Žvainiai

Žvainiai – kaimas šiaurinės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, į pietus–pietvakarius nuo Salantų, kairiajame Salanto krante. Imbarės seniūnaitijos centras. Veikia Lietuvos–Norvegijos žuvies apdorojimo įmonė „Nokvėja“ (įkūrė Raimondas Preibys su partneriu Mortenu Sigurdu Ruundu), Imbarės bendruomenės Imbariečių draugija namai.

Etimologija 

Pavadinimas kilo iš asmenvardžio Žvainys daugiskaitos formos.

Geografija 

Kaimo žemės driekiasi į pietus, pietryčius ir pietvakarius nuo Salantų miesto, abipus kelio Salantai–Imbarė ir Alkupio upelio. Šiaurės rytinis kraštas siekia kelią , o palei vakarinį kraštą vingiuoja Salantas, skiriantis kaimo žemes nuo kelio . Vakarinėje dalyje Salanto slėnyje stūkso legendinis Gaidžio kalnas, o pietvakariniame pakraštyje buvusi Imbarės alka. Kaimas ribojasi su Salantais, Gargždele, Gedgaudžiais, Imbare, Barzdžiais, Klecininkais ir Pesčiais.

Istorija 

Kaimo žemėje prie Salanto upės žmonių gyventa jau vėlyvojo žalvario amžiaus pabaigoje – ankstyvajame geležies amžiuje. Mirusieji laidoti pilkapiuose, įrengtuose upės slėnyje stūksančioje kalvoje, vadinamoje Gaidžio kalnu. Vėliau joje veikė geležies amžiaus kapinynas.

XVI a. vietovė žinoma Skilandžių-Salantų-Grebšių vardu. XVII a. – XIX a. 8 dešimtmetyje joje plytėjo Jurgaičių kaimas, kurio pakraštyje XVIII a. pabaigoje atidarytos Salantų žydų kapinės (veikė iki 1941 m.). Kaimą panaikinus, nuo XIX a. pabaigos iki 1923 m. čia buvo Salantų dvaro palivarko žemė.

Vykdant Lietuvos žemės reformą, Salantų dvaras buvo išparceliuotas, o palivarko žemė išdalinta naujakuriams – kumečiams, bežemiams ir iš Salantų valsčiaus kilusiems Lietuvos kariuomenės kariams savanoriams. Jie naująją gyvenvietę apie 1926 m. pavadino Žvainiais.

Naujakurys Juozas Pabrėža atidarė kaime pirmąją pramonės įmonę – plytinę, kurioje išdegtos plytos naudotos Gaidžio kalno koplyčios, Kretingos vartotojų bendrovių parduotuvių ir sandėlių, privačių namų statybai Kretingoje, Salantuose.

Salanto slėnyje prie Žvainių buvo kasamos durpės. 1941 m. prie durpyno ir žydų kapinių naciai žudė Salantų žydus. 1944–1952 m. Salanto durpyne stribai pamesdavo ir užkasdavo Salantų MGB būstinėje nukankintus ar apylinkės miškuose nušautus Kardo rinktinės partizanus.

XX a. II pusėje Žvainiai buvo Imbarės kolūkio administracinis-kultūrinis centras. Kaime veikė kolūkio kontora, Imbarės biblioteka ir Imbarės kultūros namai.

XX a. pabaigoje – XXI a. pradžioje šiaurinė kaimo dalis buvo prijungta prie Salantų miesto.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
Gyveno* Juozas Pabrėža (1884–1944), Žvainių naujakurys, verslininkas, Kretingos vartotojų bendrovės vedėjas

Kultūros paveldas 
 Gaidžio kalnas.
 Pilkapynas (VIII–VI a. pr. m. e.).
 Kapinynas (I tūkstanmetis).
 Žvainių akmuo.
 Žvainių II akmuo.
 Žvainių Gaidžio koplyčia (1927 m.).
 Koplytėlė su Švč. Mergelės Marijos Maloningosios skulptūra ir Švč. Agluonos Marijos paveikslu (1936 m.; koplytėlės fundatorius K. Baltrimas, autorius – Štombergas, dailininkas – J. Mockus).
 Salantų žydų senosios kapinės (XVIII a. pab. – 1941 m.).
 Salantų žydų holokausto vieta (1941 m.).
 Paminklas Žemaičių apygardos partizanams (1996 m.; archit. Edmundas Giedrimas).

Šaltiniai 

 Julius Kanarskas. Imbarės žemė: žvilgsnis į 755 metų praeitį. Kretinga: Kretingos muziejus, 2008.

Nuorodos 
 Žvainiai: Kretingos krašto enciklopedija
 Gaidžio kalnas: Salantų regioninio parko direkcijossvetainė
 Paulius Vaniuchinas. Gaidžio kalno legendos, pilkapiai ir koplyčia
 Audra Venckuvienė. Žvainių žmonės patys kuria savo laimę. – Vakarų Lietuva – 2008 m. kovo 19 d.

Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės