškosios seniūnijos ir Vijolių seniūnaitijos centras, yra Šiaulių rajono žemės ūkio skyriaus buveinė. Vijoliuose yra du stambesni medienos apdirbimo cechai.

Etimologija 

Kaimo vardas – vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo Vijolės upelio vardo.

Geografija 

Šiaurėje ir rytuose ribojasi su Medelynu, pietryčiuose praeina Rygos geležinkelis, pietvakariuose ribojasi su Voveriškiais ir Toliočiais, vakaruose su Kadagyne. Pietiniu pakraščiu teka Vijolės upelis, kurio vardu ir pavadintas rajonas. Vakariniu kaimo pakraščiu teka kitas Kulpės intakas – Švendrelis.

Šiuo metu tai glaudžiai namais užstatyta gyvenvietė. Gyvenvietės viduriu eina didelė Veterinarijos gatvė, jai lygiagreti Agronomijos gatvė ir daug skersgatvių. Kolūkių laikais čia buvo skiriami sklypai žemdirbiams. Be to, čia statėsi namus rajono melioratoriai, Kužių statybininkai ir kiti žmonės. Gyvenvietė yra glaudžiai prisišliejusi prie Šiaulių miesto, bet juridiškai yra pavaldi Šiaulių rajono savivaldybei.

Istorija 

1649 m. minimas Šilo Kalnelio kaimas, kuriame buvo karčema. Dabar ta vieta vadinama Vijolių kaimu. Nuo 1795 m. minimi kaip Vijoliai (turėjo 8 kiemus, 12 valakų, priklausė Šiaulių klebonijai). Po valakų reformos į vakarus nuo Šiaulių miesto abipus Vijolės upelio buvo suformuotas Pagyžių – Vijolių 25 valakų žemės masyvas. Jis dvarui nepriklausė. Rytinėje šio sklypo dalyje žemės gaudavo Šiaulių miesto tarnautojai savo asmeniniams ūkiams kurti. Dalis sklypų buvo vadinami suolininkų žeme. Suolininkai – vaito ar seniūno padėjėjai tvarkai mieste palaikyti. Vakarinė masyvo dalis buvo paskirta bažnyčiai (jurisdika). Apie 1830 m. carinė valdžia atiminėjo katalikų bažnyčių ir vienuolynų žemes. Savo žemių Vijolių, Verdulių ir Gegužių kaimuose neteko ir Šiaulių bažnyčia. Vijolių kaimo žemė atiteko Gubernijos dvarui. 

Vinkšnėnų vaismedžių sodininkystės ūkio gyvenvietė pradėjo kurtis po Antrojo pasaulinio karo. Sodininkystės ūkį sujungus su Bridų kolūkiu gyvenvietė buvo atskirta ir nuo 1962 m. pradėjo plėstis, užimdama naujas pamažu naikinamo sodo žemes.

Tolesnei integracijai į miestą trukdo dviguba gyvenvietės priklausomybė – viena Vandentiekio ir Šaltalankių gatvių pusė priklauso miestui, kita – rajonui.

Apie 2008 m. tapo seniūnijos centru.

Gyventojai 
1923 m. surašymo metu Vijoliuose buvo 17 namų ir juose gyveno 107 žmonės.

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Šiaulių miesto dalys
Vileikiai (Šiauliai)

Vileikiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 18 km į pietus nuo Šiaulių, prie kelio .

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Vileikiai (Ukmergė)

Vileikiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, tuoj į pietus nuo Krikštėnų, tarp Kertušos bei Parijos upelių bei greitkelio . Yra parduotuvė. Dauguma kaimo gyventojų laiko savo krikštėniškiais.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Neuronomija

Neuronomija ( ir ergonomija) – mokslas apie tai, kaip galima veiksmingiau išnaudoti galvos smegenų bei nervų sistemos veiklos privalumus.

Neuronomija yra taikomosios psichologijos ir neurokibernetikos sintezė.

Neuronomijos tikslai 

 Ieškoti, kurti, tobulinti priemones, technologijas, technikas, pratimus, kurių pagalba būtų aktyvinama smegenų veikla, lavinami neurokognityviniai gebėjimai (pvz., kurti muziką, kurios dažniai sąlygotų žemesnius smegenų ritmus – alfa, teta, delta ir kt.),
 tirti psichinius procesus tokius kaip meditacija, psichodelika, priemones kaip Mind-Mapping, Mindbench, Superlearning, holomentalinis mokymasis kitus veiksnius (Mindmachines), galinčius teigiamai veikti nervų sistemos funkcionavimą, darną.

Nomi
Psichologija
Bokštas (šachmatai)

Bokštas (persų kalba رخ rokh) – šachmatų figūra. Kiekvienas žaidėjas turi du bokštus, po vieną kiekviename savo pusės kampe. Algebriniu žymėjimu pradinė bokštų vieta – baltųjų a1 ir h1, juodųjų a8 ir h8. 

Šachmatų lentoje gali vaikščioti stačiai ir gulsčiai neribojant langelių skaičiaus. Šitaip bokštas gali vaikščioti tik iki pirmos kliūties. Sutikus priešingos spalvos figūrą, ji nuimama nuo lentos, o į jos vietą pastatomas bokštas. Bokštas ir karalius gali atlikti rokiruotę.

Iš pradžių bokšto figūra buvo kovos vežimas. Persų kalba rokh reiškia vežimą. Rytietiškuose šachmatuose xiangqi ir shogi taip pat reiškia kovos vežimą. Vakaruose beveik visur figūra turi pilies bokšto formą.

Vežimo virtimas bokštu aiškinamas kalbiniu panašumu tarp persų rokh ir  (pilis).

Paprastai bokštas yra laikomas 1,5-2 pėstininkais vertingesniu už rikį ar žirgą. Rikio ar žirgo iškeitimas į bokštą vadinamas kokybės laimėjimu. 2 bokštai laikomi vertingesniais už valdovę.

Šaltiniai

Taip pat skaitykite 
 Šachmatų figūros vertė

Šachmatų figūros
Rikis (šachmatai)

Rikis – šachmatų figūra. Kiekvienas žaidėjas pradeda žaidimą turėdamas du rikius – vieną baltame laukelyje, kitą – juodame. Algebriniu žymėjimu pradinė rikių vieta – baltųjų c1 ir f1, juodųjų c8 ir f8. 

Rikis vaikšto kaip ir bokštas, tik įstrižainėmis. Vienas rikis (vadinamas baltalaukiu) vaikšto tik baltais langeliais, kitas (vadinamas juodalaukiu) – tik juodais.

Rikio judėjimo atstumas neribojamas.

Rikis laikomas silpnesne figūra už bokštą. Rikis vertinamas dviem pėstininkais mažiau nei bokštas.

Šaltiniai

Nuorodos 
Šachmatų figūros vertė

Šachmatų figūros
Valdovė

Valdovė – šachmatų figūra. Valdovė vaikšto taip kaip bokštas ir rikis kartu sudėjus (įstrižainėmis ir gulstinėmis).

Tai galingiausia šachmatų figūra. Kiekvienas žaidėjas žaidimą pradeda su viena valdove, stovinčia ant savo spalvos laukelio šalia karaliaus. Algebriniu žymėjimu – baltųjų valdovė stovi d1, juodųjų d8

Valdovė yra stipresnė už bokštą ir rikį kartu nes ją galima perkelti į kitą lentos vietą vienu ėjimu (rikiui bei bokštui reikia dviejų). Be to, rikis apribotas tik vienos spalvos langeliais.

Strategija 
Anksti atakuojant valdove nepatyrusiam priešininkui įmanoma greitai pastatyti vaikišką matą, tačiau nuo to apsiginama ir atakuojanti valdovė tampa pažeidžiama silpnesnių priešininko figūrų. Todėl profesionalai partijos pradžioje paprastai aktyviai valdove nežaidžia, nors ir didmeistriai kartais pasirenka skandinaviškąją gynybą (1.e4 d5) ar net ir Parhamo ataką (1.e4 e5 2.Qh5, buvo naudojamas Hikaru Nakamura).

Istorija 

Šatranžo žaidime valdovė buvo gan silpna figūra, vadinta fers arba viziriu. Viziris galėdavo eiti (arba kirsti) tik per vieną langelį įstrižai. Apie XIII a. figūra buvo kiek sustiprinta, leidžiant pirmuoju ėjimu įstrižai eiti du langelius.

Šiuolaikiniai valdovės ėjimai susiformavo XV a. Europoje, galbūt prisimenant tokias istorines asmenybes kaip Izabelė I, Eleanor of Aquitaine ar Blanche of Castile, ar gal viduramžių meilės romanus. 

Rusijoje kurį laiką valdovė galėjo eiti ir kaip žirgas (dabar tokia figūra, sutinkama tik uždaviniuose, vadinama amazone). Kartais taisyklės ribojo pėstininko keitimą valdove, nes kaip jau čia karaliui  dvi karalienės. 

Gresiant valdovės nukirtimui, priešininkas kurį laiką privalėjo apie tai parspėti, tardamas  (saugok karalienę) ar gardez . To atsisakyta XIX amžiuje.

Taip pat skaitykite 
 Šachmatų figūros vertė

Šaltiniai 

Šachmatų figūros
Šimkaičiai (kaimas)

Šimkaičiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, Šimkaičių seniūnijoje, Šimkaičių miestelio pašonėje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Šimkaičiai (Kelmė)

Šimkaičiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, Pakražančio seniūnijoje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Stulgių. Kaimo pašonėje, prie Ančios stūkso Šimkaičių piliakalnis, dar vadinamas ir Vaidatonių vardu.

Gyventojai

Išnašos 

Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Šimkaičiai (Šilalė)

Šimkaičiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Bijotų seniūnijoje, 6 km į šiaurės rytus nuo Bijotų, į rytus nuo Juodgirio, dešiniajame Ančios krante.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Eržvilkas (kaimas)

Eržvilkas – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, Eržvilko seniūnijoje, šalia Eržvilko miestelio.

Gyventojai

Išnašos 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Raudonė (kaimas)

Raudonė – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, Raudonės seniūnijoje, Raudonės miestelio pašonėje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Stakiai (kaimas)

Stakiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, Raudonės seniūnijoje, Stakių miestelio pašonėje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Wumpscut:

:wumpscut: – industrinės muzikos projektas iš Vokietijos, kurį 1991 m. įkūrė Rudolf „Rudy“ Ratzinger.

R. Ratzingeris buvo vienintelis, pastovus projekto narys, kiti muzikantai prisijungdavo laikinai, atskiroms dainoms ar albumams.

Pirmoji dėmesį patraukusi jo daina buvo „Soylent Green“, išleista 1993 m., pavadinta pagal to paties pavadinimo 1973 m. filmą.

Diskografija 
 Defcon (1991)
 Small Chambermusicians (1992)
 Music for a Slaughtering Tribe (1993)
 Dried Blood (1994)
 Smell the Disgusting Sweet Taste of Dried Blood (1994)
 Gomorra, (1994)
 Bunkertor 7 (1995)
 Mesner Tracks (1996)
 Music for a Slaughtering Tribe II (1997)
 Embryodead (1997)
 Born Again (1997)
 Dried Blood of Gomorrha (1997)
 Totmacher (1999)
 Boeses Junges Fleisch (1999)
 Ich Will Dich (1999)
 Blutkind (2000)
 Deliverance (2001)
 Wreath of Barbs (2001)
 Preferential Legacy (2003)
 Bone Peeler (2004)
 Blondi (2005)
 Evoke (2005)
 Jesus Antichristus & Die Liebe (2006)
 Cannibal Anthem (2006)
 Killer Archives (2006)

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Vokietijos elektroninės muzikos atlikėjai
IKI (parduotuvių tinklas)

IKI – nuo 1992 m. Lietuvoje veikiantis prekybos tinklas. Tinklo valdytojas – UAB „IKI Lietuva“. Šiuo metu prekybos tinklui „Iki“ Lietuvoje priklauso daugiau nei 230 „Iki“ parduotuvių. Prekybos tinkle IKI dirba daugiau nei 5900 darbuotojų. 2021 m. tinklo apyvarta Lietuvoje siekė 718,96 mln. € (be PVM).

„Iki“ valdytoja UAB „IKI Lietuva“ priklauso REWE-Beteiligungs-Holding International GmbH (valdoma akcijų paketo dalis – 93,75 proc.) ir UNILEC S.A. (valdoma akcijų paketo dalis – 6,25 proc.).

2011 m. lapkričio 11 d. buvo atnaujintas IKI logotipas. „Cento“ parduotuvės tapo „IKI Cento“, o „Ikiukas“ parduotuvės pervadintos į „IKI Express“.

Iki 2016 m. visos „IKI CENTO“ parduotuvės pervadintos į IKI, tad liko du parduotuvių formatai, įskaitant IKI EXPRESS.

Istorija 
1992 m. trys broliai iš Belgijos – George, Oliveris ir Nicolas Ortizai – atidarė pirmąją naujovišką maisto prekių parduotuvę Vilniuje ir visoje Lietuvoje. 1993 m. Vilniuje, Antakalnio mikrorajone buvo atidaryta pirmoji Lietuvoje šiuolaikiška savitarnos parduotuvė. 2005 m. IKI atidarė pirmąją parduotuvę Latvijoje. 2007 m. pabaigoje paskelbta, kad tinklą iš jo įkūrėjų nupirko Vakarų Europos prekybos tinklų aljansas „Coopernic“. Didžiausiu akcininku tapo REWE grupė. 2008 m. užbaigtos Panevėžio logistikos centro statybos ir atidaryti šviežių prekių bei bakalėjos gaminių sandėliai. 2009 m. Panevėžyje atidarytas didžiausias kulinarijos cechas visame Baltijos šalių regione.

51 parduotuvės prekybos tinklą Latvijoje valdžiusi įmonė SIA „Palink“ 2014 m. buvo parduota SIA „Mego“.

2018 m. „Iki“ prekybos tinklą siekė įsigyti „Rimi Lietuva“, tačiau Konkurencijos taryba nedavė leidimo sandoriui. „Rewe“, viena didžiausių Europos mažmeninės prekybos bendrovių, 2018 m. padidino savo akcijų paketą „Iki“ valdomoje UAB „Palink“ iki 93,75%. Akcijas pardavusios Europos bendrovės, kaip ir „Rewe“, priklauso prekybininkų aljansui „Coopernic“.

Logotipai

Savitarnos kasos 

„IKI“ 2008 m. įrengė savitarnos kasas, kurias pavadino „IKI Bitutė“.

E. prekyba 
„Iki“ 2021 m. įsigijo prekių pristatymo į namus startuolį „LastMile“. 2022-aisiais pradėjo veikti „Iki“ prekės ženklo el. parduotuvė www.iki.lt . Taip pat kartu su startuoliu „LastMile“ pradėjo pilotinį autonominio pristatymo projektą – užsakymai „LastMile“ pirkėjams sostinės Balsių mikrorajone pristatomi autonominiu automobiliu be vairuotojo.

Šaltiniai

Nuorodos 

  (lietuvių k.)

Prekybos tinklai
Lietuvos prekybos įmonės
Pašakarnis (Radviliškis)

Pašakarnis – kaimas Radviliškio rajono savivaldybės pietvakariniame pakraštyje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Šaukoto. Įeina į Tytuvėnų regioninį parką. Šiuo metu tai apleista teritorija, kadangi paskutinis jos gyventojas ir buvęs savininkas Jonas Norvilas mirė 1997 m.

Prie dvarvietės stūkso Pašakarnio piliakalnis, kurį žymį dar sovietmečiu pastatytas ženklas, bet dabar nėra saugomas objektas.

Istorija 

Norvilai (Vincas ir jo sūnūs Antanas ir Ipolitas) Pašakarnio dvarą pirko XX a. pradžioje. Dabar jų palikuonys gyvena Lietuvoje, JAV, Ukrainoje. Dvarvietė garsėjo apie 1860 m. pastatytu dideliu mediniu pastatu, bet po Jono Norvilo mirties jis nebeišliko.

Gyventojai

Šaltiniai 

Radviliškio rajono savivaldybės gyvenvietės