Daukšiai

Daukšiai – miestelis Marijampolės savivaldybėje, 19 km į pietryčius nuo Marijampolės, tarp Žuvinto ir Amalvo pelkių, šiauriniame Žuvinto pakraštyje, prie kelio . Seniūnaitijos ir parapijos centras. Stovi Daukšių Šv. Jurgio bažnyčia, Lietuvos nepriklausomybės paminklas, veikia paštas (LT-69013), medicinos punktas, kultūros namai, biblioteka.

Pro miestelį teka dešinysis Šešupės intakas Dovinė.

Etimologija 

Miestelio pavadinimas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs iš asmenvardžio Daukšys. Pasak padavimo, pirmasis šioje vietoje apsigyvenęs girios sargas Daukšys, vėliau šioje vietoje išaugo kaimas, gavęs pirmojo gyventojo vardą.

Istorija 

Daukšių apylinkėse gausūs titnago ir akmens dirbiniai liudija žmones čia gyvenus nuo akmens amžiaus. Apylinkės piliakalniai ir pilkapiai bei kūlgrindos liekanos liudija šio krašto reikšmę vėlesniais laikais. Dėl gamtinių sąlygų (apylinkės iš visų pusių juosiamos pelkių) šios vietovės buvo ilgiau izoliuotos nuo kitų apylinkių, todėl, anot Jono Totoraičio, Daukšių kraštas – viena paskutiniųjų vietų Lietuvoje, kur buvo praktikuotas senasis ikikrikščioniškasis tikėjimas.

Daukšiai įsikūrė XVI a. pabaigoje Punios girios pakraštyje, kaime gyveno girios sargai. Pirmieji rašytiniai šaltiniai, minintys Daukšius, siekia 1592 m., byloje tarp Punios ir Birštono seniūnų dėl girios sienų minimas Daukšių karališkojo kaimo vardas. Yra nuomonių, teigiančių kiek ankstesnę kaimo kilmę, anot Jono Totoraičio, Daukšiai galėję atsirasti apie 1559 m. Pasak padavimo, pirmasis šioje vietoje apsigyvenęs girios sargas Daukšys, vėliau šioje vietoje išaugo kaimas, gavęs pirmojo gyventojo vardą.

Daukšiai ne kartą kentėjo nuo gaisrų, sunaikinusių visą kaimą. 1803 m. kartu su miesteliu sudegė medinė bažnyčia, pastatyta prieš 1730 m., gaisro metu sudegė parapijos archyvas. 1860–1864 m. buvusios medinės bažnyčios vietoje pastatyta mūrinė, 1958 m. atstatyta. 1905 m. Šalia bažnyčios pastatyta mūrinė klebonija, kurios iniciatoriumi buvo kunigas Stasys Mazurkevičius. 1935 m. bažnyčios šventorius apjuostas metaline tvora, kuri išlikusi iki šiol.

1905 m. birželio ir lapkričio mėn. vyko demonstracijos prieš Rusijos valdžią. Per Antrąjį pasaulinį karą vokiečių okupacinės valdžios įsakymu Daukšiuose sušaudyta miestelio ir apylinkių gyventojų, daugiausia žydų. Po karo, TSRS okupacijos metais Daukšių apylinkėse veikė Tauro apygardos Geležinio Vilko rinktinės partizanai. 1950–1992 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.

XIX a. pradžioje veikė parapinė mokykla, kurioje 1819 m. buvo 78 mokiniai. 1850 m. įsteigta valdinė pradžios mokykla, 1949–1951 m. progimnazija, 1951–1993 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, 1993–2010 m. Daukšių pagrindinė mokykla, po to uždaryta.

1931 m. įkurtas paštas, 1948 m. įsteigta biblioteka, 1958 m. medicinos punktas, 1990 m. kultūros namai.

|}

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Daukšiuose 1895–1899 m. kunigavo Jonas Totoraitis (1872–1941), garsus Užnemunės istorikas. Dirbdamas šioje parapijoje jis užrašė (pasitelkdamas vietinių žmonių informaciją) šio krašto žmonių atmintyje užsilikusias senojo tikėjimo liekanas, taip pat apžvelgė mitologiją, detaliai aprašė Daukšių krašto žymiausias gamtos vietas. Spaudos draudimo laikotarpiu platino lietuvišką spaudą tarp vietos gyventojų, skatino žmones mokyti vaikus lietuvių rašto.
 Daukšiuose gimė pedagogas, vadovėlių autorius, publicistas Juozas Lazauskas (1892–1970).
 Daukšių apylinkėse, Plynių kaime, gimė Vincentas Brizgys (1903–1992), Kauno vyskupas, kanonistas.

Šaltiniai