joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sankovas-Medvežjė

Sankovas-Medvežjė (, ) – Rusijos eksklavas, kurį supa Baltarusijos Gomelio srities Dobrušo rajonas. Sankovas-Medvežjė priklauso Rusijos Briansko srities Zlynkos rajonui.

Eksklavas užima 4,54 km² plotą, nuo Rusijos valstybinės sienos nutolęs per 0,8 km. Šalis skiriantis ruožas pelkėtas, teritorijoje yra nemažas kreidos telkinys. Teritorija patenka į pavojingą Černobylio zoną, yra nebegyvenama, joje draudžiama ūkinė veikla.

Istorija 

Gretimus Sankovo ir Medvežjės kaimus XX a. pradžioje įkūrė rusų persikėlėliai, nupirkę žemes pas vietinį žemvaldį Švedovą. Likvidavus tuometinę Gomelio guberniją, 1926 m. vietovė priklausė sovietinės Rusijos teritorijai ir pradžioje nebuvo eksklavu. Per Antrąjį pasaulinį karą gyventojai išėjo partizanauti, todėl vokiečiai gyvenvietes praktiškai sunaikino. 

Pokaryje teritorija tapo eksklavu. Sankove-Medvežjėje gyvenimas atsikūrė, gyveno virš 500 žmonių. Po Černobylio avarijos 1986 m. teritorija buvo smarkiai paveikta radiacinės taršos. 1990–ųjų pradžioje dar buvo likę mažiau kaip 100 gyventojų, tačiau ir jie vėliau išsikėlė kitur. Nors šioje zonoje 1999 m. buvo panaikintos gyvenvietės, tačiau teritorija ir toliau priklauso tam pačiam Rusijos Zlynkos rajonui, Vyškovo miesto gyvenvietei.

Gyventojų kaita

Šaltiniai

Nuorodos 

 Pasienio kuriozai – rusų anklavas Baltarusijoje (rusų k.)
 Sankovas-Medvežjė — rusų anklavas Baltarusijoje (anglų k.)

Briansko sritis
Rusijos gyvenvietės
Rusijos eksklavai
Dubkai

Dubkai (, ver. Tupka) – Rusijos pusiau eksklavas, kurį sausumoje supa Estijos teritorija. Dubkų kaimas priklauso Pskovo srities Pečiorų rajonui, iš Rusijos pasiekiamas Pskovo ežeru.

Dubkai įsikūrę pusiasalyje, ežero vakarinėje pakrantėje, istorinėje Setumos srityje. Priklauso Kuljės valsčiui su kaimo gyvenvietės statusu. Rajono centras Pečiorai yra už 22 km į pietus, valsčiaus administracinis centras Kiršinas nutolęs apie 5 km į rytus. Dubkai užima 1 km². 2000 m. kaime gyveno 6 žmonės, 2010 m. gyventojų neliko.

Istorija 

Iki 1920 m. Dubkai buvo Pskovo gubernijos dalis. Nuo 1920 iki 1940 m. priklausė Estijos Petseri valsčiui, tačiau po Estijos okupacijos 1944 m. atiteko sovietinei Rusijai. 2005 m. gegužės 18 d. Estijos ir Rusijos vyriausybių atstovai susitiko Maskvoje pasirašyti oficialią sutartį, apibrėžiančią dviejų šalių valstybines sienas, tačiau tai nepakeitė Dubkų situacijos.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Dubkai nuotraukose, 2003 m.

Pskovo sritis
Rusijos gyvenvietės
Rusijos eksklavai
Cultural y Deportiva Leonesa

Cultural y Deportiva Leonesa – Ispanijos futbolo klubas iš Leono.

Istorija 
Klubas įkurtas 1923 m. rugpjūčio 5 d. 

1955 m. pateko į elito divizioną, tačiau La Liga pirmenybėse išliko tik vieną sezoną.

Pasiekimai

Sezonai 
Aukščiausioji lyga

|}
Paskutinieji sezonai

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Cultural y Deportiva Leonesa
Alofonas

Alofonas ( 'kitas' ir  'garsas') – fonemos tarimo būdas, jos variantas, nulemtas tam tikros fonetinės aplinkos. Visuma visų įmanomų pozicijų, kuriose pasitaiko vienos fonemos alofonai, vadinama fonemos distribucija. Kalbos vartotojai gerai atpažįsta fonemas, t. y. reikšmę skiriančius kalbos vienetus, bet ne visada geba atskirti tos pačios fonemos alofonus. Kalbėtojai fonemas paprastai suvokia kaip pagrindinius alofonus.

Pagrindinis alofonas — alofonas, kurio ypatybės mažiausiai priklauso nuo padėties ir fonetinės (kitų garsų) aplinkos.

Pagrindiniai alofonai dažniausiai tariami stipriojoje garso padėtyje. Stiprioji padėtis yra tokia, kurioje įmanomas didžiausias to tipo fonemų skaičius. Lietuvių kalboje stipriosiomis padėtimis laikomos tos, kuriose nepatiriamas balsių priešakėjimas, užpakalėjimas, priebalsių minkštėjimas ir kt.

Sakykime, žodžiuose kalasi, keliasi abu išryškinti balsiai yra fonemos [a] alofonai, tik žodyje keliasi fonema [a] po minkštojo priebalsio supriešakėjusi.

Išnašos

Fonetika
Fonologija
KFC Komárno

KFC Komárno – Slovakijos futbolo klubas iš Komarno.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1900 m. 2021–2022 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje, kurioje iškovojo ketvirtą vietą.

Sezonai 

|}
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Slovakijos futbolo klubų spalvos)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)
 RSSSF duomenų bazė (Supertaurės)

Komárno
Komarnas
FK Spišská Nová Ves

FK Spišská Nová Ves – Slovakijos futbolo klubas iš Spišska Nova Vesės.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1914 m.

Sezonai 

|}
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Slovakijos futbolo klubų spalvos)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)
 RSSSF duomenų bazė (Supertaurės)

Spišská Nová Ves
MFK Tatran Liptovský Mikuláš

MFK Tatran Liptovský Mikuláš – Slovakijos futbolo klubas iš Liptovsky Mikulašo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1934 m.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Slovakijos futbolo klubų spalvos)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)
 RSSSF duomenų bazė (Supertaurės)

Tatran Liptovský Mikuláš
MFK Lokomotíva Zvolen

MFK Lokomotíva Zvolen – Slovakijos futbolo klubas iš Zvoleno.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1902 m.

Sezonai 

|}
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė 
 RSSSF duomenų bazė (Slovakijos futbolo klubų spalvos)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)
 RSSSF duomenų bazė (Supertaurės)

Lokomotíva Zvolen
FK Pohronie

FK Pohronie – Slovakijos futbolo klubas iš Žiaro prie Hrono.

Istorija 
Klubas įkurtas 2012 m. birželio 1 d., kai susijungė du klubai. (TJ Sokol Dolná Ždaňa ir FK Žiar nad Hronom.)

2012–2013 m. rungtyniavo Trečioje lygoje ir tapo nugalėtojais savo grupėje. Pateko į Antrą lygą.

2018–2019 m. tapo Antros lygos nugalėtojais ir pateko į aukščiausią šalies lygą.

2019–2020 m. debiutavo Superlygoje. Joje liko vienuolikti ir išsaugojo vietą elito divizione.

Sezonai 

|}
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Slovakijos futbolo klubų spalvos)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)
 RSSSF duomenų bazė (Supertaurės)

Pohronie
FC ŠTK 1914 Šamorín

FC ŠTK 1914 Šamorín – Slovakijos futbolo klubas iš Šamorino.

Istorija 
Klubas įkurtas 1914 m. Nuo 2015 m. bendradarbiaujama su Fluminense Football Club iš Rio de Žaneiro, Brazilijos.

2021–2022 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje, kurioje iškovojo septintą vietą.

Sezonai 

|}
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Slovakijos futbolo klubų spalvos)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)
 RSSSF duomenų bazė (Supertaurės)

ŠTK 1914 Šamorín
FK Slavoj Trebišov

Trebišovo futbolo klubas „Slavoj“, o trumpai Trebišovo „Slavoj“ bei FK „Slavoj“– Slovakijos futbolo klubas iš Trebišovo.

Istorija 
Klubas įkurtas 1912 m. 2021–2022 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje, kurioje iškovojo dešimtą vietą.

Sezonai 

|}
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Slovakijos futbolo klubų spalvos)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)
 RSSSF duomenų bazė (Supertaurės)

Slavoj Trebišov
Pivnična Zdrujus

Pivnična Zdrujus () – miestas pietų Lenkijoje, pasienyje su Slovakija.

Istorija 
Įkurtas XII a. Viduramžiais priklausė Lenkijos karalystei.

Po pirmojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo (1772 m.) atsidūrė Austrijos sudėtyje. Po Pirmojo pasaulinio karo atiteko Lenkijai.

Mineraliniai vandenys 
Miestą garsina mineraliniai vandenys. Yra įrengti mineralinių vandenų paviljonai.

Miestai partneriai 
  Lipanai, Slovakija

Nuorodos 
 Miesto oficiali svetainė (lenkų k.)

Lenkijos miestai
Mušyna

Mušyna () – miestas pietų Lenkijoje, pasienyje su Slovakija.

Istorija 
Įkurtas XII a. Viduramžiais priklausė Lenkijos karalystei.

Po pirmojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo (1772 m.) atsidūrė Austrijos sudėtyje. Po Pirmojo pasaulinio karo atiteko Lenkijai.

Mineraliniai vandenys 
Miestą garsina mineraliniai vandenys. Įrengti mineralinių vandenų paviljonai. Gydomieji baseinai.

Sportas 
 Muszynianka Muszyna – moterų tinklinio komanda, kuri yra dalyvavusi elitinėje tinklinio lygoje.

Miestai partneriai 
  Lipanai, Slovakija
  Bardejovas, Slovakija

Nuorodos 
 Miesto oficiali svetainė (lenkų k.)
 Informacija turistams (lenkų k.)

Lenkijos miestai
Stšyžuvas

Stšyžuvas () – miestas pietryčių Lenkijoje, pasienyje su Slovakija.

Istorija 
Viduramžiais priklausė Lenkijos karalystei.

Po pirmojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo (1772 m.) atsidūrė Austrijos sudėtyje. Po Pirmojo pasaulinio karo atiteko Lenkijai.

Sportas 
 MKS Wisłok Strzyżów, futbolo klubas.

Miestai partneriai 
  Banjakavalas
  Svidnykas
  Horodokas
  Kišvarda
  Laszi
  Namsusas
  Tisnas

Šaltiniai

Nuorodos 
 www.zozstryzow.pl (lenkų k.)
 MKS Wislok Strzyzów futbolo klubo svetainė (lenkų k.)

Lenkijos miestai
ŠK Svätý Jur

ŠK Svätý Jur – Slovakijos futbolo klubas iš Sviati Juro.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1921 m. 2015/2016 m. žaidė III pakopos pirmenybėse (Bratislavos regione) ir jose užėmė pirmą vietą. 2016/2017 m. sezone žaidė antros pakopos pirmenybėse, bet jose neįsitvirtino.

Sezonai 

|}
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė 
 RSSSF duomenų bazė (Slovakijos futbolo klubų spalvos)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)
 RSSSF duomenų bazė (Supertaurės)

Svätý Jur
2018 m. Bahreino Grand Prix

2018 m. Bahreino Grand Prix – antrosios 2018 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko balandžio 6-8 dienomis Sakhiro trasoje. Tai buvo 14 Bahreino GP istorijoje.

Antrą pergalę iš eilės pelnė vokietis Sebastian Vettel su Ferrari.

Kvalifikacija 

Pastabos
  – Lewis Hamilton gavo 5 starto pozicijų baudą už pavarų dėžės keitimą.

Lenktynės 

Pastabos
  – Sergio Pérez finišavo 12 vietoje, tačiau gavo 30 s baudą už lenkimą apšilimo rate.
  – Brendon Hartley finišavo 13 vietoje, tačiau gavo 30 s baudą už atitinkamo atstumo nesilaikymą apšilimo rato metu.

Įskaitos po lenktynių 

Lenktynininkų įskaita

Komandų įskaita

 <small>Pastabos: pateiktos 5 geriausios vietos.

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
2018 sporte
Haniska

Haniska ( – gyvenvietė Slovakijos rytuose, Vengrijos pasienyje, 13 km nuo Košičės.

Istorija 
Gyvenvietė pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėta 1267 m. 

1332–1337 m. dokumentai patvirtina parapijos egzistavimą, kurioje buvo akmens bažnyčia, skirta Šventam Steponui.

1828 m. gyvenvietėje buvo 229 namai ir 937 gyventojai, daugiausia užsiimantys žemės ūkio veikla.

Iki 1919 m. Abaúj-Torna apskrityje esanti vieta priklausė Vengrijos karalystei, o vėliau prijungta teritorija prie naujo valstybinio darinio Čekoslovakijos.

Nuo 1993 m. gyvenvietė yra nepriklausomos Slovakijos teritorijoje.

Demografija 
 Gyventojų skaičius buvo 1480 žmonės (2016 m.). 
 98,9 % slovakai;
 92,3 % katalikai.

Sportas

Futbolas 
 FK Haniska futbolo klubas.
 „Štadion FK Haniska“ futbolo stadionas, talpinantis 1000 žiūrovų. (Iš jų 500 sėdimų vietų.)

Šaltiniai

Nuorodos 
 Statistikos duomenys 
 Pavardės, kurios yra Haniska apylinkėse

Slovakijos gyvenvietės
FK Iskra Borčice

FK Iskra Borčice – Slovakijos futbolo klubas iš Borčice.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1951 m.

Pavadinimų kaita 
 1951 – Sokol Borčice
 1990 – TJ Iskra Borčice (Telovýchovná jednota Iskra Borčice)

Pasiekimai 
2015–16 2. Liga vakarų grupėje buvo pirmoje vietoje. Pateko į stipriųjų grupę, bet dėl finansinių nepriteklių pasitraukė iš pirmenybių.

Sezonai 

|}
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė (Slovakijos futbolo klubų spalvos)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)
 RSSSF duomenų bazė (Supertaurės)

Iskra Borčice
MFK Dolný Kubín

MFK Dolný Kubín – Slovakijos futbolo klubas iš Dolny Kubyno.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1920 m. Pateko į Antrą lygą, bet 2015–2016 m. sezone 2. Liga Rytų grupėje buvo dvyliktoje vietoje. Pasitraukė iš pirmenybių anksčiau laiko.

Vėlesniais metais rungtyniavo Ketvirtoje lygoje. Pateko į Trečią ir vėl buvo perkelti į Antrą lygą.

Stadionas 
Namų stadionas talpina 1 950 žiūrovų (iš jų 730 vietų yra sėdimos).

Pasiekimai 
 Ketvirta lyga (Šiaurė)
 Nugalėtojai: 2020–2021 m.

Sezonai 

|}
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Slovakijos futbolo klubų spalvos)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)
 RSSSF duomenų bazė (Supertaurės)

Dolný Kubín
ŠK Novohrad Lučenec

ŠK Novohrad Lučenec – Slovakijos futbolo klubas iš Lučeneco.

Istorija 
Įkurtas 1902 m. O 2016 m. komanda buvo išformuota.

Namų rungtynes žaidė miesto stadione, kuris talpina 5 000 žiūrovų. (Iš jų 1950 sėdimos vietos.)

Sezonai 

|}
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė (Slovakijos futbolo klubų spalvos)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)

Novohrad Lučenec
Palanga B

„Palanga B“ – Lietuvos futbolo komanda iš Palangos. Palanga B ekipa 2018 ir 2019 m. sezonuose buvo FK Palanga dubleriai.

Istorija 

2018 m. FK Palanga žaidė A lyga pirmenybėse, o pagal LFF nuostatus, privaloma turėti dublerių ekipą, kuri žaistų antros arba trečios pakopos pirmenybėse. 
Todėl buvo suburta dublerių komanda ir žaidė Antros lygos, Vakarų zonos pirmenybėse. Komanda sėkmingai licencijavosi pirmenybėms.  Galutinėje komandų rikiuotėje liko penktoje vietoje.

2019 m. Palanga B žaidė Antros lygos, Vakarų zonoje. Sezonas nebuvo sėkmingas: komanda iškovojo penkias pergales ir liko septintoje vietoje.

2020 m. Palangos futbolo klubas pasitraukė iš visų pirmenybių ir turnyrų, galiausiai, nutraukė savo veiklą.

Spalvinė gama 
Mėlyna ir geltona spalvos.

Stadionas 
Komanda namų rungtynes žaidė Centriniame stadione, Palangoje. Jo talpa 1 500 žiūrovų.

Sezonai 

|}

Palanga B sudėtis (2019)
 Atnaujinta: 2019 m. rugsėjo 19 d.

 
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Šaltiniai

Nuorodos 

Palanga B
CD Cova da Piedade

CD Cova da Piedade – Portugalijos futbolo klubas iš Kova da Piedadės rajono (fregezijos), netoli šalies sostinės Lisabonos.

Istorija 
„C.D. Cova da Piedade“, klubas įkurtas 1947 m., kai susijungė União Piedense Futebol Clube (įkurtas 1914 m.), ir Sporting Clube Piedense.

Namų rungtynes žaidžia José Martins Vieira stadione, kuris talpina 3 500 žiūrovų.

2016/2017 m. sezone debiutavo Segunda Liga pirmenybėse. Užėmė 16 vietą ir išliko antros pakopos pirmenybėse.

2017/2018 m. sezone dalyvavo Segunda Liga (LigaPro) pirmenybėse (II pakopa).

2020/21 m. Segunda Liga liko vienuolikti. Nesugebėjo pateikti licencijavimuisi skirtų dokumentų ir buvo pašalinti į žemesnį divizioną.

Apranga 
Sportinės aprangos pokyčiai
 Namuose žaidžia mėlyna bordo apranga.

Sezonai ir pasiekimai

Portugalijos pirmenybės 

|}

Nuorodos 
 Facebook paskyra
 SOCCERWAY
 flashscore
 zerozero.pt
 transfermarkt
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrų istorija)

Portugalijos futbolo klubai
FC Vizela

FC Vizela – Portugalijos futbolo klubas iš Vizelos. Namų rungtynes žaidžia savo stadione, kuris talpina 6 100 žiūrovų.

Istorija 
Klubas įkurtas 1939 m. Iškovojo galimybę žaisti elite (1984 m.), bet 1984/1985 m. sezone auščiausioje lygoje liko paskutinėje vietoje (16 iš 16 dalyvių) ir iškrito į žemesnį lygmenį.

2016/2017 m. sezone žaidė Segunda Liga (LigaPro) pirmenybėse. Liko 19 vietoje ir iškrito į trečios pakopos pirmenybes.

Trečiame divizione užimdavo pirmą vietą savo  grupėje, bet nesisekdavo atrkintamosiose rungtynėse ir nepatekdavo į Segunda liga. Trečiu bandymu pateko į Segunda liga, o joje 2020/21 m. užėmę antrą vietą pateko į aukščiausią lygą.

Aprangos ir jų pokyčiai 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose žaidžia mėlynai–baltomis aprangomis.

Pasiekimai
 1984/1985 m. Elito divizione 16 vieta. (Paskutiniai.)
 2007/2008 m. antros pakopos pirmenybėse užėmė trečią vietą.

Sezonai

Portugalijos pirmenybės 

|}

|}

|}

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Facebook paskyra
 SOCCERWAY
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 YouTube kanalas
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrų istorija)

Portugalijos futbolo klubai
Limoges FC

Limoges Football Club – Prancūzijos futbolo klubas iš Limožo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1947 m. Nuo 1958 iki 1961 m. žaidė elito divizione. Vėliau iškrito į žemesnius divizionus.

Namų rungtynes žaidžia „Stade Saint-Lazare“, kuris talpina 3 000 žiūrovų.

Pasiekimai

Sezonai
 1958–1959 m. – 15 vieta.
 1959–1960 m. – 10 vieta.
 1960–1961 m. – 18 vieta.

Nuorodos 
 http://limogesfc.fr/

Limoges
Limožas
FC Pas de la Casa

Futbol Club Pas de la Casa (FC Pas de la Casa) – buvęs Andoros futbolo klubas iš El Pas de la Kasos.

Istorija 
Klubas iš nedidelio slidinėjimo kurtorto buvo įregistruotas 2015 m.

Žaidė Segunda División de Andorra pirmenybėse 2015-16 m. sezone, bet pasitraukė iš pirmenybių. 

Per tą laiką sužaidė devynerias rungtynes. Patyrė aštuonis pralaimėjimus ir kartą sugebėjo iškovoti tašką, kai sužaidė lygiosiomis 2–2 su FC Santa Coloma B ekipa.

Tais pačiais metais (2015 m. lapkričio mėn.) komanda buvo išformuota. Kadangi nesužaidė pusės rungtynių, tai jų pasiekimai buvo anuliuoti.

Vėliau (2016/2017 m.) komanda FC Pas de la Casa žaidė futsalą.

Rungtynės 
Žemiau yra pateikiamas rungtynių sąrašas. (Tik oficialios rungtynės.)

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOFASCORE
 Globalsportsarchive

Pas de la Casa
Barei (dainininkė)

Bárbara Reyzábal González-Aller (g. 1982 m. kovo 29 d. Madride), geriau žinoma sceniniu vardu Barei – ispanų dainininkė ir dainų autorė.

Debiutavo 2001 metais, dalyvaudama Benidormo tarptautiniame festivalyje. Po dalyvavimo išvyko į Majamį, kur pradėjo kurti autorines dainas. Sugrįžusi į gimtąjį Madridą, atlikėja pasirodė didžiausiose sostinės scenose ir festivalyje Starlite.

2016 metais su daina „Say Yay!“ atstovavo Ispanijai „Eurovizijos“ dainų konkurse Stokholme.

Diskografija

Studijiniai albumai 

 2011: Billete para no volver
 2015: Throw the Dice

Singlai 
 2012: Play
 2013: Another's Life
 2013: Foolish NaNa
 2014: Wildest Horses
 2014: You Fill Me Up (My Yang)
 2015: Time to Fight
 2015: Get Up and Go
 2016: Say Yay!
 2017: I Don't Need to Be You
 2017: Wasn't Me
 2017: Forget It
 2017: Worry, Worry (su Porta)

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

|-

Ispanijos dainininkai
Pop atlikėjai
Ispanijos atstovai Eurovizijoje‎
2016 m. Eurovizijos dalyviai
Jonas Langė

Jonas Langė (1855 m. lapkričio 7 d. Vilkaviškio apskrities Mažučių kaime – 1932 m. gegužės 31 d. Kaune) – karo gydytojas–oftalmologas Rusijos imperijoje ir Lietuvos Respublikoje, vienas pirmųjų tokios specializacijos medikų–lietuvių. Aušrininkas.

Biografija 
Baigęs Marijampolės gimnaziją, studijavo Sankt Peterburgo karo medicinos akademijoje. Po baigimo tarnavo karo gydytoju Grenadierių pulke Varšuvoje, vėliau – akių gydytoju Rusijos imperijos kariuomenės didžiausioje karo ligoninėje Lenkijos Kongreso karalystė teritorijoje Varšuvos Ujazdovo pilyje. 1889 m. buvo perkeltas į Kauną ir paskirtas Trečiojo Dono pėstininkų pulko gydytoju, vėliau tapo Kavalerijos keturioliktojo dalinio karo gydytoju. Tuometinės Kauno gubernijos centriniame mieste taip pat vertėsi privačia praktika. 

Lietuvai atgavus Nepriklausomybę, dirbo Dr.J.Basanavičiaus karo ligoninėje Kaune.

Šaltiniai 
  Milda Budrys, M.D. Lithuanian Physicians – „Aušrininkai“ // Lituanus, Volume 31, No.3 – Fall 1985
 Langė Jonas // Vilkaviškio krašto e–etnografijos akademija

Karo medikai
Lietuvos oftalmologai
Thomas Becket

Tomas Beketas (dar žinomas kaip Šventasis Tomas iš Kenterberio, o slavų metraščiuose kaip Foma iš Kenterberio; 1119 m. (arba 1120 m.) gruodžio 21 d., Londonas – 1170 m. gruodžio 29 d.) – Kenterberio arkivyskupas nuo 1162 m. iki žūties 1170 m. Katalikų ir anglikonų bažnyčių pripažintas šventuoju ir kankiniu. Konfliktavo su Henriku II, Anglijos karaliumi dėl bažnytinių teisių ir privilegijų. Dėl to buvo nužudytas karaliaus pakalikų Kenterberio katedroje. Iš karto po žūties popiežius Aleksandras III jį kanonizavo.

Gyvenimas 
Gimė gruodžio 21 d. Londone. Buvo Gilberto Beketo ir Gilberto žmonos Matildos sūnus.

1162 m. buvo paskirtas Kenterberio arkivyskupu. Naujasis arkivyskupas siekė susigrąžinti ir išplėsti arkivyskupijos teises. Dėl to kilo daug konfliktų su karaliumi. Henrikas II bandė įtakoti kitus vyskupus, nuteikinėjo prieš Beketą.

1164 m. karalius sukvietė asamblėją, kurioje išreiškė norą turėti daugiau laisvės nuo Romos ir popiežiaus, tačiau Beketas atsisakė pasirašyti dokumentus. Po to jam buvo mesti kaltinimai dėl karališkosios valdžios negerbimo ir arkivyskupas turėjo bėgti nuo galimo persekiojimo į žemyninę Europą. Kol arkivyskupas buvo Prancūzijoje, karalius ėmėsi persekioti jo rėmėjus. Beketą rėmė Prancūzijos karalius Liudvikas VII, Sicilijos karalienė Margarita Navarietė ir pats popiežius Aleksandras III.

1170 m. gruodžio mėnesį arkivyskupas grįžo į Angliją. Iš karto iš pareigų atleido tris įtakingus vyskupus. Tai vėl pakurstė aistras dvasininkijos tarpe.

Pagal legendą yra pasakojama, kad karalius Henrikas II piktai sušuko: „Ar niekas nepagelbės man atsikratyti šiuo maištingu kunigu?“. Edward Grim parašė kitą versiją: „Kokius beverčius bailius ir išdavikus aš maitinau, ir įsileidau į savus namus, kad jie leidžia šlykščiam kunigui įžeisti šeimininką?“

Keturi riteriai (seras Reginald Fitzurse, seras Hugh de Morville (Vestmorlando lordas), seras William de Tracy ir seras Richard le Breton) karaliaus žodžius suprato kaip leidimą (įsakymą) veikti ir nedelsdami išvyko į Kenterberį. Susitikę su arkivyskupu, jie pranešė, kad karalius jį kviečia į teismą Vinčesteryje, tačiau Beketas atmetė šį reikalavimą. Riteriai išėjo iš Katedros, bet sugrįžo jau ginkluoti. Įsiveržė į katedrą, kur arkivyskupas dalyvavo vestuvių ceremonijoje. Žudikai ant altoriaus laiptų keturis kartus kirto kalaviju į galvą arkivyskupui. Po to žudikai pabėgo iš katedros.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 
 Thurston, Herbert. St. Thomas Becket. // Robert Appleton Company, 1912.
 Кladeroniškosios konstitucijos
 Edvardo Grimo kronikos fragmentas apie arkivyskupo žūtį
 Novelė „Šventasis“ 
 Filmas apie švetojo gyvenimą ir kankinio mirtį
 Tomas Beketas
 St. Thomas Becket. // The Golden Legend or Lives of the Saints. / Compiled by Jacobus de Voragine, Archbishop of Genoa, 1275. — First Edition Published 1470. Englished by William Caxton, First Edition 1483, Edited by F.S. Ellis, Temple Classics, 1900 (Reprinted 1922, 1931).

Katalikų šventieji
Adomas Žeimys-Žeimavičius

Adomas Žeimys-Žeimavičius (1854 m. Kontaučiuose (dab. Telšių rajonas) – 1909 m. gruodžio 30 d. Pelekuose (dab. Baltarusijos Breslaujos rajonas) – Lietuvos kunigas, Katalikų bažnyčios istorikas ir literatas.

Biografija 
Dirbo vaistinėje, 1889 m. baigė Kauno kunigų seminariją ir buvo įšventintas kunigu. Tarnavo Varniuose (1890–1893 m.), Ylakiuose (1893–1895 m.), Vosyliškėse (apie 1896–1904 m.), Apse. Apie 1905 m. paskirtas kunigu į Pelekų Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčią, pastoracinį darbą joje dirbo iki mirties.  Aktyviai dalyvaudavo visuomeniniame darbe: Apse įsteigė „Saulės" draugijos skyrių, Pelekuose savo lėšomis pastatė Liaudies namus ir juose įrengtoje slaptoje lietuviškoje mokykloje pats dėstė.  Rašė straipsnius į Žemaičių ir Lietuvos apžvalgą, Tėvynės sargą, Vienybę Lietuvninkų, Viltį ir kt.  Tilžėje A. Judučio iš Daubų slapyvardžiu išspausdino knygutę Lietuvos bažnyčių istorijos temomis.

Palaidotas Pelekų Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčios šventoriuje, išlikęs antkapinis paminklas.

Bibliografija 
 Maskolų nedorybės Kražiūse 1893. Rokytų, arba Kenstaiczių bažnyczia Žemaičiuose. 1886. [Parašė A. Judutis isz Daubų]. Tilžėje: kasztu ir spaustuvėje Otto v. Mauderodės, 1894

Šaltiniai 

Lietuvos kunigai
Lietuvos bažnyčios istorikai
Ilgasnapė alkutė

Ilgasnapė alkutė (, ) – alkinių (Alcidae) šeimos jūrinių paukščių rūšis, paplitusi Ramiojo vandenyno pakrantėje, šiaurėje nuo Kenajaus pusiasalio, Aleutų salų Aliaskoje, toliau - palei Šiaurės Amerikos pakrantę iki pietų Kalifornijos. Žiemoja panašioje teritorijoje, išskyrus šiaurinius pakraščius. Vienas iš retų jūrinių paukščių, įsirengiantis perimvietes toli žemyninėje dalyje, iki 80 km nuo pakrantės.

Biologija 

Ilgasnapė alkutė yra 25 cm ilgio. Plunksnų danga skiriasi priklausomai nuo sezono. Suka lizdus sengirėse arba ant žemės tarp uolų aukštesnėse platumose, kur medžiai negali augti. Toks paukščio įprotis perėti senuose storuose medžiuose buvo seniai įtariamas, bet atskleistas palyginti vėlai, kuomet 1974 m. tai patvirtino į medį įlipęs ir radęs paukščio jauniklį tyrėjas. Paukščių ėmė mažėti, kai XIX a. antrojoje pusėje imta kirsti perimviečių miškus.

Suaugę paukščiai pradeda poruotis būdami dvejų metų amžiaus. Lizde ant spygliuočio medžio šakų padeda 1 kiaušinį, perina apie 1 mėnesį, jauniklį maitina 40 dienų. Suaugėliai skrenda maisto į vandenyną ir atgal prie lizdo bent kartą ar du per dieną. Dažnai maitinimas būna nepakankamas, o jauniklių mirtingumas didelis. Dažniausiai atnešama jaunikliui viena žuvis. Jauniklis palieka lizdą ir nuskrenda tiesiai į jūrą savarankiškai. Dažnai maitinimas būna nepakankamas, o jauniklių mirtingumas didelis. Kitų alkučių lizdai gali būti už kelių dešimčių metrų. Jos taip pat aplanko pakrantėse esančius gėlavandenius ežerus. Paukščiai maitinasi jūroje dažniausiai iki 500 m nuo kranto.

Šaltiniai 

Alkiniai paukščiai
Beatrich

Beatričė Pundžiūtė (sceninis vardas Beatrich; g. 1998 m. balandžio 16 d. Šilutėje) – Lietuvos pop muzikos dainininkė, išgarsėjusi su savo hitu „Superstar“.

Biografija 
Beatričė Pundžiūtė gimusi medikų šeimoje, jau nuo darželio dainavo mažame ansamblyje, o mokykloje grojo ir dainavo kantri muzikos grupėje. Pirmos atlikėjos dainos pasirodė „Radistai“ albume.

Videografija 
 Coming Home (2017) su Radistai DJs
 About (2017)
 Good Things (2017) su Radistai DJs
 Superstar (2017)
 Hollywood (2017)
 Everything You Say (2018)
 Pardon Me (2018)
 Love Shot (2018)
Runaway (2019)
Same song(2021 05 14)
Hands tied (2021)

Apdovanojimai

Nuorodos 
 Beatrich „Youtube“ kanalas
 Beatrich Instagram 

Lietuvos dainininkai
2018 m. Kinijos Grand Prix

2018 m. Kinijos Grand Prix – trečiosios Formulės 1 2018 m. sezono lenktynės. Jos vyko balandžio 13-15 dienomis Shanghai trasoje. Tai buvo 15-tos Kinijos GP lenktynės.

Lenktynėse nugalėjo australas Daniel Ricciardo, startavęs iš 6 pozicijos.

Kvalifikacija 

Pastabos
 Marcus Ericsson gavo 5 starto pozicijų baudą už geltonų vėliavų ignoravimą.

Lenktynės 

Pastabos
 Max Verstappen finišavo 4, tačiau gavo 10 s baudą už avarijos sukėlimą.
 Pierre Gasly finišavo 15 vietoje, tačiau gavo 10 s baudą už avarijos sukėlimą.
 Brendon Hartley pasitraukė iš lenktynių, tačiau buvo klasifikuotas kaip finišavęs, nes įveikė daugiau nei 90 proc. distancijos.

Įskaitos po lenktynių 

Lenktynininkų įskaita

Komandų įskaita

 <small>Pastabos: pateiktos 5 geriausios vietos.

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
2018 sporte
Kinijos sportas
1921 m. Lenkijos gyventojų surašymas

1921 m. Lenkijos gyventojų surašymas (arba Pirmas bendrasis gyventojų surašymas; ) – pirmasis Antrosios Lenkijos Respublikos gyventojų surašymas, atliktas 1921 m. rugsėjo 30 d. Surašymą įvykdė Pagrindinis statistikos biuras (). Kitas gyventojų surašymas šalyje įvyko po dešimties metų, 1931 m.

Turinys 

Dėl vykstančio karo surašymas apėmė ne visą tarpukario Lenkijos teritoriją. Aukštutinė Silezija Tautų Sąjungos buvo pripažinta Lenkijai jau po surašymo įvykdymo, o padėtis Rytų Galicijoje vis dar buvo nestabili ir chaotiška, todėl surašymo duomenys regione buvo taisomi, kas vėliau sukėlė daugiau problemų. Kariuomenė ir jos jurisdikcijoje esantys tarnautojai nebuvo įtraukti į surašymą. Kai kuriose teritorijose rezultatus iškreipė karo sukeltas gyventojų bėgimas.

Kai kurios šiandien esminėmis laikomos gyventojų kategorijos nebuvo įtrauktos į surašymą. Pavyzdžiui, ukrainiečiai registruoti kartu su rusinais (įvardinti kaip rusėnai). Vienintelis šias grupes skirti leidžiantis faktorius yra religija:  (68,4 % įrašytųjų rusinais) registruoti graikų katalikais,  (31 %) – stačiatikiais, tačiau registracija pagal kalbas nevykdyta taip, kaip tai daryta 1931 m. surašyme. Nei ukrainiečiai, nei Karpatų rusėnai, nei polešukai surašyme nebuvo įvardinti kaip tokie.

Nastazijos Kairiūkštytės teigimu surašymo vykdytojai neretai stengėsi kuo daugiau vietos gyventojų užrašyti lenkais, Vilniaus krašte tai daryta galimai siekiant parodyti lenkų tautos dominavimą. Gyventojai registruoti lenkais vien dėl to, kad mokėjo lenkų kalbą. Surašymo duomenimis Lydos apskrityje 1931 m. gyveno  lietuvių, t. y., 7,5 karto mažiau nei buvo registruota 1897 m. Rusijos gyventojų surašymo metu. Lenkų minėtuoju laikotarpiu padaugėjo apie 15 kartų. Pelesoje gyventojus surašinėję mokytojai iš 389 kaimo gyventojų 163 registravo lenkais, nors vietinių teigimu tuo metu ten gyveno tik 24 nelietuviai, panaši situacija buvo ir Pavalakėje.

Tautybės

Šaltiniai

Nuorodos 
 Bendri duomenys:
 http://mbc.cyfrowemazowsze.pl/dlibra/docmetadata?id=14503&from=publication
 http://mbc.cyfrowemazowsze.pl/dlibra/docmetadata?id=14506&from=publication
 Gyvenvietės:
 Tomų sąrašas
 5 tomas (Balstogės vaivadija)
 6 tomas (Vilniaus žemė)
 7 tomas, 1 dalis (Naugarduko vaivadija)
 7 tomas, 2 dalis (Vilniaus žemė)
 Surašymo pagal tautybes rezultatai , 

Lenkijos gyventojų surašymai
1921 metai
Panevėžio senvagės tvenkinys

Panevėžio senvagės tvenkinys arba Senvagė – tvenkinys Lietuvoje, Panevėžio miesto centre. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,38 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 44 m. Vakarinis krantas aukštas. 1939 m. supylus pylimą ir iškasus rytų pusėje naują Nevėžio upės vagą, vakarinėje pylimo pusėje likusi upės vaga tapo senvage. Tai buvo padaryta, kad potvynių vanduo neardytų kairiojo upės kranto. Keletą dešimtmečių senvagė nebuvo tvarkoma, apaugo žolėmis ir krūmais, užpelkėjo. Pagal 1972 m. ir 1981 m. parengtus projektus įrengtas Senvagės parkas ir suformuotas tvenkinys su 0,17 ha sala, sujungta tilteliais su vakariniu ir rytiniu krantais. Tvenkinio viduryje įrengtas 12 m aukščio fontanas. Parkas ir tvenkinys tapo labiausiai reprezentuojanti miestą vieta.

Šaltiniai 

Panevėžio miesto tvenkiniai
Nevėžis
Lietuvos futbolo taurė 2018 m.

Lietuvos futbolo taurė 2018 m. – 30-asis nepriklausomos Lietuvos futbolo taurės turnyras.

 s turnyras prasidėjo 2018 m. balandžio 27 d., o finalas įvyko 2018 m. rugsėjo 30 d. Alytuje.

I etapas (1/32 f.) 
 Pirmasis etapas (turas) kitaip 1/32 f. 
 I etapo burtai buvo ištraukti balandžio 20 d. 13 val. Vilniuje, LFF būstinėje.

Rungtynės # 1

Rungtynės # 2

Rungtynės # 3

Rungtynės # 4 

Pagrindinis rungtynių laikas baigėsi esant lygiam rezultatui 0-0. Rungtynės buvo pratęstos, tačiau rezultatas nepakito.

Rungtynės # 5

Rungtynės # 6

Rungtynės # 7

Rungtynės # 8

Rungtynės # 9

Rungtynės # 10

Rungtynės # 11

Rungtynės # 12

Rungtynės # 13

Rungtynės # 14

Rungtynės # 15

Rungtynės # 16

Be kovos į kitą etapą patenka 
Šios komandos patenka į kitą etapą be kovos: 
 Vilniaus "Top-Kickers"
 Kėdainių "Nevėžis"
 Kauno "Hegelmann-Litauen"
 Plungės "Babrungas"
 Gargždų "Pramogos-SC"
 "Pakruojis"
 Elektrėnų "Versmė"
 Joniškio "Saned"

II etapas (1/16 f.) 
 Antrasis etapas (turas) arba 1/16 finalo. 
 2018 m. gegužės 3 d. (ketvirtadienį) buvo ištraukti II etapo burtai, kurie suvedė 32 komandas į 16 porų. 
 Antrojo etapo rungtynės buvo žaidžiamos gegužės 24–28 dienomis.

Rungtynės # 17

Rungtynės # 18

Rungtynės # 19

Rungtynės # 20

Rungtynės # 21

Rungtynės # 22

Rungtynės # 23

Rungtynės # 24

Rungtynės # 25

Rungtynės # 26

Rungtynės # 27

Rungtynės # 28

Rungtynės # 29

Rungtynės # 30

Rungtynės # 31 

 Pagrindinis rungtynių laikas baigėsi esant lygiam rezultatui 0:0. 
 Baudinius nuo 11 m. žymos tiksliau mušė palangiškiai, kurie ir pateko į kitą etapą.

Rungtynės # 32

III etapas (1/8 f.) 
 Trečias etapas (turas) arba 1/8 finalo. 
 2018 m. gegužės 29 d. (antradienį), 13 val. buvo ištraukti III etapo burtai, kurie 16 komandų suskirstė į aštuonias poras.

Rungtynės # 33

Rungtynės # 34

Rungtynės # 35

Rungtynės # 36

Rungtynės # 37

Rungtynės # 38

Rungtynės # 39

Rungtynės # 40

Rungtynės # 34

IV etapas (1/4 f.) 
 Ketvirtas etapas (turas) arba 1/4 finalo. 
 Burtai buvo ištraukti 2018 m. rugpjūčio 14 d.

Rungtynės # 41

Rungtynės # 42

Rungtynės # 43

Rungtynės # 44

Pusfinalis (1/2 f.) 
 Penktas etapas (turas) arba pusfinalis.
 Burtai buvo ištraukti rugsėjo 6 d. 13 val.

Rungtynės # 45

Rungtynės # 46

Finalo rungtynės 
 Finale susitiko dvi geriausios turnyro komandos. Praėjusio sezono taurės laimėtojas FC Stumbras ir FK Žalgiris.
 Finale FK Žalgiris 3:0 nugalėjo varžovus ir iškovojo šalies futbolo taurę.

Rungtynės # 47

2018 m. Lietuvos futbolo taurės turnyras

Nuorodos 
 LFF Varžybų formatas ir nuostatai 
 lietuvosfutbolas.lt rezultatai ir protokolai
 Flashscore archyvas
 SOCCERWAY
 finalo rungtynės

Šaltiniai 

LFF taurės sezonai
Olegas Vasilenko

Olegas Vasilenka (g. 1973 m. spalio 6 d. Stavropolyje. Buvęs FK Trakai vyr. treneris.

Biografija 

Gimė Stavropolyje, Rusijoje. Nuo 2003 m. dirba futbolo treneriu.

FK RFS 
2016 m. atvyko į Latviją. Treniravo RFS.

FK Trakai 
2017 m. tapo FK Trakai vyr. treneriu. 
Su trakiškiais užėmė trečiąją vietą A lygoje. 

2018 m. gegužės 18 d. paskelbta, kad sutartis nutraukta.

Karjera išvykus iš Lietuvos 
Vėliau dirbo Kaliningrado „Baltikoje“ (asistentas), Kursko „Avantgarde“ asistentu, o vėliau ir vyr. treneriu. O 2019 m. gruodžio 23 d. pranešta, kad treneris palieka klubą.

Nuo 2020 m. Voronežo „Fakel“ vyr. treneris. Dirbnat O. Vasilenko klubas pateko į Premjer lygą. 2022 m. rugsėjo 6 d. paliko klubą.

Išnašos

Nuorodos 
 Saturno klubo svetainėje (ФК «Сатурн»)
 Интервью газете «Советский спорт»

Rusijos futbolo treneriai
Užsienio treneriai Lietuvos futbole
Brexit

Breksitas ( = br „Britanija“ + exit „išeiti“) – Jungtinės Karalystės pasitraukimas iš Europos Sąjungos, nuspręstas po 2016 m. birželio 23 d. referendumo, kuomet 51,9 % rinkėjų balsavo už pasitraukimą. 2017 m. kovo 29 d. buvo aktyvuotas penkiasdešimtasis Lisabonos sutarties straipsnis.

Po referendumo tuometinis JK premjeras Deividas Kameronas paskelbė pasitraukiantis iš premjero posto. Naujoji JK premjerė Theresa May 2017 m. numatė, kad Jungtinė Karalystė Europos Sąjungą paliks 2019 m., tačiau palikimas buvo atidėtas 2020 m.

2020 m. sausio 29 d. Europos Parlamentas pritarė Didžiosios Britanijos išstojimui iš Europos Sąjungos. 

2020 m. vasario 1 d. Didžioji Britanija oficialiai paliko Europos Sąjungą, išbuvusi joje 47 metus.

Šaltiniai 

Europos Sąjunga
Jungtinės Karalystės politinė sistema
Stanikas S & P

Stanikas S & P, taip pat S & P Stanikas, SetP Stanikas (Svajonė ir Paulius Stanikai) – tarpdisciplininio meno kūrėjų šeimyninė pora: Svajonė Stanikienė (g. 1961 m.) ir Paulius Stanikas (g. 1962 m.). Kartu pradėję meninę karjerą, Svajonė ir Paulius iki šiol visuomet dirba dviese.

S. Stanikienė 1987 m. baigė Lietuvos dailės institutą, kur studijavo keramiką, P. Stanikas – diplomuotas ekonomistas (Vilniaus universitetas, 1985 m.). Nuo 2000 m. gyvena Paryžiuje.

Kūryba 

Nuo 1988 m. pora dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, užsienio šalių muziejai.

Kuria didelio formato darbus su patoso, grotesko, absurdo elementais. Instaliacijose derinami anksčiau ir naujai sukurti kūriniai. Naudoja įvairias raiškos priemones: terakotinę skulptūrą, piešinius, fotografiją, videofilmus, ready-made, tekstus. Kūriniuose nemažai nuogo kūno. 

Surengtos individualios parodos:
 Vilniuje (1994–96, 1998–99, 2001, 2010), 
 Vesterose (1996), 
 Gdanske (1996, 2011), 
 Berlyne (1997), 
 Briuselyje (1998), 
 Molėtuose (2001),
 Kristianstade (2001), 
 Paryžiuje (2001, 2004, 2012), 
 Geteborge (2005),
 Niujorke (2005), 
 Londone (2005–06), 
 Šanchajuje (2011).

Įvertinimas 

 Vyriausybės kultūros ir meno premija, 2003 m.
 Nacionalinė kultūros ir meno premija, 2017 m. – už estetinį kūrybos provokatyvumą.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali svetainė
 S&P Stanikai apie Vilniaus meno mafiją
  

Lietuvos dailininkų grupės
Vorenpointas

Vorenpointas (, ) – miestas Šiaurės Airijoje, Dauno grafystėje. Netoli Airijos respublikos.

Istorija 

Miesto geležinkelio stotis buvo atidaryta 1849 m. gegužės d.

Sportas 
 Warrenpoint Town FC futbolo klubas.
 Milltown stadionas.

Galerija

Išnašos

Nuorodos 
 Warrenpoint area photos and stories from the past and present (anglų k.)
 Warrenpoint Harbour (anglų k.)
 Warrenpoint Local Tourism Website (anglų k.)

Šiaurės Airijos miestai
Gulbynės tvenkinys

Gulbynės tvenkinys arba Gulbynės karjeras – tvenkinys Lietuvoje, Alytaus miesto Vakariniame pramonės rajone, Gulbynės ornitologiniame draustinyje. Suformuotas pelkėtoje vietoje prisipildžius vandens. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,41 km, plotis – iki 0,26 km. Altitudė 108 m. Krantai neaukšti, sausi. Šiaurinėje pakrantėje įkurtas Gulbynės parkas. Vakarine pakrante nutiestas kelias , į kurį ties pietine pakrante įsijungia kelias .

Tvenkinys nenutekantis, priklauso Nemuno baseinui.

Kadangi tvenkinį labai pamėgo vandens paukščiai, gamtininko Vytauto Nedzinsko iniciatyva 1990 m. įkurtas Gulbynės ornitologinis draustinis. Tvenkinio nendrynuose peri iki 19 paukščių rūšių, 6 iš jų įrašytos į Lietuvos raudonąją knygą. Prie tvenkinio yra įrengta apžvalgos platforma ir informacinis stendas.

Šaltiniai 

Alytaus savivaldybės tvenkiniai
2017 m. Bahreino Grand Prix

2017 m. Bahreino Grand Prix – trečiosios 2017 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko balandžio 14-16 dienomis Sakhiro trasoje. Tai buvo 13-tas Bahreino GP.

Rezultatai

Kvalifikacija

Lenktynės 

Pastabos
 Fernando Alonso pasitraukė iš lenktynių, tačiau buvo klasifikuotas kaip finišavęs, nes įveikė daugiau nei 90 proc. distancijos.
 Stoffel Vandoorne nestartavo dėl galio agregato gedimo.

Įskaitos po lenktynių 

Lenktynininkų įskaita

Komandų įskaita

 <small>Pastabos: pateiktos 5 geriausios vietos.

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
2017 sporte
2017 m. Rusijos Grand Prix

2017 m. Rusijos Grand Prix – 4-tas 2017 m. Formulės 1 sezono etapas. Jis vyko balandžio 30-gegužės 2 dienomis Sočio olimpinio parko trasoje. Tai buvo ketvirtosios Rusijos GP lenktynės istorijoje.

Klasifikacijos

Kvalifikacija 

Pastabos
Carlos Sainz, Jr. gavo 3 starto pozicijų baudą už avarijos sukėlimą 2017 m. Bahreino Grand Prix metu.
Stoffel Vandoorne gavo 15 starto pozicijų baudą už galio agregatų dalių keitimą.

Lenktynės 

Pastabos
Fernando Alonso nesugebėjo pasiekti starto pozicijos.

Čempionato įskaitos 

Lenktynininkų įskaita

Komandų įskaita

 Rodomos tik pirmos 5 įskaitų vietos.

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
2017 sporte
Divyčiai

Divyčiai (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės vakaruose: Varmijos Mozūrų vaivadijos Olštyno apskrityje. To paties pavadinimo valsčiaus centras. 2 303 gyventojai (2011 m. duomenys). Veikia mokyklų kompleksas, jungiantis pradinę mokyklą ir gimnaziją. 2010 m. atidaryta apskrities muzikos mokykla.

Istorija 
Kaimelis žinomas nuo XIV a., joje gyveno prūsai. Lenkų šaltiniai nurodo, kad pavadinimas prūsiškai reiškia „Dievo kalnas”; lietuvių mitologijoje įprasta manyti, kad Divytis buvo baltų žvejų dievas, globojęs ir jūrininkus. Vėliau gyvenvietė priklausė vokiečių Rytprūsiams, stipriai nukentėjo per XV-XVI a. karus ir to pasekoje kilusį badmetį. 1913 m. kaimo laukuose, 111 ha plote buvo įsteigta Karinių oro balionų stotis. Iškilo dvejus dirižablius talpinusi halė. Ji buvo įspūdingų matmenų: 200 m ilgio, 44 m pločio ir 34 m aukščio. Vieno iš dirižablio vadu 1915 m. tarnavo garsus vokiečių oreivis Ernstas Augustas Lehmannas (1886–1937), kaip stebėtojas skridęs didžiausio pasaulyje keleivinio dirižablio „Hindenburg” paskutiniuoju reisu.

Po Antrojo pasaulinio karo Divyčiai atsidūrė Lenkijos sudėtyje. 2012 m. pabaigoje kaime atidarytas Lietuvos Respublikos garbės konsulatas (Vadovė – Urszula Lech), prieš tai ši įstaiga dvejus metus veikė Olštyne. Garbės konsulatas aptarnauja Olštyno ir gretimas apskritis. Kaimo karčemoje vaišinama lietuviškais ir lenkiškais patiekalais.

Lankytini objektai 
 1894–1897 m., vietoje mūrytos XIV a., iškilo nauja Šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia. Šventovė buvo gausiai dekoruota, apatinė dalis palikta sena, o anstatas – neogotikinis.
 1888 m. pastatyta koplytėlė su varpine.

Išnašos

Šaltiniai 
 Tomasz Darmochwał, Marek Jacek Rumiński. Warmia Mazury (przewodnik) – Białystok: Agencja TD, 1996, s. 83 ​ISBN 83-902165-0-7
 Georg Kellmann. Historia parafii Klebark Wielki, jej wiosek i okolic – Klebark Wielki: Parafia p.w. Znalezienia Krzyża Świętego i Narodzenia Najświętszej Marii Panny w Klebarku Wielkim, 2007 ISBN 978-83-918968-1-5
 Dywity // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich T. II: Derenek – Gżack. – Warszawa, 1881 Str. 259

Varmijos Mozūrų vaivadijos gyvenvietės
Dubiniai (Varanavas)

Dubi̇̀niai  () – lietuviškas kaimas Baltarusijos vakaruose, Gardino srities Varanavo rajone. Administraciškai priklauso Girkų kaimo apylinkei. 32 gyventojai (2009 m. duomenys).

Seniau buvęs gatviniu kaimu, dabar išsidėstęs kelių Nr. H6103 Baltiškės–Rodūnia ir Nr. H7855 Dubiniai–Klaišiai sankryžoje. Po Antrojo pasaulinio karo veikė mokykla, kurioje nuo 1957 m. buvo leista mokytis lietuvių kalbos kaip atskiros disciplinos. Kaimo pasididžiavimas – Lapakalnis (183,3 m aukščio). Ant šios kalvos švenčiamos šventės, nuo jos giedrą dieną matosi Lydos, Eišiškių, Rodūnios, Vosyliškių ir Kalesninkų bažnyčių bokštai. Į pietus nuo kaimo yra Pelesos miestelis, abi gyvenamąsias vietas skiria Dundaklio pušynas. Šiame miške dunkso 171,6 m aukščio Marulienės kalnas, pasak padavimų, supiltas kunigaikštienės Marulienės garbei. Netoliese yra ir kunigaikštienės etmono Ąžuolėno, narsiai kovojusio su švedų invazija, senkapis.

Žinomi gyventojai 
 Izidorius Šimelionis (1919–2011) – Lietuvos žurnalistas, kraštotyrininkas

Išnašos

Šaltiniai 
 Izidorius Šimelionis. Senosios lietuviškos salos įvairiakalbėje jūroje nepaskendo // „Valstiečių laikraštis“, 2009 m. gegužės 27 d.
 Baltarusijos lietuvių istorija
 Tarybinis 1983 m. žemėlapis 
 Tarpukario Lenkijos 1923 m. žemėlapis 

Varanavo rajono gyvenvietės‎
Karloniškės tvenkinys

Karloniškės tvenkinys arba Karloniškės ežeras – vandens telkinys Lietuvoje, Varėnos rajone, Varėnos miesto vakarinėje dalyje. Tvenkinio ilgis šiaurės į pietus – 0,39 km, plotis – iki 0,025 km. Altitudė 119,4 m. Krantai žemi, sausi. Rytinėje pakrantėje stūkso daugiabučių gyvenamųjų namų kvartalas, vakarinėje – miesto stadionas. 2010 m. atlikti tvenkinio išvalymo ir pagilinimo darbai. Tvenkinys nenutekantis, priklauso Merkio upės baseinui.

Šaltiniai 

Varėnos rajono tvenkiniai
Stangės tvenkinys

Stangės tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Varėnos rajone, Merkinės miestelio rytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Stangės upelį (Nemuno intakas) 2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,34 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 102,3 m. Krantai aukštoki. Pietinėje pakrantėje stūkso Merkinės miškas, rytine pakrante nutiestas kelias . Šiaurvakarinėje pakrantėje netoli užtvankos yra įrengtas paplūdimys.

Šaltiniai 

Varėnos rajono tvenkiniai
Rubaževičiai

Rubeževičiai () – bažnytkaimis Vakarų Baltarusijoje. Apylinkės centras, administraciškai priklauso Minsko srities Stolbcų rajonui. Išsidėstęs prie Sulos ir Parakulės upių. Automobilių keliai į Stolbcus, Ivenčių, Dziaržynską. Veikia vidurinė mokykla, vaikų darželis–lopšelis, paštas, ambulatorija, kultūros namai ir biblioteka. 220 gyventojų (2009 m.duomenys).

Istorija 
Iki XIII a. antros pusės apylinkėmis ėjo LDK valstybinės siena (rubežius). Apie tai ir primena išlikęs kaimo Rubeževičiai pavadinimas, sargybiniai budėdavo pilaitėje (bokšte), iš ko kilo netolimo miestelio Bokštai vardas. Vėliau prie Kunigaikštystės buvo prijungtos Koidanovo ir Minsko žemės, tada valstybinė siena pasislinko tolyn į rytus.
1550 m. Žygimantas Augustas vietovę perdavė valdyti Mikalojui Radvilai Juodajam. Po 1565–1566 m. administracinės reformos Rubaževičiai priskirti Minsko vaivadijos Minsko pavietui.

XVI—XVII a. kaimas priklausė Radvilų Nauburų valdoms. XVII a. buvo funduota Šv. Nikolajaus Stebukladario cerkvė, jai Radvilos dovanojo ir Marovičių kaimą su 60 dešimtinių žemės. Vėliau valdė nuomininkai Pokusai ir Oborskiai. 1769 m. Rubaževičius įsigijo Rutinskiai ir Lopaciavai. 1799 m. iškilo medinė Šv. Antano Padujiečio bažnyčia, kurią carinė administracija po 1863 m. sukilimo pavertė cerkve. Šventovės pastatas 1972 m. buvo nugriautas.

Carinės Rusijos valdymo laikais kaimas paskelbtas valsčiaus centru, jį valdė Vitgenšteinai. XVIII–XIX a. gyvenvietė garsėjo savo turgumis. 1907–1911 m. iškilo dvibokštė mūrinė Šv. Juozapo bažnyčia. Prieš Pirmąjį pasaulinį karą Rubaževičiuose veikė katalikų bažnyčia, dvejos cerkvės (be aukščiau paminėtos, 1861–1862 m. buvo pastatyta dar viena – kapinėse), sinagoga, vandens malūnas ant Sulos upės (šiandien griuvėsiai), pradinė mokykla, gyventojai telkėsi 144 kiemuose.

Tarpukaryje Rubaževičiai priklausė Lenkijai, o 1939 m. įėjo į Baltarusijos TSR sudėtį. Antrojo pasaulinio karo metais hitlerininkai įrengė getą, o 1942 m. sušaudė apie 1000 žydų tautybės gyventojų. Egzekucijos vietoje, prie kelio į Dziaržynską, įrengta atminimo lenta.

Istorinių nuotraukų galerija

Išnašos

Šaltiniai 
 Rubieżewicze // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich, Tom IX, p.877–878
 Miestelis Radzima internetinėje svetainėje
 Šv. Juozapo parapijos internetinė svetainė

Stolpcų rajono gyvenvietės
Teodoro Narbuto gatvė

Teodoro Narbuto gatvė – gatvė Vilniuje. Gatvė prasideda Konstitucijos prospekto žiedu, o baigiasi prie Pilaitės prospekto ir Laisvės prospekto žiedo. Gatvė eina per Žvėryną ir Karoliniškes.

Istorija 

Gatvė atidaryta 1976 m. ir turėjo nukreipti eismo srautus nuo Saltoniškių g. ir I. Mičiurino g., kuria buvo pasiekiamas Žvėrynas, taip pat reikėjo kelio į pastatytas Karoliniškes ir Viršuliškes. Šiai naujajai gatvei suteiktas Ivano Mičiurino gatvės pavadinimas. 1980 m. gatvė pervadinta į Juozo Žiugždos gatvę.

1989 m. gatvei suteiktas Teodoro Narbuto gatvės pavadinimas.

Maršrutas 

|}
|}

Šaltiniai 

Vilniaus gatvės
Karoliniškės
Žvėrynas
Gintaras Valinčius

Gintaras Valinčius (g. 1957 m. Vilniuje) – biochemikas, Vilniaus universiteto Gyvybės mokslų centro direktorius.

Biografija 

Mokėsi Vilniaus 15-ąją vidurinėje mokykloje, 1980 m. baigė Vilniaus universiteto Chemijos fakultetą. Pradėjo dirbti šio fakulteto Fizikinės chemijos katedroje.

1986 m. stažavosi Maskvos A. Frumkino elektrochemijos institute. 1988 m. Chemijos ir cheminės technologijos institute (Lietuvos TSR Mokslų akademija) apgynė chemijos mokslų daktaro disertaciją „Platinos elektrodo estansas, besiadsorbuojant metalų katijonams“.

1998–2002 m. buvo išvykęs į JAV. Dirbo Nacionaliniame standartų ir technologijos institute, vėliau – Johns Hopkins, Carnegie Mellon, Ohajo valstijos universitetuose, Merilando valstijos Biotechnologijų ir biomokslų institute.

2017 m. išrinktas pirmuoju Vilniaus universiteto Gyvybės mokslų centro (VU GMC) direktoriumi. Dirbo VU GMC direktoriumi iki 2022-05-01. Vėliau tęsė akademinę veiklą VU GMC Biochemijos instituto vyriausiuoju mokslo darbuotoju, vadovavo Bioelektrochemijos ir biospektroskopijos skyriui.

Mokslinė veikla 

2002 m. grįžęs į Lietuvą, tęsė Amerikoje pradėtus biopanašių sistemų tyrimus VU Biochemijos institute. 2010 m. pradėjo dirbti vyriausiuoju mokslo darbuotoju VU Gyvybės mokslų centre. Nuo 2002 m. dėstė Vilniaus Gedimino technikos universitete, nuo 2011 m. – šio universiteto profesorius.

Atstovavo Lietuvai Europos strategijos forume (2004–2012), skirtame tyrimo infrastruktūroms, vadovavo I Lietuvos mokslinių tyrimų infrastruktūros I-ojo kelrodžio rengimo grupei.

Vienas iš Lietuvos sumaniosios specializacijos strategijos (2014–2020) rengėjų, buvo mokslo komunikacijos konkurso „Šlovės laboratorija“ komisijos narys.

Paskelbė daugiau kaip 80 straipsnių referuojamuose tarptautiniuose mokslo leidiniuose. Tarptautinės elektrochemikų draugijos, Lietuvos biofizikų draugijos ir Lietuvos biotechnologų asociacijos narys.

Apdovanojimai 

 Lietuvos mokslo premija už darbų ciklą „2D- ir 3D-struktūrų biopanašios savitvarkės sistemos: sintezė, savybių tyrimai ir praktinis pritaikymas“ (su V. Razumu, 2016)
 Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius (2017)

Šaltiniai

Nuorodos 

 Prof. dr. Gintaras Valinčius

Lietuvos mokslo premijos laureatai
Lietuvos biochemikai