Gestautai

Gestautai (anksčiau Geštautai) – kaimas pietvakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, į vakarus nuo Kretingos, kairiajame Tenžės krante.

Geografija 

Kaimas yra tarp šiaurinį pakraštį kertančio plento  ir pietrytiniu pakraščiu einančio kelio Kretinga–Pryšmančiai–Vydmantai. Palei vakarinį kraštą teka dešinysis Danės intakas – Tenžė, skirianti nuo Pryšmančių kaimo, o rytuose stūkso Kvecių kaimo Girelės () miškelis.

Istorija 

Kaimas suformuotas Lietuvos žemės reformos metu išparceliuoto Kretingos grafo Aleksandro Tiškevičiaus Pryšmančių dvaro Platonavo palivarko žemėje.
Nausėdijai priklausė 226,18 ha žemės, kurią Žemės tvarkymo departamento matininkas Jonas Bagdonas 1925 m. išdalino 47 naujakuriams: kumečiams, bežemiams Kretingos miestiečiams, Penkininkais vadinamoje Kretingos kaimo dalyje gyvenusiems mažažemiams, taip pat Nepriklausomybės kovose dalyvavusiems kariams. 

Lyginant su kitais Kretingos valsčiaus kaimais, priemiestinėje gyvenvietėje buvo suformuoti nedideli ūkiai. Daugiausia žemės valdė Leonas Pikturna (10,2 ha), Jonas Duksas-Daukšas (9,94 ha), Jurgis Bendikas (9,89 ha), Ona Rybokienė (8,79 ha), Pranas Augutis (8,79 ha), Petras Paulauskis (8,48 ha), Antanas Vinkas (8,34 ha), Alfonsas Drungila (7,79 ha), Antanas Večerskis (6,36 ha) ir Antanas Kontrimas (6,21 ha). Nuo 3 ha iki 5,99 ha žemės gavo 22 valstiečiai. Kitiems atiteko nuo 1,08 ha iki 2,68 ha žemės sklypai.

Nausėdija iš pradžių vadinta senuoju vardu Platonavu. Kiek vėliau naujakuriai savo kaimą pervadino Gestautais, o šį vardą Žemės reformos valdyba patvirtino 1927 m. nutarimu Nr. 2720. Tačiau iki pat 1930 m. Kretingos katalikų parapijos tikinčiųjų sąrašuose buvo rašomas dar senasis vardas (Platonavas, Platanavas, Platinava, Gestautai-Platinava).

Naujakurys Jonas Daukšas (1897–1975) buvo kilęs iš Švenčionių krašto, dalyvavo Lietuvos nepriklausomybės kovose, buvo apdovanotas Vyčio Kryžiaus ordinu. Sukūręs šeimą su Sofija Grinevičiūte, įsikūrė iš valstybės gautoje žemėje, pasistatė sodybos trobesius ir užveisė didelį sodą.

Iš mažažemių aktyvumu pasižymėjo iš Kretingos miesto kilęs Pranas Padleckas (kitaip – Podleckis). Jis Pirmojo pasaulinio karo pradžioje buvo mobilizuotas į Rusijos armiją, fronte pateko į vokiečių nelaisvę, kartu su kitais belaisviais dirbo Vokietijos pramonės įmonėse. 1918 m. grįžo į Kretingą, vertėsi staliaus amatu, o po 1925 m. įsikūrė Lietuvos žemės reformos metu gautame 1,86 ha žemės sklype, kuriame pasistatė trobesius ir su šeima vertėsi žemdirbyste. Jis taip pat dalyvavo Kretingos valsčiaus, miesto ir apskrities visuomeniniame ir politiniame gyvenime, priklausė Lietuvos socialdemokratų partijai, kandidatavo rinkimuose į Seimą, apskrities ir valsčiaus tarybas, buvo Lietuvos nepriklausomybės 10-mečio minėjimo Kretingos komiteto narys. Būdamas kairiųjų pažiūrų, pirmosios sovietų okupacijos metais prisidėjo prie okupacinės valdžios vykdomos žemės reformos. Už savo pažiūras nacių okupacijos pradžioje buvo įskųstas, 1941 m. birželio 24 d. su sovietiniais aktyvistais ir žydų bendruomenės vyrais Kretingoje suimtas ir birželio 25 d. sušaudytas netoli savo namų Girelės miškelyje prie kelio į Palangą.  

Ūkininkų sklypus jungė išilgai kaimo, lygiagrečiai Tenžės upei nusidriekęs kelias, pavadintas Penkininkų gatve. Pietinėje kaimo dalyje jis šakojosi į dvi atkarpas, kurios vedė į Klaipėdos krašto Bajorų gyvenvietę ir geležinkelio stotį. Šiaurinę dalį ir Penkininkų gatvę kirto senasis Kretingos–Palangos plentas, kuriuo per kaimą vasarai atostogauti vykdavo iš laikinosios sostinės Kauno į Kretingos geležinkelio stotį atvykę žymūs to meto politikos ir visuomenės veikėjai. Keliui susidėvėjus, per kaimą einanti atkarpa 1935 m. buvo atnaujinta. 

1948 m. rytinė Gestautų dalis buvo paskelbta Kretingos priemiesčiu. Vakarinė kaimo dalis priklausė Kretingos (vėliau – Vydmantų) tarybinio ūkio Pryšmančių skyriui, o šiaurinis pakraštys – K. Požėlos (Rūdaičių) kolūkiui.

1959 m. Lietuvos teritorinio-administracinio suskirstymo žinyne kaimas neregistruotas, tačiau tais pačiais metais vykusiame gyventojų surašyme minimas. Sovietinėje kartografinėje medžiagoje šią vietovę kitaip imta vadinti Geštautais, nes šiuo vardu kaimą vadino ir kai kurie jo senbuviai. Baigiantis XX amžiui, didžioji kaimo teritorijos dalis buvo prijungta prie Kretingos miesto ir suprojektuota individualių namų statybai. Tik nedidelė šiaurinė dalis išsaugojo kaimo statusą ir Gestautų vardą.

Šiandien Gestautai yra vienas mažiausių – po Dimitravo, Kretingos kaimiškosios seniūnijos kaimų, turintis 54,85 ha žemės, kuria nuo Pryšmančių–Kretingos kelio eina Kvecių gatvė. Iš pradžių kaime stovėjo tik trys sodybos. Šiuo metu patogioje geografinėje padėtyje esančiame Kretingos priemiestyje kyla nauji individualūs gyvenamieji namai bei kuriasi verslininkai, atidarę pirmąją kaime žuvies perdirbimo ir prekybos įmonę „Reba“.

Gyventojai

Šaltiniai

Nuorodos 
 Nuo Zaštardų iki Gestautų. – Pajūrio naujienos. – 2021 m. rugsėjo 24 d.
 Nuo Zaštardų iki Gestautų. – Vakarų ekspresas. – 2021 m. rugsėjo 26 d.

Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės