joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Giedrius Matulevičius

Giedrius Matulevičius (g. 1997 m. kovo 5 d., Marijampolėje) – Lietuvos futbolininkas, saugas.

Karjera 
Pirmą kartą FK Sūduvai atstovavo 2013 m. Žaidė 2013 m. kovo 16 d. rungtynėse Tauragėje prieš vietos FK Tauras Tauragė. Debiutavo A lygos rungtynėse ir sužaidė 12 minučių. Rezultatas ten buvo aiškus, 6-1, todėl buvo leista pasižaisti ir jaunam žaidėjui.  2013 m. sezone iš viso du kartus žaidė A lygoje.
 
Nuo 2017 m. atstovavo Marijampolės „Sūduvai“.

2019 m. „Sūduvos“ klube ir A lygoje buvo vienas iš daugiausiai laiko aikštėje praleidusių žaidėjų – per 36 rungtynes aikštėje sužaidė 2528 minutes.

2020 m. sausio mėn. pranešta, kad žaidėjas komandoje lieka dar vieneriems metams. 2020 m. A lyga sužaidė 16 rungtynių (dėl pandemijos per sezoną buvo sužaista 20 rungtynių).

2021 m. rugpjūčio 11 d. prieš Kauno Žalgiris pelnė antrą rungtynių įvartį, o marijampoliečiai nugalėjo rezultatu 2:0.

2021 m. rugpjūčio 15 d. rungtynėse prieš „Riterių“ klubą pasirodė po keitimo 59 min., o 72 min. pelnė antrą rungtynių įvartį (2:0). Galutinis rezultatas 3:1 marijampoliečių naudai.

2021 m. rugsėjo 3 d. rungtynėse prieš FK Panevėžys pelnė įvartį ir išlygino rezultatą (1:1). Rungtynės taip ir baigėsi 1:1.

2022 m. sausio mėn. pratęsta sutartis.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai

su FK Sūduva 
 A lygos 
 čempionas: 2018, 2019 m.
 vicečmpionas: 2020 m.
 LFF taurės laimėtojas 2019 m.
 LFF Supertaurės laimėtojas 2018, 2019, 2022 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 SOCCERWAY
 fksuduva.lt
 Globalsportsarchive
 lietuvosfutbolas.lt

Matulevičius, Giedrius
Guilherme Finkler

Giljermė Finkleris (Guilherme Finkler; g. 1985 m. rugsėjo 24 d.) – futbolininkas, saugas iš Brazilijos. Buvęs FK Sūduva Marijampolė narys.

Karjera 
Žaidė gimtinėje, buvo išvykęs į Australiją ir N. Zelandiją. Turi dvigubą pilietybę (Brazilijos ir Italijos).

2018 m. vasarą atvyko į Lietuvą. Atstovavo Sūduvos klubui.

Debiutavo 2018 m. liepos 1 d. rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris.

Šaltiniai

Nuorodos 
 suduva.lt svetainė
 lietuvosfutbolas.lt svetainė

Finkler
Finkler
Bruno Dybal

Brunas de Araužas Dibalas (Bruno de Araújo Dybal; g. 1994 m. kovo 3 d.) – futbolininkas, saugas iš Brazilijos. Buvęs FK Sūduva Marijampolė narys.

Karjera 
Žaidė gimtinėje bei Portugalijoje. Net Japonijoje už  Ventforet Kofu sužaidė.

2018 m. atvyko į Lietuvą. Atstovavo FK Sūduva Marijampolė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 suduva.lt svetainė
 lietuvosfutbolas.lt svetainė
 soccerway

Brazilijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Aleksandar Živanović

Aleksandaras Živanovičius (Aleksandar Živanović, g. 1987 m. balandžio 8 d.) – Serbijos futbolininkas, gynėjas. Atstovavo Marijampolės „Sūduvai“.

Karjera 
Žaidė gimtinėje. Atstovavo Sinđelić Niš, Radnički Niš, Čukarički, Hajduk Kula ir Jagodina. 

Nuo 2017 m. „Sūduvos“ klubo narys. 2017 m. A lygoje sužaidė 14 susitikimų ir pelnė vieną įvartį.

Pratęsė sutartį 2018 m.

2021 m. rugpjūčio 15 d. rungtynėse prieš „Riterių“ klubą 57 min. pelnė pirmą rungtynių įvartį (1:0). Galutinis rezultatas 3:1 marijampoliečių naudai.

2022 m. sausio mėn. pratęsta sutartis.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai

su FK Sūduva 
 A lygos 
 laimėtojas: 2017, 2018, 2019 m.
 vicečempionas: 2020 m.
 LFF taurės laimėtojas 2019 m.
 LFF Supertaurės laimėtojas 2018, 2019, 2022 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 SOCCERWAY
 lietuvosfutbolas.lt
 suduva.lt svetainė
 Globalsportsarchive

Živanović
Živanović
Semir Kerla

Semiras Kerla (Semir Kerla, g. 1987 m. rugsėjo 26 d.) – futbolininkas iš Bosnijos, žaidžiantis gynėjo pozicijose.

Karjera 
Žaidė gimtinėje. Radnik Hadžići ir Željezničar ekipose.

Graikija 
Buvo išvykęs į Graikiją.

FK Žalgiris 
2014 ir 2015 m. žaidė Vilnaus „Žalgiryje“.

Kazachstanas 
Buvo išvykęs į Kazachstaną. Atstovavo tuometiniam „Irtyšiaus“ klubui. Rungtyniavo 2016 m.

FK Željezničar 
2017 m. pirmoje pusėje žaidė Sarajevo „Željezničar“.

FK Sūduva 
Nuo 2017 m. FK Sūduva narys. Gynėjas mėgsta pasijungti į atakas ir žaidžia pavojingai standartinių padėčių metu.

S. Kerlai skirta diskvalifikacija dėl nesportiško elgesio „Optibet A lygos“ rungtynėse tarp Telšių „Džiugo“ ir „Sūduvos“, kurios įvyko 2021 m. gegužės 27 d. Telšiuose. Žaidėjui skirta 2 (dviejų) „Optibet A lygos“ rungtynių praleidimo sankcija (kartu su draudimu patekti į persirengimo kambarį ir techninę zoną) bei 500 eurų bauda.

2021 m. liepos pabaigoje pranešta, kad bosnis „Sūduvos“ klubui atstovaus iki 2022 m. liepos 31 d.

2021 m. gruodžio 31 d. pranešta, kad žaidėjas ir Marijampolės „Sūduva“ abipusiu susitarimu nutraukė sutartį. Klube žaidė nuo 2017 m. vidurio ir tris kartus tapo Lietuvos čempionu, du kartus iškovojo Supertaurę ir kartą – LFF taurę. Iš viso atstovaudamas Sūduvos klubui bosnis sužaidė 131 rungtynes ir pasižymėjo pelnydamas 27 ėvarčius.

Kipras 
2022 m. pradžioje Kerla persikėlė į Kipro aukščiausią lygą, į Doxa Katokopias klubą.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai 
FK Sūduva Marijampolė
 A lygos 
 laimėtojas: 2017, 2018, 2019 m.
 vicečempionas: 2020 m.
 LFF taurės laimėtojas: 2019 m.
 LFF Supertaurės laimėtojas: 2018, 2019 m.

Rinktinė 
 Yra sužaidęs vienerias rungtynes Bosnijos nacionalinės rinktinės sudėtyje.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt
 Soccerway
 lietuvosfutbolas.lt
 suduva.lt svetainė

Kerla
Kerla
Vitalijus Hajdučikas

Vitalijus Hajdučikas (Віталь Віктаравіч Гайдучык, g. 1987 m. rugsėjo 26 d.) – futbolininkas iš Gudijos, žaidžiantis gynėjo pozicijose. Buvęs Sūduvos žaidėjas.

Karjera 
Žaidė gimtinėje FK Dinamo Brest ir FK BATÈ Borisov klubuose. Buvo išvykęs į Graikiją.

2018 m. FK Sūduva Marijampolė narys.. A lygoje sužaidė 22 rungtynes. Po sezono pranešta, kad žaidėjas palieka komandą.

2019 m. žaidė Žodzinos „Tarpeda-BelAZ“ klube.. 
per sezoną sužaidė 16 rungtynių Aukščiausioje šalies lygoje ir pasižymėjo įvarčiu. 2020 m. pradžioje paliko klubą..

Nuo 2020 m. Bresto „Ruch“ žaidėjas.

Pasiekimai 
 Marijampolės „Sūduva“
 A lygos laimėtojas: 2018 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway

Hajdučik
Hajdučik
Delmonas

Delmonas (arba dalmonas) – lietuvių moterų puošni kišenė, austine juostele (rištuvu) rišta prie juosmens; būdinga tik Mažajai Lietuvai. Siūtas iš aksomo, šilko, vilnelės, medvilnės. Tai specialus maišelis, pasiūtas iš tamsesnės medžiagos, išsiuvinėtas įvairiaspalvių siūlų gėlytėmis, paukščiukais, papuoštas dar ir karoliukais. Kampuose kartais buvo išsiuvinėjami savininkės inicialai, data. Moterys delmone laikydavo pinigus, nosinaitę, įvairias smulkmenas.

Iki XX a. buvo klaipėdiškių moterų tautinių drabužių dalis. Vyresnės moterys delmonus ryšėjo iki XX a. 5 dešimtmečio.

Žodis „delmonas“ yra turkybė ( „sermėga, rūbas“), patekusi per slavų kalbas (,  – toks husariškas švarkas).

Šaltiniai 

Aprangos detalės
Lietuviška apranga
Kunigamių kalba

Kunigami kalba, dar vadinama šiaurės okinavų kalba (Yanbaru Kutuuba (山原言葉/ヤンバルクトゥーバ)) – Riūkiū kalboms priklausanti kalba, vartojama Okinavos saloje, Kunigamo apskrityje, Nage bei gretimose salose – Ie, Cukene, Kudakoje, Sesoko salose.

Nakidžine vartojama tarmė yra pagrindas kalbos norminimui. 

Tikslus šnekančiųjų skaičius nėra žinomas, tačiau dėl kalbos politikos Japonijoje, kalbą moka beveik vien išimtinai senyvo amžiaus žmonės. Dalis šiaurinėje Okinavos salos dalyje gyvenančiųjų moka šiek tiek okinaviškai.

Kunigami beveik išimtinai užrašoma katakana; yra išleistas išsamus Nakidžino kunigami tarmės žodynas, tačiau kalba išlieka labai menkai skaitmenizuota, lyginant su okinavų ar mijakų.

2009 m. į UNESCO Nykstančių kalbų atlasą su kitomis Riūkiū kalbomis įtraukta ir kunigami kalba

Fonologija 
Vienas kunigami kalbos archaizmų - atsiskyrusios /h/ ir /p/ fonemos, kurios modernioje japonų kalboje yra atitinkamai išnykusios ar virtusios /h/ (pvz., /hak˭áí/ (žibintas, žiburys), o japonų k. /akárí/ ir /panaasi/ (kalba, šnekėjimas), o japonų k. /ha̠na̠ɕi/).

Pavyzdžiai

Išnašos

Nuorodos 
 
 Japonų k.-kunigami žodynėlis internete

Riukiu kalbos

Riukiu kalbos
SK Austria Klagenfurt (2007)

Klagenfurto „Austrija“ – Austrijos futbolo klubas iš Klagenfurto.

Istorija 
Orginalus klubas SK Austria Klagenfurt buvo įkurtas 1920 m., 1999 m. buvo pervadintas FC Kärnten. Galiausiai žlugo 2009 m.

O šis klubas, SK Austria Klagenfurt, yra naujadaras, įkurtas 2007 m.

2020–2021 m. sezone Antroje lygoje liko trečioje vietoje, bet pirmosios dvi ekipos nepanoro licencijuotis Bundeslygai, tad Austria žaidė pereinamąsias rungtynes su Bundeslygos atstovais. 2021 m. gegužės 26 d. Klagenfurto „Austria“ rezulatu 4–0 sutriuškino SKN Sankt Pölten.

Atsakomosiose rungtynėse, kurios įvyko 2021 m. gegužės 29 d. dar kartą nugalėjo varžovus. Šį kartą rezultas buvo 1:0. Klagenfurto „Austria“ nugalėjo varžovus bendru dviejų rungtynių rezultatu 5–0 ir pateko į Bundeslygą.

Nuo 2021–2022 m. sezone klubas rungtyniavo Bundeslygoje.

Sezonai 

|}

Treneriai 
Trenerių sąrašas:

  Walter Schoppitsch (2010–2011)
  Rudolf Perz (2011)
  Dietmar Thuller (2011–2012)
  Günther Gorenzel-Simonitsch (2012)
  Bruno Friesenbichler (2012-2013)
  Heimo Vorderegger (2013)
  Jože Prelogar (2013–2014)
  Alexander Suppantschitsch (2014)
  Manfred Bender (2014-2016)
  Gerhard Fellner (2016–2017)
  Franz Polanz (2017–2018)
  Robert Micheu (2018–2020)
  Peter Pacult (2020–)

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Austria Klagenfurt
SC-ESV Parndorf 1919

SC-ESV Parndorf 1919 – Austrijos futbolo klubas iš Parndorfo.

Istorija 
Klubas buvo įkurtas 1919 m. Nuo 2013 m. žaidė tuometinėje Pirmoje lygoje (antra pakopa). Nesubebėjo joje ilgam įsitvirtinti ir buvo perkelti į žemesnį divizioną.

Žaidė regioninėje lygoje (Rytų zonoje). 2018/19 m. liko 13 vietoje ir buvo perkelti į Landesliga Burgenland.

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Parndorf 1919
Parndorfas

Parndorfas – miestas Austrijos rytuose, Burgenlando žemėje, netoli sienos su Vengrija. Yra bažnyčia, futbolo stadionas. Pagal 2016 m. duomenis buvo 4 475 gyventojai.

Istorija 
1254 m. paminėta vietovė Perun. Viduramžais buvo pasienio ruožas tarp vengrų ir Habsburgų. Po turkų invazijos tapo svarbiu pasienio tašku ginant Vieną nuo Osmanų antpuolių.

Sportas 
 SC-ESV Parndorf 1919, futbolo klubas.
 Heidebodenstadion, talpina 5 000 žiūrovų, pastatytas 1992 m.

Nuorodos 
 weltfussball.at
 transfermarkt.de

Austrijos miestai
Austrijos 2. Liga

Austrijos 2. Liga – antros pakopos futbolo pirmenybės Austrijoje, po Bundeslygos antra pagal rangą lyga šalyje. Ankstesniais metais vadinta Erste Liga, o 2018 m. vasarą buvo įvykdyta Austrijos futbolo lygų restruktūrizacija ir antroji pakopa įgavo naują pavadinimą, buvo pavadinta Austrijos 2. Liga bei buvo praplėsta nuo 10 iki 16 dalyvių.

Istoriniai pavadinimai 
 1974/75 Nationalliga
 1975/76 2. Division
 1993/94 2. Division der Bundesliga
 1998/99 Erste Division
 2002/03 Red Zac-Erste Liga
 2008/09 ADEG Erste Liga
 2010/11 „Heute für Morgen“ Erste Liga
 2014/15 Sky Go Erste Liga
 2018/19 2. Liga

Dalyviai

Dalyviai 2019/20 m. sezone 
 2019–2020 m. dalyvavo 16 komandų. 

 SK Austria Klagenfurt (2007)	 
 SV Ried	
 SC Austria Lustenau	
 FC Blau-Weiß Linz	 
 FC Dornbirn 1913 (N); pakilo iš žemesnės lygos.	 
 SV Lafnitz	
 SV Horn	 
 SK Vorwärts Steyr	
 FC Liefering	 
 Grazer AK (N); pakilo iš žemesnės lygos.	 
 FC Juniors OÖ	 
 SKU Amstetten	 
 FC Wacker Innsbruck (2002); (iškritę iš 2018/19 m. Bundeslygos)	 
 Floridsdorfer AC	
 Young Violets Austria Wien yra Austria Wien jaunimo komanda	
 Kapfenberger SV

Dalyviai 2018/19 m. sezone 
 2018–2019 m. dalyvavo 16 klubų. (Nuo 10 komandų išplėsta iki 16.)

 FC Blau-Weiß Linz
 WSG Wattens
 SV Ried
 FC Liefering
 SC Austria Lustenau
 Kapfenberger SV
 SC Wiener Neustadt
 FC Wacker Innsbruck II (jaunimo komanda)
 FK Austria Wien II (jaunimo komanda)
 SKU Amstetten
 SV Lafnitz
 Floridsdorfer AC
 FC Juniors OÖ 
 SK Austria Klagenfurt (2007)
 SK Vorwärts Steyr
 SV Horn

Nugalėtojai

Nuorodos 
 2liga.at

Austrijos futbolo varžybos
UEFA šalių II lygmens pirmenybės
UEFA šalių pirmenybės
Senegalo moterų krepšinio rinktinė

Senegalo moterų krepšinio rinktinė –  tarptautinėse varžybose Senegalui atstovaujanti nacionalinė moterų krepšinio komanda. Daugkartinė Afrikos čempionė.

Dalyvavimas čempionatuose

Olimpinės žaidynės

Nuorodos 
 FIBA svetainėje

Senegalo sporto rinktinės
Moterų krepšinio rinktinės
2018 m. pasaulio vyrų tinklinio čempionatas

2018 m. pasaulio vyrų tinklinio čempionatas – 19-asis pasaulio vyrų tinklinio čempionatas, kuris vyko 2018 m. rugsėjo 9 –rugsėjo 30 dienomis Italijoje ir Bulgarijoje. Tai pirmasis vyrų pasaulio čempionatas, kuris vyko dviejuose šalyse iš karto.

Kvalifikacija

Pirmas turas

A grupė

B grupė

C grupė

D grupė

Antras turas

E grupė

F grupė

G grupė

H grupė

Trečias turas

I grupė

J grupė

Finalinis turas

Galutinė rikiuotė

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Pasaulio vyrų tinklinio čempionatai
2018 sporte
SV Bad Aussee

SV Bad Aussee – Austrijos futbolo klubas iš Bad Aussee.

Istorija 

Klubo ištakos siekia 1932 m. Žaidė Erste liga pirmenybėse. 

2011 m. Komanda buvo išformuota.

Lietuviai 
 Julius Raliukonis gynėjas

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Bad Aussee
Bad Auszė

Bad Auszė (Bad Aussee) – kurortinis miestas centrinėje Austrijoje, Štirjoje, prie Trauno upės. Pagal 2016 m. duomenis jame gyveno 4 771 gyventojas. Žinomas dėl turizmo. Aplinkui yra Alpių kalnai ir Altauszės bei Grunzlės ežerai.

Istorija 
1983 m. netoli miestelio buvo aptikta slėptuvė, kurioje rastas auksas iš Reichsbanko atsargų. Kaip vėliau buvo nustatyta, Antrojo pasaulinio karo metu Bormano įsakymu čia buvo paslėptas auksas, kurį naciai sugalvojo uždengti kaip namo stogą.

Sportas 
 SV Bad Aussee buvęs futbolo klubas.
 „Panoramastadion“ stadionas, talpinantis 3000 žiūrovų.

Galerija

Nuorodos 
 Oficiali svetainė (vokiečių k.)

Austrijos miestai
Didžioji Dailidė

Didžioji Dailidė – ežeras Lietuvoje, Alytaus miesto pietrytinėje dalyje, į rytus nuo Pietinio pramonės rajono. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,93 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 76,5 m. Krantai neaukšti, sausi, apaugę mišku: iš pietinės pusės prieina Alytaus miškas, iš šiaurės – Kurorto parkas. Pietryčiuose išteka upelis link Nemuno. Nuo 2005 m. iki 2015 m. vykdyti ežero ir jo pakrančių tvarkymo darbai: išvalytas ežero dugnas, šiaurinėje pakrantėje įrengtas paplūdimys, šiaurvakarinėje pakrantėje tarp Mažosios Dailidės ir Didžiosios Dailidės ežerų įrengtos sporto ir žaidimų aikštelės, aplink ežerą nutiesti dviračių ir pėsčiųjų takai su poilsio aikštelėmis.

2021 m. nacionalinės visuomenės sveikatos priežiūros laboratorijos tyrimų rezultatų duomenys rodo, kad Didžiosios Dailidės ežero maudyklos vanduo atitinka higienos normos HN 92:2018 „Paplūdimiai ir jų maudyklų vandens kokybė“ reikalavimus. Mikrobiologinė tarša neviršijo leistinų ribinių dydžių, atliekų, nuolaužų ar kitokių plūduriuojančių medžiagų ežere nerasta.

2020 m. ežere buvo pastatyti valymo įrenginiai. Projektas įgyvendintas bendromis Europos sąjungos fondų ir „Dzūkijos vandenų“ įmonės lėšomis. Projekto metu pastatyti nauji lietaus nuotekų valymo įrenginiai bei pajungtas naujas paviršinių nuotekų kolektorius. Tokiu būdu Alytaus miesto pietinio pramonės rajono nuotekos nuo 218 ha ploto surenkamos, išvalomos ir išleidžiamos į Didžiosios Dailidės ežerą.

Šaltiniai 

Alytaus miesto ežerai
Mažoji Dailidė

Mažoji Dailidė – ežeras Lietuvoje, Alytaus miesto pietrytinėje dalyje, Kurorto parke. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,64 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 76,4 m. Krantai aukštoki, sausi, apaugę medžiais. 2005–2015 metais vykdyti ežero išvalymo ir pakrančių sutvarkymo darbai, įrengtas šiaurinėje pakrantėje paplūdimys, pietrytinėje pakrantėje tarp Mažosios Dailidės ir Didžiosios Dailidės ežerų įrengtos sporto ir žaidimų aikštelės, aplink ežerą nutiesti pėsčiųjų ir dviračių takai. Ežeras nenutekantis, sausringesniais metais labai nusenkantis, priklauso Nemuno baseinui. Žiemos metu ant ežero ledo veikia čiuožykla.

Šaltiniai 

Alytaus miesto ežerai
Rafael Floro

Rafael Floro (Rafael da Silva Floro; g. 1994 m. sausio 19 d.) – Portugalijos futbolininkas, rungtyniaujantis gynėjo arba kairiojo saugo pozicijoje. 

Buvęs Kauno „Stumbro“ ir „Panevėžio“ klubų žaidėjas.

Karjera 
Žaidė gimtojoje Portugalijoje, buvo išvykęs ir bandė laimę Anglijoje.
 
2018 m. antroje pusėje tapo Kauno „Stumbro“ nariu. 
Debiutavo rungtynėse prieš FK Atlantas 2018 m. rugsėjo 19 d.

2019 m. grįžo į Portugaliją. Žaidė Felgueiras 1932 ekipoje. Vėliau kitame Portugalijos klube Olhanense.

2020 m. sausio 23 d. pranešta, kad žaidėjas tapo FK Panevėžys nariu. Debiutavo 2020 m. kovo 6 d. pirmojo turo rungtynėse prieš FK Žalgiris, kurias panevėžiečiai pralaimėjo rezultatu 0-4. 2020 m. rugpjūčio 16 d. pasižymėjo įvarčiu rungtynėse prieš FK Banga Gargždai.

2021 m. birželio 16 d. pasižymėjo solidžiu žaidimu prieš Kėdainių „Nevėžį“, pelnė vienintelį rungtynių įvartį. Ir buvo išrinktas į simbolinę XVII (17) turo rinktinę.

2021 m. rugpjūčio 26 d. rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris pasižymėjo įvarčiu ir svariai prisidėjo prie varžovų sutriuškinimo rezultatu 4:0.

2021 m. gruodžio mėn. tapo žinoma, kad žaidėjas keliasi į Suomiją, kur atstovaus AC Oulu klubui.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;
 Pirmos lygos ekipa;

Rinktinės 
Yra atstovavęs įvairaus amžiaus Portugalijos jaunimo rinktines.

Laimėjimai 
 su FK Panevėžys
 LFF taurės laimėtojas: 2020 m.
 LFF taurės finalininkas: 2021 m.
 LFF Supertaurės laimėtojas: 2021 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt
 lietuvosfutbolas.lt
 Soccerway
 Transfermarkt
 National team data

Portugalijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Vendsyssel FF

Vendsyssel FF – Danijos futbolo klubas iš Joringo.

Istorija 
2013 m. birželio 24 d. radosi Vendsyssel FF klubas, kai susijungė FC Hjørring ir Frederikshavn fI. 

2017/18 m. sezone klubas Pirmame divizione užėmė trečią vietą ir tai suteikė galimybę kilti į elito divizioną. 

2018/19 m. Superlygoje liko dešimti ir buvo perkelti į Pirmą divizioną (antra pakopa).

Nuo 2019/20 m. sezono žaidė Pirmame divizione.

Pasiekimai

Sezonai

Danijos varžybos 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Vendsyssel
Thisted FC

Thisted Fodbold Club (Thisted FC, TFC) – Danijos futbolo klubas iš Tistedo.

Istorija 
Klubas įkurtas 1989 m.

2017/2018 m. klubas žaidė Pirmame divizione.

Sezonai

Danijos varžybos 

|}

Danijos varžybos 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Thisted
FC Roskilde

Football Club Roskilde, o trumpai FC Roskilde arba tiesiog Roskilde – Danijos futbolo klubas iš Roskildės.

Istorija 
Klubas įkurtas 2004 m., kai susijungė trys klubai (Roskilde Boldklub 1906, Svogerslev Boldklub ir Himmelev-Veddelev Boldklub).

Nuo 2017/18 m. klubas žaidė Pirmame divizione (antra pakopa).

2019/20 m. sezonas jiems nesusiklostė sėkmingai ir iš krito į Antrą divizioną (trečia pakopa).

2020/21 m. Antrame divizione buvo tarp blogiausių ekipų ir po sezono iškrito į Trečią divizioną (ketvirta pakopa).

Stadionas 
Klubo namų arena – Roskildės futbolo stadionas arba Roskilde Idrætspark, Roskildėje. Vietų skaičius – 6 000. Iš jų – 512 sėdimos.

Sezonai

Danijos varžybos 

|}

Spalvinė gama 
 Mėlyna ir balta spalvos.

Aprangos ir jų pokyčiai 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose žaidžia baltos ir žydros spalvos aprangomis.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Roskilde
Brabrand IF

Brabrand Idrætsforening (Brabrand IF, BIF) – Danijos futbolo klubas iš Orhuso vakarinės dalies Brabrando.

Istorija 
Klubas įkurtas 1934 m. Ilgą laiką žaidė mėgėjišku lygmeniu.

2017–2018 m. rungtyniavo Pirmame divizione (antra pakopa), tačiau liko vienuolikti ir iškrito į žemesnį divizioną.

Antrame divizione žaidė nuo 2018–2019 m. sezono.

Sezonai

Danijos varžybos 

|}

Danijos varžybos 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt

Brabrand IF
Skive IK

Skive Idræts Klub (Skive IK, SIK) – Danijos futbolo klubas iš Skivės.

Istorija 
Klubas įkurtas 1901 m. Ilgą laiką žaidė mėgėjišku lygmeniu.

2017–2018 m. klubas žaidė Pirmame divizione (antra pakopa).

Nuo 2021–2022 m. sezono rungtyniavo Antrame divizione (trečia pakopa).

Sezonai

Danijos varžybos 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Skive
Australijos moterų krepšinio rinktinė

Australijos moterų krepšinio rinktinė –  tarptautinėse varžybose Australijai atstovaujanti nacionalinė moterų krepšinio komanda.

Dalyvavimas čempionatuose

Olimpinės žaidynės

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Australijos sporto rinktinės
Moterų krepšinio rinktinės
Turkijos moterų krepšinio rinktinė

Turkijos moterų krepšinio rinktinė –  tarptautinėse varžybose Turkijai atstovaujanti nacionalinė moterų krepšinio komanda.

Dalyvavimas čempionatuose

Olimpinės žaidynės

Pasaulio čempiontas

Nuorodos 
 FIBA svetainėje

Turkijos sporto rinktinės
Moterų krepšinio rinktinės
Vilniaus siaurasis geležinkelis

Vilniaus siaurasis geležinkelis – siaurasis geležinkelis, tarpukariu įrengtas Vilniuje gynybiniais tikslais. Laikui bėgant geležinkelio tinklas traukėsi, kol 1980 m. buvo pilnai išardytas.

Istorija 
Vilnių okupavusi Lenkija 1923 m. pradėjo įtvirtintos teritorijos „Vilnius“ () įrengimą. Ratu aplink miestą išdėstyti požeminiai ir antžeminiai amunicijos sandėliai, susisiekimui tarp kurių nutiestas 600 mm vėžės siaurasis geležinkelis, ties Burbiškėmis atsišakojęs nuo Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelio. Pagrindinė geležinkelio linija driekėsi į šiaurę nuo Burbiškių, kirto Vingio parką, tiltu per Nerį į Žvėryną, sukosi į rytus pro antžeminių bunkerių kompleksą, Šnipiškių bunkerius, toliau tiesėsi į rytus ir antrą sykį kirto Nerį ties dabartiniu Šilo tiltu, už kurio baigėsi ties Antakalnio bunkeriais. Trumpa geležinkelio atšaka tiesėsi ir į pietus nuo plačiojo geležinkelio link Burbiškėse buvusių antžeminių amunicijos sandėlių.

1939 m. Turniškių hidroelektrinės statybos metu įrengta 5 km ilgio atšaka iš Antakalnio. Už tilto per Nerį geležinkelis ėjo dabartine Smėlio gatve, kirto Vilniaus miesto klinikinės ligoninės teritoriją, Žolyno gatvę, tęsėsi lygiagrečiai Antakalnio gatvei ir maždaug ties dabartine Švyturio gatve įsijungė į Antakalnio gatvę. Už dabartinio viešojo transporto žiedo linija ėjo Valakampių gatve link hidroelektrinės. Vietomis galima aptikti likusius grindinio ir geležinkelio pylimo fragmentus.

Be karinių reikmių siaurasis geležinkelis buvo naudojamas kuro tiekimui į Vilniaus elektrinę. 1962 m. elektrinę pradėjus kūrenti dujomis ir mazutu siaurojo geležinkelio poreikis išnyko. Dešiniajame Neries krante buvę bėgiai išardyti, o atkarpa Burbiškės–Vingio parkas buvo perdaryta į vaikų geležinkelį, kurį aptarnavo jaunieji geležinkeliečiai. Po Vingio parko rekonstrukcijos panaikinta ir ši linija.

Šaltiniai 

Lietuvos siaurieji geležinkeliai
Geležinkelių transportas Vilniuje
Jammerbugt FC

Jammerbugt FC (JFC) – Danijos futbolo klubas iš Pandrupo.

Istorija 
Klubas įkurtas 1974 m., rugpjūtį, kai susijungė Kaas Idrætsforening ir Pandrup Boldklubo. Tuo metu vadintas Jetsmark IF.

2008 m. vyko restruktūrizacija. Klubas pakeitė pavadinimą ir tapo Blokhus FC. 

2011–2012 m. klubas žaidė Pirmame divizione. Liko paskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį lygmenį.

2013 m. klubo dalininkai dar kartą pakeitė klubo pavadinimą. Nuo tada vadinamas Jammerbugt FC. Nors oficialiai taip vadinosi tik nuo sekančių metų.

2021–2022 m. rungtyniavo Pirmame divizione (antra pakopa), tačiau liko paskutinėje (dvyliktoje) vietoje ir po sezono perkelti į žemesnį divizioną.

Emblema

Sezonai

Danijos varžybos 
 BLOKHUS FC (2008–2013 m.)

|}
 JAMMERBUGT FC

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 TRANSFERMARKT
 Globalsportsarchive

Jammerbugt
VfL Osnabrück

Verein für Leibesübungen von 1899 e.V. Osnabrück (VfL Osnabrück) – Vokietijos futbolo klubas iš Osnabriuko miesto, Žemutinėje Saksonijoje.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1899 m. Pastaraisiais metais žaidė 3.liga, o buvo iškopę į 2.Bundesliga, tačiau joje neįsitvirtino ir iškrito.

Logotipas

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Globalsportsarchive

Osnabrück
Violeta Rakauskaitė

Violeta Rakauskaitė (g. 1949 m. gruodžio 25 d. Kaune) – Lietuvos estrados dainininkė.

Biografija 

Gimė ir užaugo Kaune. 
Dainuoti pradėjo  vaikų darželyje. Baigė Kauno muzikos mokyklą. Vilniaus universitete studijavo vokiečių filologiją. Dirbo vokiečių kalbos mokytoja  Kauno 4 vidurinėje mokykloje su sustiprintu vokiečių kalbos mokymu. 1972 m. dar studijuodama pradėjo dainuoti su Romo Balčiūno vadovaujamu “Trimito” orkestru.
	
1975 m. ištekėjo už lietuvių kilmės Vokietijos piliečio Mečio Lando ir išvyko gyventi į Vokietiją. Po poros metų pora išsiskyrė. 	
	
1977 m. ištekėjo už Aleksandro Štromo, su juo  gyveno  Mičigano valstijoje (JAV) iki jo mirties 1999 metais. 
2005 m. grįžo į Lietuvą.

Muzikinė veikla 
Dainavo su  Romo Balčiūno vadovaujamu “Trimito” orkestru.
Daug dainų Violetai Rakauskaitei parašė Benjaminas Gorbulskis.
Dainavo duetu su Ona Valiukevičiūte.

Albumai  
B. Gorbulskio estradinės melodijos, 1972
Benjamino Gorbulskio dainos, 1974
Šalia tavęs. B. Gorbulskio dainos, 1973 
Tavoji šiluma, 1974 
Violeta, 1976
Violeta II, 1984

Išnašos

Nuorodos 
  interviu su Violeta Rakauskaite)

  Violetos Rakauskaitės diskografija)

Lietuvos dainininkai
Lietuvos estrados dainininkai
UMF Njarðvík

Ungmennafélag Njarðvíkur (UMF Njarðvík, Njarðvík FC) – Islandijos futbolo klubas iš Njardviko.

Istorija 
1968 m. klubo įkūrimas. Kitados rungtyniavo antros pakopos pirmenybėse, bet jose įsitvirtinti nepavykdavo.

Sezonai 

|}

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose rungtyniauja žalia juoda apranga.

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Njarðvík
Magni Grenivík

Íþróttafélagið Magni Grenivík arba trumpiau vadinamas Magni Grenivík – Islandijos futbolo klubas iš Grenviko.

Istorija 
1915 m. klubo įkūrimas. Žaidė antros, trečios, ketvirtos pakopos pirmenybėse..

Spalvinė gama 
Juoda ir balta.

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia balta juoda apranga.

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 YouTube platforma
 Globalsportsarchive

Magni Grenivík
Charles Aznavour

Charles Aznavour (, g. 1924 m. gegužės 22 d., Paryžiuje – m. 2018 m. spalio 1 d., Murjesas) – armėnų kilmės prancūzų dainininkas, daugiau nei tūkstančio dainų autorius, aktorius, visuomenės veikėjas.

Biografija 
Dainininkas, kurio tikrasis vardas yra Shahnour Vaghinag (Vaghenagh) Aznavourian (), gimė Paryžiuje 1924 metų gegužės 22 dieną, armėnų imigrantų šeimoje.

Ch. Aznavouro tėvai iš turkų Osmanų imperijos pabėgo dėl tuomet vykdytų armėnų žudynių ir atvyko į Paryžių, kur laukė vizos vykti į Jungtines Valstijas. Vizos šeima negavo, tad įsikūrė Prancūzijoje.

Būdamas penkerių, busimasis dainininkas grojo žiūrovams smuiku, o devynerių debiutavo scenoje – šoko rusų liaudies šokius. Dainuoti taip pat pradėjo vaikystėje – Sen Severeno bažnyčios kapeloje. Kai berniukui sukako trylika, Odeono teatre pjesėje „Margo“ jis vaidino mažą Henriką IV.

Ch. Aznavouras anksti paliko mokyklą.

Po Antrojo pasaulinio karo jis ėmė bendradarbiauti su kita prancūzų legenda Edith Piaf, kaip jos vadybininkas ir dainų kūrėjas. Ch. Aznavouras su E. Piaf gyveno aštuonerius metus.

1960 m. jis gavo Kanų festivalio prizą už vaidmenį Andrė Kajato filme „Rytoj mano eilė", Taip pat jis filmavosi juostose „Šaukite į pianistą", „Velnias ir dešimt įsakymų", „Skardinis būgnas“, „Skrybėlininko vaiduokliai“, „Edita ir Marselis“. Apskritai Ch. Aznavouras yra vaidinęs 60-yje filmų, O vienoje juostoje – „Yiddish Connection" – Aznavuras buvo ne tik aktorius, bet ir scenaristas.

1965 m. Paryžiaus scenoje jis pastatė miuziklą „Monsieur Carnaval" („Mesjė Karnavalas“). Būtent tada publika pirmą kartą išgirdo pačią žinomiausią muzikanto dainą – „La bohеme" („Bohema"). 1969 m. Amerikos autorių ir kompozitorių asociacija Aznavurą apdovanojo specialiu prizu už dainą „Hier encore", o Prancūzijoje už šią kompoziciją jam buvo įteiktas La Mеdaille Vermeil.

1997 m. 73-ejų metų Aznavuras buvo pripažintas geriausiu metų dainininku Prancūzijoje ir gavo Victoires de la Musique apdovanojimą.

Kartu su žmona ir trimis vaikais gyveno Šveicarijoje, ant Ženevos ežero kranto.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Ch. Aznavour fondo tinklapis 

Aznavour, Charles
KF Fjarðabyggðar

Knattspyrnufélag Fjarðabyggðar (KF Fjarðabyggðar, KFF) – Islandijos futbolo klubas iš Fjardabigdo.

Istorija 

Klubas įkurtas 2001 m., kai susijungė trys klubai (Íþróttafélagið Þróttur Neskaupstað, Ungmennafélagið Austri Eskifirði ir Ungmennafélagið Valur Reyðarfirði). 

2010 m. prisijungė Ungmennafélagið Súlan Stöðvarfirði. 

Dalyvauja žemesniųjų divizionų pirmenybėse. Žaidė antros pakopos pirmenybėse, tačiau liko paskutinėje (12–oje) vietoje (2016 m.) ir iškrito į trečios pakopos pirmenybes.

Klubo simbolika

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 Globalsportsarchive
 Transfermarkt
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE

Fjarðabyggðar
IF Huginn

Íþróttafélagið Huginn (ÍF Huginn, Huginn Seyðisfjörður) – Islandijos futbolo klubas iš Seidisfjorduro.

Istorija 
Klubas įkurtas 1913 m. Dalyvavo žemesniųjų divizionų pirmenybėse. Žaidė antros pakopos pirmenybėse, tačiau liko priešpaskutinėje (11–oje) vietoje (2016 m.) ir iškrito į trečios pakopos pirmenybes.

Nuo 2019 m. trečioje pakopoje žaidė bendra ekipa, suburta iš ÍF Höttur ir IF Hugginn žaidėjų, kuri vadinosi Höttur/Huginn.

Spalvinė gama 
Juoda ir geltona.

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė] 
 SOFASCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Huginn
Seidisfjorduras

Seidisfjorduras – miestas rytinėje Islandijos pakrantėje. Pagal 2018 m. duomenis miestelyje gyveno 676 asmenys.

Istorija 
Apgyvendintas ankstyvaisiais viduramžiais. 1848 m. čia būta žvejų gyvenvietės. Daugiausiai gyveno norvegų kilmės atėjūnai, kurie vertėsi žvejyba.

Sportas 
 Íþróttafélagið Huginn futbolo klubas
 Miesto stadionas. Talpa 1 000 žiūrovų, (800 sėdimos vietos).

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 
 Official website (engl./is.)
 Skaftfell Art Center
 Smyril Line (owner of car ferry Norröna) – official website
 Skálanes Nature & Heritage Centre

Islandijos miestai
KV Reykjavík

Knattspyrnufélag Vesturbæjar, KV Reykjavík, KV – Islandijos futbolo klubas iš Reikjaviko, Vesturbær dalies.

Istorija 

Klubas įkurtas 2004 m. Dalyvavo žemesniųjų divizionų pirmenybėse. Pateko į trečios pakopos pirmenybes 2009, 2011, 2012 m.

2013 m. užėmė antrą vietą ir gavo šansą rungtyniauti antros pakopos pirmenybėse.

2014 m. žaidė antroje pakopoje, bet liko priešpaskutinėje (11–oje) vietoje ir iškrito į trečios pakopos pirmenybes.

2019 m. sezone 3. deild liko trečioje vietoje.

2020 m. rungtyniavo 3. deild ir tapo pirmenybių nugalėtojais. Po sezono perkelti į aukštesnę pakopą.

2021 m. rungtyniavo 2. deild (III pakopa) ir joje užėmė antrą vietą. Po sezono perkelti į 1. deildin (II pakopa).

2022 m. sezone rungtyniavo 1. deild (II pakopa). Iš dvylikos dalyvių liko vienuoliktoje vietoje. Po sezono perkelti į žemesnę pakopą.

Spalvinė gama 
Juoda ir balta.

Sezonai 

|}

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia balta žalia apranga.

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

KV
KF Fjallabyggðar

Knattspyrnufélag Fjallabyggðar (KF Fjallabyggðar, KF) – Islandijos futbolo klubas iš Oulafsfjorduro.

Istorija 

Klubas įkurtas 2010 m. (Formaliai du klubai, Leiftur ir Knattspyrnufélag Siglufjarðar (KS)).

Dalyvauja žemesniųjų divizionų pirmenybėse.

Sezonai 

|}

Taip pat skaitykite 
 Leiftur Ólafsfjörður

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Globalsportsarchive
 facebook paskyra
 Transfermarkt

Fjallabyggðar
Marcos Soares Elias Júnior

Markušas Suarešas Eliašas Žunioras (Marcos Soares Elias Júnior; g. 1994 m. gegužės 31 d.) – Brazilijos futbolininkas, rungtyniaujantis dešiniojo gynėjo arba saugo pozicijoje. Atstovauja Kauno „Stumbrą“.

Karjera 
Žaidėjas kilęs iš Brazilijos. Futbolą žaidė Portugalijoje, trečioje pagal pajėgumą lygoje, atstovavo „Lusitanos VRSA“ klubą ().

Į Lietuvą atvyko 2017 m. vasario mėn. ir tapo Kauno „Stumbro“ nariu. Tuo metu dažniausiai buvo gynybinio plano žaidėjas, kurio pozicija buvo dešinio krašto gynėjas. Tačiau dėl sugebėjimo kontroliuoti kamuolį nebijodavo pereiti į puolimą. Tapo tvirtu pagrindo žaidėju tiek A lygos pirmenybėse, tiek LFF taurėje. 2017 m. Lietuvos futbolo taurės finale sužaidė visas 90 minučių ir kartu su komandos draugais iškovojo Lietuvos futbolo taurę. O A lygoje FC Stumbras užėmė septintąją vietą.

2018 m. A lyga pirmenybėse buvo perstumtas į priekį ir pradėjo žaisti dešiniuoju saugu. Mėgsta pasijungti į atakas ir sugeba jas rezultatyviai užbaigti. A lygoje tapo rezultatyviausiu komandos žaidėju (ir vienu rezultatyviausių A lygoje).

2019 m. vasario 1 d. pranešta, kad karjerą tęs Portugalijoje.

Pasiekimai 
 Lietuvos futbolo taurė:
 Iškovojo taurę (1): 2017
 Finalininkai (1): 2018

Šaltiniai

Nuorodos 
 [

Júnior
Júnior
Motinos pieno oligosacharidai

Motinos pieno oligosacharidai (MPO) (), dar vadinami motinos pieno glikanais – molekulės, priklausančios angliavandenių grupei, kurių dideli kiekiai aptinkami tik motinos piene.

Kilmė 
Motinos pieno oligosacharidai yra trečia pagal randamą kiekį (po laktozės ir riebalų) motinos pieno kietųjų sudedamųjų dalių (ištirpusi, emulsijos ar suspensijos vandenyje formoje). Aptinkamos koncentracijos yra apie 5-20 g/l. Šiandien žinoma apie 200 struktūriškai skirtingų molekulių. Motinos pieno oligosacharidams būdinga didelė įvairovė, o bendra motinos pieno sudėtis individuali kiekvienai moteriai, kuri kinta priklausomai nuo laktacijos laikotarpio. 2‘-fucosyllactose yra dominuojantis oligosacharidas maždaug 80 % mamų piene. Jo koncentracija apie 2,4 g/l.

Savybės 
Skirtingai nei daugelis kitų komponentų randamų motinos piene, motinos pieno oligosacharidai nėra virškinami naujagimio organizme. Jie pasižymi prebiotiniu poveikiu ir yra mitybinė medžiaga kūdikio žarnyno bakterijoms – o ypač Bifidobakterijoms. Šių gerųjų bakterijų dominavimas kūdikio žarnyne mažina patogeninių bakterijų augimą, mažina pavojingų žarnyno infekcijų riziką.

Naujausi tyrimai nustatė, kad motinos pieno oligosacharidai mažina ir virusinių, bakterinių infekcijų riziką, bei mažiną viduriavimo bei kvėpavimo takų ligų riziką.

Apsauginė motinos pieno oligosacharidų funkcija aktyvuojama po kontakto su specifiniais bakterijų ar virusų patogenais. MPO prisijungia prie ląstelių glikanų receptorių esančių ant žarnyno ląstelių paviršiaus ir neleidžia virusams ar bakterijoms prie jų prisijungti ir tuo pačių apsaugo nuo žarnyno infekcijos. Mokslinių tyrimų metu buvo nustatyta, kad motinos pieno oligosacharidai yra panašūs glikanų receptoriams, todėl patogeniniai mikroorganizmai prisijungia prie jų, o ne prie žarnyno ląstelių. Tai mažina žarnyno infekcijų riziką. Motinos pieno oligosacharidai veikia ir kai kurias imuninės sistemos ląsteles, mažindami uždegimines reakcijas. Manoma, kad motinos pieno oligosacharidai gali mažinti nekrozuojančio enterokolito (NEC) išsivystymo riziką neišnešiotiems naujagimiams. 

Kai kurie MPO metabolitai tiesiogiai veikia nervų sistemą ir smegenis, bei gali turėti įtakos vaiko tolimesniam vystymuisi. Kai kurie moksliniai tyrimai pažymi, kad motinos pieno oligosacharidai yra sialo rūgšties šaltinis kūdikio organizmui. Sialo rūgštis yra svarbus mitybinis komponentas vaiko smegenų ir kognityviniam vystymuisi.

MPO yra svarbus motinos pieno komponentas, jie gali būti panaudojami kaip papildas kūdikių maiste, skirtame nežindomiems kūdikiams.

Vystymasis 
Eksperimentinių tyrimų metu nustatyta, kad MPO kaip žarnyno bakterijų prebiotinis anglies šaltinis yra labai selektyvūs, ypač Bifidobacterium longum infantis padermėms. B. infantis turi unikalius genus, tarp jų ir reguliuojančius glikozidazių aktyvumą. Dėka tokių unikalių genų MPO gali padėti vystytis ir kitoms bakterijoms.

Šaltiniai 

Angliavandeniai
Gotų Biblija

Gotų Biblija, arba Vulfilos Biblija, – krikščioniška Biblija, kurią IV a. į gotų kalbą vertė, nors autorystė neįrodyta, arijonų vyskupas ir misionierius Vulfila. Atlikus šios Biblijos kalbos tyrimus, pastarojo meto mokslinė nuomonė tokia, kad gotų Bibliją vertė ne Vulfila ar koks kitas vienas žmogus, o žinovų kolektyvas; nėra aiškių įrodymų, kurie pagrįstų tradicinę prielaidą, jog Biblijos vertimo autorius būtų buvęs Vulfila. Šiandien išlikę tik atskirų vertimo fragmentų. Vis dėlto šis Šventraščio vertimas – unikalus ir vertingas.

„Tėve mūsų“ maldos tekstas iš gotų Biblijos 
atta unsar þu in himinam,weihnai namo þein.
qimai þiudinassus þeins.wairþai wilja þeins,
swe in himina jah ana airþai.hlaif unsarana þana sinteinan gif uns himma daga.
jah aflet uns þatei skulans sijaima,swaswe jah weis afletam þaim skulam unsaraim.
jah ni briggais uns in fraistubnjai,ak lausei uns af þamma ubilin;
unte þeina ist þiudangardi jah mahts jah wulþus in aiwins.amen.''

Išnašos 

Biblija
Druja (reikšmės)

Druja gali reikšti:
 Druja – miestelis Gudijoje, Breslaujos rajone;
 Druja – upelis Telšių rajone;
 Druja – upė Gudijoje, Dauguvos intakas.
Jurijus Mamajevas

Jurijus Mamajevas (Ю́рий И́горевич Мама́ев; g. 1984 m. vasario 3 d.) – Rusijos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje. Buvęs FK Trakai ir FK Kauno Žalgiris narys.

Karjera 
Rusijoje, Omske gimęs, bet VfB Stuttgart jaunimo sistemoje išugdytas futbolininkas. iš pradžių atstovavo Štutgarto klubo jaunimo komandoms.
 
Profesionalo karjera klostėsi sekančiai: buvo eilė Rusijos klubų, su Daugpilio „Daugava“ tapo Latvijos čempionu. Dar žaidė Lenkijoje.

2014 m. atvyko į Lietuvą ir FK Trakai nariu. Šiai ekipai atstovavo keturis sezonus. 2014 m. dalyvavo 31 A lygos rungtynėse ir pasižymėjo aštuoniais įvarčiais. 
2015 m. A lygoje sužaidė net 34 susitikimus. pelnė septynis įvarčius. Savotišku rekordu tapo Jurijaus atlikti net 25 rezultatyvūs perdavimai.
2016 m. futbolininką kamavo traumos ir į aikštę A lygoje išbėgo vos devynis kartus. Pelnė vieną įvartį.
2017 m. žaidė vienuolikoje rungtynių. Įvarčių nepelnė.

2018 m. perėjo į FK Kauno Žalgiris. Marškinėlių numeris 79. A lygoje sužaidė 21 rungtynes, tačiau įvarčiais ar rezultatyviais perdavimais nepasižymėjo. po sezono žaidėjas paliko komandą.

Nuo 2019 m. žaidė FK Arsenal Dziaržynsk.

Pasiekimai 

 Latvijos čempionas (1): 2012

 Lietuvos vicečempionas (2): 2015, 2016
 Lietuvos A lygos bronza (trečia vieta) (1): 2017
 Lietuvos futbolo taurės finalininkas (1): 2015/16

Šaltiniai

Nuorodos 
 lietuvosfutbolas.lt (lietuvių k.)
 int.soccerway.com (anglų k.)
 www.transfermarkt.com (anglų k.)
 news.sportbox.ru (rusų k.)

Mamajevas
Mamajevas
Michailas Kaliadka

Michailas Kaliadka (Міхаіл Уладзіміравіч Калядка; g. 1988 m. lapkričio 21 d.) – Baltarusijos futbolininkas, rungtyniaujantis gynėjo pozicijoje. Buvęs FK Kauno Žalgiris narys.

Karjera 
Gudijoje, Minske gimęs, bei FK Minsk jaunimo sistemoje išugdytas futbolininkas. Didžiąją karjeros dalį žaidė įvairiuose Gudijos futbolo klubuose.
 
2012 m. žaidė Lenkijoje.

2017 m. atvyko į Lietuvą ir tapo FK Atlantas Klaipėda nariu. 

2018 m. vasarą, kai klaipėdiečiai pateko į finansinė duobę, perėjo į FK Kauno Žalgiris. Iš karto tapo tvirtu pagrindo žaidėju. Marškinėlių numeris buvo 7.

2019 m. žaidė FK Slavija-Mazyr, tačiau tais pačiais metais perėjo į FK NFK Minsk, 2020 m. klubas vėl persivadino ir tapo Minsko „Krumkačy“.

Rinktinės 
Buvo kviečiamas į Baltarusijos U-17 ir U-19 jaunimo rinktines.

Šaltiniai

Nuorodos 
 int.soccerway.com (anglų k.)

Kaliadka
Kaliadka
Deividas Mikelionis

Deividas Mikelionis (g. 1995 m. gegužės 8 d.) – Lietuvos futbolininkas, vartininkas. Šiuo metu atstovauja FK Kauno Žalgiris.

Karjera 
2015 m. sezoną pradėjo FK Kauno Žalgiris. Šioje ekipoje praleido du sezonus.

O 2017 m. buvo paskolintas „Atlantui“. Visą sezoną praleido uostamiesčio komandoje.

2018 m. sugrįžo į FK Kauno Žalgiris. 2019 m. tapo pagrindiniu ekipos vartininku.

Po 2019 m. sezono pranešta, kad su žaidėju pratęsta sutartis, kuri galios iki 2021 m. sezono pabaigos.

2020 m. liepos 28 d. žaidėjas A lygoje FK Kauno Žalgiris atstovavo jubiliejinį, šimtąjį kartą.

2021 m. birželio 12 d. rungtynėse prieš DFK Dainava žaidėjas užtikrinai gynė vartus nuo varžovų, atrėmė 4 varžovų smūgius, išlaikė vartus „sausus“, surinko 228 „InStat“ naudingumo balus ir buvo išrinktas į simbolinę turo rinktinę.

2021 m. po sezono baigėsi sutartis su žaidėju, o gruodžio mėn. buvo pratęsta.

Statsistika

Pasiekimai 
 su FK Kauno Žalgiris
 A lyga
 Bronzos medaliai: 2020, 2021 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 SOCCERWAY
 Transfermarkt
 lietuvosfutbolas.lt
 Globalsportsarchive
 zalgiris.lt

Lietuvos futbolininkai
Pranas Puskunigis

Pranas Puskunigis (1860 m. liepos 16 d. – 1946 m. lapkričio 27 d.) – pedagogas, vienas žymiausių tradicinių kanklių ir kankliavimo puoselėtojų.

Biografija 

Gimė Katilių kaime, Šakių apskrityje. Tėvas Jokūbas Vaitiekus buvo praprusęs ūkininkas, todėl apylinkių neturtingieji kartais jam  atveždavo  krikštyti  staiga  sunegalavusius  kūdikius. Todėl jam prilipusi Puskunigio pravardė – palikuonims tapo pavarde.

Baigęs mokyklą Sintautuose, įstojo į Veiverių mokytojų seminariją. Jos nebaigė, nes dėl motinos mirties turėjo grįžti į tėviškę padėti ūkio darbuose. 

Kanklėmis išmoko groti būdamas devynerių metų. Pramoko groti smuiku ir klarnetu. Vargonais grojo keliose parapijose. Jis vargonavo ir Skriaudžiuose, į kuriuos atsikėlė 1906 m. Čia būrė apylinkių jaunimą mokytis kankliuoti, įkūrė „Kanklių“ ansamblį. Per Pirmąjį pasaulinį karą persikėlė į Kauną. Kartu su Banaičio spaustuvės darbuotojais subūrė kanklių ansamblį. 1925 m. kanklininko pastangomis buvo įkurta kanklininkų draugija, 1930 m. atidaryta kanklių muzikos mokykla, kurioje pats dėstė. Be to, rinko liaudies dainas, muziką, parašė tris kankliavimo vadovėlius.

P. Puskunigis palaidotas Skriaudžių kapinėse. Laidojant buvo įvykdyta paskutinė jo valia – į karstą įdėtos paties darytos išdrožinėtos kanklės.

Nuorodos 

 „Kanklės skambės dėl Lietuvos garbės...“
 Pranas Puskunigis – kanklių ir kankliavimo propaguotojas

Lietuvos pedagogai
Lietuvos kanklininkai
2018 m. pasaulio sportinės gimnastikos čempionatas

2018 m. pasaulio sportinės gimnastikos čempionatas – 38-asis geriausių pasaulio sportinės gimnastikos sportininkių čempionatas, kuris vyko spalio 25 d. – lapkričio 3 d. Kataro mieste Dohoje.

Trys geriausios grupinių varžybų šalys vyrų ir moterų kategorijose užsitikrino patekimą į 2020 m. olimpiadą.

Medalininkai

Lietuva čempionate 

Vyrų varžybos

Olimpinės kvotos 
2018 m. pasaulio sportinės gimnastikos čempionate bus išdalinti komandiniai pakvietimai į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes:

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Pasaulio sportinės gimnastikos čempionatai
2018 sporte
Doha
Neil deGrasse Tyson

Neilas Degrasas Taisonas (; g. 1958 m. spalio 5 d.) – JAV astrofizikas, rašytojas, laidų autorius, populiaraus mokslo skleidėjas. Nuo 1996 m. Neilas Taisonas yra Haideno planetariumo vadovas. Šis planetariumas yra Amerikos istorijos muziejaus dalis. Jame 1997 m. N. Taisonas įkūrė astrofizikos departamentą.

Mokslininkas mokėsi Harvardo, Teksaso ir Kolumbijos universitetuose. 1996 m. pradėjęs vadovauti Haideno planetariumui jis prižiūrėjo 210 milijonų JAV dolerių vertės atnaujinimo darbus, kurie buvo baigti 2000 m.

Nuo 1995 iki 2005 m. kas mėnesį N. Taisonas rašydavo straipsnius „Natural History“ žurnalui. Tuo pačiu metu jis rašė ir žurnalui „Star Date“, kuriame atsakinėdavo į skaitytojų klausimus apie visatą ir kosmosą.

2001 ir 2004 m. N. Taisonas buvo paskirtas JAV prezidentų į atitinkamų metų šalies kosmoso tyrinėjimų planavimo komisijas. 2004 m. mokslininkui įteikta NASA visuomeninės veiklos medalis.

Nuo 2006 iki 2012 m. N. Taisonas vedė TV laidą apie mokslą „Nova ScienceNow“. Nuo 2009 m. jis vedė savaitinę radijo laidą „StarTalk“, kuri nuo 2015 m. rodoma ir „National Geographic“ TV kanale. 2014 m. N. Taisonas vedė dokumentinį serialą „Cosmos: A Spacetime Odyssey“.

2015 m. Nacionalinė JAV mokslo akademija įteikė N. Taisonui medalį už „neįtikėtiną indėlį į visuomenės sudominimą visatos stebuklais“.

Knygos 

 Merlin's Tour of the Universe (1 leid. 1989; 2 leid. 1998). .
 Universe Down to Earth (1994). .
 Just Visiting This Planet (1998). .
 One Universe: At Home in the Cosmos (2000). .
 Cosmic Horizons: Astronomy at the Cutting Edge (2000). .
 City of Stars: A New Yorker's Guide to the Cosmos (2002)
 My Favorite Universe (a 12-part lecture series) (2003). .
 Origins: Fourteen Billion Years of Cosmic Evolution (kartu su Donald Goldsmith) (2004). .
 The Sky Is Not the Limit: Adventures of an Urban Astrophysicist (2004). .
 Death by Black Hole: And Other Cosmic Quandaries (2007). .
 The Pluto Files: The Rise and Fall of America's Favorite Planet (2009). .
 Space Chronicles: Facing the Ultimate Frontier (2012). .
 Welcome to the Universe: An Astrophysical Tour (kartu su Michael A. Strauss ir J. Richard Gott) (2016). .
 Astrophysics for People in a Hurry (2017). .
 Accessory to War: The Unspoken Alliance Between Astrophysics and the Military (2018, su Avis Lang). .
 Letters from an Astrophysicis (2019). .
 Cosmic Queries: StarTalk's Guide to Who We Are, How We Got Here, and Where We're Going (2021). .

Nuorodos 

 Oficiali svetainė

Išnašos 

JAV mokslininkai
Rašytojai
Mokslo populiarintojai
2019 m. Dakaro ralis

2019 m. Dakaro ralis – 41-as Dakaro ralis, kuris vyko 2019 m. sausio 7–17 d. Peru teritorijoje. Tai buvo pirmas kartas šio ralio istorijoje, kai lenktynės vyko tik vienoje šalyje.

Dalyvių skaičius

Lietuviai Dakare 

Lietuvai šiame ralyje atstovavo Antanas Juknevičius su Dariumi Vaičiuliu, Benediktas Vanagas su Sebastianu Rozwadowskiu ir Vaidotas Žala su Sauliumi Jurgelėnu. Motociklu startavo Balys Bardauskas ir Arūnas Gelažninkas.

A. Gelažninkas užėmė 24-ąją vietą ir pasiekė Lietuvos rekordą motociklų kategorijoje, o B. Vanago ekipažo 11 vieta tapo rekordu tarp automobilių ekipažų.

Etapai 
Lenktynes sudarys 10 etapų.

Etapų rezultatai

Motociklai

Keturračiai

Automobiliai

UTV

Sunkvežimiai

Nuorodos 
 Oficiali Dakaro ralio svetainė

Šaltiniai 

Dakaro ralis pagal metus
2019 sporte
Panevėžio mokslo ir technologijų parkas

Panevėžio mokslo ir technologijų parkas (toliau PMTP) – viešoji įstaiga, įsikūrusi Panevėžyje, J. Žemgulio g. 46. PMTP įsteigtas remti žinioms imlaus verslo kūrimąsi ir plėtrą, kurti žinių pagrindu plėtojamą ekonomiką. Įstaiga gali atlikti technologinio verslo inkubatoriaus funkcijas – įmonėms palankiomis sąlygomis nuomoti patalpas ir teikti verslo valdymo, kitas (informacines, konsultavimo, kvalifikacijos kėlimo, buhalterinės apskaitos ir panašias) paslaugas. Parkui patikėta plėtoti aukštąsias technologijas ne tik Aukštaitijos sostinėje bet ir visame regione.

Veiklos pradžia 
 
PMTP įkurtas 2006 m. balandžio 6 d. Projekto dalininkai: Panevėžio miesto savivaldybė ir Kauno technologijos universitetas. Buvo rekonstruoti du pastato, esančio J. Žemgulio g. 46, korpusai, pastatytas jungiamasis korpusas. Pastate buvo įrengtos biuro patalpos, konferencijų salės, pasitarimų kambariai. Bendras PMTP patalpų plotas sudarė 2750 m². 1120 kv.m ploto korpuse įrengtos biurų bei verslo inkubatoriaus patalpos. Antrasis 1130 kv.m ploto korpusas pritaikytas technologinių įmonių veiklai. Abu korpusus jungė 500 kv.m patalpos konferencijoms, pasitarimams, mokymams organizuoti. Visame PMTP įrengtas kompiuterinis ir telefono tinklas. Numatyta, kad PMTP lengvatinėmis sąlygomis patalpas gali nuomotis apie 20 įmonių, buvo numatoma sukurti apie 60 darbo vietų.

Kritika 

Panevėžio miesto savivaldybės vertinimu, savo funkcijų PMTP per pirmuosius devynerius darbo metus tinkamai neatliko. Įkurtas kaip inkubatorius inovatyvioms įmonėms, PMTP tapo tiesiog patalpų nuomos administratoriumi, iškreipusiu nuomos rinką – komercinės patalpos buvo nuomojamos mažesne nei rinkos kaina. Tų funkcijų, kurių buvo tikimasi, PMTP neatliko visai.  Iš visų įmonės gaunamų pajamų daugiau nei 83 proc. sudarė gautos iš ilgalaikės nuomos. Pagal ilgalaikes sutartis čia patalpas buvo išsinuomoję 46 nuomininkai, iš jų 12 įsikūrę aštuonerius metus, o ilgiau nei trejus metus po MTP stogu gyveno 36 įmonės.

2017 m. pakeistas įstaigos vadovas – naujuoju direktoriumi paskirtas Dovydas Karosas, vienas jauniausių Panevėžio miesto savivaldybės įmonių vadovų.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali svetainė
 PANEVĖŽIO MOKSLO IR TECHNOLOGIJŲ PARKAS: SIEKIAME SUBURTI AUKŠTĄ TECHNOLOGINĘ IR PRIDĖTINĘ VERTĘ KURIANČIUS VERSLUS

Panevėžio įmonės
Lietuvos mokslo ir technologijų parkai