joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lotaringijos universitetas

Lotaringijos universitetas () – Prancūzijos Lotaringijos regiono Nansi ir Meco miestuose veikianti valstybinė aukštoji mokykla; įkurta 2012 m., susijungus Nansi universitetui ir Meco universitetui.

Priešistorė 

Iki pat XVI a. Lotaringija savo aukštosios mokyklos neturėjo, kol hercogas Karolis III ir jo pusbrolis kardinolas Šarlis de Gizas kartu nusprendė įkurti universitetą. Jis turėjo būti atidarytas trijų vyskupijų teritorijų sandūroje esančiame Pont a Musono miestelyje. Popiežius Grigalius XIII, kurį laiką abejojęs dėl tokio sumanymo, savo bulėje „In Supereminenti“ 1572 m. gruodžio 5 d. galiausiai leidimą davė, ir aukštoji mokykla pradėjo veikti. 1769 m. jėzuitų valdomas universitetas buvo perkeltas į Nansi, o 1793 m. Nacionalinis Konventas jį uždarė.

XIX a. universitetas buvo vėl atidarytas, jis įsikūrė 1864 m. atidarytuose naujuosiuose rūmuose Karno aikštėje. XX a. antrojoje pusėje stipriai išsiplėtė, nauji mokomieji korpusai buvo pastatyti Nansi priemiestyje. 1970 m. ši aukštoji mokykla skilo į gamtos mokslų universitetą Nansi I, humanitarinį universitetą Nansi II ir Lotaringijos nacionalinį politechnikos institutą. Vėlesnė patirtis parodė, kad šis sprendimas nebuvo geras.

Istorija 
Lotaringijos aukštųjų mokyklų vienijimosi procesas prasidėjo 2007 m., kai viename junginyje vėl susitelkė Anri Puankarė universitetas Nansi I, universitetas Nansi II ir Lotaringijos nacionalinis politechnikos institutas. Naujoji organizacija pasivadino Nansi universitetu.

Pastaroji aukštoji mokykla 2009 m. nusprendė susijungti su Meco miesto Polio Verleno universitetu. Porą metų šio proceso sąlygos buvo derinamos, ir 2011 m. rugsėjo 22 d. naujasis Lotaringijos universitetas ėmė formuotis. Jam buvo suteiktas Grand établissement statusas, leidžiantis vystyti švietėjišką ir mokslo tiriamąją veiklą. 2012 m. sausio 1 d. jungimasis buvo užbaigtas, ir Lotaringijos universitetas pradėjo savo veiklą.

Dabartis 

2018 m. Pasauliniame universitetų reitinge QS World University Rankings Lotaringijos universitetas užėmė 801–1000 vietą.
Po susijungimo senieji fakultetai išliko, tik jie įėjo į naujai suformuotus stambius akademinius padalinius ():
 Meno, literatūros ir kalbų;
 Teisės, ekonomikos ir vadybos;
 Politechnikos institutas;
 Vadybos ir inovacijų;
 Tarpdisciplininių mokslų;
 Sveikatinimo;
 Mokslo ir technologijų;
 Humanitarinių ir socialinių mokslų;
 Technologijų.

Išnašos

Šaltiniai 
 L’Histoire de l’Université de Nancy // histoire.univ.nancy.free.fr/
 Nancy universite // www.nancy-universite.fr 
 Institut National Polytechnique de Lorraine // www.inpl-nancy.fr
 Université de la Grande Région (de), (en), (fr) // www.uni-gr.eu

Nuorodos 
 Universiteto internetinė svetainė // www.univ-lorraine.fr (en), (fr)

Nansi kultūra
Mecas
Prancūzijos universitetai
Minijos kaimo kapinės

Minijos kaimo kapinės – neveikiančios kapinės, esančios Minijos kaime, Kintų seniūnijoje, Šilutės rajone.

Kadangi didesnę Minijos kaimo apylinkių teritoriją žiemą ir pavasarį užlieja vanduo, Mingės (Minijos) kaimo gyventojai būdavo laidojami Ventės kaimo kapinėse, o vietoje ilgą laiką kapinių nebuvo. Tai liudija Ventės kaimo kapinėse išlikę antkapiniai paminklai su užrašais apie palaidotuosius iš Mingės kaimo. 

Tik XX a. Minijos kaime įsteigtos vietos kapinaitės. Joms buvo skirtas apie 60 metrų pločio ir ilgio žemės sklypas pietvakarinėje kaimo dalyje. Iš tuo metu Nemuno deltos upėse iškasto grunto suformuotas apie 3 metrų paaukštinimas. Pirmieji palaidojimai datuoti 1923 m. Kapinėse nebebuvo statomi XIX a. pab. – XX a. pr. kitoms kapinėms būdingi dirbiniai (kalto ir lieto metalo gaminiai, akmeniniai paminklai ir pan.). Po 1944 m. kapinės buvo nusiaubtos ir išgrobstytos, beveik nebeliko vertingesnių antkapinių paminklų, neliko kapinių vartų. 

Iki kapinių privažiuojama į Minijos kaimą vedančiu žvyrkeliu. Kapinės išsidėsčiusios ant pylimo, aptvertos tvora, priekyje pastatyti vartai. Šiuo metu prižiūrimos, tvarkomos. Kapinėse išlikę XX a. I pusės – XX a. vidurio antkapinių paminklų. Kapinėse vyrauja gluosniai.

Nuorodos 

Lietuvos kapinės
Šilutės rajono paveldas
Jan Chojnan

Janas Choinanas, vokiškas variantas Johanesas Choinanas (, , 1616 m. rugpjūčio 24 d. Vikio kaimas, Lužica – 1664 m. Liubenau, Lužica) – liuteronų kunigas ir sorbų kalbininkas. Seniausios žemutinių sorbų kalba parašytos gramatikos autorius. Vienas iš sorbų raidyno kūrėjų.

Cerkvicos kaimo parapijoje Liubenau miesto apylinkėse tarnavo liuteronų kunigu. 1650 m. Kotbuso tarme parašė pirmąją istorijoje žemutinių sorbų kalbos gramatiką.

Jo atminimui Liubenau mieste pavadinta gatvė – Johannes-Choinan-Straße.

Literatūra 
 Jurij Młynk: Ludovici, Jurij. W: Jan Šołta, Pětr Kunze, Franc Šěn (wud.): Nowy biografiski słownik k stawiznam a kulturje Serbow. Ludowe nakładnistwo Domowina, Budyšin 1984, str. 357
 Samuel Grosser, Lausitzische Merckwürdigkeiten, Teil 4, David Richter, Leipzig und Budißin 1714, S. 179
 Christian Gottlieb Jöcher, Compendiöses Gelehrten-Lexicon, 2. Auflage, Band 1, Gleditsch, Leipzig 1726, Sp. 630; Compendiöses Gelehrten-Lexicon, 3. Auflage, 1733, Sp. 707
 Jakob Christoph Iselin, Neu-vermehrtes Historisch- und Geographisches Allgemeines Lexicon, Band 2, Johannes Christ, Basel 1742, S. 682
 Ján Kollár, Wýklad čili Přjmětky a Wyswětliwky ku Sláwy Dceře, Pest 1832, S. 340—341
 M. Hórnig, Žiwjenjopisne listki, Časopis Maćicy Serbskeje. Band 11, Maćica Serbska, Budyšin 1858, S. 47-48
 Ján Kollár, Spisy, Band 2, Kober, Prag 1862, S. 319—320
 M. Hórnig,  Jan Chojnan, jeho rukopis a delnjoserbske słowa w nim, Časopis Maćicy Serbskeje.Band 39 (recte 29), Maćica Serbska, Budyšin 1876, S. 21-49

Vokietijos kalbininkai
Lietuvos TSR Ministrų Taryba

Lietuvos TSR Ministrų Taryba – aukščiausiasis Lietuvos TSR vykdomosios valdžios organas. Veikė nuo 1946 m., kuomet ji buvo sudaryta pertvarkant Lietuvos TSR liaudies komisarų tarybą, iki Lietuvos nepriklausomybės atstatymo.

Lietuvos TSR
Vyriausybės
FK Akron

Toljačio futbolo klubas „Akronas“ () – Rusijos futbolo klubas iš Toljačio.

Istorija 
Klubas įkurtas 2018 m. Debiutavo PFL (Profesionalioje futbolo lygoje) 2019 m. ir tapo Uralo–Pavolgės regiono nugalėtojais 2019/20 m. sezone. Šis pasiekimas leido komandai kilti į antros pakopos pirmenybes. 2020 m. debiutavo Nacionalinėje futbolo lygoje.

Emblemų kaita

Spalvinė gama

Pasiekimai 
 Profesionali futbolo lyga (Uralo–Pavolgės regionas)
 Nugalėtojai (2019/20)

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Sudėtis 
Atnaujinta: 2020 m. rugpjūčio 29 d. (FNL svetainė).

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 Transfermarkt
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai);
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai);

Akron
FK Veles Moskva

Maskvos futbolo klubas „Velesas“ () – Rusijos futbolo klubas iš Maskvos.

Istorija 
Klubas įkurtas 2016 m. Debiutavo PFL (Profesionalioje futbolo lygoje) 2017 m. ir tapo Vakarų regiono nugalėtojais 2019/20 m. sezone. Šis pasiekimas leido komandai kilti į antros pakopos pirmenybes. 2020 m. debiutavo Nacionalinėje futbolo lygoje.

Spalvinė gama

Pasiekimai 
 Profesionali futbolo lyga (Vakarų regionas)
 Nugalėtojai (2019/20)
 Trečia vieta (2018/19)

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Sudėtis 
Atnaujinta: 2020 m. rugpjūčio 29 d. (Oficiali FNL svetainė)

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOCCERWAY (apie klubą)
 Transfermarkt (apie klubą)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai);
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai);

Veles
Šiuolaikinė krikščioniška muzika

Šiuolaikinė krikščioniška muzika ( arba CCM) – populiariosios muzikos žanras, kurios lyrika susijusi su krikščionių tikėjimu ir Dievo šlovinimu.

Istorija 
Šiuolaikinės krikščioniškos muzikos pradžia laikomas praėjusio amžiaus 7 dešimtmetis Našvilyje, kur ji netrukus paplito taip vadinamose pietinėse JAV valstijose, kur vienas svarbiausių kultūrinių aspektų yra evangelinis protestantizmas, o pačios valstijos net turi pavadinimą „Biblinė juosta“ (). Naujas šiuolaikinės muzikos pritaikymas čia ėmė sėkmingai konkuruoti su iki tol bažnyčiose vyravusia giesmių ir gospelo muzika. Tuo metu šalyje augo rokenrolo populiarumas ir šią muziką netrukus buvo pamėginta pritaikyti ir skelbiant krikščioniškas tiesas, o pradžioje nauja muzikos kryptis buvo pavadinta „Jėzaus muzika“. Vienu iš krikščioniškojo roko „tėvų“ yra laikomas Larry Norman ir jo 1969 m. išleistas albumas „Upon This Rock“ bei tais pačiais metais pasirodęs atlikėjo Mylon LeFevre darbas „We Believe“.

Žymiausi šio žanro atlikėjai tuo laikotarpiu buvo Keith Green, 2nd Chapter of Acts, Barry McGuire, Benny Hester ir kiti.
Palaipsniui krikščioniška muzika tapo didele muzikos verslo dalimi.
Nuo 1980 m. kovo 29 d. populiarus muzikos žurnalas „Billboard“ skelbia geriausių krikščioniškų albumų () sąrašą, o nuo 2003 m. JAV „Billboard“ sudaro ir populiariausių krikščioniškų dainų sąrašą (). Nuo 1978 m. iki 2008 m. kas dvi savaites buvo leidžiamas žurnalas „CCM Magazine“, skirtas šiuolaikinei krikščioniškai muzikai. Nuo 2008 m. jis pasirodo internete.

Lietuvoje šiuolaikinę krikščionišką muziką transliuoja radijo stotis XFM.

Stilius 
Šiuolaikinė krikščioniška muzika jungia folkloro, gospelo, taip pat pop ir roko muzikos elementus.  Gerokai rečiau galima sutikti hiphopo, punk arba metalo muzikos atlikėjus. Kai kurie populiarūs atlikėjai (U2, Bob Dylan, Van Morrison) savo kūryboje taip pat kartais naudoja krikščioniškus simbolius ar tekstus, tačiau nepriklauso šiam muzikos žanrui.

Atlikėjai 
Populiariausi šiuolaikinės krikščioniškos muzikos atlikėjai: MercyMe, Casting Crowns, Third Day, Chris Tomlin, Matthew West, TobyMac, Lauren Daigle, Jeremy Camp, Amy Grant. Žymiausi krikščioniškojo metalo atlikėjai yra laikomi grupė Skillet.

Nuorodos 
 Krikščioniška muzika
 radijo stotis XFM
 CCM žurnalas
 Krikščioniškų albumų topas

Šaltiniai

Muzikos žanrai
Bažnytinė muzika
FK Aljans Lipova Dolina

Lipova Dolinos futbolo klubas „Aljansas“ () arba trumpiau FK „Aljansas“ – Ukrainos futbolo klubas iš Lipova Dolinos.

Istorija
Klubas įkurtas 2016 metais. Nuo 2020/21 m. žaidžia Pirmoje lygoje.

Spalvinė gama 
Juoda, Žalia ir balta - klubo spalvos.

Apranga 
Sportinės aprangos pokyčiai
 Namuose rungtyniauja žalia juoda apranga.
 Svečiuose – balta.

Sezonai

Ukrainos varžybos 

|}

Sudėtis
Atnaujinta: 2020 m. rugpjūčio 30 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Soccerway
 Transfermarkt (Pirma lyga)
 Transfermarkt (FK Aljans Lipova Dolina)

Aljans
FK VPK-Agro

Ševčenkivkos futbolo klubas „VPK-Agro“ (), trumpiau Ševčenkivkos „VPK-Agro“ bei FK „VPK-Agro“ – Ukrainos futbolo klubas iš Ševčenkivkos.

Istorija
Klubas įkurtas 2011 metais. Nuo 2020/21 m. žaidžia Pirmoje lygoje.

Spalvinė gama 
Juoda, Žalia ir balta - klubo spalvos.

Apranga 
Sportinės aprangos pokyčiai
 Namuose rungtyniauja žalia juoda apranga.
 Svečiuose – balta.

Sezonai

Ukrainos varžybos 

|}

Sudėtis
Atnaujinta: 2020 m. rugpjūčio 30 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Klubo oficiali svetainė 
 soccerway Ūapie klubą)
 Transfermarkt (apie klubą)
 Transfermarkt (Pirma lyga)

VPK-Agro
MFK Kristal Cherson

Chersono savivaldybės futbolo klubas „Kristalas“ () arba trumpiau Chersono „Kristalas“, bei MFK „Kristalas“ – Ukrainos futbolo klubas iš Chersono. Namų rungtynes žaidžia „Kristalo“ arenoje, kuri talpina tris tūkst. žiūrovų. Dalyvauja Pirmos lygos pirmenybėse (nuo 2020 m.).

Istorija
Klubas įkurtas 1961 metais. Nuo 2020/21 m. žaidžia Pirmoje lygoje.

Spalvinė gama 
Mėlyna, žalia ir balta - klubo spalvos.

Apranga 
Sportinės aprangos pokyčiai
 Namuose žaidžia žalia mėlyna balta aprangomis, o svečiuose balta.

Sezonai

Ukrainos varžybos 

|}

Sudėtis
Atnaujinta: 2020 m. rugpjūčio 30 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Klubo oficiali svetainė
 Facebook paskyra
 SOCCERWAY
 Transfermarkt
 worldfootball.net
 Globalsportsarchive
 sport.de

Ukrainos futbolo klubai
FK Polissja (2016)

Žitomiro futbolo klubas „Polesė“ (Polissja) () arba trumpiau FK „Polesė“ – Ukrainos futbolo klubas iš Žitomiro.

Istorija 
Klubas įkurtas 2016 metais. Tuo metu vadinosi Žitomiro savivaldybės futbolo klubu () arba sutrumpintai MFK Žitomir. Tuo metu klubas turėjo mėgėjiškos komandos statusą ir rungtyniavo mėgėjų lygoje.

Vėliau klubas buvo pervadintas ir tapo Futbolo klubu „Polesė“ (FK Polissja). Buvo siekiama gauti profesionalaus klubo statusą.

Nuo 2020/21 m. žaidžia Pirmoje lygoje.

Spalvinė gama 
Geltona, žalia ir balta.

Apranga 
Sportinės aprangos pokyčiai
 MFK Žitomiras () aprangos 2016/17 m. sezone. Aprangų gamintojas Lotto.
 Namuose žaidė baltais marškinėlias, raudonais šortais ir raudonomis kojinėmis.
 Svečiuose rungtyniavo žalia apranga.

 Namuose FK „Polissja“ žaidžia gelton žalia apranga, o svečiuose – žalia balta.
 Nuo 2017 m. aprangų gamintojai – italų firma Erreà.

Sezonai

Ukrainos varžybos 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Klubo oficiali svetainė
 SOCCERWAY
 Transfermarkt (Pirma lyga)

Polissja
Ševčenkivka

Ševčenkivka () – kaimas Ukrainoje, Dniepropetrovsko srityje. 2018 m. kaime gyveno 398 gyventojai. Žinomas dėl futbolo klubo, kuris 2020 m. pateko į Ukrainos Pirmą futbolo lygą.

Istorija 
Istoriniuose šaltiniuose paminėtas XVIII a. Pirmieji čia įsikūrė Zaporožės kazokai, o vėliau atvyko naujakuriai iš Poltavos apylinkių.

Tais laikais kaimas vadinosi Čaplinka. o 1926 m. pervadintas ir tapo Taraso–Ševčenkivka, o nuo 1956 m. tiesiog Ševčenkivka.

Sportas 
 FK „VPK-Agro“ futbolo klubas.

Šaltiniai 

Dniepropetrovsko sritis
Ukrainos gyvenvietės
Žiežmarių II tvenkinys

Žiežmarių II tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, Žiežmarių miesto vakarinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus Kunigo upelį (Strėvos intakas) 0,9 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,12 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 77,5 m. Krantai žemi, sausi, vietomis apaugę medžiais. Priešsroviui telkšo 4 tvenkiniai (0,38 ha, 0,18 ha, 0,18 ha ir Žiežmarių I tvenkinys) ir pasroviui dar 4 maži tvenkinėliai.

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono tvenkiniai
FA Šiauliai B

Šiaulių Futbolo Akademijos B ekipa, o ankstesniais metais žinoma kaip Šiaulių sporto gimnazijos ir futbolo akademijos „Šiauliai“ B komanda, o trumpai SG-FA Šiauliai B – Lietuvos futbolo komanda iš Šiaulių. Suburta 2020 m. ir dalyvauja Antros lygos pirmenybėse (Vakarų zonoje). Namų rungtynes žaidžia Šiaulių miesto savivaldybės stadione, o atsarginis stadionas yra Gytarių dirbtinės dangos aikštė. Komandos tradicinės spalvos yra juoda ir geltona.

Istorija 

Šiaulių futbolo akademija įkurta 2007 metais sujungus VšĮ „Napoleono“ futbolo klubą ir „Klevo“ sporto mokyklą.

2020 m. 
2020 m. Šiaulių futbolo akademija sėkmingai licencijavosi ir žaidė Pirmoje lygoje, bei subūrė dublerinę ekipą, kuri dalyvavo Antroje lygoje, Vakarų zonoje. Treneriu paskirtas Marius Gurskis. Dublerių komanda debiutavo 2020 m. II lygoje. Galutinėje komandų rikiuotėje ekipa liko trečioje vietoje.

2021 m. 
2021 m. ekipa žaidė Antroje lygoje, kurioje nebeliko Vakarų ir Pietų zonų, o 20 komandų rungtėsi vientisoje lygoje. Pirmame etape šiauliečiai buvo tarp lyderių ir pateko į stipriųjų grupę. Finaliniame etape užėmė penktą vietą.

2022 m. licencijavosi Pirmai lygai; tapo vienu iš dalyvių, kurie rungtyniavo 2022 m. Pirmoje lygoje.

Sezonai

LFF varžybos 

|}

Apranga 
Komanda žaidžia geltonai/juodais marškinėliais, juodais šortais, geltonomis arba juodomis kojinėmis. 

Svečiuose aprangos raudonos, o kojinės geltonos.

Sudėtis 
Atnaujinta: 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Dublerių treneriai 
 Marius Gurskis (nuo 2020 m.)

Taip pat žiūrėti 
 FA Šiauliai

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė
 Facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Pirma lyga (1lyga.lt)
 Globalsportsarchive
 YouTube kanalas
 lietuvosfutbolas.lt

Lietuvos futbolo klubai
Šiaulių futbolas
Čekijos futbolo varžybos 2020–2021 m.

Čekijos futbolo varžybos 2020–2021 m.
  prasidėjo 2020 m. rugpjūčio 21 d., baigėsi 2021 m. gegužės 28 d.
 s turnyras prasidėjo 2020 m. rugpjūčio 11 d., finalas įvyko 2021 m. gegužės 20 d.

2020–2021 m. Čekijos futbolo Pirma lyga 
 Čekijos futbolo Pirma lyga arba Fortuna:Liga – aukščiausioji futbolo lyga.
 Dalyvavo 18 komandų. (Dviem daugiau, nei ankstesniame sezone.)

Dalyviai ir informacija apie klubus 

 Pastaba. (N) FK Pardubice ir FC Zbrojovka Brno lygos naujokai.

Galutinė komandų rikiuotė 
  Prahos „Slavia“ futbolininkai tapo čempionais.

2020–2021 m. Čekijos futbolo Antra lyga 
 Čekijos futbolo Antra lyga () – antros pakopos pirmenybės.
 Dalyvavo 14 komandų. (Dviem mažiau, nei ankstesnį sezoną.)(CS)

FNL paliko šios komandos 
 FK Pardubice (pateko į 2020/21 m. Pirmą lygą)
 FC Zbrojovka Brno (pateko į 2020/21 m. Pirmą lygą)
 FK Baník Sokolov (iškrito į Bohemijos futbolo lygą)
 MFK Vítkovice (iškrito į Čekijos ketvirtą divizioną, F grupę)

Pateko į FNL 
 Táborsko (pateko iš 2019/20 m. Bohemijos futbolo lygos)
 Blansko (pateko iš 2019/20 m. Moravijos–Silezijos futbolo lygos)

Galutinė komandų rikiuotė 
  FC Hradec Králové tapo pirmenybių nugalėtojais ir pateko į 2021/22 m. Superlygą.

2020–2021 m. Čekijos futbolo taurė (MOL Cup 2020/21) 
 Čekijos futbolo taurė – pagrindinis taurės turnyras Čekijoje, vykstantis nuo 1939 metų.
 Turnyras prasidėjo 2020 m. rugpjūčio 11 d.(CS)

Finalo rungtynės 

 ✔️ SK Slavia Prague finale rezultatu 1-0 nugalėjo varžovus ir iškovojo šalies futbolo taurę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė:
 Čekijos čempionų sąrašai
 Čekijos futbolo taurės turnyrai
 RSSSF 2020–2021 m. sezonas
 Pirma lyga flashscore
 Taurės rerzultatai flashscore

Čekijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2020–2021 m.
1968 metų JAV prezidento rinkimai

1968 metų JAV prezidento rinkimai vyko 1968 metų lapkričio 5 dieną. Šiuose rinkimuose respublikonų partijos kandidatas, buvęs JAV viceprezidentas Ričardas Niksonas nugalėjo JAV demokratų partijos kandidatą, tuo metu pareigas ėjusį JAV viceprezidentą Hubert Humphrey. Analitikai teigia, kad šie rinkimai ir jų baigtis turėjo didelės reikšmės Naujojo kurso koalicijos, dominavusios prezidentinėje politikoje nuo 1932 metų, žlugimui.

JAV prezidento pareigas tuo metu ėjęs Lyndonas Džonsonas iš pradžių buvo aiškus pirminių rinkimų lyderis, tačiau po to kai per plauką laimėjo pirminius rinkimus Naujajame Hamšyre, pasitraukė iš kovos. Eugene McCarthy, Robert F. Kennedy ir Humphrey iškilo kaip trys pagrindiniai kandidatai JAV demokratų partijos pirminiuose rinkimuose. Tačiau po to kai Kenedis buvo nužudytas, pirminius rinkimus lengvai laimėjo Humphrey. Niksonas respublikonų partijos pirminiuose rinkimuose nugalėjo savo konkurentus Nelson Rockefeller ir Ronaldą Reiganą. Alabamos gubernatorius George Wallace dalyvavo rinkimuose kaip Amerikos nepriklausomos partijos kandidatas, rinkimų kampanijos metu pasisakė už rasinę segregaciją.

Rinkimų metai buvo pakankamai audringi – buvo nužudytas Martinas Liuteris Kingas, ko pasekoje šalyje prasidėjo riaušės; buvo nužudytas Robertas Kenedis; šalies universitetų miesteliuose vyko masiniai protestai prieš Vietnamo karą. Niksonas savo kampanijos metu žadėjo atstatyti teisėtvarką šalies miestuose ir suteikti naują lyderystę Vietnamo karo klausimu. Po metų Niksonas išpopuliarino terminą „tylioji dauguma”, apibūdindamas savo tikslinius rinkėjus. Jis taip pat ėmėsi įgyvendinti „Pietinę strategiją”, sukurtą pritraukti baltųjų konservatyvių pietiečių balsus, kurie tradiciškai palaikė demokratus.  Humphrey žadėjo tęsti Džonsono karą su skurdu, ir paramą pilietinių teisių judėjimui. Humprey ženkliai atsiliko apklausose, atliktose tų metų rugpjūčio antroje pusėje, tačiau sugriuvus Wallace‘o kampanijai, o Džonsonui laikinai sustabdžius bombardavimą Vietname kare, Humphrey ir Niksono atotrūkis apklausose sumažėjo.

Niksonas nežymiu balsų skirtumų laimėjo rinkėjų balsavime (), tačiau Rinkikų kolegijos balsavimą laimėjo dideliu balsų skirtumu. Wallace laimėjo rinkimus 5 valstijoje Giliuosiuose Pietuose. Wallace vienas iš nedaugelio trečiųjų partijų kandidatų laimėjusių prezidento rinkimuose balsavimą valstijoje. Tai buvo pirmieji rinkimai po to kai buvo išleistas 1965 metų balsavimo teisių aktas lėmęs balsavimo teisių suteikimą rasinėms mažumoms visoje šalyje, ypač Pietuose. Niksono pergalė pažymėjo respublikonų dominavimo prezidento rinkimuose pradžią – respublikonai laimėjo 4 iš 5 artimiausių prezidento rinkimų.

JAV prezidento rinkimai
1968 metai
FK Blansko

Blansko futbolo klubas „Blansko“ (), o trumpai FK „Blansko“ – Čekijos futbolo klubas iš Blansko miesto Pietų Moravijos krašte. Namų arena yra „Stadion na Údolní“ (futbolo stadionas, kuris talpina 3,5 tūkst. žiūrovų). Klubas žaidžia tamsiai mėlynos spalvos aprangomis, o svetur gali rungtyniauti raudonomis arba raudonai baltomis aprangomis.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 2004 m., kai susijungė du klubai (ASK Blansko ir TJ ČKD Blansko). Tuo metu vadinosi FK APOS Blansko ir žaidė žemesniuose divizionuose. 

2012 m. pasikeitė klubo pavadinimas. Nuo to laiko žinomi FK Blansko vardu. 

2019/20 m. tapo Moravijos/Silezijos regioninės lygos nugalėtojais ir pateko į Antrą lygą.

Pavadinimai 
 2004 — FK APOS Blansko (Fotbalový klub APOS Blansko)
 2012 — FK Blansko (Fotbalový klub Blansko)

Pasiekimai 
Moravijos–Silezijos futbolo lyga (1)
Nugalėtojai: 2019/20

Sezonai 

|}

Sportinės aprangos 
 FK „Blansko“ namuose žaidžia tamsiai mėlynais marškinėliais.
 Atsarginės aprangos buvo raudonos spalvos marškinėliai, balti šortai ir raudonos kojinės.
 Trečioji apranga buvo raudonos spalvos marškinėliai, raudoni šortai ir raudonos kojinės.

Sudėtis 
Atnaujinta: 2020 m. rugsėjo 1 d.
<...>

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė
 Soccerway
 Transfermarkt
 msfl.cz

Blansko
Heinz Schuster-Šewc

Haincas Šusteris-Ševcas (tikroji pavardė – Ševcas, , , 1927 m. vasario 8 d. Poršicų k., Lužica, Vokietija – 2021 m. vasario 10 d. Leipcigas, Vokietija) – sorbų filologas slavistas, sorbistas. Sorbistikos instituto direktorius (1964–1992). Aukštutinių ir žemutinių sorbų kalbų specialistas. Savo mokslinius veikalus publikavo dviguba vokiečių – sorbų pavarde Šusteris-Ševcas. Nacionalinės Jakubo Čišinskio sorbų premijos laureatas (1980).

Biografija 
1946 m. žiemą Radibore mokėsi dviejų mėnesių trukmės sorbų pedagoginiuose kursuose. Nuo tų pačių metų kovo Psovų kaime dirbo pradinės mokyklos mokytoju ir direktoriumi. 1947 m. įstojo į sorbų kultūrinės organizacijos „Domowina“  („Tėvynė“) jaunimo skyrių. Nuo 1948 m. Jogailos ir Vroclavo universitetuose studijavo slavistiką. 1953 m. gavo magistro mokslinį laipsnį, grįžo į Lužicą ir mokė rusų kalbos.

Nuo 1953 iki 1955 m. – Sorbų tautotyros instituto (vėliau – Sorbų instituto Baucene) asistentas. 1955 m., vadovaujamas vokiečių slavisto Hanso Holmo Bylfeldto, Berlyno Humboldtų universitete apgynė disertaciją docento laipsniui gauti, tema – „Historische und vergleichende Lautlehre der Sprache des Albin Moller“.  Nuo 1955 iki 1964 m. Leipcigo universitete dėstė slavistiką.

Nuo 1964 iki 1992 m.  – slavistikos profesorius ir Sorbistikos instituto direktorius. Nuo 1967 iki 1982 m. prie instituto organizavo tarptautinius Aukštuosius sorbų kalbų ir sorbų tautų kultūros kursus. Tyrė viduramžių literatūros šaltinius, priklausančius „Sorbų kalbų paminklų“ grupei. Publikavo tiriamuosius darbus „Katechizm a spěwarske Albina Mollera“ (1959), „Přełožk Noweho zakonja Mikławša Jakubicy“ (1967), „Enchiridion Vandalicum Handrija Tary“ (1990). Aptiko iki tol nežinomus kūrinius „Das Neue Testament der niedersorbischen Krakauer (Berliner) Handschrift“ (išleista 1996 m.), „Rukopis Jana Cichoriusa z lěta 1663“ (išleista 2000 m.).

Dirbo prie daugiatomio „Istorinio-etimologinio aukštutinių ir žemutinių sorbų kalbų žodyno“ (Historisch-etymologisches Wörterbuch der ober- und niedersorbischen Sprache), jis buvo išleistas įvairiais metais nuo 1978-ųjų iki 1996-ųjų.

Yra buvęs Aukštutinių sorbų kalbos komisijos prie VDR Mokslų akademijos nariu.

Jam suteiktas Jogailos universiteto garbės daktaro vardas. Nuo 1977 m. – Lenkijos žinių akademijos narys, o nuo 1988 m. – Saksonijos mokslų akademijos garbės narys.

Sorbistikos srityje publikavo apie 400 mokslinių darbų.

Bibliografija 
 Das Sorbische im slawischen Kontext, Domowina-Verlag, 2000.
 Das Sorbische und der Stand seiner Erforschung, Berlin, Akademie-Verlag, 1991.
 Historisch-etymologisches Wörterbuch der ober- und niedersorbischen Sprache, Bautzen, Domowina-Verlag, 1978—1996.
 Bibliographie der sorbischen Sprachwissenschaft, Bautzen, Domowina-Verlag, 1966.
 Vergleichende historische Lautlehre der Sprache des Albin Moller, Berlin, Akademie-Verlag, 1958.

Literatūra 
 Dietrich Šołta, Sonja Wölkowa,  Prof. dr. dr. h.c. Hinc Schuster-Šewc 80 lět, Lětopis 54 (2007) 1, 131—133
  Schuster-Šewc, Heinz, Leipcigo universitetas
 Jan Brankačk, Profesor Hinc Šewc-Schuster šěsćdźesatnik, Lětopis A, 34 (1987), S. 1-3

Išnašos 

Vokietijos kalbininkai
Algirdas Jurevičius

Algirdas Jurevičius (g. 1972 m. kovo 24 d. Vievyje) – Telšių vyskupas ordinaras.

Biografija
1991–1996 m. studijavo Kauno kunigų seminarijoje bei su pagyrimu baigė ir įgijo kvalifikacinį teologijos bakalauro laipsnį Vytauto Didžiojo universitete. 1996 m. rugsėjo 15 d. paskirtas Kaišiadorių vyskupijos diakonu.

2000–2004 m. Frankfurte, Vokietijoje studijavo ir baigė filosofijos-teologijos mokyklą bei gavo praktinės teologijos mokslų daktaro laipsnį.

Nuo 2004 m. ėjo Kaišiadorių vyskupo generalvikaro pareigas ir dėstė Vilniaus kunigų seminarijoje. 1998–2008 m. buvo arkivyskupo Teofiliaus Matulionio beatifikacijos bylos notaras, o 2017–2018 m. buvo Teofiliaus Matulionio kanonizacijos bylos postulatorius.

2011 m. dirbo Lietuvos mokslų akademijoje.

2019 m. kovo 1 d. Kauno arkivyskupijoje paskirtas apaštaliniu administratoriumi.

2020 m. birželio 1 d. popiežiaus Pranciškaus paskirtas Telšių vyskupu ordinaru.

Šaltiniai 
 „Popiežius Pranciškus Telšių vyskupu paskyrė vyskupą Algirdą Jurevičių“, ELTA, 2020–06–01

Išnašos 

Lietuvos vyskupai
Ligita Girskienė

Ligita Girskienė (g. 1979 m. gruodžio 12 d. Veiviržėnuose, Klaipėdos raj.) – Seimo narė, asociacijos „Klaipėdos Marių bendruomenė“ pirmininkė, Jaunimo klubo „Ekipa“ steigėja.

Biografija 
Gimė 1979 m. gruodžio 12 d. ir augo smulkių verslininkų šeimoje, Veiviržėnuose, Klaipėdos raj. Nuo 1998 m. gyvena Klaipėdoje.

Baigė Gargždų vaikų muzikos mokyklos fortepijono klasę. Baigusi Veiviržėnų Jurgio Šaulio gimnaziją, 1998–2002 m. Klaipėdos universiteto Humanitarinių mokslų fakultete baigė Lietuvių kalbos ir režisūros bakalauro studijas.

2003–2004 m. gyveno ir mokėsi Linšiopinge, Švedijoje. 2004–2006 m. Klaipėdos universitete baigė Švietimo įstaigų vadybos magistro studijas. 2014–2015 m. Mykolo Romerio universitete baigė teisės studijas.

Mokydamasi ir  studijuodama aktyviai dalyvavo visuomeninėje veikloje, įsteigė ir vadovavo jaunimo klubui, buvo viena iš iniciatorių steigiant pirmąjį jaunimo organizacijų apskritąjį stalą Klaipėdos rajone, dirbo meno vadove ir renginių organizatore.

Moka anglų, rusų kalbas.

Šeima 
Vyras – Kazys Girskis (mokytojas), dukros – Akvilė (g. 2008 m.), Milita (g. 2014 m.).

Visuomeninė veikla 
2000 m. įsteigė ir vadovavo jaunimo klubui „Ekipa”. 2015 m. įkūrė asociaciją „Klaipėdos Marių bendruomenė“, kurios tikslas – vienyti pietinės Klaipėdos miesto dalies gyventojus, skatinti bendruomeniškumą, spręsti problemas .

Nuo 2010 m. ėmėsi viešinti aplinkos taršos problemą Klaipėdoje. 2018–2019 m. kartu su aktyviais klaipėdiečiais rinko parašus, rengė peticijas ir mitingus dėl nevaldomų kvapų gyvenamojoje aplinkoje, Kuršių marių teršimo nevalytomis nuotekomis.
2021 m. balandžio 1 d. balsavo prieš iniciatyvą pradėti vėl teikti pedagogikos studijas Klaipėdos universitete.

Darbinė ir politinė veikla 
2003–2004 m. Klaipėdos statybininkų profesinėje mokykloje dirbo dėstytoja.

2004–2011 m. „UAB Baltic Group International“ dirbo ISO 90001:2000 kokybės sistemos vadybininke. Buvo atsakinga už padalinio kokybės vadybos sistemos tinkamą įgyvendinimą ir kontrolę, įmonės dokumentų valdymą, darbų saugos tarnybos darbą.

2011–2020 m. dirbo Klaipėdos miesto daugiabučių namų bendrijos vadove.

2015 m. išrinkta į 2011–2015 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybą su visuomeniniu rinkimų komitetu „Puteikis Plius“ . Dirbo opozicijoje. 2016 m. įkūrė savo verslą.2017 m. balandžio mėn. miesto tarybos nario mandato atsisakė.

2019 m. antrą kartą buvo išrinkta į Klaipėdos miesto savivaldybės tarybą ir dirbo Lietuvos valstiečių žaliųjų sąjungos frakcijoje, buvo frakcijos pirmininko pavaduotoja. Dirbo opozicijoje. Jai buvo patikėtos Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos Kontrolės komiteto pirmininko pareigos.

Kandidatė 2020 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose vienmandatėje Marių apygardoje buvo išrinkta į parlamentą. .

Apdovanojimai 

 Lietuvos Respublikos Aplinkos ministerijos skiriamos Česlovo Kudabos premijos laureatė.
 Nacionalinių lygybės ir įvairovės apdovanojimų 2019 m. Atviros visuomenės pilietės nominacijos laureatė.
 Metų klaipėdiečio konkurso finalininkė, 2-os vietos laimėtoja.

Išnašos 

Klaipėdos politikai
Seimo nariai
Domantas Vitkus

Domantas Vitkus (g. 1999 m. gegužės 12 d.) – Lietuvos futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. Atstovavo FK Kauno Žalgiris ir Kauno Žalgiris B ekipoms.

Karjera

FC Hegelmann Litauen 
2016 m. žaidė už FC Hegelmann Litauen, kurie tais metais laikinai tapo "Kauno Žalgirio" dubleriais ir startavo Pirmojoje lygoje.

FK NFA 
2017 m. žaidė FK NFA ekipoje, kuri tuo metu dalyvavo Antros lygos (Pietų zonoje) pirmenybėse. Per trylika rungtynių kamuolį į vartus pasiuntė 18 kartų.

2018 m. žaidė FK NFA komandoje, kuri rungtyniavo Pirmoje lygoje. Sužaidė vos du susitikimus.

FK Kauno Žalgiris 
Profesionalo karjera prasidėjo „Kauno Žalgirio“ klube. 

2020 m. liepos 14 d. LFF taurės turnyre pelnė įvartį ir įtvirtino kauniečių pergalę prieš Kybartų „Sveikatą“.

A lygoje debiutavo 2020 m. liepos 23 d., kai atstovavo „Kauno Žalgirio“ pagrindinei ekipai rungtynėse prieš „Panevėžio“ klubą. Aikštėje pasirodė rungtynių pabaigoje (85`), kai rezultatas buvo lygus (2-2) ir pasižymėjo įvarčiu. Žalgiriečiai laimėjo 3:2 ir iškovojo svarbius taškus kovoje dėl medalių. 2020 m. A lyga pirmenybėse Domantas sužaidė 6 rungtynes ir pelnė vieną įvartį.

Daugiau žaidybinio laiko gaudavo atstovaudamas Kauno Žalgiris B ekipą, kuri žaidė 2021 m. Pirmoje lygoje.

2021 m. rugpjūčio 17 d. pranešta, kad žaidėjas nebeatstovaus „Kauno Žalgirio“ klubui.

Statistika 

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;
 Pirmos lygos ekipa;

Rinktinės 
Žaidė įvairaus amžiaus jaunimo rinktinėse.

U–19 rinktinė 
2016 m. spalio 4 d. žaidė už Lietuvos U–19 rinktinę prieš bosnius.
2016 m. spalio 6 d. prieš austrus.
2016 m. spalio 9 d. prieš azerus.

2017 m. spalio 3 d. žaidė Lietuvos U–19 rinktinėje prieš Izraelį, kurias lietuviai pralaimėjo 0:1.
2017 m. spalio 6 d. žaidė prieš Austrijos U–19, kurias pralaimėjo 0:2.
2017 m. spalio 9 d. žaidė prieš Kosovo U–19, kurias lietuviai pralaimėjo rezultatu 0:3.

Pasiekimai 
 su FK Kauno Žalgiris
 A lyga
 Bronzos medaliai: 2020

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt
 Soccerway
 lietuvosfutbolas.lt
 transfermarkt.com
 zalgiris.lt (FK Kauno Žalgirio svetainėje)

Lietuvos futbolininkai
Jonas Bičkus

Jonas Bičkus (g. 2000 m. vasario 14 d.) – Lietuvos futbolininkas. Žaidžia puolėjo pozicijoje.

Karjera 
Nuo 2014 m. iki 2016 m. vidurio priklausė Nacionalinei Futbolo Adademijai.

Klaipėdos „Atlantas“ 
2016 m. rungpjūčio mėn. atsidūrė Klaipėdoje, kur sužaidė už Atlantas-2 ekipą, o vėliau debiutavo Klaipėdos „Atlante“ pagrindinėje sudėtyje. Sužaidė 6 rungtynes A lygoje.

2017 m. buvo paskolintas Klaipėdos „Koralui“, kuris žaidė Pirmoje lygoje. Šiose pirmenybėse pasirodė 25 kartus ir pasižymėjo šešiais įvarčiais.

Gargždų „Banga“ 
2019 m. sezone Gargždų „Bangoje“ ekipoje Jonas sužaidė šešerias rungtynes ir pasižymėjo dviem įvarčiais. Žaidėjas tapo pereinamųjų rungtynių didvyriu, kai lemiamose rungtynėse pelnė du įvarčius į FK Palanga vartus ir padėjo gargždiškiams įveikti varžovus kovoje dėl patekimo į A lygą. 

2020 m. pradžioje žaidėjas buvo išvykęs į peržiūrą ir bandė patekti į FK Kauno Žalgiris, tačiau sutarties su kauniečiais pasirašyti nepavyko. 2020 m. pranešta, kad žaidėjas tęs karjerą Gargždų „Bangoje“, kuri 2020 m. sezone pateko į A lygą. Daugiausiai žaidybinio laiko gauna, kai atstovauja Banga B ekipą, kuri žaidžia Antroje lygoje, o pagrindinėje Gargždų „Bangos“ sudėtyje nepavyko įsitvirtinti.

Klaipėdos „Neptūnas“ 
2021 m. atsidūrė Klaipėdoje, kur žaidė už Klaipėdos „Neptūną“, kuris pateko į Pirmą lygą. Pasižymėjo aštuoniais įvarčiais.

Stony Brook universitetas 
2021 m. vasarą persikėlė į JAV. Atstovavo Stony Brook universitetui. Tapo geriausiu lygos puolėju ir metų naujoku.

Statistika 
 A lygos ir Pirmos lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;
 Pirmos lygos ekipa;

Pasiekimai 
 Futbolo klubas Banga
 Pirma lyga:
 Antroji vieta: 2019 m.
 LFF taurės turnyras:
 Finalininkas: 2019 m.

Rinktinės

U–17 rinktinė 
2017 m. žaidė už Lietuvos U-17 rinktinę. Pasirodė rungtynėse prieš Ukrainą, Gruziją (pelnė įvartį), suomius, belgus ir Izraelį.

U–19 rinktinė 
2017 m. birželio 10 d. Baltijos taurės rungtynėse prieš Latvijos U-19 rinktinę pasižymėjo įvarčiu ir išvedė lietuvius į priekį (1:0). (Galutinis rungtynių rezultatas buvo 3:0, lietuvių naudai.) 

2018 m. birželio 6 d. Baltijos taurės rungtynėse prieš Suomijos U-19 rinktinę pasižymėjo įvarčiu ir išvedė lietuvius į priekį (1:0). (Galutinis rungtynių rezultatas buvo 2:1, lietuvių naudai.)

Šaltiniai

Nuorodos 
 FK Banga (fkbanga.lt)
 alyga.lt
 lietuvosfutbolas.lt
 transfermarkt.com
 Soccerway

Lietuvos futbolininkai
CWKS Resovia Rzeszów

Žešuvo futbolo klubas „Resovia“ ()– Lenkijos futbolo klubas iš Žešuvo. Klubas turi vyrų ir moterų futbolo komandas.

Namų rungtynes žaidžia „Resovijos“ stadione, kurio talpa 3,4 tūkst. žiūrovų. Klubo spalvinė gama yra raudona ir balta.

2020/21 m. sezone pateko į Pirmą lygą.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1910 m., kai buvo įkurtas Cywilno Wojskowy Klub Sportowy Resovia.

Pavadinimų kaita 
 1909–1933: Cywilno Wojskowy Klub Sportowy Resovia
 1933: Ogniwo Rzeszów
 1956–1967: CWKS Resovia
 1967: KS Bieszczady Rzeszów
 2003–2004: Resovia Cenowa Bomba Resgraph
 2004–iki šiol: CWKS Resovia Rzeszów

Pasiekimai 
 Puchar Polski: 1980/81 m. pasiektas pusfinalis;
 II lyga (Antra lyga)
 2 vieta: 1982/83

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai 

|}

Sudėtis 
Atnaujinta; 2020 m. rugsėjo 4 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 90minut.pl
 soccerway
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)

Resovia
Julija Stoliarenko

Julija Stoliarenko (g. 1993 m. balandžio 8 d. Visagine) – Lietuvos sportininkė, mišrių kovos menų (MMA) ir Lethwei (Birmos bokso) kovotoja. Ji pirmoji iš Lietuvos, kuri tapo Europos braziliško džiudžitsu čempione suaugusių tarpe, pirmoji istorijoje Pasaulio Lethwei profesionalų moterų čempionė, pirmoji iš Lietuvos kilusi kovotoja, kuri pateko į didžiausią kovinio sporto organizaciją – UFC.

J. Stoliarenko gimė ir augo Visagine. Lietuvoje susiformavo kaip atletė. Ji nuo 12 metų pradėjo užsiiminėti karatė, vėliau įvaldė braziliško džiudžitsu ir MMA technikas. Treniruojasi Kauno sporto klube „Fighter House/ Roger Gracie Academy” (treneris Donatas Uktveris).

2020 m. duomenimis, buvo organizacijų Invicta FC (Invicta Fighting Championships) 57–61 kg svorio kategorijos (bantamweight) ir ILFJ (International Lethwei Federation Japan) 62 kg svorio kategorijos (featherweight) čempionė. Iš 12 kovų aštuoniose laimėjo, bendras rezultatas 8-3-1.

2020 m. rugpjūčio mėn. oficialiai debiutavo UFC čempionate, Las Vegase surengtame mišrių kovos menų turnyre „UFC on ESPN +32“, kur patyrė pralaimėjimą taškais.

Išnašos

Nuorodos 

 Julijos Stoliarenko profilis ufc.com
 Julijos Stoliarenko profilis sherdog.com

Lietuvos sportininkai
Kovos menai
Szentlőrinci SE

Szentlőrinci Sportegyesület () arba trumpai Szentlőrinci SE – Vengrijos futbolo klubas iš Sentlerinco.
Namų rungtynes žaidžia „Szentlőrinci sportpálya“ stadione,kuris talpina 1 020 žiūrovų, tačiau Antrame divizione rungtyniauja licencijuotame Kozármislenyi miesto stadione, kuris talpina 2 500 žiūrovų. Ekipa žaidžia raudonomis aprangomis.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1912 m., kai buvo įkurtas Szentlőrinci Vasutas SE.

2019/20 m. sezone buvo antri Trečiame divizione (Rytų zonoje) ir pateko į Antrą divizioną.

Pasiekimai 
 Trečiasis divizionas (NBIII), Centras
 Nugalėtojai: 2005/06, 2007/08, 2008/09, 2018/19

Sezonai 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sudėtis 
Atnaujinta: 2020 m. rugsėjo 6 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 Transfermarkt

Szentlőrinci SE
Sentlerincas

Sentlerincas () − miestas Vengrijos pietuose, netoli nuo valstybinės sienos su Kroatija; Baranios medėje. Mieste yra kunigaikščių Esterhazių rūmai, kurie yra turistų traukos centras. Gyventojai verčiasi prekyba, amatais, žemės ūkiu, vyndaryste ir teikia turizmo paslaugas.

Istorija 
XVIII a. viduryje čia buvo įkurtas kunigaikščio Miklošo Esterhazio dvarų administracinis centras. 1696–1717 m. pastatyti baroko stiliaus rūmai, kurie vėliau kelis kartus buvo išplėsti. Katalikų klebonija ir baroko stiliaus bažnyčia buvo baigta statyti apie 1718 m. – netrukus po rūmų. 

XVIII a. pastatytas Koncz-Brantner namas Munkácsy Mihály gatvėje – buvusi Esterhazių šeimos dvaro valdytojo rezidencija. Šiandien čia yra didelė, viešai prieinama privati ​​kolekcija. Be to, mieste yra naujas, didelis kraštotyros muziejus su archeologijos, vietinės istorijos ir etnologijos ekspozicijomis.

Renginiai 
Kiekvienais metais rugpjūčio 10 d. mieste prasideda Parapijos mugė. „Laurentijaus dienose“ yra daugybė kultūrinių renginių ir gatvės pokylis. Taip pat vyksta įprasta žemės ūkio mugė „Ūkininkų diena“ („Gazdanapok“). Mugė yra pagrindinis Baranios apskrities žemės ūkio renginys.

Miestų partnerystė 
  Urbachas (Vokietija)

Sportas

Futbolas 
 Szentlőrinci SE (futbolo klubas).  
 „Szentlőrinci sportpálya“ stadionas, kurio talpa 1 020 žiūrovai.

Šaltiniai

Nuorodos 
Oficiali miesto svetainė (vengrų k.)

Vengrijos miestai
NK Croatia Zmijavci

Zmijavcų futbolo klubas „Croatia“, o trumpai NK Croatia Zmijavci – Kroatijos futbolo klubas iš Zmijavcų.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1974 m.

Nuo 2020 m. rungtyniavo Antroje lygoje. (Iki tol žaidė trečios pakopos pirmenybėse.)

2021–2022 m. sezone runtgyniavo Antroje lygoje. Užėmė tryliktą vietą. Po sezono turėjo būti perkelti į žemesnį divizioną. Inter Zaprešić paskelbė apie bankrotą, o NK Croatia Zmijavci išsaugojo vietą lygoje.

Pirma lyga (II pakopa) 
Nuo 2022–2023 m. žaidė Pirmoje lygoje (antra pakopa). Buvo įvykdyta lygų reorganizacija ir Pirmoji lyga tapo SuperSport lyga, o Antroji tapo Pirmąja.

Pasiekimai 
 Trečia lyga (3. HNL), Pietų zona: 
 Nugalėtojai: 2017–2018 m.

Sezonai 

|}

Sudėtis 
Atnaujinta; 2020 m. rugsėjo 7 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 YouTube platforma
 Globalsportsarchive

Croatia
Ardilava

Ardilava (, ) – kaimas Baltarusijoje, Minsko srityje, Maladečinos rajone, Ardilavos kaimiškojoje apylinkėje, 18 km į pietvakarius nuo Maladečinos, šalia Maladečinos–Lydos geležinkelio. 473 gyv. (2010 m.). Stovi cerkvė.

Istorija 
1443 m. pastatyta pirmoji bažnyčia, 1752 m. perstatyta. ~1866 m. bažnyčia iš katalikų atimta, perduota stačiatikiams. 1923 m. pastatyta nauja, Šv. Onos bažnyčia, uždaryta sovietų valdžios 1950 m.

1721 m. vietovė priklausė LDK didžiajam iždininkui Mykolui Kazimierui Kocielui, XIX a. – kunigaikščiui Tadui Puzinui. XIX a. antroje pusėje Ardilavos dvare gyveno kunigaikštienė Gabrielė Giunterytė-Puzinienė, rašiusi lenkų kalba apysakas, dramas ir eilėraščius. Pagal Lietuvos ir Sovietų Rusijos 1920 m. taikos sutartį Ardilava priskirta Lietuvai. 1920–1939 m. priklausė Lenkijai; iki 1927 m. buvo Valažino, 1927–1939 m. Maladečinos apskrityje. 1939 m. užimta Sovietų Sąjungos, prijungta prie Baltarusijos TSR. 1951 m. šalia Ardilavos įkurta Berezinskojės gyvenvietė, apylinkėse eksploatuotos durpės.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Ardilavos bažnyčios steigėjų raštas Vilniaus vyskupui Albertui Taborui, Pergamentų skaitmeninių vaizdų archyvas. Nuoroda tikrinta 2021-06-02.

Maladečinos rajono gyvenvietės
Maladečinos rajonas

Maladečinos rajonas () – Baltarusijos administracinis teritorinis vienetas Minsko srities šiaurės vakaruose. Rajono centras – Maladečina.

Istorija 
Įkurtas 1940 m. sausio 15 d. Priklausė Vileikos sričiai (1944 m. pervadinta Maladečinos sritimi), nuo 1960 m. – Minsko srities sudėtyje. 1960 m. prie rajono prijungtos 6 kaimo apylinkės ir Radaškonių miesto tipo gyvenvietė iš likviduoto Radaškonių rajono, 1962 m. – 14 kaimo apylinkių ir Valažino miestas iš likviduoto Valažino rajono (1965 m. Valažino rajonas atkurtas).

Geografija 
Rajonas užima 1 392 km² plotą, iš jų 733 km² – žemės ūkio naudmenos, 454 km² – miškai. Pietinėje rajono dalyje tęsiasi Ašmenos ir Minsko aukštumos, šiaurinėje dalyje plyti smėlėta Neries aukštupio lyguma. Didžiausios upės – Neris (Vilija), Uša ir Beržūna. Rajono ribose yra Vilijos–Minsko vandens sistemos dalis.

Rajoną vakarų–rytų kryptimi kerta Vilniaus–Minsko, šiaurės–pietų kryptimi – Polocko–Lydos geležinkeliai. Plentai jungia Maladečiną su Vilniumi, Minsku, Vileika ir Valažinu.

Gyventojai 

2009 m. surašymo duomenimis rajone gyveno 138 375 gyventojai. Iš jų 90,0 % buvo baltarusių, 6,8 % – rusų, 1,1 % – ukrainiečių, 0,6 % – lenkų, 1,5 % – kitų tautybių. Lietuviais užsirašė 67 arba 0,05 % gyventojų.

Gyvenvietės 

Vienintelis miestas – Maladečina, miesto tipo gyvenvietė – Radaškonys. Didžiausios gyvenvietės (2020 m.):
 Maladečina – 91 900;
 Čysčius – 6 149;
 Radaškonys – 6 100;
 Krasnojė – 3 151;
 Aliachnovičiai – 1 863;
 Berezinskojė – 1 477;
 Turec Bajarai – 1 468;
 Nasilava – 1 362;
 Lebedžiai – 1 151;
 Čiurliai – 1 058;
 Palačionys – 854.

Administracinis suskirstymas 
Rajoną sudaro Maladečinos miestas, Radaškonių miesto tipo gyvenvietė ir 12 kaimiškųjų apylinkių:
 Aliachnovičių;
 Ardilavos;
 Chažovos;
 Ciurlių;
 Čysčiaus.
 Haradoko;
 Krasnajės;
 Lebedžių;
 Markavos;
 Minsučių;
 Palačionių;
 Radaškonių;

Šaltiniai 

 Молодечненский район , Minsko srities vykdomasis komitetas. Nuoroda tikrinta 2020-09-07.
Kaimiškoji apylinkė

Kaimiškoji apylinkė (, , ) – žemiausiojo lygmens administracinis padalinys Tarybų Sąjungoje, vėliau trečiojo lygmens padalinys Baltarusijoje, Ukrainoje ir kai kuriuose Rusijos Federacijos subjektuose. Kaimiškoji apylinkė yra kaimiškas rajono padalinys, susidedantis iš vienos ar kelių kaimų vietovių. Apylinkės taryba yra vietos savivaldos organas, pavaldus rajono administracijai.

Baltarusijos administraciniai vienetai
Rusijos administraciniai vienetai
Ukrainos administraciniai vienetai
Ramanavas (Baltarusija)

Ramanavas (, ) – kaimas Baltarusijoje, Gardino srityje, Ščiutino rajone. Įsikūręs Sabackinės kaimiškojoje apylinkėje, 9 km į šiaurės rytus nuo Sabackinės, 4 km į pietvakarius nuo Dubičių, prie pat Lietuvos sienos. Rytiniame kaimo gale esanti sodyba yra Lietuvos teritorijoje (priskirta Rakams). Kelyje tarp Rakų ir Dubičių tebėra autobusų stotelė „Ramanavas“.

Istorija 
Tarpukariu priklausė Lenkijai, pateko į Beržtų valsčių. 1921 m. gyveno 95 gyventojai: 90 stačiatikių ir 5 katalikai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ščiutino rajono gyvenvietės
Sabackinė

Sabackinė (), oficialiai Peršamajskas (, ) – agromiestelis Baltarusijoje, Gardino srityje, Ščiutino rajone. Sabackinės kaimiškosios apylinkės centras. Yra 45 km į vakarus nuo Lydos, 32 km į šiaurę nuo Ščiutino, 6 km nuo Lietuvos sienos. Yra Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčia (1918 m.), XIX a. vid. cerkvė, paminklas žuvusiems per II pasaulinį karą.

Istorija 
LDK laikais Sabackinėje stovėjo dvaras (šaltiniuose minimas nuo 1540 m.), prie jo įsikūrė miestelis. 1676 m. karalius Jonas Sobieskis Sabackinei suteikė Magdeburgo teises. Jas 1755 m. patvirtino Augustas III. Kaimas garsėjo stebuklingu Švč. Marijos paveikslu. 1705 m. prie šio paveikslo meldėsi karalius Stanislovas Leščinskis ir paaukojo sidabrinę širdį.

XIX a. antroje pusėje Sabackinėje veikė pradžios mokykla, 1886 m. joje buvo 41 mokinys.

Tarpukariu priklausė Lenkijai, buvo valsčiaus centras Lydos apskrityje. 1921 m. gyveno 276 gyventojai. 1939 m. Sabackinė tapo Baltarusijos dalimi, apylinkės centru. 1954 m. pervadinta į Peršemaiskają (Першамайская), 2011 m. – į Peršamaiską.

Šaltiniai 

Ščiutino rajono gyvenvietės
Baltarusijos agromiesteliai
Voverys (Lyda)

Voverys () – agromiestelis Baltarusijoje, Gardino srityje, Lydos rajone; Voverių kaimiškosios apylinkės centras. Įsikūręs 23 km į vakarus nuo Lydos, Voveros upelio kairiajame krante. Yra Viešpaties Atsimainymo Romos katalikų bažnyčia, vidurinė mokykla, vaikų lopšelis-darželis, gaisrinė; užtvenkus Voveros upelį, įrengtas tvenkinys. 601 gyv. (2009 m.).

Istorija 
1413 m. pastatyta pirmoji bažnyčia, 1568 m. ji atiteko reformatams. 1648 m. grąžinta katalikams, vėliau perstatyta. 1840 m. dvarininko Samuelio Kostrovickio pastangomis pastatyta mūrinė bažnyčia. XIX a. vid. bažnyčioje kunigavo 1831 ir 1863 m. sukilimų dalyvis, kunigas Raimundas Zemackis. 1910 m. parapijai priklausė 6990 asmenų. Pagal Lietuvos ir Sovietų Rusijos 1920 m. taikos sutartį Voverys priskirtos Lietuvai. 1920–1939 m. priklausė Lenkijai, buvo Lydos apskrityje: iki 1927 m. Muto valsčiuje, vėliau – Voverių. 1939 m. prijungtos prie Baltarusijos TSR.

Šaltiniai 

Lydos rajono gyvenvietės
Baltarusijos agromiesteliai
Naujadvaris (Ščiutinas)

Naujadvaris (, ) – agromiestelis Baltarusijoje, Gardino srityje, Ščiutino rajone, Astrynos kaimiškojoje apylinkėje. Yra 30 km į šiaurę nuo Ščiutino, prie Navadvorkos upelio ir Astrynos–Rodūnios plento. Yra katalikų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į Dangų bažnyčia (1749 m.), buvusi sinagoga, koplyčia (1882 m.). Veikia vidurinė mokykla, ambulatorija, kultūros namai, biblioteka, paštas.

Istorija 
Naujadvaris minimas nuo 1480 m., kai čia pastatyta katalikų bažnyčia. Tai buvo seniūnija (be pilies), priklausiusi Vilniaus vaivadijai. 1678 m. seimo nutarimu Naujadvaris paverstas karaliaus ekonomija. 1720 m. karalius Augustas II Naujadvariui suteikė Magdeburgo teises. 1766 m. seniūniją nuomojo Ignas Ganseckis. 1888 m. Naujadvaris priklausė prie Astrynos valdinių ūkių (buvo 708 gyventojai). Tarpukariu priklausė Lenkijai, buvo valsčiaus centras (jame buvo surašyti 67 lietuviai). 1939 m. prijungtas prie Baltarusijos, 1940–2013 m. buvo kaimiškosios apylinkės centras.

Šaltiniai 

Ščiutino rajono gyvenvietės
Baltarusijos agromiesteliai
Arlia

Arlia (, ) – agromiestelis Baltarusijoje, Gardino srityje, Ščiutino rajone; apylinkės centras. Yra Nemuno dešiniajame krante, 20 km į pietryčius nuo Ščiutino, prie Žaludko–Kurylavičių kelio. Stovi stačiatikių cerkvė (1866 m.), yra žydų kapinės, paminklas II pasaulinio karo aukoms, rastos XII–XIII a. archeologinės gyvenvietės liekanos. Veikia ligoninė, paštas, vid. mokykla, kultūros namai, biblioteka.

Istorija 
Arlia rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1666 m. Vietovė pavadinta pagal ją valdžiusius didikus Orlus. Per Nemuną veikė keltas, buvo sinagoga, prieplauka. 1795 m. Arlia tapo valsčiaus centru. Tarpukariu priklausė Lenkijai. Tuo laiku Arlios valsčiuje gyveno 60 lietuvių. 1939 m. miestelis prijungtas prie Baltarusijos, nuo 1940 – kaimiškosios apylinkės centras.

Šaltiniai 

Ščiutino rajono gyvenvietės
Baltarusijos agromiesteliai
Damės-Šprėvaldo apskritis

Damės-Šprėvaldo apskritis (, ) – apskritis Vokietijoje. Apskrities centras – Liubeno miestas. Apskritis įeina į Brandenburgo žemę. Plotas – 2261 km². Gyventojų skaičius – 162 000 (2010 m.). Gyventojų tankumas – 72 žm./km².
Oficialusis apskrities kodas – 12 0 61.

Apskritis daloma į 37 komunas.

Miestai ir komunos 
 Kionigsas-Vusterhauzenas (34 008)
 Liubenas (14 128)
 Šionefeldas (13 250)
 Coitenas (10 403)
 Lukau (10 146)
 Veldau (9908)
 Mitenvaldė (8703)
 Šulcendorfas (7702)
 Heidezė (7072)
 Bestenzė (6700)
 Eichvaldė (6236)
 Merkišė-Heidė (4350)
 Heideblikas (3996)
Golseno-Lando valdyba
 Golsenas (2611)
 Kazelis-Golcigas (733)
 Dransdorfas (622)
 Šteinreichas (574)
Lyberozės-Aukštutinio Šprėvaldo valdyba
 Švylochzė (1627)
 Lyberozė (1494)
 Naujoji Cauchė (1168)
 Štraupicas (988)
  Bylegūrė-Bylenas (811)
 Jamlicas (602)
 Senoji Cauchė-Vusverkas (550)
 Šprėvaldheidė (547)
Žemutinio Šprėvaldo valdyba
 Šionvaldas (1188)
 Berstelandas (913)
 Žemutinis Šprėvaldas (863)
 Rycnojendorfas-Štakovas (642)
 Šlepcigas (622)
 Krausnikas-Didysis Vaserburgas (619)
Šenkenlendcheno valdyba
 Didysis Kiorisas (2342)
 Halbė (2167)
 Toipicas (1838)
 Merkišas-Buchholcas (789)
 Šverinas (624)
 Miunchehofė (496)
(2010 m. rugsėjo 30 d. duomenys)

Nuorodos
 www.dahme-spreewald.de Oficialioji svetainė
Brandenburgas
Vokietijos apskritys