Sofija Alšėniškė

Sofija Andrejevna Alšėniškė (Со́нька; ; apie 1405 − 1461 m. rugsėjo 21 d., Krokuva) − kunigaikštytė iš Alšėniškių giminės, Lenkijos karalienė, nuo 1422 metų ketvirta ir paskutinė Lenkijos karaliaus Vladislovo Jogailos žmona.

Prieš ištekant už karaliaus, Sofija perėjo iš stačiatikybės į katalikybę. Buvo karūnuota 1424 metais. Kartu su vyru siekė Lenkijos sosto užtikrinimo savo sūnui Vladislovui. Po Jogailos mirties 1434 metų birželio 1 d. Vladislovas tapo karaliumi, bet Sofija taip ir netapo regente. 1440 metais Vladislovas taip pat tapo Vengrijos karaliumi, o jaunesnysis sūnus Kazimieras − Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu.

Po vyriausio sūnaus žūties Varnos mūšyje 1444 metų lapkričio 10 d. Sofija gynė Kazimiero teisę į sostą, kuris, motinos reikalavimu, buvo karūnuotas Lenkijos karaliumi 1447 metų birželio 25 d.

Buvo pirmojo Biblijos vertimo į lenkų kalbą, žinomo kaip karalienės Sofijos biblija, iniciatore.

Biografija 

Sofija − Lietuvos kunigaikščių Alšėniškių giminės atstovė, herbo „Hippocentaurus“ savininkė. Antroji iš trijų Kijevo vietininko, Viazinsko kunigaikščio Andrejaus Ivanovičiaus Alšėniškio ir Aleksandros Dimitrijevnos Druckos, kunigaikščių Druckių giminės atstovės, dukterų.

Vyriausia Sofijos sesuo − Vasilisa Andrejevna (mirė iki 1448 metų rugpjūčio 25 d.). Po tėvo mirties Vasilisa ir Sofija kartu su motina gyveno dėdės Semiono Dimitrijevičiaus Druckio šeimoje, Drucke.

Santuoka su Jogaila 
Lenkijos karalius ir Lietuvos didysis kunigaikštis turėjo keturias žmonas. Pirmos dvi (Jadvyga ir Ona Celietė), anksti mirusios paliko po dukterį, trečioji − Elžbieta Granovska mirė bevaikė 1420 metų gegužės 12 d.

1420 metų pabaigoje − 1421 metų pradžioje Jogaila ir Vytautas, grįždami į Lietuvą po sėkmingo Smolensko užėmimo, apsistojo pas kunigaikštį Semioną Dimitrijevičių Druckį.

Kadangi Sofija buvo stačiatikė, ji negalėjo tapti Lenkijos karaliene. 1422 metų pradžioje Naugarduke Sofija buvo pakrikštyta pagal katalikų apeigas ir priėmė vardą Со́фья. Vestuvės ivyko 1422 metų vasarį Naugarduko bažnyčios koplyčioje. Ceremoniją pravedė Vilniaus vyskupas Motiejus. Tiksli vestuvių data nežinoma: pasak vienų tyrėjų tai buvo vasario 7, pasak kitų − vasario 24 d.

Buvo didelis amžiaus skirtumas tarp jaunavedžių. Tradiciškai laikoma, kad vestuvių metu Jogailai buvo apie 71 metas, tačiau šiuolaikiniai tyrėjai linkę į tai, kad jis buvo 11 metų jaunesnis. Sofijai buvo apie 17 metų.

Literatūra 

 Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 2 т. Т. 2: Кадэцкі корпус − Яцкевіч / Рэдкал.: Г.П. Пашкоў (гал. рэд.) [і інш.]. − Мн.: БелЭн, 2006. − С.621.
 Рудзкі Э. Польскія каралевы / Част. пер. з польск. // Спадчына. − 1993. − № 6.  Duczmal M. Jagiellonowie. Leksykon biograficzny. − Poznań–Kraków: Wydawnictwo Literackie, 1996. − S. 421−432. − ISBN 83-08-02577-3.
 Czwojdrak B. Zofia Holszańska. Studium o dworze i roli królowej w późnośredniowiecznej Polsce. − Warszawa: DIG, 2012. − 285 s. − ISBN 978-83-7181-745-8.

 Gąsiorowski A. Itinerarium Władysława Jagiełły 1386−1434. − Warszawa: Instytut Historii Polskiej Akademii Nauk, 1972. − S. 121. Krzyżaniakowa J., Ochmański J. Władysław II Jagiełło. − 2 ed. − Wrocław: Ossolineum, 2006. − T. 1. − S. 279–306, 330. − 372 s. − ISBN 978-83-04-04778-5.
 Rudzki E. Polskie królowe. − 2 ed. − Warszawa: Novum, 1990.−− T. 1. − S. 98−126. − 300 s. Tęgowski J. Pierwsze pokolenia Giedyminowiczow. / Pod red. Marka Górnego − Poznań-Wrocław: Biblioteka Genealogiczna, 1999. − T. 1. − S. 93, 130−131. − 319 s. − ISBN 83-913563-1-0.
 Tęgowski J. Przodkowie Zofii Holszańskiej, czwartej żony Władysława Jagiełły. // Genealogia. Studia i materiały historyczne. − Poznań-Wrocław: Wydawnictwo historyczne, 1996. − T. 8. − S. 27−47. Wdowiszewski Z. Genealogia Jagiellonów i Domu Wazów w Polsce. − 2 ed. − Kraków: Avalon, 2005. − S. 75−79. − 335 s. − ISBN 83-918497-2-4.

Nuorodos 

Alšėniškiai
Lenkijos karalienės