joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Vytautas Černiauskas

Vytautas Černiauskas (g. 1989 m. kovo 12 d.) – Lietuvos futbolininkas, rungtyniaujantis vartininko pozicijoje, Latvijos Rygos FK RFS klube.

Karjera 
Paauglystėje treniravosi Ekrano jaunimo komandoje, o 2008 m. debiutavo pagrindinėje komandoje, varžybose prieš FK Riga klubą. Nepaisant savo jauno amžiaus, Černiauskas tapo pagrindinis klubo vartininku.

2010 m. vasarą perėjo į Rumunijos klubą FC Vaslui.

2014 m. tapo Lenkijos klubo Kelcų „Korona“ nariu.

2021 m. vasarą FK RFS gretose žaidė Europos turnyruose.

Rinktinės 
Kaip pagrindinis vartininkas rungtyniavo Lietuvos U-19 ir u-21 rinktinėse.

Laimėjimai 
 A Lyga: 2008, 2009 m.
 LFF taurė: 2010 m.
 Rumunijos futbolo taurė: 2017 m.
 Virslyga: 2021 m.
 Latvijos futbolo taurė: 2021 m.

Išnašos

Nuorodos 
 soccerway
 lietuvosfutbolas.lt
 transfermarkt

Lietuvos futbolininkai
Lietuvos futbolininkai užsienio komandose
Egidijus Varnas

Egidijus Varnas (g. 1975 m. liepos 31 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, puolėjas.

Karjera 
Profesionalo karjerą pradėjo Utenoje. Septynis sezonus žaidė Panevėžio „Ekrano“ klube.

Keliems sezonams buvo išvykęs į Izraelį, o nuo 2006 m. rungtyniavo „Ekrano“ klube.

Trenerio karjera 
Baigęs profesionalaus futbolininko karjerą, tapo treneriu. Grįžo į gimtinę ir dirbo U. Utenio treneriu.

2022 m. rugpjūčio 27 d. Utenoje vykusiose rungtynėse tarp „U. Utenio“ ir Joniškio „Sanedo“ dėl trumpo atsarginių suolo į aikštę įbėgo ir pats treneris. Dėl komentarų buvo įspėtas ir nubaustas geltona kortele, o rungtynėms priartėjus prie pabaigos vėl komentavo teisėjos (Justina Lavrenovaitė-Perez) darbą. Už tai vėl buvo nubaustas geltona kortele, kuri virto raudona. E. Varnas buvo pašalintas iš aikštės.

Rinktinė 
2001 m. sužaidė vejas rungtynes už Lietuvos nacionalinę rinktinę (Baltijos taurės turnyre).

Laimėjimai 
 A Lyga: 2008, 2009, 2010, 2011, 2012
 LFF taurė: 2000, 2010, 2011 m.
 LFF Supertaurė: 1998 m.

Išnašos

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 Karjera rinktinėje
 futbolinis.lt statistika

Varnas, E.
Kuzmiškė (Dūkštas)

Kuzmiškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Dūkštelių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Kuzmiškis (Panevėžys)

Kuzmiškis – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Taruškų.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Kuzmiškis (Utena)

Kuzmiškis – viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 9 km nuo Vyžuonų. Pro kaimą eina Utenos–Užpalių kelias.

Gyventojai

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Kuzmitiškė

Kuzmitiškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Dūkštelių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Kvakšiai

Kvakšiai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Alionių I.

Gyventojai

Šaltiniai 

Širvintų rajono savivaldybės gyvenvietės
Kvederiškė

Kvederiškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Švenčionėlių.

Istorija

Nuo 1895 m. iki XX a. aštuntojo dešimtmečio pro kaimą driekėsi siaurasis Panevėžio–Pastovio geležinkelis, kaime buvo pirmas keleivinių traukinių sustojimas atkarpoje Švenčionėliai–Švenčionys.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Kvietkapušis

Kvietkapušis – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 15 km nuo Višakio Rūdos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kazlų Rūdos savivaldybės gyvenvietės
Joniškio bažnyčia

Joniškio bažnyčia gali reikšti:

 Joniškio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia šiaurės Lietuvos mieste;
 Joniškio Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia rytų Lietuvos miestelyje.
Labeikiai (Utena)

Labeikiai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Leliūnų.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Kaime gimė ir augo Teodoras Tarulis ( – ), žymus pilietinio karo veikėjas Vidurinėje Azijoje.

Šaltiniai 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Labininkai

Labininkai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Naujamiesčio, prie Labos upės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Laibagaliai

Laibagaliai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Gegutės, prie Galsto ežero.

Istorija 
XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Veisiejų valsčių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Michalina Adomavičienė

Michalina Adomavičienė-Sorakaitė (g. 1938 m. sausio 25 d. Kvėdarnoje, Tauragės apskritis) – Lietuvos dailininkė, menotyrininkė.

Biografija 
1955 m. baigė Šilutės 1-ąją vidurinę mokyklą, 1960 m. – Kauno Stepo Žuko dailės technikumą. 1968 m. baigė Vilniaus dailės instituto Menotyros fakultetą. Dirbo Šiaulių rajono Dirvonėnų aštuonmetėje mokykloje. 
Šiaulių universiteto Menų fakulteto Tapybos katedros lektorė.

Publikuoja straipsnius dailės klausimais respublikinėje ir miesto spaudoje, skaito pranešimus tarptautinėse konferencijose.

Kūryba 
Nuo 1971 m. su akvarelėmis dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje. Nuo 1993 m. surengė aštuonias personalines parodas. Svarbesni darbai: „Saulėgrąžos“ (1997 m.), „Putinai“ (1998 m.), „Kurtuvėnai“ (1998 m.), „Žiema“ (1997 m.) ir kt. 

Lietuvos dailininkų sąjungos narė nuo 1992 m.

Bibliografija 
 Monumentalioji dekoratyvinė tapyba mokomoje veikloje, 1996 m.
 Tautodailė: keramikos tradicijos ir dabartis, Šiaulių universiteto leidykla, 2004 m.

Įvertinimas 
 2007 m. Šiaulių miesto kultūros ir meno premija

Šaltiniai 

Lietuvos dailininkai
Lietuvos menotyrininkai
Lietuvos pedagogai
Laistai

Laistai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, už pietinės Klaipėdos miesto ribos, prie Smeltalės upės. Prie miesto prijungta kaimo dalis yra Laistų Sodybos. Stūkso Laistų piliakalnis, aptiktas Laistų kapinynas.

Istorija 

Tyrinėjant kapinyną rasta senovės Romos moneta.

Gyventojai

Šaltiniai 

Klaipėdos rajono savivaldybės gyvenvietės
Lankininkai (Varėna)

Lankininkai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 9 km į pietryčius nuo Merkinės, Dainavos girioje, Merkio dešiniajame krante. Praeina Merkinės–Puvočių keliukas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Lankupėnai

Lankupėnai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Gražiškių, prie kelio . Įsikūręs tarp Lankupos ir Širvintos upių.

Istorija 
XIX a. pab. Lankupėnų kaimas ir palivarkas pateko į Vaitkabalių valsčių, Gražiškių parapiją. Buvo generolo majoro Adelbergo majoratas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilkaviškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Kruonis (kaimas)

Kruonis (iki 2016 m. Kruonis II) – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, išsibarstęs į pietryčius nuo Kruonio miestelio. Praeina plentas , atsišakoja . Teka Ymastos ir Kruonės upeliai.

Istorija 

2016 m. spalio 19 d. kaimas pervadintas iš Kruonio II į Kruonį.

Gyventojai

Išnašos 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Lapelės (Kaišiadorys)

Lapelės – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Palomenės.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Lapelėse 1952 m. birželio 29 d. gimė Lietuvos lėlių teatro aktorius Juozas Marcinkevičius.

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Lapkalnys

Apie kaimą Panevėžio rajone žr. Lapkalnys (Panevėžys).

Lapkalnys – kaimas Raseinių rajono savivaldybės rytuose, 3 km į pietryčius nuo Paliepių, prie Gynėvės upelio, apsuptas Lapkalnio miškų. Miško keliai į Paliepius, Guptilčius, Žostautus.

Istorija 
XX a. pr. buvo Lapkalnio palivarkas Betygalos valsčiuje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Irena Ambrazienė

Irena Ambrazienė (g. 1950 m. gruodžio 6 d. Jiezne, Prienų rajonas) – Lietuvos dailininkė, grafikė, keramikė, pedagogė.

Biografija 
1961-1968 m. mokėsi Vilniaus M.K.Čiurlionio meno mokykloje, 1968-1973 m. – Vilniaus dailės instituto Keramikos fakultete.

Nuo 1973 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) Menų fakulteto dėstytoja, nuo 2004 m. šio fakulteto Piešimo katedros vedėja, 2004 m. docentė. 

Lietuvos dailininkų sąjungos narė.

Kūryba 
Surengė personalinių parodų, iš jų svarbesnės:
 Šiaulių galerija „Laiptai“, 1995 m.,
 Šiaulių universiteto dailės galerija, 2000, 2003 m.,
 Kelmės krašto muziejus, 2001 m.,
 Klaipėdos parodų rūmai, 2002 m.,
 Panevėžio galerija „XX amžius“, 2003 m.,
 Vilniaus galerija „Kairė-Dešinė“, 2003 m.,
 Vilniaus galerija „Arka“, 2005 m.
 Panevėžio Gabrielės Petkevičaitės-Bitės viešoji biblioteka, 2009 m.

Dalyvauja tarptautinėse parodose užsienyje:
 Piešinio bienalėje, Melburnas, Australija, 2005 m., apdovanota Grand Prix ir Public Award,
 Bienalėje, Sankt Peterburgas, 2004 m., apdovanota diplomu,
 Trienalėje, Maidanekas, Lenkija, 2004 m.

Šaltiniai 

Lietuvos piešėjai
Lietuvos grafikai
Lietuvos keramikai
Lietuvos pedagogai
Lapšius

Lapšius – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Seirijų, prie kelio .

Gyventojai

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Lapučiai

Lapučiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 9 km į pietryčius nuo Tytuvėnų, šalia Šiluvos-Papušynio miškų. Praeina keliukas Tytuvėnai–Antaniškiai. Likusi apleista sodybvietė.

Miške netoli kaimo yra Lietuvos partizanų slėptuvės-bunkerio vieta.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Lapūkinė

Lapūkinė – buvęs kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Vilūnų.

Istorija

Oficialiai panaikintas 2016 m.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Lasiškė

Lasiškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Adutiškio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Povilas Anikinas

Povilas Anikinas (g. 1951 m. lapkričio 6 d. Šeduvoje) – Lietuvos dailininkas tapytojas, pedagogas.

Biografija 
Mokėsi Vilniaus M.K.Čiurlionio meno mokykloje. 1975 m. baigė Vilniaus dailės institutą. 1993 m. Šiaulių dramos teatro dailininkas. 1993-1998 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) dėstytojas. UAB „Dailės studija“ dailininkas, reklamos firmos „Fluxus“ direktorius.

Dailės parodose dalyvauja nuo 1975 m. Surengė parodų Maskvoje, Peterburge, Latvijoje, Lenkijoje, Italijoje, Olandijoje. Svarbesni darbai: Pranašas (1990 m.), Besiilsinti moteris (1989 m.), 1941.06.14 (1989 m.), Kompozicija (1990 m.) ir kt. 

Nuo 1981 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys. Lietuvos kultūros fondo Šiaulių krašto tarybos narys.

Šaltiniai 

Lietuvos dailininkai
Lietuvos tapytojai
Salvinija Anikinienė

Salvinija Anikinienė (g. 1949 m. rugsėjo 3 d. Kaune) – Lietuvos dailininkė, tekstilininkė, pedagogė.

Biografija 
Mokėsi Kauno dailės mokykloje. 1974 m. baigė Vilniaus dailės institutą.

1967-1969 m. gamyklos „Kauno Audiniai“ kopijuotoja, 1973-1975 m., Vilniaus modelių namų dailininkė – modeliuotoja. Nuo 1975 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) Menų fakulteto Taikomosios dailės ir technologijų katedros dėstytoja, nuo 1992 m. docentė.  1991-1997 m. Šiaulių Jovaro vidurinės mokyklos mokytoja.

Nuo 1990 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narė.

Kūryba 
Nuo 1974 m. dalyvauja dailės parodose Lietuvoje ir užsienyje – Maskva, Danija, Olandija. Pagrindinės kūrybos sritys tekstilė ir drabužių modeliavimas. Sukūrė kilimų visuomeniniams interjerams, vėliavų organizacijoms, drabužių meno kolektyvams, dainų šventėms ir kitiems renginiams. Darbai interjeruose: „Vakaro šešėliai“, „Atspindžiai“, „Šiauliai“ ir kt. Darbų yra įsigiję privatūs asmenys Lietuvoje ir užsienyje.

Metodinių straipsnių technologijų mokytojams autorė ir bendraautorė.

Bibliografija 
 Tinkliniai nėriniai, su D. Kaučikiene, 2001 m.

Šaltiniai 

Lietuvos tekstilininkai
Lietuvos pedagogai
Gražina Arlauskaitė-Vingrienė

Gražina Arlauskaitė-Vingrienė (g. 1954 m. kovo 4 d. Irkutsko sritis, Rusija) – Lietuvos dailininkė, tapytoja, monumentalistė.

Biografija 
1973 m. baigė Kauno Stepo Žuko taikomosios dailės technikumą, 1978 m. baigė Vilniaus dailės institutą, monumentaliosios tapybos studijas.

Nuo 1978 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) Menų fakulteto Tapybos katedros dėstytoja, nuo 2008 m. docentė. 

Nuo 1988 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narė.

Kūryba 
Nuo 1978 m. nuolat dalyvauja grupinėse parodose bei projektuose Lietuvoje ir užsienyje (Vokietija, Čekija, Belgija, Maskva). Pagrindinė kūrybos sritis – monumentalioji tapyba. Reikšmingesni darbai: freskos „Šiaulių žemė“ (Šiaulių miesto savivaldybės administracinis pastatas, 1982 m.), „Pieva“ (Šiaulių pieno kombinatas, 1984 m.), „Šventė“ (Gubernijos alaus darykla, 1988 m.), „Šventasis avinėlis“ (Biržų  Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, 1997 m.), Šiaulių katedros fundatoriaus J.Valavičiaus portretas (Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus katedra), sieninė tapyba „Floros ir faunos globėja“ (privatus interjeras Šiauliuose, 1990 m.), Freskos Šiaulių senųjų kapinių vartuose, 2008 m. ir kt.

Bibliografija 
 Al. fresco. Freskos technika ir technologija. Šiaulių universiteto leidykla, 2001 m.
 Sgrafitto. Sgrafito technika ir technologija. Šiaulių universiteto leidykla, 2008 m.

Įvertinimas 
 2008 m. Šiaulių miesto kultūros ir meno premija

Šaltiniai 

Lietuvos dailininkai
Lietuvos tapytojai
Lietuvos pedagogai
Povilas Dobkevičius

Povilas Dobkevičius (g. 1947 m. sausio 18 d. Kaune) – Lietuvos dailininkas vitražistas.

Biografija 
Mokėsi Vilniaus M.K.Čiurlionio meno mokykloje. 1973 m. baigė monumentaliąją dekoratyvinę tapybą Vilniaus dailės institute, vadovas Algimantas Stoškus. Baigęs institutą liko dirbti tapybos katedroje, bet buvo paimtas į armiją. 1975-2000 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) dėstytojas. 

Lietuvos dailininkų sąjungos, Lietuvos aklųjų ir silpnaregių sąjungos narys.

Kūryba 
Nuo 1973 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje (Švedija, Olandija). Svarbesni sukurti darbai Šiauliuose: P.Višinskio viešojoje bibliotekoje freska „Metraštininkas“ (su J. Dobkevičiene, 1979 m.), vitražai Valstybiniame banke (1981 m., vandalų sunaikintas), 13 vitražų Vandentiekio bokšte (1986 m.), kavinėje „Saulutė“ (1988 m., vandalų sunaikintas), Verslo mokymo centre (1998 m.), Lietuvos aklųjų bibliotekos Šiaulių skyriuje (2006 m.) ir kt. Tapybos darbą „Zapyškis“ (tempera, 1974-1975 m.) saugo Lietuvos dailės muziejus.

Šaltiniai 

Lietuvos dailininkai
Lietuvos vitražistai
Lietuvos pedagogai
Birutė Kasperavičienė (1941)

Birutė Kasperavičienė (1941 m. gegužės 10 d. Nevieriuose, Kamajų valsčius – 2016 m. vasario 20 d. Šiauliuose) – Lietuvos dailininkė, skulptorė, pedagogė.

Biografija 
1954–1960 m. mokėsi Kauno vidurinėje dailės mokykloje, 1960–1966 m. studijavo Vilniaus dailės institute.

Nuo 1966 m. dirbo Šiaulių 6-ojoje vidurinėje mokykloje, 1978–1991 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) dėstytoja, nuo 1991 m. Šiaulių dailės mokyklos skulptūros mokytoja ekspertė. 

Nuo 1974 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narė, Šiaulių moterų dailininkių draugijos narė.

Kūryba 
Sukūrė skulptūrines kompozicijas: „Poilsis“ (1973 m.), „Trys nykštukai“ (1976 m.), „Senis su anūkais“ (1977 m.), „Pelikanai“ (1977 m.), „Medicina“ (1984 m.) „Angelas“ (1991 m.) ir kt.

Šaltiniai 

Lietuvos dailininkai
Lietuvos skulptoriai
Lietuvos dailės pedagogai
Kazys Kasperavičius

Kazys Kasperavičius (1941 m. balandžio 3 d. Šiauliuose – 2015 m. gruodžio 9 d. Šiauliuose) – Lietuvos dailininkas, skulptorius, pedagogas.

Biografija 
1959 m. baigė Šiaulių jaunimo vakarinę mokyklą. 1961–1967 m. studijavo LSSR dailės institute. 1967–1969 m., 1971–1980 m. ir 1981–2012 m. Šiaulių dailės mokyklos mokytojas, 1969–1971 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) dėstytojas, 1980–1991 m. vyresnysis mokslinis bendradarbis. 

Nuo 1983 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys.

Kūryba 
Kūrė figūrines kompozicijas, dekoratyvines skulptūras, mažąją plastiką, antkapius. Nuo 1967 m. dalyvavo respublikinėse ir miesto parodose. Svarbesni darbai: „Moteris“ (1970 m.), „Vaikas ant rutulio“ (1973 m.), dailininko Algimanto Trušio portretas, „Gulinti“ (1982 m.), „Gimimas“ (1982 m.), fontanas „Rūdė“ (1985 m.), „Chimeros“ (1988 m.), fontanas „Trys paukščiai“ (1990 m.) ir kt.

Šaltiniai 

Lietuvos dailininkai
Lietuvos skulptoriai
Lietuvos dailės pedagogai
Albinas Kavaliauskas

Albinas Kavaliauskas (g. 1948 m. lapkričio 8 d. Gvalduose, Kvėdarnos valsčius) – Lietuvos dailininkas odininkas, pedagogas.

Biografija 
1972 m. baigė Šiaulių pedagoginio instituto Dailės fakultetą. 1972-1976 m. Šiaulių odos galanterijos fabriko dailininkas konstruktorius. Nuo 1976 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) dėstytojas, Menų fakulteto Taikomosios dailės ir technologijų katedros vedėjas, nuo 1992 m. docentas. 2004 m. universitetinių profesionalių odos meno studijų Lietuvoje įkūrėjas. 

Lietuvos dailininkų sąjungos, Tarptautinės odos meno gildijos Leather Art Forum narys.

Kūryba 
Nuo 1975 m. dalyvauja taikomosios dailės, meninės odos parodose, kūrinius eksponavo Lietuvos, Estijos, Rusijos, Vokietijos, Olandijos ir kitų šalių dailės muziejuose ir galerijose. Surengė autorinę parodą Bylefelde (2006 m.), dalyvavo šiuolaikinio meno festivalyje Vokietijoje. Sukūrė taikomosios dekoratyvinės paskirties odos darbų bei sienos kompozicijų interjerams. Svarbesni darbai: „Duona ir vynas“, „Šventė“, „Elnio odininkai“, „Alegro XX“, „Totemas“ ir kt.

Bibliografija 
 Odos technologija, 2003 m.
 Taikomosios dailės ir technologijų katedra, su P.Urbiečiu, 2005 m.

Šaltiniai 

Lietuvos dailininkai
Lietuvos pedagogai
Donatas Lukoševičius

Donatas Stasys Lukoševičius (1935 m. sausio 1 d. Varniuose – 2015 m. gegužės 17 d.) – Lietuvos dailininkas skulptorius, pedagogas.

Biografija 
1955 m. baigė Varnių vidurinę mokyklą. 1961 m. baigė LSSR dailės institutą.

1961–1966 m. Telšių taikomosios dailės technikumo dėstytojas. 1966–1971 m. Šiaulių miesto vyriausiasis dailininkas. 1973–2002 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) dėstytojas, Dailės fakulteto Piešimo katedros vedėjas, nuo 1989 m. docentas. 

Lietuvos dailininkų sąjungos narys.

Kūryba 
Nuo 1961 m. dalyvavo per 70 respublikinių ir tarptautinių parodų, kuriose demonstravo monumentaliosios dekoratyvinės dailės darbus, skulptūrinius portretus iš marmuro, granito, bronzos, keramikos, medžio. Kūrybai būdinga monumentalumas, raiški plastika.

Sukūrė daugiau kaip 100 skulptūros darbų, iš jų svarbesni: Bronius Pundzius (su Juozu Kalinausku, 1960 m.), Jovaro ąžuolinis biustas (1965 m.), Bronius Grigas (su Aloyzu Toleikiu, Šiauliai, 1968 m.), Leninas (su Aloyzu Toleikiu, Šiauliai, 1970 m.), Žemaitė (1973 m.), Feliksas Baltušis-Žemaitis (Šiauliai, 1975 m.), Karolis Didžiulis (1976 m.), Aloyzas Toleikis (1980 m.), Rimantas Buivydas (1981 m.), Kazys Preikšas (1983 m.), Juozas Dumša (1984 m.), „Poetas Miglovara“ (1987 m.), Vyskupas Motiejus Valančius (1988 m.), Juozapas Melchioras Giedraitis (1991 m.), dr. Jonas Šliūpas (su Aloyzu Toleikiu, Palanga, 2003 m.), dekoratyvinės skulptūros „Rytas“, „Diena“, „Vakaras“, „Berniukas ir liūtas“ (visos Šiauliuose, 1982 m.), „Susitikimas“ (1985 m.), antkapinis paminklas filosofui Stasiui Šalkauskiui (su Aloyzu Toleikiu, 2000 m.) ir kt.

Įvertinimas 
 1985 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas

Šaltiniai 

Lietuvos piešėjai
Lietuvos skulptoriai
Lietuvos pedagogai
1991 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionatas

1991 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionatas – trečiasis IAAF organizuotas tarptautinis lengvosios atletikos čempionatas, kuriame varžėsi pajėgiausi atletai iš 167 šalių. Tai buvo vientinelis čempionatas, kuriame nepasirodė nei vienas atstovas iš Lietuvos.

Medalių lentelė

Prizininkai

Vyrai

Moterys

Išnašos

Nuorodos 
Rezultatai IAAF svetainėje 

1991 sporte
Tokijas
Pasaulio lengvosios atletikos čempionatai
Žemaitijos kolegijos Telšių fakultetas

Žemaitijos kolegijos Telšių fakultetas (ŽK TF) – Žemaitijos kolegijos padalinys (fakultetas); buvusi aukštesnioji taikomosios dailės mokykla, veikusi Telšiuose, seniausia šio pobūdžio institucija Žemaitijoje. 

Adresas: Muziejaus g. 29, LT-87356, Telšiai.

Istorija 
1931 m. Telšiuose burmistro Felikso Milevičiaus iniciatyva įkurta medžio apdirbimo mokykla, vadinta dar dailiųjų amatų mokykla. Pirmaisiais veiklos metais jos tikslas buvo rengti dailininkus-atlikėjus. 

1939 m. šioje mokykloje įsteigta metalo apdorojimo specialybė. 

1945 m. ši mokymo įstaiga pavadinta Telšių taikomosios dailės vidurine mokykla. 

Nuo 1959 m. – Telšių taikomosios dailės technikumas. 

Nuo 1989 m. – Telšių aukštesnioji taikomosios dailės mokykla. Joje buvo galima įsigyti šias specialybes: skulptūra, meninis medžio apdorojimas, trikotažo mezgimas ir modeliavimas, pramoninių gaminių konstravimas, dailė, muzika, šokio pedagogika. Didžioji dalis specialybių, kurias čia gali pasirinkti studentai, nedubliuoja Vilniuje ir Kaune dėstomų vaizduojamosios ir taikomosios dailės specialybių. 

Nuo 1998 m. Vilniaus dailės akademijos padalinys, Telšių taikomosios dailės skyrius, nuo 2003 m. Žemaitijos kolegijos Telšių menų ir pedagogikos fakultetas.

Po kolegijos akreditacijos patvirtinus naują statutą fakultetas vadinasi  Telšių fakultetu.

Dekanatas 
Dekanė 	Janina Reinienė 	
Prodekanė 	Jurgita Venclovienė

Dėstytojai 
Mokykloje dėstė: Marija Bankauskaitė, Valdas Bubelevičius, Elena Domarkienė-Rapalytė, Laima Drazdauskaitė, Petras Gintalas, Alfonsas Gudzevičius, Romualdas Inčirauskas, Algirdas Indrašius, Monika Kriukelienė, Donatas Lukoševičius, Regimantas Midvikis, Aloyzas Stasiulevičius ir kiti.

Auklėtiniai 
Mokyklą įvairiais laikotarpiais yra baigę žymūs Lietuvos menininkai, dailės organizatoriai: Romualdas Budrys, Petras Henrikas Garška, Romualdas Inčirauskas, Antanas Janauskas, Albinas Jasenauskas, Jonas Kaupys, Gintaras Kazlauskas, Vytautas Kibildis, Vincas Kisarauskas, Gražina Kriaunevičienė, Gvidas Latakas, Vytautas Majoras, Vytautas Matulionis, Vytautas Mockaitis, Arūnas Sakalauskas, Juozas Šakinis, Arūnas Šarkauskas, Algimantas Švėgžda, Vytautas Urbanavičius, Jonas Virbauskas ir daugelis kitų.

Šaltiniai

Taip pat skaitykite   
Vilniaus dailės akademijos Telšių dailės fakultetas

Telšių rajono savivaldybės mokyklos
Lietuvos dailės mokyklos
Telšiai
Aukštesniosios mokyklos
1931 metai
Fakultetai
Lauciūnai

Lauciūnai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, prie kelio Miliūnai–Pakapė, 9 km nuo Rokiškio.

Istorija 

Istoriniuose šaltiniuose Lauciūnai minimi 1609 m.

Per II pasaulinį karą Lauciūnų gyventojus nacių administracija įtarinėjo remiant Rokiškio apskrityje veikiančius tarybinių partizanus. Vykdydamas didelę baudžiamąją akciją prieš juos, nacių baudžiamasis dalinys 1943 m. spalio 13 d. kaimą sudegino; tos akcijos metu sudeginti ir Miliūnų bei Šlapekių kaimai. Baudėjai, Lauciūnų gyventojus išvarę iš namų, sodybas apiplėšė ir padegė; sudegintos 7 (kitais duomenimis, 8), liko nesudegintos 2 sodybos. Gyventojus baudėjai išvežė į Rokiškį, bet vėliau paleido, kai Vyžuonų urėdas baudėjus įtikino, kad Lauciūnų gyventojai ryšių su tarybinių partizanais nepalaikė ir jų nerėmė. Sudegintų Miliūnų, Lauciūnų ir Šlapekių kaimų atminimui 1960 m. atidengtas paminklinis akmuo, 1978 m. pastatytas memorialinis ansamblis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Rokiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Gintaras Martinionis

Gintaras Martinionis (1956 m. gruodžio 29 d. Novogrudkoje, Panevėžio rajonas – 2017 m. vasario 12 d. Šiauliai) – Lietuvos dailininkas keramikas, pedagogas.

Biografija 
1976 m. baigė Kauno S.Žuko taikomosios dailės technikumą, 1980–1985 m. studijavo Vilniaus dailės institute.

1978–1980 m. – Šiaulių reklamos biuro dailininkas. Nuo 1985 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) dėstytojas. 

Nuo 1990 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys.

Kūryba 
Dalyvavo respublikinėse ir tarptautinėse parodose (Rusija, Latvija, Estija). Surengė personalines parodas Šiauliuose, Vilniuje, Klaipėdoje ir kt. Jo darbų yra įsigiję privatūs JAV, Australijos, Vokietijos, Slovėnijos, Rusijos šalių kolekcininkai. Svarbesnieji darbai: „Netektis“ (1989 m.), „Gimtadienis“ (1990 m.), „Nešantis aitvarą“ (1996 m.), „Kristoforas“ (1998 m.) ir kt.

Šaltiniai 

Lietuvos keramikai
Lietuvos pedagogai
Nijolė Ošurkovienė

Nijolė Ošurkovienė-Mačiulaitytė (g. 1950 m. vasario 22 d. Šiauliuose) – Lietuvos dailininkė tekstilininkė, pedagogė.

Biografija 
1974 m. baigė Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) Dailės fakultetą. Šiaulių vaikų dailės mokyklos direktoriaus pavaduotoja ugdymui. 

Nuo 1990 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narė.

Kūryba 
Kuria sieninius kilimus, erdvinius objektus, gobelenus, aplikacijas, įvairius eksperimentinius darbus, batikas, tapo ant šilko, dirba veltinio technika. Nuo 1975 m. dalyvauja Šiaulių miesto, respublikinėse bei užsienio parodose. Surengė 7 autorines tekstilės darbų parodas. Sukūrė monumentalių gobelenų interjeruose Mažeikiuose, Tytuvėnuose, Užventyje, Šiauliuose, Kaune, Joniškyje. Darbų yra įsigijusi Lietuvos Kultūros ministerija. Jos darbai puošia privačius interjerus Lietuvoje ir užsienyje (Vokietija, Švedija, Norvegija, Latvija, Estija, Rusija, JAV ir kt.). Svarbiausi monumentalūs gobelenai „Taika“ (300x600), „Šiaulių jaunystė“ (200x300), „Taikiame kosmose“ (200x600, abu apdovanoti diplomais ir premijomis), „Metų laikai“ (300x900), „Ruduo“ (150x200), „Žeimenos žiedai“ (200x170), „Upelis“ (250x180), „Ugnies šokis“ (200x300) ir kt.

Įvertinimas 
 2005 m. Meno kūrėja.

Šaltiniai 

Lietuvos tekstilininkai
Lietuvos pedagogai
Pranciškus Porutis

Pranciškus Porutis (1924 m. birželio 4 d. Šiauliuose – 2009 m. rugpjūčio 25 d. Kaune. Palaidotas Kauno Petrašiūnų kapinėse) – Lietuvos dailininkas tapytojas akvarelininkas.

Biografija 
1941-1956 m. gyveno tremtyje Altajaus krašte ir Jakutijoje, Turuchtos kaime ant Lenos kranto. 1950 m. baigė Jakutsko dailės technikumą. Nuo 1950 m. dailės mokytojas Muchtujos vidurinėje mokykloje, Jakutijoje, 1956-1965 m. Raseinių vidurinėje mokykloje, Kaune. 1965-1985 m. M.K.Čiurlionio dailės muziejaus mokslo bendradarbis.  Kartu su lietuvių dailės klasiku Antanu Žmuidzinavičiumi sutvarkė ir atvėrė visuomenei A. Žmuidzinavičiaus memorialinį dailės muziejų, parengė pirmąją Velnių muziejaus ekspoziciją.

Nuo 1961 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys.

Kūryba 
Nuo 1947 m. dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje (Latvija, Rusija, Jakutija, Brazilija ir kt), surengė per 40 personalinių parodų. Nutapė teminių kompozicijų „Prie marių“ (1972 m.), „Prieš startą“ (1975 m.), peizažų „Seni laivai“ (1982 m.), „M.K.Čiurlionio keliais“ (1984 m.), natiurmortų, daug akvarelių, ciklus „Vilniaus apylinkės“ (1965-1966 m.), „Kauno senamiestis“ (1972 m.) ir kt.

Bibliografija 
 Tėvas palaimino būti dailininku, 2006 m.
 Sudarė keturias knygas apie A. Žmuidzinavičiaus velnių kolekciją.

Šaltiniai 

Lietuvos tapytojai
Lietuvos muziejininkai
Lietuvos pedagogai
Sigitas Prancuitis

Sigitas Prancuitis (g. 1946 m. lapkričio 20 d. Jakiškiuose, Joniškio valsčius) – Lietuvos dailininkas tapytojas.

Biografija 
1965-1974 m. mokėsi Vilniaus dailės institute. 1974-1975 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas), nuo 1975 m. Šiaulių vaikų dailės mokyklos dėstytojas. 

Nuo 1990 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys.

Kūryba 
Dalyvavo respublikinėse ir tarptautinėse parodose. Yra sukūręs asambliažų, grafikos, monumentaliosios tapybos darbų. Svarbesni tapybos darbai: 5 dalių poliptikas „Saulės mūšiui atminti“ (1985 m.), 15 paveikslų liaudies skulptūros tema (1989 m.), „Vakarienė su katinu“ (1990 m.), „Žmogus iš liaudies“ (1993 m.), „Procesija“ (1994 m.), „Karalius Dovydas“ (1998 m.), „Paskutinis gundymas“ (1998 m.), „Pasimatymas“ (1998 m.), „Klucio moteris“ (1997 m.); monumentaliosios tapybos darbai: Senoji Žemaitija (Naujoji Akmenė), freska „Derlius“ (Joniškis) ir kt. Tapybos darbų yra įsigiję Vilniaus, Kauno, Šiaulių muziejai, Etten-Leuro (Olandija) miestas, privatūs asmenys.

Šaltiniai 

Lietuvos tapytojai
Lietuvos pedagogai
Šiaulių dailės mokykla

Šiaulių dailės mokykla – neformaliojo švietimo specialiojo ugdymo Šiaulių miesto savivaldybės biudžetinė įstaiga Šiauliuose, Gumbinės g. 18B. Steigėjas – Šiaulių miesto savivaldybės taryba.

Direktorius – Petras Slonksnis

Pavaduotoja – Gedutė Grigaliūnaitė

Istorija 
Šiaulių vaikų dailės mokykla įkurta 1967 m. Pirmaisiais metais ji glaudėsi Šiaulių septintosios vidurinės mokyklos pusrūsyje, vėliau buvo įkurdinta P. Bugailiškio name Žemaitės gatvėje. 1977 m. mokykla perkelta į naują pastatą Gumbinės gatvėje.

Veikla 
Šiaulių dailės mokykloje kasmet mokosi apie 550 mokinių. Mokykloje dirba 17 mokytojų, dauguma jų – profesionalūs dailininkai. Mokykloje vykdomos pradinio ir pagrindinio kursų neformaliojo dailės ugdymo programos. Į pradinį kursą priimami 10-11 metų mokiniai. Jiems dėstomas dailės pažinimas, skulptūra ir grafika – iš viso 8 pamokos per savaitę.

Į pagrindinį ugdymo kursą priimami 12 metų, penkias bendrojo lavinimo mokyklos klases baigę mokiniai. Mokomasi ketverius metus, 10 pamokų per savaitę. Dėstomi dalykai: piešimas, tapyba, skulptūra, kompozicija ir menotyra. Paskutiniaisiais – ketvirtaisiais mokymosi metais mokiniai turi galimybę pasirinkti dailės šaką ir atlikti baigiamąjį akvarelės, aliejinės tapybos, grafikos, medžio skulptūros, keramikos, tekstilės, odos plastikos kūrybinį darbą. Mokiniams, atlikusiems pagrindinio ugdymo kurso programines užduotis, išduodami neformaliojo vaikų švietimo pažymėjimai.

Mokinių vasaros kūrybinė praktika organizuojama stacionariose ir dienos stovyklose. Mokiniai dalyvauja miesto, šalies bei tarptautinėse parodose ir konkursuose, yra tarptautinių ir respublikinių vaikų piešinių konkursų laureatai.  Dalius Pocevičius – Karalienės Mortos premijos laureatas.

Direktoriai 
 1967-1987 m. – Jonas Samalionis
 1987-1990 m. – Arūnas Vasiliauskas
 1990-1994 m. – Arūnas Uogintas 
 1994-2021 m. – Irena Šliuželienė
 Nuo 2021 m. - Petras Slonksnis

Dėstytojai 
Mokykloje dėstė: Eduardas Juchnevičius, Birutė Kasperavičienė, Kazys Kasperavičius, Nijolė Ošurkovienė, Vladimiras Ošurkovas, Sigitas Prancuitis, Jonas Sidaravičius, Ligija Stalevičienė, Raimondas Juozas Trušys, Antanas Visockis ir kiti. 

Mokykloje dėsto: Rinaldas Damskis, Arvydas Masiulis, Irena Šliuželienė, Vilius Šliuželis, Ugnius Ratnikas, Viktorija Visockytė, Kristina Rupšienė, Ernesta Šimkienė, Eglė Bičkienė, Audronė Grosienė, Gitana Kaltanienė, Daina Dambrauskienė, Jolita Udrienė, Dalvytis Udrys, Vidmantas Zarėka, Akvilė Gulbinienė, Dainius Kulnys.

Auklėtiniai 
Mokyklą baigė: Nijolė Sitonytė, Darius Jakubauskas, Vilmantas Dambrauskas

Nuorodos

Šaltiniai 

Šiaulių miesto savivaldybės mokyklos
Lietuvos dailės mokyklos
Petras Rakštikas

Petras Rakštikas (g. 1956 m. gruodžio 18 d. Šiauliuose) – Lietuvos dailininkas tapytojas, skulptorius, fotografas, rašytojas prozininkas.

Biografija 
1980 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą (piešimo, braižybos ir darbų mokytojo specialybė). Nuo 1983 m. iki 2016 m. dirbo Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) Menų fakultete, Piešimo katedroje; docentas. 

Lietuvos rašytojų sąjungos narys.

Surengė apie 50 autorinių parodų.

Kūryba 
Kūrybai būdingas grafikos meistriškumas, mažoji medžio ir keramikos plastika, fotografinės ir tapybinės abstrakcijos, tapybos ir grafikos vaizdų mitologija, žodžio minimalizmas. Nuo 1983 m. dalyvauja miesto, respublikos ir užsienio parodose.

Bibliografija 
 Letė: eilėraščiai, Šiauliai: Šiaulių pedagoginis institutas, 1996.
 Vėjas, lapas ir rakursas: poetinės miniatiūros, Šiauliai: Šiaurės Lietuva, 2005.
 Genys kala tylą: miniatiūros. Šiauliai: Šiaurės Lietuva, 2007.
Pavenčių mailius: literatūrinės miniatiūros, Šiauliai: Šiaurės Lietuva, 2016.
Musių dainos: miniatiūros, Šiauliai: Šiaurės Lietuva, 2016.
Nuobodulio sirenos, Šiauliai: Šiaulių universitetas, 2020.

Įvertinimas 
 2006 m. – Šiaulių miesto kultūros ir meno premija

Šaltiniai 

Lietuvos tapytojai
Lietuvos skulptoriai
Lietuvos poetai
Lietuvos pedagogai
Liudviksdorfas

Liudviksdorfas (dabar Lodvigovas) (, ) − gyvenvietė šiaurės vakarų Lenkijoje, Varmijos Mozūrų vaivadijoje, Ostrudzkio apskrityje, Griunvaldo savivaldybėje; 27 km į pietryčius nuo Ostrudos ir 42 km į pietvakarius nuo Olštyno.

Liudviksdorfas dažniausiai minimas dėl netoli tos vietos 1410 m. liepos 15 d. įvykusio Žalgirio mūšio.

Lenkijos gyvenvietės
Thomas Müller

Tomas Miuleris (; g. 1989 m. rugsėjo 13 d.) – Vokietijos futbolininkas (puolėjas arba atakuojantis saugas), žaidžiantis Miuncheno „Bayern“ klube ir Vokietijos futbolo rinktinėje. 
Su rinktine žaidė 2010-ųjų pasaulio futbolo čempionate, užėmė trečiąją vietą, ir įmušęs penkis įvarčius tapo rezultatyviausiu čempionato žaidėju. Be jo tiek pat įvarčių įmušė Diego Forlan, David Villa ir Wesley Sneijder, tačiau Miuleris atliko daugiau už juos rezultatyvių perdavimų. Šiame čempionate buvo išrinktas geriausiu jaunuoju žaidėju.

Tomas Miuleris 2012–13 m. sezone kartu su Miuncheno Bayern komanda laimėjo tris titulus - Vokietijos čempionatą, Vokietijos taurę ir
 UEFA Čempionų lygą bei pelnė 23 įvarčius. 

2014 m. pasaulio futbolo čempionate Tomas Miuleris pelnė penkis įvarčius, su komanda tapo pasaulio čempionu, ir laimėjo sidabrinį batelį kiaip antras rezultatyviausias turnyro žaidėjas.
Tomas Miuleris yra daugiausiai tarp Vokietijos futbolo žaidėjų laimėjęs įvairių apdovanojimų (29)

Laimėjimai 

 Bundesliga: 2009–10, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2020–21
 DFB-Pokal: 2009–10, 2012–13, 2013–14, 2015–16, 2018–19, 2019–20
 DFL-Supercup: 2010, 2012, 2016, 2017, 2018, 2020
 UEFA Čempionų lyga: 2012-13, 2019–20
 Europos Supertaurė: 2013, 2020
 FIFA Pasaulio futbolo klubų taurė: 2013, 2020
 Pasaulio futbolo čempionatas: 2010 m. 3 vieta, 2014 m. 1 vieta

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Muller, Thomas
Rimantas Sakalauskas

Rimantas Sakalauskas (g. 1951 m. birželio 10 d. Šiauliuose) – Lietuvos skulptorius.

Biografija 
1977 m. baigė Vilniaus dailės institutą. Gyvena ir kuria Vilniuje.  Lietuvos dailininkų sąjungos narys.

Kūryba 
Pagrindinės kūrybos sritys: skulptūra, keramika, mozaika. Sukūrė altorius Kretingos Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčiai, Vilniaus Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčiai, Šiaulių raj. Kryžių kalno Šv. Pranciškaus vienuolyno koplyčiai ir kt. Antkapiniai paminklai: J.Kazlauskui, D.Sprindžiūnienei, A. Tutavičiui ir kt. Lietuvos partizanų generolo J.Žemaičio paminklo konkurso pirmajame ture laimėjo 1-jąją vietą. Surengė aštuonias personalines parodas, dalyvavo dvylikoje grupinių parodų Lietuvoje ir užsienyje (Izraelis, Estija, Latvija, Švedija).

Įvertinimas 
 1980 m. – Respublikos jaunųjų dailininkų parodos prizas,
 2000 m. – Lietuvos dailininkų sąjungos auksinis ženkliukas,
 2006 m. – Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija

Šaltiniai 

Lietuvos skulptoriai
Lietuvos nacionalinės kultūros ir meno premijos laureatai
Mesut Özil

Mezutas Ezilas (; g. 1988 m. spalio 15 d.) – turkų kilmės Vokietijos futbolininkas (saugas). Ezilas dažniausiai žaidžia kaip atakuojantis saugas, bet taip pat gali žaisti kaip krašto saugas.

2010 m. rugpjūčio 17 d. pasirašė kontraktą su Madrido „Real“ klubu. 2013 m. Rugsėjo 2 d. pasirašė 5 metų kontraktą su „Arsenal“ klubu.

Su rinktine žaidė 2010-ųjų pasaulio futbolo čempionate, kur trečiose rungtynėse su Gana įmušė vienintelį rungtynių įvartį.

Taip pat buvo vienas iš 10 kandidatų gauti Auksinio kamuolio apdovanojimą.

2018 m. gegužės mėn. Ezilas su savo komandos draugu Ilkajumi Gudoghanu apsilankė pas Turkijos prezidentą R. T. Erdoganą ir įteikė jam savo marškinėlius, už tai sulaukdamas kritikos, nes šis vizitas buvo traktuojamas kaip politinė parama Erdogano režimui. Nepaisant to, tiek Ezilas, tiek Gundoghanas, dalyvavo 2018 m. pasaulio futbolo čempionate, nors buvo siūlyta juos pašalinti iš rinktinės. Po nesėkmingai susiklosčiusio čempionato, Ezilas pasitraukė iš Vokietijos rinktinės.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Laimėjimai 

 DFB-Pokal: 2008–09 m.
 La Liga: 2011–12 m.
 Copa del Rey: 2010–11 m.
 Supercopa de España: 2012 m.
 FA taurė: 2013–14, 2014–15, 2016–17 m.
 FA Community Shield: 2015 m.
 UEFA Europos U-19 čempionatas: 2009 m.
 FIFA pasaulio čempionatas: 2014 m., – 3 vieta: 2010 m.
 Vokietijos metų futbolininkas: 2011, 2012, 2013, 2015, 2016 m.

Šaltiniai 

Ozil, Miesut
Jonas Sidaravičius (1937)

Jonas Sidaravičius (1937 m. vasario 19 d. Apšrujuose, Šiaulių valsčius – 2002 m. spalio 19 d. Vilniuje. Palaidotas Kužių kapinėse.) – Lietuvos tapytojas, dailėtyrininkas, kolekcionierius.

Biografija 
1974 m. baigė Vilniaus dailės institutą. 1963-1974 m. Šiaulių miesto kino teatrų dailininkas, Vaikų dailės mokyklos mokytojas, Šiaulių pedagoginio instituto dėstytojas. Persikėlęs į Vilnių dirbo Lietuvos dailės muziejuje, Vilniaus Justino Vienožinskio dailės mokyklos direktorius, Vilniaus Gedimino technikos universiteto, Vilniaus konservatorijos dėstytojas, profesorius. Redagavo žurnalą „Kolekcija“. 

Lietuvos dailininkų sąjungos narys, Lietuvos kolekcionierių asociacijos valdybos narys. Tarptautinės Napoleono atminimo draugijos Paryžiuje, Lietuvos ir Čekijos draugijos narys, Dailėtyrininkų sekcijos pirmininkas. DLK Gedimino ordinų kavalierių draugijos pirmininkas.

Bibliografija 
 Gerardas Bagdonavičius, Vaga, 1977 m.,
 Japonų graviūra, Vaga, 1977 m.,
 Antrasis paveikslų gyvenimas, Amžius, 1995 m.,
 E. Armoškos dailės kūrinių kolekcija

Įvertinimas 
 1988 m. Lietuvos nusipelnęs meno veikėjas,
 1997 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino 5 laipsnio ordinas

Šaltiniai 

Lietuvos dailėtyrininkai
Lietuvos kolekcionieriai
Lietuvos tapytojai
Lietuvos pedagogai
Christian Abbiati

Kristianas Abiatis (gimė 1977 m. liepos 7 d. Abiategrase) – Italijos vartininkas, žaidžiantis AC Milan. AC Milan žaidžia nuo 1998 metų, tačiau ne kartą buvo paskolintas. Su šiuo klubu yra 3 kartus laimėjęs Serie A (1999, 2004, 2011), 1 kartą UEFA Čempionų lygą (2003), 1 kartą Europos Supertaurę (2003), 1 kartą Italijos futbolo taurę (2003), 2 kartus Italijos futbolo supertaurę (2004, 2011).

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Abbiati, Christian
Laima Skerstonaitė

Laima Skerstonaitė (g. 1926 m. gruodžio 7 d. Šiauliuose – 2004 m. sausio 1 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkė grafikė.

Biografija 
1946 m. baigė Šiaulių mergaičių gimnaziją, kur piešimą dėstė Teofilis Petraitis. 1952 m. baigė Vilniaus dailės instituto grafikos fakultetą. 

Lietuvos dailininkų sąjungos narė.

Kūryba 
Nuo 1957 m. dalyvavo dailės parodose. Dirbo knyginės, lakštinės grafikos bei akvarelės srityse. Akvarelių tematika įvairi: peizažai, portretai, abstrahuotos fantazijos. Peizažų geografija: Vilniaus senamiesčio gatvelės, jūra, kopos, pušynai, Beržoras ir kitos Lietuvos, ypač Žemaitijos, vietovės.

Svarbiausias menininkės iliustruotas mokslinės literatūros leidinys – V. Logmino „Lietuvos paukščiai“, kuriam ji parengė daugiau kaip 300 paukščių piešinių.

Bibliografija 
 Laima Skerstonaitė: knygos, akvarelės, grafika. Sudarytoja Valerija Mockienė, dailininkas Rimantas Dichavičius. Vilnius, Mintis, 2008 m. ISBN 9789-98-600-9

Šaltiniai 

Lietuvos grafikai
Lietuvos tapytojai
Lietuvos pedagogai
Aldona Skirutytė

Aldona Skirutytė (1932 m. gegužės 17 d. Šiauliuose – 2005 m. lapkričio 1 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkė grafikė.

Biografija 
1950 m. baigė Šilutės 1-ąją vidurinę mokyklą, 1957 m. baigė Vilniaus dailės institutą. 1958-1959 m. žurnalo „Moteris“ vyr. dailininke, 1962-1964 m. – Vilniaus dailės instituto Grafikos katedros vyr. dėstytoja. 

Lietuvos dailininkų sąjungos narė.

Kūryba 
Nuo 1958 m. dalyvavo respublikinėse ir tarptautinėse parodose. Sukūrė estampų, (daugiausia tai spalvoti linoraižiniai): „Lietuva – taikos sesė“ (1967), „Mano ežerėliai“ (1967 m., Florencijos II tarptautinės grafikos bienalės aukso medalis), „Kuršis ir jūra“ (1971 m.), triptikas „Senasis ir naujasis Vilnius“ (1973 m.), „Skiriu Lietuvos miškams“ (1975 m., Berlyno tarptautinės graviūrų parodos I premija), „Nerijos miestai“ (1982 m.) ir kt. Sukūrė piešinių, atvirukų. Kūrybai būdinga savitai interpretuotos lietuvių liaudies grafikos tradicijos, dekoratyvumas, ornamentiškumas. Apdovanota Florencijos II tarptautinės grafikos bienalės aukso medaliu (Jugoslavija, 1965 m.), aukso medaliu Venecijoje (Italija, 1970 m.), specialia premija Frechene (Vokietija, 1972 m.), Vilniaus, Talino (Estija), Maskvos (Rusija) parodų premijomis ir diplomais.

Bibliografija 
 Aldona Skirutytė, 1980 m.

Įvertinimas 
 1970 m. LTSR valstybinė premija
 1982 m. Lietuvos nusipelniusi meno veikėja

Šaltiniai 

Lietuvos grafikai
Lietuvos pedagogai
LTSR valstybinės premijos laureatai
Thiago Motta

Tjago Mota (; g. 1982 m. rugpjūčio 28 d.) – Brazilijos futbolininkas (saugas), žaidžiantis Paryžiaus „PSG“ klube.

Žaidė Brazilijos jaunimo (iki 23 metų) rinktinėje, tačiau vėliau gavo Italijos pilietybę ir debiutavo šios šalies rinktinėje.

Per 2009–2010 m. sezono Čempionų lygos pusfinalio antrąsias varžybas Mota buvo pašalintas iš aikštės už smūgį į veidą „Barcelona“ žaidėjui Sergio Busquets. Pakartojimas parodė, kad smūgio nebuvo ir Busquets tiesiog suvaidino.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Motta, Thiago
Motta
Ramutė Stakėnienė

Ramutė Stakėnienė (g. 1960 m. kovo 31 d. Šiauliuose) – Lietuvos dailininkė dizainerė.

Biografija 
1978-1983 m. studijavo Šiaulių pedagoginio instituto Dailės fakultete. 1983-1985 m. dirbo pedagoginį darbą. 1985-1988 m. Šiaulių įmonės „Šatrija“ dailininkė. 1988-1990 m. Šiaulių geležinkelininkų klubo kursų vadovė. Nuo 1990 m. individualios įmonės „Ramutė“, Mados ir dizaino studijos „Ramutė“ direktorė, drabužių dizainerė. 

Nuo 1989 m. Lietuvos dizainerių sąjungos narė.

Kūryba 
Sukūrė 22 parodines kolekcijas, surengė 6 personalines parodas, dalyvavo 29 parodose, festivaliuose. Dalyvavo parodose, mugėse užsienyje: Suomija (1990 m.), Kanada (1990 m.), Norvegija (1992 m.), Olandija (1993 m.), Danija (1994 m.) Sceninių drabužių ansambliams, šokių kolektyvams, orkestrams, dainininkams, muzikinėms grupės („Vairas“, „Jonis“, „Sekmadienis“, „Nerija“), tarnybinių drabužių dizainerė. Siuvinėjo Šiaulių miesto (1991 m.), Šiaulių ligoninės (1993 m.), Krašto apsaugos savanorių vėliavas.

Tarptautinės parodos
 Madų dienos, 1987, 1988, 1989 m., Talinas,
 Pabaltijo taikomosios dailės trienalė, 1988 m., Ryga-Jūrmala,
 In Vogue, 1993, 1995, 1996, 1997 m., Vilnius,
 Respublikinės parodos
 Mūsų jūra, 1987 m., Klaipėda,
 Pirmoji lietuvių modeliuotojų paroda, 1988 m., Vilnius,
 Madų dienos, 1991, 1992 m., Vilnius,
 Moteris ir mada, 1994 m., Kaunas,
 Siluetas, 1995 m., Kaunas.

 Personalinė tapybos ant šilko paroda „Pictura et vestis“, Airija, 2007 m.

Bibliografija 
 Tarp dangaus ir žemės, albumas, 2006 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Mados ir dizaino studija „Ramutė“

Lietuvos dizaineriai
Lietuvos tekstilininkai
Goranas Pandevas

Goranas Pandevas (; g. 1983 m. liepos 27 d.) – Šiaurės Makedonijos futbolininkas (puolėjas), žaidžiantis Genoa CFC klube ir Šiaurės Makedonijos vyrų futbolo rinktinėje. Yra daugiausiai įvarčių rinktinėje įmušęs futbolininkas per visą šalies futbolo istoriją.

Karjera 
2010 m. sausio 4 d. pasirašė 4,5 m. kontraktą su Milano „Inter“ klubu. 2011 m. rugpjūčio 26 iki sezono pabaigos buvo išnuomotas SSC Napoli klubui. 2012 m. birželio 6 d. pasirašė trejų metų sutartį, su galimybe ją pratęsti dar sezoną.

2014 m. rugsėjo 1 d. žaidėjas pasirašė sutartį su Turkijos Galatasaray SK klubu, tačiau ten sužaidė tik 4 rungtynes. Iš šio klubo G. Pandevas perėjo į Italijos Genoa CFC komandą.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Pandevas, Goranas
Ligija Stalevičienė

Ligija Stalevičienė (g. 1928 m. lapkričio 18 d. Spirakiuose, Piniavos valsčius) – Lietuvos dailininkė tapytoja, menotyrininkė, pedagogė.

Biografija 
Mokėsi Šiaulių mergaičių gimnazijoje, vėliau Mokytojų seminarijoje. 1967 m. baigė Vilniaus dailės instituto Meno istorijos skyrių, įgijo menotyros specialybę. 1969–1998 m. Šiaulių vaikų dailės mokyklos dėstytoja. 

Nuo 1992 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narė.

Kūryba 
Dar 1938 m. jos, dešimtmetės moksleivės, kūrinys „Žiemos vaizdelis“ buvo išspausdintas tuomečiame laikraštėlyje vaikams „Bangelė“. Dalyvauja miesto bei respublikinėse parodose. Surengė 7 personalines akvarelės parodas. Svarbesni darbai: „Žalios bangos“ (1987 m.), „Aleksandrijos pušys“ (1980 m.), „Natiurmortas su obuoliais“ (1986 m.), „Švedės tvenkinys prie Šiaulių“ (1979 m.), triptikas „Obuoliai“ ir kt. Parašė straipsnių menotyros klausimais.

Šaltiniai 

Lietuvos tapytojai
Lietuvos menotyrininkai
Lietuvos pedagogai
Virginijus Šimoliūnas

Virginijus Šimoliūnas (g. 1951 m. liepos 25 d. Kelmėje) – Lietuvos dailininkas, tapytojas, pedagogas.

Biografija 
1974 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą.

Nuo 1974 m. Vilniaus gamyklos „Elfa“ dizaineris, projektavo magnetofonus „Tonika 10“, „Inkaras“. Vėliau Šiaulių televizorių gamyklos dizaineris. Nuo 1980 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) Menų fakulteto Dizaino katedros dėstytojas, docentas.  Be to, „Gražinos dizaino studija“, „SSP grupės“ dizaineris.

Nuo 1992 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys.

Kūryba 
Nuo 1979 m. dalyvauja miesto, respublikinėse bei tarptautinėse parodose. Surengė apie keturiolika personalinių parodų. Dailininko darbų yra prestižiniuose interjeruose Lietuvoje ir užsienyje. Paskutiniu metu dirba grafinio dizaino srityje. Svarbesni darbai: sukūrė firmų „Venta“, „Arkada“, „Liumenas“ firminį stilių, parduotuvių „Elva“, „Moteriški drabužiai“ vizualinę reklamą, nutapė paveikslus „Jūra“ (1983 m.), „Poza atostogoms“ (1992 m.), „Kryžius“ (1992 m.) ir kt.

Bibliografija 
 Šrifto ABC, 1995 m.

Šaltiniai 

Lietuvos tapytojai
Lietuvos dizaineriai
Lietuvos pedagogai
Gražina Šimoliūnienė

Gražina Šimoliūnienė-Šikšniūtė (g. 1951 m. rugpjūčio 26 d. Kretingoje) – Lietuvos dailininkė dizainerė, grafikė.

Biografija 
Mokėsi Kretingos 1-ojoje vidurinėje mokykloje, 1973 m. baigė Telšių taikomosios dailės technikumą, 1978 m. – Vilniaus dailės institutą. Nuo 1978 m. Šiaulių pedagoginio instituto Dailės fakulteto dėstytoja. 1982 m. – Kauno dailės kombinato darbuotoja, nuo 1993 m. – individualios įmonės „Gražinos dizaino studija“ savininkė. Nuo 2000 m. Šiaulių universiteto Menų fakulteto Dizaino katedros dėstytoja, docentė. 

Lietuvos dailininkų sąjungos narė. Lietuvos dizainerių sąjungos tarybos narė, Šiaulių skyriaus pirmininkė. Šiaulių meno tarybos pirmininkė.

Kūryba 
Knygų, kurias leidžia leidykla „Saulės delta“ dailininkė. Karalienės Mortos premijos medalio ir diplomo autorė.

Bibliografija 
 Šrifto grafika, 2004 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Gražinos Dizaino Studija

Lietuvos dizaineriai
Lietuvos grafikai
Lietuvos pedagogai
Irena Šliuželienė

Irena Šliuželienė (g. 1963 m. balandžio 10 d. Šiauliuose) – Lietuvos dailininkė keramikė, pedagogė, skulptūros, keramikos, piešimo, kompozicijos mokytoja, neformaliojo vaikų švietimo mokytoja metodininkė.

Biografija 
1986 m. baigė Šiaulių pedagoginio instituto Dailės fakultetą. 1986-1994 m. Šiaulių dailės mokyklos dailės mokytoja, nuo 1994 m. – šios mokyklos direktorė. 

Lietuvos dailininkų sąjungos narė. Šiaulių miesto mokyklų vadovų asociacijos narė. Jai suteiktas meno kūrėjo statusas.

Kūryba 
Nuo 1987 m. dalyvauja miesto ir respublikinėse parodose, surengė keturias personalines keramikos darbų parodas. Paminklo projekto stalinizmo represijų aukoms atminti Šiauliuose konkurso 2-osios vietos laimėtoja (su V. Šliuželiu, ir A. Šalčiūte, 1989; neįgyvendintas). Jos keramikos darbų yra įsigiję privatūs Italijos, Vokietijos, Anglijos, Švedijos, JAV kolekcininkai.

Įvertinimas 
 2004 m. Angelo Frosto premija už kūrybą, skirtą Kalėdų šventėms.

Šaltiniai 

Lietuvos dailininkai
Lietuvos keramikai
Lietuvos pedagogai
Gediminas Tamošiūnas

Gediminas Tamošiūnas (g. 1927 m. birželio 27 d. Rokiškyje – 2004 m. sausio 1 d. Šiauliuose) – Lietuvos dailininkas tapytojas, skulptorius, Lietuvos laisvės kovų dalyvis.

Biografija 
1938-1944 m. mokėsi Kauno Aušros berniukų gimnazijoje. 1940-1944 m. lankė Kauno jaunojo žiūrovo teatro dramos studiją, vėliau – scenografijos studijas pas V. Norkų, dailės studijas – pas V. Minkevičių. 1961-1970 m. Šiaulių dramos teatro scenografas, nuo 1970 m. įvairių gamyklų dailininkas. 

1988 m. vienas iš Tremtinio klubo Šiauliuose įkūrimo iniciatorių.

Kūryba 
Sukūrė skulptūrą „Minties šviesa“ Šiauliuose, paminklą pasipriešinimo ir genocido aukoms atminti Kančia ir viltis Ginkūnų kapinėse (1995 m.), dekoratyvinių medžio mozaikų, freskų, vitražų. Surengė apie trisdešimt autorinių tapybos darbų parodų.

Įvertinimas 
 Ordino „Už nuopelnus  Lietuvai“ medalis

Šaltiniai 

Lietuvos tapytojai
Lietuvos scenografai