joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tamsioji energija

Tamsioji energija – hipotetinė energijos forma, kuri yra kiekvienoje erdvės vietoje ir turėtų būti atsakinga už neseniai atrastą greitėjantį Visatos plėtimąsi. Standartiniame kosmologiniame modelyje tamsioji energija sudaro beveik tris ketvirtadalius visos Visatos masės – energijos (Specialioji reliatyvumo teorija duoda masės ir energijos ekvivalentiškumo sąryšį).

Yra du pagrindiniai tamsiosios energijos paaiškinimo variantai:
 tai yra kosmologinė konstata – tam tikras energijos tankis, tolygiai pasiskirstęs erdvėje (pvz., vienas iš traktavimų yra vakuumo energija);
 tai yra kvintesencija – skaliarinis dinaminis laukas, kurio tankis gali keistis laike ir erdvėje.

Tamsiosios energijos tyrimai 

1998 metais Ia tipo supernovų stebėjimų duomenys privertė iškelti hipotezę, kad Visata plečiasi greitėjančiai. Vėliau dar kelios nepriklausomos mokslininkų grupės panaudodamos kitus metodus ir objektus (reliktinis spinduliavimas, gravitaciniai lęšiai, Visatos makrostruktūra) patvirtino šiuos rezultatus.

Gerai visiems žinomas Hablo dėsnis teigia, kad tolimų objektų tolimo greitis yra proporcingas nuotoliui. Tolimo greitis gali būti įvertintas iš raudonojo poslinkio. Surasti atstumus iki tų objektų yra kiek sunkiau. Tam reikia turėti standartinius žinomo šviesio šaltinius, kuriems būtų žinomas absoliutinis ryškis. Žinant jį ir regimąjį ryškį galima rasti atstumą iki to objekto. Ia tipo supernovos ir yra tokie standartiniai šaltiniai, matomi milijardų šviesmečių atstumu. Vienodas visų Ia tipo supernovų absoliutinis ryškis pagrįstas tuo reiškiniu, kad baltoji nykštukė besisukanti poroje su kita žvaigžde akrecijos būdu kaupia medžiagą. Kai jos masė pasiekia Čandrasekaro ribą, žvaigždės medžiagos slėgis nebesugeba pasipriešinti gravitacinėms jėgoms, prasideda nekontroliuojamos branduolinės reakcijos ir žvaigždė sprogsta kaip supernova. Visatos plėtimasis tiriamas atidedant stebimą supernovų ryškį nuo raudonojo poslinkio. Šie grafikai rodo, kad Visatos plėtimasis ne lėtėja (kaip būtų galima tikėtis vien iš medžiagos sudarytai Visatai), o greitėja (tolimesnės supernovos yra silpnesnės, nei kad būtų, jei Visata plėstųsi pastoviu greičiu arba lėtėtų).

Tamsiosios energijos egzistavimas taip pat reikalingas paaiškinti erdvės geometriją ir medžiagos kiekį Visatoje. Reliktinio spinduliavimo matavimai su WMAP rodo, kad Visata yra beveik plokščia (t. y. erdvė yra beveik euklidinė). Tai reiškia, kad Visatos masės – energijos tankis turi būti lygus kritiniam tankiui. Visas medžiagos kiekis (įskaitant barioninę medžiagą ir nematomąją medžiagą), įvertintas iš reliktinio spinduliavimo sudaro tik apie 30 % kritinio tankio. Taigi, reikia dar papildomos energijos, kuri duotų likusius 70 %.

Visatos makrostruktūrų teorija, kuri aprašo struktūrų – galaktikų spiečių, galaktikų, kvazarų, žvaigždžių formavimąsi irgi teigia, kad medžiagos tankis sudaro tik apie 30 % kritinio tankio.

Naujausi WMAP stebėjimai teigia, kad Visatą sudaro 74 % tamsiosios energijos, 22 % nematomosios medžiagos, ir 4 % barioninės medžiagos.

Šaltiniai 

Energija
Visata
Newtown AFC

Niutauno AFC – Velso futbolo klubas iš Niutauno. Viena seniausių Velso komandų.

Istorija 

„White Stars“ klubas, kurio komanda pirmą kartą Velso taurėje dalyvavo 1877 m. spalio 13 d., susijungė su Niutauno „Excelsior“ ir buvo pavadintas Newtown FC.

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia balta žalia apranga.

Pasiekimai

Sezonai 

|}Šaltinis:

Rekordai 
 Didžiausias laimėjimas lygos rungtynėse: 11-1 prieš Cemaes Bay 1998.
 Didžiausias pralaimėjimas lygos rungtynėse: 1-6 prieš Aberystwyth Town ir 1-6 prieš Briton Ferry Athletic, abi 1992.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Newtown
Jamagučio prefektūra

Jamagučio prefektūra () – Japonijos prefektūra, įsikūrusi Čiūgoku regione. Sostinė – Jamagučis, tačiau didžiausias prefektūros miestas – Šimonosekis.

Istorija 

Jamagučio prefektūros vietoje seniau buvo Nagato ir Suo žemės. Sengoku laikotarpiu tai buvo dalis Morio klano valdos.

Geografija 

Šimanės prefektūra šiaurės rytuose ribojasi su Šimanės ir Hirošimos prefektūromis.

Miestai 

Jamagučio prefektūroje yra 13 miestų:
 Hagis
 Hikaris
 Hofu
 Ivakunis
 Kudamacu
 Minė
 Nagatas
 San'jo-Onoda
 Šimonosekis (didžiausias miestas)
 Šiūnanas
 Ubė
 Jamagučis (sostinė)
 Janajus

Miesteliai 

Miesteliai kiekvienoje apskrityje:

Miestų, miestelių ir kaimų susijungimai 
 Nuo 2003 m. balandžio 21 d. įvykdyta 11 sujungimų. Paskutinis įvyko 2006 m. kovo 20 d., kai prie Ivakunio miesto buvo prijungti Kugos apskrityje buvę Ju, Kugos, Nišikio, Mikavos ir Mivos miesteliai ir Hongo kaimas. Jamagučio prefektūroje nebelieka kaimų.

Ateityje planuojami sujungimai 
 Ateityje planuojama prie Minės miesto prijungti Minės apskritį. Tiksli data nežinoma.

Turizmas 

Bene labiausiai turistus šioje prefektūroje pritraukia Kintajaus tiltas, esantis Ivakunyje.

Nuorodos 

 Oficiali Jamagučio prefektūros internetinė svetainė 

Japonijos prefektūros
Meteoroidas

Meteoroidas – aplink Saulę ar kitą žvaigždę skriejantis mažų matmenų (nuo kelių mikrometrų iki kelių dešimčių metrų) kietasis kūnas. Sąveikaudamas su planetos atmosfera, sukelia meteoro arba bolido reiškinį. Nukritęs ant planetos paviršiaus meteoroidas vadinamas meteoritu.
Ronis Vizlis

Ronaldas (Ronis) Bilijus Vizlis (; g. 1980 m. kovo 1 d.) – fiktyvus personažas J. K. Rowling „Hario Poterio“ knygose. Pirmą kartą Ronis Vizlis paminėtas bestseleriu tapusioje knygoje „Haris Poteris ir Išminties akmuo“ (1997 m.). Čia jis pristatytas kaip Hermionos Įkyrėlės ir Hario Poterio geriausias draugas. Kaip ir Haris su Hermiona, taip ir Ronis yra Grifų Gūžtoje. Roniui tenka mažai dėmesio, nes dažniausiai į dėmesio centrą papuola jo geriausias draugas Haris. Ši situacija retkarčiais sukelia keblumų tarp jų santykių. Filmuose šio personažo vaidmenį atlieka britų aktorius Rupert Grint.Dažniausiai jis būna labai nepatenkintas. Visose knygose jis narplioja mįsles kartu su Hariu Poteriu ir patiria įspūdingų nuotykių. Paskutinėje knygoje jis susituokia su Hermiona Įkyrėle ir turi vaikų.

Giminės medis 

Hario Poterio veikėjai

de:Figuren der Harry-Potter-Romane#Ron Weasley
Rupert Grint

Rupert Alexander Grint (g. 1988 m. rugpjūčio 24 d.) – Anglijos aktorius, geriau žinomas dėl Ronio Vizlio vaidmens Hario Poterio filmuose.

Biografija 
Rupert Alexander Grint gimė 1988 m. rugpjūčio 24 d., Watton-at-Stone, Hartfordšyre, Anglijos grafystėje. Jo pirmas filmas buvo „Haris Poteris ir Išminties akmuo“. Vaidmenį Rupertas gavo, nes buvo ir tebėra didelis Hario Poterio gerbėjas bei turi daug panašumų su Roniu Vizliu, pavyzdžiui, jo personažas rusvais plaukais, taip pat jis bijo vorų, kaip ir Ronis, ir auga didelėje šeimoje. Rupertas išgirdo apie atranką į filmą ir nuvyko į ją, bet praėjus keliems mėnesiams ir nesulaukus jokio atsakymo iš komisijos, vaikinukas nusprendė dar kartą pabandyti. Šis parašė repo dainą ir įrašė ją į video kasetę, kurioje pats nusifilmavo apsirengęs moteriškais drabužiais, kaip ir jo mokytoja. Dar pridėjo mažytę, Ronio vaidmens sceną, norėdamas parodyti, kaip nori vaidmens, ir viską nusiuntė komisijai. Rupertas neliko nepastebėtas. Jis gavo vaidmenį, prieš tai vaidinęs tik mokyklos spektaklyje.
Dabar jam tarsi prilipusi Ronio Vizlio etiketė – jau niekas negali įsivaizduoti kito aktoriaus šio drovaus, rusvaplaukio vaidmeniui atlikti. Rupertas jau nusifilmavo šešiuose Hario Poterio filmuose ir dabar vaikinas jau ruošiasi septintajam. Po pirmosios Hario Poterio dalies Rupertas atliko vaidmenį filme „Thunderpants“ („Berniukas bezdaliukas“). Taip pat 2006 m. Rupert Grint nusifilmavo dar viename filme pavadinimu „Vairavimo pamokos“ („Driving lessons“). Rupert Grint yra pasiryžęs nusifilmuoti ir likusiuose Hario Poterio filmuose, jei tik kino kompanija Warner Bros suteiks tokią galimybę.
Laisvalaikiu aktorius Rupert Grint žaidžia golfą ir modeliuoja lėktuvus. Jis prisipažįsta esantis labai tingus, taip baisiai, kad net neprisiverčia kirptis plaukų. Pamatęs, kad šie atrodo puikiai, nusprendė jų nebeliesti žirklėmis. Ir daugeliui fanų tai patinka.

Filmografija 

Grint, Rupert
ULEB Europos taurės 2007–2008 m. sezonas

2007-2008 m. ULEB taurės sezonas – šeštasis antrojo pagal stiprumą Europos krepšinio turnyro sezonas. Šiame sezone dalyvavo rekordinis klubų skaičius – net 54.

Sezono atidarymo rungtynės įvyko Rygoje tarp Rygos ASK ir Sofijos „Lukoil Akademik“ klubų, simboliškai pažymint pirmąjį Eurolygos finalą, vykusį prieš 50 metų būtent tarp šių klubų.

Sezono finišas vyko balandžio 10-13 dienomis Italijos mieste Turine Palavela arenoje, talpinančioje 9200 žiūrovų.

Turnyro sistema 

Pirmajame etape 54 komandos varžosi dviejų ratų sistema suskirstytos po šešias į devyneres grupes. 3 stipriausios kiekvienos grupės komandos bei 5 iš 9 geriausią rezultatą parodžiusių 4 vietas užėmusių komandų patenka į atkrintamąsias varžybas. Šešioliktfinalio ir aštunfinalio etapuose žaidžiamos dvejos rungtynės. Geresnį taškų santykį turinti ekipa patenka į kitą etapą.
Turnyras buvo vainikuotas Finalio Aštuoneto varžybomis, kuomet per 4 dienas viename mieste susirinkusios ekipos išsiaiškino turnyro čempionus.

Atstovavimas šalims

Pirmasis etapas

A grupė

B grupė

C grupė

D grupė

E grupė

F grupė

G grupė

H grupė

I grupė

Atkrintamosios varžybos

Šešioliktfinalis

Aštunfinalis

Finalinis aštuonetas

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

ULEB Europos taurės sezonai
Okajamos prefektūra

Okajamos prefektūra () – Japonijos prefektūra, įsikūrusi Čiūgoku regione, Honšiū saloje. Sostinė – Okajama.

Istorija 

Iki Meidži restauracijos prefektūros vietoje buvo Bičiu, Bidzeno ir Mimasakos žemės.

Geografija 

Okajamos prefektūra šiaurėje ribojasi su Totorio prefektūra, rytuose – su Hiogo prefektūra ir vakaruose – su Hirošimos prefektūra. Pietuose prefektūros krantus skalauja Vidinė jūra, kurioje yra net 90 salų.

Miestai 
Okajamos prefektūroje yra 15 miestų:
 Akaiva
 Asakučis
 Bidzenas
 Cujama
 Ibara
 Kasaoka
 Kurašikis
 Maniva
 Mimasaka
 Nijimis
 Okajama (sostinė)
 Setočis
 Sodžia
 Takahašis
 Tamanas

Miesteliai ir kaimai 

Miesteliai ir kaimai kiekvienoje apskrityje:

Miestų, miestelių ir kaimų susijungimai 

Nuo 2004 m. spalio mėn. įvykdyta 18 sujungimų. Paskutinis įvykdytas 2007 m. sausio 22 d., Akaivos ir Micu apskritys buvo prijungtos prie Okajamos miesto.

Sportas 

Okajamos prefektūroje esti šios sporto komandos.

Futbolo:
 Mitsubishi Motors Mizushima F.C. (Kurašikis)

Tinklinio:
 Okayama Seagulls (Okajama)

Turizmas

Aplankytinos vietos 

Turistų lankomiausios vietos:
 Koraku-en japoniškas sodas (後楽園;Kōraku-en), įsikūręs Okajamos mieste.
 Okajamos pilis (岡山城;Okayama-jō), įsikūrusi Okajamos mieste.
 Bikano istorinė vieta (倉敷美観地区;Kurashiki Bikan Chiku), įsikūrusi Kurašikyje
 Bisėjaus astronominė observatorija (美星天文台;Bisei Tenmondai), įsikūrusi Ibaroje.

Nuorodos 
 Oficiali Okajamos prefektūros internetinė svetainė 

Japonijos prefektūros
Šventosios Romos Imperijos Rūmų Teismas

Imperijos rūmų teismas () – iki pat uždarymo 1806 m. greta Imperijos rūmų tarybos (Reichshofrat) buvo aukščiausios instancijos teismas Šventojoje Romos imperijoje. Įsteigė imperatoriaus Maksimilianas I.

1495 m. spalio 31 d. įsteigus būstinė buvo Frankfurte. Kiti rezidavimo miestai – Worms, Augsburg, Niurnbergas, Rėgensburgas, Speyer ir Esslingen; nuo 1527 m. – Speyer, sugriovus miestą – Pfalco paveldėjimo karo metu 1689–1806 m. Veclaras mieste.

Imperijos rūmų teismo pirmtakas – Karališkasis rūmų teismas (Königliches Kammergericht), posėdžiavęs ten, kur apsistodavo karalius. Nuo XV a. Habsburgai tapo imperijos valdovais. Kadangi jie valdė dideles teritorijas ir už Vokietijos ribų, habsburgų karalius ilgą laiką nebūdavo Šv. Romos imperijoje, kartu ir aukščiausiasis teismas. Jurisdikcinėje veikloje tai galėjo privesti prie krizės. Karalius buvo ne tik aukščiausiasis teisėjas, bet ir imperijos regentas. Kadangi jis dažnai nebūdavo imperijoje, tai neigiamai veikė ir politinę padėtį Šv. Romos imperijoje. Siekiant pagerinti administravimą Vormso reichstage (Reichstag zu Worms (1495)) apsispręsta dėl reformų. Paskelbta Amžinoji žemės taika (Ewiger Landfriede), uždrausta tarpusavyje kariauti, naudoti prievartą prieš kitus imperijos pavaldinius. Taikai užtikrinti bei teisti pažeidėjus reichstage nuspręsta įsteigti Imperijos rūmų teismą.

Nuorodos 
 1555 m. teismo statutas 
 Imperijos rūmų teismo tyrimo draugija Wetzlar

Istoriniai Vokietijos teismai
Šventoji Romos imperija
Aukščiausieji teismai
Tokušimos prefektūra

Tokušimos prefektūra () – Japonijos prefektūra, įsikūrusi Šikoku saloje. Sostinė – Tokušima.

Istorija

Geografija

Miestai 
Tokušimos prefektūroje yra 8 miestai:
 Ananas
 Ava
 Komacušima
 Mima
 Mijošis
 Narutas
 Tokušima (sostinė)
 Jošinogava

Miesteliai ir kaimai 

Miesteliai ir kaimai kiekvienoje apskrityje:

Miestų, miestelių ir kaimų susijungimai 

Nuo 2004 m. spalio mėn. įvykdyta 10 sujungimų. Paskutinieji du įvykdyti 2006 m. kovo 31 d.:
 Kainano, Kaifu ir Šišikujaus miesteliai, buvę Kaifu apskrityje, sujungti į naują Kaijo miestelį.
 Hivasos ir Jukio miesteliai, buvę Kaifu apskrityje, sujungti į naują Minamio miestelį.

Ateityje planuojami sujungimai 
 Ateityje planuojama visą Itano apskritį žadama sujungti į vieną vieną miestą.

Turizmas

Aplankytinos vietos 

 Naruto sūkurys
 Ijos slėnis
 Obokės slėnis
 Kobokės slėnis

Sportas 

Tokušimos prefektūroje esti šios sporto komandos.

Futbolo:
 Tokushima Vortis

Beisbolo:
 Tokushima Indigo Socks

Nuorodos 

 Tokušimos prefektūros svetainė 

Japonijos prefektūros
Sagos prefektūra

Sagos prefektūra () – Japonijos prefektūra, įsikūrusi Kiūšiū salos šiaurės vakaruose. Sostinė – Saga.

Istorija 

Seniau Sagos ir didžiosios dalies Nagasakio prefektūrų vietose buvo Hidzeno žemė. Nuo pat senovės čia klestėjo ryžių auginimas.

Geografija 

Tai mažiausia Kiūšiū saloje esanti prefektūra, kurios 68 % užima miškai ir dirbamos žemės. Prefektūra šiaurėje ribojasi su Fukuokos prefektūra, pietvakariuose – su Nagasakio prefektūra. Pietryčiuose krantus skalauja Arijakės jūra.

Svarbiausi gamtiniai objektai 
 Sagos lygumos
 Higašimacuuros pusiasalis
 Sefurio kalnai
 Taros kalnai
 Kiogos kalnas (1 076 m), aukščiausias taškas Sagos prefektūroje
 Sefurio kalnas (1 056 m)
 Teno kalnas (1 046 m)

Miestai 
Sagos prefektūroje yra 10 miestų:

 Imaris
 Kandzakis
 Karacu
 Kašima
 Ogis
 Saga (sostinė)
 Takeo
 Taku
 Tosu
 Urešinas

Miesteliai 

Miesteliai kiekvienoje apskrityje:

Miestų, miestelių ir kaimų susijungimai 

Nuo 2005 m. pradžios įvykdyta 11 sujungimų. Paskutinysis įvykdytas 2006 m. kovo 20 d., Kandzakio apskrityje likę Kandzakio ir Čijodos miesteliai bei Sefurio kaimas buvo sujungti į Kandzakio miestą. Po susijungimo prefektūroje nebelieka nė vieno kaimo.

Ateityje planuojami sujungimai 

2007 m. spalio 1 d. planuojama prie Sagos miesto prijungti Sagos apskritį su visais jame likusiais miesteliais.

Ekonomika 

Prefektūroje dominuoja tokie verslai kaip žemdirbystė, miškininkystė ir žvejyba. Vakarinė prefektūros dalis, ypač Karacu, Imario ir Aritos miestai, garsėja keramikos ir porceliano produktais.

Kalba 

Prefektūroje vyrauja Saga-ben (Sagos dialektas).

Festivaliai 
Prefektūroje vyksta šie festivaliai:
 Sagos tarptautinė balionų fiesta
 Karacu Kunchi
 Imario Ton-Ten-Ton festivalis

Sportas 

Prefektūroje esti šios sporto komandos.

Futbolo:
 Sagan Tosu (Tosu)

Tinklinio:
 Hisamitsu Springs (Tosu)

Turizmas

Aplankytinos vietos 

Labiausiai turistų lankomos vietos:
 Karacu pilis;
 Jajojaus laikų kaimo liekanos Jošinogaryje;
 Jūtoku Inario šventykla, viena didžiausių Inario šventyklų Japonijoje.

Nuorodos 

 Sagos miesto  svetainė
 Oficiali Sagos prefektūros internetinė svetainė 
 SagaJET svetainė
 Hagakurė

Japonijos prefektūros
Nepatogi tiesa

Nepatogi tiesa () - 2006 JAV dokumentinis filmas apie visuotinį atšilimą. Filme pasakojama, kad žmonių veikla ir jos dėka sukuriamas anglies dioksidas sustiprina šiltnamio efektą, dėl kurio tirpsta ledynai, daugėjo audrų, sausrų ir kitų gamtos nelaimių, atsirandančių didėjant vidutinei Žemės atmosferos temperatūrai. Pagrindinis filmo veikėjas Alas Goras, kuris filme vaizdžiai pateikia surinktus įvairių mokslininkų duomenis apie klimato kaitą ir kaip tai įtakos žmones. Filmas kritikuojamas kaip visuomenės baimių išnaudojimas asmeniniams Alo Goro politiniams tikslams; klimato atšilimo skeptikai teigia, kad filme iškraipomi (padidinami, arba netikslūs) realūs faktai.
Pagal šį filmą išleista knyga ir lietuvių kalba.

Alo Goro knyga „Nepatogi tiesa“, išleista 2006 metais, Lietuvoje pasirodė 2008 metais. Knygoje autorius, buvęs JAV viceprezidentas ir žymus šalies veikėjas, pateikia išsamų tyrimą ekologijos, globalių problemų klausimais. Leidinys išspausdintas ant ekologiško popieriaus, pagaminto iš visiškai perdirbtos makulatūros, ir su minkštu viršeliu, kas rodo, jog pati knyga yra ekologiškas produktas. Išleista ir sutrumpinta knygos versija.

Vilniuje vykusiame renginyje „Eko kinas“, kurio metu buvo pristatomas filmas „Nepatogi tiesa“, suorganizuotas interaktyvus seminaras – ekologiškų kėdžių dirbtuvės ir konkursas, taip pat paskaitos apie ekologiją ir gamtą.

Nuorodos 

Knyga „Nepatogi tiesa“ .

2006 filmai
Dokumentiniai filmai
Mijadzakio prefektūra

Mijadzakio prefektūra () – Japonijos prefektūra, įsikūrusi Kiūšiū saloje. Sostinė – Mijadzakis.

Istorija 

Seniau, iki Meidži restauracijos, prefektūra buvo žinoma kaip Hiūgos žemė.

Geografija 

Mijadzakio prefektūra įsikūrusi rytiniame Kiūšiū salos krante, pietuose ir rytuose apsupta Ramiojo vandenyno. Prefektūra šiaurėje ribojasi su Oitos prefektūra ir Kumamoto bei Kagošimos prefektūromis vakaruose.

Miestai 
Mijadzakio prefektūroje įsikūrę 9 miestai.
 Ebinas
 Hiūga
 Kobajašis
 Kušima
 Mijakonodžis
 Mijadzakis (sostinė)
 Ničinanas
 Nobeoka
 Saitas

Miesteliai ir kaimai 
Miesteliai ir kaimai kiekvienoje apskrityje.

Turizmas 

Bene žymiausia prefektūros vieta – Ama-no-Iwato šventykla.

Sportas 

Mijadzakio prefektūroje esti viena futbolo komanda, pavadinimu „Honda Lock S.C.“, įsikūrusi Mijadzakio mieste.

Nuorodos 
 Oficiali Mijadzakio prefektūros internetinė svetainė
 Oficiali Mijadzakio prefektūros internetinė svetainė anglų k. 
 Mijadzakio ir apylinkų informacija JNTO

Japonijos prefektūros
Kagošimos prefektūra

Kagošimos prefektūra () – Japonijos prefektūra, įsikūrusi Kiūšiū saloje. Sostinė – Kagošima.

Istorija 

Kagošimos prefektūros vietoje iki Meidži restauracijos buvo Osumio ir Sacumos žemės. XX a. karų metu, čia buvo svarbi karinio jūrų laivyno bazė ir admirolo Togo Heihačiro namai.

Geografija 

Kagošimos prefektūra įsikūrusi Kiūšiū salos pietvakariuose. Prefektūrai priklauso ir virtinė salų, kurios nuo Kiūšiū nutolusios kelis šimtus kilometrų. Didžiausios jų yra Anamio salyne.

Prefektūroje pilna veikiančių ir užgesusių ugnikalnių, įskaitant Sakuradžimą, kuris iškilęs Kagošimos įlankoje, priešais Kagošimos miestą. 9 % prefektūros ploto yra priklauso gamtosaugos parkams: Kirišimos-Jaku ir Unzen-Amakusos nacionaliniams parkams, Amami Gunto ir Ničinan Kaigano kvazi-nacionaliniams parkams, Akunės, Bonomos, Fukiagehamos, Imutaikės, Košikidžimos, Osumi Nanbu, Sendaigava Ryūiki, Takakumajamos ir Tokara Reto prefektūriniams gamtos parkams.

Miestai 

Kagošimos prefektūroje įsikūrę 17 miestų:
 Akunė
 Amamis
 Hiokis
 Ibusukis
 Ičikikušikinas
 Idzumis
 Kagošima (sostinė)
 Kanoja
 Kirišima
 Makuradzakis
 Minamisacuma
 Nišinoomotė
 Okučis
 Sacumasendajus
 Šibušis
 Soo
 Tarumidzu

Miesteliai ir kaimai 
Miesteliai ir kaimai pagal apskritį.

Ekonomika 

Prefektūroje vyrauja stipri žemdirbystės pramonė, labai daug užauginama arbatos, batatų, ridikėlių.

Iš Kagošimos kilę žymūs žmonės 

 Togo Heihachiro (admirolas)
 Hashiguchi Goyō (dailininkė)
 Saigō Takamori (kariškis)
 Hiroyuki Sakai (virėjas)
 Shimazu Nariakira (valdytojas)

Nuorodos 

 Oficiali Kagošimos prefektūros svetainė 

Japonijos prefektūros
Oitos prefektūra

Oitos prefektūra () – Japonijos prefektūra, įsikūrusi Kiūšiū saloje. Sostinė – Oita.

Istorija 

Iki Meidži restauracijos Oitos prefektūros vietoje buvo Bungo ir Budzeno žemės.

Geografija 

Oitos prefektūra įsikūrusi Kiūšiū salos šiaurės rytuose. Pietuose ji ribojasi su Mijadzakio prefektūra, pietvakariuose – su Kumamoto prefektūra ir vakaruose – su Fukuokos prefektūra. Rytuose prefektūros krantus skalauja Vidinė jūra.

Bemaž visas prefektūros plotas padengtas kalnais, tik siaurose krantų juostose plyti lygumos.

Miestai 
Oitos prefektūroje yra 14 miestų.
 Bepu
 Bungo-ounas
 Bungotakada
 Cukumis
 Hita
 Jufu
 Kicukis
 Kunisakis
 Nakacu
 Oita (sostinė)
 Saikis
 Taketa
 Usa
 Usuki

Miesteliai ir kaimai 
Miesteliai ir kaimai kiekvienoje apskrityje.
 Hajamio apskritis
 Hidžis
 Higašikunisakio apskritis
 Himešima
 Kusu apskritis
 Kokonojė
 Kusu

Buvusios apskritys 
Tai apskritys, kažkada buvusios Oitos prefektūroje.
 Hitos apskritis
 Kitaamabės apskritis
 Minamijamabės apskritis
 Naoirio apskritis
 Ouno apskritis
 Oitos apskritis
 Šimogės apskritis
 Usos apskritis
 Nišikunisakio apskritis

Ekonomika 

Oitos prefektūra pagarsėjusi kabosų (citrusinių vaisių rūšis) auginimu.

Sportas 

Oitos prefektūroje esti šios sporto komandos.

Futbolo:
 Oita Trinita

Krepšinio:
 Oita Heatdevils (Bepu)

Tinklinio:
 Oita Miyoshi Weisse Adler (Oita)

Nuorodos 

 
 Oficiali Oitos prefektūros internetinė svetainė 

Japonijos prefektūros
Kauriraris

Kauriraris – lietuvių karo ir karo žirgų dievybė.

Vardo etimologija neaiški. Motiejus Strijkovskis dievą mini kaip Chaurirari ir mokslininkai niekaip nesutaria, kokia buvo pirminė lietuviška vardo forma. Vladimiras Toporovas iškėlė hipotezę, jog žodis išvestas iš lietuvių „kaurai“ (kailis, gaurai) ir priesagos – ar-. V. Manhartas mano, jog vardas išvestas iš lietuvių „karas“ ir tikrasis dievybės vardas buvo Karorius.

Karo dievybės
Lietuvių dievai
SSA Zagłębie Lubin

Liubino „Zagłębie“ – Lenkijos futbolo klubas iš Liubino.

Klubo savininkas yra Robert Pietryszyn, kuris yra antras turtingiausias lenkas. Jis paskelbė paskirsiąs 10 milijonų eurų savo komandai tam, kad ši deramai pasiruoštų UEFA Čempionų lygai. Jis taip pat paskyrė 25 milijonus eurų naujo 40 000 vietų stadiono (Zaglebie Arena) statybai, kadangi dabartinis klubo stadionas neatitinka UEFA keliamų reikalavimų.

Istorija 
1945 m. rugsėjo 10 d. įkurtas klubas.

2008 m. sausio 24 d. klubas buvo nubaustas už sukčiavimą siekiant patekti į aukščiausiąją lygą 2004-2005 m. sezone.

Pasiekimai 

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai 

|}

Lietuviai 
 Nerijus Radžius, gynėjas 2000–2003
 Vidas Alunderis, gynėjas 2004–2008
 Deimantas Petravičius, saugas 2016–2017
 Dominykas Galkevičius, saugas 2011–2012
 Darvydas Šernas, saugas 2011–2013

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)

Zaglebie Lubin
Triliškės

Triliškės – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, šalia kelio , į šiaurę nuo magistralės . Kaime įsikūrusi Žiežmarių girininkija, stovi medis su J. Marcinkevičiaus eilėmis. Triliškių ąžuolas – gamtos paminklas.

Gyventojai

Išnašos 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Minaretas

Minaretas ( 'švyturys') − aukštas apvalaus, keturkampio arba daugiakampio plano bokštas su laiptais (išorėje arba viduje) ir atvira galerija viršuje. Kai kada minaretas gali turėti šalmo pavidalo viršūnę.

Minaretas yra sujungiamas su mečete arba statomas šalia jos. Iš minareto musulmonų dvasininkas kviečia tikinčiuosius melstis. Kaip pastato tipas, minaretas susiformavo VIII a. Artimuosiuose Rytuose ir paplito islamo šalyse.

Šiais laikais minaretai savo tradicinės funkcijos paprastai nebeatlieka, nes tikintieji maldai kviečiami naudojant garsiakalbius.

Lietuvoje minaretas yra išlikęs Kėdainių miesto parko pakraštyje. Jį apie 1880 m. pastatė rusų generolas E. Totlebenas (žr. Kėdainių minaretas). Minaretas taip pat yra ir Kauno mečetėje.

Pavyzdžiai

Nuorodos 
 Minaretas 
 Islamo architektūra: Minaretai
Brakonidai

Brakonidai (Braconidae) – plėviasparnių (Hymenoptera) būrio šeima priskiriama parazitinių plėviasparnių (Parasitica) grupei.

Šios šeimos rūšių lervos parazituoja kitų lervų kūnuose (dažniausiai drugių). Plėviasparnis padeda kiaušinėlius ant vikšro ar šalia jo. Išsiritusios lervos įsiskverbia į vikšro kūną ir pradeda maitintis jo audiniais. Kai lervos užauga, jos pragraužia vikšro odelę ir išlenda laukan, kur šalia vikšro ar žemėje virsta lėliuke. Išsiritęs suaugėlis (imago) skrenda ieškoti naujos aukos.

Ši šeima viena gausiausių iš vabzdžių šeimų, su 12 tūkst. aprašytų rūšių (apskaičiuota, kad iš viso pasaulyje yra 40 - 50 tūkst. rūšių). Rūšys suskirstytos į maždaug 45 pošeimius ir 1000 genčių.

Nuorodos 
 Daugiau informacijos apie brakonidus

Plėviasparniai
Antalieptės tvenkinys

Antalieptės tvenkinys (arba Antalieptės marios) telkšo Zarasų rajone, abipus plento , į rytus nuo Antalieptės, 15,5 km į pietvakarius nuo Zarasų, Gražutės regioniniame parke. Kraštovaizdžio draustinis.

Suformuotas 1959 m. patvenkus Šventąją 211 km nuo žiočių (45 km nuo ištakų) Antalieptės hidroelektrinės (galia 2550 kW) reikmėms. Jėgainė kalnų tipo: marių vandenys daug aukščiau, į turbinas teka didžiuliais vamzdžiais. Pradėjo veikti 1961 m., rekonstruota 2001 m.

Antalieptės tvenkinys antras pagal dydį Lietuvoje tvenkinys po Kauno marių. Plotas – 1911 ha. Didžiausias gylis 46 m., vidutinis gylis 7,2 m. Tūris – 12 mln. m³. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus - 13,5 km, plotis - iki 5 km. Kranto linija 160 km ilgio, labai vingiuota, krantai sausi, apaugę pušynais (Gudelių giria, Gražutės, Sendvario, Bružų, Drobų, Kloviškių, Daneikių, Ąžuolijos ir kt. miškai). Aplink tvenkinį įsikūrę 26 smulkūs kaimai (dalis nebegyvenami). Yra 75 salos. Iš jų didžiausios: Blėkiškių (37 ha), Šiukščių (30 ha), Skeldų (7 ha). Daug vandens paukščių. Rytine pakrante eina kelias . Veikia 5 kaimo turizmo sodybos. Rytinėje pakrantėje yra 2 stovyklavietės, kempingas.

Tvenkinys apsėmė 26 ežerus, kai kurių ežerų vandens lygis pakilo keletą metrų, todėl dauguma jų susijungė į bendrą tvenkinį ir tik kai kurių išliko atskiri nuo tvenkinio krantai (Uolys, Lydekis, Sniegiškis).

Išnykę ar pakitę ežerai:
 Dusetas – 390 ha
 Diegis – 89 ha
 Jūžintas – 79 ha
 Uolys – 60 ha
 Abisavas – 49 ha
 Zazubras – 40 ha
 Salakas – 36 ha
 Armelis – 22 ha
 Skrindelis – 20 ha
 Liminas – 8 ha
 Limenis – 7 ha
 Liminėlis – 5 ha
 Grabelis – 5 ha
 Kaušys – 5 ha
 Aikuotas – 5 ha
 Demenas – 5 ha
 Sniegiškis – 5 ha
 Galminių ežeras – 5 ha
 Dubužis – 5 ha
 Lydekis – 3 ha
 Kanapelkis – 2 ha
 5 neįvardinti mažesni ežerėliai

Šaltiniai 

Zarasų rajono tvenkiniai
Šventoji
Antalieptė
Aukštadvario tvenkinys

Aukštadvario tvenkinys telkšo į pietryčius nuo Aukštadvario, Trakų rajone. Ilgis rytų-vakarų kryptis 6,5 km, plotis iki 1,9 km. Suformuotas 1959–1960 m. patvenkus Verknės upę vandens jėgainės reikmėms, vandens lygis pakilo 1,5 m. Mažoji 180 kW galios hidroelektrinė pastatyta 1959 m., rekonstruota 2000 m. 

Tvenkinys sujungė šiuos ežerus:
 Baluosys (20 ha)
 Baluosėlis (5,5 ha)
 Baluosiukas (2,5 ha)
 Negasčius ir Nava (kartu 120 ha)

Kartu taip pat užlietos ir žemos vietos aplink šiuos ežerus. Giliausia vieta yra šiaurinėje dalyje (šiaurinė dalis, į kurią įeina Navos ir Negasčiaus ežerai gilesnė, pietinė seklesnė, ten gylis siekia 9,2 m). Tvenkinys netaisyklingos formos, kranto linija labai vingiuota, daug pusiasalių, įlankų, užutėkių. Krantai šiaurėje aukšti ir ardomi, pietuose – žemi ir pelkėti. Pakrantėse gausu šaltinių, tarp jų – saugomas Verknės senvagės šaltinis. Tvenkinį supa moreninės aukštumos. Šiaurės vakarinėje pakrantėje yra griovų, raguvų. Šiaurinėje pakrantėje stūkso Skrebio ir Ubiškių miškai, rytinėje - Babrauninkų miškas, pietinėje - Paverknės ir Vilūnų miškai. Yra 6 salos (4 didžiausios, mišku apaugusios - 1,94 ha, 0,94 ha, 0,83 ha, 0,11 ha), kurių bendras plotas 3,9 ha. Altitudė 120 m. Prateka Verknės upė.

Tvenkinyje sugaunamos 10 rūšių žuvys: lydekos, kuojos, karšiai, raudės, lynai, karosai, plakiai, ešeriai, unguriai, aukšlės.

Prie Aukštadvario tvenkinio įsikūrę kaimai: Nikronys, Purvynai, Vladislava, Nevaršonys, Vilūnai.

Šiaurine tvenkinio pakrante eina kelias , tvenkinio užtvanka eina kelias Nr.4703 (Aukštadvaris - Vaickūniškės).

Galerija

Šaltiniai 

Trakų rajono tvenkiniai
Aukštadvaris
KS Cracovia Kraków

Krokuvos „Cracovia“ – Lenkijos futbolo klubas iš Krokuvos, seniausiai veikiantis Lenkijos futbolo klubas. Klube taip pat yra kitų sportų skyriai:
Ledo ritulio (6 kartus šalies čempionai)
Krepšinio (vyrų komanda 2 kartus tapo šalies čempionais, moterų komanda - 1 kartą)
Rankinio (moterų komanda 12 kartų laimėjo šalies čempionatą, byrų komanda - 2 kartus)
Šaudymo iš lanko
Dviračių
Lengvosios atletikos
Plaukimo
Gimnastikos
Teniso
Bokso ir kt.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1906 m. Futbolo ekipa žaidį Ekstraklasa.

Pasiekimai 

 Lenkijos taurės pusfinalininkas (1962, 2007 m.)
 Austrijos Galicijos čempionas (1913 m.)

 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sezonai 

|}

Žymūs žaidėjai

Lietuviai 
 Deividas Matulevičius, puolėjas 2012

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)

Cracovia
Krokuva
Murava

Murava – Kauno miesto teritorija ir mikrorajonas, išsidėstęs tarp Islandijos plento (magistralės ) ir Šiaurės prospekto, taip pat šiek tiek piečiau Šiaurės prospekto. Miestiečiams patekti į užmiestį per magistralę pastatytas Kleboniškio medinis pėsčiųjų viadukas. Muravai priklauso rusų restoranas „Legenda“ ir kelios degalinės.

Istorija 

Anksčiau gyvenvietę sudarė Murava I, buvusi prie plento, ir Murava II (į šiaurės vakarus nuo Muravos I). 1902 m. Muravos kaime gyveno 278 gyventojai, 1923 m. – 366. 1946 m. dalis Muravos buvo priskirta Kauno miestui.

Iki XX a. 8-ojo dešimtmečio dalis Muravos tebepriklausė Kauno rajonui (1959 m. – 36 gyv., 1970 m. – 47 gyv.).

|}

Šaltiniai 

 

Kauno miesto teritorijos
Stalingrado mūšis

Stalingrado mūšis – Antrojo pasaulinio karo mūšis, vykęs 1942 m. rugpjūčio 21 d.–1943 m. vasario 2 d. tarp Vokietijos su sąjungininkais ir TSRS kariuomenių dėl Stalingrado miesto. Tai buvo vienas svarbiausių įvykių Antrojo pasaulinio karo metu, o kartu su mūšiu Kursko lanke tapo persilaužimo momentu, po kurio Vokietijos kariuomenė prarado strateginę iniciatyvą. Stalingrado mūšis buvo didžiausias ir daugiausiai istorijoje gyvybių atėmęs karo mūšis. Mūšis baigėsi Vokietijos pralaimėjimu. Pirmą kartą visa vokiečių armija buvo paimta į nelaisvę. Kartu 1943 m. sausio 31 d. į nelaisvę buvo paimtas Feldmaršalas Paulius. Šis mūšis kartais laikomas strateginio persilaužimo Antrajame pasauliniame kare pradžia.

Esmė 

Adolfui Hitleriui nepavykus užimti Maskvos, jis visą savo dėmesį nukreipė į Stalingrado miestą. Stalingradas turėjo milžinišką strateginę reikšmę, tai buvo pramoninis miestas ir tuo pačiu raktas nuo Volgos upės, kurią perkirtus būtų blokuotas naftos iš Kaukazo tiekimas, tuo pačiu parūpintas degalų tiekimas Vermachtui. 1942 m. Stalinas paskelbė žymųjį įsakymą Nr.277 („Nė                 žingsnio atgal“), dėl kurio visą 1942-ųjų rudenį ir žiemą buvo kovojama dėl kiekvienos Stalingrado gatvės,  kiekvieno namo, kiekvieno kambario. Didžiąją laiko dalį abi pusės buvo taip arti, kad galėjo viena kitai svaidyti įžeidinėjančius šūkius. Kad žemėje atsivėrė pragaras, bylojo tai, jog degantis miestas naktį matėsi iš už 45 kilometrų... Po lapkričio 19-ąją surengtos sovietų kontratakos, generolas Friedrichas Paulusas ir 90 tūkst. jo 6-osios armijos karių pateko į apsuptį. Tada šeštosios armijos vadas                 generolas Fridrichas Paulius, pasiuntė radiogramą į Berlyną ir paprašė leidimo bandyti prasiveržti iš apsupties, Hitleris atmetė                 šią paskutinę išsigelbėjimo galimybę trumpu nurodymu: „Armija turi išlaikyti savo pozicijas iki paskutinio šovinio“. Nors buvo                 pažadėta „Stalingrado katile“ atsidūrusius dalinius aprūpinti kariniu oro tiltu, tačiau esamomis sąlygomis tai reiškė šimtų                 tūkstančių karių – vokiečių ir rusų – pasmerkimą pražūčiai. Dėl šių priežasčių  Rytų flangas buvo priverstas pasiduoti. Vėliau A.Hitleris apie generolą F.Paulusą ir Stalingrado mūšį kalbėjo, jog "tokio didelio skaičiaus kareivių heroizmą pavertė niekais vienintelio charakterio neturinčio ir silpnavalio žmogystos veiksmai".

Išnašos 

Didžiojo Tėvynės karo mūšiai
KKS Lech Poznań

Poznanės „Lech“ – Lenkijos futbolo klubas iš Poznanės. Pavadintas legendinio Lenkijos įkūrėjo Lecho vardu.

Istorija 

Geriausių rezultatų klubas pasiekė XX a. 9-10 dešimtmečiais. 2006 m. prie klubo prijungtas Amica Wronki klubas.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Logotipai

Sudėtis 
2022 m. liepos 10 d.:

Žymūs žaidėjai

Rekordai 
 Didžiausias laimėjimas lygos rungtynėse: 11-1 prieš Szombierki Bytom, 1950 m. rugpjūčio 27 d. 
 Didžiausias pralaimėjimas lygos rungtynėse: 0-8 prieš Wisła Kraków, 1976 m. gegužės 30 d.
 Daugiausiai žiūrovų: apie 65 000 su Zawisza Bydgoszcz, 1972 m. birželio 25 d.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 kkslech.com (neociciali)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)

Lech Poznan
Mortyra

Mortyros (; rus. мортира; oland. mortier) – šiuo metu nebenaudojama didelio kalibro artilerijos pabūklų rūšis, šaudanti į žemės taikinius labai statmena trajektorija.

Mortyros atsirado dar viduramžiais (XV a.), tuomet tai buvo pabūklai labai trumpais storasieniais vamzdžiais, skirti šaudyti stambiais sviediniais stačia (vadinamąja mortyrine trajektorija). Kadangi vamzdžiai dažnai būdavo labai trumpi (tik kelių kalibrų ilgio), o pakilimo kampas artimas 90°, šie pabūklai labai primindavo piestas (kurios vadinamos  'piesta'), todėl buvo analogiškai pavadinti (s., v. ir pan.).

Mortyros ir minosvaidžio palyginimas 
Šiais laikais daugelių kalbų tuo pačiu žodžiu vadina dvi panašias (šaudo labai statmena trajektorija), bet skirtingas artilerijos pabūklų kategorijas – tai, kas lietuviškai vadinama mortyros ir minosvaidžiai. Jų skirtumai
 mortyros šaudo tipiškais artilerijos sviediniais, o minosvaidžiai – ypatingos konstrukcijos sviediniais, vadinamais minosvaidžio minomis. Senovėje pro laibgalį užtaisomos mortyros (kaip ir visų parakinių šaunamųjų ginklų) užtaisymą sudarė parako supylimas, kamščio įdėjimas, sviedinio įdėjimas. Vėlesnės per drūtgalį užtaisomos mortyros užtaisomos atskiruoju būdu – pradžioje įkišamas sviedinys, po to tūta su šovimo užtaisu. Tuo tarpu minosvaidžiai užtaisomi vientisomis minomis (tiesa, šūvio nuotoliui padidinti ant minos stiebelio uždeda papildomą šovimo užtaisą, bet šis kitos konstrukcijos, negu mortyrų tūta).
 mortyros buvo stambaus kalibro masyvūs pabūklai, tuo tarpu klasikiniai minosvaidžiai mažesnio kalibro ir žymiai lengvesni už atitinkamo kalibro mortyras, jei tokios egzistuoja.
Tiesa, Pirmojo pasaulinio karo metais pirmieji minosvaidžiai, kol dar nebuvo ištobulinti, buvo pakankamai masyvūs ir buvo iš esmės palengvintas mortyrų variantas. Stoukso (Stokes) konstrukcijos minosvaidžiai buvo vieni pirmųjų tikrųjų minosvaidžių.

Mortyros – apgulties ginklai 
Mortyros būdavo naudojamos daugiausia kaip apgulties pabūklai įtvirtinimams griauti (į eidavo į apsiausties artilerijos parkus) ir apšaudyti taikiniams, kurių neįmanoma apšaudyti pabūklais, šaudančiais lėkšta trajektorija (pvz., kareiviams už tvirtovės sienų). Tokiems tikslams mortyros dar naudotos XIX a., o XX a. jos ėmė nykti, nors mortyromis dar vadino didelio kalibro mortyriškai šaudančius pabūklus (nors jie galėjo turėti gana ilgus (iki 15 kalibrų) vamzdžius). XIX a. mortyras ėmė išstumti haubicos, irgi šaudančios panašia (šiek tiek lėkštesne) trajektorija, bet ilgesniais vamzdžiais, lengvesnės ir pigesnės už mortyras.

Viena iš paskutinių XX a. mortyrų, naudotų Antrojo pasaulinio karo metais, ir vienas žinomiausių rekordinių artilerijos pabūklų yra vokiečių 600 mm kalibro mortyra „Karlas“. Ją 1941 m. naudojo Bresto tvirtovės, o 1942 m. – Sevastopolio įtvirtinimams griauti.

Išnašos 

Apgulties artilerija
Greičius

Greičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Greičiuvienė (ištekėjusi moteris) ir Greičiutė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

 Česlovas Greičius (g. 1963 m.), politikas;
 Mindaugas Greičius, prokuroras;
 Ramūnas Greičius, kino operatorius, režisierius;
 Vincas Greičius (1887–1950), pedagogas, chorvedys;
 Vytautas Greičius (g. 1949 m.), teisininkas, LAT teisėjas.
Kinnie

Kinis (Kinnie) – nealkoholinis gėrimas iš aitriųjų apelsinų () ir aromatinių žolelių. Kartoko skonio ir gintaro spalvos.

Istorija 

„Kinis“ buvo išrastas 1952 m. Maltoje. Jo išradėjas – Simonds Farsons Cisk.

1975 m. buvo pristatytas gėrimo dietinis variantas.

1984 m. prancūzų organizacija Comite International d'Action Gastronomique et Touristique išrinko „Kinį“ metų gėrimu.

2007 m. pirkėjams buvo pristatytas „Kinnie Zest“ gėrimas. Jis ypatingas tuo, kad teturi vieną kaloriją.

Rinkoje yra keletas „Kinio“ analogų, tačiau jie neatkartoja gėrimo unikalaus skonio.

„Kinis“ per metus

Nuorodos 

 Kompanijos tinklalapis
 Kokteilių su „Kiniu“ receptai 
 „Kinio“ ir kitų Maltos delikatesų galima užsisakyti šioje interneto parduotuvėje 

Kinnie Austria

Kinnie Germany

Kinnie Sweden 

Gėrimai
Maltos kultūra
Chris Kaman

Chris Kaman (g. 1982 m. balandžio 28 d., Grand Rapidse, Mičiganas) – JAV krepšininkas.

2011 m. gruodžio 14 d. buvo iškeistas New Orleans „Hornets“ klubui, kartu su kitais dviem žaidėjais, į Chris Paul.

2008 m. liepos mėn. gavo Vokietijos pilietybę.

Šaltiniai 

JAV krepšininkai
Vokietijos olimpiečiai
Kočinda (Indija)

Kočinda - miestelis Sambalpuro apskrityje, Orisos valstijoje, Indijoje.

Miestelis pakilęs vidutiniškai 220 m virš jūros lygio.

Demografija 

2001 m. čia gyveno 13 584 žmonės. Jų 51 % sudarė vyrai ir 49 % - moterys.

Indijos geografija
Pilsotas (pastatas)

Pilsotas – 34 aukštų aukštuminis pastatas Gandrališkėse, Klaipėdoje. Statytas 2005–2007 m.

Pastato architektas – Donatas Rakauskas. 112 metrų aukščio „Pilsotas“ yra aukščiausias gyvenamasis pastatas Lietuvoje bei 3-ias pagal aukštį pastatas Lietuvoje (įskaitant Vilniaus televizijos bokštą). Pastatui duotas pavadinimas nuo istorinės kuršių žemės Pilsotas.

Šiuo metu tai yra vienintelis pastatas Klaipėdoje, viršijantis 100 metrų ribą. Tačiau būta diskusijų šalia „Pilsoto“ statyti 170 metrų aukščio dangoraižį, pavadinimu „Kuršas“.

Išnašos 

Klaipėdos pastatai
Lietuvos dangoraižiai
Ruanas

Ruanas () − miestas Prancūzijos šiaurėje, prie Senos žemupio; Aukštutinės Normandijos regiono sostinė, Pajūrio Senos departamento centras.

Ruane gausu architektūros paminklų: Šv. Gervazo bažnyčios kripta (IV a.), gotikinė Dievo motinos katedra (pradėta statyti 1201 m., baigta XVI a.), Žanos d’Ark donžonas (XIII a.), arkivyskupų rūmai, daug gotikinių, renesansinių bažnyčių su vitražais, vėlyvosios gotikos stiliaus Teisingumo rūmai, Senoji (1607 m.) ir Naujoji (XVIII a.) rotušė.

Mieste yra universitetas (įkurtas 1966 m.), dailės ir keramikos muziejus, botanikos sodas. Senos dešiniajame krante, ant kalvų, amfiteatru išsidėstęs netaisyklingo plano senamiestis.

Ruanas yra jūrų ir upių uostas.

Istorija 
Senovėje Ruano vietoje buvo galų gyvenvietė. I a. pr. m. e. Ruaną užkariavo Roma, V mūsų eros amžiuje − frankai.

Nuo 911 m. Ruanas − Normandijos kunigaikštystės sostinė. 1150 m. miestas gavo savivaldą, o 1204 m. buvo prijungtas prie Prancūzijos karaliaus domeno.

Po 1382 m. miestiečių sukilimo neteko savivaldos teisių.

1419 − 1449 m. per Šimtametį karą Ruanas priklausė Anglijai. Šiame mieste buvo nuteista ir 1431 m. sudeginta Žana d'Ark.

Nuo XI a. Ruanas − tekstilės (gelumbės, drobės) gamybos centras.

Per II pasaulinį karą Ruano miestas buvo smarkiai sugriautas.

Sportas 
 FC Rouen (futbolas)

Nuorodos 
 Ruano miesto internetinė svetainė (anglų, prancūzų, rusų, vokiečių ir kt. kalbomis)

Prancūzijos miestai
Ramybės studija

„Ramybės studija“ – 1996 m. „Echidna aukštyn“ albumas, išleistas „Zona Records“. Stilius – „new age“. Iki šiol tai geriausiai platintas grupės leidinys, sulaukęs atsiliepimų Lietuvos spaudoje („Lietuvos ryte“, „Ausyje“, zine „Raganos ir lietus“).

Albume skamba ramūs, hipnotiniai, meditatyvūs garsai. Naudojami tiek elektroniniai, tiek akustiniai instrumentai.

Kūriniai 
 Paskutinė '92 m. vasaros diena
 Ramybės studija (bendra trukmė 17' 18")
 Echidnos sesija su M. Litvinskiu (3 dalis, „Kleboniškis“) (6' 42")
 Lauko vidurys (4' 38")
 Lašai į šulinį (18' 14")

Nuorodos 
 Oficialus „Echidna aukštyn“ ir ENDICHE VIS.SAT tinklalapis 

1996 albumai
Echidna aukštyn albumai
Fedra

Fedra graikų mitologijoje − Kretos kraliaus Mino ir Pasifajės duktė. Mirus pirmajai Tesėjaus žmonai, jis susituokė su Fedra, su kuria susilaukė Demofono ir Akamo. Afroditė privertė ją įsimylėti Hipolitą, savo posūnį, kadangi deivė įsižeidė dėl Hipolito dėmesio Artemidei. Hipolitas atstūmė Fedrą, todėl ji laiške apšmeižė Hipolitą, o pati nusižudė pasikardama (pagal Euripido tragediją „Hipolitas“). (Plačiau žr. Hipolitas (mitologija)).

Faedra literatūroje 

Fedra daugiausia žinoma iš minėtos Euripido tragedijos.

 Graikų pjesė Euripidas, Hippolytus;
 Lotynų pjesė Seneka, Phaedra;
 Prancūzų pjesė Jean Racine, Fedra (1677);
 Ispanų pjesė Miguel de Unamuno, Fedra (1911);
 Švedų pjesė Per Olov Enquist, Till Fedra (1980);
 Anglų pjesė Sarah Kane, Fedros meilė (1996);
 Matthew Maguire, Faedra (1995);
 Anglų poema Robinson Jeffers, Cawdor (1928), 

Graikų mitologijos mirtingieji
SSC Napoli

Neapolio SSC – Italijos futbolo klubas iš Neapolio, įkurtas 1926 m., 2 kartus Serie A čempionas.

Istorija 

Ilgą laiką klubas ypatingų laimėjimų nepasiekė, nors ir buvo vienas stipriausių pietinėje Italijoje. Tačiau 1984 m. į komandą atėjus talentingam D. Maradonai klubas ne tik iškovojo pirmuosius šalies čempiono vardus, tačiau nugalėjo ir UEFA taurėje. Dėl dopingo skandalo komandą palikus D. Maradonai klubas vėl tapo lygos vidutinioku, o 2004 m. buvo priverstas bankrutuoti, nors vėliau buvo atkurtas.

Spalvinė gama 
Mėlyna ir balta spalvos.

Pasiekimai 

 Alpių taurė laimėtojas (1966 m.)
 Coppa di Lega Anglo-italiana laimėtojas (1976 m.)

Sezonai 

|}

Komandos treneriai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Napoli
Severas Sneipas

Severas Sneipas () (1959–1998) knygų apie Harį Poterį veikėjas. Hogvartse dirbo nuodų ir vaistų, vėliau apsigynimo nuo juodosios magijos mokytoju, buvo didis oklumantijos meistras.

Jaunystė 
Sneipas gimė žiobarui Tobijui Sneipui ir raganai Eilinai Princ apie 1959 metus. Prieš išvykdamas į Hogvartsą Sneipas draugavo su Hario Poterio mama Lile Ivans, vėliau ją pamilo. Jis pradėjo mokytis Hogvartse 1971 metais, mokyklą baigė 1978 metais. Mokyklos laikais ypač nesutarė su Džeimsu Poteriu, Remu Lupinu ir Sirijum Bleku, su kuriais nuolatos kariavo. Domėjosi juodąja magija, po mokyklos prisijungė prie Mirties Valgytojų, bet po to su tikslu šnipinėti juos Albui Dumbldorui, Hogvartso direktoriui.

Gyvenimas Hogvartse 
Apie 1981 metus Albas Dumbldoras, išklausęs Severo atgailą dėl šnipinėjimo Valdovui Voldemortui, priėmė Sneipą dirbti Hogvartse nuodų ir vaistų mokytoju. Sneipas nemėgo Hario dėl panašumo į savo tėvą ir jo charakterio bruožų. 1997 metais birželį Sneipas Dumbldoro nurodymu jį nužudė ir, apsimetęs Valdovo Voldemorto šnipu, su Mirties valgytojais pabėgo iš Hogvartso. Kitais mokslo metais Severas sugrįžo, užėmė direktoriaus vietą ir, neišsiduodamas, gynė Hogvartso mokinius nuo Amiko ir Alektos Kerou režimo. Jis yra Netikras princas, nes Hogvartse buvo nepralenkiamas Nuodų ir vaistų žinovas. Severas mylėjo Hario mamą – Lilę, bet vienąsyk ją įžeidė ir ji Sneipui neatleido. Todėl jis norėjo padėti Lilės sūnui sužlugdyti Voldemortą.

Mirtis 
Severą Sneipą nužudė Valdovo Voldemorto gyvatė Nadžinė; juodasis burtininkas tikėjosi, kad jam atiteks nuosavybės teisės į vieną iš pražūtingųjų relikvijų – Šeivamedžio Lazdelę – visas lazdeles nugalintį ginklą. Prieš Sneipo mirtį, Haris sugebėjo paimti jo prisiminimus apie draugystę su Lile Ivans bei jį išteisinančius pokalbius su Albu Dumbldoru. Jis tada suprato, kad Sneipas buvo geriečių pusėje ir vaidino Voldemorto ištikimuoju. Haris savo antrąjį sūnų pavadino Severo vardu.

Hario Poterio veikėjai
Donatas Visockas

Danas Donatas Visockas (g. 1955 m. gruodžio 16 d. Rokiškyje - 2017 m. kovo 11 d. Kaune) – Lietuvos žurnalistas, fotografas, kryžiažodžių sudarinėtojas..

Biografija 
Baigė Kauno 9-ąją vidurinę mokyklą, studijavo teisę. Dirbo Kauno spaudoje: laikraščiuose „Vasaris“, „Vakarinis Kaunas“, „Akistata“, "Sargyba", "Europa", "Moterų žvilgsnis", "Privatus seklys", "Litas", "Vilniaus tribūna", žurnale "Mano būstas" ir kt. Publikacijose nagrinėjama socialinės, kriminalinės temos, teisėsaugos peripetijos. Publikacijose savita ir originali temos nagrinėjimo plėtotė, neįprastas ir savitas pateikimas.

Nuo 2000 m. bendradarbiauja su laikraščiais: "Laikinoji sostinė", "Kauno diena",, "Ūkininko patarėjas" ,"15 min", "Delfi", "Alfa"  ir kt

Nuo 1979 m. Lietuvos kino mėgėjų draugijos narys, Kauno skyriaus tarybos narys. Eilės įvairių kino mėgėjų festivalių laureatas ir prizininkas. Nuo 1991 m. Lietuvos nepriklausomų žurnalistų sąjungos narys, nuo 1996 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.

Bibliografija 
 2001 m. "Lietaus pabučiavimas" (novelės)
 2003 m. "Bendrabučio sindromas"

Mėgėjiški filmai 
 1981 m. "Išsaugokite mums taiką"
 1982 m. "Duonelė"
 1983 m. "Vasara"
 1988 m. "Tėti, grįžk"
 1989 m. "O moterys" (multiplikacija)

Nuorodos 
 Fotografijos

Lietuvos žurnalistai
Lietuvos fotografai
Lietuvos kino mėgėjai
Aukštigaliai

Aukštigaliai – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje.

Gyventojai

Žymūs gyventojai 
Stepas Artiškevičius (1952-1981), sporto lakūnas

Šaltiniai 

Jonavos rajono savivaldybės gyvenvietės
Bešiai

Bešiai – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, apie 800 m. nuo Kulvos. Plyti Bešių miškas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Jonavos rajono savivaldybės gyvenvietės
Daigučiai

Daigučiai (arba Aukštutinė Kulva) – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Kulvos. Išlikę Daigučių dvaro pastatų.

Gyventojai

Šaltiniai 

Jonavos rajono savivaldybės gyvenvietės
Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas, LAT – aukščiausios (kasacinės) instancijos Lietuvos bendrosios kompetencijos teismas, vienintelis LR kasacinis teismas.

Istorija 

1994 m. birželio 15 d. įsteigtas remiantis įstatymu „Dėl Lietuvos Aukščiausiojo Teismo, Lietuvos apeliacinio teismo, apygardų teismų įsteigimo, apygardų ir apylinkių teismų veiklos teritorijų nustatymo“.

Veiklą pradėjo 1995 m. sausio 1 d.

Vadovybė 
Pirmininkė – Sigita Rudėnaitė. Anksčiau: Gintaras Kryževičius, Vytautas Greičius.
 Baudžiamųjų bylų skyriaus pirmininkas – Aurelijus Gutauskas. Anksčiau: Jonas Prapiestis, Jonas Algirdas Riepšas.
 Civilinių bylų skyriaus pirmininkė – Sigita Rudėnaitė. Anksčiau: Janina Stripeikienė.

Nuorodos 
 Oficialus Lietuvos Aukščiausiojo Teismo tinklalapis  (lietuvių, anglų k.)

Lietuvos teismai
Aukščiausieji teismai
Ludacris

Christopher Brian Bridges (g. 1977 rugsėjo 11 d., Atlantoje, Džiordžijoje), geriau žinomas kaip Ludacris – amerikiečių reperis, verslininkas bei aktorius. Vadovauja kompanijai DTP (Disturbing Tha Peace). Per savo karjerą yra išleidęs devynis studijinius albumus.

Diskografija 
 Incognegro (1998)
 Back for the First Time (2000)
 Word of Mouf (2001)
 Chicken-n-Beer (2003)
 The Red Light District (2004)
 Release Therapy (2006)
 Theater of the Mind (2008)
 Battle of the Sexes (2010)
 Ludaversal (2015)

Filmografija

Filmai 
 The Wash (2001)
 2 Fast 2 Furious (2003)
 Lil' Pimp (2003)
 Crash (2004)
 Hustle & Flow (2005)
 The Heart of the Game (2006)
 American Hustle (2007)
 Fred Claus (2007)
 Ball Don't Lie (2008)
 RocknRolla (2008)
 Max Payne (2008)
 Gamer (2009)
 Fast Five (2011)

Televizija 
 Eve(2004)
 Law & Order: Special Victims Unit < (2007)
 The Simpsons (2007)

Video žaidimai 
 Def Jam: Vendetta (2003)
 Def Jam: Fight for NY (2004)
 Def Jam: Icon (2006)
 NBA Ballers Phenom (2006)

Nuorodos 
 

JAV repo atlikėjai
JAV aktoriai
JAV muzikai
Penzos sritis

Penzos sritis (rus. Пе́нзенская о́бласть, Penzenskaya oblast) – sritis Rusijos europinėje dalyje, Pavolgio federalinėje apygardoje. Sostinė Penza.

Plotas: 43 200 km². Gyventojų skaičius: 1 452 941 (2002 m.)

Laiko zona 

Penzos sritis priklauso Maskvos Laiko Zonai (MSK/MSD). Pagal UTC žiemą – UTC +3, vasarą – UTC +4

Rusijos sritys