joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Telia

Telia Company AB – Švedijos telekomunikacijų bendrovė, įsikūrusi Stokholme. 38,4 % „Telia“ akcijų priklauso Švedijos valstybei. Prekiauja išmaniaisiais telefonais, planšetiniais, nešiojamaisiais kompiuteriais, išmaniaisiais laikrodžiais, išmaniaisiais televizoriais ir kt. Teikia IT, fiksuotojo ir mobiliojo ryšio, skaitmeninės televizijos bei interneto paslaugas. Veikia Šiaurės ir Rytų Europos šalyse (Danijoje, Norvegijoje, Švedijoje, Suomijoje, Estijoje, Latvijoje, Lietuvoje), Vidurinėje ir Pietų Azijoje. Bendrovės akcijomis prekiaujama Stokholmo ir helsinkio vertybinių popierių biržose.

Istorija 
Bendrovė susikūrė 2003 m. susijungus Švedijos įmonei „Telia“ ir Suomijos bendrovei „Sonera“ į „TeliaSonera“ bendrovę. Tai įvyko netrukus po to, kai nepavyko Telia susijungimas su Norvegijos Telenor kompanija, kuri dabar yra grupės pagrindinis konkurentas Šiaurės šalyse. 2016 m. grupė pervadinta į „Telia Company“. Pati „Telia“ buvo įkurta 1853 m. kaip „Kungl. Telegrafverket“. Vėliau kompanija priklausė Švedijos valstybei ir turėjo telefono ryšio monopolį.

Lietuvoje 
„Telia“ įmonė turi 88,15 % „Telia Lietuva“ AB akcijų. „Telia Lietuva“ įkurta 2016 m. „TEO LT“ įsigijus didžiausią šalies mobiliojo ryšio paslaugų bendrovę „Omnitel“. 2017 m. vasario 1 d. bendra įmonė buvo pervadinta į „Telia Lietuva“. Nuo 2000 m. bendrovės akcijomis prekiaujama vertybinių popierių biržoje „Nasdaq Vilnius“ (simbolis – TEL1L).

2017 m. pajamos siekė 370,1 mln. eurų, bendrovė turėjo daugiau kaip 2200 darbuotojų. 2017 m. turėjo virš 211 tūkst. išmaniosios televizijos, virš 264 tūkst. šviesolaidinio interneto, apie 1,35 mln. mobiliojo ryšio ir apie 416 tūkst. fiksuotojo ryšio vartotojų.
Nuo 2018 m. liepos vadovu paskirtas Dan Strömberg.

Latvijoje 

„Telia“ valdo 49 % fiksuotojo ryšio bendrovės „Lattelecom“ akcijų, o Latvijos valstybei priklauso 51% akcijų. Mobiliojo ryšio bendrovėje LMT „Telia“ taip pat turi 49 % akcijų, šioje įmonėje Latvijos valstybiniam radijo ir televizijos centrui priklauso 23 % akcijų, įmonei „Lattelecom“ – 23 %, o Latvijos vyriausybei – 5 % akcijų.

Išnašos 

Švedijos įmonės
Lietuvos telekomunikacijų bendrovės
Lombardų kalba

Lombardų kalba – kalba, kuria kalbama Šiaurės Italijoje (daugiausia Lombardijoje ir kaimyniniuose regionuose) bei Šveicarijoje. Lombardų kalba dar skirstoma į vakarų ir rytų lombardų kalbas.

Lombardų kalba kai kurių mokslininkų laikoma italų kalbos dialektu, tačiau didžioji dauguma ją pripažįsta kaip kalbą.

Nuorodos 
 

Romanų kalbos
Beržaragis

Beržaragis – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, Linkmenų seniūnijoje, Aukštaitijos nacionaliniame parke, Baluošo ežero vakariniame krante. Kaimą supa miškas. Kerta Vaidžiuškių-Vyžių kelias.

Istorija 
Sovietmečiu priklausė Palūšės apylinkei. 1980 m. gyveno 4 gyventojai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Aukštaitijos nacionalinis parkas
Briedinės

Briedinės – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės pietvakariuose, Linkmenų seniūnijoje, 4 km nuo Linkmenų.

Istorija 

Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei. 1980 m. gyveno 3 gyventojai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Aukštaitijos nacionalinis parkas
Cijonai

Cijonai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, Linkmenų seniūnijoje, Aukštaitijos nacionaliniame parke, 2 km į rytus nuo Linkmenų.

Istorija 
Senovėje garsėjo kaip kalvystės centras. Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Aukštaitijos nacionalinis parkas
Darželiai (Ignalina)

Darželiai – vienkieminis etnografinis kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, Aukštaitijos nacionaliniame parke. Yra 2,5 km į šiaurės rytus nuo Linkmenų prie kelio Linkmenys-Antalksnė. Įsikūrusi dvasinio ugdymo bendrija „Kelias“. Šalia kaimo stūkso Linkmenų piliakalnis (Pilalė), yra Benediktavo kraštovaizdžio draustinis.

Istorija 

Darželiai įsikūrė kaip vienkiemis XX a. pradžioje, per Stolypino reformą. Sovietmečiu kaimas buvo Linkmenų apylinkėje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Etnografiniai kaimai Aukštaitijos nacionaliniame parke
Derviniškė

Derviniškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės vakaruose, Linkmenų seniūnijoje, Utenos rajono paribyje. Yra 2,5 km į šiaurę nuo Linkmenų.

Istorija 
Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei. Derviniškėje gimė „Tigro“ partizanų rinktinės vadas Leonas Vilutis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Drūtūnai

Drūtūnai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės pietvakariuose, 0,5 km į vakarus nuo Šakarvų ežero, prie  kelio. Į pietus nuo kaimo, miškelyje yra Šakarvos pilkapynas.

Kaimo vardu nuo 2011 m. žaidžia FSK Drūtūnai Ignalina futbolo komanda.

Istorija

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Aukštaitijos nacionalinis parkas
Gineitiškis

Gineitiškis – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės vakaruose, Aukštaitijos nacionaliniame parke. Yra Pakaso ežero rytinėje pakrantėje, prie kelio į Stripeikius.

Istorija 

1810 m. minimas Gineitiškių palivarkas, priklausęs I. Tyzenhauzui ir prijungtas prie Ignalinos.

Gineitiškis įsikūrė kaip vienkiemis XX a. pradžioje, per Stolypino reformą.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Aukštaitijos nacionalinis parkas
Jovaraučiškės

Jovaraučiškės – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės pietvakariuose, Linkmenų seniūnijoje, 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Linkmenų. Kaimas įsikūręs Pakalo ežero pietinėje pakrantėje.

Istorija 
Iki XX a. vid. kaimas žinomas kaip Varovščyzna ().

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Krivasalis

Krivasalis – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės pietvakariuose, prie Linkmenų–Pakriaunio kelio, tarp Pakalo ežero šiaurėje ir Kiauno pietuose. Kaimo šiaurės vakaruose stūkso iškilus Šventakalnio kalnas, nuo kurio atsiveria vaizdas Labanoro girion.

Ties kaimu buvo keletas V–X a. pilkapių su degintiniais kapais. Kaimo kapinėse yra ąžuolinis kryžius, skirtas kaimo partizanams, priklausiusiems Vytauto apygardos Liūto rinktinei atminti. Pradinė mokykla (nuo 1936 m.), biblioteka.

Istorija 

Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei (iki 1954 m. – Krivasalio apylinkės centras).

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Kaime 1928 m. gimė politinis veikėjas Antanas Terleckas, o 1939 m. gimė jo brolis, Kovo 11-osios akto signataras Vladas Terleckas.

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Mačiutiškės

Mačiutiškės – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės pietvakariuose, Linkmenų seniūnijoje, Lūšių ežero pietinėje pakrantėje. Yra kaimo turizmo sodyba.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Maksiūnai

Maksiūnai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės pietvakariuose, Linkmenų seniūnijoje, 3 km į vakarus nuo Šakarvos. Įeina į Aukštaitijos nacionalinio parko teritoriją.

Istorija 

Seniau Maksiūnai priklausė Švenčionių apskrities Linkmenų valsčiui. 1924 m. įsteigta „Ryto“ d-jos mokykla (1926 m. uždaryta). Pokario metais veikė Vytauto apygardos, Tigro partizanų rinktinės partizanai. Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Morkūniškė

Morkūniškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, Linkmenų seniūnijoje. Įsikūręs 3 km į šiaurės vakarus nuo Šakarvos.

Istorija 

Iki XX a. vid. vietovė buvo žinoma kaip Bžozovščyznos palivarkas (). Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei.

Gyventojai

Žymūs žmonės 

Morkūniškėje gimė geografas Vincas Brazauskas.

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Padumblys

Padumblys – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, Linkmenų seniūnijoje, 2 km į pietvakarius nuo Šakarvos. Palei kaimą eina kelias .

Istorija 
Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Pakiaunys

Pakiaunys – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Linkmenų. Kaime yra išlikęs XIX a. statytas Pakiaunio dvaras, taip pat dvaro parkas.

Geografija 

Netoliese yra Kiauno ežeras, pro kaimą teka Kiaunos upė. Pakiaunį supa Palabažio miškas, kuris ribojasi su Labanoro regioniniu parku. Artimiausi kaimai – Sidabrinė, Kiauneliškis (per kurį nutiesta geležinkelio atšaka Vilnius – Utena), Stirninė, Paulinavas, Ramusis, Krivasalis.

Etimologija 

Kaimo vardas – vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo Kiauno ežero ar Kiaunos upės vardo.

Istorija

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Zigmantas Kiaupa – Lietuvos istorikas, humanitarinių mokslų daktaras.

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Papliaušys

Papliaušys (arba Ažugalis) – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, Linkmenų seniūnijoje. Įsikūręs Aukštaitijos nacionaliniame parke, Linkmenų miško gilumoje, į šiaurę nuo Almajo ežero. Į rytus nuo kaimo teka Pliaušės upelis.

Istorija 
Sovietmečiu priklausė Palūšės apylinkei.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Aukštaitijos nacionalinis parkas
Pažeimenys

Pažeimenys – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, Linkmenų seniūnijoje, 2 km į pietvakarius nuo Šakarvos. Kaimas yra Aukštaitijos nacionaliniame parke, Žeimenio ežero pakrantėje.

Istorija 
Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Aukštaitijos nacionalinis parkas
Paukojė

Paukojė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės pietvakariuose, Linkmenų seniūnijoje, Aukštaitijos nacionaliniame parke. Įsikūręs Ūkojo ežero pakrantėje, prie Pakasos upelio, jungiančio jį su Pakaso ežeru. Per kaimą eina  kelias.

Istorija 
Sovietmečiu priklausė Palūšės apylinkei.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Simoniškis II

Simoniškis II – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, Linkmenų seniūnijoje, 3 km į pietvakarius nuo Šakarvos. Kaimas įsikūręs Aukštaitijos nacionaliniame parke, prie Jaurupės upelio, į rytus nuo Prūdo ežero.

Istorija 
Sovietmečiu priklausė Palūšės apylinkei.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Pažiezdris

Pažiezdris – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1,5 km į šiaurės vakarus nuo Linkmenų. Kaimas įsikūręs Žiezdro ežero pakrantėje.

Istorija 

Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
2007 m. Europos krepšinio čempionatas

XXXV Europos krepšinio čempionatas – 2007 m. rugsėjo 3-16 d. Ispanijoje vykęs vyrų krepšinio čempionatas.

2007 metais buvo pakeista čempionato sistema. Pirmame čempionato grupių etape, kuris vyko rugsėjo 3-6 d. rinktinės sužaidė su savo grupės (A, B, C arba D) rinktinėmis po vienerias rungtynes. Į kitą atrankos etapą pateko po tris stipriausias komandas iš kiekvienos grupės, sudarant dvi grupes. Šiame etape užskaityti pirmojo etapo komandų tarpusavio rezultatai ir dar žaistos trejos rungtynės su rinktinėmis, prieš kurias nebuvo žaista pirmajame etape. Iš E ir F grupių į ketvirtfinalį pateko po keturias stipriausias komandas. Nugalėjusios rinktinės vėliau kovojo pusfinalyje ir finale.

Nugalėtojais tapo Rusijos krepšininkai, finale nugalėję šeimininkus ispanus. Lietuva užėmė 3 vietą, nugalėjusi Graikiją.

Finalinio etapo dalyviai 
Dalyvių pasiekimai iki 2007 čempionato.
  (medalių neiškovojo);
  (sidabras 1973, 1999, 2003; bronza 1991, 2001);
  (auksas 1983, 1999; sidabras 1937, 1946, 1991, 1997; bronza 1971, 1975, 1985, 2003);
  (sidabras 1979);
  (auksas 1987, 2005; sidabras 1989; bronza 1949);
  (auksas 1935; sidabras 1939);
  (sidabras 1963, bronza 1939, 1965, 1967)
  (auksas 1937, 1939, 2003; sidabras 1995);
  (bronza 1993, 1995);
  (sidabras 1949, bronza 1937, 1951, 1953, 1959, 2005);
  (medalių neiškovojo);
  (sidabras 1993, bronza 1997);
  (medalių neiškovojo);
  (medalių neiškovojo);
  (sidabras 2001);
  (auksas 1993, sidabras 2005);

Grupės

Arenos

Grupės varžybos

A grupė 
 Varžybų vieta: Granada, Palacio Municipal de Deportes de Granada.

B grupė 
 Varžybų vieta: Sevilija, Palacio Municipal de Deportes San Pablo.

C grupė 
 Varžybų vieta: Palma de Maljorka, Palma Arena.

D grupė 
 Varžybų vieta: Alikantė, Centro de Tecnificación de Alicante.

Atranka 
Varžybų vieta: Madridas, Madrid Arena.

E grupė

F grupė

Atkrintamosios varžybos

Finalinis turnyras

Dėl 5–8 vietų

Nuorodos 
 Oficiali svetainė (angliškai) 
 

Europos krepšinio čempionatai
2007 sporte
Ispanijos krepšinio varžybos
Pagojė

Pagoje vadinami kaimai:

 Anykščių rajone:
 Anykščių seniūnijoje,
 Kavarsko seniūnijoje:
 Pagojė I,
 Pagojė II,
 Kurklių seniūnijoje;
 Biržų rajone;
 Kupiškio rajone:
 Alizavos seniūnijoje,
 Šimonių seniūnijoje;
 Molėtų rajone;
 Rokiškio rajone;
 Ukmergės rajone:
 Deltuvos seniūnijoje,
 Pabaisko seniūnijoje;
 Utenos rajone.
Ramoniškiai (Sudargas)

Ramoniškiai – kaimas Šakių rajono savivaldybės vakaruose, prie pat sienos su Rusija, greta plento . Yra pasienio kontrolės punktas ties Lietuvos–Rusijos valstybine siena.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šakių rajono savivaldybės gyvenvietės
Saločių Antano Poškos pagrindinė mokykla

Pasvalio rajono Saločių Antano Poškos pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Saločiuose (Pasvalio raj.), Vytauto g. 11, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190615670. Steigėjas Pasvalio rajono savivaldybės taryba. Mokykla įsikūrusi šiauriniame Pasvalio rajono pakraštyje, prie Via Baltica magistralės. Mokykloje veikia krašto istorijos muziejus ir dailės galerija.

Filialai:
 Saločių Antano Poškos pagrindinės mokyklos Namišių pradinio ugdymo skyrius
 Saločių Antano Poškos vidurinės mokyklos Kiemėnų pagrindinio ugdymo skyrius (iki 2007 m.)

Istorija 

Parapijinė mokykla prie Saločių bažnyčios veikė jau XIX a. pradžioje. 1866 m. iš Saločių mokykla perkelta į Kiemėnus. 1908 m. prie bažnyčios klebonijos įkurta lietuviška mokykla. Apie 1924 m. miestelyje atidaryta ir valdiška mokykla. 1929 m. pradėta statyti dviejų aukštų mūrinė mokykla. Statybai naudotos Saločių dvaro ūkinio pastato plytos. 1930 m. atidaryta pradžios mokykla, pavadinta daktaro Jono Basanavičiaus vardu. Antrojo pasaulinio karo metu labai nukentėjo viso miestelio pastatai, taip pat ir mokykla.

1944 m. spalio mėn. prasidėjo mokymas, 1945 m. atidarytos progimnazijos klasės. Progimnazija įsikūrė Škilinpamūšio dvare, 1946 m. sugrąžinta į Saločius. Iki 1949 m. dirbo kaip atskiros mokyklos: pradinė ir progimnazija, kiekviena su savo vadovais, 1949 m. mokyklos sujungtos. 1965 m. atidarytas pirmasis mokyklos priestatas, 1978 m. antrasis. Senasis pradinės mokyklos pastatas buvo renovuotas, 2004 m. jame įsikūrė kultūros centras.

2003 m. rugsėjo 1 d. rajono savivaldybės tarybos sprendimu mokykla pavadinta keliautojo Antano Poškos (1903–1992) vardu. 2004 m. sausio 1 d. prie Saločių Antano Poškos vidurinės mokyklos prijungta Kiemėnų pagrindinė mokykla ir Namišių pradinė mokykla. 2007 m. prie mokyklos įsteigti du vaiko dienos centrai Puškoniuose ir Dagiuose. 2007 m. rugsėjo 1 d. rajono savivaldybės tarybos sprendimu Kiemėnų pagrindinio ugdymo skyrius panaikintas.

Direktoriai 
 1930–1940 m. Jonas Morkvėnas
 1949 m. Jonas Narvidas
 V. Vaitiekaitis, R. Vaitiekūnaitė, G. Jankūnaitė, P. Čiuplinskas
 nuo 2001 m. Laima Jankauskienė

Žymūs mokytojai 
 Vaclovas Bagdonavičius
 Jonas Mikelinskas

Žymūs mokiniai 
 Henrikas Čigriejus, rašytojas
 Jonas Čiulevičius, agronomas, politikas

Nuorodos 

 Mokyklos svetainė

Saločiai
Lietuvos pagrindinės mokyklos
Pasvalio rajono savivaldybės mokyklos
Lentupis

Lentupis – miestelis šiaurės Baltarusijoje, 16 km į pietryčius nuo Švenčionių, 1 km nuo Lietuvos–Baltarusijos valstybinės sienos, 40 km į vakarus nuo Pastovių. Yra geležinkelio Lentupis–Polockas galinė stotis. Miestelyje yra biblioteka, kultūros namai, ligoninė, vaistinė, spirito gamykla.

Istorija 

Lentupis įsikūręs etninėse lietuvių žemėse. Minimas nuo 1385 m. XIV a. – XVIII a. Lentupis priklausė Lietuvos didžiajai kunigaiktystei. A. Daugirdas-Daugirdaitis 1459 m. čia pastatydino medinę bažnyčią, kurią 1700 atnaujino tuometinis dvaro savininkas Jonas Vladislovas Bžostovskis. Nuo 1795 m. Lentupis priklausė Rusijos imperijai, buvo Užnerio apskrityje. 1854–1915 m. Lentupio dvarą valdė Biševskiai. 1865 m. įkurta Lentupio pradžios, dab. vidurinė mokykla. 1900 m. pagal architekto T. Rostvorovskio projektą J. Biševskiui buvo pastatyti neorenesansinio stiliaus dvaro rūmai.

1885–1918 m. Lentupis buvo valsčiaus centras. 1902–1911 m. parapijiečių rūpesčiu pastatyta nauja mūrinė Šv. Andriejaus Bobolos bažnyčia. Joje vyko garsūs šv. Onos atlaidai, per kuriuos aukoti vaškiniai votai prie stebuklinga laikomos šv. Onos statulos. Nuo XIX a. pabaigos pro Lentupį ėjo siaurasis geležinkelis Švenčionėliai-Glubokas. Per Pirmąjį pasaulinį karą Lentupį 1915 m. užėmė Vokietijos kariuomenė. Netoli miestelio ėjo fronto linija. 1916 m. nutiestas Pabradės–Lentupio geležinkelis, amžiaus pabaigoje išardytas. 1920 m. liepos mėnesį Lentupį buvo užėmusi Lietuvos kariuomenė.

1921–1939 m. miestelį valdė Lenkija, Lentupis buvo Vilniaus vaivadijos Švenčionių apskrities valsčiaus centras. Veikė teismas, kuris nemažai gyventojų nubaudė už lietuvišką kultūrinę veiklą. Nuo 1939 m. Lentupis priklausė Baltarusijos SSR. Per Antrąjį pasaulinį karą 1941–1944 m. miestelį buvo užėmusi Vokietijos kariuomenė. 1942 m. Lentupio valsčius buvo įtrauktas į Svyrių apskritį ir prijungtas prie vokiečių okupacinės administracijos įkurtos Lietuvos generalinės srities. Buvo įkurtos lietuvių administracinės įstaigos: savivaldybė, paštas, policija, urėdija ir kitos. Vadinamosios Markovo grupės sovietiniams partizanams 1942 m. nušovus 3 vokiečių karius, okupantai naciai išžudė visus Lentupio vyrus ir visus vyrus, gyvenančius 4 km aplink miestelį, iš viso apie 400–600 žmonių. Nuo 1967 m. Lentupis – miesto tipo gyvenvietė.

2007 m. Lentupio geležinkelio stotyje buvo pastatytas biustas, skirtas atminti Boleslovą Jaloveckį.

Miestelis Pirmojo pasaulinio karo metais

Šaltiniai 

Vitebsko srities miesto tipo gyvenvietės
Pastovių rajono gyvenvietės
Vaškų gimnazija

Pasvalio rajono Vaškų gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Pasvalio raj., Vaškuose, Mokyklos g. 23, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190616053.

Filialai:
Pasvalio rajono Vaškų vidurinės mokyklos Nairių pradinio ugdymo skyrius;
Pasvalio rajono Vaškų vidurinės mokyklos Grūžių pagrindinio ugdymo skyrius.

Istorija 

1853 m. Vaškuose veikė parapinė mokykla, įkurta vyskupo M. Valančiaus paskatinimu. Ją lankė 28 mokiniai. Po 1863 m. sukilimo mokykla buvo surusinta. 1912 m. caro valdžios leidimu įsteigta pradžios mokykla. 1928 m. mokyklai suteiktas Simono Daukanto vardas. 1934 m. Vaškuose buvo pastatyta pradinė mokykla. Ji buvo 6 skyrių, dirbo 6 mokytojai, kurie buvo labai gerbiami ir turėjo didelį autoritetą. Tuo pat metu prie mokyklos veikė 4 skyrių mokykla žydų vaikams.

1944 m. šalia pradinės mokyklos ėmė kurtis progimnazija. 1950–1952 m. mokykla reorganizavosi į vidurinę mokyklą. 1963 m. prie senosios mokyklos buvo atidarytas pirmasis priestatas, o 1975 m. išaugo pagrindinis mokyklos pastatas ir sporto salė.

Nuo 2000 m. mokykla įgyvendina profilinį mokymą. Mokyklos nuostata yra pripažinti ir suprasti, kad kiekvieno prigimtiniai sugebėjimai ir aplinka skiriasi, ir gerbti kiekvieną, koks jis yra. Mokykla bendradarbiauja su Švedijos Gotenės komunos mokyklomis, bendrauja su kitų Skandinavijos šalių mokyklomis. Vaškų vidurinę mokyklą remia Almos Adamkienės labdaros ir paramos fondas.

2014 m. rugsėjo 1 d. į Vaškų vidurinę mokyklą  susirinko 260 mokinių ir 33 mokytojai.

2015 m. mokymo įstaiga reorganizuota į Vaškų gimnaziją.

Direktoriai 

 Dalia Remeikienė

Žymūs mokytojai 

 Egidijus Lungis, pedagogas, Pasvalio rajono politikas

Žymūs mokiniai 

 Antanas Apynis, Vilniaus universiteto docentas
 Bronius Grigelionis, profesorius
 Rimantas Indrišionis, pedagogas, aviamodeliuotojas
 Bronius Maskuliūnas, kalbininkas. humanitarinių mokslų daktaras
 Rimantas Velykis, agronomas, Rokiškio rajono politikas

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė
 Mokyklos žurnalas 

Vaškai
Pasvalio rajono savivaldybės mokyklos
Lietuvos gimnazijos
Totorių kalba

Totorių kalba (tatar tele, tatarça, татар теле, татарча) – tiurkų kalboms priklausanti kalba, vartojama totorių.

Tarmės 

Totorių kalba turi tris pagrindinius dialektus: vakarų (Mişär), vidurio (plačiausiai naudojamas) ir rytų (Sibiro).

Literatūra 
 Gabdulchajus Achatovas. Leksikologija totorių kalbos. – Kazanė, 1995, ISBN 5-298-00577-2.

Nuorodos 
 

 Tatar.net 
 Informacija apie totorių raštą
 Totorių-rusų-anglų kalbų žodynas

Išnašos 

Tiurkų kalbos
Totoriai
Šibenikas

Šibenikas − miestas Kroatijoje, į šiaurės vakarus nuo Splito, prie Adrijos jūros, prie Krkos upės žiočių. Šalia Šibeniko yra Krkos nacionalinis parkas.

Šibenikas išsidėstęs amfiteatru, senamiestis yra netaisyklingo viduramžių plano. Mieste nemažai architektūros paminklų: gotikinė Šv. Barboros bažnyčia (1447−1451 m.), gotikiniai rūmai (Foskolo, XV a.), renesansinė Šibeniko Šv. Jokūbo katedra (1431−1555 m.; įtraukta į Pasaulio paveldo sąrašą), XV−XVII a. renesansinės, barokinės bažnyčios, rotušė.

Istorija 

Šibenikas minimas nuo XI a; nuo XIII a. − vyskupijos centras.

Sportas 
 HNK Šibenik (futbolas)

1973 m. mieste vyko 1973 m. pasaulio moterų rankinio čempionato varžybos.

Nuorodos 
 Oficiali Šibeniko miesto svetainė  (anglų, kroatų k.)
 Informacija turistams apie Šibeniką (anglų, italų, kroatų, vokiečių k.)

Kroatijos miestai
SPQR

SPQR – lotyniškos frazės Senatus Populusque Romanus (Romos žmonės ir senatas) pirmosios raidės, simbolizuojančios Romos respublikos vyriausybę ir naudotos kaip jos oficialus parašas. Sutinkamas ant monetų, viešų akmenyje ar metale įrėžtų dokumentų pabaigoje, dedikacijų prie monumentų ar kitur pabaigoje. Taip pat SPQR būdavo išrašytas ant legionų standartų, ir daugybę kartų sutinkama įvairioje senovės Romos laikų literatūroje, įskaitant ir Tito Livijaus bei Marko Tulijaus Cicerono darbus.

Šiuo metu SPQR yra Romos miesto herbe bei ant kanalizacijos šulinių dangčių.

Senovės Roma
Šviesolaidis

Šviesolaidis – labai plonos (apie 1/200 mm skersmens) stiklo gijos ar gijų kabelis. Tai cilindrinis dielektrinis bangolaidis, kuriuo dėl visiško vidaus atspindžio išilgai ašies perduodama šviesa.

Šviesolaidžių gamyba ir taikymas 

Šviesolaidžiai dažniausiai gaminami iš stiklo (aukštos kokybės silicio oksido ). Kartais įmaišant nežymų kiekį priemaišų, dažniausiai B, Ti, Ge ir pan. Technikoje šviesolaidžiais perduodama informacija, tikrinamas branduolinio reaktoriaus vidus, jie naudojami sunkiai prieinamoms vietoms apšviesti ir apžiūrėti. Medicinoje jais tiriamas skrandis, plaučiai ir kiti vidaus organai.

Šviesolaidžio sandara 
 šerdis
 apvalkalas
 apsauginis sluoksnis

Skaidulinių šviesolaidžių tipai 

 daugiamodžiai
 laiptinio lūžio rodiklio
 gradientinio lūžio rodiklio
 vienamodžiai
 poliarizaciją išlaikantys

Šviesolaidžių pranašumai 
 didelis šviesos nešantysis dažnis leidžia perduoti didelį informacijos kiekį
 dideli atstumai
 atsparumas trikdžiams

Nuorodos 
 Optikos skaidulų asociacija
 Kaip gaminami šviesolaidžiai (video) 
 Knygos šviesolaidžių tematika
 Šviesolaidžių technologijos

Optiniai prietaisai

sr:Оптички кабл
FC Sheriff

Tiraspolio „Sheriff“ – Moldavijos futbolo klubas iš Tiraspolio.

Istorija 
1996 m. antroje pakopoje žaidė FC Tiras. Jie iškopė į aukščiausią šalies lygą.

1997 m. pasikeitė pavadinimą ir nuo to laiko žinomi Sheriff FC pavadinimu.

Daugkartinis Moldavijos čempionas, kuris titulą iškovojo 19 kartų. Atstovauja šaliai UEFA čempionų lygos turnyro atrankose.

2021–2022 m. pasiekė Čempionų lygos grupių etapą, kur surinko 6 taškus. Sensacija tapo 2021 m. rugsėjo 28 d. įvykusios rungtynės, kuriose sugebėjo išvykoje nugalėti būsimus čempionus Madrido „Real“.

Pasiekimai 

 Sandraugos čempionų taurės laimėtojas (2003 m.)

Sezonai 

|}

Sudėtis 
Atnaujinta: 2022 m. liepos 3 d.

Lietuviai 
 Deimantas Bička, saugas 1999–2000
 Igoris Stukalinas, saugas 1999–2000

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 YouTube platforma
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 Transfermarkt
 Elevensports

Sheriff
Maccabi Netanya FC

Natanijos „Maccabi“ – Izraelio futbolo klubas iš Natanijos.

Istorija
Klubas įkurtas 1934 m. Pravardė – „deimantai“.

Logotipų kaita

Apranga ir jos pokyčiai 
 Namuose žaidžia geltona juoda apranga.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Lietuviai 
 Viačeslavas Sukristovas, saugas 1992–1993

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Maccabi Netanya
Maccabi Petah Tikva FC

Petah Tikvos „Maccabi“ – Izraelio futbolo klubas iš Petah Tikvos.

Apranga ir jos pokyčiai 
 Namuose žaidžia balta mėlyna apranga.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Lietuviai 
  Mindaugas Panka, saugas (2015–2016)

Nuorodos 
 UEFA svetainė

Maccabi Petah Tikva
Panevėžio Aušros progimnazija

Panevėžio „Aušros“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Vienybės a. 38, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190420574.

Istorija 

Panevėžio 4-oji vidurinė mokykla atidaryta 1966 m. Nuo 2003 m. „Aušros“ vidurinė mokykla. 2008 m. rugsėjo 1 d. prijungta Panevėžio Gabijos pagrindinė mokykla. 2011 m. mokykla tapo pagrindine, 2015 m. – progimnazija.

Direktoriai 
 Giedrė Gruzdienė

Nuorodos 

 Mokyklos svetainė

Lietuvos progimnazijos
Aušros
Panevėžio Ąžuolo progimnazija

Panevėžio „Ąžuolo“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Žvaigždžių g. 26, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190423727.

Istorija 
Mokyklos statybos darbai pradėti 1986 m. vasarą pagal 1975 m. respublikiniame MSPI parengtą tipinį projektą Nr. 7367. Mokyklos darbo pradžia 1987 m. rugsėjo 1 d. Tada vadinosi Panevėžio 17-oji vidurinė mokykla.

1989 m. pradėtos formuoti sustiprinto chorinio dainavimo klasės. Panevėžio miesto tarybos 2001 m. vasario 15 d. sprendimu Nr. 15-18 mokykla pavadinta „Ąžuolo“ vidurine mokykla. Nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. „Ąžuolo“ vidurinė mokykla pertvarkoma į „Ąžuolo“ pagrindinę mokyklą. 2015 m. rugsėjo 1 d. pagrindinė mokykla pertvarkyta į progimnaziją.

Pavadinimų kaita

Direktoriai 
 1986 m. Rimantas Maldūnas
 1992 m. Gintaras Jurgėlas
 1993 m. Genovaitė Žilytė
 1999 m. Remigijus Glinskis

Nuorodos 

 Mokyklos svetainė

Lietuvos progimnazijos
Ąžuolo
Panevėžio Minties gimnazija

Panevėžio „Minties“ gimnazija (iki 2008 m. Panevėžio Minties vidurinė mokykla, iki 2004 m. Panevėžio 18-oji vidurinė mokykla) – dieninė savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Kniaudiškių g. 40, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190423912. Steigėjas – Panevėžio miesto savivaldybės taryba.

Istorija 
Mokykla pastatyta 1989 m. rugsėjo 1 d. pagal netipinį naujausią miesto mokyklos projektą. Projekto vyr. architektas Sigitas Kuncevičius, vyr. inžinierius A. Blažys. Mokyklą statė Panevėžio statybos trestas. Pagal šį projektą pastatytos mokyklos Alytuje, Kaune, Vilniuje. Nuo 2001 m. mokykloje nebekomplektuotos pradinės klasės, mokykla siekė gimnazijos statuso.

2004 m. gegužės 6 d. organizuoti mokyklos vardo rinkimai. 2004 m. liepos 8 d. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos sprendimu Panevėžio 18-ajai vidurinei mokyklai suteiktas „Minties“ vardas. 2007 m. liepos mėn. mokykla išleido 16-ąją abiturientų laidą, įteikta 114 brandos atestatų. 2008 m. sausio 8 d. patvirtintas įsakymas dėl Panevėžio „Minties“ vidurinės mokyklos ugdymo programos akreditacijos. Nuo 2008 m. rugsėjo 1 d. mokykla tapo keturmete gimnazija.

Direktoriai 
 Nuo 1989 m. – Egidijus Samas

Žymūs mokytojai 
Mokytojai, dirbantys gimnazijoje nuo pat jos įkūrimo (1989 m.):
 Reda Ambrazaitienė – rusų kalbos mokytoja metodininkė
 Ligita Dauderienė – muzikos mokytoja metodininkė
 Nijolė Krivickienė – lietuvių kalbos mokytoja metodininkė
 Zita Morkūnienė – rusų kalbos mokytoja metodininkė
 Vaidotas Rulys – istorijos mokytojas metodininkas

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė
 Virtuali mokymosi aplinka gimnazistams (Moodle)

Lietuvos gimnazijos
Minties
Panevėžio Saulėtekio progimnazija

Panevėžio „Saulėtekio“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Statybininkų g. 24, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 290422430. Steigėjas Panevėžio miesto savivaldybės taryba.

Istorija 
Panevėžio 11-oji vidurinė mokykla duris atvėrė 1975 m. rugsėjo 1 d. Nuo 1990 m. antrųjų klasių mokiniai pradeda mokytis anglų kalbos, o penktojoje klasėje tęsia pagilintą užsienio kalbos mokymąsi.

Nuo 1991 m. mokyklos 1-5 klasių mokiniai yra mokomi choreografijos, o mokslo metus užbaigia pasirodymu tėveliams mokyklos aikštėje. 1995 m. spalio 19 d. mokyklai suteiktas „Saulėtekio“ vidurinės mokyklos vardas. Nuo 2004 m. labiausiai pasižymėję mokyklos mokiniai ir mokytojai apdovanojami Didžiosiomis ir Mažosiomis „Saulės“ statulėlėmis.

Mokykloje leidžiami laikraštukai „Atžalynas“, „Juokrimtukas“, „Trupis“. 1998 m. atidaryta Galerija „XII“. Parodų organizatorius mokytojas V. Karosas. Galerijoje parodos ekspozicija mokyklos moksleivių, miesto ir respublikos dailininkai ir fotografai. 2004 m. veiklą pradėjo gamtos mokslų klubas „Eurеka“.

2011 m. rugsėjo 1 d. mokykla tapo „Saulėtekio“ progimnazija.

Direktoriai 
 1975–1992 m. Angelė Rauduvienė
 nuo 1992 m. Algirdas Gedeikis

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Lietuvos progimnazijos
Saulėtekio
Panevėžio Šaltinio progimnazija

Panevėžio „Šaltinio“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Kniaudiškių g. 67, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191816313. Steigėjas Panevėžio miesto savivaldybės taryba.

Istorija 
Panevėžio 20-oji vidurinė mokykla – jauniausia mieste, išaugusi atkūrus Lietuvos Nepriklausomybę, įkurta 1993 m. rugsėjo 1 d. Tą dieną duris atvėrė tik pradinių klasių korpusas. Naujuosius mokslo metus pradėjo 19 klasių: 9 pirmosios, 5 antrosios, 4 trečiosios ir viena ketvirtoji. 1994–1995 mokslo metais jau mokėsi ir aukštesniųjų klasių mokiniai, atėjo dirbti nauji mokytojai. 1998 m. iš 7 pavadinimų mokyklos bendruomenė išrinko „Šaltinio“ vardą, I-me etape rinkimų komisija sulaukė net 91 vardo pasiūlymų. 2004 m. rugsėjo 1 d. atidarytas mokyklos stadionas. Nuo 2008 m. „Šaltinio“ vidurinė mokykla nebeformuoja 11 klasių. 2009 m. rugsėjo 1 d. reorganizuota į pagrindinę mokyklą.

Direktoriai 
 1993 m. Adelė Bakienė
nuo 2015 m. gruodžio 23 d. Zina Stripeikienė

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė 

Lietuvos progimnazijos
Šaltinio
Panevėžio Vilties progimnazija

Panevėžio „Vilties“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Ramygalos g. 16, vykdanti pradinio ir pagrindinio ugdymo programas lietuvių ir rusų kalba. Įstaigos kodas 190420040. Steigėjas Panevėžio miesto savivaldybės taryba.

Istorija 
1944 m. rudenį Panevėžio mieste 45 rusų tautybės vaikai pageidavo mokytis rusakalbių mokykloje. LSSR švietimo ministerija leido atidaryti tris klases. Taip 1945 m. vasario 1 d. ėmė veikti trečioji progimnazija, kurioje buvo trys klasės: 5-oje klasėje – 17 mokinių, 6-oje klasėje – 15 mokinių, 7-oje klasėje – 13 mokinių. Kitais mokslo metais mokykloje jau mokėsi 108 mokiniai. Dėl mokinių skaičiaus didėjimo dalis klasių buvo perkelta į pastatą Kranto gatvėje, buvusioje mokytojų seminarijoje, dalis mokėsi Gegužės 1-os gatvėje.

1950 m. rugsėjį pradinės ir vyresnės klasės sujungtos ir mokykla tapo 3-iąja vidurine mokykla. Sukomplektuotos 33 klasės. Pirmame dešimtmetyje mokykloje direktoriavo M. I. Liadenko, A. P. Bezuglaja, M. A. Kuprijanova, A. B. Filimonov, du dešimtmečius vadovavo Dora Aleksejevna Gnusariova. 1970–2003 m. mokyklai vadovavo R. I. Paknienė , V. S. Griška, L. M. Dementjeva, A. Senvaitytė, P. Luomanas. Mokykloje dviem pamainomis mokėsi jau apie 1300 mokinių. Nuo 2003 m. mokyklai vadovauja Danutė Iljinienė.

1964 m. Ramygalos g. 16 pastatytas naujas pastatas, kuriame mokykla įsikūrusi ir dabar. 1980 m. pradėjo veikti bendrabutis mokiniams, atvykusiems mokytis iš rajono. 2005 m. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos sprendimu 3-iajai vidurinei mokyklai suteiktas „Vilties“ vardas, nuo 2005 m. rugsėjo 1 d. mokykla reorganizuota į mišriąją vidurinę mokyklą. Per 63 metus mokykla išleido 58 mokinių laidas, apie 35 600 abiturientų gavo atestatus.

Panevėžio miesto savivaldybės tarybos sprendimu „Vilties“ vidurinė mokykla nuo 2011 m. rugsėjo 1 d. pertvarkyta į „Vilties“ pagrindinę mokyklą. Nuo 2015 m. rugsėjo 1 d. „Vilties“ progimnazija, kurioje ugdomi 1-8 klasių moksleiviai. Rusakalbiai mokiniai integruojami į lietuvių kalba ugdomas klases, jiems sudarant galimybę rusų kalbos mokytis kaip gimtosios.

Direktoriai 

2003 m. Danutė Iljinienė-Valiukienė

Žymūs mokiniai 
 Vitalijus Kličko, boksininkas
 Vladimiras Kličko, boksininkas
 Artūras Melianas, Lietuvos politikas

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Lietuvos progimnazijos
Vilties
Panevėžio Vyturio progimnazija

Panevėžio „Vyturio“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Vasario 16-osios g. 40, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190423499.

Istorija 

Mokykla įkurta 1980 m. rugsėjo 1 d. kaip Panevėžio 15-oji vidurinė mokykla. Mokykloje dirbo 42 mokytojai, mokėsi 862 mokiniai. 1983 m. mokyklą baigė pirmoji abiturientų laida. 1984–1985 m. mokykloje buvo daugiau kaip 30 būrelių. 1993 m. gegužės 14 d. mokykla pavadinta „Vyturio“ vardu. 

1994 m. mokykloje pradedama įgyvendinti realinio profilio ekonominė pakraipa. 1993 m. išrinkta pirma mokyklos taryba. Jos pirmininkas - Paulius Vyšniauskas. 1995 m. spalio 6 d. išrinktas pirmasis mokyklos prezidentas Artūras Gerkavičius. 1996 m. įkurtas žydų kultūros klubas „Šalom“. 2003 m. įkurtas Tolerancijos ugdymo centras, vienas iš pirmųjų ir aktyviai bendradarbiaujančių centrų, kuris organizuoja apskrities mokinių konferenciją „Gyvoji Lietuvos žydų istorija“. 2016 m. prijungta Panevėžio Nevėžio pagrindinė mokykla.

Direktoriai 
 1980 m. Samuelis Levinas
 1985 m.
 1992 m. Vitalija Dziuričienė

Mokiniai 
 1989–1993 m. mokyklą baigė 8 sidabro medalininkai: Kristina Gelažiūtė, Asta Petravičiūtė, Asta Raudonytė, Eglė Šenferaitė, Lina Šenferaitė, Gintautas Norvaišas, Inga Kazlauskaitė, Jolanta Kepalaitė.

Nuorodos 

 Mokyklos svetainė

Lietuvos progimnazijos
Vyturio
Panevėžio Žemynos progimnazija

Panevėžio „Žemynos“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Ramygalos g. 99, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190423150. Steigėjas Panevėžio miesto savivaldybės taryba.

Istorija 
Panevėžio 14-oji vidurinė mokykla įsteigta 1979 m. Mokykloje įrengti 43 mokomieji kabinetai, biblioteka, skaitykla, aktų, choreografijos ir sporto salės, baseinas, sporto aikštynas, veikia valgykla.

1996 m. rugsėjo 20 d. mokyklai suteiktas „Žemynos“ vardas. Įkurtos jaunimo organizacijos Ateitininkai, Maironiečiai, Kudirkaičiai, Skautai. Mokiniai dalyvauja įvairiose miesto ir respublikinėse olimpiadose, konkursuose, sporto varžybose.

2007 m. atlikta mokyklos renovacija.

Nuo 2011 m. rugsėjo 1 d. pagrindinė mokykla, nuo 2013 m. rugsėjo 1 d. Panevėžio „Žemynos“ progimnazija.

Direktoriai 
 1979–2018 m. Romualdas Grilauskas
 nuo 2018 m. Vidmantas Vilutis

Žymūs mokiniai 
 Justinas Kinderis
 Jūratė Ladavičiūtė
 Arūnas Savickas
 Danas Rapšys

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Lietuvos progimnazijos
Žemynos
Panevėžio 5-oji gimnazija

Panevėžio 5-oji gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Danutės g. 12, teikianti pagrindinį ugdymą ir vidurinį mokymą.

Istorija 
Panevėžio 5-oji vidurinė mokykla išaugo iš 1918 m. sausio 1 d. atidarytos pradžios mokyklos, vadintos Panevėžio 1-ąja pradine mokykla. 1951 m. reorganizuota į septynmetę mokyklą, o 1954 m. rugsėjo 1 d. – į 5-ąją vidurinę mokyklą. 2011 m. kovo 31 d. pakeistas Panevėžio 5-osios vidurinės mokyklos pavadinimas ir įstaiga pavadinta Panevėžio 5-ąja gimnazija.

Mokykla tapo pirmoji Lietuvoje, įgyvendinanti tarptautinę Edinburgo hercogo programą „Tarptautiniai jaunimo apdovanojimai". 2006 m. mokyklos mokiniai, dalyvavę "The Duke of Edinburgh's International Award“ programoje, karalienės Elžbietos II vizito Lietuvoje metu susitiko su princu Filipu ir pasodino medelį Vilniaus universiteto botanikos sode.

Direktoriai 
 1931 m. Stanislovas Janauskas
 1939 m. Motiejus Lukšys
 1951 m. Vanda Pukienė
 1957 m. Ona Uzelienė
 1962 m. Stefanija Gintautienė
 1975 m. Kazimieras Paulauskas
 1981 m. Antanas Doniela
 2015 m. Daiva Dapšauskienė

Žymūs mokiniai 
 Darius Zubas- Verslininkas. AB Linas Agro bendraįkurėjas, dabartinis vadovas. 
Vytautas Šidlauskas- Verslininkas. AB Linas Agro bendraįkurėjas
Giedrė Vanagaitė (g. 1997 m.) – šachmatininkė
  Arnoldas Pranckevičius (g. 1980 m.) - ES tarnautojas, buvęs Europos Parlamento pirmininko patarėjas, Europos komisijos atstovybės Lietuvoje vadovas
 Augustinas Vizbaras
 Kristijonas Vizbaras
Dominykas Vizbaras
 Rasa Tapinienė

Nuorodos 
 Dabartinė mokyklos svetainė 
 Senoji mokyklos svetainė 

Lietuvos gimnazijos
Panevėžio miesto savivaldybės mokyklos
Panevėžio Rožyno progimnazija

Panevėžio „Rožyno“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Rožyno mikrorajone, Rožių g. 20, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190421719. Steigėjas – Panevėžio miesto savivaldybės taryba.

Istorija 
Mokykla pradėjo veiklą – 1971 m. rugsėjo 1 d. kaip Panevėžio 9-oji vidurinė mokykla. 2005 m. mokykloje atidaryta moderni biblioteka-skaitykla, kuri aptarnauja ne tik mokinius bet ir mikrorajono bendruomenės narius. 2011 m. mokykla tapo Rožyno pagrindine, 2013 m. – progimnazija. 2016 m. po renovacijos įrengtas naujas, atitinkantis šiuolaikinius reikalavimus, mokyklos stadionas.

Pavadinimų kaita

Direktoriai 
 1982 m. Ona Bielinskienė
 2009 m. Aida Adiklienė

Nuorodos 

 Mokyklos svetainė

Lietuvos progimnazijos
Panevėžio miesto savivaldybės mokyklos
Panevėžio Alfonso Lipniūno progimnazija

Panevėžio Alfonso Lipniūno progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Klaipėdos g. 138, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190423684. Steigėjas Panevėžio miesto savivaldybės taryba.

Istorija 
1981 m. rugsėjo 1 d. duris atvėrė Panevėžio 16-oji vidurinė mokykla. Pirmaisiais mokslo metais mokykloje mokėsi 769 moksleiviai, 1987/1988 m. m. – 1735 moksleiviai. Mikrorajone pastačius naujas mokyklas, moksleivių skaičius palaipsniui mažėjo.

1987 m. įkurtas kraštotyros muziejus. 1989–2012 m. mokykloje veikė įvairios jaunimo organizacijos: maironiečiai, lipniūniečiai, skautai, kudirkaičiai, ateitininkai, mokinių savivalda. 1993 m. Panevėžio miesto tarybos sprendimu mokyklai suteiktas kunigo, profesoriaus Alfonso Lipniūno (1905–1945) vardas. 1995 m. įrengtas kunigo Alfonso Lipniūno kambarys. 1995–2005 m. buvo leidžiami laikraščiai „Skambutis“, „Lipniūnietis“, „Prieš 13-ą klasę“. Juose atsispindėjo mokyklos gyvenimo aktualijos, buvo publikuojama mokinių kūryba. 1996–2000 m. veikė radijas „ DAS “.

Nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. mokykla reorganizuota į Panevėžio Alfonso Lipniūno pagrindinę katalikiškos krypties mokyklą. 2009/2010 m. m. mokykloje mokėsi 593 mokiniai. 2011 m. duris atvėrė mokyklos sporto muziejus, kuriame kaupiami mokyklos mokinių iškovoti sportinių varžybų diplomai, padėkos raštai, taurės. Nuo 2013 m. rugsėjo 1 d. Panevėžio Alfonso Lipniūno progimnazija.

Direktoriai 
 1981–2011 m. Jonas Knizikevičius
 nuo 2012 m. Vilma Petrulevičienė

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Lietuvos progimnazijos
Lipniūno
Panevėžio Juozo Miltinio gimnazija

Panevėžio Juozo Miltinio gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Aukštaičių g. 1, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190421338.

Istorija 
Panevėžio 7–oji vidurinė mokykla atidaryta 1967 m. spalio 16 d. Aukštaičių ir Ramygalos gatvių sankryžoje, vienoje seniausių miesto dalių, kur tarpukaryje gyveno įvairių tautybių žmonės: lietuviai, lenkai, žydai, karaimai. Už kelių namų nuo dabartinės mokyklos, miesto centro link, buvo žydų mokykla (dabar suaugusių mokymo centras), sinagoga. Priešais mokyklą iki 1970 m. stovėjo karaimų šventovė – kenesa. 1960–1970 m. aplink mokyklą pastatytas didelis gelžbetoninių namų rajonas.

1995 m. vasario 24 d. mokyklai suteiktas Panevėžio dramos teatro steigėjo ir režisieriaus, filosofo, pedagogo, Gedimino ordininko, Panevėžio garbės piliečio Juozo Miltinio vardas. Nuo 1992 m. mokymo procese įteisintos teatro pamokos, kurių rezultatas – spektakliai, akcijos, dokumentiniai ir vaidybiniai filmai. Nuo 1996 m. mokykla organizuoja Respublikinį jaunųjų dramaturgų konkursą. 1998 m. įkurta Lietuvos dramos mokytojų asociacija, o jos būstinė – Panevėžio Juozo Miltinio gimnazijoje. 

2010 m. kovo 26 d. mokyklai suteiktas gimnazijos statusas.

Direktoriai 
 Juozas Žakevičius – 1967-1972 m.;
 Irena Kačinskienė – 1972-1991 m.;
 Vytautas Raišys – 1991-2022 m.;
 l.e. Daiva Mackevičienė – nuo 2022 m.

Žymiausi mokytojai 
 Algis Želvys, ekspertas, teatro mokytojas.

Žymiausi mokiniai 
 Gintaras Šileikis, 2004-2008 m. Seimo narys;
 Marius Jurgelėnas, 2006 m. tarptautinės chemijos olimpiados bronzos medalio laimėtojas.
 Alfridas Pajuodis, skulptorius, tarptautinių skulptūros simpoziumų dalyvis.

Nuorodos 
 Panevėžio Juozo Miltinio gimnazija

Panevėžio miesto savivaldybės mokyklos
Lietuvos gimnazijos
Džgantija

Džgantija () – Gozo saloje esantis megalito ansamblis, milžiniška neolito amžiaus konstrukcija, viena Maltos megalito šventyklų. 1980 m. įtraukta į Jungtinių Tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacijos (UNESCO) pasaulio paveldo sąrašą.

Vardas 
Maltietiškai Ġgantija − „priklausanti milžinams“. Vietinė legenda byloja, kad šventyklos pastatytos Gozo saloje gyvenusių milžinų, kuriems šios atstodavo stebėjimo bokštus.

Istorija 
Dvi Džgantijos šventyklos buvo iškeltos daugiau negu prieš 5500 metų ir yra pasaulio seniausios neatremtos konstrukcijos, senesnės už Egipto piramides ir Stounhendžą. Manoma, kad šventyklos buvo Motinos Deivės vaisingumo kultui skirta vieta − jų teritorijoje aptinkamos įvairiausios skulptūros, statulos ir statulėlės.

Nuorodos 
 http://www.visitmalta.com/ggantija-temples-map  − oficiali svetainė turistams
 Maltos paveldas: Džgantija  − anglų, prancūzų, olandų kalbomis.
 Džgantija Gozo ministerijos svetainėje

Maltos archeologinės vietos
Neapoliečių kalba

Neapoliečių kalba (savivardis nnapulitano, ) – italų kalbos tarmė. Paplitęs Pietų Italijoje, Kampanijoje, Neapolyje, Gaetoje ir Sore, pietiniame Lacijuje, dalyje Markės, šiaurinėje Kalabrijoje, šiaurinėje ir centrinėje Apulijos dalyje.

Nuorodos 
 

Romanų kalbos
Elijus Donatas

Elijus Donatas (Aelius Donatus, g. apie 320–380) – romėnų kalbininkas ir retorikos mokytojas.

Parašė „Gramatikos žinias“ (Ars grammatica), svarbią lotynų kalbos mokomąją knygą, turėjusią didelę įtaką viduramžiais. Kitas žinomas jo kūrinys yra „Vergilijaus gyvenimas“, tikriausiai paremtas iki mūsų laikų neišlikusiu Svetonijaus veikalu apie Vergilijų.

Elijus Donatas buvo ir šv. Jeronimo mokytojas. Daugiau faktų apie jo biografiją beveik nėra žinoma.

Nuorodos 

 „Vergilijaus gyvenimas“ 
 A. Schönberger: Die Ars minor des Aelius Donatus: lateinischer Text und kommentierte deutsche Übersetzung einer antiken Elementargrammatik aus dem 4. Jahrhundert nach Christus, Frankfurt am Main 2008, ISBN 978-3-936132-31-1.
 A. Schönberger: Die Ars maior des Aelius Donatus: lateinischer Text und kommentierte deutsche Übersetzung einer antiken Lateingrammatik des 4. Jahrhunderts für den fortgeschrittenen Anfängeruntericht, Frankfurt am Main 2009, ISBN 978-3-936132-32-8.

Donatas
Donatas
Balsiai (Pasvalys)

Balsiai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, šalia kelio Pasvalys–Šiauliai. Kultūros paminklas – vandens malūnas (pastatytas 1764 m., rekonstruotas 1898 m.).

Gyventojai

Šaltiniai 

Pasvalio rajono savivaldybės gyvenvietės
FMF Super Liga

Moldavijos futbolo Superlyga arba tiesiog Superlyga bei Super Liga () – aukščiausia Moldavijos futbolo lyga.

Istorija 
Pirmenybės rengiamos nuo 1992 metų. Joje rungtyniavo 8 klubai (2018 m. sezone) , o 2020–2021 m. sezone Nacionaliniame divizione būta 10 ekipų.

nuo 2021–2022 m. vėl aštuonios ekipos.
 pavadinimų kaita
 Superliga – 1992
 Liga Națională – 1992—1996
 Divizia Națională – Nacionalinis divizionas – nuo 1996 m.
 Super Liga – Moldavijos futbolo Superlyga – nuo 2022 m.

Formatas 
Kitados sezonas prasidėdavo pavasarį ir baigdavosi rudenį. Pastaruoju metu sezonas vyksta pagal sistemą ruduo–pavasaris.

Paskutinę vietą užėmęs klubas iškrenta į žemesnį divizioną, ją pakeičia ekipa iš antros pakopos.

Dalyviai

Dalyviai 2022–2023 m. sezone

Dalyviai 2021–2022 m. sezone 
 2021–2022 m. dalyvavo 8 ekipos. Dviem mažiau, nei ankstesniame sezone.
 FC Florești buvo skirtas šešių taškų nuobauda dėl galimo rungtynių rezultatų įtakojimo.

Dalyviai 2020–2021 m. sezone 
 2020–2021 m. dalyvavo 10 ekipų.

Prizininkai

Taip pat skaitykite

Nuorodos 
 Federacijos svetainė
 RSSSF duomenų bazė
 Foot.dk archyvas
 SOCCERWAY
 The-sports.org

Moldavijos futbolo varžybos
UEFA šalių pirmenybės
Šiaurės Makedonijos pirmoji lyga

Šiaurės Makedonijos pirmoji lyga () – aukščiausia futbolo lyga Šiaurės Makedonijoje.

Formatas 

 Dabar joje žaidžia 12 klubų, tarpusavyje sužaisdami po 3 rungtynes (viso 33 turai). 
 Du silpniausi klubai palieka lygą, užleisdami vietas antrosios lygos geriausioms komandoms.
 Dar du klubai dėl išlikimo Pirmoje lygoje kovoja pereinamosiose rungtynėse su Antros lygos ekipomis.

Komandos

2022–2023 m. sezono dalyviai

Prizininkai 

|-
|  || Vardar Skopje || Sileks Kratovo || Balkan Skopje || 
|-
|  || Vardar Skopje || Sileks Kratovo || Balkan Skopje || 
|-
|  || Vardar Skopje || Sileks Kratovo || Sloga Skopje || 
|-
|  || Sileks Kratovo || Sloga Skopje || Vardar Skopje || 
|-
|  || Sileks Kratovo || Pobeda Prilep || Sloga Skopje || 
|-
|  || Sileks Kratovo || Sloga Skopje || Makedonija Skopje ||
|-
|  || Sloga Skopje || Sileks Kratovo || Pobeda Prilep || 
|-
|  || Sloga Skopje || Pobeda Prilep || Rabotnicki Skopje || 
|-
|  || Sloga Skopje || Vardar Skopje || Pobeda Prilep || 
|-
|  || Vardar Skopje || Belasica Strumica || Cementarnica Skopje || 
|-
|  || Vardar Skopje || Belasica Strumica || Pobeda Prilep ||
|-
|  || Pobeda Prilep || Sileks Kratovo || Vardar Skopje || 
|-
|  || Rabotnicki Skopje || Vardar Skopje || Pobeda Prilep || 
|-
|  || Rabotnicki Skopje || Makedonija Skopje || Vardar Skopje || 
|-
|  || Pobeda Prilep || Rabotnicki Skopje || Makedonija Skopje || 
|-
|  || Rabotnicki Skopje || Milano Kumanovo || Pelister Bitola ||
|-
|  || Makedonija Skopje || Milano Kumanovo || Renova Depciste ||
|-
|  || Renova Depciste || Rabotnicki Skopje || Metalurg Skopje || 
|-
|  || Skendija Tetovo || Metalurg Skopje || Renova Depciste || 
|-
|  || FK Vardar Skopje || Metalurg Skopje || FK Škendija 79 Tetovo || 
|-
|  || FK Vardar Skopje || FK Metalurg Skopje || FK Horizont Turnovo || 
|-
|  || FK Rabotnički Skopje || FK Horizont Turnovo || FK Metalurg Skopje || 
|-
|  || FK Vardar Skopje || FK Rabotnički Skopje || FK Škendija 79 Tetovo || 
|-
|  || FK Vardar Skopje || FK Škendija 79 Tetovo || FK Sileks Kratovo ||
|-
|  || FK Vardar Skopje || FK Škendija 79 Tetovo || FK Rabotnički Skopje ||
|-
|  || FK Škendija 79 Tetovo || FK Vardar Skopje || FK Rabotnički Skopje || 
|-
|  || FK Škendija 79 Tetovo || FK Vardar Skopje || Akademija Pandev  || 
|-
|  || FK Vardar Skopje || FK Sileks Kratovo || FK Škendija 79 Tetovo || nutrauktos dėl pandemijos
|-
|  || KF Shkëndija || KF Shkupi || FC Struga
|-
|  || KF Shkupi || Akademija Pandev || KF Shkëndija
|-
|  || || || 
|}

Taip pat skaitykite

Išnašos

Nuorodos 
 Federacijos svetainė
 RSSSF: čempionai
 RSSSF: lentelės
 Foot.dk archyvas
 Soccerway.com
 The-sports.org

Šiaurės_Makedonijos futbolo varžybos
UEFA šalių pirmenybės
Slovakijos Super Liga

Slovakijos Super Liga – aukščiausia Slovakijos futbolo lyga, kurioje žaidžia 12 klubų.

Istorija 
Turnyras organizuojamas nuo 1994 metų.

Pirmenybių formatas 
Nuo 2006-2007 metų čempionatas vyksta dviem etapais. Pirmajame etape 12 komandų tarpusavyje susitinka po du kartus. Antrajame etape 6 aukščiausias vietas užėmusios komandos kovoja tarpusavyje dėl čempiono titulo, kiekviena komanda susitinka su kita po 2 kartus. Viso sužaidžiama 10 rungtynių. Paskutines 6 vietas užėmusios komandos kovoja dėl išlikimo. du papildomi ratai, viso dešimt rungtynių. Paskutinė komanda nužeminama į Antrą lygą, o priešpaskutinioji žaidžia peržaidimo rungtynes.

Logotipų kaita

Komandos 
<...>

Prizininkai

Taip pat skaitykite

Nuorodos 
 Lygos svetainė
 RSSSF: čempionai
 RSSSF: lentelės
 Foot.dk archyvas
 Soccerway.com
 The-sports.org

Slovakijos futbolo varžybos
UEFA šalių pirmenybės