joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ana de Armas

Ana de Armas (g. 1988 m. balandžio 30 d. Havana) – iš Kubos kilusi aktorė.

Baigusi teatro mokyklą Havanoje, 2006 m. ji persikėlė į Ispaniją (iš čia kilę jos seneliai), kur atliko pirmuosius vaidmenis televizijoje ir kine. 2014 m. Ana persikėlė į JAV, įsikūrė Los Andžele ir sėkmingai įsiliejo į Holivudo aktorių gretas: 2016 m. ji vaidino veiksmo komedijoje „War Dogs“, o 2017 m. pasirodė filmuose „Overdrive“ su Scott Eastwood ir „Blade Runner 2049“ su Harrison Ford.

2011–2013 m. Ana buvo ištekėjusi už ispanų aktoriaus Marc Clotet.

Filmografija 
 Una rosa de Francia (2006)
 Madrigal (2007)
 Sex, Party and Lies (2009)
 Y de postre, qué (2009) (trumpametražis)
 Ánima (2009) (trumpametražis)
 Blind Alley (2011)
 Perrito chino (2012) (trumpametražis)
 Faraday (2013)
 Por un puñado de besos (2014)
 Tuk tuk (2015)
 Anabel (2015)
 Exposed (2016)
 Hands of Stone (2016)
 Karo šunys (2016)
 Greičio įkaitai (2017)
 Blade Runner 2049 (2017)
 Three Seconds (2019)
 Ištraukti peiliai (2019)
 Kubos voratinklis (2019)
 The Informer (2019)
 The Night Clerk (2020)
 Sergio (2020)
 Mirtis palauks (2021)
 Blonde (2022)
 Deep Water (2022)
 The Gray Man (2022)

Šaltiniai

Nuorodos 

 IMDb profilis

Kubos aktoriai
Ispanijos aktoriai
Lucia Bose

Liučija Bozė () (g. 1931 m. sausio 28 d. Milanas – m. 2020 m. kovo 23 d.) – italų aktorė, didžiausio pripažinimo sulaukusi neorealizmo laikotarpiu 6-ame praėjusio amžiaus dešimtmetyje.

1947 m. ji laimėjo antrąjį šalyje surengtą grožio konkursą „Mis Italija“. Kine pradėjo filmuotis 1950 m. ir vaidino žymiausių to laikotarpio režisierių Michelangelo Antonioni ir Luis Buñuel filmuose.

1956 m. ji ištekėjo už ispanų matadoro Luis Miguel Dominguin, su kuriuo susilaukė 3 vaikų. Santuokai iširus 1967 m., Liučija grįžo į kiną ir dirbo su Jean Cocteau, Federico Fellini, Liliana Cavani, broliais Taviani ir kitais žinomais Europos režisieriais.

Jos sūnus Miguel Bosé yra žinomas ispanų dainininkas bei aktorius.

Mirė 2020 m. kovo 23 d. po užsikrėtimo koronavirusu.

Dalinė filmografija 
 Po Skorpiono ženklu (1969)
 Metello (1970)
 Antrininkas (1971)
 Kažkas tūno tamsoje (1971)
 Balandžių namai (1972)

Apdovanojimai ir nominacijos

Šaltiniai

Nuorodos 

 IMDb profilis

Italijos aktoriai
Kamieny Loho kaimiškoji apylinkė

Kamieny Loho kaimiškoji apylinkė () – apylinkė Gudijoje, Ašmenos rajone, Lietuvos pasienyje. Centras – Kamieny Lohas.

2009 m. 84,2 % gyventojų buvo gudai, 11,9 % – lenkai, 2,3 % – rusai.

Gyvenvietės 
Miesteliai
 Kamieny Lohas (Каменны Лог)
Kaimai
 Aliachnova (Аляхнова) · Bajorai (Баяры) · Bėnėnai (Бяняны) · Biaryndziškės (Бярындзішкі) · Vaukouščyna (Ваўкоўшчына) · Vištakiai (Віштокі) · Hanieva (Ганева) · Dainavėlė (Дайноўка) · Dolny Kamieny Lohas (Дольны Каменны Лог) · Dukeliai (Дукелі) · Žukai (Жукі) · Karšūniškės (Каршунішкі) · Kastečyna (Кастэчына) · Kiemionys (Кемяны) · Kurhanai (Курганы) · Makrycai (Макрыцы) · Malyniškės (Малынішкі) · Mednikai (Меднікі) · Muraveika (Мураўёўка) · Навасёлкі · Navasėdai I (Навасяды 1) · Navasėdai II (Навасяды 2) · Palionys (Паляны) · Pagiriai (Погіры) · Čiudeniškės (Цудзенішкі) · Juršonys (Юршаны) · Joniškės (Янішкі) · Jankancai (Янканцы) · Janova (Янова) · Jasianiova (Ясянёва)
Viensėdžiai
 Budzikauščyna (Будзькаўшчына) · Graužai (Граўжы) · Dalavaja (Далавая) · Lužai (Лужы) · Maskouščyna (Маскоўшчына) · Merliškės (Мерлішкі) · Navasėdai (Навасяды) · Patokai (Патокі) · Rojus (Рай) · Rounaje Polė (Роўнае Поле) · Čarapakalnia (Чарапакальня); panaikinti 2012 m. – Viljanova (Вільянова) · Vygada (Выгада) · Dzitrauščyna (Дзітраўшчына).

Šaltiniai 

Ašmenos rajonas
Pajūrio Nukryžiuotojo Jėzaus koplyčia

Pajūrio Nukryžiuotojo Jėzaus koplyčia – naujai atstatyta katalikų koplyčia, stovinti Tauragės rajone, Pajūrio kaimo (Tauragės sen.) kapinėse, kurios dar vadinamos Tauragės Pajūrio kapinėmis. Jos veikiančios, juosiamos senosios tinkuoto mūro tvoros, su arkiniais vartais, antkapiniais paminklais, datuojamais nuo XX a. pr. ir anksčiau, užimančios 0,505 ha. Teritorija priklauso Dauglaukio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapijai.

Koplyčia pašventinta 2013 m. lapkričio 4 d. dalyvaujant Telšių vyskupui Jonui Borutai ir tituluota Nukryžiuotojo Jėzaus vardu.  Koplyčios atstatytojas buvo kunigas Alvydas Bridikis, koplyčios atstatymą finansavo ir šiais darbais rūpinosi verslininkas Stasys Augaitis (pakabinta fundatoriaus lentelė). 

Prieškaryje Pajūris buvo filija su parapijos teisėmis, čia stovėjo bažnyčia, kurios istorija siekė XVI a. Buvusios bažnyčios vietą Pajūryje mena kalvelė su akmenimis prie autobusų stotelės, senoji klebonija. Bažnyčios atminimą įprasmina bendruomenės pastatytas aukštas medžio kryžius su drožiniais ir paminklinis akmuo. Kapines nuo šios vietos skiria apie 100 m.

Istorija 

Rašytiniuose šaltiniuose duomenų apie koplyčios istoriją Pajūrio kapinėse pateikiama nedaug. Pasak vietos senųjų gyventojų, prisimenama, kaip dar būdami vaikais prieškaryje lankydavo šią koplyčią. Pokario metais koplyčia ėmė nykti, nes susikūrus kolūkiui, vietos valdžia buvusi nepakanti tokių objektų atžvilgiu. Imta griauti atstatomą bažnyčią (jau išmūrytą raudono mūro sienomis iki palangių), ardyti šventoriaus akmenis ir gabenti šias medžiagas į naujų fermų statybas gretimame Dauglaukyje. 1954 m. nelikus statytos bažnyčios, kur kas ilgiau (maždaug iki 1970–ųjų) išsilaikė šventoriuje stovėjusi medinė varpinė. Netekę bažnyčios, apie 1960 m. kaimo vyrai atstatė sumenkusią koplyčią, panaudoję suneštas lentas ir kitus reikalingus daiktus.

Atgimimo metais katalikų bendruomenė buvo įregistruota ne Pajūryje, bet Dauglaukyje, kuris pokario metais tapo centrine kolūkio gyvenviete, išsiplėtė, apsigyveno daug naujakurių. Ten pastatyta ir dabartinė Dauglaukio bažnyčia. Tuo tarpu pajūriečiai liko ištikimi saviesiems maldų namams kapinėse. 2013 m. per audrą kapinėse nulūžus senam medžiui ir užvirtus ant koplyčios, ji neatlaikė, buvo sugriauta. Tais pačiais metais ir atstatyta. Parapijiečių teigimu, senojoje koplyčioje kabojęs didelis varpas buvo perkeltas į Dauglaukio bažnyčią.

Architektūra 

Koplyčia medinė, stačiakampio plano, liaudies architektūros formų. Statinys be apsidės, dvišlaičiu stogu su skardos danga. Varpinės bokštelis stačiakampis, su piramidiniu stogeliu, iškeltas priekiniame fasade virš siauresnio už koplyčią prieangio. Smailę vainikuoja ornamentuotas kryžius. Prienavis išnaudojamas papildomoms tikinčiųjų vietoms. Maldų patalpa be vargonų choro. Koplyčios fasadai apkalti vertikaliomis apdailos lentomis. Langų, dvivėrių durų angos stačiakampės.

Galerija

Literatūra 

 Tauragės kraštas: istorija, kultūra, meno paminklai [sud. Dalia Klajumienė]: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2007. ISBN 978-9955-624-75-2.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Bažnytiniai dokumentai

Tauragės rajono koplyčios
Kamieny Lohas

Kamieny Lohas (, ) – agromiestelis Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone; kaimiškosios apylinkės centras. Įsikūręs 3 km nuo Lietuvos sienos, 17 km į šiaurės vakarus nuo Ašmenos. Į šiaurę nuo gyvenvietės eina Vilniaus–Minsko plentas, vakaruose dunkso miškas. Veikia mokykla, klubas, biblioteka, buitinio aptarnavimo kombinatas, ryšių punktas. Į šiaurę nuo gyvenvietės, Vilnios pakrantėje yra Kamieny Loho–Medininkų pasienio postas.

Šaltiniai 

Ašmenos rajono gyvenvietės
Baltarusijos agromiesteliai
Vizbarų Šv. Pranciškaus Asyžiečio koplyčia

Vizbarų Šv. Pranciškaus Asyžiečio koplyčia – katalikų koplyčia, esanti Tauragės rajone, Žygaičių seniūnijoje, Visbarų kaime, prie kelio , už 8 km į šiaurę nuo Žygaičių. Įsiterpusi atskirame sklype tarp sodybinių namų, buvusiose nebenaudojamose kapinaitėse. Statinys mūrinis, sudėtas iš lauko riedulių ir plytų, atviru priengiu. Artimos aplinkos perimetrą žymi pavieniai akmenys, žalia veja.

 
Buvusi mauzoliejinė koplyčia suremontuota, įrengta laikyti pamaldoms.  Nelikę angų į buvusias kriptas.  Pamato cokolyje įmūrytas vienos kriptos antkapinis akmuo su įrašais. Koplyčia atidaroma šv. Mišioms keletą kartų metuose, per didžiąsias šventes. Telpa apie 20 žmonių. Kasmet spalio 4 d. kaimo gyventojai švenčia Šv. Pranciškaus atlaidus. Priklauso Vainuto Šv. Jono Krikštytojo parapijai.

Istorija 

Visbaruose buvę du dvarai. Dvarų pastatai neišliko. Išlikusios dvejos neveikiančios kapinės. Vienos jų atsirado XVIII a., kada jose Visbarų dvaro savininkas Gimbutas iš lauko akmenų ir plytų pastatė koplyčią. Koplyčioje ir greta jos buvusios kriptos. Čia 1764 m. palaidotas Gimbuto sūnus. Po Pirmojo pasaulinio karo koplyčia sunyko, buvo išplėštos kriptos. 

Sovietmečiu koplyčios pastatas buvo nuniokotas, be stogo, su keliais sienų fragmentais. Atgimimo metais vietos meistrų atstatyta, papuošta.

Šaltiniai 

Tauragės rajono koplyčios
Mūrinės Ašmenos kaimiškoji apylinkė

Mūrinės Ašmenos kaimiškoji apylinkė () – apylinkė Gudijoje, Ašmenos rajone, Lietuvos pasienyje. Centras – Mūrinė Ašmena.

2009 m. 94,2 % gyventojų buvo gudai, 4,3 % – lenkai, 1,1 % – rusai.

Gyvenvietės 
Miesteliai
 Mūrinė Ašmena (Мураваная Ашмянка)
Kaimai
 Aliaksandrouka (Аляксандраўка) · Anculiai (Анцулі) · Valodzikauščyna (Валодзькаўшчына) · Varnos (Варні) · Vaseucai (Васеўцы) · Galginiškės (Гальгінішкі) · Gerviškės (Гервішкі) · Aukštieji Grigai (Грыгі Гаравыя) · Žemieji Grigai (Грыгі Далавыя) · Daukšiškės (Даўкшышкі) · Karveliškės (Карвелішкі) · Klimancai (Кліманцы) · Kuliešiai (Куляшы) ·Lysaja Hara (Лысая Гара) · Maračanka (Марачанка) · Masės (Масі) · Naskancai (Насканцы) · Pahulianka (Пагулянка) · Pobienė (Побень) · Rūdiškės (Рудзішкі) · Sailiukai (Сайлюкі) · Slociškės (Слоцішкі) · Stralai (Стралы) · Cimutai (Цімуты) · Švobos (Швабы)
Viensėdžiai
 Bena (Бена) · Gaurylancai (Гаўрыланцы) · Pamerkys? (Памерач) · Šlapkouščyna (Шлапакоўшчына).

Šaltiniai 

Ašmenos rajonas
Karveliškės (Baltarusija)

Karveliškės (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Mūrinės Ašmenos kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 11 km į vakarus nuo Ašmenos, 3,5 km į pietvakarius nuo Mūrinės Ašmenos, durpynų apsuptyje. Praeina Daukšiškių–Vaseucų keliukas.

Šaltiniai 

Ašmenos rajono gyvenvietės
Navasiolkų kaimiškoji apylinkė

Navasiolkų kaimiškoji apylinkė () – apylinkė Gudijoje, Ašmenos rajone. Centras – Navasiolkai.

2009 m. 91,4 % buvo gudai, 5,8 % – lenkai, 1,7 % – rusai.

Gyvenvietės 
Miesteliai
 Navasiolkai (Навасёлкі)
Kaimai
 Aradninkai (Агароднікі) · Asinauka (Асінаўка) · Bagdaniškės (Багданішкі) · Voinevičiai (Войневічы) · Valkevičiai (Волькавічы) · Harlinščyna (Гарліншчына) · Grybauščyna (Грыбаўшчына) · Gudzianiata (Гудзянята) · Kazėnai (Казяны) · Kučionys (Куцавічы) · Mastviliškės (Маствілішкі) · Michalkoniai (Міхалконі) · Navadvorcai (Навадворцы) · Ordzievičiai (Ордзевічы) · Pavėžiai(?) (Павяжы) · Paulaucai (Паўлаўцы) · Skabeikiai (Скабейкі) · Spinauščyna (Сніпаўшчына)
Viensėdžiai
 Alizova (Алізова) · Baguškos (Багушкі) · Gureliai (Гурэлі) · Kamenka (Каменка) · Kramiešava (Крамешава) · Liapionka (Ляпёнка) · Mažeikiai (Мажэйкі) · Chadorkos (Хадоркі) · Janova (Янова).

Šaltiniai 

Ašmenos rajonas
Navasiolkai (Ašmena)

Navasiolkai (, ) – agromiestelis Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone; kaimiškosios apylinkės centras. Įsikūręs 9 km į pietryčius nuo Ašmenos, prie Haliankos upelio. Praeina Ašmenos–Barūnų kelias, šalimais – Vilniaus–Minsko plentas. Veikia 2 parduotuvės, buitinių paslaugų punktas, vidurinė mokykla, ambulatorija, kultūros namai, biblioteka, viešoji pirtis.

Istorinių dvaro vaizdų galerija

Šaltiniai 

Ašmenos rajono gyvenvietės
Baltarusijos agromiesteliai
Kazėnai (Ašmena)

Kazėnai arba Kazionys (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Navasiolkų kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 5 km į pietryčius nuo Ašmenos, 6 km į pietvakarius nuo Navasiolkų, prie Mastviliškių–Bagdaniškių kelio.

Šaltiniai 

Ašmenos rajono gyvenvietės
Skabeikiai (Baltarusija)

Skabeikiai (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Navasiolkų kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 6 km į pietryčius nuo Ašmenos, 4 km į pietvakarius nuo Navasiolkų, prie Mastviliškių–Valkevičių kelio ir nedidelio tvenkinio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ašmenos rajono gyvenvietės
Gureliai (viensėdis)

Gureliai (, ) – viensėdis Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Navasiolkų kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 4 km į pietryčius nuo Ašmenos, 5 km į vakarus nuo Navasiolkų, prie Ašmena–Barūnų kelio ir Ašmenos upės, netoli Ašmenos kolektyvinių sodų.

1999 m. dar gyveno 1 gyventojas.

Šaltiniai 

Ašmenos rajono gyvenvietės
Pietų Amerikos garnys

Pietų Amerikos garnys (Ardea cocoi) – garninių (Ardeidae) šeimos paukštis.

Išvaizda 
Stambiausias Pietų Amerikos garninis paukštis. Kūno ilgis 97-127 cm, o svoris 1900–1980 g. Viršugalvis juodas. Snapas geltonas. Rainelė geltona. Plikos odos plotas tarp snapo ir akių žydras. Kaklas baltas, priekis išmargintas juodomis dėmelėmis. Nugara pilka. Sparnai pilki, priekyje juoda dėme, kuri matoma paukščiui stovint. Krūtinė balta. Kūno apačia juoda. Šlaunys ir pasturgalis balti. Kojos juodos. Veisimosi periodu keičia apdarą. Kuodelis ilgas, juodas. Snapo pamatas rausvas. Kojos rožinės.

Paplitimas 
Paplitęs visoje Pietų Amerikoje, išskyrus Andų aukštikalnes.

Biologija 
Biotopas – šlapynės. Baikštus paukštis.

Didžiąją maisto raciono dalį sudaro didelės žuvys (virš 20 cm ilgio). Taip pat maitinasi varliagyviais, vandens vabzdžiais ir maita. Maisto ieško dieną ir naktį, pavieniai. Drėgnuoju metu laiku maitinasi mišriose grupėse su kitais paukščiais. Kartais atima grobį iš kitų paukščių, pavyzdžiui Amerikinio žabiro. Medžioja lėtai braidydamas sekliame vandenyje ar stovėdamas ir laukdamas grobio. Kai nesimaitina slepiasi nendrėse ar medžiuose.

Veisiasi pavieniai arba didelėse, kartais mišriose, kolonijose. Lizdavietės pelkėse ar kitose saugiose vietose. Lizdą krauna 20 – 25 m aukščio medžiuose, krūmuose, nendrynuose ir kaktusuose . Lizdą krauna iš medžių šakų ir nendrių, iškloja žole. Lizdas apvalus, 65 cm diamtero, gilus. Lizdą krauna 7 dienas. Dėtyje 3 – 4 šviesiai žydri, išmarginti baltais šlakais, kiaušiniai. Inkubacija trunka 24 – 26 dienas, peri abu tėvai. Išsiritę jaunikliai yra apaugę pilkais pūkais, viršugalvis tamsesnis.

Nelaisvėje gyvena 24,4 m. . Kartos trukmė 10,5 m

Šaltiniai

Nuorodos 
Pietų Amerikos garnio balsas

Garniniai
Čekijos futbolo varžybos 2012–2013 m.

Čekijos futbolo varžybos 2012–2013 m.
  prasidėjo 2012 m. rudenį, baigėsi 2013 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2012 m. rudenį, finalas įvyko 2013 m. pavasarį.

2012–2013 m. Gambrinus Liga 
 Gambrinus Liga – pirmos pakopos, aukščiausioji futbolo lyga.
 Dalyvavo 16 komandų.

Turnyrinė lentelė 
  Viktoria Plzeň tapo šalies čempionais.

2012–2013 m. Čekijos futbolo taurė 
 Čekijos futbolo taurė – pagrindinis taurės turnyras Čekijoje.
 Vyksta kasmet nuo 1939 metų.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė:
 Čekijos čempionų sąrašai
 Čekijos futbolo taurės turnyrai
 2012/2013 m. sezonas

Čekijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Čekijos futbolo varžybos 2013–2014 m.

Čekijos futbolo varžybos 2013–2014 m.
  prasidėjo 2013 m. rudenį, baigėsi 2014 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2013 m. rudenį, finalas įvyko 2014 m. pavasarį.

2013–2014 m. Gambrinus Liga 
 Gambrinus Liga – aukščiausioji futbolo lyga.
 Dalyvavo 16 komandų.

Turnyrinė lentelė 
  Sparta Praha tapo šalies čempionais.

2013–2014 m. Čekijos futbolo taurė 
 Čekijos futbolo taurė – pagrindinis taurės turnyras Čekijoje.
 Vyksta kasmet nuo 1939 metų.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė:
 Čekijos čempionų sąrašai
 Čekijos futbolo taurės turnyrai
 2013/2014 m. sezonas

Čekijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2013–2014 m.
Čekijos futbolo varžybos 2014–2015 m.

Čekijos futbolo varžybos 2014–2015 m.
  prasidėjo 2014 m. rudenį, baigėsi 2015 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2014 m. rudenį, finalas įvyko 2015 m. pavasarį.

2014–2015 m. Synot Liga 
 Synot Liga – aukščiausioji futbolo lyga.
 Dalyvavo 16 komandų.

Turnyrinė lentelė 
  Viktoria Plzeň tapo šalies čempionais.

2014–2015 m. Čekijos futbolo taurė 
 Čekijos futbolo taurė – pagrindinis taurės turnyras Čekijoje.
 Vyksta kasmet nuo 1939 metų.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Finalo rungtynės 

 Pagrindinis rungtynių laikas baigėsi esant lygiam rezultatui 1-1. Rungtynės buvo pratęstos, tačiau rezultatas nepakito.
 Baudinių seriją laimėjo Slovan Liberec ir iškovojo šalies taurę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė:
 Čekijos čempionų sąrašai
 Čekijos futbolo taurės turnyrai
 2014/2015 m. sezonas

Čekijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2014–2015 m.
Čekijos futbolo varžybos 2015–2016 m.

Čekijos futbolo varžybos 2015–2016 m.
  prasidėjo 2015 m. rudenį, baigėsi 2016 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2015 m. rudenį, finalas įvyko 2016 m. pavasarį.

2015–2016 m. Synot Liga 
 Synot Liga – aukščiausioji futbolo lyga.
 Dalyvavo 16 komandų.

Turnyrinė lentelė 
  Viktoria Plzeň gynė čempionų titulą ir tapo šalies čempionais antrą kartą iš eilės.

2015–2016 m. Čekijos futbolo taurė 
 Čekijos futbolo taurė – pagrindinis taurės turnyras Čekijoje.
 Vyksta kasmet nuo 1939 metų.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Finalo rungtynės 

 FK Mlada Boleslav nugalėjo rezultatu 2-0 ir iškovojo taurę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė:
 Čekijos čempionų sąrašai
 Čekijos futbolo taurės turnyrai
 2015/2016 m. sezonas

Čekijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2015–2016 m.
Čekijos futbolo varžybos 2016–2017 m.

Čekijos futbolo varžybos 2016–2017 m.
  prasidėjo 2016 m. rudenį, baigėsi 2017 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2016 m. rudenį, finalas įvyko 2017 m. pavasarį.

2016–2017 m. ePojisteni.cz liga 
 ePojisteni.cz liga  – aukščiausioji futbolo lyga.
 Dalyvavo 16 komandų.

Turnyrinė lentelė 
  Slavia Prague tapo šalies čempionais.

2016–2017 m. Čekijos futbolo taurė 
 Čekijos futbolo taurė – pagrindinis taurės turnyras Čekijoje.
 Vyksta kasmet nuo 1939 metų.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Finalo rungtynės  

 FC Fastav Zlín nugalėjo varžovus rezultatu 1-0 ir iškovojo taurę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė:
 Čekijos čempionų sąrašai
 Čekijos futbolo taurės turnyrai
 2016/2017 m. sezonas

Čekijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2016–2017 m.
Čekijos futbolo varžybos 2017–2018 m.

Čekijos futbolo varžybos 2017–2018 m.
  prasidėjo 2017 m. rudenį, baigėsi 2018 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2017 m. rudenį, finalas įvyko 2018 m. gegužės 9 d.

2017–2018 m. Čekijos futbolo Pirma lyga 
 Čekijos futbolo Pirma lyga arba HET liga – aukščiausioji futbolo lyga.
 Dalyvavo 16 komandų.

Pirmos lygos lentelė 
  Čempionais tapo Plzeno „Viktoria“.

2017–2018 m. Fortuna národní liga 
 Fortuna národní liga – antros pakopos pirmenybės.
 Dalyvavo 16 komandų.

Turnyrinė lentelė

2017–2018 m. moterų futbolo Pirmasis divizionas 
 Pirmasis divizionas – moterų futbolo pirmoji pakopa, elito divizionas.
 Dalyvavo 8 komandos.
 Po dviejų ratų pirmenybės buvo skeliamos pusiau.
 Stipriųjų grupėje tęsėsi kovos dėl apdovanojimų, o silpnųjų vyko kova dėl 5-8 vietų.

I etapas

Stipriųjų grupė

Silpnųjų grupė

2017–2018 m. Čekijos futbolo taurė (MOL Cup 2017/18) 

 Čekijos futbolo taurė – pagrindinis taurės turnyras Čekijoje.
 Vyksta kasmet nuo 1939 metų.
 2017–2018 m. Čekijos futbolo taurė (MOL Cup 2017/18) buvo 25-asis kasmetinis turnyras. 
 Jo nugalėtojai gauna teisę dalyvauti UEFA Europos lyga 2018–2019 m.
 Finalo rungtynės įvyko 2018 m. gegužės 9 d. 
 Prahos „Slavia“ finale nugalėjo rezultatu 3-1 ir iškovojo šalies futbolo taurę.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Finalo rungtynės   

 Prahos „Slavia“ finale nugalėjo rezultatu 3-1 ir iškovojo šalies futbolo taurę.

Pusfinalio rungtynės 
Prahos „Slavia“ — Mladá Boleslav

 Slavia nugalėjo varžovus rezultatu 2-0 ir pateko į finalą.

Zlín — Jablonec

 Jablonec nugalėjo varžovus rezultatu 1-0 ir pateko į finalą.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė:
 Čekijos čempionų sąrašai
 Čekijos futbolo taurės turnyrai
 2017/2018 m. sezonas
 Taurės sezonas soccerway
 Pirmenybės flashscore
 Taurės rerzultatai flashscore

Čekijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2017–2018 m.
Günther von Kluge

Giunteris fon Kliugė (), g. 1882 m. spalio 30 d. Poznanėje – 1944 m. rugpjūčio 18 d. prie Meco) – vokiečių karinis veikėjas, Vermachto feldmaršalas (1940 m.).

Biografija 
Gimė Vokietijos imperijos generolo M. fon Kliugės šeimoje. 1899 m. savanoriu pradėjo fanenjunkerio tarnybą 46-ajame lauko artilerijos pulke. 1901 m. tapo leitenantu. 1911 m. baigė karo akademiją, o 1912 m. pradėjo tarnauti Generaliniame štabe. 

Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, 1914 m. rugpjūtį pakeltas į kapitonus ir paskirtas tarnauti XXI armijos korpuso štabe. Vėliau tęsė tarnybą Pietų armijos ir Alpių korpuso štabuose. 1918 m. pavasarį paskirtas 236-osios pėstininkų divizijos štabo operatyvinio skyriaus viršininku. Tų pačių metų spalį sunkiai sužeistas prie Verdeno.

Po karo tarnavo Reichsvere. Nuo 1921 m. iki 1923 m. tarnavo 3-osios pėstininkų divizijos štabe. 1923 m. balandį pakeltas į majorus. Nuo 1923 m. tarnavo įvairiuose Karo ministerijos štabuose. 1926 m. paskirtas 3-ojo artilerijos pulko bataliono vadu. 1929 m. vasarį paskirtas 1-osios kavalerijos divizijos štabo viršininku. 1930 m. vasarį pakeltas į pulkininkus bei paskirtas 2-ojo artilerijos pulko vadu, o 1931 m. spalį – 3-osios karo apygardos artilerijos vadu. 1933 m. vasarį pakeltas į generolus majorus, o tų pačių metų spalį paskirtas sausumos pajėgų ryšių dalinių inspektoriumi. 1934 m. pakeltas į generolus leitenantus. Tų pačių metų spalį tapo VI karo apygardos ir pėstininkų divizijos vadu. 1935 m. balandį paskirtas 6-ojo armijos korpuso vadu. 1936 m. rugpjūtį pakeltas į artilerijos generolus. 1938 m. lapkritį paskirtas 6-osios armijos grupės vadu. Antrojo pasaulinio karo pradžioje, Įsiveržimo į Lenkiją metu, vadovavo 4-ajai armijai. 1939 m. spalį pakeltas į generolus pulkininkus. Prancūzijos užpuolimo metu vadovavo tai pačiai 4-ajai armijai. 1940 m. liepos 19 d. jam, kaip ir dar 11 Vermachto aukščiausio rango generolų, buvo suteiktas feldmaršalo laipsnis už jų veiksmus žaibiškai nugalint Prancūziją. Barbarosos operacijos pradžioje vadovavo 4-ajai armijai, tačiau birželio 26 d. paskirtas vadovauti Armijų grupės Centras 2-ajai ir 3-ajai tankų grupėms. Tų pačių metų gruodžio 18 d. paskirtas vadovauti visai Armijų grupei Centras. 1943 m. spalio 12 d. G. fon Kliugė pateko į automobilių avariją, buvo sunkiai sužeistas ir perkeltas į rezervą. 1944 m. liepos 2 d. pakeitė G. Rundštetą Vakarų fronto vado pareigose, tačiau ir jam vadovaujant Vermachto pajėgoms Vakaruose, Sąjungininkų puolimo atlaikyti taip pat nepavyko. 1944 m. rugpjūčio 18 d. A. Hitleris atleido G. fon Kliugę iš pareigų ir pareikalavo grįžti į Vokietiją. Tą pačią dieną, pakeliui į Mecą, G. fon Kliugė nusižudė. Yra nuomonių, kad jo savižudybė buvo inscenizuota.

Šaltiniai 

Vokietijos feldmaršalai
Via Francigena

Via Francigena, arba Frankų ir romėnų kelias – vienas populiariausių katalikų piligriminių kelių viduramžių Europoje, antras pagal populiarumą po Šv. Jokūbo kelio. Šiuo keliu Anglijos ir Prancūzijos gyventojai keliaudavo į šventąją Romą, o italai traukdavo šiaurės krytimi į Kenterberį, buvusį svarbų romėnų miestą dabartinėje Pietryčių Anglijoje. Einant šiaurės kryptimi, kelias buvo vadinamas Frankų keliu (), pietų – Romėnų keliu (Via Romea). Bendras kelio ilgis – 1700 km.

Istorija 
Pirmieji liudijimai apie piligrimų kelią iš Italijos į Prancūziją ir atgal (Iter Francorum) siekia 870–uosius metus. Šį maršrutą aprašė arkivyskupas Sigerikas Rimtasis (950–994), X a. pabaigoje keliavęs iš Kenterberio į Romą. Frankų ir romėnų kelyje stovėjo daugelis svarbių Europos vietovių, nuo Kalė prie Lamanšo iki Romos. Į klasikinį maršrutą patenka Viterbas, Siena, Luka, Lunidžana, Pavija, Ivrea, Didžiojo Sen Bernaro perėja, Lozana, Bezansonas, Reimsas, Arasas, Reimsas, Teruanas ir Kalė. Tačiau buvo ir kitų vietų šiame maršrute.

Bėgant laikui, atsiradus naujiems keliams, Via Francigena buvo pamirštas. XX a. pabaigoje Europos vyriausybės pradėjo imtis priemonių, kad atgaivintų pėsčiųjų ir dviračių turizmą šiame kelyje.

Nuorodos 

 Via Francigena kelio svetainė
 Kelionė vienam: populiariausi piligrimų maršrutai

Piligriminiai keliai
Istoriniai keliai
Krikščionių piligrimystė
Riedlenčių sportas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

Riedlenčių sportas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko pirmą kartą olimpinių žaidynių istorijoje.

Istorija 
2015 m. rugsėjo 28 d. Tokijo olimpiados rengėjai paskelbė, kad riedlenčių sportas yra viena iš penkių sporto šakų siūlomų į išplėsta olimpinę programą. 2016 m. rugpjūčio 3 d. Tarptautinis olimpinis komitetas nubalsavo įtraukti riedlenčių sportą į 2020 m. olimpiados programą.

Varžybos 
Sportininkai iš viso pasidalins keturis medalių komplektus. Olimpiadoje vyks po dvi analogiškas vyrų ir moterų rungtis: parko ir gatvės individualios rungtys.

Medalininkai

Nuorodos 
 Video - Full Replay: Olympic Games Tokyo 2020 Women's Street First Skateboarding Contest (olympics.com, IOC, OBS, english)
 Video - Full Replay: Olympic Games Tokyo 2020 Men's Street First Skateboarding Contest (olympics.com, IOC, OBS, english)
 Video - Full Replay: Olympic Games Tokyo 2020 Women's Park First Skateboarding Contest (olympics.com, IOC, OBS, english)
 Video - Full Replay: Olympic Games Tokyo 2020 Men's Park First Skateboarding Contest (olympics.com, IOC, OBS, english)

 Tokijas 2020

Šaltiniai 

Sporto šakos 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Sporto šakos olimpinėse žaidynėse
Riedlenčių sportas
2017 m. Abu Dabio Grand Prix

2017 m. Abu Dabio Grand Prix – 20-asis ir paskutinis 2017 m. Formulės 1 sezono etapas. Jis vyko lapkričio 24–[lapkričio 26|26]] dienomis Yas Marina Circuit trasoje Abu Dabyje, Jungtiniuose Arabų Emyratuose.

Lenktynes laimėjo suomis Valtteri Bottas su Mercedes komanda, o antras liko sezono čempionas Lewis Hamilton.

Kvalifikacija 

Pastabos
 – Brendon Hartley gavo 10 starto pozicijų baudą už galio agregatų komponentų keitimą.

Lenktynės 

Pastabos
Tai buvo paskutinės Felipe Massa karjeros lenktynės.

Čempionato įskaitos 

Lenktynininkų įskaita

Konstruktorių įskaita

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
2017 sporte
1. SC Znojmo

Znoimo „1. SC Znojmo“ – Čekijos futbolo klubas iš Znoimo.

Istorija 
2001 m. laikomi klubo įkūrimo metais. Susijungė Fotbal Znojmo ir FC Znojmo.

2013/14 m. sezone žaidė elito divizione, bet po to sekė kritimas į žemesnius divizionus.

Pasiekimai 
 2013/2014 m. sezone žaidė elito divizione, tačiau užėmė paskutinę (šešioliktąją) vietą ir iškrito iš elito.

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 http://www.1scznojmo.cz/

1. SC Znojmo
Varnionių kaimiškoji apylinkė

Varnionių kaimiškoji apylinkė () – apylinkė Gudijoje, Astravo rajone. Centras – Varnionys.

2013 m. apjungta su Trakininkų kaimiškąja apylinke.

2009 m. 91,5 % gyventojų buvo gudai, 4,4 % – lenkai, 2,3 % – rusai.

Gyvenvietės 
Miesteliai
 Varnionys (Варняны)  Trakininkai I (Трокенікі 1)
Kaimai
 Avienos (Авены)  Badzivalai (Бадзівалы)  Babraunykai (Бабраўнікі)  Berazauka (Беразоўка)  Balninkai (Больнікі)  Bistryčia (Быстрыца)  Valaikūnai (Валайкуны)  Vaidotiškės (Вайдацішкі)  Varona (Варона)  Gožė (Газа)  Grėbalai (Грэбалы)  Zahazė (Užgožė?) (Загазь)  Zapolynia (Запольныя)  Žarneliai (Жарнэлі)  Ihnacova (Ігнацова)  Karveliai (Карвэлі)  Karlauščyna (Карлаўшчына)  Klaniškės (Кланішкі)  Kryžouka (Крыжоўка)  Kūliškės (Кулішкі)  Kernėnai (Кярняны)  Katlouka (Катлоўка)  Lazavai (Лазавыя)  Lenkiškės (Лынкішкі)  Lipkai (Ліпкі)  Mackelai (Мацкелы)  Melnikai (Мельнікі)  Miašlianai (Мяшляны)  Navadrožkės (Навадрожкі)  Navasėdai (Навасады)  Padvarė (Падварышкі)  Petrapolis (Петраполь)  Povakša (Повакша)  Rageliškės (Раголішкі)  Rakiškės (Ракішкі)  Rūdiškės (Рудзішкі)  Rūdiškės I (Рудзішкі 1)  Sanakliai (Санаклі)  Sanova (Санова)  Slabada (Слабада)  Slabodka (Слабодка)  Stauburiai (Стаўбуры) Symanėliai (Сыманэлі)  Siankancai (Сянканцы)  Tartokas (Тартак)  Trakininkai II (Трокенікі 2)  Falvarkai (Фальваркі)  Chralai (Хралы)  Čyžouščyna (Чыжоўшчына)  Černiškės (Чэрнішкі)  Šulninkai (Шульнікі)  Jurčiūnai (Юрчуны)

Viensėdžiai
 Anapolis (Анапаль)  Asinouka (Асіноўка)  Aleksos (Алёкса)  Babraunykai (Бабраўнікі)  Vada (Вада)  Valeikiškės (Валэйкішкі)  Griškaičiai (Грышкойці)  Dūbninkai (Дубнікі)  Daunoriškės (Даўнарышкі)  Zialionka (Зялёнка)  Kavaliauskai (Кавалёўка)  Kryžouka (Крыжоўка)  Linamargiai (Лінамаргі)  Liucianova (Люццянова)  Medeliškės (Медзялішкі)  Michailova (Міхайлова)  Nidžionys (Нідзяны)  Piveniai (Півені)  Sasaniškės (Сасанішкі)  Symoniškės (Сымонішкі)  Žvirbliai (Жвірблі).

Šaltiniai 

Astravo rajonas
Trakininkai I

Trakininkai I arba Trakinykai I (, ) – agromiestelis Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Varnionių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 25 km į šiaurę nuo Astravo, 30 km nuo Gudagojo geležinkelio stoties. Šalimais eina Vilniaus–Polocko plentas, tolėliau į šiaurę teka Vilija, vakaruose prasideda Lavoriškių miškai. Veikia pagrindinė mokykla, kultūros namai, biblioteka, ryšių punktas. Išlikusi XIX a. vid. Trakininkų Bogušių–Šyškų dvaro ansamblis su parku.

Istorija 
Iki 2013 m. Trakininkai I buvo kaimiškosios apylinkės centru. 2016 m. suteiktas miestelio statusas.

Šaltiniai 

Astravo rajono gyvenvietės
Baltarusijos agromiesteliai
Balninkai (Baltarusija)

Balninkai arba Balnykai (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Varnionių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 15 km į šiaurės rytus nuo Astravo, 2 km į šiaurę nuo Varnionių. Pro kaimą eina Varnionių–Gožės kelias, rytuose teka Gožės (Haziankos) upelis.

Šaltiniai 

Astravo rajono gyvenvietės
Spartak Myjava

Mijavos „Spartak“ – Slovakijos futbolo klubas iš Mijavos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1920 m., kai buvo įkurtas Športový klub Myjava. 

2011–2012 m. sezone tapo Antros lygos nugalėtojais ir pateko į aukščiausią šalies lygą. 

2012–2013 m. rungtyniavo Superlygoje. 2015–2016 m. sezone užėmė trečią vietą ir pateko į Europos turnyrą. Dalyvavo Europos lygos kovose. 

2016 m. gruodžio mėnesį dėl finansinių problemų pasitraukė iš Superlygos. Rungtyniavo Trečioje lygoje Vakarų zonoje.

Pasiekimai 

2015/2016 m. slovakų Superlygoje užėmė trečią vietą, tai aukščiausias klubo pasiekimas per klubo istoriją.

Sezonai 
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

|}

 2016/2017 m. - pasitraukė iš elito diviziono (sezono metu).

Europos lygos rezultatai

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia balta juoda apranga.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Slovakijos futbolo klubų spalvos)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)
 RSSSF duomenų bazė (Supertaurės)

Spartak Myjava
MFK Skalica

Skalicos miesto futbolo klubas arba trumpai MFK „Skalica“ – Slovakijos futbolo klubas iš Skalicos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1920 m., kai buvo įkurtas Športový klub Skalica.

2021–2022 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje, kurioje iškovojo trečią vietą. Po sezono buvo perkelti į Superlygą.

Pasiekimai 
 2016–2017 m. - Slovakijos futbolo taurės finalininkas.

Sezonai 

|}
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Pasiekimai

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Slovakijos futbolo klubų spalvos)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)
 RSSSF duomenų bazė (Supertaurės)

Skalica
MFK Zemplín Michalovce

Michalovcės miesto futbolo klubas „Zemplín“, o trumpai Michalovcės „Zemplín“ bei MFK „Zemplín“– Slovakijos futbolo klubas iš Michalovcės.

Istorija 
Įkurtas kaip Športový klub Michalovce 1912 m.

Pasiekimai 
 2014/2015 m. - 1 vieta Antroje lygoje (kilimas į elitą).
 2016/2017 m. - 8 vieta Superlygoje (geriausias pasiekimas).
 2016/2017 m. - Slovakijos futbolo taurės pusfinalininkas.

Sezonai 

|}
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Lietuviai 
 Eligijus Jankauskas, saugas 2018

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Slovakijos futbolo klubų spalvos)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)
 RSSSF duomenų bazė (Supertaurės)

Zemplín Michalovce
FK Poprad

Poprado futbolo klubas arba trumpai FK „Poprad“ – Slovakijos futbolo klubas iš Poprado.

Istorija 
Įkurtas kaip Sport Egylet 1906 m. Nuo 2010 m. vadinasi FK Poprad. 

Niekada nedalyvavo elito diviziono kovose. Kartą prasibrovė į taurės turnyro pusfinalį.

Pasiekimai 

2016/2017 m. slovakų futbolo taurės turnyre pasiekė pusfinalį.

Sezonai 

|}
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Slovakijos futbolo klubų spalvos)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)
 RSSSF duomenų bazė (Supertaurės)

Poprad
Kristiansund BK

„Kristiansund BK“ – Norvegijos futbolo klubas iš Kristiansiundo.

Istorija 
Klubas įkurtas 2003 m. spalio 2 d. Žaidė žemesniuose divizionuose. 2013 m. debiutavo antros pakopos pirmenybėse. 2016 m. tapo antros pakopos pirmenybių nugalėtojais ir pateko į elito divizioną.

2017 m. debiutavo Elitensreien pirmenybėse. Užėmė gan aukštą septintą vietą ir išsaugojo vietą elito divizione.

Pasiekimai 
 2017 m. debiutavo Eliteserien pirmenybėse. 
 2018 m. užimta penkta vieta. Tai aukščiausias šio klubo pasiekimas.

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Visas archyvas)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)

Kristiansund BK
Kristiansiundas

Kristiansiundas – miestas Norvegijoje, esantis prie Šiaurės jūros. Natūralus jūrų uostas žinomas nuo viduramžių.

Istorija 

1742 m. suteiktos miesto teisės.

Sportas

Futbolas 
 Kristiansund BK

Norvegijos miestai
Vengrijos futbolo varžybos 2014–2015 m.

Vengrijos futbolo varžybos 2014–2015 m.
  prasidėjo 2014 m. rudenį, baigėsi 2015 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2014 m. rudenį, finalas įvyko 2015 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2014 m. rudenį, finalas įvyko 2015 m. pavasarį.

2014–15 m. Nemzeti Bajnokság I 
 Nemzeti Bajnokság I arba NB 1 – aukščiausioji futbolo lyga šalyje.
 FC Videoton tapo čempionais.

Galutinė komandų rikiuotė 

 🛡️ Dunaújváros PASE turėjo vieno taško nuobaudą.
  Győri ETO FC turėjo finansinių problemų ir neatitiko licencijavimosi kriterijų. Nebuvo suteikta licencija. 
  Kecskeméti TE, Pécsi Mecsek FC, Nyíregyháza Spartacus FC negavo licencijų Nemzeti Bajnokság 2015-2016 m. pirmenybėms.

2014–2015 m. Vengrijos futbolo taurė (2014–15 Magyar Kupa) 
 Vengrijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Vengrijoje, vykstantis nuo 1909 metų.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Finalo rungtynės 

 Ferencvárosi TC finale nugalėjo 4-0 ir iškovojo šalies futbolo taurę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF: 2014–2015 m.
 RSSSF: čempionatai
 RSSSF: Vengrijos futbolo taurės turnyrai

Vengrijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2014–2015 m.
Ferbanksas

Ferbanksas () – Aliaskos, vienos iš JAV valstijų, didžiausias centrinės valstijos dalies miestas. 2018 m. surašymo duomenimis, mieste gyveno 31 516 gyventojai. Ferbanksas išsidėstęs dešiniajame Tananos upės krante. Mieste veikia Aliaskos universitetas Ferbankse. Svarbus transporto centras: veikia Ferbankso oro uostas, nutiestas geležinkelis į Suardo uostą, keliai jungia su Ankoridžu, Pradho Bėjumi. Per miestą nutiestas Transaliaskos naftotiekis. Plėtojamas turizmas. Šalia miesto yra Fort Wainwright ir Eielsono karinės bazės. Mieste organizuojamos pasaulio eskimų ir indėnų olimpiados, kasmet vyksta šunų kinkinių lenktynės.

Istorija 
Ferbanksas įkurtas 1901 m. Aplink vietovę tuo metu kūrėsi aukso ieškotojai. 1909 m. buvo išgauta daugiausia aukso, vėliau jo gavyba smuko. Miestas pavadintas 26-ojo JAV viceprezidento Č. Ferbankso garbei. 1917 m. įkurtas Aliaskos universitetas Ferbankse. Antrojo pasaulinio karo metu mieste įsteigtas karinis aerodromas. XX a. šeštajame dešimtmetyje iki miesto nutiesus naftotiekį, jame dar pagausėjo gyventojų. 1967 m. labai nukentėjo nuo smarkaus potvynio. 1968 m. Aliaskos šiaurėje atradus stambų naftos telkinį, Ferbanksas dar labiau išaugo.

Klimatas 
Pagal Kiopeno klimato klasifikaciją Ferbanksas priskiriamas subarktinio klimato sričiai. Ferbankse būna ilgos, labai šaltos žiemos ir trumpos, šiltos vasaros, kurių metu iškrinta daugiausia kritulių per metus. Laikoma, kad Ferbankse yra šalčiausias klimatas iš visų JAV miestų. Ferbankse pavasaris prasideda sąlyginai anksti, o jau liepos mėnesio pabaigoje vidutinė dienos temperatūra ima mažėti. Daugiau nei 200 dienų per metus mieste galima matyti poliarines pašvaistes.

Šaltiniai

Nuorodos 
 City of Fairbanks  oficiali svetainė

Aliaskos miestai
Egri FC

Egri FC – Vengrijos futbolo klubas iš Egerio.

Istorija 
Klubas įkurtas 1907 m. Atkurtas 2005 m.

2011/2012 m. antros pakopos pirmenybėse užėmė pirmąją vietą ir iškovojo teisę žaisti elito divizione.

debiutavo 2012/2013 m. elito divizione, tačiau liko paskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

Pasiekimai 

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]

Egri FC
Puskás Akadémia FC

Puskás Akadémia FC – Vengrijos futbolo klubas iš Felčuto.

Istorija 
Klubas įkurtas 2007 m. Debiutavo 2013/2014 m. elito divizione, užėmė 14 vietą. 2015/2016 m. sezone liko 11 vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. 2016/2017 m. tapo antros pakopos nugalėtojais ir grįžo į elito divizioną. 2019/20 m. iškovojo trečią vietą aukščiausioje lygoje ir pirmą kartą iškovojo pirmenybių medalius.

Pasiekimai 

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Puskás Akadémia FC
Gyirmót FC Győr

Gyirmót SE – Vengrijos futbolo klubas iš Dėro priemiesčio Gyirmót`o.

Istorija 
Klubas įkurtas 1993 m. Debiutavo 2016/2017 m. elito divizione, užėmė paskutinę (12 vietą). Iškrito iš elito.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Gyirmót SE
Vuelta a España

Vuelta a España – ilgos distancijos dviračių plento etapinės lenktynės profesionaliems dviratininkams vykstančios rugpjūčio–rugsėjo mėnesiais Ispanijoje ir kaimyninėse šalyse. Po Tour de France ir Giro d‘Italia tai yra trečios pagal svarbą etapinės dviračių lenktynės, tačiau lenktynės nėra labai žinomos už Europos ribų.

Vuelta a España etapų laimėtojai

Ispanijos dviračių sportas
Gojaus koplyčia

Gojaus Dievo Motinos Ligonių Sveikatos koplyčia – katalikų koplyčia, stovinti Trakų rajone, Rūdiškių seniūnijoje, Gojaus kaime. Pasiekiama nuo kelio  pavažiavus per Gojaus mišką 3 km į vakarus.  Koplyčia priklauso Paluknio Šv. Jono Krikštytojo parapijai. Laikomos sekmadieninės šv. Mišios.

Relikvijos 

Prižiūrėta, švytinti koplyčia yra vienas iš turistinių traukos objektų Trakų rajone. Tikinčiuosius į atokiai įsikūrusį kaimelį traukia koplyčioje esančios relikvijos. Viena iš jų yra Dievo Motinos Ligonių Sveikatos paveikslas, kuris priskiriamas prie Dievo malonėmis garsėjančių paveikslų. Tai Vilniaus Šv. Kryžiaus bonifratrų vienuolyno bažnyčios (dabar Marijos vargdienių seserų vienuolynas) paveikslo kopija. 1936 m. paveikslą nutapė Romuald Varachovski. Taip pat koplyčioje saugomas originalus 36 cm aukščio relikvijorius - monstrancija, kuriai sukurti panaudotos kulkos, išimtos iš  Austrijos, Prūsijos ir Rusijos kariuomenių kareivių kūnų. Bonifratrų ligoninė Pirmojo pasaulinio karo metu buvo tapusi karo ligonine. Iš mūšio laukų čia buvo atvežami sužeisti kareiviai. Vienuolis Vlodimiežas (tikr. Aleksandras Andžejevskis)  rinko iš kareivių kūnų išimtas kulkas, iš kurių vėliau buvo sukurtas monstrancijos pavidalo relikvijorius. Koplyčioje saugoma ir apie 200 puslapių Gojaus kaimo ir pačios koplyčios istorijos kronika, senas laikrodis, ant kurio tėvas Vlodimiežas savo ranka užrašė: „Viena iš tų valandų gali būti tavo“.

Istorija 

Gojuje pirmoji nedidelė koplyčia pradėta statyti 1936 m. pagal tėvo Vlodimiežo projektą. Jos ilgis siekė 3 metrus, plotis - 2 metrus, aukštis  - 3 metrus. Paluknio parapijos klebonas kun. Kazimiež Packevič gavo pritarimą iš Vilniaus arkivyskupo Romualdo Jalbžykovskio koplyčios pašventinimui. Ji iškilmingai pašventinta 1937 m. liepos 18 d.

1938 m. parapijiečiai nutarė padidinti koplyčią, tam pritarė klebonas K. Packevič. Tais pačiais metais gautas leidimas iš Vilniaus arkivyskupo statyti koplyčią. 1939 m. klebonas K. Packevič pašventino koplyčios pamatus. Pašventinimo aktas užmūrytas pagrindinio altoriaus sienoje.

Gojaus koplyčios paveikslas traukė žmones, kurie turėjo skundų dėl sveikatos problemų, tikėta stebuklingais išgijimais. 1940 m. liepos 9 d. speciali komisija patvirtino stebuklingą Konstansijos Trombačik iš kaimyninio Vištelionių kaimo išgijimą. 1940 m. Vilniaus arkivyskupo raštu pritarta Paluknio parapijos prašymui rengti Dievo Motinos Ligonių Sveikatos garbei atlaidus. 

Nuo 1940 m. koplyčia turėjo nuolatinį kunigą, kuris buvo apgyvendinamas Gojaus kaimo gyventojo Piotro Trusevič namuose. Kunigo iš Vilniaus Edvardo Koreckio, vadinto Gojaus koplyčios rektoriumi, dėka Gojaus koplyčioje buvo pabaigti statybos darbai, suburtas choras, nupirkta fisharmonija, taip pat šventoriuje pastatyta Dievo Motinos Nekalto Prasidėjimo statula. Aplink koplyčią tėvo Vlodimiežo sumanymu pasodintos 22 liepos (tuo metu Gojuje gyvenusių vaikų skaičius). Medelius sodino patys vaikai, pasižadėję jais toliau rūpintis.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Gojaus kaime – jubiliejiniai atlaidai
 Gojaus koplyčios pašventinimo 75 metų jubiliejus (lenkų k.)
 Kelionės. Dievo Motinos Ligonių Sveikatos koplyčia

Trakų rajono koplyčios
Eglės tvenkinys

Eglės tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Druskininkų savivaldybėje, Druskininkų miesto rytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Grūtos upę (Nemuno intakas) 1,2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 1,06 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 100,5 m. Krantai aukšti, aplinkui stūkso Balainės miškas. Pasroviui už 34 m telkšo Grūtos tvenkinys, priešsroviui už 17 m telkšo Girininkijos tvenkinys. Į šiaurę įsikūrusi sanatorija „Eglė“, į pietvakarius – Druskininkų ligoninė. Pietrytinėje pakrantėje yra stovyklavietė.

Šaltiniai 

Druskininkų savivaldybės tvenkiniai
Liškiavos tvenkinys

Liškiavos tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Varėnos rajone, 12 km į pietvakarius nuo Merkinės, 1 km į šiaurę nuo Liškiavos. Sudarytas užtvenkus Liškiavės upelį (Nemuno intakas) 1,8 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,18 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 114,1 m. Pietinis krantas aukštas, apaugęs Liškiavos mišku. Į šiaurę įsikūręs Aušrinės kaimas.

Šaltiniai 

Varėnos rajono tvenkiniai
Cibonių tvenkinys

Cibonių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Varėnos rajone, 11 km į pietryčius nuo Varėnos. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Uosupio intakas) 0,26 km nuo jo įtekėjimo į Čepelūnų tvenkinį. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,37 km, plotis – iki 0,26 km. Altitudė 162,8 m. Krantai žemi. Pietiniame krante stūkso Dainavos miškas. Rytiniame krante įsikūręs Cibonių kaimas, vakariniame – Ulbinų kaimas.

Tvenkinys įrengtas 1978 m.

Šaltiniai 
 Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998

Varėnos rajono tvenkiniai
Portugalijos futbolo varžybos 1933–1934 m.

Portugalijos futbolo varžybos 1933–1934 m.

Neoficialios pirmenybės (1934–35 m.) 
 Pirmenybės iš pradžių vyko regionuose, o regionų čempionai dalyvavo atkrintamosiose varžybose. 
 Regionų nugalėtojai rungėsi pirmame ture, nugalėtojai pateko į antrą turą. 
 Laimėjusieji kovojo ketvirtfinaliuose, pusfinaliuose, o dvi stipriausios komandos susitiko finale.

 Sporting Lisboa tapo nugalėtojais.
 FC Barreirense liko antroje vietoje.
 Trečią vietą pasidalino Vitoria Setubal ir Benfica Lisboa.

 Sporting CP nugalėjo finalo rungtynėse rezultatu 4-3.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF statistika
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrų istorija)

Portugalijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 1933–1934 m.
Portugalijos futbolo varžybos 1932–1933 m.

Portugalijos futbolo varžybos 1932–1933 m.

Neoficialios pirmenybės (1932–33 m.)
 Pirmenybės iš pradžių vyko regionuose, o regionų čempionai dalyvavo atkrintamosiose varžybose. 
 Regionų nugalėtojai rungėsi pirmame ture, nugalėtojai pateko į antrą turą. 
 Laimėjusieji kovojo ketvirtfinaliuose, pusfinaliuose, o dvi stipriausios komandos susitiko finale.

 Belenenses Lisboa tapo nugalėtojais.
 Sporting Lisboa liko antroje vietoje.
 Trečią vietą pasidalino Vitoria Setubal ir FC Porto.

 CF Os Belenenses finale nugalėjo 3-1.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF statistika
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrų istorija)

Portugalijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 1932–1933 m.
Primera División (Salvadoras)

Primera División (La Liga Mayor; La Primera) – aukščiausia Salvadoro futbolo lyga.

Komandos 
Čempionate žaidžia 12 komandų:

Čempionai 

Amerikos futbolo lygos
Salvadoras
Portugalijos futbolo varžybos 1931–1932 m.

Portugalijos futbolo varžybos 1931–1932 m.

Neoficialios pirmenybės (1931–32 m.) 
 Pirmenybės iš pradžių vyko regionuose, o regionų čempionai dalyvavo atkrintamosiose varžybose. 
 Regionų nugalėtojai rungėsi pirmame ture, nugalėtojai pateko į antrą turą. 
 Laimėjusieji kovojo ketvirtfinaliuose, pusfinaliuose, o dvi stipriausios komandos susitiko finale.

 FC Porto tapo nugalėtojais.
 Belenenses Lisboa liko antroje vietoje.
 Trečią vietą pasidalino  FC Barreirense ir Benfica Lisboa.

 Po pirmųjų rungtynių tarp FC Porto ir CF Os Belenenses buvo lygu 4-4.

 FC Porto peržaidime nugalėjo CF Os Belenenses rezultatu 2-1.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF statistika
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrų istorija)

Portugalijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 1931–1932 m.
Portugalijos futbolo varžybos 1930–1931 m.

Portugalijos futbolo varžybos 1930–1931 m.

Neoficialios pirmenybės (1930–31 m.) 
 Pirmenybės iš pradžių vyko regionuose, o regionų čempionai dalyvavo atkrintamosiose varžybose. 
 Regionų nugalėtojai rungėsi pirmame ture, nugalėtojai pateko į antrą turą. 
 Laimėjusieji kovojo ketvirtfinaliuose, pusfinaliuose, o dvi stipriausios komandos susitiko finale.

 Benfica Lisboa tapo nugalėtojais.
 FC Porto liko antroje vietoje.
 Trečią vietą pasidalino Maritimo Funchal ir Vitoria Setubal

 SL Benfica finale nugalėjo varžovus 3-0.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF statistika
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrų istorija)

Portugalijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 1930–1931 m.
Portugalijos futbolo varžybos 1929–1930 m.

Portugalijos futbolo varžybos 1929–1930 m.

Neoficialios pirmenybės (1929–30 m.) 
 Pirmenybės iš pradžių vyko regionuose, o regionų čempionai dalyvavo atkrintamosiose varžybose. 
 Regionų nugalėtojai rungėsi pirmame ture, nugalėtojai pateko į antrą turą. 
 Laimėjusieji kovojo ketvirtfinaliuose, pusfinaliuose, o dvi stipriausios komandos susitiko finale.

 Benfica Lisboa tapo nugalėtojais.
 FC Barreirense liko antroje vietoje.
 Trečią vietą pasidalino Belenenses Lisboa ir Uniao Lisboa.

 SL Benfica nugalėjo varžovus finalo rungtynėse rezultatu 3-1.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF statistika
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrų istorija)

Portugalijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 1929–1930 m.
Portugalijos futbolo varžybos 1928–1929 m.

Portugalijos futbolo varžybos 1928–1929 m.

Neoficialios pirmenybės (1928–29 m.) 
 Pirmenybės iš pradžių vyko regionuose, o regionų čempionai dalyvavo atkrintamosiose varžybose. 
 Regionų nugalėtojai rungėsi pirmame ture, nugalėtojai pateko į antrą turą. 
 Laimėjusieji kovojo ketvirtfinaliuose, pusfinaliuose, o dvi stipriausios komandos susitiko finale.

 Belenenses Lisboa tapo nugalėtojais.
 Uniao Lisboa liko antroje vietoje.
 Trečią vietą pasidalino Vitoria Setubal ir Sporting Lisboa.

 Belenenses Lisboa nugalėjo varžovus finalo rungtynėse rezultatu 2-1.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF statistika
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrų istorija)

Portugalijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 1928–1929 m.
Portugalijos futbolo varžybos 1927–1928 m.

Portugalijos futbolo varžybos 1927–1928 m.

Neoficialios pirmenybės (1927–28 m.) 
 Pirmenybės iš pradžių vyko regionuose, o regionų čempionai dalyvavo atkrintamosiose varžybose. 
 Regionų nugalėtojai rungėsi pirmame ture, nugalėtojai pateko į antrą turą. 
 Laimėjusieji kovojo ketvirtfinaliuose, pusfinaliuose, o dvi stipriausios komandos susitiko finale.

 FC Carcavelinhos tapo nugalėtojais.
 Sporting Lisboa liko antroje vietoje.
 Trečią vietą pasidalino Benfica Lisboa ir Vitoria Setubal.

 FC Carcavelinhos nugalėjo varžovus finalo rungtynėse rezultatu 3-1.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF statistika
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrų istorija)

Portugalijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 1927–1928 m.