joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Vilniaus Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia

Vilniaus Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vilniuje, Žvėryne. Šv. Mišios aukojamos lietuvių ir lenkų kalbomis.

Istorija 
1907 m. parengtas naujos mūrinės bažnyčios projektas (inžinierius Vaclovas Michnevičius), 1909 m. patvirtintas. 1911 m. pradėta statyti. Statyba rūpinosi Šv. Rapolo bažnyčios klebonas J. Adamavičius. Po Pirmojo pasaulinio karo statyba atnaujinta. 1922 m. įkurta parapija (pirmasis klebonas Anicetas Butkevičius).

1925 m. neužbaigtoje bažnyčioje pradėtos laikyti pamaldos. Bokštai neišmūryti. Iki 1940 m. lietuviškų pamaldų nebūdavo. 1942 m. parapijoje surašyta 2800 lietuvių. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia suremontuota. Ją 1956 m. konsekravo vyskupas Julijonas Steponavičius. Parapiją 1970–1990 m. administravęs Stasys Lidys (1929–1991) papuošė bažnyčią ir jos aplinką.

Šioje bažnyčioje darbavosi tėvai  marijonai: kleb. kun. St. Puidokas MIC, kun. T. Miliauskas MIC, kun. V. Aliulis MIC, kun. P. Vaitonis MIC, kun. P. Chudzik MIC.

Šiuo metu darbuojasi: kleb. Kun.V. Rapalis, Kun. V. V. Kudriasov. Kun. R. L. Liutkevicius, Kun. R. A. Volskis.

Architektūra 

Bažnyčia istoristinė, stačiakampio plano, bebokštė, trinavė. Fasadų nišas puošia šventųjų skulptūros.

Nuorodos 
 Bažnyčios istorija

Istorizmo architektūra Lietuvoje
Vilniaus bažnyčios
Žvėrynas
Neoromaninė architektūra Lietuvoje
Vilniaus Šventosios Dvasios bažnyčia

Vilniaus Šventosios Dvasios bažnyčia, plačiau žinoma kaip Vilniaus Dominikonų bažnyčia, stovi Vilniaus senamiestyje.

Istorija 

Manoma, kad pirmoji bažnyčia (arba koplyčia) buvo pastatyta apie 1323 m. 1408 m. pradėta statyti gotikinė bažnyčia, kuri 1441 m. padidinta, įkurta parapija. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Aleksandro iniciatyva 1501 m. pastatyta mūrinė bažnyčia ir atiduota šalia įsikūrusiam dominikonų vienuolynui. Jam paskirtas namas mieste ir Vingrių šaltiniai.

1610 ir 1655 m. bažnyčia ir vienuolynas degė. 1679–1688 m. atstatyti ir rekonstruoti. Rekonstrukcijai vadovavo vienuolyno viršininkas Mykolas Vainilavičius. Po 1726, 1737, 1748 ir 1749 m. gaisrų vienuolyno ir bažnyčios liko tik sienos. Bažnyčia iki 1770 m. atstatyta, išplėsta, pastatyti 2 bokštai, kupolas, choras, altoriai ir portalas. Vienuolynas atstatytas iki 1776 m. Jam 1786 m. priklausė Baltupių palivarkas.

1812 m. apnaikintas bažnyčios vidus, paimti brangesni liturginiai reikmenys. 1813–1815 m. suremontuota. 1844 m. uždarius vienuolyną, bažnyčia tapo parapine. Vienuolyne įkurtos magistrato įstaigos, butai ir kalėjimas. Jame kalinti 1863 m. sukilėliai. Klebono Antano Daniševskio pastangomis bažnyčia 1899 m. suremontuota.

1934–1936 m. jos rūsius tyrė Vilniaus universiteto studentai. Rūsiuose yra išlikusių žmonių palaikų. Manoma, kad tai karų ar epidemijų aukos. Nuo 1976 m. bažnyčia buvo restauruojama (vadovas architektas Evaldas Purlys).

1993 m. rugsėjo 5 d. popiežius Jonas Paulius II bažnyčioje susitiko su lenkų katalikais.

2011 m. liepos mėnesį antropologų ir archeologų grupė, kuriai vadovavo prof. Rimantas Jankauskas, baigė bažnyčios rūsiuose saugotų mumijų apžiūrą ir registravimą. Iš viso buvo rasta 23 mumijų, iš kurių trečdalis yra moterų, trečdalis vyrų ir trečdalis vaikų.

Architektūra 

Bažnyčia vėlyvojo baroko stiliaus, lotyniško kryžiaus plano, dvibokštė, bazilikinė, su elipsiniu kupolu. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais, dengtų cilindriniais skliautais. Yra 16 altorių. XVIII a. vargonai – vieni seniausių Lietuvoje.

Nuorodos 
 Šv. Dvasios bažnyčia

Šaltiniai 

Vilniaus bažnyčios
Gudžiūnų GS

Gudžiūnų geležinkelio stotis – buvusi gyvenvietė Kėdainių rajono savivaldybės šiaurėje, beveik 2 km į šiaurės rytus nuo Gudžiūnų, prie kelio į Devynduonius. Gudžiūnų apylinkių seniūnaitijos centras. Geležinkelio stotis prie Vilniaus–Šiaulių geležinkelio.

Istorija 

Iki XX a. viduryje geležinkelio stotis vadinta Michelmontu. Buvo 14-os valakų dvaras, įėjęs į Skėmių valsčių.

2020 m. spalio 14 d. gyvenvietė panaikinta prijungiant prie Gudžiūnų kaimo.

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai 

Panaikintos Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Lietuvos geležinkelio stotys
Pagiriai (Jurbarkas)

Pagiriai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, Eržvilko seniūnijoje, 4 – 5 km į šiaurės rytus nuo Eržvilko. Kaimas išsidėstęs tarp kelių ,  ir .

Pokario metais apylinkėse veikė Kęstučio apygardos, Lydžio partizanų rinktinės partizanai. Labai nukentėjo sovietinės okupacijos metais. Dėl gyventojų trėmimų, o vėliau vykstant kolektyvizacijai bei vykdant melioracijos darbus, sodybų ir gyventojų skaičius ženkliai sumažėjo.

Gyventojai

Šaltiniai 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Pagiriai (Rumšiškės)

Pagiriai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Antakalnio. Į rytus nuo kaimo teka Lijonas, šiauriau auga Dambravos miškas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pagiriai (Varanavas)

Pagiriai – buvęs kaimas Baltarusijoje, iki 1995 m. buvęs Lietuvos eksklavu ir priklausęs Šalčininkų rajonui. Nutolęs apie 2 km nuo Lietuvos sienos.

Istorija 
1935 m. minimas Pagirių palivarkas Lenkijos valdomame Vilniaus krašte. N. Chruščiovo valdymo pradžioje kaimas priklausė Baltarusijos TSR, tačiau dar iki 1956 m. jis buvo priskirtas Lietuvos TSR ir tapo eksklavu. Nors kai kurie šaltiniai nurodo, kad pagal 1995 m. vasario 6 d. sutartį kaimas perduotas Baltarusijai (sutartyje kaimas neminimas, įvardijama tik sienos apytikrė linija), tačiau 2001 m. Lietuvos gyventojų surašymas nurodo gyvenvietę tebesant Lietuvoje (nors ir be gyventojų), o Registrų centras 2010 m. taip pat nurodo Pagirių viensėdį esant Lietuvos adresų registre, nors jo tikslios vietos žemėlapyje nenurodo.

2016 m. oficialiai panaikintas.

Šaltiniai 

Varanavo rajono gyvenvietės
Eksklavai
Panaikintos Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Veiveriai (kaimas)

Veiveriai – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, prie Veiverių miestelio, greta greitkelio . Įrengtas Lietuvos partizanų atminimo memorialas – „Skausmo kalnelis“, koplyčia.

Gyventojai

Išnašos 

Prienų rajono savivaldybės gyvenvietės
Geruliai (Šakiai)

Geruliai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Pilviškių.

Istorija

Gyventojai

Šaltiniai 

Šakių rajono savivaldybės gyvenvietės
Girkalnis (kaimas)

Girkalnis – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Girkalnio miestelio.

Gyventojai

Išnašos 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Lyduvėnų GS

Lyduvėnų geležinkelio stotis – buvusi gyvenvietė Raseinių rajono savivaldybėje, prie Radviliškio–Pagėgių geležinkelio linijos.

Istorija 
2015 m. gyvenvietė panaikinta ir prijungta prie Kelmynų.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Lietuvos geležinkelio stotys
Viduklės geležinkelio stotis

Viduklės geležinkelio stotis – buvusi gyvenvietė Raseinių rajono savivaldybėje, prie Žemaičių plento ir Radviliškio-Pagėgių geležinkelio.

Istorija 
Viduklės geležinkelio stoties gyvenvietė 2015 m. buvo panaikinta, o jos teritorija prijungta prie kitų kaimų, daugiausiai Virgainių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Lietuvos geležinkelio stotys
Paliepiai (Molėtai)

Paliepiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Žaugėdų.

Istorija 

1689 m. kaimas minimas Molėtų krikšto metrikų knygoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Paliepiai (Pasvalys)

Paliepiai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje.

1805 m. Paliepių dvaras priklausė Ropams.

Gyventojai

Šaltiniai 

Pasvalio rajono savivaldybės gyvenvietės
Kaulakiai (Molėtai)

Kaulakiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Luokesos. Kaimo turizmo sodyba „Pas Razgūną“.

Istorija 

1659 m. kaimas minimas Alantos krikšto metrikų knygoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Vėžaičiai (Tauragė)

Vėžaičiai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Gaurės.

Istorija 

Rašytiniuose šaltiniuose minima 1561 metais, tada kaimui priklausė 10 valakų žemės, buvo 5 ūkiai. XIX a. pirmoje pusėje susikūrė Vėžaičių dvaras. Šio amžiaus pradžioje buvo dveji Vėžaičių kaimai, buvusi pradžios mokykla iškelta į Milgaudžius.

Gyventojai

Šaltiniai 

Tauragės rajono savivaldybės gyvenvietės
Vilūnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia

Vilūnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vilūnų kaime, 0,5 km į rytus nuo kelio .

Istorija 
Vilūnuose 1810 m. Tadas Orvidas pastatė akmenų mūro unitų bažnyčią. 1822 m. Rusijos imperijos valdžia uždraudė Vilūnuose gyventi unitų dvasininkui, nes netoliese, Kruonyje, buvo stačiatikių cerkvė. 1839 m. panaikinus bažnytinę uniją, bažnyčia perduota stačiatikių dvasininkijai, kuri čia įrengė cerkvę. Tik 1922 m. bažnyčia atiduota katalikams.

1923 m. įkurta parapija. Pirmojo klebono Juozapo Pužyckio rūpesčiu cerkvė pertvarkyta į bažnyčią, pastatyta medinė zakristija. 1960 m. kunigo Igno Milašiaus iniciatyva iš abiejų pusių pristatyta akmenų mūro zakristija.

Architektūra 
Bažnyčia stačiakampio plano, su bokšteliu ant stogo. Šventorių juosia medinių stulpelių tvora. Jame stovi medinis kryžius.

Kaišiadorių rajono bažnyčios
Virbalio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Virbalio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Virbalyje, prie Kybartų – Vilkaviškio kelio. Įrengta 1945 m.

Istorija 

1554 m. pastatyta bažnyčia. Jai paskirta 6 valakai žemės. Dvarininkas Jonas Vyšniauskas 1623 m. įkūrė altariją. 1643 m. įsteigtas dominikonų vienuolynas, pastatyta bažnyčia. 1646 m. minima parapinė mokykla, prieglauda. 1673 m. dominikonų vienuolynui paskirti Alksnėnų ir Starkų kaimai. Sudegus parapinei bažnyčiai, nauja pastatyta apie 1696 m.

Iki 1783 m. pastatyta nauja mūrinė dominikonų bažnyčia. 1785–1819 m. veikė 3 klasių vienuolyno vidurinė mokykla. 1819 m. vienuolynas uždarytas, dominikonų bažnyčia atiduota parapijai (senoji parapinė bažnyčia 1855 m. nugriauta). Klebono K. Siaurusaičio rūpesčiu buvusi dominikonų bažnyčia 1895 m. trečdaliu padidinta (sugadinta senoji architektūra).

1906 m. įsikūręs „Žiburio" draugijos skyrius 1907 m. įsteigė biblioteką – skaityklą ir pradinę mokyklą. Iki 1913 m. įsikūrė Krikščionių darbininkų draugija.
Vokietijos kareiviai 1944 m. bažnyčią išsprogdino. Maldykla 1945 m. įrengta buvusioje prieglaudoje.

Architektūra 

Bažnyčia stačiakampio plano, bebokštė, su keturšlaičiu stogu.

Vilkaviškio rajono bažnyčios
Virbalis
Višakio Rūdos Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia

Višakio Rūdos Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Višakio Rūdos kaime, 10 km į šiaurės vakarus nuo Kazlų Rūdos. Barokinių proporcijų. Bažnyčia yra didžiausia medinė bažnyčia Lietuvoje. Architektūros paminklas, 2008 m. įtrauktas į LR Kultūros vertybių registrą (unik. kodas ).

Parapijoje yra Višakio Rūdos Šaltinio ir Kardokų koplyčios.

Istorija 
Višakio Rūdoje 1817 m. pastatyta medinė bažnyčia, Zapyškio parapijos filija. 1867 m. paskirtas klebonas Juozas Strimavičius rado apgriuvusią bažnyčią. Jis gavo leidimą ją remontuoti, bet 1883 m. pastatė naują dabartinę medinę bažnyčią. Ją 1885 m. konsekravo pavyskupis Juozapas Olekas. Kunigas Feliksas Martišius 1910 m. įkūrė „Žiburio“ draugijos skyrių, įsteigė biblioteką – skaityklą, pastatė parapijos salę. 1911–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Po 1915 m. įkurta parapija. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia suremontuota. Klebonija nusavinta, klebonas Gvidonas Dovidaitis 1978 m. pastatė naują mūrinę kleboniją.

Architektūra 
Bažnyčia stačiakampio plano, barokinių proporcijų, dvibokštė. Ji pseudobazilikinė, trinavė, su daugiasiene apside ir zakristijomis abipus jos. Stogo forma - centrinės dalies - dvišlaitė, bokštų - aštuonkampiai šalmai, apsidės - trišlaitė. Virš priebažnyčio įrengtas vargonų choras, šoninių navų dalis pratęsia dvi zakristijos.

Šventoriaus tvora medinių statinių, su mūriniais stulpais. Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia yra vienintelis medinis neobaroko stiliaus sakralinis pastatas Sūduvoje.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Parapijos svetainė 

Višakio Rūda
Kazlų Rūdos savivaldybės bažnyčios
Vytautavos Šv. Antano Paduviečio bažnyčia

Vytautavos Šv. Antano Paduviečio bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vytautavos kaime, 8 km į šiaurės rytus nuo Rūdiškių, 4,5 km į pietus nuo kelio . Liaudies architektūros formų.

Istorija 
Būsimai bažnyčiai 1930 m. Donatas Malinauskas dovanojo Paulinavos ūkio žemę ir kitur esančius ūkinius pastatus. Vytauto Didžiojo metų proga būsimą parapiją nutarta pavadinti Vytautava. Kunigo Nikodemo Švogžlio-Milžino rūpesčiu 1939 m. iš atvežto kluono ir kitų ūkinių pastatų suręsta bažnyčia, įkurta parapija. 1940 m. nupirktas gyvenamasis namas ir pastatoma klebonija. Kunigas Juozapas Rakickas (1908–1946) 1945 m. bolševikų suimtas, kalintas ir nužudytas.

Architektūra 
Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, vienabokštė. Vidus 3 navų. Šventoriaus tvora medinių statinių.

Trakų rajono bažnyčios
Vosiliškio Šv. Juozapo bažnyčia

Vosiliškio Šv. Juozapo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vosiliškio kaime, prie kelio . Liaudies architektūros formų.

Istorija 
Apie 1712 m. Belozarai Belazariškio dvare pastatė koplyčią. Juozapas Belozaras 1785 m. pastatė medinę bažnyčią ir jai dovanojo žemės. XIX a. pradžioje veikė parapinė mokykla. Atokiau nuo Belazariškio dvaro 1812 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. Vosiliškio finalistas kunigas Juozapas Limontas 1863 m. ištremtas į Permės guberniją (mirė Solikamske 1866 m.). 1882 m. bažnyčia suremontuota ir padidinta. 1929 m. įkurta parapija.

Architektūra 
Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su siaura penkiasiene apside. Ant kraigo galų – du bokšteliai. Vienanavė, yra vienas altorius.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Dekanato informacija

Raseinių rajono bažnyčios
Vosiūnų Švč. Mergelės Marijos bažnyčia

Vosiūnų Švč. Mergelės Marijos bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vosiūnų kaime, Dysnos dešiniajame krante, prie Lietuvos ir Baltarusijos valstybės sienos.

Istorija 
Bažnyčios statyba pradėjo rūpintis 1918 m. į šias apylinkes atvykęs kunigas Vaclovas Giedrys. Kunigo Juozo Erčiaus rūpesčiu 1919 m. bažnyčia pradėta statyti Kazėnuose (2 km į pietryčius nuo Vosiūnų). Ten įrengta laikina koplyčia. Kilus nesutarimams su žemės savininku, statyti nustota. Vosiūnų kaimas paskyrė bažnyčiai 5 ha žemės, kurioje kunigas J. Erčius 1921 m. pastatė dabartinę bažnyčią. Už lietuvišką veiklą jis 1925 m. ištremtas į nepriklausomą Lietuvą. Klebono Vinco Miškinio rūpesčiu po 1925 m. pastatyta klebonija. Vilniaus arkivyskupas 1931 m. įsakė kas antrą sekmadienį pamaldas laikyti lenkų kalba. 1922–1936 m. veikė „Ryto“ draugijos skyrius, 1927–1932 m. turėjęs mokyklą. 1926 m. įsteigtas Šv. Kazimiero draugijos skyrius. Klebonas Baltazaras Budreckas 1937 m. nubaustas 1 mėn. kalėti už tai, kad rašydamas metrikus nelenkino lietuviškų pavardžių.

Architektūra 
Bažnyčia neįprastų proporcijų, bazilikinė, žema, plati, su bokšteliu ant apsidės. Vidus 3 navų. Šventoriaus tvora metalinio tinklo.

Ignalinos rajono bažnyčios
Zapyškio Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

Zapyškio Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Kluoniškių kaime, Kauno rajone. Bažnyčia pastatyta 1942 m., priklauso Zapyškio Šv. Jono Krikštytojo parapijai (Vilkaviškio vyskupija, Aleksoto dekanatas).

Parapijos teritorijoje stovi senųjų kapinių koplyčia, veikia Kačerginės Šv. Onos koplyčia.

Istorija 

Naujoji bažnyčia skaičiuoja istoriją nuo 1942 m. Šioje vietoje klebono Kazio Valaičio ir architekto Valerijaus Rybarskio rūpesčiu toliau nuo Nemuno 1908–1913 m. mūryta nauja bažnyčia. Ji neišliko, nes traukdamasi Rusijos kariuomenė 1915 m. pastatą sugriovė. Ant tų pačių pamatų 1939–1942 m. pastatyta mažesnė bažnyčia.

Architektūra 

Bažnyčia mūrinė, stačiakampė, neoromaninė, tūrio kompozicija halinė, vienabokštė, be apsidės. Vidus padalintas į tris navas.

Galerija

Šaltiniai 

Lietuvos architektūros istorija. I tomas. 1987 m. Leidykla „Mokslas“.

Nuorodos 

 Aleksoto dekanatas. Zapyškio Šv. Jono Krikštytojo parapija 
 Zapyškio šv. Jono Krikštytojo parapija (facebook.com)
 Senosios bažnyčios istoriniai vaizdai (miestai.net)

Kauno rajono bažnyčios
Zapyškis
Zibalų Šv. Jurgio bažnyčia

Zibalų Šv. Jurgio bažnyčia – bažnyčia, stovinti Zibalų miestelyje, 4 km į šiaurę nuo Širvintų. Savo forma primena gyvenamąjį namą.

Istorija 
Vyskupas Abraomas Vaina tarp 1631 ir 1641 m. Šešuolių dvaro Zibalų palivarką dovanojo Šešuolių bažnyčiai. Zibaluose 1744 m. klebonas Kitkevičius pastatė koplyčią, kuri apie 1774 m. tapo filija. Parapija įkurta 1920 m. klebono Kazimiero Lajausko (g. 1892 m., lenkų nužudytas 1921 m.) rūpesčiu. Klebonas Bronius Bulika (1923–1988) 1950 m. nuteistas 10 m. ir ištremtas. 1950 m. parapijoje klebonu buvo būsimas vyskupas, Kauno arkivyskupo generalvikaras, kunigų seminarijos ilgametis dėstytojas Vladislovas Michelevičius (1924–2008 m.).

Architektūra 

Bažnyčia medinė, savo forma primena tradicinį gyvenamąjį namą, vienanavė, su trisiene apside, 2 mažomis zakristijomis abipus jos ir bokšteliu ant stogo. Šventorių juosia medinių stulpelių tvora. Jame yra medinė varpinė ir stogastulpis su skulptūromis (1883 m.).

Širvintų rajono bažnyčios
Žagarės I-oji Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia

Žagarės I Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Žagarėje, prie kelio į Joniškį, dešiniajame Švėtės krante. Turi renesanso ir baroko bruožų.

Istorija 

Pirmoji bažnyčia pastatyta apie 1523 m. Jai aukojo Sirevičiai. XVII a. pradžioje minima sena medinė bažnyčia. 1600 m. įsteigta parapinė mokykla. Žagarėje 1619 m. paskirti sklypai bažnyčiai, klebonijai, kapinėms. 1633–1636 m. pastatyta nauja mūrinė bažnyčia. Ji 1804 m. gerokai apdegė. 1805–1806 m. suremontuota. Be jurisdikos miestelyje, bažnyčiai 1832 m. priklausė Daukšių, Pabalių ir Stalmokų kaimai.

1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Parapijai 1940 m. priklausė Juodeikių filija.

1961–1988 m. į Žagarę ištremtas vyskupas Julijonas Steponavičius (1911–1991), Vilniaus arkivyskupijos apaštališkasis administratorius. 1972–1989 m. klebonavo Gustavas Gudanavičius (1911–1991), Helsinkio grupės narys.

Architektūra 

Bažnyčia turi renesanso ir baroko bruožų. Ji stačiakampio plano, vienabokštė, su siauresne trisiene apside, vienanavė. Šventoriaus tvora akmenų mūro, su metaliniais vartais. Prie tvoros priglaustos Kryžiaus kelio stočių koplytėlės. Viena iš jų užkelta ant šventoriaus koplyčios prieangio.

Literatūra 
Ernestas Vasiliauskas, Rita Regina Trimonienė, NAUJOSIOS ŽAGARĖS PARAPIJOS ARCHYVAS, Žiemgala 2016/2.
Joniškio rajono bažnyčios
Žagarė
Žaiginio Šv. Antano Paduviečio bažnyčia

Žaiginio Šv. Antano Paduviečio bažnyčia – bažnyčia, stovinti Žaiginio miestelyje, Sandravos (Luknės dešiniojo intako) kairiajame krante. Savo forma primena gyvenamąjį namą.

Istorija 

Žaiginyje 1664 m. minima naujai statyta medinė bažnyčia, turinti du altorius. Nagurskiai 1762 m. į Žaiginį pakvietė pranciškonus, vienuolynui dovanojo 90 valakų žemės, Legečių, Nagių kaimus. Pranciškonai 1764 m. pasistatė vienuolyną, 1770 m. – bažnyčią, 1790 m. – koplyčią Legečiuose. Iki 1820 m. pastatytas naujas medinis vienuolynas. Žaiginio pranciškonams 1820 m. priklausė Legečių palivarkas, Belazariškių, Čerkosų, Kelmynų, Mažuolių, Pluskių kaimai. XIX a. pirmojoje pusėje veikė parapinė mokykla. Rusijos valdžia 1832 m. vienuolyną uždarė. Netrukus jis sudegė. Ant jo pamatų Žaiginio dvaro savininkas pastatė kleboniją. Valdžia patenkino vyskupo prašymą ir bažnyčios neuždarė. 1836 m. pavyko įkurdinti kunigą.

1915 m. gegužės 4 d. bažnyčia sudegė. Žaiginio dvare buvo įrengta koplyčia. Kunigo Leono Skabeikos rūpesčiu 1916–1917 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia, atstatyta klebonija ir ūkiniai pastatai. 1931 m. pastatyti parapijos namai. Po Antrojo pasaulinio karo valdžia klebonijoje įrengė vaikų darželį.

Architektūra 
Savo forma bažnyčia primena didelį gyvenamąjį namą, bebokštė, su trisiene apside. Vidus 3 navų, atskirtų lieknomis kolonomis, įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro, su stulpiniais vartais. Šventoriuje stovi medinė varpinė.

Raseinių rajono bažnyčios
Žaiginys
Žalpių Šv. Benedikto bažnyčia

Žalpių Šv. Benedikto bažnyčia – bažnyčia, stovinti Žalpių miestelyje, prie kelio . Liaudies architektūros formų.

Istorija 

Žalpiai 1616–1721 m. priklausė Raseinių evangelikų reformatų bažnyčiai. Apie 1814 m. pastatyta katalikų koplyčia, įsigytas varpas, 1815 m. – vargonai. Iki 1907 m. nuolatinio kunigo nebuvo. Viduklės klebono rūpesčiu 1896 m. Žalpių koplyčiai pakeista dalis sienojų. Kunigas Izidorius Gudavičius 1928 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią. 1929 m. sausio 20 d. konsekruota.

Priešais bažnyčią, kitoje gatvės pusėje esančiose Žalpių kapinėse savo pastatytoje kapo koplyčioje palaidotas žymus vargonų meistras Jonas Garalevičius (1871–1943), pirmojo rajone Šaulių būrio vadas 1919-1940, tremtinys Stasys Danusas (1889-1959).

Architektūra 

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su trisiene apside, žema penkiasiene zakristija ir 2 bokšteliais. Vienanavė.

Vargonai 1 manualo, 8 registrų. Prospekto kompoziciją sudaro pagrindiniai trys elementai – bokštas ir du laukeliai. Griežykla yra kairėje vargonų pusėje. XX a. I pusėje vargonus remontavo Jonas Garalevičius. Dabartiniai registrų įrašai griežykloje buvo padaryti vargonų remonto metu XX a. antroje pusėje. Išlikusios dumplės lygiagretinės, neoriginalios. Dauguma vamzdžių, oro skirstymo dėžė, mechanika yra autentiški.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Žalpių Šv. Benedikto parapija (dekanato inf.)
 Bažnyčios panoraminės nuotraukos (panoramas.lt)

Kelmės rajono bažnyčios
Žalpiai
Žarėnų Šv. Mikalojaus bažnyčia

Žarėnų Šv. Mikalojaus bažnyčia – bažnyčia, stovinti Žarėnų kaime (vadinti Latveliais), 5 km į vakarus nuo Šakynos.

Istorija 

Dabartinė mūrinė bažnyčia pastatyta 1786–1790 m. Jai 1793 m. dovanoti 28 margai žemės. Bažnyčiai 1806 m. priklausė Vismaldų kaimas.

Architektūra 
Bažnyčia stačiakampio plano, su šonine zakristija, pusapskrite apside, masyviu bokštu. Šventorius apmūrytas. Jame yra kapinės.

Šiaulių rajono bažnyčios
Žarėnų Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia

Žarėnų Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Žarėnų miestelyje, prie Telšių–Šilalės kelio. Liaudies architektūros formų, vyraujančių gotikos bruožų.

Istorija 

Žarėnuose bažnyčia greičiausiai statyta XVI a., kadangi Tarkvinijaus Pekulo vizitacijoje 1579 m. rašoma, kad Žarėnų bažnyčią aptarnavo Varnių klebonas M. Goslickis. Ji buvo Varnių filija, pamokslai sakomi kas antrą sekmadienį. Ji XVI a. pabaigoje buvo apleista, neturėjo kunigo. 1626 m. įkurta parapija, jai skirta 30 valakų žemės, Lietuvos didysis kunigaikštis Zigmantas Vaza paskyrė bažnyčiai 30 valakų beneficiją. 1629 m. pastatyta medinė bažnyčia. Ji 1750 m. atstatyta. Nuo 1805 m. minima parapinė mokykla. Iki 1820 m. bažnyčiai pakeisti sienojai. Jai 1832 m. priklausė Vismaldų kaimas.

1911 m. klebono Juozapo Lomano rūpesčiu pastatyta nauja didelė, dvibokštė, medinė, miestelio panoramoje ryškiai dominuojanti bažnyčia. Ji lotyniško kryžiaus plano, trinavė, o grakščių proporcijų fasade iškilę aukšti tritarpsniai bokštai su lygiomis viršūnėmis ir aštuonkampėmis smailėmis. Bokštų sienas skaido siauri stačiakampiai, o bažnyčios – aukšti smailiaarkiai langai. Originaliai orientuota lentelių apkalimo kryptis ir faktūra išryškino fasado struktūrą. Statinys net imituoja neogotikines detales.

Architektūra 

Bažnyčia liaudies architektūros formų, vyraujančių gotikos bruožų, kryžminio plano, dvibokštė. Joje įrengti 4 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi dviaukštė medinė varpinė, pripažinta saugomu paminklu. Joje kabo varpas, 1885 m. išlietas pirklės Pelagijos Ivanovnos Usačiovos fabrike Valdajuje (Rusija), sveriantis 70 pūdų 3 svarus. Išlietas Žarėnų klebono kunigo V. Lorento užsakymu.

Interjere dominuoja neogotikiniai altoriai, tos pačios stilistikos vargonų prospektas. Kryžiaus kelio stočių paveikslai ir mediniai krucifiksai yra senesni, perkelti iš senosios bažnyčios. Apskritai interjeras sukurtas iš naujos, XX a. pradžios bažnytinių dibrtuvių produkcijos, senosios sakralinės dailės paveldo maža. Išskirtinė tik bažnyčios architektūra, imituojanti to laiko mūro architektūrai būdingas formas.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Žarėnų Šv. vyskupo Stanislovo parapija (dekanato inf.)

Telšių rajono bažnyčios
Žarėnai
Žaslių Šv. Jurgio bažnyčia

Žaslių Šv. Jurgio bažnyčia – bažnyčia, stovinti Žaslių miestelyje, Žaslių ežero šiaurės rytų krante, Žaslių piliakalnio šiaurės vakarų gale. Istoristinė, turi daug neogotikos elementų.

Šventoriuje stovi Kristaus kančios koplyčia. Parapijoje veikia Guronių koplyčia.

Istorija 
Pirmoji Žaslių bažnyčia pastatyta 1462 m. Žaslių dvaro valdytojai Mykolas ir Jonas Naciai bažnyčią atnaujino ir jos išlaikymui skyrė turtų. Bažnyčią statė fundatorių tėvas. XVII a. ji buvo sugriuvusi, pamaldos laikytos laikinoje pastogėje.

1674 m. klebonai Petras Juodzevičius ir Mykolas Senkevičius pastatė naują medinę bažnyčią. 1777 m. prie bažnyčios pradėjo veikti parapinė mokykla. 1817 m. nugriauti bažnyčios bokštai, pastatytas priebažnytis. 1862 m. bažnyčia perstatyta. Dar 1885 m. norėta statyti mūrinę bažnyčią, tačiau valdžia neleido. 1882–1883 m. vikaras Aleksandras Burba (1854–1898 m.) bažnyčioje giesmes giedojo lietuviškai; rinko lietuvių tautosaką, užrašė apie 300 dainų. Iškėlus kunigą Aleksandrą Burbą, 10 metų lietuviškų pamaldų ir pamokslų Žaslių bažnyčioje nebuvo.

1897–1902 m. kartu su parapijiečiais klebonas Kazimieras Kybelis (1868–1902 m.; palaidotas šventoriuje) pastatė mūrinę bažnyčią (inžinieriaus M. Titenbruko projektas). Kazimieras Kybelis subūrė lietuvių bažnytinį chorą. Kunigas 1897 m. buvo skųstas caro valdžiai, persekiotas dvasinės vyresnybės. 1911–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. 1914 m. kunigas įsteigė arbatinę. 1915 m. sviediniai pramušė bažnyčios pietinę sieną, įtrūko skliautai, numušti bokštai.

1929 m. bažnyčią konsekravo vyskupas Juozapas Kukta (1873–1942 m.). Šventoriuje 1933 m. pastatyta Kristaus kančios koplyčia. 1932–1946 m. pavyzdingai tvarkė parapijos reikalus, kūrė organizacijas, brolijas kanauninkas Matas Cijūnaitis (1886–1955 m.). Jam klebonaujant Žaslių bažnyčioje 1940 m. pabaigoje buvo kilę neramumų dėl vietos lenkų mažumos reikalavimų įvesti lenkiškas pamaldas. Klebonas turėjo aiškintis NKVD tardytojams. 1946 m. suimtas ir nuteistas. 1949 m. grįžo į Lietuvą.

1949 m. suimtas ir ištremtas klebonas Jonas Mikučionis (1898–1955), 1954 m. į Lietuvą grįžęs ligotas, netrukus mirė.

Šventoriuje palaidotas istorikas, kunigas Juozapas Stakauskas (1900–1972 m.), kardinolo V. Sladkevičiaus motina Uršulė Kavaliauskaitė-Sladkevičienė (1885–1970). Kardinolo tėvai 1910 m. susituokė Žaslių bažnyčioje. Motina paskutinius savo gyvenimo metus praleido pas kardinolą Nemunėlio Radviliškyje.

Architektūra 
Bažnyčia istoristinė, turi daug neogotikos elementų, lotyniško kryžiaus plano, su daugiakampe presbiterija, 2 bokštais fasado šonuose. Vidus 3 navų, skliautuotas.

Šventoriuje yra senos kapinės, Kristaus kančios koplyčia, parapijos kunigų ir apylinkės didikų kapai, tarp jų Zaleskių kripta. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Kaišiadorių dekanato svetainė. Parapijos ir kunigai
 
 Žaslių bažnyčios panoramos

Žasliai
Kaišiadorių rajono bažnyčios
Žeimelio Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia

Žeimelio Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia - katalikų bažnyčia, stovinti Žeimelio miestelyje, Pakruojo rajone, Beržtalio upės kairiajame krante. Turi klasicizmo bruožų.

Istorija 
Žeimelio ir Glėbavo Geručių dvaro savininkas latvis liuteronas Peteris Petrauskas, pagerbdamas savo žmoną katalikę, 1826 m. pastatė akmenų mūro bažnyčią. Fundatorius palaidotas Žeimelio „latvių kapinėse“ prie kapinių koplyčios. 

1828 m. pastatyta plūkto molio klebonija. Apie 1830 įrengti vargonai. 	

Kunigas Jurgis Juškevičius 1863 m. valdžios apkaltintas sukilėlių rėmimu ir 11 mėn. kalintas Telšių kalėjime. Žeimelio savininkas Livenas 1877 m. prašė įsteigti parapiją. Jis įsipareigojo dovanoti mūrinį namą klebonijai, 30 dešimtinių žemės ir kasmet mokėti po 100 rublių būsimam klebonui. Valdžia sutiko, bet pareikalavo panaikinti Lauksodžio filiją ir Kriukų parapiją. Vyskupui nesutikus su tokiomis sąlygomis, Žeimelio parapija neįsteigta. Per Pirmąjį pasaulinį karą išvežti du varpai. Bažnyčią 1928 m. konsekravo arkivyskupas Juozapas Skvireckas.

Architektūra 
Bažnyčia stovi prie kelio į Bauskę, t. y. ne prie aikštės, kaip įprasta kituose miesteliuose. Bažnyčia turi klasicizmo bruožų, stačiakampio plano, su pusapskrite apside, su retu tokioms bažnyčioms bokštu priekyje. Statinys akmens mūro, iš išorės baltai tinkuotas tik jos bokštas. Bokšte įrengtas vieno ciferblato Makso Hano firmos laikrodis (neveikianntis). Stogas iš pradžių buvo dengtas raudonomis čerpėmis, vėliau pakeistomis į skardinę dangą. Vidus 3 navų. Lubas laiko 8 pilioriai. Likęs vienas, 1828 m. lietas varpas, meniškos durys su originaliu užraktu. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Yra trys mūriniai klasicistinio stiliaus altoriai su įkomponuotais paveikslais ir skulptūromis. Didžiojo altoriaus pirmajame tarpsnyje, rėmuose su raudonu aksomu patalpintas drožtas Nukryžiuotasis, antrajame tarpsnyje – nutapytas apaštalas šv. Petras.

Vargonai 
Bažnyčios vargonai yra nenustatytos autorystės. Tačiau jie gali būti siejami su latvių vargonų meistru Christienu, nes turi šiam meistrui būdingus, itin retai pasitaikančio prospekto bruožus. Panašūs išlikę tik Balduonės ir Rygos Jėzaus liuteronų bažnyčiose. Vargonų trijų šiek tiek gaubtų bokštų kompozicija artima barokinei. Manoma, kad pradžioje vargonai stovėjo arčiau balkono krašto, bet XX a. pirmoje pusėje buvo pastumti giliau į nišą (galbūt siekiant greta vargonų sutalpinti ir chorą). Griežykla yra vargonų prospekto centre. Šiuo metu griežykloje yra tik 9 registrų įjungimo rankenos, pedalinė klaviatūra demontuota ir saugoma vargonų viduje. Greta 21 registro vargonai turėjo akustinį būgną (neišliko), žvaigždinius varpelius (neišliko) ir signalinį varpelį dumpliuotojui (išliko). Yra autentiškos pleištinės dumplės. Dauguma vamzdžių, oro skirstymo dėžė, mechanika yra originalūs.

Galerija

Nuorodos 

 Dekanato informacija
 Istoriniai Lietuvos vargonai. Žeimelis

Pakruojo rajono bažnyčios
Žeimelis
Žeimių Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčia

Žeimių Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Žeimių miestelyje, prie kelio .

Bažnyčios šventoriuje stovi trys šventoriaus koplyčios. Dviejose buvo laidojami Kosakovskiai, trečioji priklausė dvarininkams Nielovickiams. Parapijoje veikia Juciūnų koplyčia.

Istorija 

Iki 1522 m. bažnyčią pastatė A. Zaviša. Nuo 1565 iki 1631 m. ji priklausė evangelikams reformatams. 1720 m. buvo pastatyta naujoji bažnyčia. Nuo 1777 m. minima parapinė mokykla. Jos išlaikymui klebonas Grigaliūnas 1820 m. dovanojo turto. XVIII a. pabaigoje bažnyčioje pamokslai vieną sekmadienį sakyti lietuviškai, kitą – lenkiškai. 1851 m. pamokslai būdavo lenkiški, tik retkarčiais lietuviški. Vėliau pamaldos laikytos tik lenkų kalba. Klebonijai 1832 m. priklausė Miknaičių ir Močėnų kaimai.

1842 m. medinė bažnyčia perstatyta ir „apsukta“ (pagrindinis frontonas orientuotas į vieškelį). 1863 m. Žeimių vikaras Domininkas Trečiokas pripažintas nepatikimu ir ištremtas į Orenburgo guberniją. Bažnyčia 1893 m. sudegė. 

Inžinierius Vaclovas Michnevičius (1862–1947; palaidotas šventoriuje) suprojektavo mūrinę bažnyčią. Klebonas Matas Miežinis su parapijiečiais 1898–1906 m. pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią. Vitražus kūrė Vladislovas Pšibitnevskis. 1915 m. rugpjūčio mėn. Rusijos kareiviai susprogdino bažnyčios bokštus, sutrupino vargonus, išgabeno varpus. Po Pirmojo pasaulinio karo bažnyčia atstatyta.

Architektūra 

Bažnyčia didelė, neogotikinė, stačiakampio plano, su apside ir 2 aukštais fasado bokštais. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. 

Šventoriaus tvora akmenų mūro. Į ją įmūrytos 3 koplyčios (dvi balto mūro klasicistinės ir viena raudonplytė neogotikinė): Kosakovskių koplyčia-mauzoliejus (1843) bei Pietų (XX a. pr.) ir Šiaurės koplyčios (XX a. pr.).

Šventoriuje prie senosios bažnyčios stovėjo varpinė (apatinė dalis – akmenų mūro, viršutinė – medinė).

Bažnyčia ir jos vidus

Nuorodos 

 Žeimių Švč. Mergelės Marijos Gimimo parapija (dekanato inf.) 
 Bažnyčios gimtadienis
 Žeimių Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčia, šventorius, koplyčios (panoramos)
 Žeimiai. Švč. M. Marijos Gimimo parapijos bažnyčia. Lietuvos bažnyčios / Bronius Kviklys. 1980-1987. - 6 t. 472-473 p.

Jonavos rajono bažnyčios
Žeimiai
Želvos Šv. Ignaco Lojolos bažnyčia

Želvos Šv. Ignaco Lojolos bažnyčia – bažnyčia, stovinti Želvos miestelyje, Želvos upelio dešiniajame krante. Pastatyta 1892 m. kunigo Antano Stapulionio ir parapijiečių rūpesčiu. Savo forma primena gyvenamąjį namą.

Istorija 

Želva 1586 m. dovanota Vilniaus universitetui (jėzuitams). Jėzuitai 1753 m. pastatė bažnyčią, kuri 1755 m. sudegė. Bažnyčios metrikų knygos buvo išlikusios nuo 1778 m. 1849 m. Želva prijungta prie Telšių (Žemaičių), 1926 m. – prie Kaišiadorių vyskupijų. 1881 m. bažnyčia sudegė. Atstatyta ir jau baigiama įrengti bažnyčia 1887 m. vėl sudegė. Kunigas Antanas Stapulionis su parapijiečiais 1892 m. pastatė dabartinę medinę. Senosios bažnyčios medžiaga buvo parduota Žemaitkiemio katalikams.

Bažnyčioje sumontuoti garsaus lietuvių meistro Jono Garalevičiaus pagaminti vargonai. 1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Apie 1922 m. įsteigta parapija. 1932 m. klebonas Stanislovas Švėgžda bažnyčią perdažė. 1953–1954 m. kunigas Jonas Mintaučkis su parapijiečiais ją atnaujino. Klebonas Pranas Cibulskas 1949 m. areštuotas ir ištremtas. Po 10 m. grįžo į Lietuvą invalidas. Nuo 1968 m. iki mirties klebonavo Jonas Tomkus (1924–1989; palaidotas šventoriuje).

Architektūra 
Bažnyčia savo forma primena gyvenamąjį namą, su 2 bokšteliais (vienas fasade, kitas ant apsidės stogo). Vidus 3 navų, atskirtų kolonomis. Prieš bažnyčią stovi akmenų mūro klasicistinė varpinė su aukštu kryžiumi. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame yra kapinės.

Želvos parapijos klebonas aptarnauja gretimame kaime esančią Skuolių koplyčią.

Galerija

Šaltiniai 

Želva
Ukmergės rajono bažnyčios
Žemaičių Naumiesčio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Žemaičių Naumiesčio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Žemaičių Naumiesčio gyvenvietėje, prie kelio . Liaudies architektūros formų, turi neogotikos bruožų.

Istorija 

Medinę bažnyčią 1782 m. pastatė Mykolas Ronikeris. Ji 1790 m. konsekruota, dovanotas valakas žemės. Bažnyčiai priklausė Degučių ir Gardamo filijos.

Architektūra 

Bažnyčia liaudies architektūros formų, turi neogotikos bruožų, kryžminio plano, su bokšteliu. Yra 5 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame palaidotas Žemaičių Naumiesčio klebonas, vėliau altarista Petras Bernotas (1910–1988).

Šilutės rajono bažnyčios
Žemaičių Naumiestis
Žemaitkiemio Šv. Kazimiero bažnyčia

Žemaitkiemio Šv. Kazimiero bažnyčia – bažnyčia, stovinti Žemaitkiemio miestelyje, prie kelio . Turi neobaroko bruožų. Bažnyčios statinių kompleksas įrašytas į Kultūros vertybių registrą.

Istorija 
Apie 1582 m. Žemaitkiemio dvaras dovanotas Vilniaus jėzuitų kolegijai. Jėzuitai 1586 m. pastatė bažnyčią. Jai tada dovanotas Semeniškio kaimas (vėliau sukeistas su Žemaitkiemiu). 1716 m. pastatyta nauja bažnyčia. Nuo 1777 m. minima parapinė mokykla.

Per 1892 m. miestelio gaisrą bažnyčia sudegė. Pasklidus gandui, jog jos vietoje bus statoma cerkvė, paskubomis nupirkta Želvos, bažnyčia ir pastatyta sudegusios vietoje. Žmonės nepakluso policijos reikalavimui sustabdyti statybą. Klebonas M. Gulbinas ištremtas 3 m. į Kalugą. 2 m. ištremti ir trys bažnyčią statę darbininkai.

1892 m. suprojektuota mūrinė bažnyčia. Parapijiečiai ilgai negavo valdžios leidimo statyti. Šios bažnyčios statybos bylos padariniai buvo reikšmingi visai Lietuvai. Rusijos Vidaus reikalų ministras 1896 m. išleido potvarkį (galiojo iki 1899 m.), kuriuo teigė, jog bažnyčioms atstatyti ar perstatyti valdžios leidimo nereikia. Kunigo Antano Jucevičiaus rūpesčiu 1899–1902 m. pastatyta dabartinė bažnyčia.

Architektūra 
Bažnyčia turi neobaroko bruožų, stačiakampio plano, su masyviu fasado bokštu. Vidus 3 navų, skliautuotas. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Žemaitkiemio Šv. Kazimiero parapija

Ukmergės rajono bažnyčios
Šv. Kazimiero bažnyčios
Žemaitkiemis
Žemosios Panemunės Šv. Vincento Pauliečio bažnyčia

Žemosios Panemunės Šv. Vincento Pauliečio bažnyčia – bažnyčia, stovinti Žemosios Panemunės miestelyje, 7 km į vakarus nuo Vilkijos, 5 km į pietryčius nuo Seredžiaus, Nemuno kairiajame krante.

Istorija 
1732 m. pastatyta medinė koplyčia. Ji minima ir 1767 m. Nemuno potvynis koplyčią 1829 m. sugriovė. Tais pačiais metais pastatyta laikina maldykla Paluobiuose, o 1856 m. – Patašiuose. Žemosios Panemunės dvaro dovanotoje žemėje 1877 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia.

IKi 1905 m. bažnyčioje vikaru buvo Antanas Tulaba, marijavitų tikėjimo Lietuvoje skleidėjas. Nuo 1967 m. klebonavęs Juozas Juškaitis (1922–1986) 1986 m. bažnyčią nudažė. Jis palaidotas šventoriuje.

Architektūra 
Bažnyčia neoromaninio stiliaus, stačiakampio plano, vienabokštė, su siaura apside ir žemomis zakristijomis. Vidus 3 navų, atskirtų stulpais. Šventoriaus tvora medinė, su mūriniais stulpais.

Neoromaninė architektūra Lietuvoje
Šakių rajono bažnyčios
Žiežmarių Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia

Žiežmarių Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Žiežmariuose, Strėvos upės dešiniajame krante. Suprojektuota kaip dvibokštė, tačiau 1929 m. pastatytas vienas bažnyčios bokštas – antrojo pastatyti nebespėta. Parapijoje veikia Strėvininkų Šv. Vincento Pauliečio koplyčia.

Istorija 

Pastatytai Žiežmarių bažnyčiai 1502 m. dovanotos trys šeimos miestelyje, žemės, smuklė, leista kirsti mišką klebonijos statybai. 1511 ar 1512 m. fundacija padidinta; buvo išlaikomas lietuviškai mokantis kunigas ir mokytojas. Per reformaciją bažnyčia atiteko protestantams. Jos žemes Radvilos 1609 ir 1616 m. prijungė prie savo dvaro. 1621 m. iš Žiežmarių dvaro klebonui skirta dešimtinė pakeista dviem papildomai duotais kaimais, grąžintos anksčiau atimtos žemės, smuklės.

1621 m. minima sudegusi bažnyčia. Netrukus ji atstatyta kitoje vietoje. 1655 m. bažnyčia sudegė. Parapijos metrikų knygos išlikusios nuo 1665 m. 1672 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. 1702 ir apie 1760 m. įsteigtos religinės brolijos. Mikalojus ir Ona Ivaškevičiai 1531 m. įsteigė altariją ir skyrė jai išlaikymą. Kazimieras Pociejus 1719 m. įsteigė antrą altariją. 1702 m. nuo Švedijos kariuomenės nukentėjusi bažnyčia 1707 m. suremontuota. 1740 m. nurodoma lotyniško kryžiaus plano su 2 bokštais ir kupolu bažnyčia. Netrukus ji sudegė. 1744 m. atstatyta. 1770 m. pastatyta nauja medinė klebonija, 1777 m. – varpinė, 1782 m. – prieglauda. 1777 m. atkurta parapinė mokykla. Klebonas Eustachijus Jeleniauskas 1883–1901 m. ignoravo lietuvių kalbą bažnyčioje. Jo rūpesčiu ir parapijiečių lėšomis 1895–1896 m. bažnyčia perstatyta, įrengti 2 nauji altoriai.

1909 m. patvirtintas mūrinės bažnyčios projektas. 1912 m. įkurtas Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius (vadovavo kunigas Justinas Aukštuolis), leista įsteigti biblioteką – skaityklą. 1914 m. senosios bažnyčios vietoje pradėta statyti nauja bažnyčia. Iki 1915 m. sumūrytos sienos. 1922–1924 m. statyba ir lėšomis rūpinosi klebonas Juozas Balčiūnas, vėliau – prelatas Bernardas Sužiedėlis. Nepabaigus darbų, 1924 m. tikintieji persikėlė į naująją bažnyčią. Bažnyčia turėjo būti dvibokštė, tačiau lėšų pakako tik vienam bokštui, kuris buvo užbaigtas 1929 m. Lietuvių kalbą bažnyčioje grąžino kunigas Stasys Šlamas (XIX a. pab.). Jis platino ir lietuvišką spaudą. 2009 m. gautas valdžios leidimas antrojo bokšto užbaigimui.

Architektūra 
Bažnyčia neogotikinė (archit. Vaclovas Michnevičius), kryžminio plano, su bokštu ir bokšteliu. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Galerija

Šaltiniai

Žiežmariai
Kaišiadorių rajono bažnyčios
Žilinų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia

Žilinų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia – bažnyčia, stovinti Žilinų kaime, 7 km į šiaurės vakarus nuo Valkininkų.

Istorija 
1812 m. pastatyta Žilinų dvaro koplyčia. 1862 m. atnaujinta. 1908 m. įkurtas Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. 1924 m. įkurta parapija, paskirtas klebonas Kazimieras Meškėnas.

1927 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. Galutinai įrengta ir dekoruota klebonų Česlovo Krivaičio ir P. Barčinsko po Antrojo pasaulinio karo.

Petras Liutkus (g. 1904 m.), Žilinuose klebonavęs 1934–1944 m., Kirdeikiuose 1944 m. areštuotas, mirė Vorkutoje 1946 m. Po jo klebonavęs Donatas Linartas (1874–1950) 1946 m. nuteistas 10 m. kalėti, mirė Pravieniškėse.

Architektūra 

Bažnyčia stačiakampio plano, su 2 masyviais bokštais ir frontonu tarp jų. Viduje 3 vienodo aukščio navos.

Varėnos rajono bažnyčios
Žiobiškio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Žiobiškio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Žiobiškio kaime, 11,5 km į pietvakarius nuo Juodupės, Vengerinės (Nemunėlio dešiniojo intako) dešiniajame krante.

Istorija 

Vengerinės dvaro savininkai Angelė ir Juozapas Daumantas Sesickiai 1803 m. Žiobiškyje pastatė medinę bažnyčią; įsteigta parapija. Bažnyčią ir parapiją fundatoriai aprūpino žeme, pinigais. 1900 m. suprojektuota mūrinė bažnyčia (sąmatinė vertė 29 306 rb). Klebono Vincento Zapkaus rūpesčiu 1902–1911 m. pastatyta dabartinė bažnyčia (darbus prižiūrėjo inž. K. Kiunzelis), įrengta klebono Jurgio Gogelio pastangomis. 1913 m. pastatyti šoniniai altoriai. Per Pirmąjį pasaulinį karą į Rusiją išvežti 4 varpai. 1922 m. birželio 15 d. bažnyčią konsekravo vyskupas Pranciškus Karevičius. Klebonas Povilas Paškevičius pastatė parapijos salę, naują kleboniją, 1931 m. įrengė didįjį altorių. 1940 m. perlietas perskilęs varpas.

Architektūra 

Bažnyčia neogotikinė, lotyniško kryžiaus plano (46 × 26 m), su penkiasiene apside, aukštu bokštu, 4 bokšteliais. Vidus 3 navų. Jas dengia kryžminiai skliautai .

Nuorodos
 Žiobiškio parapija 
  
 Žiobiškio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Rokiškio rajono bažnyčios
Neogotika Lietuvoje
Žygaičių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia

Žygaičių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia – bažnyčia, stovinti Žygaičių miestelyje, prie kelio , Ežeruonos (Jūros dešiniojo intako) dešiniajame krante. Istoristinė, turi neoromaninės architektūros bruožų.

Istorija 
Manoma, kad Žygaičiuose 1608 m. pastatyta koplyčia, 1785 m. – bažnyčia. Ji XIX a. vid. sudegė. Klebono Vincento Norvaišo rūpesčiu 1861 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. 1862 m. įkurta parapija. XIX a. viduryje veikė parapinė mokykla. Klebono Motiejaus Petronio rūpesčiu 1908 m. apmūrytas šventorius, nišose įrengtos gipsinės Kryžiaus kelio stotys.

1868–1869 m. klebonas Vincentas Norvaišas redagavo ir rengė spaudai Žemaičių vyskupo Motiejaus Valančiaus rankraščius. 1871 m. ištremtas į Tomsko guberniją.

Bažnyčios bokšte du varpai - vienas lietas 1772 m., kitas 1875 m. Varšuvoje.

Architektūra 

Bažnyčia istoristinė, turi neoromaninės architektūros bruožų, halinė, stačiakampio plano, su bokšteliu. Viduje įrengtas trijų mūrinių altorių ansamblis. Dabartiniame interjere esanti XIX a. antrojoje pusėje sukurta puošyba derinta su išsaugotais nuo gaisro senaisiais XVIII a. pabaigos ir XIX a. pradžios dirbiniais. Šventoriaus tvora ažūrinio mūro.

Bažnyčia neabejotinai projektuota profesionalaus architekto. Motiejus Valančius Žygaičių, Vainuto ir Truikinų (Aleksandrijos) bažnyčias priskiria „žemaičių architektui“ Kalėdai, apie kurį, deja, žinomi tik pavieniai faktai.

Bažnyčios bokšte įkelti du žalvariniai varpai. Vienas, galbūt priklausęs senajai bažnyčiai, nulietas 1772 m. Antrąjį varpą naujajai mūrinei šventovei 1875 m. parūpino Antano Zvalinskio dirbtuvė Varšuvoje. Šventoriuje stovi 1934 m. statytas paminklas šventiesiems 1934-iesiems metams atminti, liudijantis, kad tais metais Lietuva pasiaukojo Švč. Jėzaus Širdžiai.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Žygaičių parapija (telsiuvyskupija.lt)
 Žygaičių parapija (taurageskatalikai.lt)
 Žygaičių bažnyčios panoraminės nuotraukos (panoramas.lt)

Istorizmo architektūra Lietuvoje
Tauragės rajono bažnyčios
Žygaičiai
Žvirgždaičių Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia

Žvirgždaičių Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia – katalikų bažnyčia, stovinti Žvirgždaičių miestelyje, Šakių rajono savivaldybėje, 10 km į rytus nuo Kudirkos Naumiesčio, Nenupės dešiniajame krante.

Istorija 

1917 m. įkurta Žvirgždaičių parapija, iš Paluobių atvežta ir pastatyta medinė bažnyčia. Ji 1944 m. sudegė. Pamaldos laikytos kapinių koplyčioje. Žvirgždaičių administratorius (nuo 1946 m.) kunigas Saliamonas Samuolis (1915–1987) 1949 m. rugpjūčio 20 d. areštuotas ir ištremtas. Bažnyčia apie 1958 m. uždaryta. 1989 m. grąžinta tikintiesiems. 2012 m. greta senosios pastatyta nauja mūrinė bažnyčia (arch. Kazys Tamošėtis).

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Šakių dekanatas. Žvirgždaičių Švč. Jėzaus Širdies parapija

Šakių rajono bažnyčios
Žvirgždaičiai
Danijos Superlyga

Danijos Superlyga – aukščiausioji Danijos profesionalų futbolo lyga, kui įkurta 1991 m. Ją organizuoja Danijos futbolo asociacija. 1946-1991 m. aukščiausioji pakopa buvo Danijos pirmasis divizionas, nuo 1991 m. Pirmasis divizionas tapo antros pakopos pirmenybėmis, o Superlyga tapo elito divizionu.

Lygoje varžosi 12 komandos, kurios tarpusavyje kiekvieną sezoną sužaidžia po trejas rungtynes. Dvi žemiausias vietas užėmusios komandos iškrenta į pirmąjį divizioną, jas pakeičia dvi pirmąsias vietas pirmajame divizione užėmusios komandos.

Istorija 

Vieninga aukščiausioji lyga suformuota 1929 m. rudenį. Iki tol varžybos vykdavo regionuose, o dėl šalies apdovanojimų žaisdavo regionų nugalėtojai, taip pat Kopenhagos miesto stipriausieji klubai. Vieningos lygos taip pat nebuvo karo metu 1940–1945 m.

Komandos

2022–2023 m. sezono dalyviai

Prizininkai

Taip pat skaitykite 
 Danijos pirmasis divizionas

Nuorodos 
 Federacijos svetainė
 Danijos futbolo archyvas
 RSSSF: čempionai
 RSSSF: lentelės
 Foot.dk archyvas
 SOCCERWAY
 The-sports.org

Danijos futbolo varžybos
UEFA šalių pirmenybės
Alizée Jacotey

Alizée Jacotey (geriau žinoma kaip Alizée, g. 1984 m. rugpjūčio 21 d., Ajače) – prancūzų pop muzikos atlikėja, per trumpą laiką susilaukusi didelio pripažinimo.

Alizée gimė 1984 m., Korsikoje. Nuo vaikystės mėgsta teatrą, šokius ir dainavimą. Būdama 15 metų, sudalyvavo televizijos laidoje „Graines de Star“, kur atliko žinomos prancūzų dainininkės Axelle Red dainą „Ma prière“ ir praėjo „žvaigždžių konkurso“ atranką. Šio pasirodymo metu ją pastebėjo Alizee motina, Mylène Farmer ir Laurent Boutonnat, kurie po keleto bandymų įrašų studijoje nusprendė jai patikėti dainą „Moi… Lolita“. Daina labai greitai susilaukė didelio pasisekimo. Po to, kai singlas pasirodė prekyboje, per mažiau kaip savaitę buvo išpirkta 1,5 mln. įrašo kopijų, singlas beveik pusę metų laikėsi tarp dešimt perkamiausių. 2001 m. lapkričio 17 d. Alizée gavo savo pirmąjį profesionalųjį apdovanojimą nuo Prancūzijos telekanalo „M6“, už nominaciją „Metų atgimimas“. Apdovanojimai vėliau sekė vienas po kito ir Alizée greitai išgarsėjo.

Diskografija 
 Gourmandises, 2000 m.
 Mes Courants Électriques, 2003 m.
 Alizée En Concert, 2004 m.
 Psychédélices, 2007 m.
 Une Enfant Du Siècle, 2010 m.
 Blonde, 2014 m.

Nuorodos 

 Oficiali dainininkės svetainė
 

Jacotey
Jacotey