joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Juodeikiai (Mažeikiai)

Juodeikiai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, vakariniame Žibininkų tvenkinio pakraštyje, 4 km į šiaurę nuo Ruzgų, prie kelio . Kaime yra Mažeikių elektrinė, vakaruose nutiestas geležinkelis, veikia AB „Mažeikių nafta“ (dabar – „ORLEN Lietuva“), paštas (LT-89082). Nuo 1996 m. veikia vandens jėgainė.

Gyventojai

Šaltiniai 

 

Mažeikių rajono savivaldybės gyvenvietės
Juodeikiai (Joniškis)

Juodeikiai – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, kelių Žagarė–Piktuižiai ir Martyniškiai–Rudiškiai sankryžoje, 13 km į pietus nuo Žagarės. Turi seniūnaitijos statusą. Stovi medinė Juodeikių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia (pastatyta 1920 m.). 1936 m. pastatytas Vytauto Didžiojo paminklas (autorius savamokslis amatininkas-dailininkas Juozapas Šauleckis).  Atkurtas čia kunigavusio Tėvo Stanislovo namelis.

Geografija 

Juodeikiai įsikūrę tarp Žagarės miško ir Mūšos tyrelio. Kaimo pakraščiu teka Vilkija. Dalis kaimo yra Žagarės regioniniame parke. Saugomas Buivydo ąžuolas.

Istorija 

Juodeikiai minimi 1693 m. 1920 m. pastatyta medinė Juodeikių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, 1938 m. perstatyta. XIX a. pabaigoje pastatyta koplyčia su skulptūra. 1924 m. Juodeikių kaimo klebonijoje įkurta pradinė mokykla (1953–1994 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, 1994 m. perkelta į Gaižaičius).

1945 m. gruodžio 8 d. Žagarės miške aptiktas bunkeris ir sušaudyti 11 Lietuvos patizanų, tarp jų 2 iš Juodeikių. 1950–1993 m. tarybinio ūkio, kolūkio pagalbinė gyvenvietė.

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai 

 

Joniškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Komantas (jotvingis)

Komantas (Skomantas, jotv. *Komants/Gomants, rusėn. Komat [*<Komant], lot. Koommat, vok. Skomant, Skumand ir pan. g. apie 1225–1285 m.) – Sūduvos kaip LDK sudėtinės dalies kunigaikštis, jotvingių pasipriešinimo Vokiečių ordino 1277–1283 m. agresijai ir LDK kariuomenės vadas.

Manoma, kad valdydamas Sūduvą Komantas rezidavo dab. Elko miesto (Lenkija) apylinkėse, prie Skomantų ežero (lenk. Skomęckie jezioro) stovėjusioje pilyje, kurią istorikai sieja su Skomandburg’o („Komanto pilies“) piliakalniu; netoli šio piliakalnio, prie Skomantų ežero, yra ir Skomantų kaimas (vok. Skomentnen, Skomanten, lenk. Skomęntno Wielkie).

1273 ir 1278 m. Komanto vedama lietuvių ir sūduvių kariuomenė siaubė Vokiečių ordino valdomą Kulmo žemę, 1280 m. − Sembą. Tais pačiais ar 1281 m. Komantas iš savo tėvonijos pasitraukė į LDK priklausiusią Rusios dalį (tikriausiai į Gardiną); tiesa, iš ten (?) (arba vėliau perkeltas į Vakarų Lietuvą) jis galėjo valdyti ir nemažą Vakarų bei Vidurio (?) Lietuvos dalį, − taip manyti leidžia netoli Veiviržėnų esančio Skomantų kaimo vardas, šalia šio kaimo dunksantis didžiulis XIII a. įtvirtintas piliakalnis, su Komanto Žemaitijoje (hipotetiškai) turėtomis žemės valdomis sietinas netoli Rietavo esančio Gomantlaukio („Komanto lauko“) kaimo vardas, taip pat su Gedimino (Komanto sūnaus?) vardu siejami dvigubas Kuplės-Veringos piliakalnis (į pietus nuo Kvėdarnos, Vilkų Lauko km.) bei Gedminaičių kaimas (netoli Švėkšnos).

1282–1284 m. Komantas, galbūt nepatenkintas po Traidenio mirties pasikeitusiu savo politiniu statusu ar gelbėdamasis nuo Ldk Daumanto (spėjamo Mindaugo sūnaus) inicijuoto Traidenio šalininkų persekiojimo, perbėgo pas kryžiuočius, buvo jų apkrikštytas (ar perkrikštytas pagal katalikiškas apeigas) ir kurį laiką gyveno Balgos pilyje. 1284 m. vasarą jis buvo Gardiną puolusios kryžiuočių kariuomenės vedlys, o 1285 m. balandį gavo nedidelę žemės valdą Notangoje ir kartu su trimis sūnumis įsikūrė toje valdoje buvusiame Stigėnų kaime (prūs. *Stigeni, vok. Steegen, lenk. Stegny, − netoli Prūsų Yluvos, dab. Lenkijos Elblongo paviete). Jame netrukus ir mirė.

Gudų etnografo Pavelo Špileuskio liudijimu, Gardino ir Kauno gubernijų gyventojai istorines balades apie jotvingių kunigaikščio Komanto („Komato“) žygdarbius dainuodavę dar ir XIX a. viduryje.

Kai kurie istorikai, pvz., britas Stivenas Rouvelas (Stephen Rowell), Komantą linkę tapatinti su rusų poemoje „Zadonščina“ („Uždonė“; XIV a. pab.) minimu Gedimino tėvu ar uošviu „Skolomendu“; tikėtina, kad netrukus po 1285 m. (galbūt 1289 m.) bent vienas iš Stigėnuose gyvenusių Komanto sūnų galėjo grįžti (pabėgti ar būti išvestas Sembą ir Notangą XIII a. pab. ne kartą niokojusios lietuvių kariuomenės) į LDK.

Pastabos

Literatūra 
 Petras Dusburgietis, Prūsijos žemės kronika, V., 1985.
 Rowell S. C., Iš viduramžių ūkų kylanti Lietuva, V., 2001.
 Шпилевский П. М., Путешествие по Полесью и белорускому краю, Минск, 1992, c. 40.

LDK asmenybės
Jotvingiai
Tinklinis pitonas

Tinklinis pitonas (Python reticulatus) – pitoninių (Pythonidae) šeimos žvynaroplis (Squamata). Gyvena Pietryčių Azijoje, Mianmare, Filipinų salose. Patys didžiausi indvidai išauga iki 10 m ilgio, bet paprastai būna 4-8 m. Yra duomenų ir apie daugiau nei 16 m ilgio tinklinius pitonus. Tai didžiausia pagal dydį gyvatė pasaulyje ir antra pagal svorį po žaliosios anakondos (Eunectes murinus). Gerai plaukioja. Žmonių vengia, nes suaugęs žmogus jam per didelis grobis. Jie vos praryja 10-15 kg kiaulę ar ožką.

Pitoniniai
Ašarėlis (Varėnos r.)

Ašarėlis arba Ešerinis – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, 4,5 km į šiaurės rytus nuo Senosios Varėnos, Varėnos miškuose kiek į rytus nuo Glūkaičio. Abu šie nedideli ežeriukai yra į rytus nuo Glūko ežero. Ašarėlis yra į šiaurės vakarus nuo automagistralės . Ežerėlis ovalo formos, ilgis iš šiaurės į pietus – 0,11 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 110,3 m. Krantai aukšti, tik pietinis krantas žemas. Ežeras nenutekantis, priklauso Merkio baseinui.

Šaltiniai 

Varėnos rajono ežerai
Glūkaitis

Glūkaitis – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, 4,5 km į šiaurės rytus nuo Senosios Varėnos, Varėnos ir Glūko miškuose, kiek į rytus nuo Glūko ežero. Šalia, dar labiau į rytus, yra Ašarėlis. Ežeras netaisyklingo trikampio formos, jo ilgis ir plotis ~ 0,16 km. Altitudė 109,5 m. Šiaurinis krantas aukštas. Krantai ištisai apaugę medžiais. Vakaruose išteka upelis link Glūko ežero (Varėnės baseinas).

Šaltiniai 

Varėnos rajono ežerai
Aloyzas Juodis

Aloyzas Juodis (g. 1957 m. gegužės 20 d. Kaune) – gydytojas, Lietuvos ir Radviliškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1975 m. baigė Kauno 29-ą vidurinę mokyklą, 1983 m. Kauno medicinos instituto Gydomąjį fakultetą. Nuo 1983 m. Radviliškio ligoninės gydytojas, nuo 2001 m. Radviliškio pirminės sveikatos priežiūros centro direktoriaus pavaduotojas medicinai.
 
1990 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 1994–1999 m. LSDP Radviliškio rajono skyriaus pirmininkas, 1995–1999 m. LSDP tarybos narys. Nuo 1999 m. partijos „Socialdemokratija – 2000“, nuo 2002 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, nuo 2004 m. Tėvynės sąjungos narys.

1990–1995 m. Radviliškio rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Radviliškio rajono savivaldybės tarybos narys.  2003–2007 m. socialinių reikalų ir teisėsaugos komiteto pirmininkas.

2011 m. A. Juodžiui pateikti įtarimai dėl piktnaudžiavimo tarnyba, sukčiavimo ir dokumentų klastojimo. 

Sutuoktinė Palmira, duktė Elžbieta.

Šaltiniai 

Lietuvos gydytojai
Radviliškio politikai
Alyvmedis

Alyvmedis (Olea) – alyvmedinių (Oleaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso visžaliai krūmai ir medžiai. Iš viso yra apie 35 rūšys, augančios drėgnose ir tropinio klimato srityse pietų Europoje, Afrikoje, pietų Azijoje.

Rūšys 

Gentyje apie 35 rūšys:

 Afrikinis alyvmedis (Olea capensis) L. – Komorai, Madagaskaras, Nuo PAR šiaurės iki Etiopijos, Sudano, Nigerijos, Dramblio Kaulo Kranto
 Europinis alyvmedis (Olea europaea) L.  – Viduržemio jūros regionas, Afrika, pietvakarių Azija, Himalajai
 Kininis alyvmedis (Olea tsoongii) (Merr.) P.S.Green - Guangdongas, Guangsi, Guidžou, Hainanas, Sičuanas, Junanas
 Olea ambrensis H.Perrier - Madagaskaras
 Olea borneensis Boerl. - Borneo, Filipinai
 Olea brachiata (Lour.) Merr. - Guangdongas, Hainanas, Kambodža, Tailandas, Vietnamas, Vakarų Malaizija 
 Olea capitellata Ridl. - Pahangas 
 Olea caudatilimba L.C.Chia - Junanas 
 Olea chimanimani Kupicha - Chimanimani kalnai 
 Olea cordatula H.L.Li - Vietnamas 
 Olea dioica Roxb. - Indija, Bangladešas, Mianmaras 
 Olea exasperata Jacq. - Pietų Afrika
 Olea gagnepainii Knobl. - Tailandas, Laosas 
 Olea gamblei C.B.Clarke - Sikimas
 Olea hainanensis H.L.Li - Vietnamas, Laosas, Guangdongas, Hainanas
 Olea hoschstetteri  Baker - Kenija, Tanzanija, Uganda 
 Olea javanica (Blume) Knobl. - Filipinai, vakarinė Indonezija
 Olea lancea Lam. - Madagaskaras, Mauricijus, Reunjonas, Rodrigesas
 Olea laxiflora H.L.Li - Junanas
 Olea moluccensis Kiew - Molukai
 Olea neriifolia H.L.Li - Hainanas
 Olea palawanensis Kiew  - Palavano provincija
 Olea paniculata R.Br. - Junanas, Indija, Indokinijos pusiasalis, Indonezija, Kašmyras, Malaizija, Nepalas, Naujoji Gvinėja, Pakistanas, Šri Lanka, Australija, Naujoji Kaledonija, Vanuatu
 Olea parvilimba (Merr. & Chun) B.M.Miao  - Hainanas, Vietnamas
 Olea polygama Wight - Indija, Šri Lanka
 Olea puberula  Ridl. - Vakarų Malaizija
 Olea rosea Craib - Junanas, Tailandas
 Olea rubrovenia (Elmer) Kiew - Borneo, Filipinai
 Olea salicifolia Wall. ex G.Don - Asamas, pietinė Kinija, Indokinijos pusiasalis
 Olea schliebenii Knobl. - Tanzanija 
 Olea tetragonoclada L.C.Chia - Guangsi
 Olea welwitschii (Knobl.) Gilg & G.Schellenb. - centrinė ir rytinė Afrika
 Olea wightiana Wall. ex G.Don - Indija
 Olea woodiana Knobl. - PAR, Svazilandas, Kenija, Tanzanija
 Olea yuennanensis Hand.-Mazz. - Kinija
 
Anksčiau priskirtos rūšys

 Bugieninė kvepenė (Osmanthus heterophyllus) (G. Don) P.S.Green (kaip O. aquifolium Siebold & Zucc. arba O. ilicifolia Siebold ex Hassk.)Chionanthus foveolatus (E.Mey.) Stearn (kaip O. foveolata E.Mey.)
Ligustrum compactum var. compactum (kaip O. compacta Wall. ex G.Don)Nestegis cunninghamii (Hook.f.) L.A.S.Johnson (kaip O. cunninghamii Hook.f.)Noronhia emarginata (Lam.) Thouars (kaip O. emarginata Lam.)Osmanthus americanus (L.) Benth. & Hook.f. ex A.Gray (kaip O. americana'' L.)

Šaltiniai 

Dekoratyviniai augalai
Alyvmediniai
Stasys Dirmantas

Stasys Dirmantas (1887 m. lapkričio 14 d. Raseiniuose – 1975 m. sausio 26 d. Čikagoje, JAV) – geodezininkas, profesorius, Lietuvos kariuomenės brigados generolas, politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija 
Mokėsi Skaudvilėje, Šilalėje, Varšuvoje. 1908 m. baigė Vilniaus realinę mokyklą. 1914 m. baigė Maskvos Konstantino matininkų institutą  ir dėstė Tomsko technologijos institute. Per Pirmąjį pasaulinį karą Rusijos kariuomenės artilerijos karininkas. 1918 m. grįžęs į Lietuvą – Žemės ūkio ministerijos įgaliotinis Ukmergėje, miškų urėdas, 1918 m. Kaune su kitais įkūrė Matininkų sąjungą, suorganizavo matininkų kursus. 1919 m. įstojo į Lietuvos kariuomenę, 1919–1924 m. dėstė Karo mokykloje. 1921–1922 m. Aukštųjų kursų, nuo 1922 m. Lietuvos universiteto Geodezijos katedros vedėjas, nuo 1930 m. profesorius.

1924–1927 m. Aukštųjų karo technikos kursų, 1926–1927 m. Vyriausiojo štabo Karo mokslo valdybos kursų viršininkas, 1927–1929 m. Karo technikos kursų viršininkas, 1929–1933 m. Aukštųjų karininkų kursų viršininkas. 1927–1933 m. lietuvių karininkų Ramovės tarybos narys, vicepirmininkas, kariuomenės sporto draugijos pirmininkas. 1933 m. išeinant į atsargą, suteiktas pulkininko laipsnis. 1935–1938 m. XVII ministrų kabinete krašto apsaugos ministras, nuo 1937 m. vasario 16 d. brigados generolas.

(1935 m. lapkričio 1 d. – 1938 m. kovo 24 d.). Vytauto Didžiojo universitete Geodezijos ir kelių katedros vedėjas, ekstraordinarinis profesorius. 1940 m. Lietuvą okupavus TSRS valdžios įsakymu atleistas iš universiteto, bet rudenį vėl paskirtas katedros vedėju. 1942–1944 m. Vytauto Didžiojo universiteto Statybos fakulteto dekanas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, dėstė lietuvių techniko mokykloje. Nuo 1950 m. gyveno Čikagoje. Dalyvavo JAV lietuvių organizacijų veikloje, 1959–1968 m. Pasaulio lietuvių inžinierių ir architektų sąjungos, 1964–1974 m. Lietuvių profesorių draugijos Amerikoje pirmininkas.

Bibliografija 
 1919–1920 m. parašė pirmuosius lietuviškus vadovėlius artileristams
 Topografija, 1923 m.
 Nivelyrų konstrukcijos, 1932 m.

Įvertinimas 
 1928 m. Gedimino 2 laipsnio ordinas
 1933 m. Vytauto Didžiojo 3 laipsnio ordinas

Šaltiniai

Literatūra 
 Antanas Ražinskas. Lietuvos geodezijos ir kartografijos istorija. AGI. 2 sąs. Kaunas, 2000

Nuorodos 
 Biografiniai duomenys

Lietuvos krašto apsaugos ministrai
Lietuvos generolai
Lietuvos inžinieriai
Miškų urėdai
Lietuvos topografai
Lietuvos geodezininkai
Lietuvos karybos pedagogai
FK Šilutė

{{fc-info
| clubname = FK „Šilutė“
| image    = 
| fullname = VšĮ „Šilutės sportas“
| founded  = 1991 m.
| ground   = Šilutės miesto stadionas, Šilutė
| capacity = 3 000
| chairman = Romualdas Taršauskas
| manager  = Svajūnas Česnulis
| league   = II lyga
| season   = 2022 m.
| position = 3 vieta, LFF II lyga
| pattern_la1=|pattern_b1=_thinblacksides|pattern_ra1=|
  leftarm1=000000|body1=008000|rightarm1=000000|shorts1=000000|socks1=008000|
  pattern_la2=|pattern_b2=_thinblacksides|pattern_ra1=|
  leftarm2=000000|body2=FFFFFF|rightarm2=000000|shorts2=000000|socks2=FFFFFF|
}}

Šilutės futbolo klubas, o trumpai FK „Šilutė“ – Lietuvos futbolo klubas iš Šilutės.

 Istorija 

Klubas įsikūrė 1991 m. prie tekstilės fabriko „Drobė“. 1992 m. komanda pavadinta „Laisve“, o nuo 2003 m. vadinasi FK "Šilutė". 

 A lyga (2004–2008 m.)
2004 metais komanda debiutavo aukščiausiojoje lygoje ir sugebėjo pakilti iki 6-osios vietos. 2005 m. klubas dar kartą užėmė 6 vietą. Tai geriausias pasiekimas per visą klubo istoriją.

 Pirma lyga (2009–2017 m.) 
Nuo 2009 m. klubas žaidė I-os lygos pirmenybėse.

 Antra lyga (nuo 2018 m.) 
2018 m. klubas licencijavosi Pirmos lygos pirmenybėms, tačiau turėjo problemų su žaidėjais, todėl paskelbė, kad traukiasi iš pirmos lygos prieš pat pirmenybių pradžią. 2018 m. sezone žaidė Antros lygos, Vakarų zonoje.

2019 m. Šilutė žaidė Antros lygos, Vakarų zonoje. Sezonas buvo neprastas ir komanda liko ketvirtoje vietoje. Įspūdingiausia pergale laikomos rungtynės Šilutėje, kai 2019 m. gegužės 25 d. 7-0 buvo nugalėta Kelmės ekipa. Sezoną komanda užbaigė Kelmėje, kur dar kartą nugalėjo vietos komandą, šį sykį 6-0.

2022 m. licencijavosi Antrai lygai. Tapo vienu iš dalyvių, kurie rungtyniavo 2022 m. Antroje lygoje.lff.lt dalyvių tvirtinimas  Pereinamosiose rungtynėse dėl teisės žaisti 2023 m. sezono LFF I lygoje rungtyniavo Riteriai B (I lyga) ir FK Šilutė (II lyga). Riteriai B nugalėjo varžovus rezultatu 1:0 ir išsaugojo vietą Pirmoje lygoje.

 "Žemaitijos taurės" turnyras 
2015 metais vykusiame futbolo turnyre „Žemaitijos taurė-2016“ „Šilutės“ komanda iškovojo pirmąją vietą A grupės varžybose, o vėliau tapo ir turnyro nugalėtojais.

 Klubo spalvos 

Žalia. Balta. Juoda.

 Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose rungtyniauja žalia juoda apranga. 

 Pasiekimai 

 Sezonai 

|}
|}

|}

 Sudėtis Atnaujinta: ''

Dubleriai 
1996 m. sezone

|}
 Nuo 2001 m. sezono

|}

Žymūs žaidėjai 
 Svajūnas Česnulis
 Liudvikas Valius, vartininkas
 Ričardas Beniušis, puolėjas, 2017 m.

Treneriai 
 Svajūnas Česnulis 2002–2017 m.
 Marijus Jazbutis 2018 m.
 Bronius Mackevičius 2019 m.
 Svajūnas Česnulis nuo 2020 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOFASCORE
 futbolinis.lt
 Globalsportsarchive
 lietuvosfutbolas.lt (2020 m. Antra lyga; finalinis etapas)
 lietuvosfutbolas.lt (2021 m.)

Lietuvos futbolo klubai
Šilutė
Kabaldikai

Kabaldikai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, prie Buknaičių-Leckavos kelio.

Gyventojai

Šaltiniai 

 

Mažeikių rajono savivaldybės gyvenvietės
Detroito Pistons

Detroito „Pistons“ – () NBA Rytų konferencijos Vidurio pogrupio krepšinio komanda iš Detroito.

Istorija

(1941-1957) Fort Veino Zollner Pistons 
Komanda buvo įkurta 1941 m. Fort Veine „Zolner Pistons“ vardu. Tuometinis komandos vadovas buvo Fredas Zolneris, kurio gamykla užsiemė stūmoklių (angl. pistons), gamyba. Būtent dėl šios priežasties komandai buvo duotas "Pistons" vardas.

"Zollner Pistons" tapo Nacionalinės krepšinio lygos (NBL) čempionais 1944 ir 1945 m. Komanda taip pat laimėjo Pasaulio profesionalaus krepšinio čempionatą (World Professional Basketball Tournament), kuris tuo metu buvo laikomas prestižiškiausiu krepšinio turnyru visame pasaulyje. 

1948 m. komanda pakeitė pavadinimą į Fort Wayne Pistons ir tapo Amerikos krepšinio asociacijos (angl. BAA) nare. 

1949 m. komanda tapo NBA nare.

Sezonai 

Čempionais yra tapę 3 kartus: 1989, 1990 ir 2004 m.

Žaidėjai

Šlovės muziejaus nariai 
 Dave Bing
 Larry Brown (vyr. treneris)
 Chuck Daly (vyr. treneris)
 Dave DeBusschere
 Joe Dumars
 Bob Lanier
 Earl Lloyd
 Bob McAdoo
 Isiah Thomas
 George Yardley

Įamžinti marškinėliai 
Detroito „Pistons“ klubas yra įamžinęs garsiausių savo krepšininkų marškinėlius. Numeriai marškinėlių, kuriuos jie nešiojo, daugiau niekada nebus naudojami komandoje. Į šį sąrašą įeina:

 William Davidson, komandos savininkas nuo 1974 m. Jo garbei iškelta gairelė.
1 Chauncey Billups, G, 2002-2008, 2013-2014
 2 Chuck Daly, vyr. treneris, 1983-92 (nėra žaidęs NBA; numeris reiškia, kad vadovaudamas komandai dukart tapo NBA čempionu)
 4 Joe Dumars, G, 1985-99; dabartinis komandos prezidentas (nuo 2000 m.)
 11 Isiah Thomas, G, 1981-94
 15 Vinnie Johnson, G, 1981-91
 16 Bob Lanier, C, 1970-81
 21 Dave Bing, G, 1966-75
 40 Bill Laimbeer, C, 1982-94

Nuorodos 
 Oficiali Detroito „Pistons“ svetainė

NBA klubai
Detroitas
Vytautas Kleiva

Vytautas Kleiva (1959 m. lapkričio 9 d. Telšiuose – 2015 m. liepos 10 d. Vilniuje) – pedagogas, Lietuvos ir Telšių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, 2011–2015 m. Telšių rajono savivaldybės meras.

Biografija 
 
1978 m. baigė Luokės vidurinę mokyklą, 1982 m. baigė Valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetą, muzikos mokytojas, choro dirigentas.

1982 m. Telšių kultūros mokyklos dėstytojas, Telšių miesto centrinės ligoninės choro vadovas, Telšių rajono Viešvėnų kultūros namų kaimo kapelos vadovas, „Masčio“ dainų ir šokių ansamblio akompaniatorius, Telšių „Džiugo“ vidurinės mokyklos muzikos mokytojas. 1996–1997 m. UAB „Gvidonas“ direktorius, 1997–2000 m. Telšių rajono Nevarėnų vidurinės mokyklos direktorius.

2000–2007 m. Telšių rajono savivaldybės Švietimo skyriaus vedėjas, 2007–2011 m. Telšių rajono savivaldybės mero pavaduotojas,  2011–2015 m. Telšių rajono savivaldybės meras.

2003 m. ir 2007–2015 m. Telšių rajono savivaldybės tarybos narys. 

Nuo 1996 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Telšių rajono skyriaus narys, skyriaus tarybos narys, nuo 2007 m. partijos Telšių skyriaus pirmininkas.

Telšių futbolo asociacijos prezidentas. Sutuoktinė Aldona, vaikai Živilė, Šarūnė. 

2015 m. liepos 10 d. važiuojant Vilniuje, sutriko širdies veikla ir patyrė automobilio avariją, po kurios medikai konstatavo mirtį.

Šaltiniai 

Telšių politikai
Lietuvos muzikos pedagogai
Telšių merai
Vydas Baravykas

Vydas Baravykas (g. 1950 m. sausio 12 d. Liudvinave, Marijampolės rajonas) – agronomas, Lietuvos politinis veikėjas.

Biografija 
1967 m. baigė Liudvinavo vidurinę mokyklą, 1968–1970 m. tarnavo tarybinėje armijoje, 1971–1977 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijoje, mokslinis agronomas.

1970–1971 m. Kapsuko liejimo mechaninės įmonės Liudvinavo medžio apdirbimo cecho normuotojas, 1972–1977 m. kolūkio „Komjaunimo keliu“ brigadininkas, agronomas. 1977–1989 m. Atžalyno kolūkio (Alytaus rajonas) pirmininkas, 1989–1994 m. Verebiejų žemės ūkio bendrovės pirmininkas.

1994–1995 m. Alytaus rajono valdytojas, 1995–1996 m. Alytaus apskrities valdytojas, 1997 m. AB „Lietuvos kuras“ Alytaus zonos viršininkas, 1998 m. AB „Lietuvos žemės ūkio bankas“ Pietų regiono vadybininkas, 1999–2000 m. Marijampolės skyriaus valdytojas.

2000 m. Alytaus rajono savivaldybės meras, 2000–2004 m. Seimo narys. 2005–2010 m. Lietuvos valstybinio žuvivaisos ir žuvininkystės tyrimų centro Simno filialo direktorius. Nuo 2010 m. Žuvininkystės tarnybą prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos Žuvivaisos skyriaus Simno poskyrio vedėjas.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Alytaus rajono skyriaus narys.

1995–1997 m., 2000–2002 m. ir nuo 2011 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys.

Šaltiniai 

Lietuvos agronomai
Alytaus rajono merai
Seimo nariai
Pangrama

Pangrama (graik. pan gramma – kiekviena raidė) – kuo trumpesnis sakinys iš visų abėcėlės raidžių. Pangramos praverčia vaizdžiai parodyti kokiam nors šriftui, patikrinti rašomajai mašinėlei ir panašiai. 

Stengiamasi, kad pengramos sakinys būtų sklandus, todėl kai kurios raidės pasikartoja, bet paprastai vis tiek sakiniai būna beprasmiai. Pangramos, sudarytos iš tik po vieną kartą įrašytų visų tos kalbos abėcėlės raidžių, vadinamos tobulosiomis pangramomis. Šitokios pangramos labai retos ir dažniausiai jose būna netaisyklingų, žargoninių žodžių.

Lietuvių kalboje tėra viena plačiau žinoma pangrama:

 Įlinkusi fechtuotojo špaga blykčiodama gręžė apvalų arbūzą.

Kitų kalbų pangramų pavyzdžiai 
 Anglų kalboje:
 The quick brown fox jumps over the lazy dog. (Greita ruda lapė šoka per tingų šunį).
 Jackdaws love my big sphinx of quartz. (Kuosos mėgsta mano didelį kvarco sfinksą).

 Graikų kalboje:
 Γαζίες καὶ μυρτιὲς δὲν θὰ βρῶ πιὰ στὸ χρυσαφὶ ξέφωτο. (Daugiau nebematysiu jokių akacijų ar mirtų auksinėje proskynoje).

 Japonų kalboje:
 いろはにほへと　ちりぬるを　わかよたれそ　つねならむ　うゐのおくやま　けふこえて　あさきゆめみし　ゑひもせす 色は匂へど　散りぬるを　我が世誰ぞ　常ならむ　有為の奥山　今日越えて　浅き夢見じ　酔ひもせず（ん）(Gėlės nuostabios, bet neišvengiamai krenta. Kas gali išlaikyt pastovumą mūsų pasauly? Leiskit šiandien mums peržengt aukštuosius laikinumo kalnus ir čia nebebus jokių seklių sapnų, jokios girtuoklystės. – Poemoje 伊呂波/いろは (Iroha) vartojami visi 47 klasikiniai kana simboliai).

 Hebrajų kalboje:
 דג סקרן שט בים מאוכזב ולפתע מצא חברה. (Smalsi žuvis nuliūdusiai plaukė jūrą ir staiga aptiko draugiją).

 Italų kalboje:

Berlusconi? Quiz, tv, paghe da fame (Berlusconis? Viktorinos, televizija, žemi užmokesčiai).

 Lenkų kalboje:
 Stróż pchnął kość w quiz gędźb vel fax myjń (Laikrodis įstūmė kaulą į muzikanto viktoriną ar fakso aparatą).

 Prancūzų kalboje:
 Portez ce whisky au vieux juge blond qui fume. (Duok šį viskį senam šviesiaplaukiui teisėjui, kuris rūko).

 Rusų kalboje:
 (be „ъ“) В чащах юга жил бы цитрус? Да, но фальшивый экземпляр! (Ar pietų krūmynuose auga citrusai? Taip, bet netikri!).

 Tailandiečių kalboje:
 เป็นมนุษย์สุดประเสริฐเลิศคุณค่า กว่าบรรดาฝูงสัตว์เดรัจฉาน จงฝ่าฟันพัฒนาวิชาการ อย่าล้างผลาญฤๅเข่นฆ่าบีฑาใคร ไม่ถือโทษโกรธแช่งซัดฮึดฮัดด่า หัดอภัยเหมือนกีฬาอัชฌาสัย ปฏิบัติประพฤติกฎกำหนดใจ พูดจาให้จ๊ะๆ จ๋า น่าฟังเอยฯ. (Žmonės yra vertingi ir nuostabesni už bet kokią kitą gyvūnų rūšį. Lavink save akademiniuose dalykuose. Nenaikink ir nežudyk nieko. Nepyk ant nieko. Atleisk, kaip žaidimo dvasią. Elkis pagal moralės normas. Mandagiai pasitark su kitais.).

 Turkų kalboje:

 Pijamalı hasta yağız şoföre çabucak güvendi. (Pižama apsirengęs pacientas netrukus pasitiki vairuotoju)

 Vokiečių kalboje:
 (be umliautų ir „ß“) Sylvia wagt quick den Jux bei Pforzheim. (Silvija pabandė greitai pajuokauti Pforzheime).

 Žemaičių tarmėje:

 Cha, mona bluogė̄jė vākalē bazaunīdamė sogalvuojė tik kūlīnūs grōžto falšīvē pamačītė ciuocē. (Cha, mano blogieji vaikai triukšmaudami tik akmenynuose sugalvojo grąžtu netikrai pagelbėti tetai).

Kalba
Feliksas Džiautas

Feliksas Džiautas (g. 1953 m. lapkričio 28 d. Martnonyse, Ukmergės rajonas) – pedagogas, Lietuvos ir Alytaus miesto savivaldybės politinis veikėjas.

Biografija 
1977 m. baigė Vilniaus valstybinį universitetą, istorijos ir visuomenės mokslų dėstytojas.

1977 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto Lietuvos istorijos katedros asistentas. 1991–1993 m. Alytaus aukštesniosios technikos mokyklos dėstytojas, direktoriaus pavaduotojas. 2000 m. AB Lietuvos taupomasis bankas Alytaus skyriaus Dainavos klientų aptarnavimo poskyrio viršininkas.

2003–2007 m. Alytaus miesto savivaldybės administracijos direktorius. 2007–2010 m. Alytaus miesto savivaldybės mero pavaduotojas, 2010–2012 m. Alytaus miesto savivaldybės meras.

2012–2014 m. Alytaus „Volungės“ pagrindinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas ugdymui, nuo 2014 m. – mokyklos direktorius.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Alytaus skyriaus narys, 2005–2017 m. skyriaus pirmininkas.

1990–1995 m. Alytaus miesto tarybos deputatas, 1995–1997 m. (LDDP sąraše), 2000 m. iki gruodžio mėn., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m.  Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys. 

Sutuoktinė Anelė-Angelė, vaikai Akvilė, Tautvydas.

Šaltiniai 

Lietuvos pedagogai
Alytaus merai
Jurgis Krasnickas

Jurgis Krasnickas (1957 m. balandžio 16 d. Kolonistuose, Alytaus rajone – 2020 m. gruodžio 15 d. Alytuje) – gydytojas, Lietuvos ir Alytaus miesto politinis veikėjas.

Biografija 
 
1975 m. su pagyrimu baigė Simno vidurinę mokyklą, 1976 m. su pagyrimu – Kauno 23–iąją profesinę technikos mokyklą, kinomechanikas. 1984 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytojas pediatras.

1977–1978 m. „Atžalyno“ kolūkio darbininkas. 1984–1986 m. Alytaus ligoninės gydytojas pediatras, 1986 m. Vaikų reanimacijos skyriaus gydytojas ordinatorius, 1987–1995 m. Vaikų skyriaus vedėjas ir gydytojas reanimatologas. 1995–1999 m. sveikatos apsaugos ministro padėjėjas, 1999–2006 m. Alytaus apskrities gydytojo tarnybos viršininkas. 2006–2012 m. Alytaus apskrities S. Kudirkos ligoninės direktorius. 2012–2015 m. Alytaus meras.

2020 m. Alytaus miesto savivaldybės administracijos direktorius.

1990–1995 m. Alytaus miesto tarybos deputatas, 1997–2020 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys.  2000–2003 m. valdybos narys, 2003–2005 m. frakcijos seniūnas.

Nuo 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Alytaus skyriaus narys.

Raudonojo kryžiaus draugijos Alytaus apskrities komiteto vadovas. Sutuoktinė Vilija, vaikai Marijus, Sigita, Vytautas, Povilas.

Šaltiniai 

Alytaus merai
Lietuvos gydytojai
Majerso konversacinis leksikonas

Majersas, Majerso konversacinis leksikonas (vokiečių k. Meyers Konversations-Lexikon) greta Brokhauzo ir Pyreršo (Universal-Lexikon der Gegenwart und Vergangenheit) vienas reikšmingiausių vokiškų enciklopedinių leidinių, klasikinių Vokietijos enciklopedijų.

Tai visuotinė enciklopedija, XIX-XX a. pasirodžiusi daugeliu kalbų. Jos sumanytojas ir leidėjas – Bibliografinio instituto veikėjas Joseph Meyer.

Apimtis 
Meyers Großes Taschenlexikon, išleistas XX a. su papildymais – 150 000 straipsnių, daugiau nei 5 000 iliustracijų.

1885-90 leistas leidimas sudaro 16 tomų, apie 16 000 psl.

Naudojimo teisinis režimas 
Majerso konversacinis leksikonas yra viešo naudojimo kūrinys (public domain). Elektroninėje versijoje esantys straipsniai gali būti laisvai kopijuojami bei publikuojami, verčiami į kitas kalbas be jokio leidimo.

Sąsajos su Lietuva 
Internetinėje Majerso versijoje yra nemažai istorinių straipsnių, susijusių su Lietuva (Litauen), miestais Vilniumi (Wilna), Kaunu (Kowno), kur pateikiami demografiniai duomenys, aprašomos didikų šeimos kaip Pliateriai (Plater), Oginskiai (Oginski).

Tomai

Nuorodos 
 El. versija, 1888, 4 leidimas 
 Mailinglist, skirtas Meyers darbuotojams
 Straipsniai apie Lietuvą el. Majerso enciklopedijoje

Vokiškos enciklopedijos
Visuotinės enciklopedijos
Meier

Meier yra vokiška pavardė.

Dažnumas 

Pavardė Meier yra viena dažniausiai pasitaikančių pavardžių vokiškai kalbančiose valstybėse (dar žr. Dažniausių vokiškų pavardžių sąrašas).

Vien „Meyer“ variantas 2005 telefonų knygose Vokietijoje buvo per 100 000 asmenų (5 vieta); kartu su visais variantais – 260 000. Šveicarijoje „Meier” – 21 750, Meyer – 11 596 (2002 ruduo; Meijer, Maijer: 2005 žiema):

 Meyer (100 638);
 Meier (44 996);
 Maier (40 246);
 Mayer (39 217);
 Mayr (8 105);
 Mair (2 665);
 Meir (1 061);
 Majer (885);
 Meyr (653);
 Meijer (191);
 Mejer (49);
 Maijer (13).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 Julius Meier-Graefe (1867–1935) – Vokietijos meno kritikas;
 Sid Meier (g. 1954) – programuotojas ir kompiuterinių žaidimų kūrėjas, vienas garsiausių ir svarbiausių žmonių kompiuterinių žaidimų industrijoje. Labiausiai jį išgarsino Civilizacija ir Railroad Tycoon;
Vilius Juodelis

Vilius Juodelis (g. 1953 m. spalio 8 d. Desiukiškiuose, Anykščių rajonas) – Lietuvos ir Anykščių rajono savivaldybės politinis veikėjas.

Biografija 
1961–1965 m. mokėsi Desiukiškių pradžios mokykloje, 1965–1972 m. Kurklių vidurinėje mokykloje, 1972–1973 m. Vilniaus 21–oje technikos mokyklose, 1973–1976 m. Zaporožės ir Viazmos aviacijos mokyklose. 1976–1981 m. studijavo Vilniaus universitete, ekonomistas, 1989–1991 m. studijavo Peterburgo politologijos institute, politologas.

1976–1977 m. Vilniaus skaičiavimo mašinų gamyklos frezuotojas, 1977–1978 m. „Anykščių vynas“ gamyklos tekintojas, 1978–1981 m. Anykščių melioracijos statybos montavimo valdybos tekintojas, tiekėjas, planavimo skyriaus ekonomistas. 1981–1989 m. LKP Anykščių rajono komiteto organizacinio skyriaus instruktorius, organizacinio skyriaus vedėjas, 1991–1997 m. UAB „Akvilė“ direktorius, 1997–2000 m. ūkininkas, 2000–2003 m. Anykščių rajono savivaldybės administratorius. 2003–2008 m. Utenos apskrities viršininko administracijos Vidaus audito tarnybos vedėjas, 2008–2011 m. ir 2011–2015 m. Anykščių raj. savivaldybės administracijos direktorius.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Anykščių rajono skyriaus narys, 2005–2015 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas.

1995–1997 m., 1997–2000 m. (LDDP sąraše), 2007–2008 m. ir 2011 m. (atsisakė mandato) Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys. 

Sutuoktinė Alma, vaikai Jaunius, Andrius.

Šaltiniai 

Anykščių politikai
Lietuvos ekonomistai
Lietuvos politologai
Donatas Krikštaponis

Donatas Krikštaponis (g. 1950 m. vasario 17 d. Pakėnuose) – Lietuvos ir Anykščių rajono savivaldybės politinis veikėjas.

Biografija 
1958–1965 m. mokėsi Taujėnų vidurinėje mokykloje, 1965–1969 m. – Ukmergės žemės ūkio mechanizacijos technikume. 1982 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, agronomas.

1969–1971 m. atliko privalomąją karinę tarnybą tarybinėje kariuomenėje. 1971–1978 m. dirbo Anykščių rajono „Žalgirio“ kolūkyje dirbtuvių vedėju, mechaniku ir pirmininko pavaduotoju. 1978–1992 m. Anykščių rajono M. Melnikaitės kolūkio pirmininkas. 1992–1994 m. buvo Mačionių žemės ūkio bendrovės tiekėjas. Nuo 1995 m. individualios kaimo turizmo įmonės savininkas.

2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Anykščių rajono skyriaus narys, nuo 2003 m. skyriaus pirmininkas.

2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.  2001–2002 m. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės mero pavaduotojas.

Kaimo turizmo asociacijos Anykščių skyriaus pirmininkas. Sutuoktinė Virginija. .

Šaltiniai 

Anykščių politikai
Lietuvos agronomai
Virginija Pažėrienė

Virginija Pažėrienė (g. 1952 m. rugsėjo 2 d. Šaukote) – gydytoja, Lietuvos ir Anykščių rajono savivaldybės politinė veikėja.

Biografija 
1959–1967 m. mokėsi Šaukoto aštuonmetėje mokykloje, 1967–1970 m. – Šiaulėnų vidurinėje mokykloje. 1976 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytoja gastroenterologė.

1976–1977 m. buvo respublikinės Panevėžio ligoninės gydytoja internė. 1977–1978 m. buvo Anykščių rajono centrinės ligoninės vidaus ligų gydytoja, 1978–1985 m. – ligoninės vyriausiojo gydytojo pavaduotoja organizaciniam-metodiniam darbui, vidaus ligų gydytoja. Nuo 1985 m. Anykščių rajono savivaldybės ligoninės vyriausiojo gydytojo pavaduotoja medicinai, vidaus ligų gydytoja gastroenterologė.

Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Anykščių rajono skyriaus narė.

2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narė. 

Lietuvos hipertenzijos specialistų lygos narė. Sutuoktinis Edmundas Benjaminas, vaikai Artūras, Eglė.

Šaltiniai 

Anykščių politikai
Lietuvos gydytojai
Kazokiškių seniūnija

Kazokiškių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Elektrėnų savivaldybės šiaurėje.

Geografija 

Dalis seniūnijos priklauso Neries regioniniam parkui. Seniūnija užima apie 6218 ha, jos miškai sudaro 59,3 %, žemės ūkio naudmenos – 31 % teritorijos.

Istorija 

Seniūnija įkurta 2000 m. birželį.

|-
| 2001-04  || || 550 || 24 kaimai, 4 viensėdžiai
|-
| 2009-09-01  || 62 || || 23 kaimai, 4 viensėdžiai
|-
| 2011 m.  || || 472 || 23 kaimai, 4 viensėdžiai
|-
| 2016-08-13  || || || 23 kaimai, 4 viensėdžiai
|-
| 2021 m.  || 62,18|| 391 || 7 gyvenvietės, turinčios >9 gyventojus
|}

Gyvenvietės 

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Aleksandriškės, k. || || 15
|-
| Aliniškė, k. || 18 || 10
|-
| Barsūniškės, k. || || 0
|-
| Diržonys, k. || || 7
|-
| Geniai, k. || || 9
|-
| Grabijolai, k. || 14 || 19
|-
| Kampinė, k. || || 10
|-
| Karsūniškės, k. || || 0
|-
| Kazokiškės, k. || 238 || 275
|-
| Klykūnai, k. || || 13
|-
| Kryžkelis, k. || || 0
|-
| Kulys, k. || || 0
|-
| Latviai, k. || || 6
|-
| Maskoliškės, k. || || 0
|-
| Medžiolai, k. || 19 || 15
|-
| Mitkiškės, k. || 16 || 25
|-
| Nuotakai, k. || || 1
|-
| Paaliosė, k. || 16 || 12
|-
| Pelkės, k. || || 9
|-
| Puščiava, k. || || 0
|-
| Ravališkės, k. || || 3
|-
| Sukra, k. || || 1
|-
| Vasyliškės, vs. || || 0
|-
| Vigodka, vs. || || 0
|-
| Zabarija, k. || 37 || 40
|-
| Zacišė, vs. || || 2
|-
| Zapalina, vs. || || 0
|}

Seniūnaitijos 

2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
 Kazokiškių seniūnaitija: Kazokiškių kaimas;
 Mitkiškių seniūnaitija: Mitkiškių, Aleksandriškių, Diržonių, Aliniškės, Kampinės, Paalkių, Zacišės, Latvių, Sukros, Karsūniškių, Maskoliškių, Viršuliškių kaimai, Vigodkos viensėdis;
 Zabarijos seniūnaitija: Zabarijos, Medžiolų, Grabijolų, Paaliosės, Ravališkių, Klykūnų, Nuotakų, Genių, Pusčiavos, Kryžkelio, Barsūniškių, Kulio kaimai, Vasyliškių, Zapalinos viensėdžiai.

Šaltiniai 

 Kazokiškės: seniūnija ir apylinkės (sud. Laimutė Valantavičiūtė, Vladislava Valantavičienė, Angelė Jankūnienė). – Vilnius: Margi raštai, 2009. – 262 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-09-374-9

Elektrėnų savivaldybės seniūnijos
Pastrėvio seniūnija

Pastrėvio seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Elektrėnų savivaldybės viduryje ir pietuose.

Istorija 

Seniūnija įkurta 2000 m.

|-
| 2001-04  || || 844 || 23 kaimai, 3 viensėdžiai, 4 kaimų dalys
|-
| 2009-09-01  || || 892 || 24 kaimai, 3 viensėdžiai
|-
| 2011 m.  || || 664 || 24 kaimai, 3 viensėdžiai
|-
| 2016-08-13  || || || 24 kaimai, 3 viensėdžiai
|-
| 2021 m.  || || 641 || 9 gyvenvietės, turinčios >9 gyventojus
|}

Seniūnai 
 Antanas Gauba, 2006
 Arūnas Kanapeckas, 2009

Gyvenvietės 

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Belezai, k. || 20 || 32
|-
| Jarmališkės, k. || || 4
|-
| Karkučiai, k. || || 6
|-
| Katiliškės, k. || || 11
|-
| Kuzmiškė, k. || || 0
|-
| Lunkiškės, k. || || 9
|-
| Mackūniškės, k. || || 4
|-
| Meičiškės, k. || || 2
|-
| Musteniai, k. || 169 || 183
|-
| Naujadvaris, vs. || || 0
|-
| Nuobariškės, k. || 15 || 13
|-
| Pagrenda, k. || 18 || 13
|-
| Pakalnės, k. || || 11
|-
| Pakleviai, vs. || || 3
|-
| Palapiškės, k. || || 0
|-
| Pasamanė, vs. || || 4
|-
| Pastrėvys, k. || 241 || 262
|-
| Peliūnai, k. || 60 || 23
|-
| Pipiriškės, k. || || 2
|-
| Signalai, k. || || 2
|-
| Stančikai, k. || 23 || 28
|-
| Strėvininkai, k. || 18 || 25
|-
| Suslonys, k. || || 2
|-
| Šaltiniai, k. || || 1
|-
| Šeiriškės, k. || || 8
|-
| Toleikiai, k. || 20 || 15
|-
| Užupiai, k. || || 1
|}

Seniūnaitijos 

2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
 Mustenių seniūnaitija: Mustenių, Belezų, Toleikių, Pakalnių, Šeiriškių, Karkučių, Pipiriškių, Mackūniškių, Šaltinių kaimai;
 Pastrėvio seniūnaitija: Pastrėvio, Peliūnų, Stančikų, Pagrendos, Užupio kaimai;
 Strėvininkų seniūnaitija: Strėvininkų, Katiliškių, Jarmališkių, Lunkiškių, Nuobariškių, Pasamanės, Paklevių, Meičiškių kaimai.

Šaltiniai 

Elektrėnų savivaldybės seniūnijos
Semeliškių seniūnija

Semeliškių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Elektrėnų savivaldybės pietuose.

Istorija 

XVI a. viduryje senosios Semeliškių seniūnijos laikytoju paskirtas M. Radvila. 2000 m. iš dalies Semeliškių seniūnijos sudaryta nauja Beižionių seniūnija.

|-
| 2001-04  || || 1415 || 1 miestelis (Semeliškės), 33 kaimai, 1 kaimo dalis
|-
| 2009-09-01  || 67 || 1416 || 1 miestelis, 33 kaimai
|-
| 2011 m.  || || 1175 || 1 miestelis, 33 kaimai
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestelis, 33 kaimai
|-
| 2021 m.  ||66,71 || 1024 || 18 gyvenviečių, turinčių >9 gyventojus
|}

Gyvenvietės 

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Aleksandrava, k. || 34 || 40
|-
| Baubonys, k. || 14 || 29
|-
| Bradatiškės, k. || || 3
|-
| Budiliai, k. || 32 || 40
|-
| Dambruvka, k. || || 0
|-
| Daugirdiškės, k. || 70 || 94
|-
| Dzenkūniškės, k. || || 4
|-
| Jokūbiškės, k. || || 7
|-
| Kazerezina, k. || || 0
|-
| Klevinė, k. || 10 || 18
|-
| Kūnaviškės, k. || || 0
|-
| Laičiai, k. || 103 || 85
|-
| Lajus, k. || 14 || 17
|-
| Lelyva, k. || 10 || 18
|-
| Mackonys, k. || || 4
|-
| Maitiegališkės, k. || || 2
|-
| Naujoji Būda, k. || 13 || 12
|-
| Navasiolkai, k. || || 10
|-
| Noškūnai, k. || 10 || 13
|-
| Noškūnėliai, k. || 12 || 11
|-
| Pamonaičiai, k. || || 0
|-
| Papliauškos, k. || || 2
|-
| Prūdžionys, k. || || 8
|-
| Prūsiškės, k. || || 2
|-
| Rudauka, k. || || 7
|-
| Semeliškės, k. || 40 || 44
|-
| Semeliškės, mstl. || 516 || 580
|-
| Senoji Būda, k. || || 2
|-
| Subartėnai, k. || 18 || 15
|-
| Šakaldonys, k. || 19 || 31
|-
| Tvertinės, k. || 21 || 25
|-
| Užkryžiai, k. || 21 || 28
|-
| Zaulcai, k. || || 3
|-
| Žuvyčiai, k. || 23 || 21
|}

Seniūnaitijos 

2009 m. įkurtos 4 seniūnaitijos:
 Daugirdiškių seinūnaitija: Daugirdiškių, Lelyvos, Prūdžionių, Subartėnų, Užkryžių kaimai;
 Laičių seinūnaitija: Baubonių, Bradatiškių, Jokūbaičių, Laičių, Lajaus, Mackonių, Navasiolkų, Naujosios Būdos, Senosios Būdos, Klevinės, Papliauškų kaimai;
 Semeliškių miestelio seniūnaitija: Semeliškių miestelis;
 Semeliškių kaimiškoji seniūnaitija: Aleksandravos, Budilių, Semeliškių, Rudaukos, Tvertinių, Noškūnų, Noškūnėlių, Prūsiškių, Maitiegališkių, Šakaldonių, Žuvyčių, Zaulcų, Dzenkūniškių, Stančikų kaimai.

Šaltiniai 

Elektrėnų savivaldybės seniūnijos
LDK seniūnijos
Butrimonių seniūnija (Šalčininkai)

Apie bendravardę seniūniją žr. Butrimonių seniūnija (Alytus).

Butrimonių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Šalčininkų rajono savivaldybės pietvakariuose.

Istorija 

|-
| 2001-04  || || 2099 || 26 kaimai, 3 viensėdžiai
|-
| 2009-09-01  || 92 || || 26 kaimai, 3 viensėdžiai
|-
| 2011 m.  || || 1808 || 26 kaimai, 3 viensėdžiai
|-
| 2016-08-13  || || || 26 kaimai, 3 viensėdžiai
|-
| 2021 m.  || || 1483 || 20 gyvenviečių, turinčių >9 gyventojus
|}

Gyvenvietės 

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Aukštalaukis, k. || 39 || 50
|-
| Butrimonys, k. || 365 || 418
|-
| Čiuronys, k. || 40 || 44
|-
| Dailidės, k. || 165 || 211
|-
| Gudakampis, k. || 46 || 55
|-
| Jančiūnai, k. || 312 || 358
|-
| Janonys, k. || 20 || 47
|-
| Jundiliškės, k. || || 9
|-
| Jurgionys, k. || 55 || 63
|-
| Kužiai, k. || 39 || 41
|-
| Laukininkai, k. || || 12
|-
| Maciūnai, k. || || 15
|-
| Mackiškės, k. || || 0
|-
| Majakas, vs. || || 7
|-
| Narkuškės, vs. || || 8
|-
| Naujasėdžiai, k. || 34 || 35
|-
| Naujosios Rakliškės, k. || 17 || 21
|-
| Navickiškės, k. || 14 || 17
|-
| Paraistis, k. || || 16
|-
| Pasalis, k. || 17 || 25
|-
| Raščiūnai, k. || 40 || 54
|-
| Rėžiai, k. || 59 || 64
|-
| Senadvaris, vs. || 12 || 11
|-
| Senosios Rakliškės, k. || || 9
|-
| Stavidonys, k. || 50 || 57
|-
| Šauliai, k. || 59 || 76
|-
| Ūta, k. || || 2
|-
| Versekėlė, k. || 43 || 70
|-
| Žvėrynas, k. || 17 || 13
|}

Seniūnaitijos 

2009 m. įsteigtos 5 seniūnaitijos:
 Butrimonių seniūnaitija: Butrimonių k., Janonių k.
 Dailidžių seniūnaitija: Dailidžių k., Versekėlės k., Ūtos k., Naujasėdžių k., Aukštalaukio k., Žvėryno k.
 Jančiūnų seniūnaitija: Jančiūnų k., Gudakampio k., Majako vs., Narkuškių k., Navickiškių k., Senadvario vs., Maciūnų k.
 Rėžių seniūnaitija: Rėžių k., Raščiūnų k., Pasalio k., Stavidonių k., Čiuronių k., Laukininkų k., Paraisčio k., S. Rakliškių k., N. Rakliškių k.
 Šaulių seniūnaitija: Šaulių k., Kužių k., Jurgionių k., Jundeliškių k.

Šaltiniai 

 Salcininkai.lt 

Šalčininkų rajono savivaldybės seniūnijos
Eišiškių seniūnija

Eišiškių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Šalčininkų rajono savivaldybės pietvakariuose.

Istorija 

|-
| 2001-04  || || 1261 || 18 kaimų
|-
| 2009-09-01  || 63 || 5026 || 1 miestas (Eišiškės), 18 kaimų
|-
| 2011 m.  || || 4436 || 1 miestas, 18 kaimų
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestas, 17 kaimų
|-
| 2021 m.  || || 3805 || 14 gyvenviečių, turinčių >9 gyventojus
|}

Seniūnai 
 Leonard Talmont, 1995–2003 m.
 Miroslav Bogdiun, nuo 2015 m.

Gyvenvietės 

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Aklė, k. || 39 || 61
|-
| Aukštalaukis, k. || 15 || 16
|-
| Dimitrai, k. || 19 || 23
|-
| Dumblė, k. || 17 || 31
|-
| Eišiškės, m. || 2908 || 3416
|-
| Emiliškės, k. || 131 || 126
|-
| Gornostajiškės, k. || 12 || 5
|-
| Joniškės, k. || || 3
|-
| Karklinės, k. || 15 || 16
|-
| Mateikonys, k. || 146 || 160
|-
| Padvarionys, k. || 149 || 151
|-
| Panezdiliai, k. || 19 || 33
|-
| Sanginiškės, k. || || 6
|-
| Tausiūnai, k. || 215 || 244
|-
| Vilkonys, k. || 76 || 96
|-
| Viškūnai, k. || 25 || 29
|-
| Žagališkės, k. || || 3
|-
| Žemaitėliai, k. || || 15
|}

Seniūnaitijos 

2009 m. įsteigta 14 seniūnaitijų:
 Akacijų seniūnaitija: Akacijų gatvė, Užmiesčio gatvė, Žalioji gatvė, Sodų gatvė, Gėlių gatvė
 Adomo Mickevičiaus seniūnaitija (dešinioji gyvenvietės dalis): Dainavos gatvė, Bažnyčios gatvė, Aušros gatvė, Mokyklos gatvė, S. Rapolionio gatvė, A. Mickevičiaus gatvė
 Emiliškių seniūnaitija: Emiliškių k.
 Gegužės 3-osios seniūnaitija: Gegužės 3–osios gatvė, Lauko gatvė, Ligoninės gatvė, Kaštonų gatvė
 Jono Pauliaus II seniūnaitija: Jono Pauliaus II gatvė, Ąžuolų gatvė, Pirties gatvė
 Mateikonių seniūnaitija: Mateikonių k.
 Naujoji seniūnaitija (kairioji gyvenvietės dalis): A. Mickevičiaus gatvė, Varėnos plentas, Naujoji gatvė, Ulonų gatvė, Vilniaus gatvė
 Padvarionių seniūnaitija: Padvarionių k., Gornostajiškių k., Gubertavo k.
 Rodūnės seniūnaitija: Rodūnės gatvė, Naujojo plano gatvė, Taikos gatvė
 Taisiūnų seniūnaitija: Tausiūnų k., Auštalaukio k., Joniškių k., Dumblės k.
 Vasario 16-osios seniūnaitija: Raubiškių gatvė, Vasario 16-osios gatvė, Tylioji gatvė, Petro Cvirkos gatvė, Turgaus gatvė, Malūno gatvė
 Vilkonių seniūnaitija: Vilkonių k., Žagališkių k., Žemaitėlių k., Dimitrų k.
 Vilniaus seniūnaitija: Vytauto gatvė, Vilniaus gatvė, Statybininkų gatvė, Gegužės aikštė
 Viškūnų seniūnaitija: Aklės k., Karklinių k., Panezdilių k., Sanginiškių k., Viškūnų k.

Šaltiniai 

 Salcininkai.lt 

Šalčininkų rajono savivaldybės seniūnijos
Gerviškių seniūnija

Gerviškių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Šalčininkų rajono savivaldybės viduryje.

Istorija 

|-
| 2001-04  || || 2482 || 28 kaimai, 3 viensėdžiai, 1 geležinkelio stoties gyvenvietė
|-
| 2009-09-01  || 184 || || 28 kaimai, 3 viensėdžiai, 1 geležinkelio stoties gyvenvietė
|-
| 2011 m.  || || 2192 || 28 kaimai, 3 viensėdžiai, 1 geležinkelio stoties gyvenvietė
|-
| 2016-08-13  || || || 28 kaimai, 3 viensėdžiai, 1 geležinkelio stoties gyvenvietė
|-
| 2021 m.  || || 1790 || 26 gyvenvietės, turinčios >9 gyventojus
|}

Gyvenvietės 

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Baumiliškės, k. || 15 || 17
|-
| Čiužiakampis, k. || 333 || 402
|-
| Dainava, k. || 29 || 42
|-
| Dainiškės, k. || 18 || 26
|-
| Daučiūnai, k. || 43 || 47
|-
| Didžiosios Sėlos, k. || 125 || 179
|-
| Gerviškės, k. || 150 || 179
|-
| Gudeliai, k. || 144 || 181
|-
| Gumbas, k. || || 4
|-
| Kalitonys, k. || 10 || 15
|-
| Kalveliai, k. || 31 || 50
|-
| Kaniūkai, k. || 114 || 125
|-
| Karalina, k. || 61 || 59
|-
| Kidarai, k. || 29 || 45
|-
| Kiemeliškės, vs. || || 2
|-
| Makniūnai, k. || 10 || 20
|-
| Mažosios Sėlos, k. || 47 || 71
|-
| Paberžė, k. || 20 || 27
|-
| Pačiabatai, k. || 28 || 30
|-
| Padegsniai, k. || || 1
|-
| Pamūrinė, k. || 23 || 13
|-
| Pašalčis, k. || 34 || 47
|-
| Pašilėnai, vs. || || 4
|-
| Poškiškės, k. || 74 || 87
|-
| Pušyniškės, k. || 20 || 34
|-
| Rudnia, k. || 19 || 24
|-
| Skerdimai, k. || 16 || 23
|-
| Stasylos, k. || 142 || 58
|-
| Švenčius, k. || 33 || 43
|-
| Tribonys, k. || 216 || 255
|-
| Žaliaklonis, vs. || || 3
|}

Seniūnaitijos 

2009 m. įsteigtos 7 seniūnaitijos:
 Čiužiakampio seniūnaitija: Čiužiakampio k.
 Gerviškių seniūnaitija: Gerviškių k., Kaniūkų k., Kalvelių k., Kalitonių k., Rudnios k.
 Kidarų seniūnaitija: Kidarų k., Gudelių k., Skerdimų k., Gumbos vs.
 Pašalčio seniūnaitija: Pašalčio k., Pačiabatų k., Kiemeliškių vs.
 Poškiškių seniūnaitija: Poškiškių k., Pušyniškių k., Dainiškių k., Stasylų k., Stasylų gelež. st., Makniūnų k., Paberžės k., Padegsnių vs.
 Sėlų seniūnaitija: Didžiųjų Sėlų k., Mažųjų Sėlų k., Dainavos k., Daučiūnų k., Pašilėnų vs., Baumiliškių k.
 Tribonių  seniūnaitija: Tribonių k., Karalinos k., Švenčiaus vs., Pamūrinės k.

Šaltiniai 

 Salcininkai.lt 

Šalčininkų rajono savivaldybės seniūnijos
Nijolė Dirginčienė

Nijolė Dirginčienė – Ubartaitė (g. 1957 m. rugsėjo 12 d. Šilutėje) – pedagogė, Lietuvos politinė veikėja.

Biografija 

1975 m. baigė Šilutės 3–ąją vidurinę mokyklą, 1976–1981 m. studijavo Vilniaus pedagoginiame institute. 1997–1998 m. studijavo Vilniaus universiteto Filosofijos fakultete, 2007 m. baigė Kauno technologijos universiteto vadybos ir verslo administravimo magistrantūrą.

1975–1976 m. Kivylių aštuonmetės mokyklos, 1981–1983 m. Birštono vidurinės mokyklos mokytoja, 1983–1985 m. Birštono pionierių namų metodininkė, 1985–1990 m. Birštono liaudies deputatų tarybos Vykdomojo komiteto atsakingoji sekretorė, pirmininko pavaduotoja. 1991–2000 m. Valstybinio socialinio draudimo fondo valdybos Birštono skyriaus vedėja, 2000–2005 m. Socialinio draudimo mokymo ir tyrimo centro Birštono filialo vedėja, 2005–2007 m. balandžio mėn. Birštono savivaldybės administracijos direktorė. 2007–2008 m. UAB „Kamintos investicija“ investicijų direktorė. 2007 m. ir nuo 2008 m. Birštono savivaldybės merė.

Nuo 1990 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Birštono skyriaus narė, nuo 2003 m. skyriaus pirmininko pavaduotoja, nuo 2008 m. skyriaus pirmininkė. Lietuvos socialdemokračių moterų sąjungos Birštono klubo pirmininkė, Kauno apskrities koordinatorė. Nuo 2021 m. Socialdemokratų partijos pirmininko pavaduotoja.

1985–1990 m. ir 1990–1995 m. Birštono tarybos deputatė, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m. 2003–2005 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Birštono savivaldybės tarybos narė.

Sutuoktinis Jonas Dirginčius, g. 1956 m., sūnūs Tadas, g. 1979 m. ir Justas, g. 1984 m.

Šaltiniai 

Birštono politikai
Lietuvos pedagogai
Birštono merai
Lietuvos socialinio draudimo darbuotojai
Juozas Aleksandravičius (1954)

Juozas Aleksandravičius (g. 1954 m. vasario 26 d. Rumšiškėse, Kaišiadorių rajonas) – pedagogas, Lietuvos politinis veikėjas.

Biografija 
 
1977 m. baigė Vilniaus pedagoginio instituto Gamtos ir geografijos fakultetą , 2007 m. Kauno technologijos universitete baigė viešąjį administravimą.

Dirbo mokytoju Kėdainių ir Kaišiadorių rajonų mokyklose, Birštono vidurinėje mokykloje užklasinio darbo organizatoriumi. 1998–2011 m. ir nuo 2011 m. Birštono savivaldybės mero pavaduotojas.

Lietuvos socialdemokratų partijos Birštono skyriaus narys, nuo 2001 m. LSDP Etikos ir procedūrų komisijos narys.

1998–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Birštono savivaldybės tarybos narys. 

Raudonojo Kryžiaus draugijos narys, Sveikuolių klubo „Šilagėlė“ narys. Lietuvos geografijos mokytojų asociacijos Birštono skyriaus pirmininkas.

Žmona Regina, vaikai Vakarė, Simonas.

Šaltiniai 

Birštono politikai
Lietuvos pedagogai