joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Domelkaimis

Domelkaimis arba Pavlininas (, nuo 1939 m. Dommelkeim, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, Sembos pusiasalyje, nuo 2005 m. gegužės 23 d. Pereslavskojės kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Dumpnikaims prūsiškos kilmės. 1400 m. minimas Dompnikaym.  1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2005 m. gegužės 23 d. Pereslavskojės apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Pavlininas bankgorodov.ru

Žuvininkų apskrities gyvenvietės
Brazininkai

Brazininkai arba Vološinas (, nuo 1939 m. Brasnicken, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, Sembos pusiasalyje, nuo 2005 m. gegužės 23 d. Pereslavskojės kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Brastenīks prūsiškos kilmės.  1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities dvaras.  1910 m. buvo 66 gyventojai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2005 m. gegužės 23 d. Pereslavskojės apylinkės kaimas.

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Vološinas bankgorodov.ru

Žuvininkų apskrities gyvenvietės
Kaspershefenas

Kaspershefenas arba Dorožnojė (, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, Sembos pusiasalyje, nuo 2005 m. gegužės 23 d. Pereslavskojės kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.  1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas.  1910 m. buvo 113 gyventojų.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2005 m. gegužės 23 d. Povarovkos apylinkės kaimas.

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Dorožnojė bankgorodov.ru

Žuvininkų apskrities gyvenvietės
Forkenas

Forkenas arba Podorožnojė (, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, Sembos pusiasalyje, nuo 2005 m. gegužės 23 d. Pereslavskojės kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.  1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas.  1910 m. buvo 111 gyventojų.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2005 m. gegužės 23 d. Povarovkos apylinkės kaimas.

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Podorožnojė bankgorodov.ru

Žuvininkų apskrities gyvenvietės
Kragava

Kragava arba Prochladnojė (, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, Sembos pusiasalyje, nuo 2005 m. gegužės 23 d. Pereslavskojės kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Krags prūsiškos kilmės. 1310 m. minimas Craghen.  1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2005 m. gegužės 23 d. Povarovkos apylinkės kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Prochladnojė bankgorodov.ru

Žuvininkų apskrities gyvenvietės
Liudvigsfeldė

Liudvigsfeldė arba Serioginas (, nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, Sembos pusiasalyje, nuo 2005 m. gegužės 23 d. Pereslavskojės kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.  1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities Žuvininkų dvaro kaimas.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2005 m. gegužės 23 d. Povarovkos apylinkės kaimas.

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Serioginas bankgorodov.ru

Žuvininkų apskrities gyvenvietės
Vėlys

Vėlỹs – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, 5 km į pietryčius nuo Ignalinos. Sudarytas iš dviejų duburių (šiaurinio ir pietinio), kuriuos jungia sąsiauris. Pietinėje dalyje į rytus atsišakoja siaura įlanka. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus 1,14 km, plotis iki 0,57 km. Altitudė 195,1 m. Būdingi aukšti ir statūs krantai. Iš pietų ežerą supa Piliakalnio miškas. Į Vėlį pietuose įteka Rudinės upelis, šiaurėje, link Vėlykščio ežero, išteka Rudinė (Žeimenos baseinas).

Rytinėje Vėlio pakrantėje įsikūręs Vėlionių kaimas, taip pat stūkso Mažulonių piliakalnis. Į šiaurės vakarus įsikūręs Zuikiškės kaimas. Pietrytine pakrante eina kelias . Netoliese veikia kaimo turizmo sodyba.

Ežero pavadinimas kildinamas nuo žodžio vėlė („mirusiojo dvasia“).

Šaltiniai 

Ignalinos rajono ežerai
Danilovo Dužė

Danilovo Dužė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Lapių ir apie 28 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Danilovo Malė

Danilovo Malė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietus nuo Lapių ir apie 27 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Gonsuvka Oleksinas

Gonsuvka Oleksinas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Gonsuvka Osė

Gonsuvka Osė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Gonsuvka Skvarkai

Gonsuvka Skvarkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Gonsuvka Somachai

Gonsuvka Somachai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Lapi Dembovina

Lapi Dembovina () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Acherono imperija (Konano pasaulis)

Acherono imperija () – išgalvota istorinė karalystė Roberto E. Hovardo Konano pasaulyje. 

Pirmą kartą paminėta Konano ciklo romane „Drakono valanda“ kaip senovinė kerėtojų valdyta valstybė, žlugusi iki Konano istorijų pradžios. Ji nebuvo minima nei ankstesnėje serijos Hovardo knygoje „Haiborėjos laikai“, kuri apibūdino ciklo pasaulio istoriją, nei kitose jo knygose.

Valstybė pavadinta pagal Acheroną, požeminio pasaulio upę graikų mitologijoje.

Istorija
Acheronas buvo valstybė, egzistavusi tris tūkstančius metų iki Konano laikų. Ji užėmė maždaug tas pačias žemes, kaip ir pseudo-europietiškos Haiborėjos laikų valstybės. Acheronas buvo pažangesnė valstybė nei to meto jo kaimynai rytuose ir vakaruose ir maždaug to paties lygio kaip ir to paties laikotarpio Stygija, buvusi pietuose. Minima, kad Acheronas taip ir nesugebėjo užkariauti šiaurėje gyvenusių kimerų. 

Acherono kerėtojai praktikavo tamsiąją magiją, pvz., nekromantiją. Imperiją sunaikino sukilę Haiborėjos barbarai, engti Acherono valdžios.

Komiksuose
Roy Thomas retkarčiais naudojo žlugusią Acherono imperiją Marvel Comics leistuose kūriniuose. Jis dažnai minėjo Acherono imperiją, pvz., jos Kara-Šero (Kara-Shehr) miestą..

Filmuose
1998 m. filme „Kulas Užkariautojas“ (Kull the Conqueror) Acheronas minimas kaip demonų karalienės Akivašos valdos. Atseit, tuo metu Haiborėjoje laisvai klaidžiojo demonai. 

2011 m. filme „Konanas Barbaras“ (Conan the Barbarian) herojė Tamara yra Acherono nekromantų palikuonė.

Nuorodos

 The Hour of the Dragon on Wikisource

Išgalvota geografija
Lapi Kolpakai

Lapi Kolpakai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Lapi Korčakai

Lapi Korčakai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Lapi Linkai

Lapi Linkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Lapi Plušniakai

Lapi Plušniakai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Lapi Šolaidai

Lapi Šolaidai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Nova Lupianka

Nova Lupianka () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Plonka Košcelna

Plonka Košcelna () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės vakarus nuo Lapių ir apie 26 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime stovi vienintelis į rytus nuo Vyslos upės esantis paminklas karaliui Jonui Sobieskiui. Kaime yra Plonkos geležinkelio stotelė. Per kaimą teka Avisos upė.

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1203 m., valdant Mazovijos kunigaikščiui Konradui I Mazoviečiui. Jis šias žemes padovanojo Plocko vyskupijai. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1502 m. kaime įkurta parapija. 1906-1913 m. pastatyta Plonka Košcelnos Šv. Archangelo Mykolo bažnyčia, kurią 1913 m. rugpjūčio 15 d. pašventino vyskupas Antanas Karosas.

Geležinkelio ruožas

Nuorodos

 Aprašymas apie parapiją (lenk.) .

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Plonka Kozlai

Plonka Kozlai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Plonka Matiskai

Plonka Matiskai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Plonka Strumianka

Plonka Strumianka () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Roški Vlodkai

Roški Vlodkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į vakarus nuo Lapių ir apie 29 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą teka Avisos upė. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Roški Vodžkai

Roški Vodžkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr.  ir vaivadijos kelias Nr. . Per kaimą teka Avisos upė. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Stara Gonsuvka

Stara Gonsuvka () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Stara Lupianka

Stara Lupianka () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 2,5 km nuo Narevo nacionalinio parko. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. . Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Uhovas

Uhovas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės rytus nuo Lapių ir apie 21 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Šalia kaimo teka Narevo upė. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. .

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1445 metais. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1753 m. kaime pastatyta medinė bažnyčia. 1797 m. kaime įkurta parapija. 1862 m. atidaryta Uhowo geležinkelio stotis. 1914-1919 m. pastatyta Uhovo Šv. Vojciecho bažnyčia, kurią 1921 m. rugpjūčio 8 d. pašventino Vilniaus vyskupas Jurgis Matulaitis.

Geležinkelio ruožas

Nuorodos

 Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.) .

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Vulka Vanevska

Vulka Vanevska () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1944 m. rugpjūčio 6 d. SS nužudė 61 kaimo gyventoją. Šiuo metu kaime yra apie 70 namų.

Literatūra

 Przewodnik po upamiętnionych miejscach walk i męczeństwa, lata wojny 1939-1945. Warszawa: Rada Ochrony Pomników Walki i Męczeństwa, 1966, s. 57. 

Lapių valsčius (Balstogės apskritis)
Baciutai

Baciutai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės vakarus nuo Turošn Košcelnos ir apie 15 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime yra Baciuty geležinkelio stotelė.

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1504 metais. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1831 m. siaučiant cholerai kaime mirė 5 žmonės. 1931 m. rugpjūčio 7 d. šalia kaimo įvykus traukinių avarijai žuvo 6 žmonės. XVIII a. kaime pastatyta Baciutų Šv. Barboros koplyčia, kuri yra įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

Geležinkelio ruožas

Nuorodos

 Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).

Literatūra

 Wiśniewski J. Początki Białegostoku i okolicznego osadnictwa (w:) Studia i materiały do dziejów miasta Białegostoku. Białystok 1968 s.22
 Archeograficzeskij Sbornik dokumentov otnosjachszijsia k istorii Severozapadnoj Rusi. Wilno 1867 . t.IX s.23, 171, 259

Turošno Košcelnos valsčius
Baciuti Kolonija

Baciuti Kolonija () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Barščuvka

Barščuvka () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Turošn Košcelnos ir apie 13 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas minimas 1528 metais. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1723 m. kaime gyveno 52 žmonės.

Literatūra

 Laszuk A. Dwory urzędników na Podlasiu w II poł. XVII w. (w:) Białstocczyzna 1/93

Turošno Košcelnos valsčius
Bojarai (Palenkės vaivadija)

Bojarai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į vakarus nuo Turošn Košcelnos ir apie 17 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaime yra Bojarų geležinkelio stotelė.

Geležinkelio ruožas

Turošno Košcelnos valsčius
Borovskie Ciborai

Borovskie Ciborai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į vakarus nuo Turošn Košcelnos ir apie 19 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Borovskie Gzikai

Borovskie Gzikai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietvakarius nuo Turošn Košcelnos ir apie 18 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1941 m. NKVD šalia kaimo esančiame miškelyje nušovė 15 kaimo gyventojų, kuriems atminti 2009 m. buvo pastatytas paminklas pavadinimu Mažoji Katynė.

Nuorodos

 Valsčiaus istorija (lenk.) .

Turošno Košcelnos valsčius
Borovskie Michalai

Borovskie Michalai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietvakarius nuo Turošn Košcelnos ir apie 18 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Borovskie Olkai

Borovskie Olkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Borovskie Skurkai

Borovskie Skurkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietvakarius nuo Turošn Košcelnos ir apie 19 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Borovskie Vipichai

Borovskie Vipichai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Borovskie Žakai

Borovskie Žakai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į vakarus nuo Turošn Košcelnos ir apie 19 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Chodorai

Chodorai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Turošn Košcelnos ir apie 19 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Čački Malė

Čački Malė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Čački Vielkiai

Čački Vielkiai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Turošn Košcelnos ir apie 18 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Šventasis Kalikstas I

Kalikstas I, lot. Callistus (mirė 222 m. Romoje, popiežius, valdęs 217-222 m. Romos imperatorių Elagabalo ir Aleksandro Severo laikais, katalikų šventasis.

Kalikstas tikriausiai buvo Karpoforo vergas, kuriam buvo paskirta vadovauti bankui. Tačiau bankas bankrutavo, o Kalikstas buvo įmestas į kalėjimą. Jį išvadavo banko klientai, norėdami atgauti prarastus pinigus.

Po šio incidento jis buvo apkaltintas muštynių sukėlimu sinagogoje, todėl buvo ištremtas į Sardinijos  kasyklas. Iš šių kasyklų kai kurie krikščionys buvo paleidžiami popiežiaus Viktoro I  įsakymu. Nors Kaliksto nebuvo sąrašuose, jis privertė kasyklos vadovą jį paleisti. Keletą metų jis praleido provincijoje, kur gaudavo mėnesinį atlyginimą. Vėliau jį į Romą pakvietė popiežius popiežius Zefyrinas.  Kalikstas tapo arkidiakonu, popiežiaus patarėju bei kapinių, dabar vadinamų šv. Kaliksto katakombomis, vadovu. Po Zefyrino mirties tapo popiežiumi. Šio pasirinkimo nepripažino žinomas krikščionių rašytojas šv. Hipolitas, tapęs tuo metu pirmuoju antipopiežiumi.

Kalikstas pašalino iš bažnyčios Libijos vyskupą Sabelijų už monarchianizmą.  Jo valdymo laikais leista atleisti sunkias nuodėmes, pav. svetimoteriavimą, nužudymą, stabmeldystę. Be to, Kalikstas pripažino galiojančia santuoką tarp laisvos moteries bei vergo (valstybė tokias santuokas laikė negaliojančiomis). Už šiuos sprendimus jį kritikavo rigoristai, pav. šv. Hipolitas bei Tertulijonas.  Būtent iš jų raštų daugiausiai sužinome apie Kalikstą, nes jo raštai neišliko.

Kalikstas tikriausiai mirė riaušių metu, tačiau ne kankinio mirtimi, nes tuo metu valdęs imperatorius Aleksandras Severas buvo palankus krikščionims. Jis minimas Depositio martyrum.

Popiežius Kalikstas pastatė žymiąsias Šventojo Kaliksto katakombas prie Apijaus kelio, kur palaidoti 8 popiežiai, bei apie pusė milijono krikščionių. Po nužudymo buvo įmestas į šulinį, kurios vietoje dabar yra pastatyta šv. Mergelės Marijos bazilika.

Liturginis minėjimas – spalio 14 d.

Popiežiai
Katalikų šventieji
Dobrovoda (Balstogės apskritis)

Dobrovoda () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės vakarus nuo Turošn Košcelnos ir apie 15 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Dolkai

Dolkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Turošn Košcelnos ir apie 19 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Ivanuvka (Balstogės apskritis)

Ivanuvka () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Turošn Košcelnos ir apie 11 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Juraškai

Juraškai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1941-1944 m. šalia kaimo esančiame miške buvo sušaudyti 76 Lenkijos karininkai.

Turošno Košcelnos valsčius
Lubeikai

Lubeikai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į šiaurės rytus nuo Turošn Košcelnos ir apie 11 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Markovščizna

Markovščizna () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. .

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1550 metais. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaime stovėjusiuose rūmuose buvo apsilankęs Kazimieras Liščinskis.

Literatūra

 Sokołowski Z. Województwo białostockie. Przewodnik. Wyd.Sport.i Turyst. Warszawa 1972.
 Bończak-Kucharczyk E. Maroszek J. Markowszczyzna. Biuro Badań i Dokumentacji Zabytków w Białymstoku. 1984
 Słownik geograficzny Królestwa Polskiego.
 Sprawa likwidacji serwitutów obciążających dobra Markowszczyzna na korzyść osad udziałowych wsi Niewodnica Korycka 1921-1925. Arch. Państw. Białystok, "PUZB 145"

Turošno Košcelnos valsčius
Neckai

Neckai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Turošn Košcelnos ir apie 11 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. 1727 m. kaime gyveno 40 žmonių. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Nevodnica Koricka

Nevodnica Koricka () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurę nuo Turošn Košcelnos ir apie 7 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Šalia kaimo teka Nevodnicos upė. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. . Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Nevodnica Košcelna

Nevodnica Košcelna () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurę nuo Turošn Košcelnos ir apie 9 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime yra Niewodnica Kościelna geležinkelio stotis. Per kaimą teka Nevodnicos upė.

Istorija

Kaimas įkurtas XVI a. amžiuje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1596 m. sausio 30 d. įkurta Nevodnica Košcelnos Šv. Antano Paduviečio parapija. 1884-1889 m. pastatytas Nevodnica Košcelnos Šv. Antano Paduviečio sanktuariumas.

Geležinkelio ruožas

Turošno Košcelnos valsčius
Pomigačė

Pomigačė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į šiaurės rytus nuo Turošn Košcelnos ir apie 11 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.

Istorija

Kaimas įkurtas apie 1500 metus. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1577 m. kaimas sudarė 40 valakų, buvo smuklė ir kalvė. 1880 m. pastatytas malūnas. 1908 m. pastatytas dar vienas malūnas.

Literatūra

 Piscowaja kniga Grodnienskoj ekonomii. Wilno 1882
 Akty izdavajemyje Vilenskoj Archeograficzeskoj Komisjej dla razbora drewnich aktov. Wilno 1865-1914. t.XIV str.58
 Inventarz y lidzba skarbowa starostw Branskiego y Saraskiego, 1558

Turošno Košcelnos valsčius
Stočkai (Palenkės vaivadija)

Stočkai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į vakarus nuo Turošn Košcelnos ir apie 16 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. . Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Tolčė (Balstogės apskritis)

Tolčė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Turošn Košcelnos ir apie 10 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr.  ir vaivadijos kelias Nr. .

Istorija

Kaimas įkurtas apie 1550 metus. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1727 m. kaime gyveno 62 žmonės. 1790 m. kaime buvo 14 namų. 1931 m. kaime pastatyta mokykla. 

Turošno Košcelnos valsčius
Topilecas

Topilecas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į šiaurės vakarus nuo Turošn Košcelnos ir apie 15 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. XVI a. įkurta Topileco Šv. Mykolo parapija. 1870 m. kaime pastatyta Topileco Šv. Mykolo cerkvė. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Topilec Kolonija

Topilec Kolonija () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Tripuciai

Tripuciai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurę nuo Turošn Košcelnos ir apie 10 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime yra Tripucie geležinkelio stotelė.

Istorija

Kaimas įkurtas apie 1574 metus. 1727 m. kaime gyveno 50 žmonių.

Geležinkelio ruožas

Turošno Košcelnos valsčius
Turošn Dolna

Turošn Dolna () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į vakarus nuo Turošn Košcelnos ir apie 16 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1920 m. kaime buvo pastatytas malūnas, kuris yra įtrauktas į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. .

Nuorodos

 Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).

Turošno Košcelnos valsčius
Turošn Košcelna

Turošn Košcelna () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 13 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Apie 1515 m. įkurta Turošn Košcelnos Šv. Trejybės parapija. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1782-1783 m. pastatyta Šv. Trejybės bažnyčia.

Turošno Košcelnos valsčius
Zalesianai

Zalesianai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Turošn Košcelnos ir apie 9 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Šalia kaimo teka Nevodnicos upė. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Zavadai (Turošno Košcelnos valsčius)

Zavadai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turošno Košcelnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Turošno Košcelnos valsčius
Babinas

Babinas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės vakarus nuo Choroščo ir apie 18 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina Via Baltica  kelias. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Baltijsko miesto gyvenvietė

Baltijsko miesto gyvenvietė () – miesto gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities vakaruose, Baltijsko municipaliniame rajone. Centras – Baltijskas. 2010 m. buvo 33 600 gyventojai.

Istorija 
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2006 m. sausio 1 d. vietoje Baltijsko miesto apygardos. Ribojasi su Baltijos jūra, Divnojės kaimo ir Primorsko miesto gyvenvietėmis bei Aistmarėmis ir Lenkija pietuose. Gyvenvietei taip pat priklauso Aistmarių Nasypnojės sala. 

Gyvenvietės taryba nuo 2008 m. spalio 12 d. renkama 5 metams, ją sudaro 20 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką.

Kaliningrado srities įstatymu Baltijsko miesto gyvenvietę sudaro:    
 Baltijskas, miestas,
 Beregovojė, kaimas,
 Luninas, kaimas.

Šaltiniai 

Kaliningrado srities miesto gyvenvietės
Baltijsko rajonas
Barščevas (Choroščo valsčius)

Barščevas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į pietryčius nuo Choroščo ir apie 11 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo 1945 m. iki 1954 m. kaimas buvo Barščevo valsčiaus centras. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Čaplinas

Čaplinas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietryčius nuo Choroščo ir apie 10 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1516 m. šioje vietovėje rūmus pasistatė bajoras Stefan Andrzejewicz Czaplicz, nuo kurio pavardės ir kilęs kaimo pavadinimas. 1662 m. rūmai priklausė Jakub Wilczewski, kurio valdose gyveno 19 žmonių. 1790 m. kaime pastatytas malūnas, tuo metu kaime gyveno šios šeimos: Moniuszk, Cybulski, Łyszczyński, Godlewski, Sandarski.

Choroščo valsčius
Dzikiai

Dzikiai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Choroščo ir apie 13 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą teka Supraslio upė. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Dzikie Kolonija

Dzikie Kolonija () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Choroščo ir apie 14 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Gajovnikai

Gajovnikai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietus nuo Choroščo ir apie 13 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Gajovniki Kolonija

Gajovniki Kolonija () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Izbiščė

Izbiščė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į pietvakarius nuo Choroščo ir apie 21 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Jeronikai

Jeronikai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės rytus nuo Choroščo ir apie 10 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina Via Baltica  kelias. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Klepačė (Balstogės apskritis)

Klepačė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į pietryčius nuo Choroščo ir apie 7 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą teka Horodniankos upė. Kaime įsikūręs folkloro ansamblis Klepaczanki. Kaime yra Klepačės geležinkelio stotelė.

Istorija

Kaimas įkurtas XVI a. pradžioje. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose minimas 1510 metais. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Gatvės

Cicha, Długa, Dolna, Gliniana, Górna, Graniczna, Grzybowskiego, Kolejowa, Krótka, Letnia, Łagodna, Łąkowa, Mokra, Myśliwska, Nadrzeczna, Niewodnicka, Piaskowa, Polna, Poprzeczna, Przejazd, Równoległa, Spokojna, Stawowa, Sucha, Wąska, Wiosenna, Wodociągowa, Zagórna, Zaułek ir Żwirowa.

Geležinkelio ruožas

Nuorodos

 Aprašymas apie kaimą (lenk.).

Choroščo valsčius
Tenkytai

Šis straipsnis apie dab. Baltijsko rajono kaimą (, dab. Beregovojė); apie Zelenogradsko rajono kaimą (, dab. Liotnojė), skaitykite Tenkyčiai.

Tenkytai arba Beregovojė (, nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Baltijsko rajone, Aistmarių nerijoje, nuo 2006 m. sausio 1 d. Baltijsko miesto gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Tenkitai prūsiškos kilmės.  Čekų istoriografijoje kaimas minimas, kai 997 m. Vaitiekaus Adalberto misija vyko iš Gdansko. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas.  1910 m. buvo 43 gyventojai.  1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Zemliando rajono (Земландский район), 1946 m. rugsėjo 7 d. – 1963 m. Primorsko rajono, 1963 m. – 2006 m. sausio 1 Primorsko miesto apylinkės kaimas.

Šaltiniai 

 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Beregovojė bankgorodov.ru

Žuvininkų apskrities gyvenvietės
Kolonija Čaplinas

Kolonija Čaplinas () – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Konovalai

Konovalai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į vakarus nuo Choroščo ir apie 18 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. 1935 m. kaime įkurta Konovalų Švč. Jėzaus Širdies parapija. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Košciukai

Košciukai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietvakarius nuo Choroščo ir apie 15 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Krupnikai

Krupnikai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į rytus nuo Choroščo ir apie 8 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Kruševas

Kruševas () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į vakarus nuo Choroščo ir apie 23 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Liskai (Lenkija)

Liskai (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės rytus nuo Choroščo ir apie 10 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina Via Baltica  kelias ir vaivadijos kelias Nr. . Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius
Mincė

Mincė () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1558 metais. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1727 m. kaime gyveno 56 žmonės.

Literatūra

 Inwentarz y liczba skarbowa starostw Branskiego y Saraskiego 1558 sporządzony przez Stanisława Dziewiałtowskiego przy przekazaniu ich we władanie Krzysztofowi Olendzkiemu (w:Akty izdavajemyje Vilenskoj Archeograficzeskoj Komisjej dla razbora drewnich aktov. Wilno 1865-1914. t.XIV) str.24

Choroščo valsčius
Ogrodniki Barščevskiai

Ogrodniki Barščevskiai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Choroščo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

Choroščo valsčius