joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Barenės piliakalnis

Barenės piliakalnis () – piliakalnis Sėloje, Aknystos savivaldybės teritorijoje, Garsenės valsčius, Latvija,  22 km į šiaurės rytus nuo Rokiškio. Saugomas valstybės, valstybinės reikšmės kultūros paminklas, VKPAI Nr. 701.  Pasiekiamas keliu P73 Subatė – Vecumniekai, ties Zujų ežeru pasukus pietvakarių kryptimi link Garsenės, už 1,5 km – į rytus.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje (altitudė – 126,8 m) 1,6 km į pietryčius nuo Dienvidsusėjos ir Upytės santakos.

Šaltiniai 

Latvijos piliakalniai
Garsenės valsčius
Kurmiškių piliakalnis

Kurmiškių piliakalnis () – piliakalnis Sėloje, Aknystos savivaldybės teritorijoje, Garsenės valsčius, Latvija,  22 km į šiaurės rytus nuo Rokiškio. Saugomas valstybės, valstybinės reikšmės kultūros paminklas, VKPAI Nr. 901.  Pasiekiamas keliu P73 Subatė – Vecumniekai, ties Zujų ežeru pasukus pietvakarių kryptimi link Garsenės, už jos 1,5 km – į pietus, 1,2 km nuo sienos su Lietuva.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje (altitudė – 130,3 m) Dienvidsusėjos intako Lačupytės krante.

Šaltiniai 

Latvijos piliakalniai
Garsenės valsčius
Kojai

Kojai - viena iš septynių šiaurės albanų genčių, gyvenančių Malesijoje (Albanija ir rytų Juodkalnija). Kojai yra albanų katalikų gentis, dar vadinama Koja e Kuçit. Kuçit nurodo, kad gentis susijusi su Kučio kalnu. Kojų genties žmonės yra kilę iš Kelmendo genties. 

Serbiškai ir juodkalniškai kojas vyras vadinamas kojan, o kojė moteris - kojane. 

Kojai kartu su kitais albanais krikščionimis ir slavais šimtus metų kovojo prieš osmanų okupaciją, stengėsi išlaikyti katalikišką tapatumą. Kojas Pretash Zeka Ulaj buvo vienas iš Malesijos pajėgų vadų, 1911 m. vadovavusių Dečičo mūšyje, kartu su garsiuoju hotu Ded Gjo Luli. Dokë Preci Krcaj, Cakë Uci Ivanaj, Gjeto Toma Kolcaj, Tomë Uci Ivanaj, Kolë Doka Marashaj, Marash Leca Gjokaj ir Gjeto Gjeka Ivanaj, žuvę Dečičo mūšyje, vadinami Septyniais kojų didvyriais.

Kojų genties pavardės 
 Ulaj (serbiškas variantas - Uljaj ar Ul(j)ević) - genties vėliavininkai. Kilę iš Vukël gyvenvietės šiaurės Albanijojue. Jų giminaičiai yra Ahmetajt / Ahmetovići, Bruçajt / Bručevići, Çelajt / Čelići, Goçaj / Gočević, Gjonbalajt / Đonbalići, Lekajt / Lekovići, Selimajt / Selimovići, Qosajt / Ćosovići, Vuçetajt / Vučetovići (visi gyvena Plavo ir Gusinės apylinkėse).
 Kolçaj (serbiškas variantas - Koljčević) - kilę iš Marashajt / Maraševići.
 Nucullaj (serbiškas variantas - Nuculović) - Nikajt/Nikići ir Pajajt/Pajovići yra šios giminės atšaka.
 Marashaj (serbiškas variantas - Marašević)
 Ivanaj (serbiškas variantas - Ivan(ov)ić) - dalis jų palikuonių persikėlė į Plavą ir Gusinę.
 Lucaj (serbiškas variantas - L(j)ucević, Ljucović)
 Krcaj (serbiškas variantas - Krcić) - Gorvokaj / Gorvoković klano atšaka. Dalis persikėlė į Plavą ir Gusinę. 
 Gjokaj (serbiškas variantas - Đokić)
 Gjeloshaj (serbiškas variantas - Đelošević)
 Gorvokaj - šio kalno atšaka yra Krcaj / Krcić klanas
 Nikaj (serbiškas variantas - Nikić) - Nucullaj / Nuculović klano atšaka.

Juodkalnijos gentys ir klanai
Goran Jerković

Goran Jerkovic (g. 1986 m. lapkričio 10 d.) – serbų kilmės Prancūzijos futbolininkas, žaidžiantis Tauragės „Tauro“ komandoje puolėjo pozicijoje.

Prieš pasirašydamas kontraktą su  Vilniaus „Žalgiriu“ atstovavo Prancūzijos ir Belgijos žemesnių divizionų ekipoms. 2010 m. birželio mėnesį per A lygos rungtynes su „Šiauliais“ futbolininkas patyrė sunkią priekinio kryžminio raiščio ir vidinio menisko traumą ir iškrito iš rikiuotės mažiausiai pusei metų. Atsigavęs po traumos 2011 m. sezone pratęsė kontraktą su „Žalgiriu“, tačiau vėliau kontraktas abipusiu susitarimu buvo nutrauktas.. Tarpsezonio metu puolėjas pasirašė kontraktą su Tauragės „Tauro“ ekipa. Po sėkmingos sezono pabaigos "Tauro" ekipoje, kai puolėjas įmušė net 17 įvarčių, perėjo į Irano klubą Esteghlal.

Šaltiniai 
 „Žalgirio“ puolėjui sezonas baigėsi.

Nuorodos 
 Statistika iš www.futbolinis.lt

Prancūzijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Kaldabrūnos piliakalnis

Kaldabrūnos piliakalnis su gyvenviete () – piliakalnis Sėloje, Jėkabpilio savivaldybės teritorijoje, Rubenės valsčius, Latvija,  22 km į šiaurės rytus nuo Rokiškio. Saugomas valstybės, valstybinės reikšmės kultūros paminklas, VKPAI Nr. 932.  Pasiekiamas keliu P72 Ilūkstė – Jėkabpilis, už Vaveriešių ties Saulrietais pasukus šiaurės rytų kryptimi, už 0,4 km, prie Sėlių kapinių.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje (altitudė – 107,2 m, nuo papėdės 8 m) Pūdanupės kairiajame krante. Piliakalnį žvalgęs archeologas Janis Grauduonis rado I a. pirmosios pusės gyvenimo pėdsakų. Piliakalnio aikštelė 50 m ilgio, pietinėje jos pusėje rasta įtvirtinimų su akmenimis pėdsakų. Įėjimas buvo iš rytų pusės, kur terasa nulėkštinta. Piliakalnio trijose pusėse yra senovės gyvenvietė, kurios kultūrinis sluoksnis siekia 1 m. Piliakalnyje jis plonesnis.

Piliakalnis stovi privačioje žemėje.

Šaltiniai 

Latvijos piliakalniai
Rubenės valsčius
Dignajos piliakalnis

Dignajos piliakalnis ir gyvenvietė () – piliakalnis Sėloje, Jėkabpilio savivaldybės teritorijoje, Dunavos valsčius, Latvija.  Saugomas valstybės, valstybinės reikšmės kultūros paminklas, VKPAI Nr. 891.  Pasiekiamas keliu Kūliniai – Jėkabpilis, 600 m už Putramų, prie Kusinių ir Balinių.

Piliakalnis 
Dignajos piliakalnis − tai atskira kalva (altitudė – 103,8 m), esanti apytiksliai už 500 m į vakarus nuo Dauguvos kairiojo kranto. Anot vietos legendų, šį piliakalnį ir kitapus upės stūksantį Jersikos piliakalnį sieja požeminis kelias. 

1924 m. Dignajos piliakalnį žvalgė Ernestas Brastinis. 1939 m. jį tyrė Elvyra Šnuorė. Nustatyta, kad piliakalnyje gyventa jau II tūkstm. pr. m. e. viduryje. Pirmiausia kalno šlaitai esą naudoti tik apsaugai nuo vėjų, vėliau kurta medinių įtvirtinimų sistema, statyti stačių rastų sienų pastatai. Tuos laikus primena rastas Augšzemės tipo akmeninis kirvis. Vėliau apgyvendinta piliakalnio aikštelė. 

Piliakalnio papėdėje buvusioje Dignajos senovės gyvenvietėje intensyviausiai gyventa V–IX a., kuomet žemių ir mediniai įtvirtinimai pasiekė Dauguvos krantą. Tuo metu gyvenvietė išsiplėtė, jos teritorijoje ankstesnis žemės paviršius vietomis užpiltas iki 1 m storio grunto sluoksniu, uždengusiu ankstesnių laikų terasas ir pylimus. XI–XII a. papilio gyvenvietė sunyko, tuo tarpu Dignajos medinę pilį statę sėliai, taip pat Polocko kunigaikštystės rusėnai ir kiti šių vietų gyventojai šioje pilyje gyveno bei Dignajos piliakalnį gynybai naudojo bent iki XIII a. pradžios.

XIV a. ant Dignajos piliakalnio savo pilį buvo pasistatęs Livonijos ordinas.

Literatūra 
 Šnore, E. Dignājas pilskalns: īss pārskats par 1939 g. izrakumiem. / Senatne un māksla. Rīga, 1939., T. 4, p. 46-64.
 Шноре, Э. Асотское городище. Рига, 1961.
 Vasks, A. Izrakumi Dignājas pilskalna apmetnē. / ZAM 1988 un 1989. Rīga, 1990, p. 
 Vasks, A. Dignājas pilskalna apmetnē. / ZAM 1988 un 1989. Rīga, 1992, p. 107-109.

Šaltiniai 

Latvijos piliakalniai
Dunavos valsčius
Gribtainių piliakalnis

Gribtainių, Gribtanių piliakalnis, Saukos piliakalnis () – piliakalnis Sėloje, Viesytės savivaldybės teritorijoje, Elkšnių valsčius, Latvija, Saukos ežero rytiniame krante.  Saugomas valstybės, valstybinės reikšmės kultūros paminklas, VKPAI Nr. 900.  Pasiekiamas keliu Druvos – Sauka – Viesytė ties Mazgrigtainiais.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas 11 m aukščio atskiroje kalvoje Saukos ežero rytiniame krante, iš pietų ir šiaurės apsaugotoje nedidelių upelių, iš rytų – pelkės. Piliakalnį 1898 m. lankė Augustas Bilenšteinas, 1924 m. birželio 20 d. žvalgė Ernestas Brastinis, 1968 m. nedidelius tyrimus atliko Janis Grauduonis. Nustatyta, kad piliakalnis apgyvendintas II a., vėliau daug kartų tvirtintas, todėl aikštelė ir šlaitai gerokai pakeisti. Rasta šiek tiek keramikos.

Piliakalnio vakarų šlaitą skalauja ežero vandenys. Į rytus nuo piliakalnio yra kitas kalnelis, kuris, kaip manoma, buvo naudojamas kulto reikalams. 1,3 km į rytus yra akmuo su „velnio pėda“, 1,7 km – 165,4 m aukščio Ormanių kalnas.

Šaltiniai 

Latvijos piliakalniai
Elkšnių valsčius
Mirko Vučinić

Mirko Vučiničius (g. 1983 m. spalio 1 d.) – Juodkalnijos futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje, nors kartais žaidžia kairiuoju saugu. Nuo 2015 m. žaidžia Al Jazira Club komandoje JAE.

Karjerą pradėjo gimtojo miesto klube FK Sutjeska Nikšić. Jau kitame sezone išvyko į Italiją, US Lecce klubą, kuriame tapo vienu iš atakų lyderių. 2006 m. žaidėjas perėjo į vieną iš Serie A lyderių AS Roma. Pirmame sezone rungtyniavo nedaug, gydėsi traumas. Vėliau pasikeitus komandos taktiniam planui Vučiničius įsitvirtino pagrindinėje sudėtyje ir tapo rimta grėsme varžovų gynėjams.

Vučiničius 2005 m. debiutavo Serbijos ir Juodkalnijos rinktinėje ir buvo pretendentas dalyvauti 2006 m. pasaulio čempionate, bet dėl traumos ten nedalyvavo. Atsiskyrus Serbijai ir Juodkalnijai, žaidėjas pasirinko žaisti už savo gimtąjį kraštą ir tapo rinktinės lyderiu ir kapitonu. Jis įmušė pirmąjį juodkalniečių įvartį rinktinės istorijoje ir yra rezultatyviausias jos žaidėjas.

Išnašos

Nuorodos 
 Karjera

Vučinić
Enši tudzi ir miao autonominė prefektūra

Enši tudzi ir miao autonominė prefektūra () yra Kinijos Hubėjaus provincijos (Kinija) kalnuotame pietvakariniame kampe. Per prefektūros šiaurės rytinį kampą teka Jangdzė.

Kinijos autonominės prefektūros
FC Bihor Oradea

Apie kitas dvi komandas, kartais irgi vadintas Crisul Oradea vardu, žr. Crisana Oradea.

Oradios „Bihor“ – buvęs Rumunijos futbolo klubas iš Oradios.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1958 m. 1963 m. prijungtas CSM Crişana Oradea klubas.

2016 m. sausio 12 d. paskelbta, kad klubas bankrutuoja ir yra likviduojamas.

Emblemų kaita

Pasiekimai

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOCCERWAY

Bihor
Pazūkai

Pazūkai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Skaistgirių. Yra Pazūkų koplyčia.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Pažardis

Pažardis – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Kaišiadorių.

Gyventojai

Išnašos 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pažemys (Švenčionys)

Pažemys – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Labanoro, Labanoro girioje, vakariniame Pažemio ežero krante. apylinkėse telkšo Baltas, Rudesėlis, Salaičiai. Praeina Antaliedės–Aukštasalės keliukas.

Įsteigtas Pažemio kraštovaizdžio draustinis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pažemys (Zarasai)

Pažemys – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Degučių, prie kelio . Šiauriau kaimo telkšo ežeras Didysai Pažemėlis, auga saugoma Pažemio pušis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Pažvarkulis

Pažvarkulis – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Lupikų.

Gyventojai

Žymūs žmonės 

 Adolfas Teresius, tautodailininkas, medžio drožėjas

Šaltiniai 

Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Pažvirintys

Pažvirintys – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Betygalos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pečiuliškis (Anykščiai)

Pečiuliškis – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Skiemonių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pečiūniškės

Pečiūniškės – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Rimšės.

Istorija

XX a. pradžioje pateko į Novoaleksandrovsko apskritį, Rimšės valsčių. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Rimšės valsčius).

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Peiliškiai

Peiliškiai – buvęs kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Akmenės.

Istorija 

Viekšnių apylinkės Peiliškių kaimas 1984 m. liepos 25 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Akmenės rajono savivaldybės gyvenvietės
Peldžiai (Kelmė)

Peldžiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Kiaunorių. Atvykimas nuo Šiaulių. Pravažiavus Kiaunorius, matyti rodyklė į kairę: „Pažintinis takas 2“, važiuojama lygiai vieną kilometrą iki staigaus posūkio į kairę. Maždaug nuo čia ir prasidėdavo Peldžiai. Nuo Tytuvėnų; neprivažiavus Kiaunorių, matyti ta pati rodyklė į dešinę pusę.

Istorija 
Minimas 1800 m. Tytuvėnų RKB gimimo metrikų knygoje (1798–1809 m.).

Taip pat paminėtas 1847 m. gyventojų surašyme (околица Пяльдже. Okolica – bajorkaimis). Vienas iš daugelio mirusių Lietuvos kaimų. Pokario metais praktiškai visas kaimas buvo ištremtas.

Geografija 

Kaimas buvo įsikūręs į rytus nuo kelio , 13,5 km. nuo Tytuvėnų. Šiaurėje susisiekia su Agailiais. Rytuose remiasi į Tytuvėnų regioninio parko mišką. Artimiausia upė – Šimša, artimiausias ežeras – Gauštvinis.

Gyventojai

Nuotraukų galerija

Šaltiniai 

 1847 m. Kurtuvėnų Romos katalikų bažnyčios parapijiečių sąrašas. 738 sodybos. Sudarytas klebono J. Vaitkevičiaus.
 Lietuvos TSR Šiaulių apskrities vykdomasis komitetas. Žinios apie administracinius vienetus, įeinančius į apskrities ribas. ŠAA, f. 48, ap. 1, b. 92, l. 71−75.

Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Peldžiūnai

Peldžiūnai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Girkalnio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pelekas (Ignalina)

Pelekas – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Palūšės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Peliagrinda

Peliagrinda – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 11 km nuo Linkmenų.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Pelikonys

''Apie kaimą Molėtų rajone žr. Piliakiemiai.

Pelikonys – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 13 km nuo Buivydžių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Pelyšos II

Pelyšos II – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Surdegio.

Gyventojai

Išnašos 

Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės
Peliuškos

Peliuškos – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Anykščių, prie Elmės upės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pelucmurgiai

Pelucmurgiai – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Trakėnų, šalia kelio .

Etimologija 

Vietovardis galimai kilęs iš pavardės Palùckas, Palùckis, Pelùckas ar pan. ir  (margas = „žemės matas“).

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Kaime gimė Danutė Stanelienė (1922–1994), tarybinė kulkosvaidininkė, Šlovės ordino kavalierė.

Šaltiniai 

 

Kalvarijos savivaldybės gyvenvietės
Pempės (Panevėžys)

Pempės – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Krekenavos, prie kelio .

Stovi Pempių sentikių cerkvė.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Elbridge Gerry

Elbridžas Tomas Geris (; 1744 m. liepos 17 d. – 1814 m. lapkričio 23 d.) buvo amerikiečių politikas ir diplomatas. Demokratas-respublikonas E. Geris buvo išrinktas 5-uoju JAV viceprezidentu, valdant prezidentui Džeimsui Medisonui. Pareigas jis ėjo nuo 1813 metų kovo 4 dienos iki pat savo mirties, po pusantrų metų. Jis buvo pirmasis JAV viceprezidentas nekandidatavęs į JAV prezidentus. Nors tai įvyko ne dėl jo politinio apsisprendimo, o jo mirties.

Geris buvo vienas iš JAV nepriklausomybės deklaracijos ir Konfederacijos straipsnių pasirašytojų. Jis buvo vienas iš trijų žmonių atsisakiusių pasirašyti JAV Konstituciją, nes į ją nebuvo įtrauktas Teisių bilis. Vėliau Geris tapo 9-uoju Masačiusetso gubernatoriumi.

Gerio vardu pavadinta ir praktika gerimanderingas (angl. gerrymandering), kuri reiškia nesąžiningą rinkiminių apylinkių nubraižymą, paremtą rinkėjų prioritetų žinojimu, kad tam tikra politinė jėga gautų daugiau balsų. Pavadinimas kilo iš to, kad Geris, būdamas gubernatoriumi ir norėdamas padidinti savo rėmėjų pergalės rinkimuose galimybes, vieną rinkiminę apylinkę Bostone, Masačiusetso valstijoje, nubrėžė salamandros formos.

JAV viceprezidentai
JAV Tėvai-įkūrėjai
Masačiusetso gubernatoriai
Daniel D. Tompkins

Danielis D. Tompkinsas (; 1774 m. birželio 21 d. – 1825 m. birželio 11 d.) – amerikiečių verslininkas, teisininkas, Kongreso narys, ketvirtasis Niujorko valstijos gubernatorius ir 6-asis JAV viceprezidentas.

Biografija 
Danielis D. Tompkinsas gimė 1774 m. birželio 21 d. Skarsdeile, Niujorko valstijoje, Foks Mydous dvare. Jo tėvai buvo Sara Ana (Hyat) ir Džonatanas Grifinas Tompkinsas. Jo brolis Kalebas buvo JAV Atstovų rūmų narys 1817-1821 m. Danielis baigė Kolumbijos universitetą 1795 m. ir vėliau studijavo teisę pas Džeimsą Kentą ir Piterį Džėjų Munro. 1797 m. jis tapo advokatu ir praktikavo teisę Niujorke. Nors Kentas ir Munro palaikė Federalistų partiją, Tompkinsas buvo demokratas-respublikonas. Jis buvo išrinktas į Kongresą, bet posto atsisakė prieš pradėdamas kadenciją, nes buvo paskirtas į Niujorko Aukščiausiąjį teismą, kur tarnavo 1804-1807 m.

Išnašos 

JAV viceprezidentai
JAV Atstovų rūmų nariai
Niujorko gubernatoriai
Aleksandras Kaunas

Aleksandras Olegovičius Kaunas (; 1985 m. gegužės 8 d.), paprastai vadinamas Saša Kaunu – Rusijos krepšininkas, rungtyniavęs vidurio puolėjo pozicijoje. Rusijos rinktinės žaidėjas.

Baigęs mokyklą pagal mainų programą išvyko į JAV. Jaunystėje žaidė Florida Air akademijos komandoje. Vėliau žaidė Kanzaso, Diuko ir Mičigano universitetų komandose. 2008 m. su Kansas Jayhawks laimėjo NCAA čempionatą. 2008 m. naujokų biržoje 58 šaukimu pakviestas į NBA, Seattle SuperSonics klubą. Tačiau teisės į žaidėją perduotos Cleveland Cavaliers klubui. Tačiau NBA žaidėjas nežaidė ir savo profesionalo karjerą pradėjo Maskvos CSKA, su kuria pasirašė trejų metų kontraktą. Su „Cavaliers“ 2016 m. tapo NBA čempionu, nors klube žaidė nedaug.

2010 m. Saša Kaunas pakviestas į Rusijos rinktinę, su kuria dalyvavo 2010 m. pasaulio čempionate Turkijoje.

Šaltiniai 

Kaunas
Puškinas (miestas)

Puškinas – miestas  Rusijoje, į pietus nuo  Sankt Peterburgo (jam pavaldus nuo 1998 m.). Gausu parkų, rūmų. Yra Puškino muziejus.

Istorija 

Gyvenvietė įsikūrė XVII a. ir turėjo pavadinime suomišką šaknį Saari. 1716 m. minimas kaip Sarskoje Selo (), o liaudies etimologijos paveiktas pavadinimas perdarytas į Carskoje Selo ( – „caro kaimas“), kadangi XVIII a. viduryje imperatorė Jelizaveta čia pasistatydino vasaros rezidenciją. 1918 m. užėjus sovietams carinis pavadinimas pakeistas į Detskoje Selo ( – „vaikų kaimas“), o 1937 m. pervadintas Puškinu poeto A. Puškino (1799–1837) 100-ųjų mirties metinių proga. 1939 m. susprogdinta katedra, atstatyta 2010 m. pagal pradinį projektą.

Architektūra 
1723 m. mieste pastatyti barokiniai Jekaterinos, o 1796 m. – klasicistiniai Aleksandro rūmai. 1791 m. prie Jekaterinos rūmų pristatytas fligelis, kuriame nuo 1811 m. veikė Imperatoriškasis Carskoje Selo licėjus. Aplink rūmų ansamblį įrengti Jekaterinos ir Aleksandro parkai. 1990 m. ansamblis, kaip Sankt Peterburgo istorinio centro dalis, įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą. 1785 m. pastatyti Babolovskių, 1824 m. – Atsarginiai rūmai. Veikia keli XVIII a. ir XIX a. soborai ir cerkvės.

Lietuviai 
Puškino miesto Kazanės kapinėse palaidotas lietuvių poetas Julius Janonis.

Šaltiniai 

Sankt Peterburgas
Rusijos miestai
Perlojus

Perlojus – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Kaltanėnų.

Gyventojai

Išnašos 

Panaikintos Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pernarava (kaimas)

Pernarava – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, išsidėstęs aplink Pernaravos miestelį (rytiniame, pietiniame ir vakariniame pakraštyje).

Gyventojai

Išnašos 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pesčiai

Pesčiai – kaimas šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 2 km nuo į pietvakarius nuo Salantų, prie kelio , dešiniajame Salanto ir kairiajame jo intako Pestupio krante.

Geografija 
Kaimas plyti Salanto dešiniojo kranto aukštumoje. Vakariniu pakraščiu praeina kelias , o šiauriniu – , o centrine dalimis – Žudgalis–Pesčiai–Klecininkai. Šiaurės rytiniu pakraščiu teka Varlupis, o pietvakariniu – Pestupis (abu dešinieji Salanto intakai). Ant Pestupio įrengtas Pesčių tvenkinys. Kaimas ribojasi su Bargaliu, Žudgaliu, Salantais, Žvainiais ir Klecininkais.

Istorija 
Pesčiai () pirmąkart paminėti 1568 m. Kaimas priklausė ribojosi su Salantais, Erlėnais, Juodupėnais, Grūšlauke, Peldiškių miško apyrube ir Platelių valsčiaus kaimais. XVII a. II pusėje – XVIII a. pr. bendro naudojimo kaimo žemių vakarinėje dalyje susiformavo Pesčių užusienis. Kaimas priklausė Salantų dvarui, o nuo 1675 m. – Grūšlaukės dvarui. XVIII a. pab. Pesčiai padalinti į du teritorinius vienetus. Senojo kaimo žemėje įkurtas Grūšlaukės dvaro ūkinis gamybinis padalinys – Pesčių palivarkas (XIX a. tapęs grafų Tiškevičių Grūšlaukės dvaro administraciniu centru), o užusienis tapo savarankišku kaimu.

1750 m. Pesčiuose () buvo 55 (kaime – 46, užusienyje – 9), 1821 ir 1843 m. – 16, 1846 ir 1866 m. – 7 dūmai.

1861 m. kaimas tapo Grūšlaukės valsčiaus Pesčių seniūnijos centru. Jame buvo 335 revizinės sielos (prievolininkai valstiečiai) ir 1523 rėžiai žemės, už kurią valstiečiai ėjo atodirbio prievolę grafų Tiškevičių Grūšlaukės (Pesčių) dvare.

1923 m. Pesčių dvare buvo 1, kaime – 9 kiemai. 1923–1927 m. dvaras išparceliuotas, žemės išdalintos dvaro kumečiams ir Grūšlaukės bei Salantų valsčių Lietuvos kariuomenės kūrėjams savanoriams, kurie naujakurių gyvenvietę pavadino Leliūnais. Senąjį gyvenvietės vardą išsaugojo arčiau Salantų buvęs Pesčių kaimas.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
Gimė
 Kazys Ramonas (g. 1890 m. gegužės 10 d.), Lietuvos kariuomenės savanoris kūrėjas, jaun. puskarininkis.
 Juozapas Sodys (g. 1903 m. lapkričio 10 d.), Lietuvos kariuomenės savanoris kūrėjas, Žemaičių apygardos partizanas. Žuvo 1946 m. gruodžio 17 d. Pesčiuose.

Kultūros paveldas 
 Klecininkų (Pesčių) senosios kapinės
 Koplytėlė su Marijos skulptūra (registrinis kultūros paveldo objektas; XIX a. I pusė).

Šaltiniai

Nuorodos 
 Pesčiai: Kretingos krašto enciklopedija

Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės
Petrašiškės

Petrašiškės – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Aukštadvario, prie kelio .

Gyventojai

Šaltiniai 

Trakų rajono savivaldybės gyvenvietės
Petriškė (Visaginas)

Petriškė – kaimas Visagino savivaldybėje, 9 km nuo Gaidės. Stūkso Petriškės piliakalnis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Visagino savivaldybės gyvenvietės
Petrošiškis (Rokiškis)

Petrošiškis – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Salų.

Gyventojai

Šaltiniai 

Rokiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Petrūniškis

Petrūniškis – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Magučių.

Anksčiau netoliese buvo ir Petrūniškio viensėdis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Pieniuočė

Pieniuočė – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kučiūnų.

Gyventojai

Nuorodos 
 Pieniacze Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom III, psl. 397 (lenk.)

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
FC Inter Sibiu

Sibiu „Inter“ – buvęs Rumunijos futbolo klubas iš Sibiu.

Pasiekimai
 s pusfinalis (1991, 1996 m.)

Nuorodos 
 SOCCERWAY

Inter Sibiu
Blankenfeldės dvaras

Blankenfeldės dvaras () – dvaras Latvijoje, Žiemgaloje, Jelgavos savivaldybė, Vilcės valsčius, prie pat Lietuvos sienos. Pasiekiamas iš Joniškio rajono savivaldybės Vaineikių kaimo, arba nuo kelio E77 Tilžė – Ryga Elėjoje pasukus į vakarus, į kelią P103 Bauskė – Duobelė ir 5-ame kilometre pietų kryptimi.

Istorija 
Rašytiniuose šaltiniuose Blankenfeldė pirmą kartą paminėta 1462 m.; tada ji priklausė Ernstui fon Medemui (Ernst von Medem). 1711 m. šio dvaro savininkas buvo Otas Kristoferis fon Medemas (Otto Christopher von Medem). 1738 m. dvaras parduotas E. J. fon Butlarui (Ernst Johann von Buttlar), o 1742–1743 m. – K. F. fon Manteifeliui-Scėgei (Christopher Friedrich von Manteuffel-Szoege). 1791 m. dvaras vėl parduotas, šį kartą Rusijos karališkosios kanceliarijos patarėjui, Maltos ordino riteriui baronui A. fon Kionigfelsui (Andreas von Königfels), kurio giminei jis priklausė iki 1840 m. Tais metais dvaras buvo parduotas Vilhelmui fon Hanui (Wilhelm von Hahn). Jo šeima dvare šeimininkavo iki 1920 m. žemės reformos.

Ponų name 1804–1805 m. du kartus buvo apsistojęs tremtyje gyvenęs Prancūzijos karalius Liudvikas XVIII.

Rūmai 
Iki šių dienų išlikę dvaro pastatai, statyti XVIII a. viduryje. Priešais ponų namą yra uždaras kiemas, kurį supa ūkiniai pastatai, mūrinė tvora, likusi iš senojo dvaro ansamblio, ir maži paviljonai kampuose, statyti XIX a. Vartų bokštas pastatytas XX a. pradžioje. Senojo ponų namo vietoje 1743 m. atsirado iki šių dienų išlikęs santūrios baroko formos ponų namas. XIX a. viduryje pastatytas namo priestatas, perstatytas stogas. Šiame pastate išliko pirmoji interjero apdaila (vėlesniais laikais ji buvo keičiama) – parketas, lubų plafonas su profilio juosta, medžio inkrustacijos durys, XIX a. pradžios klasicizmo stiliaus piešiniai salėje, XIX a. langai ir durys. 

Dvaras iš kitų Latvijos dvarų išsiskiria tuo, kad čia gausu mažosios architektūros formų, pvz.: įvažiuojamieji vartai, arbatos paviljonai, grota, vieninteliai Latvijoje rokoko stiliaus kalti geležiniai sodo varteliai.  

Dvarui priklauso 36 ha žemės, iš kurios 14 ha ariama. 2009 m. pradėta dvaro parko rekonstrukcija.

Šaltiniai 

Vilcės valsčius
Latvijos dvarai

Nuorodos 
 Blankenfeldės dvaras
  Loreta RIPSKYTĖ, Dvarus bejungia klaidžiojanti raganos vėlė, Šiaulių kraštas, 2017 m. birželio 17 d.
2012 m. Afrikos Tautų taurė

2012 m. Afrikos Tautų taurė – 28-asis Afrikos Tautų taurės turnyras, vykęs Gabone ir Pusiaujo Gvinėjoje 2012 m. sausio 21-vasario 12 dienomis, 4 miestuose.

Šį turnyrą surengti konkuravo taip pat Angola, Libija ir Nigerija. Angolai atiteko 2010 m. čempionatas, Libijai – 2013 m. Nigerija palikta kaip atsarginis variantas, jei dėl kokių nors priežasčių Gabonas ir Pusiaujo Gvinėja būtų negalėjęs surengti čempionato.

Dar prieš čempionatą tapo aišku, kad 2012 m. nauja komanda taps Afrikos čempione, nes 3 čempionatus iš eilės laimėjęs Egiptas neįveikė atrankos ciklo. Be to, į čempionatą nepateko tokios tituluotos komandos kaip Nigerija, Kamerūnas, Pietų Afrikos Respubika.

Nugalėtojais pirmą kartą istorijoje tapo Zambijos futbolininkai, finale po baudinių serijos nugalėję Dramblio Kaulo Krantą (2006 m. jie po baudinių taip pat pralaimėjo Egiptui). Zambijos futbolininkai savo pergalę dedikavo netoli Gabono žuvusiems 1993 m. aviakatastrofoje. Dramblio Kaulo Kranto futbolininkai pralaimėjo, nors per visą čempionatą nepraleido nei vieno įvarčio.

Stadionai 
Čempionatas vyko 2 Gabono ir 2 Pusiaujo Gvinėjos miestuose.

Komandų sudėtys

Atranka 

Atranka į Afrikos Tautų taurę vyko nuo 2010 m. liepos 1 d. iki 2011 m. rudens. Nors Togo rinktinei CAF pritaikė sankcijas, vėliau jos atšauktos ir rinktinė dalyvavo atrankoje.

Patekusios komandos 

  (kaip šeimininkai)
  (kaip šeimininkai)

Grupės etapas

A grupė

B grupė

C grupė

D grupė

Atkrintamasis etapas

Ketvirtfinaliai

Pusfinaliai

Varžybos dėl 3 vietos

Finalas

Įvarčių autoriai 

3 įvarčiai

  Manucho
  Didier Drogba

  Pierre-Emerick Aubameyang
  Cheick Diabaté
  Houssine Kharja

  Christopher Katongo
  Emmanuel Mayuka

2 įvarčiai

  André Ayew
  John Mensah
  Abdoul Camara
  Sadio Diallo

  Ihaab Boussefi
  Ahmed Saad Osman
  Mohamed Ahmed Bashir

  Mudather El Tahir
  Youssef Msakni

1 įvartis

  Mateus
  Mogakolodi Ngele
  Dipsy Selolwane
  Issiaka Ouédraogo
  Alain Traoré
  Wilfried Bony
  Emmanuel Eboué
  Gervinho
  Salomon Kalou
  Yaya Touré
  Javier Balboa
  Kily
  Randy

  Daniel Cousin
  Bruno Mbanangoyé Zita
  Eric Mouloungui
  Stéphane N'Guéma
  Emmanuel Agyemang-Badu
  Asamoah Gyan
  Mamadou Bah
  Naby Soumah
  Ibrahima Traoré
  Garra Dembélé
 Seydou Keita

  Bakaye Traoré
  Younès Belhanda
  William N'Gounou
  Deme N'Diaye
  Dame N'Doye
  Moussa Sow
  Issam Jemâa
  Saber Khelifa
  Khaled Korbi
  James Chamanga
  Rainford Kalaba
  Stophira Sunzu

 Į savo vartus
  Bakary Koné (Dramblio Kaulo Kranto naudai)

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali 2012 m. Afrikos Tautų taurės svetainė

Afrikos futbolo čempionatai
Afrikos Tautų taurė
Gabono sportas
Pusiaujo Gvinėjos sportas
Pigainiai

Pigainiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Ariogalos.

Istorija 

Kaimas pirmą kartą minimas 1581 m.

Gyventojai

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pikiškės

Pikiškės – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Vydenių, 1 km į šiaurę nuo Krivilių, prie kelio į Kijučius ir Nočios aukštupio.

XIX a. šlėktų okolica Lydos apskrities Kaniavos valsčiuje.

Gyventojai 
Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 37 žmonės, iš kurių visi buvo užrašyti lenkais.

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Piktagalys (Kavarskas)

Piktagalys – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Kavarsko. Vakariniame pakraštyje stūkso Piktagalio piliakalnis, aptiktas Piktagalio senkapis.

Etimologija 

Senieji kaimo gyventojai juokaudami pasakydavo: „piktas galas“. Gal dėl piktų gyventojų kaimas ir turi tokį pavadinimą.

Gyventojai

Žinomi žmonės 
 Juozas Maldžius (1862-1942), knygnešys
 Jonas Kadžionis-Bėda (1928–), Lietuvos partizanas, politinis kalinys

Šaltiniai 

Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės
Piktaraistis

Piktaraistis – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Dubingių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Piktavyžis

Piktavyžis – buvęs kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Rumšiškių, šalia geležinkelio Kaunas–Vilnius.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Piliakalnis II

Piliakalnis II – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, netoli Aukštadvario.

Gyventojai

Išnašos 

Trakų rajono savivaldybės gyvenvietės
Pilypai (Švenčionys)

Pilypai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Švenčionėlių, prie kelio  ir Rudelės upelio.

Gyventojai 

Žymūs žmonės
 Pilypuose 1910 m. vasario 12 d. gimė Lietuvos etnologė, habilituota humanitarinių mokslų daktarė Pranė Dundulienė.

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pinciškės

Pinciškės – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Gudelių.

Istorija

Gyventojai

Šaltiniai 

Kazlų Rūdos savivaldybės gyvenvietės
Pinigėliai

Pinigėliais vadinami kaimai Panevėžio rajone:

 Pinigėliai I,
 Pinigėliai II.
Pipirai (Kretinga)

Pipirai – kaimas rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, į vakarus nuo Kūlupėnų, prie geležinkelio Kretinga–Šiauliai.

Geografija 
Iš šiaurės ir vakarų kaimą supa Kūlupėnų miškai. Centrine dalimi teka Šukupis (Akmenos kairysis intakas). Pietrytiniu pakraščiu praeina geležinkelis Kretinga–Šiauliai ir kelias Kretinga–Salantai, šiauriniu pakraščiu – kelias Kūlupėnai–Darbėnai.

Istorija 
XVIII a. Asteikių kaimo šiaurės vakariniame pakraštyje, bendro naudojimo ganyklų ir miško žemėje susiformavo Pipirų užusienis, pirmą kartą paminėtas 1771 m. Kretingos grafystės inventoriuje. Gyvenvietės pavadinimas kilo iš asmenvardžio Pipiras daugiskaitinės formos.

Užusienis priklausė Kretingos valsčiui ir Kretingos parapijai. 1846 m. jame buvo 2 dūmai. XX a. pradžioje užusienis tapo savarankišku kaimu.

Sovietmečiu kaimo šiaurinėje dalyje pastatytas Kūlupėnų tarybinio ūkio gyvulininkystės kompleksas, kuris šiuo metu privatizuotas.

Gyventojai

Kultūros paveldas 
Pipirų senosios kapinės (XVIII–XIX a.).

Šaltiniai

Nuorodos 
Irena Šeškevičienė. Didieji Žalimai – paskutinio Lietuvos partizano buveinė // Pajūrio naujienos, 2009, birželio 19
 

Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės
Pipiriškė

Pipiriškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kazokinės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Pypliai (Širvintos)

Pypliai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Gelvonų. Yra Pyplių koplyčia.

Gyventojai

Žymūs žmonės 

 Ipolitas Užkurnys (1926–2004), tautodailininkas, medžio drožėjas.

Šaltiniai 

Širvintų rajono savivaldybės gyvenvietės
Ylė

Ylė () – gyvenvietė pietvakarių Latvijoje, Žiemgaloje, Duobelės savivaldybėje, 46 km į pietvakarius nuo Jelgavos, 12 km nuo Bėnės geležinkelio stoties. Ylės valsčiaus centras.  Veikia Ylės pagrindinė mokykla, Tautos namai, sporto klubas.

Istorija 
Ylė pirmąkart paminėta 1530 m., kai Vokiečių ordino magistras Valteris fon Pletenbergas Ylės ir Slagūnės žemes išnuomojo Zandersui Netelshorstui, kuris Imų kalne ir pastatė pirmuosius Ylės dvaro rūmus. Lenas vėliau dar padidintas. Pagal 1692 m. testamentą dvaras tapo Georgo Kristofo fon Netelhorsto nuosavybe. Šiaurės karo metu dvaras nuniokotas. 1704–1705 m. pastatyti iš esmės nauji dvaro rūmai. Nuo 1710 m. dvarą valdė Georgas Frydrichas fon Titinhofas–Šėlis ir jo palikuonys. 1826 m. dvaro savininkas Karlis Otas Gebhardas fon Herneris dvarą paliko nepilnamečiui sūnui Otokarui Johanui Francui, už kurį dvarą valdė motina Elizabetė Otilija fon Herner. 1861 m. greta senųjų baigti statyti nauji dvaro rūmai su dviem bokštais ir žiemos sodu. Nuo 1866 m. dvarą valdė Otokaras Johanas Francas fon Herneris. 1920 m. dvaras nusavintas, 1923 m. dvaro rūmuose įsteigta Ylės plaučių ligų sanatorija, bet sanatorijos gydytojas Liudvigas Kalninis darbų praktiškai nepradėjo, todėl 1929 m. balandžio 23 d. dvaras perduotas Tuberkuliozės draugijai. Rūmuose įvestas centrinis šildymas, vandentiekis, kanalizacija, bet nugriautas vienas bokštų ir pastatyta elektros stotis. 1940 m. TSRS okupavus Latviją sanatorija dar kartą nusavinta ir perduota sveikatos ministerijai. 1944 m. TSRS kariuomenės artilerija nugriovė antrąjį bokštą ir dešinįjį rūmų sparną. Sanatorijos pastatai ir teritorija buvo suniokota. 1945–1976 m. dvaro rūmuose veikė sanatorija „Ylė“. 1976 m. sausio 1 d. pastatuose įsteigta narkomanų ir alkoholikų priverstinio gydymo ligoninė. 1992 m. liepos 1 d. ji reorganizuota į Socialinės ir psichologinės pagalbos centrą, 2002 m. sausio 30 d. – į Socialinės rūpybos centrą.

Ylės liuteronų bažnyčia pastatyta 1682 m., 1905 m. sudeginta, ją tyrinėjo Augustas Bilenšteinas. Ylėje 1837–1845 m. gyveno Dainų tėvas Krišjanis Baronas, kapinėse palaidotas jo tėvas Juris Baronas.

Galerija

Šaltiniai 

Duobelės savivaldybės gyvenvietės
Ylės valsčius
Sartas (upė)

Sartas () – upė Prancūzijojos šiaurės vakarinėje dalyje. Sartas – viena iš Meno upę sudarančių upių (Luaros baseinas). Prasideda Orno departamente, Mulin la Maršo apylinkėse. Vingiuoja pietų, pietvakarių kryptimi per Sarto bei Meno ir Luaros departamentus. Ties šiauriniu Anžero pakraščiu susilieja su Majenu ir sudaro Luaros intaką – Meną. Laivuojama žemiau Le Mano miesto.

Pagrindiniai intakai:
 dešinieji – Evras
 kairieji – Jusnas, Luaras

Prie Sarto įsikūrę miestai: Alansonas, Frenė prie Sarto, Le Manas, Sablė prie Sarto, Anžeras.

Išnašos 

Prancūzijos upės
FK Kolubara Lazarevac

Lazarevaco „Kolubara“ – Serbijos futbolo klubas iš Lazarevaco.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1919 m. 

Nuo 2006–2007 m. Serbijos čempionatuose žaidė trečios arba antros pakopos pirmenybėse.

2020–2021 m. sezone užėmė antrą vietą Pirmoje lygoje ir iškovojo teisę žaisti Superlygoje.

2021–2022 m. įvyko istorinis debiutas Superlygoje. Po pirmojo etapo liko dešimti.

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia juoda žalia apranga.

Pasiekimai 
 s pusfinalis (2006 m.)

Sezonai

Serbijos pirmenybėse

|}

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Kolubara
Kevelės šaltiniai

Kevelės šaltiniai, Karališkieji šaltiniai () – šaltiniai Latvijoje, Žiemgaloje, 3 km į šiaurės rytus nuo Kevelės, 4 km į šiaurės vakarus nuo Vecaucės, Vytinių valsčiuje, Duobelės savivaldybėje.

Šaltiniai 
Kambaro kalvos šlaite susidariusioje 4 m pločio ir 6 m ilgio duobėje trykšta devyni šaltiniai, septyni iš jų atskirti XVIII a. iš akmenų sumūrytu tilteliu, akmenimis išmūryta ir duobė. Du šaltiniai trykšta žemiau tiltelio, per kurį nusidriekė ir apie 15 cm storio eglės šaknis. Visi šaltiniai susilieja į vieną upelį, kurio vaga taip pat išgrįsta akmenimis, ir nuteka į kalno papėdėje esantį Rūdajų ežerėlį, o iš jo į Vadaksties intaką Lyguotnės upę.

Istorija 
Šaltiniai žinomi nuo senų laikų, dar viduramžiais gyventojai jų vandeniu gydė skaudančias vietas, žaizdas, akių ligas. 

Legenda pasakoja, kad Kevelės šaltinių vandeniu buvo išgydytas Šiaurės karo mūšyje sužeistas Švedijos karalius Karolis XII, kuriam jo gydytojai jau nebegalėjo padėti. Nuo tada šaltiniai pradėti vadinti Karališkaisiais.

Šaltiniai 

Latvijos gamtos paveldas
Vytinių valsčius
FK Badnjevac

Badnevaco FK – Serbijos futbolo klubas iš Badnevaco.

Pasiekimai
 s pusfinalis (1996 m.)

Sezonai

Serbijos pirmenybėse

|}

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia balta raudona apranga.

Nuorodos 
 SOCCERWAY

Badnjevac
FK Novi Sad

Novi Sado FK – Serbijos futbolo klubas iš Novi Sado.

Istorija

Pasiekimai

 s pusfinalis (1996 m.)
 s pusfinalis (1964, 1977 m.)

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia balta žalia apranga.

Nuorodos 
 SOCCERWAY

Novi Sad
Pjūklai

Pjūklai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Šimonių.

Gyventojai

Išnašos 

Kupiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Plaštaka (Anykščiai)

Plaštaka – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 14 km į pietvakarius nuo Kurklių, šalia Plaštakos upelio ir Plaštakos ežero, pietrytiniu pakraščiu glaudžiasi prie Karališkių ežero, pietvakariniu – prie Kapustinų ežero Praeina kelias . Senosios kaimo kapinės neveikiančios, laidojimo ženklų nelikę.

Istorija 

1923 m. kaime buvo 25 sodybos. 1932 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius, tada turėjo 364,7 ha žemės. Šalia kaimo buvo ir Plaštakos dvaras, kuriame 1923 m. buvo 1 sodyba su 68 gyventojais, nuo XIX a. pabaigos dvarą valdė Sokolovskių (Sakalauskų) giminė. Dvaro rūmai sudegė 1944 m.

1926–1929 m. Plaštakoje veikė pradžios mokykla.

Gyventojai

Šaltiniai 

Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės
Platakiai

Platakiai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, Žemaitijos nacionaliniame parke, 8 km nuo Alsėdžių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Plungės rajono savivaldybės gyvenvietės
Plateliai (kaimas)

Plateliai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, greta Platelių miestelio.

Gyventojai

Išnašos 

Plungės rajono savivaldybės gyvenvietės
Plekaičiai

Plekaičiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km į pietryčius nuo Tytuvėnų, prie Šušvės aukštupio. Aplink dunkso Šiluvos-Papušynio miškai, durpynų masyvai (Šiluvos tyrelis, Tytuvėnų tyrelis, Sulinkių pelkė).

Kaime telkšo nedidelis Plekaičių tvenkinys. Vieškeliai į Tytuvėnus, Šiluvą, Medsodžius, Antaniškius.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Plikeliai

Plikeliai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 5 km nuo Linkuvos.

Gyventojai 
Plikeliai, kelias.JPG|Kelias pro sodybą

Šaltiniai 

Pakruojo rajono savivaldybės gyvenvietės
Plikšilis

Plikšilis – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Pašilėnų. 

Plikšilio miško 13 kvartale auga saugoma Martyno pušis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Plingiai

Plingiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Girkalnio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Plyniai (Marijampolė)

Plyniai – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 5 km nuo Padovinio.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Plyniuose 1903 m. lapkričio 10 d. gimė Kauno vyskupas (augziliaras) ir Bosanos vyskupijos titulinis vyskupas, kanonistas Vincentas Brizgys.
 Plyniuose 1917 m. gruodžio 2 d. gimė chemikas, Vokietijos lietuvių bendruomenės ir Bendrojo Amerikos lietuvių fondo Čikagoje veikėjas Petras Brizgys.

Šaltiniai 

Marijampolės savivaldybės gyvenvietės
Plumpiai

Plumpiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Vaiguvos.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Plumpiuose 1938 m. spalio 24 d. gimė Lietuvos inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras Vytautas Giniotis.

Šaltiniai 

Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Pocauskai

Pocauskai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 9 km į pietryčius nuo Skapiškio, prie Vaduvos upelio.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Pocauskuose 1937 m. vasario 12 d. gimė Lietuvos žurnalistas, keliautojas, redaktorius Eimutis Balaišis.

Šaltiniai 

Kupiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Pociškė (Švenčionys)

Pociškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurę nuo Adutiškio, tarp Adutiškio miškų ir Gailiškės miško. Šalia teka upeliai Audenėlė ir Karklės upelis. Praeina kelias .

Gyventojai 

XIX a. pab. kaime buvo 12 sodybų su 105 gyventojais (100 katalikų, 5 žydai).

Žymūs žmonės
 Leon Żebrowski (1876–1954), kunigas
 Albertas Skyrelis (1936–2012), poetas, satyrikas ir humoristas.

Nuorodos 
 Pociszki Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom VIII, psl. 350 (lenk.)

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pociūnai (Ignalina)

Pociūnai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Griškiškės.

Istorija 
XX a. pr. įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Vidžių valsčius).

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Pociūnai (Krekenava)

Pociūnai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Krekenavos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Podubičiai

Podubičiai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Dubičių, Dainavos girioje, šalia Tabalio ir Tabalėlio ežerų bei juos juosiančios pelkės.

Istorija 
XIX a. pab. buvo bajorkaimis (akalyčia).

Gyventojai 
Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 31 žmogus, iš kurių 20 buvo užrašyti lenkais ir 11 lietuviais.

Nuorodos 
 Podubicze Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom VIII, psl. 474 (lenk.).

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Trindadė

Trindadė () − miestas San Tomėje ir Prinsipėje, San Tomės saloje. Mė Sočio rajono administracinis centras.

Gyventojų − 6 636 (2005). Trindadė yra antras pagal gyventojų skaičių miestas po San Tomės. Trindadę su sostine San Tome ir kitais didesniais miesteliais jungia geri plentai.

San Tomės ir Prinsipės miestai
Killyleagh Youth FC

Kililėjaus „Youth“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Kililėjaus kaimo.

Pasiekimai
 s pusfinalis (2002 m.)
Šaltiniai:

Išnašos

Nuorodos 
 Soccerway

Killyleagh
Loughgall FC

Laugolo FC – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Laugolo.

Istorija
1967 m. įkurtas klubas. Ilgą laiką žaidė regioninėse lygose. Vėliau pateko į antrą pakopą. Aukščiausioje šalies lygoje debiutavo 2004 m. Joje ilgam įsitvirtinti nepavyko ir po trijų sezonų elito divizione iškrito į žemesnę pakopą. Žaidžia antros pakopos pirmenybėse.

Apranga 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai – 1) namuose, 2) svetur

Pasiekimai
 s pusfinalis (1997 m.)

Sezonai

Šiaurės Airijos pirmenybėse 

|}
Šaltiniai:

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Loughgall
San Tomės ir Prinsipės demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie San Tomės ir Prinsipės demografiją.

Gyventojų skaičius: 212 679 (2010 m. apskaičiavimai)

Struktūra pagal amžių:
 0-14 m.:  46,9 %
 15-64 m.: 49,7 %
 65 m. ir daugiau: 3,5 % (2010 m. apsk.)
 
Amžiaus mediana:
 bendra: 17,5 m.
 vyrų: 17 m.
 moterų: 17,9 m. (2010 m. apsk.)

Metinis populiacijos prieaugis: 3,093 % (2010 m. apsk.)

Gimstamumas: 38,54 gimimo/1000 gyv. per metus (2010 m. apsk.)

Mirtingumas: 5,8 mirtys/1000 gyv. per metus (2010 m. apsk.)

Migracija (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -1,81 migranto/1000 gyv. (2010 m. apsk.)

Miestuose gyvenančių žmonių procentas: 61 % (2008 m. apsk.)

Lyčių pasiskirstymas:
 Gimimo metu: 1,03 vyro vienai moteriai
 Jaunesniems nei 15 metų: 1,03 vyro moteriai
 15-64 metų: 0,97 vyro vienai moteriai
 65 metų ir vyresniems: 0,86 vyro vienai moteriai
 Visai populiacijai: 1 vyras vienai moteriai (2010 m. apsk.)

Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus: 37,12 mirusiųjų/1000 gimimų (2010 m. apsk.)

Vidutinė gyvenimo trukmė:
 bendra: 68,32 m.
 vyrų: 66,65 m.
 moterų: 70,04 m. (2010 m. apsk.)

Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:
 bendras: 84,9 %
 vyrų: 92,2 %
 moterų: 77,9 % (2001 m. surašymas)

Šaltiniai 
 CŽV pasaulio faktų knyga: San Tomė ir Prinsipė 

San Tomė ir Prinsipė
Valstybių demografija
Nevešas

Nevešas () − miestas San Tomėje ir Prinsipėje, San Tomės saloje; Lembos rajono administracinis centras.

Nevešas yra uostas su išvystyta pramone. Nevešas yra trečias pagal gyventojų skaičių miestas po San Tomės ir Trindadės.

Neveše yra mokyklos, kolegijos, licėjus, gimnazija, bažnyčios ir keletas miesto aikščių.

San Tomės ir Prinsipės miestai
Skeldos

Skeldos – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Degučių, prie Antalieptės marių. Išlikusios senos kaimo kapinaitės.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Skeldose 1941 m. vasario 3 d. gimė Lietuvos chirurgas, nefrologas, urologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras Balys Dainys.

Šaltiniai

Literatūra 
 Skeldos (sud. Milda Pošytė). - Vilnius: A. Malinausko individuali įmonė, 2006. - ISBN 9955-580-27-5

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Santo Antonijus

Santo Antonijus () − miestas San Tomėje ir Prinsipėje, Prinsipės saloje, prie Paljotos upės; Pagės rajono administracinis centras.

1753−1852 m. Santo Antonijus buvo svarbiausias miestas visoje kolonijoje.

Miestas žymus savo kolonijine architektūra ir bažnyčiomis, didžiausia iš kurių yra Romos Katalikų bažnyčios katedra, pastatyta 1947 m.

San Tomės ir Prinsipės miestai
Santana (San Tomė ir Prinsipė)

Santana () − miestas San Tomėje ir Prinsipėje, San Tomės saloje; Kantagalo rajono administracinis centras.

Gyventojų − 6 228 (2000). Santana yra ketvirtas pagal dydį miestas, po San Tomės, Trindadės ir Nevešo.

San Tomės ir Prinsipės miestai
River Plate Aruba

{{Futbolinfo |
  clubname = River Plate |
  image    = |
  fullname = River Plate Aruba  
Riverplatense, Madiki Boyz, The Dream Team  |
  founded  = 1953 m. vasario 1 d. |
  ground   = Guiilermo P. Trinidad StadiumOranjestadas, Aruba| |
  capacity =  5 500 |
  chairman =    Mickey Martinus |
  manager  =    Genaro Vargas  |
  league   = Aruban Division di Honor  |
  season   = 2017-18 |
  position = 7 vieta |
  | pattern_la1=_shoulder_stripes_black_stripes_half
|pattern_b1=_river_home
|pattern_ra1=_shoulder_stripes_black_stripes_half
|pattern_sh1=_adidasonwhite|pattern_so1=_3 stripes red|
| leftarm1=FFFFFF|body1=FFFFFF|rightarm1=FFFFFF|shorts1=FFFFFF|socks1=FFFFFF
| pattern_la2=_shoulder_stripes_white_stripes_half
|pattern_b2=_river_away
|pattern_ra2=_shoulder_stripes_white_stripes_half
|pattern_sh2=_adidaswhite|pattern_so2=_3_stripes_white
| leftarm2=000000|body2=0000FF|rightarm2=000000|shorts2=000000|socks2=000000
| pattern_la3=_shoulder_stripes_black_stripes_half
|pattern_b3=_river_home
|pattern_ra3=_shoulder_stripes_black_stripes_half
|pattern_sh3=_adidaswhite|pattern_so3=_color_3_stripes_black|
| leftarm3=FFFFFF|body3=FFFFFF|rightarmt3=FFFFFF|shorts3=000000|socks3=FFFFFF
}}

„Club Aruba River Plate“ arba „River Plate“, River – Arubos futbolo klubas iš Oranjestado, Madiki kvartalo. Įkurtas 1953 m. vasario 1 d. ir žaidžia Guiilermo P. Trinidad stadione.

 Laimėjimai 
 Arubos futbolo čempionatas (2)

 1993
 1997

 Sudėtis 2017 m. ''

 (vicekapitonas)

 (vicekapitonas)
 (kapitonas)

Nuorodos 
 Oficiali svetainė 
 River Plate Aruba Fan svetainė

Arubos futbolo klubai
Arubos sportas
San Tomės ir Prinsipės karinės pajėgos

San Tomė ir Prinsipės karinės pajėgos yra labai mažos. Jas sudaro keturios šakos - armija, pakrančių apsauga, prezidento gvardija ir nacionalinė gvardijos. 2005 m. šalies pajėgoms buvo skirta 581 729 JAV dolerių (0,8 % šalies BVP).

2004 m. duomenimis tinkamų kariuomenei (15-49 metų) žmonių šalyje gyveno 38 347. Į karinę tarnybą priimami nuo 18 m.

San Tomė ir Prinsipė
Ginkluotosios pajėgos pagal valstybes
San Tomės ir Prinsipės transportas

Šiame straipsnyje pateikiama pagrindinė San Tomė ir Prinsipės transporto sistemos statistika.

Geležinkelių: 0 km

Sausumos kelių:
 iš viso: 320 km
 asfaltuoti: 218 km
 neasfaltuoti: 102 km (1996)

Uostai: Santo Antonijas, San Tomė

Laivyba:
 iš viso: 9 laivai
 laivai pagal tipą: 4 krovininiai laivai, 1 konteineris, 1 šaldytuvas-krovininis, 3 keltai (1999)

Oro uostai: 3

San Tomė ir Prinsipė
Afrikos transportas
San Tomės tarptautinis oro uostas

San Tomės tarptautinis oro uostas (IATA TMS, ICAO FPST) – oro uostas San Tomėje ir Prinsipėje, netoli San Tomės miesto. Tai yra vienas iš trijų ir pagrindinis šalies oro uostas.

Taip pat skaitykite 
 Prinsipės oro uostas
 Porto Alegrė oro uostas

San Tomės ir Prinsipės oro uostai