joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rudaminos dvaras (Lazdijai)

Rudaminos dvaras – dvaras, esantis Rudaminos miestelyje, Lazdijų raj. savivaldybėje.

Istorija 
Rudaminos dvaras pradėtas kurti 1537–1538 m. bajoro Petro Plikio. Už karo tarnybą iš valdovo jis gavo 10 valakų žemės pelkėtoje miškingoje vietose prie Rudaminos upelio.

Apie 1555 m. mirus Petrui Plikiui, jo buvusi valda perėjo sūnui Bogdanui Plikiui. 
Tikėtina, kad jau XVI a. antroje pusėje čia stovėjo medinis vienaaukštis dvaras, perimetrais atitikęs dabartinį.

1576 m. Rudaminą nupirko Teodoras Atanazas Masalskis. Jo sūnus, Gardino žemės pateisėjas, Nemunaičio girininkas Grigalius Masalskis dvaro valdas dar labiau praplėtė, vedęs Mariją Račkienę ir vedybų keliu prijungęs kaimyninį Račkų dvarą, pastatė mūrinius dvaro rūmus. 

Grigalius ir Marija Masalskiai 1592 m. finansavo pirmosios Rudaminos bažnyčios statybą.

1596 m. po tėvo mirties valdymą perėmė Grigaliaus ir Marijos sūnus Lukas Masalskis. Šis 1590 m. vedė Kotryną Skorulskaitę. Nepratęsus Masalskių giminės, dvaras atiteko Skorulskiams. 

XVIII amžiuje Rudaminą nusipirko Trakų vaivadijos iždininkas Mikalojus Turčinavičius-Sušickis, atstatė pradėjusius irti dvaro pastatus, juos rekonstravo. 

1755 m. Trakų vaivadijos iždininkas Mykolas Turčinavičius surašė testamentą, išreiškė valią, kad po jo mirties Rudaminos dvarą valdytų jo žmona Teresė ir sūnus Adomas. 1765 m. mirė Mykolas Turčinavičius, o 1769 m. ir jo buvusi žmona Teresė. Vietoj nepilnamečio Adomo ūkį tvarkė samdyti ūkvedžiai. Jaunasis dvarininkas, tapęs visiškai savarankišku, 9-jame dešimtmetyje rekonstravo rūmus, jie įgauna dabartinį planą. 

1873 m. dvaras perėjo Jonui Vitkevičiui, kuris vedęs Oną Lopačinskaitę, 1881 m. Rudaminos dvare susilaukė sūnaus Jono Kosto Vitkevičiaus, veliau garsaus architekto.

Rudaminos dvaro sodybos fragmentus Kultūros paveldo departamentas 2015 m. paskelbė valstybės saugomu kultūros objektu .

Architektūrinės vertybės 
Rudaminos dvaro sodyba yra unikali išlikusia XVI amžiaus sienine tapyba ant ponų namo fasado. Taip pat yra išlikę nemaža dalis senojo dvaro pamatų, rūsio arka, durų angos, architektūros ir puošybos elementai, tvarto, parko, tvenkinių sistemos fragmentai.

Šaltiniai 

Klasicizmo architektūra Lietuvoje
Lazdijų rajono dvarai
 
Rudamina (Lazdijai)
Krantinės arka

„Krantinės arka“ – skulptoriaus Vlado Urbanavičiaus skulptūra, 2009 m. pastatyta Vilniuje, dešiniajame Neries krante tarp Karaliaus Mindaugo ir Žaliojo tilto.

Istorija 

2008 m. pradžioje „Vilniaus – Europos kultūros sostinės 2009“ surengė meno kūrinių viešosiose erdvėse sukūrimo konkursą. Jį laimėjo Vl. Urbanavičiaus, Roberto Antinio ir Mindaugo Navako projektai.

Skulptūra Neries krantinėje atsirado 2009 m. vasario 17 d. Tuo pačiu metu priešingame Neries krante pastatytos R. Antinio ir M. Navako skulptūros. Autoriui už skulptūrą buvo sumokėta 10 tūkstančių litų. Skulptūros kaina – 28 962 Eur (100 000 Lt).

Skulptūrai sukurti buvo panaudoti geležiniai vamzdžiai, iškasti ir atvežti iš Rusijos bei Ukrainos. Skulptūra iš vidaus sutvirtinta karkasu.

Kontroversijos 
„Krantinės arka“ dažnai kritikuojama, skulptūrą iškelti yra raginę ir menininkai profesionalai. 2014 m. įregistruota elektroninė peticija, kurią be kitų palaikė architektas Napalys Kitkauskas ir teatrologė Gražina Mareckaitė. Peticijoje teigiama, jog skulptūra 2009 m. įrengta laikinai ir turėjusi stovėti iki 2010 m. pabaigos, todėl Vilniaus miesto savivaldybė, tapusi kūrinio ir jo eksponavimo autorinių teisių savininke, turėtų skulptūrą iškelti.

Skulptūros autorius Vl. Urbanavičius teigia, jog visos diskusijose išsakomos nuomonės dėl skulptūros jam yra naudingos, o įsakymas skulptūrą demontuoti „būtų jokia tragedija“.

Šaltiniai 

Lietuvos skulptūros
Vilniaus statiniai
Dovilė Šakalienė

Dovilė Šakalienė (g. 1978 m. birželio 1 d. Kaune) – Lietuvos visuomenės veikėja, 2016–2020 m. Seimo narė išrinkta su Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjunga. 2020–2024 m. Seimo narė, išrinkta Lietuvos socialdemokratų partijos sąraše.

Biografija 
1996 m. baigė Panevėžio 5-ąją vidurinę mokyklą. 1994–1995 m. pagal Atviros Lietuvos fondo moksleivių mainų programą semestrą mokėsi Cibola High School, Naujojoje Meksikoje, JAV.

2001 m. baigė psichologijos studijas Vilniaus universiteto Filosofijos fakultete, suteiktas bakalauro kvalifikacinis laipsnis. 2003 m. baigė teisės psichologijos studijas Mykolo Romerio universitete, suteiktas magistro kvalifikacinis laipsnis. Buvo Psichologijos krypties studijų programų komiteto narė, Studentų mokslinės draugijos Teisės psichologijos skyriaus steigėja bei pirmoji pirmininkė.

2004–2005 m. dėstė Mykolo Romerio universitete asocialaus elgesio psichologiją bei kriminalinę psichologiją (praktiniai seminarai). 2004–2015 m. dirbo Žmogaus teisių stebėjimo institute nuo projektų vadovės iki vykdančiosios direktorės.

2011–2015 m. buvo „Žinių radijo“ autorinių laidų „Žmogus žmogui“, „Kas graužia tėvus”, „Nepaprastos istorijos” kūrėja, vedėja ir prodiuserė. 2012–2016 m. dirbo akredituota žurnaliste prie Europos Tarybos Strasbūre.

Politinė veikla 

2016–2017 m. Seimo LVŽS frakcijos narė, nepartinė.

2017 m. gruodį tapo Lietuvos socialdemokratų partijos nare.

2020–2024 m. Seimo narė, išrinkta pagal sąrašą.

Seimo Nacionalinio saugumo ir gynybos komiteto narė, Savižudybių ir smurto prevencijos komisijos steigėja ir narė.

Žinoma dėl darbo smurto prevencijos ir vaiko teisių apsaugos srityje. 2017 priimtas D. Šakalienės inicijuotas naujas Vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymas, kuriuo apibrėžtas ir uždraustas visų rūšių smurtas prieš vaikus, įskaitant fizines bausmes (Lietuva tapo 53-iąja tai padariusia pasaulio šalimi), bei reformuota Valstybės vaiko teisių apsaugos ir įvaikinimo tarnyba (įsigaliojo nuo 2018 m. liepos 1 d.).

Laisvai kalba anglų, rusų, turi bazines prancūzų, vokiečių kalbų žinias. Pomėgiai: skaitymas, kinas, tylos meditacija.

Ištekėjusi.

Nuorodos 
 D. Šakalienės biografija (vrk.lt)

 „Dovilė Šakalienė – Seimo nariai“ (lrs.lt)

Seimo nariai
Lietuvos visuomenės veikėjai
Laurynas Kasčiūnas

Laurynas Kasčiūnas (g. 1982 m. sausio 8 d. Vilniuje) – politologas, dėstytojas, politinis veikėjas.

Biografija 
2000 m. baigė Vilniaus „Ąžuolyno“ vidurinę mokyklą, 2006 m. – Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institutą. 2012 m. įgijo socialinių mokslų daktaro laipsnį.

2004–2016 m. dirbo analitinį darbą įvairiuose tyrimų centruose, 2007 m. buvo žurnalo „Veidas“ Europos Sąjungos ir NATO skyriaus redaktoriumi. 2007–2016 m. Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto dėstytojas.

2009–2012 m. Seimo Pirmininkės I. Degutienės patarėjas užsienio politikos klausimais. 2012–2016 m. Rytų Europos studijų centro direktorius.

Nuo 2016 m. Seimo narys.

2003 m. įstojo į Lietuvos nacionaldemokratų partiją ir tapo jos vadovo M. Murzos pavaduotoju. Dalyvavo judėjime, nukreiptame prieš Lietuvos narystę ES. Vėliau teigė, kad šis politinis etapas buvo „jaunatviškas entuziazmas“.

Priklauso asociacijai Ronaldo Reigano laisvės centrui, Jauniesiems krikščionims demokratams.

Moka rusų, anglų, vokiečių kalbas. Pomėgiai: futbolas, knygos, žvejyba.

Šaltiniai

Nuorodos 
 L. Kasčiūno biografija (vrk.lt)

Seimo nariai
Lietuvos visuomenės veikėjai
Guoda Burokienė

Guoda Burokienė (g. 1970 m. sausio 2 d. Ukmergėje) – kaimo plėtros ekspertė, Lietuvos kaimo bendruomenių sąjungos pirmininkė. Taip pat yra tarptautinių organizacijų PREPARE ir ELARD valdybos narė, atstovauja Lietuvos bendruomenių iniciatyvoms. Kartu su didžiųjų miestų bendruomenėmis įkūrė bendrą kaimų ir miestų bendruomenių sąjungą, yra jos valdybos pirmininkė.

G. Burokienė, anksčiau neturėjusi politikės patirties, 2016 m. vienmandatėje rinkimų apygardoje išrinkta į LR Seimą.

Biografija 

1977-1984 m. mokėsi Ukmergės 1-ojoje vidurinėje mokykloje. 1988 m. baigė Kauno J. Jablonskio vidurinę mokyklą. 1989-1995 m. studijavo Kauno technologijos universiteto Elektronikos ir automatikos fakultete, kuriame įgijo inžinierės energetikės specialybę.

Mokydamasi dirbo Kauno rajono „Sodros" skyriuje. Nuo 2000 m. dirbo Lietuvos ūkininkių draugijos konsultante. 2002 m. perėjo dirbti į Lietuvos Respublikos žemės ūkio rūmus. 

2001 m. buvo viena iš Lietuvos kaimo bendruomenių sąjungos (LKBS) kūrėjų, buvo išrinkta organizacijos pirmininke. Stažavosi Tenesio žemės ūkio institute (JAV), Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacijoje (FAO) Italijoje, Airijoje, Slovėnijoje, Švedijoje.  Organizavo konferencijas, seminarus, mokymus kaimo vystymosi, lyderių ugdymo klausimais, dirbo su kaimo politikai įtaką darančiomis institucijomis: LR Vyriausybe, Seimu, Žemės ūkio, Socialinės apsaugos ir darbo ministerijomis ir pan.

Ištekėjusi, vyras Deividas, dukros Greta ir Gerda. Moka anglų, rusų kalbas. Pomėgiai: knygos, rankdarbiai, kelionės.

Šaltiniai

Nuorodos 

 G. Burokienės biografija (2016 m., vrk.lt)
 G. Burokienės biografija (2004 m., vrk.lt)

Seimo nariai
Lietuvos žemės ūkio teoretikai
Asta Kubilienė

Asta Kubilienė (g. 1964 m. balandžio 17 d. Pociūnėliuose, Radviliškio rajone ) – gydytoja nefrologė.

2016 m. daugiamandatėje rinkimų apygardoje išrinkta į LR Seimą pagal LVŽS kandidatų sąrašą.

Biografija 

1982 m. baigė Pociūnėlių vidurinę mokyklą. 1982–1985 m. mokėsi Šiaulių medicinos mokykloje, baigė su pagyrimu, įgijo medicinos sesers specialybę.

1987–1994 m. studijavo Kauno medicinos akademijoje, įgijo medicinos gydytojos kvalifikaciją. 1994–1995 m. pradėtas aukštesnės kvalifikacijos rezidentūros studijas Kauno medicinos akademijoje 1995–1997 m. tęsė Vilniaus universiteto Medicinos fakultete ir įgijo gydytojos terapeutės kvalifikaciją, per 1997–1999 m. rezidentūros studijas čia įgijo gydytojos nefrologės kvalifikaciją.

1985–1987 m., baigusi medicinos mokyklą, dirbo Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikose medicinos seserimi. 1999–2000 m. po rezidentūros studijų dirbo VšĮ reabilitacijos centre „Aušveita“ gydytoja nefrologe. Šį darbą nuo 2005 m. tęsė Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikose.

1999 m. pradėjo dirbti Nacionalinio organų transplantacijos biuro direktoriaus pavaduotoja, 2000 m. tapo šios įstaigos vadove.
 
2009–2012 m. buvo LR Seimo Sveikatos reikalų komiteto neetatinė ekspertė donorystės ir transplantacijos klausimais.

2011 m. dirbo Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto Gastroenterologijos, nefrourologijos ir chirurgijos klinikos lektore.

Dirbdama Nacionalinio organų transplantacijos biuro prie SAM direktore, buvo „Balttransplant“ asociacijos atstovų tarybos bei Lietuvos nefrologijos, dializės ir transplantacijos asociacijos, Pasaulinės nefrologų draugijos, EDTCO nare.

Ištekėjusi, vyras Dainius, vaikai Monika ir Tomas. Moka anglų, rusų kalbas. Pomėgiai: psichologija, sveika gyvensena, pasaulio pažinimas, baletas, teatras.

Nuorodos 

 Astos Kubilienės biografija (2016 m., vrk.lt)

Seimo nariai
Lietuvos gydytojai
Agnė Širinskienė

Agnė Širinskienė (g. 1975 m. lapkričio 9 d. Vilniuje) – Lietuvos teisės pedagogė, humanitarinių mokslų daktarė, Mykolo Romerio universiteto Teisės fakulteto Viešosios teisės instituto docentė.

2016 m. daugiamandatėje rinkimų apygardoje išrinkta į LR Seimą.

Biografija 

1993 m. baigė Ignalinos rajono Dūkšto vidurinę mokyklą. 1998 m. Vytauto Didžiojo universitete (VDU) įgijo katalikų teologijos bei anglų kalbos ir literatūros specialybes. 2000 m. VDU suteiktas pastoracinės teologijos magistro (licenciato) laipsnis. 

2005 m. VDU įgijo humanitarinių mokslų srities daktaro laipsnį. 2007 m. Mykolo Romerio universitete suteiktas teisės bakalauro kvalifikacinis laipsnis, o 2009 m. – teisės magistro kvalifikacinis laipsnis (Europos Sąjungos teisės specializacija).

2006 m. stažavosi Džordžtauno universitete Vašingtone, JAV.

1999–2000 m. dirbo Lietuvos katechetikos centro žurnalo „Sėjėjas“ vyr. redaktore.

2002–2004 m. buvo Vilniaus pedagoginio universiteto lektorė (dėstyti kursai: moralės teologija, bioetika), 2003–2004 m. – Kauno medicinos universiteto lektorė (dėstyti kursai: medicinos etika, bioetika).

2014 m. – VšĮ „Gyvenimo ir tikėjimo institutas“ darbuotoja.
2012–2013 m. – UAB „ConcepT CRO“ darbuotoja.

Nuo 2014 m. yra Mykolo Romerio universiteto Teisės fakulteto Viešosios teisės instituto docentė. Lietuvos teisininkų sąjungos „Nuomonės“ narė, LR Seimo Sveikatos reikalų komiteto neetatinė ekspertė.

Ištekėjusi, vyras Arvydas. Moka anglų, rusų, prancūzų kalbas. Pomėgiai: skaitymas, siuvinėjimas, rožių auginimas.

Publikacijos, metodinės priemonės 

 Širinskienė A. Skirtingų etikos teorijų apraiškos ŽIV prevencijos programose // Soter. 2007, Nr. 21-49. P. 153-163.  ISSN 1392–74–50.
 Narbekovas A., Žukauskaitė J., Širinskienė A., Informacijos apie riziką sveikatai apimties klausimas duodant sutikimą dirbtinio apvaisinimo in vitro procedūrai // Sveikatos mokslai. 2007, Nr. 2. P. 757-764. ISSN 1392-6373.
 Meilius K., Juškevičius J., Širinskienė A., Konkubinato iššūkiai šeimai // Tiltai. Priedas: Mokslo Darbai. 2006, Nr. 31, P. 148-199. ISSN 1392 – 3137.
 Juškevičius J., Širinskienė A., Tyrimų su žmogaus embrionų kamieninėmis ląstelėmis teisinio reguliavimo aspektai // Sveikatos mokslai. 2006, Nr.1-2, P.158-162. ISSN 1392-6373.
 Širinskienė A., Juškevičius J., Narbekovas A., Confidentiality and Duty to Warn the Third Parties in HIV/AIDS Context // Medical Ethics and Bioethics. 2005, Spring- Summer, Vol.12.No.1, p.2-7.
 Širinskienė A., Narbekovas A. Medicinos etika. Vilnius, Baltijos kopija 2007. ISBN 9955- 190622.
 Gabdrachmanovaitė I., Narbekovas A., Obelenienė B., Širinskienė A., Švedas E., Zamarytė K., Žagunytė L., Nėštumo nutraukimo etika. Mokomoji medžiaga. Kaunas,  Keturios spalvos 2005. ISBN 9955-9811-0-5.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Agnės Širinskienės biografija (vrk.lt)

Seimo nariai
Lietuvos dėstytojai
Lietuvos teisės pedagogai
Lietuvos redaktoriai
MFK Kauno Žalgiris

MFK Kauno Žalgiris – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno, žaidė Lietuvos moterų futbolo A lygoje. 

Ankstesniais metais vadinosi Kauno „Inkaras“, „FM-Tauras“, „FM-Žara“, „LSU-Žara“.

Istorija 
Klubo užuomazgos yra 2000 metai, kai susibūrė Kauno sporto mokyklos komanda, o 2002 m. Kauno futbolo mokyklos ekipa pradėjo dalyvauti Moterų futbolo čempionate.
Nuo 2015 m. „Žaros“ merginų futbolo ekipa atstovavo Lietuvos Sporto Universitetui ir Kauno miestui, dalyvavo Lietuvos moterų A lygos čempionate bei kituose LFF organizuojamuose futbolo turnyruose. 

2017 m. „LSU-Žara“ tapo BC Žalgiris sistemos dalimi, ir pakeitė pavadinimą į FK „Kauno Žalgiris“. 

2020 m. ekipai vadovavo Mantas Babušis. 2021 m. gegužę paskirtas naujas treneris. Juo tapo Martynas Karpavičius.

2022 m. sausio mėn. oficialiai pranešta, kad MFK Žalgiris keičia spalvas, pereina į FC Hegelmann struktūrą.

Logotipas 
Komanda nuo 2017 m. naudojo BC Žalgirio logotipą.

Spalvinė gama ir aprangos 
Galime išskirti du periodus: LSU-Žaros ir "žalgirietiškąjį".

Iki 2017 m. balandžio 4 d. 
 Ekipa iki 2017 m. balandžio 4 dienos žaidė mėlynos spalvos aprangomis. 
 Komandos spalvinėje gamoje buvo mėlyni marškinėliai, šortai bei kojinės. 
 Išvykos rungtynių aprangos kartais būdavo raudonos spalvos marškinėliai ir juodi šortai bei juodos kojinės.

Nuo 2017 m. balandžio 4 d. 
Tapus BC Žalgiris sistemos dalimi spalvinė gama pasikeitė į žalią-baltą.

Aprangų gamintojai – Hummel.

Pasiekimai 
Aukščiausias pasiekimas yra antroji vieta 2012, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 m. Lietuvos moterų A lygos čempionate. 

2017 m. sezoną kaunietės pradėjo triumfu LMFA organizuotame Žiemos taurės turnyre, kuriame įveikė 3 komandas. 

2011 ir 2016 m. dalyvavo moterų futbolo taurės finalo rungtynėse, bet nusileido MFK Gintra-Universitetas komandai.

Stadionai 
Komanda namų rungtynes žaidžia Kaune, „Kauno Žalgirio“ FA stadione arba NFA stadione.

Sezonai 

|}

Komandos personalas 
 Martynas Karpavičius – vyr. treneris
 Ingrida Siliūnienė – trenerė
 Algirdas Narkevičius – kineziterapeutas

Trenerių kaita 
 Ingrida Siliūnienė (iki 2019 m. sezono pabaigos);
 Mantas Babušis (2020 m. iki 2021 m. gegužės);
 Martynas Karpavičius (nuo 2021 m. gegužės).

Žaidėjų sudėtis 
Atnaujinta 2020 m. birželio 24 d.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Komandos „Facebook“ profilis
 LFE
 Facebook paskyra: "Moterys už futbolą"

Kauno Žalgiris
Kauno Žalgiris
Virginijus Sinkevičius

Virginijus Sinkevičius (g. 1990 m. lapkričio 4 d. Vilniuje) – ES ir Lietuvos politikas.

Biografija 

2009 m. baigė Vilniaus Salomėjos Nėries gimnaziją. 2009–2012 m. studijavo Jungtinės Karalystės Aberistvito universitete, kuriame įgijo ekonomikos ir tarptautinių santykių bakalauro laipsnį. 

2012 m. stažavosi LR Ministro Pirmininko tarnybos Regionų ir etninių klausimų skyriuje. 2012–2013 m. Olandijos Mastrichto universitete toliau tęsė studijas, įgijo Europos politikos magistro laipsnį.

2012–2015 m. naujienų portalo „The Lithuanian Tribune“ autorius ir redaktorius.

2013–2014 m. dirbo JAV Vašingtono Europos analizės centre (CEPA) projektų vadovo padėjėju. 2013 m. stažavosi LR atstovybėje Vašingtone, JAV. 

2014 m. buvo AB Lietuvos pašto tarptautinės grupės projektų vadovas, 2014–2015 m. – programos „Kurk Lietuvai“ dalyvis, 2015–2016 m. – Lietuvos oro uostų koncesijos projekto koordinatorius. 2016 m. „Investuok Lietuvoje“ Investicinės aplinkos gerinimo grupės vadovas. 

2017 m. baigė Skaitmeninės politikos kursą Oksfordo universitete. 

Kalba anglų, rusų, lenkų kalbomis.

Politinė karjera 
2016–2019 m. Seimo narys. 2017–2019 m. ūkio, 2019 m. – ekonomikos ir inovacijų ministras. Nuo 2019 m. Europos Komisijos narys, Fon der Lejen Komisijoje atsakingas už aplinkosaugą, vandenynus ir žvejybą.

Pasiekimai 
2018 m. asociacija „Investuotojų forumas“ apdovanojo už Geriausią metų sprendimą investicinei aplinkai gerinti bei Blokų grandinės lyderystės apdovanojimu #SWITCH! Tech Awards 2018 konferencijoje. 2019 m. Lietuvos verslo konfederacija apdovanojo „Partnerystės lyderio 2018“ apdovanojimu už lyderystę formuojant šalies inovacijų politiką. 2018 m. įtrauktas į 100 Įtakingiausių pasaulio jaunų žmonių viešajame sektoriuje sąrašą („Apolitical“ platforma).

Laisvalaikis 
Laisvalaikiu žaidžia krepšinį ir futbolą (priklauso LR Seimo komandoms bei sporto mėgėjų komandai „Kažkur matyti“), domisi numizmatika, istorija, grožine literatūra.

Nuorodos 

 Virginijaus Sinkevičiaus biografija (vrk.lt)
 V. Sinkevičius. Valdžios sukurptas idėjų kratinys migrantams

|-

|-

|-

Seimo nariai
Lietuvos redaktoriai
Lietuvos ūkio ministrai
ES komisarai nuo Lietuvos
2016 m. JAV Grand Prix

2016 m. JAV Grand Prix (arba 2016 Formula One United States Grand Prix) – 18-tasis 2016 m. Formulės 1 sezono etapas. Jis vyko spalio 21–23 dienomis Amerikos trasoje Ostine, Teksase.

Mercedes komandos lenktynininkas Nico Rosberg lenktynes pradėjo būdamas čempionato lyderiu ir savo komandos draugą Lewis Hamilton lenkdamas 33 taškais. Mercedes komanda turėjo 208 taškų persvarą prieš antroje vietoje buvusią Red Bull Racing komandą ir konstruktorių čempionato pergalę užsitikrino dar prieš tai vykusiame Japonijos Grand Prix.

Kvalifikacija

Lenktynės 

Pastaba
 – Kevin Magnussen buvo skirta 5 sekundžių bauda dėl draudžiamo Daniil Kvyat lenkimo.

Čempionato įskaitos 

Lenktynininkų įskaita

Konstruktorių įskaita

 Pastaba: Į lenteles įtrauktos tik pirmos penkios pozicijos.

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
2016 sporte
JAV sportas
Dainius Gaižauskas

Dainius Gaižauskas (g. 1975 m. kovo 30 d. Marijampolėje) – kriminalinės policijos komisaras.

2016 m. vienmandatėje rinkimų apygardoje išrinktas į LR Seimą.

Biografija 

1996 m. baigė Lietuvos policijos akademiją (vidaus reikalų įstaigų valdininkas), 1999 m. – Lietuvos teisės akademiją (teisininkas).

1996–2001 m. dirbo Marijampolės policijos komisariate jaunesniuoju inspektoriumi, poskyrio inspektoriumi, skyriaus vyresniuoju inspektoriumi. 2001–2011 m. buvo Kalvarijos policijos komisariato viršininko pavaduotojas, komisaras.  2012–2016 m. – Marijampolės apskrities vyriausiojo policijos komisariato Imuniteto skyriaus viršininkas, vyresnysis komisaras.

2004–2005 m. buvo Lietuvos policijos taikos palaikymo misijos vadas Kosove. Čia dirbo Prištinos regiono ypač sunkių nusikaltimų tyrimo padalinyje THOR, vėliau vadovavo šiam padaliniui. 2007 m. įgijo tarptautinių misijų policijos pareigūnų instruktoriaus sertifikatą.

Kėlė kvalifikaciją JAV, Vokietijos, Lenkijos, Suomijos policijos mokymo įstaigose ir centruose.

2011–2012 m. – Nacionalinio pareigūnų profesinių sąjungų susivienijimo tarybos narys, Lietuvos policijos profesinės sąjungos pirmininko pavaduotojas, Lietuvos policijos profesinės sąjungos atstovas Marijampolės apskrityje.

2016 m. birželio 1 d. išėjo į atsargą.

Už tarnybą policijoje skatintas Vidaus reikalų ministerijos atminimo ženklais, Jungtinių Tautų Organizacijos medaliu „Už dalyvavimą Taikos įvedimo misijoje“. 

Vedęs, žmona Džuljeta, dukros Glorija ir Goda. Moka anglų, rusų, lenkų kalbas. Pomėgiai: sportas (graikų-romėnų imtynės, atletinė gimnastika), informacinės technologijos.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Dainiaus Gaižausko biografija (vrk.lt)

Seimo nariai
Lietuvos policijos komisarai
Simonas Gentvilas

Simonas Gentvilas (g. 1984 m. rugsėjo 28 d. Vilniuje) – Klaipėdos miesto politikas, Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio (LRLS) vicepirmininkas.

Biografija 

Nuo šešiolikos metų mokėsi užsienyje.  Pagal mokyklų apsikeitimo programą jis, Klaipėdos Vytauto Didžiojo gimnazijos moksleivis, gimnaziją baigė Švedijoje, Karlskronos mieste (2001–2004 m.).

Studijavo Švedijos, Norvegijos, Danijos, Belgijos, Austrijos ir Ispanijos universitetuose. 2007 m. studijas baigė Oslo universitete (sociologijos bakalauras), 2010 m. – Vienos universitete (miestų plėtros magistras).

2011 m. tapo Klaipėdos miesto mero patarėju.

Nuo 2013 m. yra LRLS Klaipėdos skyriaus pirmininkas, nuo 2015 m. rudens – LRLS vicepirmininkas. 

Nuo 2014 m. pradžios, būdamas asociacijos „Klaipėdos regionas“ direktorius, į bendrus projektus telkė Klaipėdos regiono savivaldybes. 

Nuo 2015 m. – Klaipėdos miesto tarybos narys, 12 narių vienijančios Liberalų sąjūdžio frakcijos seniūnas; Miesto plėtros ir strateginio planavimo komiteto pirmininkas; AB „Klaipėdos energija“ ir UAB Klaipėdos autobusų parko stebėtojų tarybos pirmininkas.

2015–2016 m. dėstė Klaipėdos socialinių mokslų kolegijoje.

2016 m. pagal LRLS sąrašą išrinktas į LR Seimą.

2020 m. gruodžio 7 d. LR Prezidentui Gitanui Nausėdai patvirtintus Ingridos Šimonytės ministrų kabineto sudėtį, S. Gentvilas paskirtas aplinkos ministru.

Žmona Šarūnė, vaikai Ugnius, Guoba. Moka anglų, rusų, vokiečių, ispanų, norvegų kalbas. Pomėgiai: kelionės, orientavimosi sportas.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Simono Gentvilo biografija (vrk.lt)
 Asmeninė svetainė

Seimo nariai
Klaipėdos politikai
Ott Tänak

Ott Tänak (g. 1987 m. spalio 15 d. Saremoje, Estijoje) – Estijos ralio lenktynininkas, 2019 m. Pasaulio ralio čempionato nugalėtojas.

Karjeros rezultatai

WRC rezultatai

* Sezonas dar vyksta.

PWRC rezultatai

SWRC rezultatai

WRC 2 rezultatai

ERC rezultatai

Šaltiniai

Nuorodos 
Oficiali svetainė

Estijos lenktynininkai
WRC pilotai
Aurelijus Veryga

Aurelijus Veryga (g. 1976 m. rugpjūčio 8 d. Užventyje, Kelmės rajonas) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas, 2016–2020 m. LR sveikatos apsaugos ministras.

Biografija 
1982–1994 m. mokėsi Užvenčio vidurinėje mokykloje. 1994–2000 m. studijavo Kauno medicinos akademijos (KMA, nuo 1998 m. universitetas) Medicinos fakultete, įgijo medicinos gydytojo profesiją. 1998–1999 m. KMU studentų korporacijos „Fraternitas Lituanica“ pirmininkas. 2004 m. baigė rezidentūrą ir įgijo psichiatrijos gydytojo kvalifikaciją. Tais pačiais metais suteiktas biomedicinos mokslų daktaro laipsnis (disertacijos tema: „Priklausomybės nuo tabako epidemiologinės situacijos bei pagalbos metantiems rūkyti efektyvumo įvertinimas“). 

2004 m. pradėjo gydytojo psichiatro praktiką. Nuo 2009 m. KMU (nuo 2010 m. Lietuvos sveikatos mokslų universitetas, LSMU) Profilaktinės medicinos (vėliau Sveikatos psichologijos) katedros docentas. Nuo 2011 m. LSMU Visuomenės sveikatos fakulteto Sveikatos tyrimų instituto vadovas. 2015–2016 m. LSMU Sveikatos psichologijos katedros profesorius.

Vedęs. Žmona Rasa. Augina sūnų Tadą (g. 2001 m.), dukteris Ievą (g. 2005 m.) ir Vaivą (g. 2008 m.).

Visuomeninė ir politinė veikla 
2000 m. su kolegomis inicijavo ir įkūrė Kauno miesto jaunimo narkologijos pagalbos centrą, iki 2007 m. centro vadovas. 2004 m. su kolegomis įkūrė Nacionalinę tabako kontrolės koaliciją, šios organizacijos prezidentas. 2005–2012 m. Nacionalinės sveikatos tarybos narys. Nuo 2008 m. LR Seimo sveikatos reikalų komiteto neetatinis ekspertas.

Nuo 2008 m. Europos rūkymo prevencijos tinklo ENSP (European network for smoking prevention) valdybos narys, nuo 2009 m. Šiaurės šalių alkoholio ir narkotikų prevencijos tinklo NORDAN (The Nordic Alcohol and Drug Policy Network) valdybos narys. Nuo 2012 m. Kauno miesto Bendruomenės sveikatos tarybos narys. 2016 m. LR Vidaus reikalų ministerijos Medicinos centro stebėtojų tarybos narys.

2009–2012 m. ministro pirmininko Andriaus Kubiliaus visuomeninis patarėjas narkotikų, alkoholio ir tabako vartojimo prevencijos klausimais.  2016 m. kandidatas į LR Seimą Valstiečių ir žaliųjų sąjungos sąraše, nuo 2016 m. lapkričio 14 d. LR Seimo narys.  Nuo 2016 m. gruodžio 14 d. iki 2020 m. gruodžio 14 d. Sauliaus Skvernelio Vyriausybėje – LR sveikatos apsaugos ministras. 

Nuo 2018 m. Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos narys.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Asmeninė svetainė

|-

Lietuvos sveikatos apsaugos ministrai
Seimo nariai
Lietuvos psichiatrai
LSMU dėstytojai
Honkongo tarptautinis oro uostas

Honkongo tarptautinis oro uostas (IATA – HKG, ICAO – VHHH) – pagrindinis Honkongo oro uostas.

Oro uostas pradėjo veiklą 1998 m. ir pakeitė iki tol naudotą Kai Tak oro uostą. Pastarasis buvo arti miesto dangoraižių ir centro, tad buvo per mažas didėjančiam keleivių ir orlaivių srautui. Naujasis oro uostas pradėtas statyti sujungus dvi salas. Statybos truko 6 metus ir kainavo apie 20 milijardų JAV dolerių. Pirmuoju čia nusileidusiu lėktuvu tapo Cathay Pacific skrydis Nr. 889 iš Romos.

Pirmaisiais savo veiklos mėnesiais oro uostas susidūrė su didelėmis techninėmis problemomis. Staiga išsijungdavo keleivių informavimo sistemos, buvo sutrikęs ryšis tarp oro uosto ir krovinių skyriaus, ko pasekoje kai kurie krovininiai lėktuvai buvo nukreipti į senąjį Honkongo oro uostą. Visos problemos buvo išspręstos tik praėjus 6 mėnesiams po veiklos pradžios.

Šis oro uostas tapo vienu didžiausių viso regiono centrų. Atidarius oro uostą jis turėjo patį didžiausią keleivių terminalą pasaulyje. Oro uostas yra pirmas pasaulyje pagal krovinių pervežimą ir vienas didžiausių pagal aptarnautų keleivių skaičių. 2015 m. oro uostas aptarnavo 68 283 407 keleivius ir buvo 8-tas pasaulyje.

Honkongo oro uoste savo pagrindines bazes turi Air Hong Kong, Cathay Pacific, Dragonair, Hong Kong Airlines, HK Express, Kalitta Air ir UPS Airlines avialinijos.

Oro uostas yra svarbus ekonominis salos variklis – čia dirba apie 65 000 žmonių. Oro uostas dirba visą parą.

2010 m. buvo atliktas tyrimas ir nuspręsta 2020 m. oro uoste įrengti trečiąjį tūpimo-kilimo taką, skirtą atvykstantiems orlaiviams, nes pagal statistiką, dabartiniai du takai pasieks savo maksimalias galimybes 2019–2022 m.

Nuorodos 
 Oficiali oro uosto svetainė

Šaltiniai 

Honkongas
Kinijos oro uostai
Kęstutis Mažeika

Kęstutis Mažeika (g. 1982 m. balandžio 28 d. Marijampolėje) – žemės ūkio mokslų daktaras, Lietuvos sveikatos mokslų universiteto Užkrečiamųjų ligų katedros lektorius, Marijampolės politikas, buvęs Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos Marijampolės skyriaus pirmininkas.

2016 m. vienmandatėje rinkimų apygardoje išrinktas į LR Seimą. 2020 m. vienmandatėje Sūduvos pietinėje apygardoje išrinktas į LR Seimą antrai kadencijai.

Biografija 

2000 m. baigė Marijampolės 6-ąją vidurinę mokyklą. 2006 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją (LVA), įgijo veterinarijos gydytojo specialybę. Studijuodamas dalyvavo studentų ir jaunimo organizacijų veikloje. Po studijų dirbo LVA Karjeros centro vadovu. 2013 m. apgynė daktaro disertaciją iš žemės ūkio mokslų srities.

2009 m. tapo ūkininku (užsiima augalininkyste, bitininkyste, dekoratyviniais paukščiais). Yra Lietuvos žemės savininkų sąjungos tarybos narys, Kauno žvejų draugijos pirmininko pavaduotojas.

2015 m. kovo 28 dienos vakarą, važiuodamas V. Kudirkos gatve Marijampolėje, perėjoje partrenkė ir mirtinai sužalojo pėsčiąjį.

2015 m. buvo išrinktas į Marijampolės savivaldybės tarybą, vadovavo Aplinkos apsaugos komitetui.

Įteisino vandens paukščių medžioklę Žuvinto biosferos rezervate.

2022 m. sausio mėn. pranešė nusprendęs pasitraukti iš Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos ir ketinąs prisijungti prie naujai kuriamos Demokratų sąjungos „Vardan Lietuvos“.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Kęstučio Mažeikos biografija (vrk.lt)

|-

Seimo nariai
Marijampolės politikai
LSMU dėstytojai
Medžiotojai
Arvydas Nekrošius

Arvydas Nekrošius (g. 1984 m. kovo 10 d. Raseiniuose) – inžinierius energetikas, technologijos mokslų daktaras, Aleksandro Stulginskio ir Vytauto Didžiojo universitetų lektorius.

2016 m. vienmandatėje rinkimų apygardoje išrinktas į LR Seimą. Nuo 2019 m. Lietuvos Šaulių sąjungos narys.

Biografija 

Nuo 1991 m. pradėjo lankyti Raseinių Katalikiškos dvasios pradinę mokyklą, 1995–2003 m. mokėsi Šaltinio vidurinėje mokykloje. 

2007 m. baigė Lietuvos žemės ūkio universitete (LŽŪU) energetikos inžinieriaus bakalauro studijas, ten pat 2009 m. įgijo magistro laipsnį, 2014 m. apgynė daktaro disertaciją (aplinkos inžinerijos mokslo kryptis). 

2007 m. dirbo vyr. laborantu LŽŪU Agroenergetikos katedros biodujų laboratorijoje. 2008–2010 m. dirbo privačioje įmonėje inžinieriumi programuotoju. Nuo 2010 m. grįžo į LŽŪU, Agroenergetikos katedrą dirbti asistentu, nuo 2014 m. – Energetikos ir biotechnologijų inžinerijos instituto lektoriumi. 2016 m. pradėjo dėstyti Vytauto Didžiojo universitete.

Nuo 2013 m. dirba su įvairiais Europos Sąjungos moksliniais projektais. Interesų sritys: atsinaujinantys energijos šaltiniai, elektros ir šilumos paskirstymo tinklų projektavimas, pastatų renovavimas, šviesotechnika. Parašė daugiau kaip 20 mokslinių ir mokslo populiarinimo straipsnių, dalyvavo daugiau kaip 40 Lietuvos ir užsienio konferencijų ir seminarų, parengė 10 bakalaurų.

Moka anglų, rusų, vokiečių kalbas.

Nuorodos 

 Arvydo Nekrošiaus biografija (vrk.lt)

Seimo nariai
Lietuvos dėstytojai
Lietuvos inžinieriai energetikai
LR Seimo pirmininko pavaduotojai
Craig Breen

Craig Breen (g. 1990 m. vasario 2 d.) – Airijos ralio lenktynininkas, dalyvaujantis Europos ralio čempionate. Jis buvo 2012 m. WRC Super 2000 pasaulio ralio čempionas.

Karjeros rezultatai
C.Breen 2014 m. Graikijos Akropolio ralyje iškovojo pirmąją ERC pergalę, vairuodamas Peugeot 208 T16 automobilį.

WRC rezultatai

SWRC rezultatai

WRC Akademijos rezultatai

WRC-2 rezultatai

IRC rezultatai

ERC rezultatai

WRC pilotai
Robertas Šarknickas

Robertas Šarknickas (g. 1974 m. gruodžio 7 d. Kaune) – pedagogas, teatro ir kino aktorius, režisierius, Alytaus miesto politikas. Yra labdaros akcijų, socialinių seminarų rengėjas, kino ir teatro projektų atlikėjas.

Biografija 

Patekęs į Kauno kūdikių namus, augo be tėvų, nuo 14 metų gyveno ir mokėsi įvairiuose Lietuvos vaikų globos namuose Šiauliuose ir Rokiškio rajone, Obeliuose. 1989 m. tęsė mokslus Alantos žemės ūkio mokykloje Molėtų rajone. 1996 m. uždarbiavo statybose Vokietijoje.

1996–2003 m. dirbo Alytaus miesto teatre. 2003 m. baigė Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje bakalauro studijas (mokėsi Dalios Tamulevičiūtės kurse). 2014 m. įgijo pedagogo pažymėjimą. 2003–2015 m. dirbo mokytoju Alytaus Šv. Benedikto ir Adolfo Ramanausko-Vanago gimnazijose, Panemunės vidurinėje mokykloje.

2006–2009 m. dirbo vyriausiuoju Alytaus rajono etnografu. 2015–2016 m. Alytaus miesto tarybos narys.

Nuo 2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys. Iškėlė: Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjunga.

Kūrybinė veikla 

VšĮ kino studijos „A“ direktorius ir režisierius. 2007 m. sukūrė dokumentinį filmą „Dzūkų laidojimo apeigos“.. Sukūrė kitus dokumentinius filmus („Viskas Dievo valioje“, „Būsime švarūs“), vaidmenis filme „Ekskursantė“ (rež. A. Juzėnas), TV filmuose („Moterys meluoja geriau“). 2009 m. pastatė vaidybinį filmą „Nepalikit, prašau“.

2006 ir 2009 m. – Alytaus miesto kultūros premijos laureatas.

Vedęs, antroji žmona Agnė, dukros Patricija ir Julija. Moka rusų, vokiečių kalbas. Pomėgiai: knygos, fotografija, kinas, sportas, kelionės.

Bibliografija 

 Šarkos sielos šauksmas: atsiminimai. Vilnius: Versus aureus, 2015. ISBN 978-9955-34-593-0

Šaltiniai

Nuorodos 

 Biografija (2016 m. vrk.lt)
 Biografija (2012 m. vrk.lt)
 Menininko R. Šarknicko istorija

Seimo nariai
Alytaus politikai
Lietuvos aktoriai
Lietuvos režisieriai
Tomas Tomilinas

Tomas Tomilinas (g. 1983 m. balandžio 22 d. Vilniuje) – politikas, Seimo narys, Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos pirmininko pavaduotojas, taip pat įvairių socialinių projektų ir iniciatyvų autorius, žaliųjų judėjimo aktyvistas. 2016 m. daugiamandatėje rinkimų apygardoje išrinktas į Lietuvos Respublikos Seimą. LR Seimo Socialinių reikalų ir darbo komiteto pirmininko pavaduotojas.

Biografija 

2001 m. baigė Vilniaus Vladislavo Sirokomlės vidurinę mokyklą. Studijavo politikos mokslus VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute (2005 m.), viešąjį administravimą Mykolo Romerio universitete (2007 m.).

2004–2008 m. dirbo Lietuvos Respublikos Seimo narės L. Mogenienės komandoje. 2008–2012 m. buvo Seimo nario A. Bauros padėjėjas. Iki 2016 metų dirbo Europos Parlamento nario B. Ropės biurų vadovu.

Aštuonerius metus dirbo Seimo politinio pasitikėjimo tarnautoju – dalyvavo rengiant ir derinant įstatymų projektus žmogaus teisių, skurdo mažinimo, savivaldos ir verslumo skatinimo srityse.

Yra vienas iš Socialinių investicijų valdymo centro, Kritinės minties instituto „Demos“ ir asociacijos „Belarus Watch“ steigėjų. 
Buvo 2012 m. referendumo dėl naujos atominės elektrinės statybos Lietuvoje iniciatyvinės grupės koordinatorius.

2016 m. kaip LVŽS rinkimų sąrašo kandidatas išrinktas į LR Seimą. Išrinktas Seimo Socialinių reikalų ir darbo komiteto pirmininko pavaduotoju. Seimo Energetikos komisijos narys, darnaus vystymosi komisijos steigimo iniciatorius.

2021 m. pašalintas iš Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos dėl kritinės nuomonės reiškimo partijos vadovybės atžvilgiu.

Vedęs, vaikai Milija, Sara, Motiejus Samuelis, Estera.  Pomėgiai: gamta, kaimas, tikras maistas, skaitymas, istorija.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Biografija (vrk.lt)

Lietuvos lenkai
Seimo nariai
Gintaras Vaičekauskas

Gintaras Vaičekauskas (g. 1962 m. kovo 6 d. Kaune) – Klaipėdoje dirbantis televizijos žurnalistas, redaktorius.

2016 m. išrinktas į LR Seimą.

Biografija 

1969–1972 m. mokėsi Kauno Jono Jablonskio vidurinėje, 1972–1978 m. – Kauno 28-ojoje vidurinėje, 1978–1979 m. – Kauno 5-ojoje vidurinėje mokyklose, 1979–1980 m. – Klaipėdos 18-ojoje vidurinėje mokykloje.

1981–1982 m. tarnavo sovietinėje armijoje Afganistane. 1983–1984 m. dirbo Klaipėdos spaustuvėje „Rytas“ spaudėju.

1984–1988 m. studijavo Kauno kūno kultūros institute, kuriame įgijo buriavimo trenerio ir fizinio lavinimo mokytojo specialybę. 1988–1990 m. buvo Klaipėdos sporto draugijos „Žalgiris“ buriavimo treneris.

1990–1999 m. dirbo dienraščio „Vakarų ekspresas“ žurnalistu. Nuo 2000 m. – UAB „Balticum TV“ žurnalistas, redaktorius, 2000–2002 m. – laidos „Mano nuomonė“ redaktorius, nuo 2002 m. – laidos „Reidas“ autorius ir redaktorius.

Žmona Giedrė, vaikai Agnius, Guostė. Moka anglų kalbą. Pomėgiai: buriavimas, parašiutizmas, poilsis vasarnamyje.

Įvertinimas 

 Televizijos konkurso „Ad Rem“ laureatas (2000 m.). 
 Lietuvos AIDS centro konkurso nugalėtojas už televizijos laidų ciklą (2001 m.). 
 LR susisiekimo ministerijos 2008 m. apdovanotas už laidą „Reidas“. 
 Klaipėdoje išrinktas Metų žurnalistu (2012 m.). 
 Lietuvos draudikų asociacijos apdovanotas konkurse „Act non verba“ (2014 m.).

Šaltiniai

Nuorodos 

 Gintaro Vaičekausko biografija (vrk.lt)

Seimo nariai
Lietuvos televizijos žurnalistai‎
Šiaulių SG-FA

Šiaulių SG-FA „Šiauliai“ – buvusi Lietuvos futbolo ekipa iš Šiaulių, žaidė moterų A lygoje ir Pirmoje lygoje.

Istorija 
Ekipos užuomazgos yra Šiaulių futbolo akademijos įkūrimas (2007 m.). Akademijoje futbolo treniruotes ėmė lankyti ir mergaitės, merginos. Žaisdavo jaunių lygose.

2015 
2015 m. dalyvavo LMFA Pirmos lygos pirmenybėse, pateko į keturių stipriausiųjų komandų grupę.

2016 
2016 metais susijungė Akmenės SC merginų komanda bei Šiaulių sporto gimnazijos ir Šiaulių futbolo akademijos ekipos. 
2016 m. šis jungtinis klubas dalyvavo Moterų futbolo A lygos čempionate bei kituose LMFA organizuojamuose futbolo turnyruose.

Jungtinė Šiaulių krašto merginų komanda, taip save 2016 m. pristatydavo ekipa. Ankstesniais metais Akmenės SC merginų futbolo komanda dalyvavo pirmenybėse kaip savarankiška komanda, o 2016 m. susijungė su Šiaulių futbolo akademijos auklėtinių ekipa. Kartais namų rungtynes žaisdavo Naujosios Akmenės stadione.

2017 – 2020 
2017 m. šiame projekte nebedalyvavo Naujosios Akmenės atstovai. Klubas atstovavo Šiaulių sporto gimnazijai ir Šiaulių futbolo akademijai. 

2018 m. užimta ketvirta vieta pirmenybėse.

2019 m. dalyvavo Lietuvos moterų A lygoje.

2020 m. ekipa žaidė moterų A lygoje ir liko paskutinėje vietoje.

Nuo 2021 m. 

2021 m. ekipa tapo susieta su „Gintros“ klubu. Pakito ir pavadinimas. Oficialiose varžybose vadinasi Šiaulių FK „Gintra“-SG.
2020 m. ekipa žaidė LMFA I lyga.

Klubo pavadinimas, logotipas ir spalvos

Logotipas 
Ekipa naudoja Futbolo akademijos „Šiauliai“ logotipą.

Apranga 
Klubas žaidžia raudonos spalvos aprangomis. Pastaruoju metu komandos spalvinė gama buvo raudoni marškinėliai, šortai bei kojinės.

Atsarginės aprangos yra žali šortai, geltoni marškinėliai ir geltonos kojinės.

 Aprangų gamintojai
  Hummel

Pasiekimai 

Aukščiausias pasiekimas yra penktoji vieta 2016 m. Lietuvos moterų A lygos čempionate.

Sezonai 

|}

Komandos personalas 
 Tatjana Veržbickaja– vyr. trenerė.

Žaidėjų sudėtis 

Atnaujinta 2020 m. birželio 24 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali akademijos svetainė
 SOFASCORE
 Šiaulų FA „Facebook“ profilis
 Facebook paskyra: "Moterys už futbolą"

Akmenė
Lietuvos moterų futbolo klubai
Šiaulių futbolas
MFK Žalgiris

MFK Žalgiris – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus, žaidęs Lietuvos moterų futbolo A lygoje.

Istorija 

Klubo užuomazgos yra 2010 metai, kai susibūrė MFK Žalgiris komanda, dalyvauvo Moterų A lygos pirmenybėse ir kituose LFF organizuojamuose futbolo turnyruose. 

2013 m. dalyvavo Pirmojoje lygoje, o vėliau pasitraukė iš didžiojo futbolo pirmenybių. Žaidė tik salės futbolą.

2022 m. sugrįžo į didyjį futbolą.

Klubo pavadinimas, logotipas ir spalvos 

Žalgiris – lietuviškas žodis, kurio reikšmė „žalias miškas“. Istorine prasme reiškia Žalgirio mūšį.

Logotipas 

Jame vaizduojamas kamuolys, ant jo puikuojasi Ž raidė, merginos, žongliruojančios kamuoliu siluetas, 2010 data ir užrašas po kamuoliu MFK žalgiris.

Apranga 

Ekipa žaidžia baltos ir žalios spalvų aprangomis. Pastaruoju metu komandos marškinėliai buvo žaliai balti dryžuoti marškinėliai bei žali arba balti šortai bei kojinės.

Spalvinė gama 
Žaidžia juodais šortais ir tamsiai žaliais marškinėliais.

 Aprangų gamintojai
  hummel

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Komanda 
Atnaujinta: 2022 m. rugpjūčio 5 d.

 1. Sniežana Blaževič (V)
 2. Agnė Jakiūnaitė	
 7. Elzė Kiškūnaitė	
 9. Milda Ivanciūtė	
 10. Karina Vasilionok (C)	
 16. Gytė Tarasovė (Puodžiukaitė)	
 17. Barbora Valeckaitė
 19. Marta Lipnickaitė	
 20. Dorotėja Petrauskaitė	
 21. Miana Svatkovskaja	
 22. Alina Neznanova	
 23. Andrėja Baranovskytė	
 30. Julija Melaikytė	
 35. Kornelija Kontrimavičiūtė
 88. Virginija Narbutaitė-Klevinskienė	

 Treneris Justas Klevinskas

Šaltiniai

Nuorodos 
 Feisbuko paskyra: MFK "Žalgiris"

Žalgiris
Žalgiris
MFK Banga

FK Banga – Lietuvos futbolo klubas iš Gargždų, žaidžiantis Lietuvos moterų futbolo A lygoje.

Istorija 

Klubo užuomazgos yra 1966 metai, kai susibūrė vyrų komanda.

Moterų komandos subūrimas 
Nuo 2012 m. klubas turi ir moterų komandą. 2012–2015 m. ekipa žaidė LMFA I lygoje.

Nuo 2016 m. dalyvavo Moterų A lygos čempionate bei kituose LMFA organizuojamuose futbolo turnyruose. 2016 m. užėmė trečią vietą A lygoje.

2017 m. „Bangos“ klubo merginos dalyvavo Lietuvos moterų A lygos čempionate, o dublerės žaidė LMFA I lygoje. A lygoje komanda buvo ketvirtoje vietoje.

2018 m. A lygoje gargždiškės užėmė trečią vietą.

2019 m. buvo atsisakyta dublerių komandos Banga B. Trenerio poste irgi įvyko pasikeitimai. Vietoje portugalo David Marques Afonso į trenerio postą paskirtas Simonas Alsys.  Šiame sezone vėl užėmė trečią vietą.

2020 m. liko ketvirtoje vietoje. 2021 m. ir vėl liko ketvirtoje vietoje, iki paskutiniojo turo kovojo dėl trečios vietos. 

2022 m. gargždiškės licencijavosi ir žaidė A lygoje. Treneriu ir toliau dirbo Simas Alsys. Prieš sezoną buvo tikimasi iškovoti medalius.

Klubo pavadinimas, logotipas ir spalvos 

Banga, tai lietuviškas žodis, kurio reikšmė  erdvėje ir laike sklindantis trikdys, pernešantis energiją.

Logotipas 

Logotipas toks pat, kaip ir vyrų komandos.

Apranga 
Klubas žaidžia oranžinės spalvos aprangomis. Pastaruoju metu komandos spalvinė gama buvo oranžiniai marškinėliai, šortai bei kojinės.

 Aprangų gamintojai
  NIKE

Pasiekimai 

Aukščiausias pasiekimas yra trečioji vieta 2016 m. Lietuvos moterų A lygos čempionate.

Sezonai 

|}

A lyga

Komandos personalas 

 Simas Alsys – vyr. treneris
 Romas Žilius – kineziterapeutas

Žaidėjų sudėtis 

Atnaujinta 2022 m. kovo 24 d.

Dubleriai 
2017 m. suburta dublerių ekipa. Ji pavadinta MFK Banga B ir žaidė LMFA I lygoje 2017 ir 2018 m. 2019 m. dublerių ekipos buvo atsisakyta.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Komandos Facebook paskyra
 Facebook paskyra: "Moterys už futbolą"

Gargždai
Lietuvos moterų futbolo klubai
Žalgiris B

„Žalgiris B“ – Lietuvos futbolo komanda iš Vilniaus. Žalgiris B ekipa yra Vilniaus "Žalgirio" dublerių ekipa.

Istorija 
Vilniaus "Žalgirio" futbolo klubas turi ilgą istoriją, kuri prasideda nuo 1947 metų. 

2012 m. FK Žalgiris subūrė jaunimo komandą, kuri pradėjo žaisti LFF II lygos Pietų zonos pirmenybėse. Tais metais ji vadinosi FK "Žalgiris-3", o pirmenybėse užėmė trečiąją vietą. 

Nuo 2013 metų dublerių ekipa žaidžia LFF I-os lygos pirmenybėse. 

2014 metais jaunimo komanda buvo pervadinta į FK "Žalgirietis", o 2015 metais tapo dublerių komanda Žalgiris B. 2020 m. jaunimui buvo sukurta dar viena komanda – Žalgiris C. Pavadinimą "Žalgirietis" perėmė Žalgirio vaikų ir jaunimo futbolo akademija VšĮ Žalgirietis.

2018 m. pirmenybėse jaunimas sunkiai rinko taškus. Galutinėje komandų rikiuotėje liko dvylikti iš keturiolikos dalyvių.

2019 m. Pirmoje lygoje iš penkiolikos dalyvių liko vos trylikti.

2020 m. žaidė Pirmoje lygoje. Po pirmojo etapo liko silpnųjų grupėje, o po antrojo etapo galutinėje komandų rikiuotėje užėmė devintą vietą.

2021 m. galutinėje komandų rikiuotėje liko penktoje vietoje iš keturiolikos dalyvių.

2022 m. licencijavosi Pirmai lygai; tapo vienu iš dalyvių, kurie rungtyniavo 2022 m. Pirmoje lygoje.

Apranga 
Vilniaus "Žalgiris" ir dublerinė ekipa Žalgiris B žaidžia baltos ir žalios spalvų aprangomis. Pastaruoju metu komandos marškinėliai buvo žaliai balti dryžuoti marškinėliai bei žali arba balti šortai bei kojinės. 2016-aisiais, pasirašius naują bendradarbiavimo sutartį su „Nike“, komanda sugrįžo prie anksčiau naudotų languotų marškinėlių stiliaus, kurie ir toliau sudaromi iš tradicinių žalios ir baltos spalvų. Išvykos rungtynių aprangos dažniausiai būna baltos arba žalios.

 Aprangų gamintojai
 2009–2012 m. Hummel
 2013–2015 m. Kappa
 2016–2021 m. Nike

Personalas 
Treneris - Žydrūnas Grudzinskas.

Treneriai 
  Ivanas Švabovičius - 2012, 2013, 2014, 2015 metų sezonuose.
  Andrius Skerla - 2016 metų sezone; iki 2017 m. kovo mėn.
  Vaidas Sabaliauskas - nuo 2017 m. kovo 23 d.; iki 2017 m. lapkričio 29 d.
  Žydrūnas Grudzinskas - nuo 2017 m. lapkričio 29 d.

Pasiekimai 

Aukščiausias pasiekimas yra antroji vieta 2015 m. I-os lygos pirmenybėse.

Sezonai 

|}

Žalgirio B sudėtis 
Atnaujinta:

Taip pat žiūrėti 
 FK Žalgiris (pagrindinė komanda);
 Žalgiris C.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainę
 Pirma lyga (1lyga.lt)
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Globalsportsarchive
 lietuvosfutbolas.lt (2021 m. Pirma lyga)
 SOCCERWAY

Lietuvos futbolo klubai
Vilniaus futbolas
Atlantas B

Klaipėdos „Atlantas B“ – Lietuvos futbolo komanda iš Klaipėdos. Atlantas B yra Klaipėdos „Atlanto“ dublerių ekipa.

Istorija 

Pagrindinė komanda turėdavo dublerių ekipas, kurios žaisdavo įvairaus lygmens pirmenybėse (dublerių pirmenybėse arba vakarų zonoje). 

2016 metais buvo suburta jaunimo komanda ir žaidė II lygos Vakarų zonos pirmenybėse. 
2016 m. sezonas nebuvo pats sėkmingiausias, nes tarp 10 komandų liko devinti.

2017 m. B ekipos treneriu tapo Donatas Navikas. 

2018 m. „bekai“ žaidė Antros lygos, Vakarų zonos pirmenybėse, bet dėl nesumokėtų teisėjavimo mokesčių buvo pašalinti iš pirmenybių. ( Po dvylikos rungtynių buvo iškovoję visas pergales ir nepraradę nei vieno taško.) Komandos rezultatai buvo anuliuoti. Komanda buvo perkelta į Trečios lygos (Klaipėdos zonos) pirmenybes. „Atlanto B“ komanda LFF III lygos Klaipėdos regiono pirmenybėse dalyvauja be konkurencijos (žemesnes vietas nei „Atlanto B“ komanda užėmusios komandos galutinėje įskaitoje būtų viena vieta aukščiau). Skirtingai nei kitos penkios komandos, kurios žais tris ratus, „Atlanto B“ komanda žais tik antrojo ir trečiojo rato rungtynes, t. y. 10 rungtynių.

2019 m. „bekai“ žaidė Antros lygos, Vakarų zonos pirmenybėse, bet sugebėjo iškovoti vos vieną pergalę ir liko paskutinėje (dešimtoje) vietoje. Vienintelę sezono pergalę iškovojo 2019 m. spalio 6 d. prieš Kelmės „Kražantę“, kurią nugalėjo rezultatu 5-1. Po sezono pabaigos FK Atlantas buvo pašalintas iš A lygos į II lygą dėl manipuliavimo rungtynių rezutatais. 2020 m. sezone FK Atlantas surinko naują žaidėjų komandą ir žaidė II lygoje, o dublerių komanda buvo išformuota.

Apranga 
FK Atlantas bei jų dubleriai žaidžia geltonais marškinėliai, mėlynais šortais bei kojinės. 

Atsarginės aprangos skiriasi tuo, kad marškinėliai yra su baltais ir mėlynais vertikaliais dryžiais.

Spalvinė gama 
Mėlyna ir geltona spalvos.

 Aprangų gamintojai
 2016 m. JAKO.
 nuo 2017 m. Puma.

Sezonai 

|}

Atlanto B sudėtis 
Atnaujinta: 2019 m. spalio 15 d.

 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Šaltiniai

Nuorodos 

Atlantas
Klaipėdos futbolas
Džiugas B

Futbolo klubas „Džiugas“ – Lietuvos futbolo komanda iš Telšių. Džiugas B yra Telšių „Džiugo“ komandos dublerių ekipa.

Istorija 

Atsikūręs Telšių "Džiugas" 2014 metais subūrė jaunimo ekipą, kurią pavadino "Džiugo Ateitis". 

"Džiugo Ateitis" 2015 m. dalyvavo LFF II lygos vakarų zonos pirmenybėse ir liko aštunti devynių komandų pirmenybėse.

2016 m. ekipos pavadinimas buvo pakeistas ir jie pavadinti "Džiugas B". Ir toliau žaidė II lygos vakarų zonos pirmenybėse. Dešimties komandų turnyre liko paskutiniai, dešimti.

2017 m. Džiugo dubleriai nedalyvavo jokiose varžybose.

2018 m. vėl suburta dublerių ekipa ir žaidė Antros lygos, Vakarų zonoje ir liko vienuolikti.

2019 m. Džiugas B žaidė Antros lygos, Vakarų zonoje. Sezonas buvo vidutiniškas ir komanda liko šeštoje vietoje. Įspūdingiausias pasirodymas užfiksuotas Kelmėje, kur Džiugo B ekipa net 10-1, nugalėjo Kelmės futbolo klubo ekipą.

2022 m. licencijavosi Antrai lygai. Tapo vienu iš dalyvių, kurie rungtyniavo 2022 m. Antroje lygoje. 

2022 m. gegužės 20 d. Antros lygos rungtynėse „Džiugo“ bekai rekordiniu rezultatu 0-16 pralaimėjo FK Transinvest.

Klubo pavadinimas, logotipas ir spalvos 

Džiugas – žemaičių padavimų personažas, siejamas su Džiugo kalnu šalia Telšių. Padavimuose minimas kaip milžinas, supylęs kalną. Kitur pasakojama, kad Džiugas buvęs didvyris, įkūręs Telšius, iškasęs Masčio ežerą, kovojęs su kryžiuočiais. Sakoma, kad jis buvęs toks galingas dėl velnių pagalbos. Jis galėdavęs su kuoka išmušti didžiausius priešų būrius, su šaknimi išrauti didelius medžius.

Logotipas 

Jame vaizduojama žemaičių simbolis lokys, rudame skyde.

Apranga 
Klubas žaidžia rudos spalvos aprangomis. Pastaruoju metu komandos spalvinė gama buvo rudi marškinėliai, šortai bei kojinės.

 Aprangų gamintojai
  Joma - nuo 2014 m. iki šiol.

Sezonai 

|}

Džiugas B sudėtis 
Atnaujinta: 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Žinomiausi žaidėjai 
 Tomas Vyšniauskas

Šaltiniai

Nuorodos 
 http://www.fcdziugas.lt
 SOFASCORE
 http://www.futbolinis.lt/content/team/9249/lt
 lietuvosfutbolas.lt (2020 m. Antra lyga; finalinis etapas)
 lietuvosfutbolas.lt (2021 m. Antra lyga; II etapas)
 Džiugas B

Lietuvos futbolo klubai
Telšių futbolas