joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Misiūnų piliakalnis

Misiūnų piliakalnis – piliakalnis Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Misiūnų Plokščių seniūnija. Pasiekiamas keliu Plokščiai – Gerdžiūnai Misiūnuose pasukus į kairę šiaurės kryptimi link Nemuno, pavažiavus 700 m, už trečios sodybos dešinėje pasukus į dešinę rytų, paėjus į rytus per laukus 1,2 km – yra 250 m į rytus nuo griovos lauko krašte, kitapus griovos einant kairiau.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas ilgos siauros kalvos pietrytiniame gale, Nykutės kairiajame krante. Aikštelė ovali, pailga vakarų – rytų kryptimi, 20x10 m dydžio. Šlaitai statūs, iki 30 m aukščio.

Vakarinėje aikštelės pusėje iškasta didelė duobė. Apaugęs mišriu mišku.

Tyrimai 
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  2001 m. Povilas Tebelškis aikštelėje ištyrė 20 m² dydžio plotą, kultūrinio sluoksnio nerado. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 
Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 5800 m².

Pastaba:Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.172
 Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 144-145.
 Povilas Tebelškis. Žvalgomieji archeologiniai tyrimai Šakių rajone // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2001 metais. Vilnius, 2002. p. 252-254.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Misiūnai

Piliakalniai Šakių rajone
Stulgių piliakalnis

Stulgių piliakalnis, Šančius, Prancūzų Apkasai – piliakalnis Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Dagilių, Plokščių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Plokščiai – Kiduliai pasukus į dešinę šiaurėn pro Stulgių fermas, laikantis labiau dešinės, laukais į šiaurę 450 m iki medžiais apaugusios gilios griovos Nemuno šlaite, yra 300 m į šiaurės vakarus, kitapus griovos, kurią galima apeiti 300 m lankstu pro vakarų pusę.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje tarp Nemuno kairiojo kranto ir bevardžio upelio griovos. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 48x25 m dydžio. Jos vakariniame krašte supiltas 1 m aukščio, 17 m pločio pylimas, už kurio iškastas 4 m pločio, 1 m gylio griovys. Šlaitai statūs, 25 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, aikštelės rytinėje dalyje iškasta didelė duobė. Piliakalnis apaugęs lapuočiais.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 23000 m².

500 m į vakarus yra kapinynas.

Tyrimai 
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.173.
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga // KPC archyvas, F1, ap.1, s.v. 72. P. 93-106.
 Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997. P. 174.
 Gintautas Zabiela. Medinės Lietuvos pilys. V., 1995.P. 199.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Stulgiai

Piliakalniai Šakių rajone
Šilvienų piliakalnis

Šilvienų piliakalnis, Kubiliai, Šilvėnai, Piliukas, Pilaitė – piliakalnis Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Šilvienų, Plokščių seniūnija. Pasiekiamas keliu Plokščiai – Gerdžiūnai pervažiavus Prūdupį – yra 50 m į dešinę pietvakariuose.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvelėje Prūdupio ir Velniaravio upelių slėnyje, jų santakoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 20x12 m dydžio. Šlaitai vidutinio statumo, 4-6 m aukščio, 2,5 m aukštyje nuo aikštelės statinti.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs lapuočiais. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 3300 m².

Tyrimai 
1960 m. ir 1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 173.2. Valstybės archeologijos komisijos medžiaga // KPC archyvas, F1, ap.1, s.v. 72. P. 107.
 Kultūros paminklų apsaugos įstaigos medžiaga // KPC archyvas, F 17, ap. 2, s.v. 8. P. 280.
 Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. V., 1997. P. 15, 150-151.
 Pranas Kulikauskas. Užnemunės piliakalniai, V., 1982.
 Petras Tarasenka. Grodziska w luku srodkowego Niemna na Litwie // Rocznik Olsztynski, II, Olsztyn. P. 221-22

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Šilvienai

Piliakalniai Šakių rajone
Šėtijų piliakalnis

Šėtijų piliakalnis, Jundakalnis – piliakalnis Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Šėtijų, Lekėčių seniūnija. Pasiekiamas keliu Pavilkijys – Zapyškis, yra dešinėje vakaruose nuo jo, už sodybos, prieš Liekės upelį.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Nemuno ir Liekės kairiajame krante. Aikštelė beveik keturkampė, orientuota rytų – vakarų kryptimi, 25 m ilgio, 38 m pločio. Jos vakariniame krašte ir supiltas 25 m ilgio, 1 m aukščio, 12 m pločio pylimas, kurio 2 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 8 m pločio, 0,8 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 35 m aukščio.

Piliakalnis apaugęs mišku.

Piliakalnis datuojamas I tūkst. – II tūkst. pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 22 000 m².

Tyrimai 
1960 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 173.
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga // KPC archyvas, F.1, ap.1, s.v. 62 P. 403–407.
 Aleksander Połujanski. Wędrówka po gubernii augustowskie w celu naukowym odbite. Warszawa. 1989 , S. 39.
 Antanas Makarevičius. Archeologiniai Vilkijos apylinkių paminklai // Lietuva, 1925-07-9, 10, 13.
 Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga, K., 1928. P. 341.
 Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai, V., 1997. P. 148–149

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Šėtijai

Piliakalniai Šakių rajone
Turčinų piliakalnis

Turčinų piliakalnis, Ročkai – piliakalnis Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Turčinų Kudirkos Naumiesčio seniūnija, prie sienos su Kaliningrado sritimi. Pasiekiamas keliu Panoviai – Kudirkos Naumiestis sankryžoje į Sintautus pasukus į dešinę vakarų kryptimi, pavažiavus keliuku palei sodo kraštą 500 m ir laukais į kairę 250 m. pietų kryptimi.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Šešupės dešiniajame krante, santakoje su bevardžiu upeliu. Aikštelė trikampė, orientuota šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 33 m ilgio, 40 m pločio šiaurės vakaruose. Čia supiltas puslankio formos 50 m ilgio, 2 m aukščio, 16 m pločio pylimas, kurio išorinis 3 m aukščio šlaitas leidžiasi į 14 m pločio, 1 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 12-13 m aukščio.

Pietvakarinis aikštelės kraštas nugriuvęs į Šešupę. Aikštelė apardyta XVI a. – XVII a. senkapio, kraštuose iškasto apkaso. Piliakalnis apaugęs tankiais jaunais medeliais. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 7300 m².

Tyrimai 
1934 m. piliakalnio aikštelėje kasinėję lobių ieškotojai aptikto 4 kapus, XVI a. monetų. 1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  Į šiaurės vakarus nuo piliakalnio, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 172.
 Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. V.,1997. P. 170.
 Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. K., 1928. P. 225.
 Pranas Kulikauskas. Užnemunės piliakalniai. Vilnius. 1982.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Turčinai

Piliakalniai Šakių rajone
Viltrakių piliakalnis

Viltrakių piliakalnis – piliakalnis Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Viltrakių, Žvirgždaičių seniūnija. Pasiekiamas keliu Pilviškiai – Viltrakiai pervažiavus Alnupio kanalą ir ties sodyba dešinėje pasukus į kairę pietų kryptimi, pavažiavus 800 m į pietryčiusiki sodybos, nuo jos pasukus į dešinę, už 370 m. vakaruose.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvelėje, Šešupės dešiniojo kranto slėnio pakraštyje. Aikštelė apvali, 10 m skersmens, iš visų pusių apjuosta 0,5 m aukščio, 8 m pločio pylimu. Šlaitai vidutinio statumo, 2-6 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, šiaurės rytų šlaite įrengtas mūrinis naudojamas rūsys. Piliakalnis apaugęs beržais.

Tyrimai 
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  2001 m. Povilas Tebelškis piliakalnio aikštelėje ištyrė 30 m² dydžio plotą, kultūrinio sluoksnio nerado. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.173
 Povilas Tebelškis. Žvalgomieji archeologiniai tyrimai Šakių rajone // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2001 metais. Vilnius, 2002. p. 248–249.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Viltrakiai

Piliakalniai Šakių rajone
Dabravolės piliakalnis

Dabravolės piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas ) Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Dabravolės, Pajevonio seniūnija. Pasiekiamas keliu Pajevonys – Vištytis, yra į kairę, pietryčiuose nuo jo.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė trapecinė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 28 m ilgio, 22 m pločio šiaurės rytų krašte, 19 m – pietvakariuse. Joje rasta grublėtos keramikos. Aikštelės šiaurės rytų krašte supiltas 1,5 m aukščio, 11 m pločio pylimas. Šiaurės rytų šlaite, 2 m žemiau pylimo yra trikampė 15 m pločio terasa. Pietvakarių šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 6 m pločio, 0,5 m gylio griovys, atskiriantis piliakalniui nepanaudotą kalvos smaigalį. Šiaurės vakarų šlaitas 4 m žemiau aikštelės statintas. Šlaitai statūs, iki 25 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, aikštelės pakraščiuose iškasti II Pasaulinio karo apkasai. Jis dirvonuoja, rytinis šlaitas apaugęs praretintais lapuočiais. Piliakalnio papėdėje auga daugiakamienė liepa su iš kelmo išsišakojusiais 37 kamienais. Šiaurės rytų ir pietryčių šlaituose įrengti laiptai.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu – II tūkstantmečio pradžia.
Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 25 400 m².

Tyrimai 
1962 m. ir 1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

Vakarinėje papėdėje, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.206
 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.63

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Dabravolė 

Piliakalniai Vilkaviškio rajone
Misviečių piliakalnis

Misviečių piliakalnis su gyvenviete, Kapkiemis – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22996) Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Misviečių Šeimenos seniūnija. Pasiekiamas iš plento  Vaičlaukyje pasukus į dešinę link Čyčkų, juose – į kairę pietuosna, į Kaukakalnį, prieš pat jį vėl pasukus į kairę pietryčių kryptimi ir per laukus pakrante pavažiavus 720 m.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Brideikio dešiniajame krante. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 27 m ilgio, 25 m pločio šiaurės rytų krašte, 2 m žemesne vakarine dalimi. Jos šiaurės rytų krašte supiltas 35 m ilgio, 1,7 m aukščio, 13 m pločio puslankio formos pylimas 2,2 m aukščio išoriniu šlaitu. Šlaitai statūs, apie 12 m aukščio.

Piliakalnis apardytas jame buvusių kaimo kapinių, ant pylimo stovi kryžius. Aikštelė dirvonuoja, pylimas apaugęs krūmais.

Tyrimai 
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 16000 m².

Į rytus nuo piliakalnio, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos keramikos, geležies gargažių.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.206
 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.63
 Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis, Arūnas Strazdas. Archeologijos paminklų žvalgymas 1992 ir 1993 metais // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1992 ir 1993 metais. Vilnius, 1994. p. 291.
 Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 160–161.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Misviečiai

Piliakalniai Vilkaviškio rajone
Real Burgos CF

Burgoso „Real“ arba Real Burgos CF SAD – Ispanijos futbolo klubas iš Burgoso.

Istorija 
Burgos CF (1936) buvo įkurtas 1936 m., dar žinoma kaip „Gimnástica Burgalesa Club de Fútbol“. Šis klubas 1983 m. išnyko dėl finansinių problemų, o dublerių komanda „Burgos Promesas“ buvo pervadinta į „Real Burgos Club de Fútbol“.

1973 m. buvo suburta Burgos CF (1936) jaunimo ekipa, kuri vadinosi Burgos Promesas. 

1983 m., kai pagrindinė klubo ekipa buvo išformuota, o klubas likviduotas, radosi naujadaras žinomas Real Burgos CF pavadinimu.

Pirmą kartą į elito divizioną pateko 1990 m., o debiutavo aukščiausioje lygoje „Real Burgos“ užėmusi 11 vietą. Namuose rezultatu 2:1 nugalėjo Madrido „Real“ ir išvykoje lygiosiomis (0-0) sužaidė prieš „Barceloną“.

1991–1992 m. sezonas buvo dar sėkmingesnis, nes pavyko užimti devintą vietą. Ekipa nugalėjo Madrido „Real“ ir sėkmingai kovojo prieš „Barcelona“ ir „Atlético Madrid“.

Trečiasis sezonas „La Liga“ buvo ypač nesėkmingas, nes liko paskutinėje vietoje. Per visą sezoną iškovojo tik keturias pergales ir surinko vos 22 taškus.

Po trijų sezonų aukščiausioje šalies lygoje prasidėjo kritimas į žemesniuosius divizionus ir finansiniai nepriteliai. 1993–1994 m. rungtyniavo Segunda divizione (antra pakopa) ir užėmė antrą vietą. 1994–1995 m. sezone dėl skolų žaidėjams buvo perkeltas į ketvirtą pakopą, tačiau pasitraukė iš čempionato ir nedalyvavo jokiose pirmenybėse. 

1995–1996 m. vėl grįžo į čempionatą ir rungtyniavo ketvirtoje pakopoje, kurioje užėmė trečia vietą.

1996–2011 m. klubas nedalyvavo čempionatuose ir neturėjo pagrindinės komandos.

2011–2012 m. vėl grįžo į čempionatą. Rungtyniavo šeštoje pakopoje (Burgaso provincijos pirmenybėse, o sekančiais metais pakilo į penktą, o kurio laiko pateko ir į ketvirtą.

2018–2019 m. sezone nežaidė jokioje Ispanijos lygoje. 

2021–2022 m. rungtyniavo regioninėje lygoje (šeštoji pakopa).

Pasiekimai

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia balta raudona apranga.

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt

Burgos
Pavištyčio I piliakalnis

Pavištyčio I piliakalnis – piliakalnis Vilkaviškio rajono savivaldybėje, į pietus nuo Pavištyčio (Vištyčio seniūnija). Pasiekiamas iš kelio  Pavištytyje pasukus į dešinę pietų kryptimi ir pavažiavus 850 m, tarp sodybų pasukus į dešinę vakarų kryptimi, už 230 m yra kairėje į pietus nuo kelio.

Piliakalnis 

Piliakalnis įrengtas aukštumos pakraštyje. Aikštelė trikampė, orientuota šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 30 m ilgio, 34 m pločio šiaurės rytų dalyje, 2 m aukštesne pietų – pietvakarių dalimi. Joje rasta grublėtos keramikos. Šiaurės rytų aikštelės krašte supiltas 0,5 m aukščio, 10 m pločio pylimas, už kurio iškastas 11 m pločio, 0,3 m gylio griovys. Šiaurės rytų šlaito aukštis 1,5 m, kitų – iki 30 m.

Piliakalnis labai suardytas arimų, apkasų, vėliau užsodintas pušimis (dabar beveik iškirstos, likę tik kelios). Aikštelę beveik per vidurį kerta apkasas, einantis šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 49000 m².

Tyrimai 
1962 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

Šiaurės rytų papėdėje, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta perdegusių akmenų, molio tinko.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.206.
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga.- KPC A.- F.1.- Ap.1.- B.69.- P.301-307.
 Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis, Arūnas Strazdas. Archeologijos paminklų žvalgymas 1992 ir 1993 metais // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1992 ir 1993 metais. Vilnius, 1994. p. 291.
 A. Kaminski. Materialy do bibliografii archeologicznej Jacwiezy od I do XIII w. // Materialy Starozytne. Warszawa, 1956. T.I. P.239.
 Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. V., 1997. P.164-165.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Pavištytis I

Piliakalniai Vilkaviškio rajone
Piliūnų piliakalnis

Piliūnų piliakalnis su gyvenviete, žinomas ir Pilių vardu – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22994) Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurė nuo Piliūnų, Pilviškių seniūnija. Pasiekiamas plentu  Sausbaliuose pasukus į dešinę šiaurės rytų–rytų kryptimi ir pavažiavus 2,8 km, yra į dešinę pietuose nuo kelio, prieš pat Rausvės upelį.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas Rausvės kairiojo kranto kyšulyje, netoli santakos su Šešupe. Aikštelė trikampė, orientuota rytų – vakarų kryptimi, 11 m ilgio, 14 m pločio vakariniame gale. Jos vakariniame krašte supiltas 30 m ilgio, 2 m aukščio, 22 m pločio pylimas 2,5 m aukščio išoriniu šlaitu. Šlaitai statūs, 4 m aukščio.

Piliakalnio rytinė, pietinė ir šiaurinė pusės nuplautos Rausvės. Piliakalnis dirvonuoja, šlaitai apaugę praretintais juodalksniais.

Vakarinėje papėdėje, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lygios ir grublėtos keramikos.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 4000 m².

Tyrimai 
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.206.
 Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis, Arūnas Strazdas. Archeologijos paminklų žvalgymas 1992 ir 1993 metais // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1992 ir 1993 metais. Vilnius, 1994. p. 291.
 Jonas Basanavičius. Apie senovės Lietuvos pilis // Rinktiniai raštai. V., 1970. P.97.
 Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 214.
 Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. V., 1997. P.168-169.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Piliūnai

Piliakalniai Vilkaviškio rajone
Pilviškių piliakalnis

Pilviškių piliakalnis, Ragokalnis – buvęs piliakalnis Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, Pilviškiuose, Pilviškių seniūnija.

Piliakalnis 
Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje, Višakio kairiajame krante, netoli santakos su Šešupe. Aikštelė buvo apvali, su kultūriniu sluoksniu, kuriame rasta lygios ir grublėtos keramikos. Piliakalnis 1930-1937 m. sunaikintas kasant žvyrą. Daugiau duomenų apie jį neišliko. Dabar jo vietoje yra Pilviškių miestelio Birutės gatvės pastatai.

Piliakalnis buvo datuojamas I tūksantmečiu.

Tyrimai 
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Pilviškiai

Piliakalniai Vilkaviškio rajone
Ragaišių piliakalnis

Ragaišių piliakalnis, Juodkalnis, Aspertavas – piliakalnis Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės vakarus nuo Pajevonio, Pajevonio seniūnija. Pasiekiamas iš Pajevonio pavažiavus keliuku į šiaurės vakarus 800 m, yra dešinėje, šiaurės kryptimi.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas apylinkėje dominuojančioje atskiroje kalvoje. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 70x40 m dydžio, iki 1,5 m aukščio iškilusiais galais. Pietvakariniame šlaite, 6 m žemiau aikštelės yra 14 m pločio terasa. Šlaitai vidutinio statumo, iki 10 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, apkasų. Aikštelė dirvonuoja, šiaurės vakarų šlaite auga praretinti medžiai.

Archyvuose yra minima, jog ant piliakalnio buvo akmuo su ženklais.

Tyrimai 
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  2001 m. Bronius Dakanis aikštelėje ištyrė 39 m² dydžio plotą, kultūrinio sluoksnio nerado. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.75
 Renaldas Augustinavičius, Bronius Dakanis, Laurynas Kurila. Žvalgomieji archeologiniai tyrimai Marijampolės ir Vilkaviškio rajonuose // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2001 metais. Vilnius, 2002. p. 231–233.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Ragaišiai

Piliakalniai Vilkaviškio rajone
Rementiškių piliakalnis

Rementiškių piliakalnis, Matarnų, Sūduvos, Šapalų piliakalnis, vadinamas Prancūzų kapu – piliakalnis Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės rytus nuo Rementiškių, Klausučių seniūnija. Pasiekiamas keliu Vilkaviškis – Žvirgždaičiai, prieš Šapalus pasukus į dešinę rytų kryptimi ir pavažiavus 1,4 km laukais iki Šešupės santakos su kanalu.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Šešupės kairiajame krante, santakoje su bevardžiu upeliu. Aikštelė trikampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 23 m ilgio, 10 m pločio vakariniame gale, 3 m žemesniu rytiniu kraštu. Jos vakariniame krašte supiltas 18 m ilgio, 2,5 m aukščio, 14 m pločio pylimas, už kurio iškastas 10 m pločio, 1 m gylio griovys. Pylime yra daug molio tinko. Šlaitai statūs, 8 m aukščio.

Aikštelės šiaurinė dalis nuplauta Šešupės, pietinis šlaitas – upelio. Pylime iškastos dvi didelės duobės. Piliakalnis apaugęs lapuočiais.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia.
Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 2000 m². Išmatavimai: 50 x 50 m dydžio.

Tyrimai 
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.206.
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – KPC A. F.1. Ap.1. B.69. P.405-413.
 Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 242.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Rementiškiai

Piliakalniai Vilkaviškio rajone
Šakių piliakalnis

Šakių piliakalnis – piliakalnis Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės rytus nuo Šakių, Pajevonio seniūnija. Pasiekiamas keliu Pajevonys – Kaupiškiai, Šakiuose už Jevonio pasukus į dešinę šiaurės kryptimi ir pavažiavus 1,5 km – yra 50 m į dešinę pietryčiuose nuo lauko keliuko.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Jevonio kairiajame krante. Aikštelė apvali, 26 m skersmens, 1 m aukštesniu pietvakariniu galu. Šlaitai vidutinio statumo, 5 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, rytinis šlaitas nuplautas Jevonio, šiauriniame šlaite yra sena išplova. Piliakalnio šiaurinė dalis apaugusi lapuočiais, kita dirvonuoja.

Tyrimai 
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  2001 m. Bronius Dakanis aikštelėje ištyrė 16 m² dydžio bendrą plotą, kultūrinio sluoksnio nerado. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.206
 Renaldas Augustinavičius, Bronius Dakanis, Laurynas Kurila. 2002. Žvalgomieji archeologiniai tyrimai Marijampolės ir Vilkaviškio rajonuose // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2001 metais. Vilnius, p. 232.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Šakiai

Piliakalniai Vilkaviškio rajone
Šukių piliakalnis

Šukių piliakalnis su gyvenviete, Juozapavas – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22998) Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Šukių, Šeimenos seniūnija. Pasiekiamas iš plento  pasukus į dešinę vakarų kryptimi, į Šukius, juose pasukus į dešinę šiaurėn, pavažiavus 1,1 km nuo buvusių fermų – yra kelio dešinėje, jo pabaigoje.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas aukštumos pakraštyje, Brideikio dešiniajame krante. Aikštelė ovali, orientuota rytų – vakarų kryptimi, 34 m ilgio, 37 m pločio. Pakraščiuose ji apjuosta pylimu, kuris aukščiausias rytiniame krašte – 3,5 m aukščio, 22 m pločio. Kitur pylimas 0,5 m aukščio, 5 m pločio. Pylimas išoriniu rytiniu 6,5 m aukščio šlaitu leidžiasi į 12 m pločio, 1 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 13 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, šlaitai į upelį eroduoti, pietryčių dalyje pylimas perkastas. Jis dirvonuoja.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu - II tūkstantmečio pradžia. 
Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 34 100 m². Išmatavimai: 120 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir iki 80 m pločio.

Rytų – pietų papėdėse, 1,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos.

Tyrimai 
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.  

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.206.
 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.63.
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. - KPC A. - F.1. - Ap.1. - B.69. - P.44, 47.
 Petras Tarasenka. Grodziska w luku srodkowiego Niemna na Litwe // Rocznik Olsztynski, II. Olsztyn, 1959, žemėl.
 Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. V., 1997. P.170-171.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Šukiai
 
Piliakalniai Vilkaviškio rajone
Vištyčio Lauko II piliakalnis

Vištyčio Lauko II piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 23002) Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į pietryčius nuo Vištyčio Lauko II, Vištyčio seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Vištytis – Žinėnai, už 900 m pasukus į kairę rytų kryptimi, į Vištyčio Lauką II, pavažiavus tiesiai 2 km – yra 200 m į dešinę pietuose nuo lauko kelio.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 28x11 m dydžio, aukštesne rytine dalimi. Šiaurės vakarų aikštelės krašte buvo pylimas, dabar čia yra 5 m pločio terasa 1,5 m statesniu šiaurės vakarų šlaitu. Šlaitai statūs, 20 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, apkasų, aikštelėje įkasto geodezinio reperio. Piliakalnis dirvonuoja, vakariniame šlaite auga krūmų guotas.

Pietinėje ir šiaurės vakarų papėdėse, 0,7 ha plote yra papėdės gyvenvietės, kurioje rasta grublėtos keramikos, liekanos.

Tyrimai 
1962 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 24 000 m². Išmatavimai: 150 m ilgio rytų – vakarų kryptimi ir iki 120 m pločio.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 206.
 Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p. 63.
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC A. F.1. Ap.1. B.69. P.339-344, 349.
 A. Kaminski. Materialy do bibliografii archeologicznej Jacwiezy od I do XIII w. // Materialy Starozytne. – Warszawa, 1956. T.I. P. 258.
 Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. V., 1997. P. 172–173.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Vištyčio Laukas II

Piliakalniai Vilkaviškio rajone
Griešių piliakalnis

Griešių piliakalnis, Rūdupio piliakalnis – piliakalnis Kazlų Rūdos savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Griešių, Kazlų Rūdos seniūnija. Pasiekiamas keliu Antanavas – Armališkiai Rūdupiuose pasukus į kairę šiaurės kryptimi miško keliuku, vedančiu link Krūvelių, pavažiavus 200 m nuo jo krašto, už kelio posūkio į kairę mišku paėjus į kairę vakaruosna 100 m.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas miške esančio ožnugario aukščiausioje vietoje, jo šiaurės vakarų gale. Aikštelė keturkampė, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 50x11 m dydžio, per 0,5 m iškilusiu viduriu. Šlaitai vidutinio statumo, 4-­6 m aukščio. Piliakalnis apaugęs retomis pušimis.

Tyrimai 
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Griešiai

Lietuvos piliakalniai
Kazlų Rūdos savivaldybės paveldas
Lakinskų piliakalnis

Lakinskų piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22980) Marijampolės savivaldybės teritorijoje, į šiaurės vakarus nuo  Lakinskų, Liudvinavo seniūnija. Pasiekiamas iš plento Marijampolė – Kalvarija, Jungėnuose pasukus link geležinkelio tilto per Šešupę, bėgiais perėjus tiltą, dar 200 m į kairę – yra už senvagės dešinėje, į pietryčius nuo takelio.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas Šešupės dešiniojo kranto aukštumos kyšulyje. Šlaitai statūs, 8-16 m aukščio. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 60 m ilgio, 24 m pločio pietryčių gale. Jos pietryčių krašte supiltas 71 m ilgio, 4 m aukščio, 21 m pločio pylimas, už kurio iškastas 20 m pločio, 1 m gylio griovys. Šio pylimo 0,5 m aukščio, 6 m pločio galas juosia aikštelės R kraštą. Šiaurės vakarų aikštelės gale supiltas 1,5 m aukščio, 11 m pločio pylimas. Aikštelės viduryje guli akmuo su vadinamaja žmogaus pėda, kurį išgarsino Jonas Basanavičius.

Aikštelės pietvakarių pusė nuplauta, jos pietrytinę dalį apardė čia apie 1964 m. įrengta šokių aikštelė, pylimą –­ duobės. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais (daugiau vakarinėje dalyje).

Pietrytinėje piliakalnio papėdėje, 3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos ir grublėtos keramikos.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - XIII a. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 46300 m². Išmatavimai: 150 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir iki 70 m pločio. Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas: 9400 m².

Tyrimai 
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.  

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.122.
 Aleksander Połujanski. Wędrówka po gubernii augustowskie w celu naukowym odbite. Warszawa. 1989 , p. 303.
 Slownik Geograficzny Krolewstwa Polskiego i innych krajow slowianskich. - Warszawa, 1880-1895. - T.5. - P.578, T.8. - P.143, T.9. - P.622.
 Krzywicki L. Zmudz starozytna Dawni Zmudzini i ich warownie. Warszawa, 1906. P.6.
 Juozapas Radziukynas. Suvalkų redybos pilekalniai su žemlapiu. Varšuva. 1909, p. 11;.
 Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 94-­95.
 Jonas Totoraitis. Senovės liekanos ir lietuvių mitologiški atminimai // Lietuvių tauta. - Vilnius, 1908. T.1. P.188-189.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Lakinskai

Piliakalniai Marijampolės savivaldybėje
Liudvinavo piliakalnis

Liudvinavo piliakalnis su gyvenviete, Lapkalnis, Lapiakalnis – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22982) Marijampolės savivaldybės teritorijoje, į pietvakarius nuo Liudvinavo, Liudvinavo seniūnija. Pasiekiamas iš plento Marijampolė – Kalvarija į Liudvinavą vedančio kelio pasukus į dešinę pietryčių kryptimi link Prodobulės, pervažiavus Sūduoną, pasukus į kairę šiaurės kryptimi, paėjus 480 m per pievas ir laukus.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Sūduonios dešiniajame krante. Šlaitai vidutinio statumo, 4­-7 m aukščio. Aikštelė keturkampė, orientuota šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 8 m ilgio, 11 m pločio. Joje rasta grublėtos keramikos. Šiaurės vakarų aikštelės gale supiltas 0,5 m aukščio, 9 m pločio pylimas, pietryčių gale – 0,2 m aukščio, 4 m pločio pylimas, juosęs visą piliakalnio aikštelę, tik šonuose yra suardytas. Pietryčių šlaite yra 10x15 m dydžio, pietvakarių šlaite ­– 15x15 m dydžio terasa.

Piliakalnis apardytas arimų, žvyrduobių, lapių urvų. Dabar jis dirvonuoja.

Pietvakarių – pietryčių papėdėse, 2,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 34 400 m². Išmatavimai: 80 m ilgio šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi ir iki 60 m pločio.

Tyrimai 
1964 m. ir 1968 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.121.
 Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. V.,1997. P.96-97.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Liudvinavas

Piliakalniai Marijampolės savivaldybėje
Mūris

Apie miestą Šveicarijoje žr. Mūris (miestas).

Mūris – įrenginys maistui virti senuosiuose žemaičių būstuose. Dažniausiai buvo sumūrytas iš akmenų, rečiau – iš plytų. Aukštis 0,6 – 0,8 m, plotis 0,45 – 0,6 m, kubo pavidalo, iš šono įrengiama pakura, o viršuje – anga įstatyti katilui. Virš mūrio įrengtas gaubtas garams surinkti vadintas garvilkiu arba dūmėlakiu.

Mūriai statyti XVII a. – XIX a. pab. gyvenamoje patalpoje arba priemenės kamine. Vėliau juose pakeitė krosnys.

Šaltiniai 

Lietuvių liaudies architektūra
Iljušin Il-14

Il-14 (, pagal NATO kodifikaciją Crate) – SSRS sukurtas trumpų ir vidutinių nuotolių keleivinis lėktuvas, varomas dviem stūmokliniais varikliais, žemasparnis monoplanas su atvirkščio strėliškumo sparnais; paskutinis sovietinis kelevinis lėktuvas su stūmuokliniais varikliais. Sukurtas XX a. penktojo dešimtmečio pabaigoje pakeisti pasenusius Li-2 ir Il-12. Septintame-aštuntame dešimtmeyje šį orlavį pakeitė An-24/26 ir Jak-40.

Tai buvo patikimas, saugus, ekonomiškas, paprastas valdyti ir aptarnauti, galintis tūpti ir kilti nedideliuose, gruntiniuose oro uostuose, lėktuvas. Lėktuvo bazė buvo pritaikyta įvairiai paskirčiai: padidinto komforto (Il-14S, Il-14PS, Il-14SI, Il-14SO), krovininis (iki 3500 kg) Il-14G, transportinis (Il-14Т), transportinis desanto (Il-14-ZOD), aerofotografijos (Il-14FK ir Il-14FM).

Eksploatacija 
Pirmas Il-14 skrydis įvyko 1950 m. liepos 13 d. 1952 m. prasidėjo lėktuvo bandymai įvairiomis meteorologinėmis sąlygomis. Pastatyti 1348 tokie lėktuvai (iš jų 1065 Maskvoje (gamykla Nr. 30, 1956 - 1958 m.), Taškente (Gamykla Nr. 84), 80 VDR, Drezdeno aviacijos gamykloje, 203 - tuometinėje Čekoslovakijoje (kaip Avia-14). Licencinę Il-14 kopiją buvo ketinama pradėti gaminti ir Kinijoje, pavadinimu Harbin Y-6, tačiau šie planai nebuvo įgyvendinti, dėl pradėtos modernesnio orlaivio Harbin Y-7 gamybos.

Reguliariai keleivius skraidinti šiuo lėktuvu pradėta 1954 m. lapkričio 30 d. Iki 1960-ųjų Il-14 buvo pagrindiniu Aeroflot lėktuvu magistraliniuose vidaus ir tarptautiniuose maršrutuose. Pradėjus naudoti dujų turbininiais varikliais varomus An-24 bei reaktyvinius Jak-40, Il-14 plačiai naudotas SSRS vidinėse linijose, ypač Tolimojoje šiaurėje, Sibire. Keleivinius Il-14 naudojo Bulgarija, Čekoslovakija, Kuba, VDR, Jugoslavija, Lenkija, Vengrija, Mongolija, Šiaurės Korėja, Jemenas; karinius – Albanija, Alžyras, Afganistanas, VDR, Egiptas, Indija, Irakas, Kinija, Šiaurės Korėja, Kuba, Lenkija, Sirija, Čekoslovakija ir Bulgarija. 

Lėktuvas baigtas eksploatuoti 2005 m.

Lėktuvo techniniai duomenys 
 Ilgis: 21,31 m
 Sparnų mojis: 31,7 m
 Aukštis (ties uodega): 7,8 m
 Didžiausias greitis: 430 km/h
 Kreiserinis greitis: 345 km/h
 Skrydžio nuotolis: 1250 km

 Didžiausias skrydžio aukštis: 6500 m
 Tuščio lėktuvo svoris: 12700 kg
 Maksimali kilimo masė: 18500 kg
 Keleivių skaičius: 36
 Ekipažas: 5 žm.

Papildoma informacija 
 Il-14 kaip savo asmeninius lėktuvus naudojo Egipto prezidentas Gamalis Abdelis Naseras, Indijos premjeras Džavaharlalas Neru, Jugoslavijos prezidentas J. Tito, Persijos šachas.
 Avarijose sudužo 69 šio modelio lėktuvai, žuvo 420 žmonių.

Nuorodos 
 Apie Il-14
 Il-14 nuotraukos
 Il-14 (video)

Iljušin oro laineriai
Žemasparniai
Monoplanai
Akliai

Akliai (Chrysops) – musinių dvisparnių (Brachycera) pobūrio vabzdžiai, priklausantys sparvų (Tabanidae) šeimai.

Akliai yra mažesni už vapsvas, tupi plačiai išplėtę kojas. Išsiskiria didelėmis žaliomis akimis. Sparnai, pilvelis išmarginti baltai rudomis dėmėmis.
Dažni prie vandens telkinių, šlapynėse, drėgnuose miškuose. Patelės minta krauju, patinai - žiedadulkėmis. Lervos gyvena vandenyje, minta smulkiais vabzdžiais.

Akliai puola žmogų bei gyvulius, tame tarpe ir naminius ir laukinius. Aklių įkandimai skausmingi. Seilėse yra toksino ir kraujo krešėjimą mažinančių medžiagų. Įkandimo vietoje atsiranda deginimo jausmas, išsivysto nedidelė papulė ir paraudimas, o kartais ir pūlinys, išsilaikantis kelias valandas ar net dienas. Gali pablogėti savijauta ar net pakilti temperatūra iki 37,6ºC.

Akliai gali pernešti kia kurias infekcines ligas (arklių anemiją, juodligę, tripanosomozę, tularemiją, Afrikoje - loaozę). 

Dvisparniai
Riečių piliakalnis

Riečių piliakalnis, Gaulės Kalnas – piliakalnis Marijampolės savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Riečių, Gudelių seniūnija. Pasiekiamas keliu , yra pravažiavus Riečius, paėjus 450 m į dešinę vakarų kryptimi per šlapias pievas, už kanalo.

Piliakalnis 

Piliakalnis įrengtas į Žuvinto pelkių masyvą įsiterpusiame sausumos kyšulyje, aukščiausioje jo vietoje esančioje kalvoje. Niuo piliakalnio apžvelgiama Beržinės pelkė. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 25 m ilgio, 20 m pločio pietinėje dalyje. Šlaitai vidutinio statumo, iki 10 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, trianguliacijos bokšto apkasimo. Iš pietrytinės jo dalies anksčiau buvo kasamas žvyras. Dabar jis dirvonuoja, paviršiuje styro iki 1,2 m skersmens akmenys. Piliakalnio aikštelėje stovi 2001 m. Igno Gaulės pastatytas kryžius Liepakojų kaimui atminti.

Tarp piliakalnio ir aukštumos, kurioje dabar stovi Riečių Švč. Trejybės bažnyčia, buvusi kūlgrinda.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Vykintas Vaitkevičius, Gintautas Zabiela. Nežinomi Lietuvos piliakalniai // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1994 ir 1995 metais. Vilnius, 1996, p. 345.
 Gintautas Zabiela. Naujas Lietuvos piliakalnių sąrašo papildymas (1995–2000 m.) // Kultūros paminklai. Vilnius, 2001. T. 8, p. 32­-33 (Nr. 25).

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Riečiai

Piliakalniai Marijampolės savivaldybėje
Tarašiškių piliakalnis

Tarašiškių piliakalnis – buvęs piliakalnis ir gyvenvietė Marijampolės savivaldybės teritorijoje, Tarašiškių kaime, Liudvinavo seniūnija.

Piliakalnis 
Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė apvali, apie 20 m skersmens, iškiliu viduriu. Šlaitai vidutinio statumo, 6­-7 m aukščio. Piliakalnio pašlaitėje rasta smulkių lipdytų puodų šukių.

Piliakalnis buvo apardytas arimų, XX a. septintame dešimtmetyje pateko į raketinės bazės teritoriją (likviduota 1987 m.) ir buvo nukastas žvyrui. Dabar tai lygi dirbama žemė.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

Tyrimai 
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Tarašiškiai

Piliakalniai Marijampolės savivaldybėje
Kampinių piliakalnis

Kampinių piliakalnis su gyvenviete, Apšutkalnis – piliakalnis (Nr. naujai išaiškinamųjų sąraše 2707; unikalus objekto MC kodas ; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A6K) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas ) Kalvarijos savivaldybės teritorijoje, Kampinių kaime, Kalvarijos seniūnija. Pasiekiamas Via Baltica trasa   Kampiniuose lauko keliuku pasukus į dešinę vakarų kryptimi, už 400 m.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga vakarų – rytų kryptimi, 50x20 m dydžio, į pietus lenktu viduriu. Šlaitai vidutinio statumo, 7 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, šiaurinė aikštelės dalis nustumdyta melioracijos metu. Dirvonuoja.

Tyrimai 
Rytinėje, šiaurinėje ir šiaurės vakarų papėdėse 1,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, tyrinėta 1994 m. 25-­40 cm storio I tūkstantmečio vidurio kultūriniame sluoksnyje rasta lygios ir gludintos keramikos. 1994 m. Povilas Tebelškis piliakalnyje ištyrė 6 m², rado stulpavietę. 

Piliakalnis datuojamas I tūkst. viduriu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 36000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 232­-233 (Nr. 29)

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. 

Piliakalniai Kalvarijos savivaldybėje
Menkupių piliakalnis

Menkupių piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22978) Kalvarijos savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Menkupių, Kalvarijos seniūnija. Pasiekiamas plentu  už Jurgežerio pasukus į dešinę šiaurėn link Menkupių, Menkupių pietinėje dalyje, už Menkupių upelio pasukus į kairę vakarų kryptimi, už 700 m, keliukų išsišakojime paėjus kairiau į pietryčius 250 m per pievas, pakilus į kalną yra 100 m į kairę pietuose.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas bevardžio upelio suformuotame aukštumos kyšulyje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 40x49 m dydžio, per 1,5 m iškilusiu viduriu. Aikštelę aplink juosė pylimas, kuris geriausiai išliko šiaurės rytų ir šiaurės vakarų dalyse. Šiaurės vakarų aikštelės pakraštyje -­ 2 m aukščio, 11 m pločio pylimas, rytinėje pusėje – 0,5 m aukščio, 6 m pločio. Rytiniame piliakalnio šlaite, 3 m žemiau pylimo yra 13x15 m dydžio terasa. Kita 10 m pločio terasa yra į šiaurę nuo pylimo. Šlaitai statūs, 11­-12 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, pylimas iškasinėtas apkasais. Dirvonuoja, šlaitai apaugę lapuočiais ir eglaitėmis.

Šiaurinėje ir šiaurės vakarų papėdėse 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu ­- II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 24 300 m². Išmatavimai: apie 180 x 180 m dydžio. Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas: 22 400 m².

Tyrimai 
1954 m. ir 1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.121.
 A. Kaminski. Materialy do bibliografii archeologicznej Jacwiezy od I do XIII w. // Materialy Starozytne. Warszawa,1956. T.I. P.232.
 Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. V.,1997. P.100-101.
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPCA. F.1. Ap.1. B.77. P.141-149.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Menkupiai

Piliakalniai Kalvarijos savivaldybėje
Naujienėlės piliakalnis

Naujienėlės piliakalnis, Aukštakalnis, Kovakalnis – piliakalnis Kalvarijos savivaldybės teritorijoje, Naujienėlės kaime, Kalvarijos seniūnija. Pasiekiamas keliu Kalvarija – Bartininkai per Patilčius Margiuose pasukus į dešinę rytų link Naujienėlės, yra kairėje šiaurės kryptimi nuo kelio, 150 m neprivažiavus kanalizuoto Vyžupio.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje esančioje kalvoje. Šlaitai statūs, 12­-20 m aukščio, viršutinėje 4­-5 m aukščio dalyje buvę pastatinti. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 28x25 m dydžio, 2 m iškiliu viduriu. Jos šiaurinėje pusėje supiltas 18 m ilgio, 0,8 m aukščio, 9,5 m pločio pylimas, kurio išorinis 1,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 16 m pločio, 1 m gylio griovį.

Į šiaurę nuo piliakalnio yra trapecinis papilys, pailgas šiaurės – pietų kryptimi, ilgesniu vakariniu šonu. Jo aikštelės dydis -­ 40(30)x34 m.

Piliakalnis labai apardytas arimų, Antrojo pasaulinio karo vokiečių apkasų, statant trianguliacinį bokštą. Aikštelė dirvonuoja, šlaitai apsodinti eglutėmis.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 15000 m².
Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 16400 m².

Tyrimai 
1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.121
 Osipowicz A. Pobieżny rzut oka na niektóre zamczyska i t. zw. góry sypane od okolicy Suwalk // Tygodnik ilustrowany. R. XV. 1867. Nr. 385, p. 64.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Naujienėlė

Piliakalniai Kalvarijos savivaldybėje
Navininkų piliakalnis

Navininkų piliakalnis – buvęs piliakalnis Kalvarijos savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Sangrūdos, Sangrūdos seniūnija.

Piliakalnis 
Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje, Šaltinio dešiniajame krante. Piliakalnio aikštelė buvo pailga šiaurės – pietų kryptimi, pietinėje pusėje buvo pylimas. Daugiau duomenų apie ją nėra, nes didžioji piliakalnio dalis XX a. pradžioje nukasta ir nuvežta į geležinkelio Alytus–Suvalkai sampilą. Išliko tik 8 m aukščio viršuje šiaurės vakarinio šlaito apatinė dalis su dirbtinai suformuota 10x15 m dydžio aikštele viršuje. Piliakalnio liekanos dirvonuoja, rytiniame ir šiaurės vakariniame šlaituose auga medžių guotai.

Tyrimai 
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Navininkai

Piliakalniai Kalvarijos savivaldybėje