joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kauno vaikų ir moksleivių laisvalaikio rūmai

Kauno vaikų ir moksleivių laisvalaikio rūmai (KVMLR) – meninio  neformalaus ugdymo įstaiga, plėtojanti meninio profilio kolektyvų ir studijų veiklą, organizuojanti laisvalaikio užimtumą renginių miesto vaikams ir moksleiviams, vykdanti koncertines–kultūrines programas miesto visuomenei. Rūmuose sudaromos sąlygos ir galimybės 4–18 metų vaikų ir moksleivių laisvalaikio užimtumui. 

Rūmai yra Kauno miesto savivaldybės biudžetinė įstaiga. Rūmai yra miesto centre, ant Parodos kalno, šalia Vytauto parko, S. Dariaus ir S. Girėno sporto komplekso.

Kolektyvai ir studijos 
 Estrados studija „M.E.S.“
 Jaunučių choras „Dominantė“   (4-10 metų vaikai, vadovė AUDRONĖ ADAMKEVIČIENĖ)
 Merginų choras „Lyra“  (11-18 metų mergaitės)
 Vaikinų dainavimo studija  (Nuo 14 metų berniukai po balso mutacijos)
 Tautinių šokių ansamblis „Malūnėlis“  (5-18 metų mergaitės ir berniukai)
 Šiuolaikinių šokių studija „Vėtra“
 Sportinių šokių studija „Mida“  (6-8 metų vaikai)
 Breiko studija „B-style“  
 Šokių studija „F.U.“
 Liaudies instrumentų orkestras  (7-19 metų mokiniai)
 Kanklių studija, Smuikininkų studija
 Gitaros studija  (7-17 metų mokiniai)
 Klasikinės gitaros studija
 Mušamųjų instrumentų studija  (7-18 metų mokiniai)  
 Diskžokėjų studija  (10-18 metų mokiniai), Studijos vadovas ARNOLDAS DAMBRAUSKAS 
 Folkloro studija „Mėtauja“  (4-16 metų vaikai)
 Teatro studija „Teatrapilis“  
 Cirko akademija  (Vaikai ir jaunimas nuo 6 iki 18 metų)  
 Dailės studija  (4-18 metų vaikai ir mokiniai)  
 Dizaino studija  (10-18 metų mokiniai)  
 Keramikos studija  (6-17 metų vaikai ir mokiniai),  Studijos vadovas HERBERTAS MANOMAITIS 
 Renginių organizatorių studija  (5-12 klasių mokiniai)  
 Jaunųjų žurnalistų studija

Istorija 
Rūmai pastatyti 1923 – 1928 m. pagal architekto Edmundo Fryko projektą Tautinės Lietuvos studentų korporacijos „Neo-Lithuania“ lėšomis ir pastangomis. 

1940 m.  buvo okupacinės sovietų valdžios nacionalizuoti ir paversti kareivinėmis. 

1944 m. gruodžio mėnesį juose įkurti Kauno miesto pionierių ir moksleivių rūmai. 

1961 m. rūmams suteiktas sovietų kosmonauto Jurijaus Gagarino vardas. 

1995 m. rūmai reorganizuoti į Moksleivių kūrybos namus, 1998 m. – į Vaikų ir moksleivių laisvalaikio rūmus.

Nuorodos 
Kauno vaikų ir moksleivių laisvalaikio rūmai

Kauno kultūra
Kauno statiniai
Lietuvos kultūrinės organizacijos
Tytuvėnų koplyčia-mauzoliejus

Tytuvėnų Kristaus Gelbėtojo koplyčia-mauzoliejus (dar vadinama Riomerių mauzoliejine koplyčia) stovi Kelmės rajone, Tytuvėnų miestelyje, S. Romerienės g. 9.

Viena iš Tytuvėnų regioninio parko lankytinų vietų. Koplyčia nuo 1997 m. įtraukta į Kultūros paveldo registrą (unik. kodas ).

Koplyčia pastatyta 1853 m. Hieronimo Przeciszewskio rūpesčiu mirusiai žmonai Celinai. Koplyčios rūsiuose palaidoti Tytuvėnų ir Pagryžuvio dvarų valdytojai bei jų artimieji: Roch Przeciszewski, Aloiza Zienkowicz, Hieronim Przeciszewski, Burba Kazimiera Przeciszewska, Amilkar Przeciszewski, Jozef Romer, Izydor Romer. Paskutinieji Tytuvėnų dvarininkai Sofija ir Eugenijus Romeriai 1941 m. ištremti į Kuibyševą. Eugenijus Romeris mirė tremtyje 1943 m. Ten ir palaidotas bevardžiame kape Nr. 1737. Žymi dailininkė Sofija Romerienė mirė 1972 m. San Adelėje, Kanadoje.

Architektūra 

Spėjama, kad koplyčios projekto autoriumi galėjo būti Paryžiaus dailės akademijos profesorius Fulgentas Rimgaila, kuris suprojektavo 1859 m. pastatytus už 7 km nuo Tytuvėnų esančius Pagryžuvio dvaro rūmus.

Romantizmo laikotarpio koplyčios statinys aštuonkampis, vientiso tūrio, vieno aukšto su laidojimo rūsiu. Koplyčia uždengta kupolu, virš kurio iškeltas medinis kryžius su dekoro elementais. Pagrindinis įėjimas įrengtas pietvakarių pusėje. Į koplyčią veda tašytų akmenų pakopų laiptai su atraminėmis mūrinėmis tinkuotomis sienutėmis šonuose. Sienučių aukštis sutampa su viršutinės aikštelės paviršiumi. Sienos, langai ir karnizai dekoruoti. Langai ir durys - gotikos stiliaus. Koplyčia buvo aptverta originalia čerpėmis dengta tvora.Į laidojimo rūsį patenkama nusileidžiant mediniais laiptais, atkėlus koplyčios grindyse medinį dangtį.

Taip pat skaitykite 

 Tytuvėnų kapinių koplyčia
 Tytuvėnų Kristaus laiptų koplyčia

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Sąrašas:Kelmės rajono paminkliniai statiniai

Tytuvėnai
Kelmės rajono koplyčios
Krajinos regionas

Krajinos regionas () – Slovėnijos regionas, esantis šalies šiaurės vakaruose. Apima 18 savivaldybių: Bledas, Bohinas, Cerklė na Gorenskas, Gorena Vas–Polanė, Gorė, Jesenicės, Jezerskas, Kranis, Kranska Gora, Naklas, Predvoras, Radovlica, Šenčuras, Škofja Loka, Tržičius, Železnikas, Žiras ir Žirovnica. Regiono plotas – 2 137 km². 198 342 gyventojai (2004 m. duomenys).

Regiono miestai 
 Bledas
 Bohinas
 Domžalės
 Jesenicės
 Kamnikas
 Kamniška Bistravica
 Kranis
 Kranska Gora
 Mengešas
 Polanska Dolina
 Radovlica
 Selska Dolina
 Škofja Loka
 Tržičius
 Žirovnica

Slovėnijos regionai
Gabrielius Landsbergis (1982)

Gabrielius Landsbergis (g. 1982 m. sausio 7 d. Vilnius) – Lietuvos politikas, Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministras, buvęs Europos parlamento narys. 2015 m. išrinktas TS-LKD pirmininku. Seimo narys nuo 2016 m., nuo 2020 m. pavasario iki rudens - Seimo opozicijos lyderis. 

Nuo 2020 m. gruodžio 11 d. eina Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministro pareigas, XVIII-oje, Ministrės Pirmininkės Ingridos Šimonytės vadovaujamoje,  Lietuvos Respublikos Vyriausybėje.

Biografija 
2003 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė istorijos bakalauro, 2005 m. Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute – tarptautinių santykių magistro studijas.

Dirbo Lietuvos Respublikos ambasadoje Belgijos Karalystėje ir Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei. 

Buvo LR Vyriausybės kanceliarijos Užsienio ir Europos reikalų skyriaus patarėjas.

TS-LKD narys. 2015 m. išrinktas partijos pirmininku. 2014 m. buvo išrinktas Lietuvos atstovu į Europos Parlamentą. Aktyvus Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) grupės narys.

Moka anglų kalbą.

Vedęs. Žmona Austėja Landsbergienė, UAB „Vaikystės sodas“ įkūrėja ir generalinė direktorė. Sūnūs Augustas ir Vilhelmas. Dukros Morta ir Gertrūda.

Senelis – politikas Vytautas Landsbergis. Tėvas – poetas, publicistas, teatro ir kino režisierius Vytautas V. Landsbergis.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Gabrielius Landsbergis 
 Oficiali politiko svetainė  

|-

|-

Landsbergis Gabrielius
Seimo nariai
Lietuvos užsienio reikalų ministrai
Eurofighter Typhoon

Eurofighter Typhoon – dviejų variklių universalusis kovos lėktuvas. Pradžioje lėktuvą kūrė trijų organizacijų BAE Systems, Airbus Group ir Alenia Aermacchi konsorciumas. 1986 m. buvo sukurta Eurofighter GmbH kompanija, kuri rūpinosi tolimesniu lėktuvo gaminimu. Pirmąjį skrydį lėktuvas atliko 1994 m. kovo 27 d., o 1998 m. gavo Typhoon pavadinimą.

Pirmieji lėktuvai pradėti naudoti 2003 m. rugpjūčio 4 d. Juos naudoja JK, Ispanijos, Vokietijos, Italijos ir Saudo Arabijos karinės oro pajėgos. 2020 m. buvo pagaminta 571 toks lėktuvas.

Pirmą kartą karinius veiksmus šie lėktuvai atliko Libijos pilietinio karo 2011 m. metu, kuomet Europos šalių oro pajėgos atliko antskrydžius.

Nuo 2009 m. šiuos lėktuvus naudoja šalys Baltijos oro policijos misijoje.

Šaltiniai 

Naikintuvai
Krajinos karsto regionas

Krajinos karsto regionas () – Slovėnijos statistinis regionas, esantis šalies pietvakariuose. Regione yra Postoinos urvas bei telkšo Cerknicos ežeras. Vienas mažiausių Slovėnijos regionų, kuris taip pat yra rečiausiai apgyvendintas. Plotas – 1 456 km². Sudarytas iš Bloko, Cerknicos, Ilirska Bistricos, Loška Dolinos, Pivkos ir Postonos savivaldybių.

Slovėnijos regionai
Vladimiras Vernadskis

Vladimiras Ivanovičius Vernadskis (; ; 1863 m. kovo 12 d. – 1945 m. sausio 6 d.) – Rusijos ir Tarybų Sąjungos mineralogas ir geochemikas, vienas iš geochemijos, biogeochemijos bei radiogeologijos įkūrėjų. Jo teorija apie noosferą turėjo didelę įtaką Rusijos kosmizmui.

Biografija 

V. Vernadskis gimė 1863 m. kovo 12 d. Sankt Peterburge. Pagal šeimos legendą, jo tėvas buvo Zaporožių kazokų palikuonis. Jis buvo politinės ekonomijos profesorius Kijeve prieš persikėlimą į Sankt Peterburgą. V. Vernadskio motina buvo rusų tautybės bajorė. Mokėsi Charkovo ir Sankt Peterburgo klasikinėse gimnazijose. Studijavo Sankt Peterburgo imperatoriškojo universiteto Fizikos ir matematikos fakulteto gamtos mokslų skyriuje, kur chemiją dėstė žinomas mokslininkas Dmitrijus Mendelejevas. 1890 – 1911 m. dėstė Maskvos universitete.

Rusijos pilietinio karo metu jis dirbo ir Ukrainoje, kur jis įkūrė Ukrainos mokslų akademiją (dabar Ukrainos nacionalinė mokslų akademija). 1921 m. grįžo į Petrogradą. 1922 – 1926 m. dėstė geochemiją Sorbonoje. V. Vernadskis yra žinomas dėl jo knygos „Biosfera“ (1926 m.), kurią išpopuliarino Eduardo Suesso terminą „biosfera“ (1885 m.). 1943 m. apdovanotas Stalino premija. Prospektas Maskvoje, Ukrainos nacionalinė biblioteka ir Nacionalinis universitetas Tauridėje (Kryme) yra pavadinti V. Vernadskio garbei.

V. Vernadskio sūnus Georgijus Vernadskis (1887–1973) emigravo į Jungtines Amerikos Valstijas, kur jis išleido daug knygų apie viduramžinę ir šiuolaikinę Rusijos istoriją.

Nuorodos 

 V. Vernadskio noosfera
 Biospherology
 Vladimir Ivanovich Vernadsky (Encyclopædia Britannica)

Geochemikai
Ukrainos mokslų akademijos nariai
Peterburgo mokslų akademijos nariai
TSRS mokslų akademijos nariai
Rusijos biologai
Stalino premijos laureatai
Dassault Mirage 2000

Dassault Mirage 2000 – prancūziškas vieno variklio ketvirtos kartos universalusis kovos lėktuvas, gamintas 1978–2007 metais kompanijos Dassault Aviation.

Iš viso buvo pagamintas 601 toks orlaivis, o 2009 m. jį naudojo 9 šalys.

Naudotojai 
  Taivanas

Buvę naudotojai 
  (nustojo naudoti 2013 m.)

Šaltiniai 

Naikintuvai
Dassault Aviation orlaiviai
Meindert Hobbema

Meindertas Hobema (, 1638 m., Amsterdamas, Nyderlandai – 1709 m. gruodžio 7 d., ten pat) – vienas žymiausių XVII a. Nyderlandų dailės „aukso amžiaus“ tapytojų−peizažistų. Lietuvos dailės muziejaus rinkiniuose yra jo paveikslas „Senas malūnas“ (nuolatinėje ekspozicijoje Radvilų rūmuose).

Biografija 
Meindertas Hobema gimė 1638 m. Amsterdame, pakrikštytas spalio 31 d. Kodėl dailininkas pradėjo vartoti pavardę Hobema, nežinoma. Šią pavardę dailininkas pradėjo naudoti nuo 1658 m. pasirašydamas ant paveikslų. Hobemos tėvai – Lubbert Meynerts ir Rinsje Eduwarts. 1660 m. liepą Jakobas van Reisdalis minėjo, kad Hobema jam padėjo ir mokėsi pas jį keletą metų. Gali būti, kad Hobema tapo Reisdalio mokiniu 1658 m., kai Reisdalis persikėlė į Amsterdamą. Po 1660 m. sukurti Hobemos paveikslai rodo ryškią Reisdalio kompozicijų įtaką. 1668 m. Jakobas van Reisdalis buvo liudininku Hobemos vestuvėse su Eeltien Vinck. Žmona dirbo Amsterdamo mero virtuvėje ir gali būti, kad per šiuos ryšius Hobema gavo gerai apmokamą importuoto vyno kiekio matuotojo pareigybę (pagal atliktus matavimus miestas rinko mokesčius iš pirklių). Užėmęs šį postą Hobema retai tapė. Garsiausiu jo paveikslu minimas „Alėja Midelharnyje“, nutapytas 1689 m.

Dailininkas pergyveno žmoną ir 5 savo vaikus. Meindertas Hobema mirė 1709 m. gruodžio 7 d. Amsterdame, palaidotas varguolių kape, kaip ir jo žmona, Westerkerk kapinėse. Hobemai priskiriama apie 500 paveikslų. Gyvenimo metu jis buvo labai menkai žinomas. Pirmąkart paminėtas literatūroje tik 1751 m. olandų dailininkų sąvade. XX a. Hobema pradėtas vertinti antru reikšmingiausiu olandų „aukso amžiaus“ peizažistu po Jakobo van Reisdalio. Hobema savo paveiksluose nesistengė įkvėpti dramatiškumo, būdingo Van Reisdaliui, tačiau išlaikė pastarojo kūrybos didingus gamtos vaizdus. Jo idiliški peizažai kruopščiai sukomponuoti, dažnai vaizduoja kaimo scenas. Hobemos dailė įtakojo anglų tapytoją Thomas Gainsborough. Vienas Hobemos peizažų yra Lietuvos dailės muziejaus rinkiniuose (nuolatinėje ekspozicijoje Radvilų rūmuose).

Darbų galerija

Šaltiniai 

 Meindert Hobbema Encyclopaedia Britannica tinklalapyje
 Arthur K. Wheelock Jr., April 24, 2014

Nuorodos 

 Meindert Hobbema WGA tinklalapyje
 J. P. Getty muziejus 
 hollandhistory.net

Hobbema, Meindert
Humvee

Humvee (pilnas pavadinimas High Mobility Multipurpose Wheeled Vehicle) – keturių varomų ratų šarvuotasis automobilis, gaminamas „AM General“ kompanijos. Pagrindinė šių automobilių naudotoja yra JAV ginkluotosios pajėgos, tačiau jų turi ir kitų šalių kariuomenės. Po sėkmingo šio modelio panaudojimo Persijos įlankos kare, pasaulyje labai išpopuliarėjo panašūs civiliniai Hummer automobilių modeliai.

Humvee automobiliai turi daug versijų priklausomai nuo kovos pobūdžio ar kitų veiksmų. Šiuos automobilius naudoja personalo pervežimui, Tarptautinis Raudonojo Kryžiaus ir Raudonojo Pusmėnulio Judėjimas šiais automobiliais perveža ligonius ar teikia greitąją pagalbą vietoje, gali būti gabenami ir naudojami raketiniai užtaisai ar lengvesni ginklai.

JAV karinės pajėgos planuoja pakeisti šiuos automobilius naujesniais modeliais. Trumpuoju laikotarpiu Humvee turėtų pakeisti naujesni ir saugesni MRAP (naudojami nuo 2007 m.) ir Oshkosh M-ATV (naudojami nuo 2009 m.) automobiliai.

Visureigiai
Kariniai automobiliai
Vincentas Padolskis

Vincentas Padolskis (1904 m. balandžio 21 d. Virbalyje – 1960 m. gegužės 6 d. Romoje) – vyskupas, filosofijos ir teologijos mokslų daktaras, Lietuvių katalikų mokslo akademijos atkūrimo tremtyje vadovas ir jos Centro valdybos pirmininkas (1956–1959 m.).

Biografija 
Mokėsi Kybartų gimnazijoje. 1922–1925 m. Romos Gregorijaus universitete studijavo filosofiją, ten apgynė dakta. gavo teologijos daktaro laipsnį Fribūro universitete. 1927 m. rugpjūčio 21 d. įšventintas kunigu. 1930–1932 m. specializavosi Romos Šv. Rašto institute. Ten 1931 m. gavo Šv. Rašto licenciatą, o 1932 m. – Šv. Rašto kandidato laipsnį. 1932–1939 ir 1941–1944 m. Vilkaviškio kunigų seminarijoje dėstė Šv. Raštą. 1938 m. rugsėjo 20 d. VDU Teologijos-filosofijos fakultete apgynė habilitaciją ir buvo paskirtas Naujojo Testamento katedros vedėju docentu. Šias pareigas ėjo iki bolševikų atėjimo. 1940 m. liepos 18 d. paskirtas tituliniu Larandos vyskupu, konsekruotas 1940 m. rugpjūčio 4 d. 1940–1947 m. Vilkaviškio vyskupijos vyskupas augziliaras, nuo 1948 m. – vyskupas koadjutorius. 1944 m. pasit

Bibliografija

Paskelbti veikalai 
 Šv. Teresė Vaikelio Jėzaus, 1927.
 L'idée du sacrifice de la croix dans l'Epitre aux Hébreux, 1935 (disertacija).
 Kelionė į Šv. Žemę I, 1938.
 Kristaus kunigystė, 1940.

Svarbesni straipsniai 
 „Šventoji Žemė“, in: Tiesos kelias, 1934.
 „Šv. Rašto neklaidingumas“, in: Soter, 1934.
 „Kristaus mirties data“, in: Židinys, 1935.
 „Seniausi Šv. Rašto kodeksai“, in: Tiesos kelias, 1936.
 „Dievo kultas laikais prieš Mozę“, in: LKMA Suvažiavimo darbai, 1937, 1940.
 „Vysk. A. Baranauskas ir Šv. Rašto vertimas į lietuvių kalbą, in: LKMA Suvažiavimo darbai, 1940.

Šaltiniai 

Lietuvių katalikų mokslo akademijos akademikai
Lietuvos vyskupai
Lietuvos teologai
George Clooney

Džordžas Timotis Klūnis (; g. 1961 m. gegužės 6 d.) – JAV aktorius, kino režisierius, prodiuseris, scenaristas. Jis laimėjo tris Auksinio gaublio apdovanojimus už vaidmenis filmuose ir du Oskaro apdovanojimus – vieną už vaidinimą ir kitą už prodiusavimą. D. Klūnis taip pat žinomas dėl savo politinio aktyvumo. Nuo 2008 m. sausio 31 d. dirba Jungtinių Tautų Organizacijos programoje United Nations Messengers of Peace.

Karjera 

D. Klūnis debiutavo televizijoje 1978 m., ir vėliau susilaukė plataus pripažinimo už vaidmenį ER medicinos seriale „ER“ nuo 1994 m. iki 1999 m. Jis pelnė dvi Emmy apdovanojimo nominacijas. Kol dar vaidino seriale „ER“, jis pradėjo vaidinti filmuose, pavyzdžiui, „Batman & Robin“ (1997 m.) ir „Out of Sight“ (1998 m.), kuriame jis pirmąkart dirbo su ilgalaikiu bendradarbiu Steven Soderbergh. D. Klūnis 1999 m. suvaidino pirmaplanį vaidmenį filme „Three Kings“. Filmas-satyra apie karo metus Irake ir sulaukė gerų atsiliepimų.

D. Klūnio reputacija augo 2001 m. po komerciškai pasisekusio filmo „Ocean’s Eleven“, pirmosios pelningos trilogijos dalies, kuri buvo 1960 m. filmo, kuriame vaidino Rat Pack nariai, kaip, pvz., Frank Sinatra, perdirbinys. F. Sinatra ir Klūnis atliko Danny Ocean vaidmenį.

Nuorodos 

 IMDb profilis

JAV aktoriai
JAV kino režisieriai
Kino prodiuseriai
Annie Palmen

Annie Palmen (Anna Maria Palmen; g. 1926 m. rugpjūčio 19 d. IJmuiden, Šiaurės Olandija – m. 2000 m. sausio 15 d.) buvo olandų dainininkė, geriausiai žinoma dėl dalyvavimo 1963 m. Eurovizijoje.

1960 metais Palmen dalyvavo olandų atrankoje į Euroviziją su daina „Wat een geluk“, tačiau joje pralaimėjo atlikėjui Rudi Carrell.

1963 m. antruoju bandymu laimėjo tą pačią atranką su daina „Een speeldos“. Eurovizijoje pasirodymas nebuvo sėkmingas – užimta paskutinė vietą be jokių taškų.

Diskografija

Singlai 
 1958: De dokter heeft gezegd
 1958: Ik zal je nooit meer vergeten
 1958: Laat pa het maar doen
 1958: Piero
 1959: De zilvren maan van Maratonga
 1959: Wat fijn kapitein
 1960: Sailor
 1960: Wat een geluk
 1963: Een speeldoos
 1963: Waarom laat je mij alleen
 1964: Ga naar Bombay, ga naar Rio
 1964: Ich tanze mit dir (in den Himmel hinein)
 1965: Speel nog eenmaal voor mij Habanero

Nuorodos 

 Annie Palmen svetainėje Internet Movie Database

|-

Nyderlandų atlikėjai
Nyderlandų atstovai Eurovizijoje
1963 m. Eurovizijos dalyviai
Kauno Naujoji apaštalų bažnyčia

Kauno Naujoji apaštalų bažnyčia  –  Naujoji apaštalų bažnyčia, įsikūrusi Kaune, Dainavos mikrorajone, V. Krėvės pr. 80 A. Kitoje gatvės pusėje veikia katalikų Gerojo Ganytojo bažnyčia.

Naujoji apaštalų bažnyčia laikosi istorinės krikščionybės doktrinų ir ypatingą vietą teikia apaštalams, kurie pagal šį tikėjimą yra gyvi. Šios bažnyčios vietos bendruomenė buvo įkurta maždaug 1990 m., o maldos namai įrengti 2001 m. Čia veikia pagrindinė Kauno bendruomenė. Mažesnė yra Romainių bendruomenė, kuri įsikūrusi nuomojamose patalpose. Paprastą sekmadienį į mišias susirenka apie 50 žmonių, švenčių dienomis būna daugiau. Sąrašuose yra užregistruoti keli šimtai Kaune gyvenančių pasekėjų. 

Moderni bažnyčia įsikūrusi Klaipėdos architektų suprojektuotame pastate, kuriame, be vitražais puoštos maldų salės, yra vaikų kambariai, holas, posėdžių salė ir du gyvenamieji butai: svečiams bei bažnyčios prižiūrėtojo šeimai.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Kauno bendruomenė
 Kauno netradicinių religinių bendruomenių maldos namai

Kauno bažnyčios
Krikščioniškos konfesijos
Škoda 14Tr

Škoda 14Tr – troleibusų modelis, 1980–2004 m. gamintas Čekijos bendrovės „Škoda Ostrov“. Plačiai naudotas ir vis dar tebenaudojamas buvusiose TSRS šalyse, Rytų ir Vidurio Europoje.

Troleibusas 11,34 m ilgio, 2,5 m pločio, 3,41 m aukščio, 10 t svorio. Būdingas kampuotas, „gabaritinis“ dizainas – smailūs kampai, keturkampiai žibintai. Turi trejas duris, sudarytas iš dviejų dalių, atsidarančių į salono pusę. Škoda 14Tr turi 100 kV elektrinį variklį, gali išvystyti 65 km/h greitį, iki 50 km/h įsibėgėja per 12,5 s. Troleibusas turi 28 sėdimas vietas, gali sutalpinti 82–100 keleivių.

Iš viso buvo pagaminti 3888 Škoda 14Tr troleibusai. Daugiausia jų (354) teko Kijevui. Keletas perdirbtų „Škodų“ buvo naudojamos JAV (Deitone ir San Fransiske). Šie troleibusai tebėra naudojami Vilniuje (Lietuva), taip pat Brno (Čekija). Seniau taip pat kursavo Kaune.

Šaltiniai 

Troleibusai
14Tr
Bingamo kanjono kasykla

Bingamo kanjono kasykla () – atviroji vario kasykla Jungtinių Amerikos Valstijų vakaruose, Jutoje, į pietvakarius nuo Solt Leik Sičio, Oukero kalnuose. Veikia nuo 1904 m., 1966 m. paskelbta JAV nacionaliniu istoriniu paminklu.

Bingamo kanjono kasykla yra didžiausias žmogaus sukurtas kasinys Žemėje, matomas iš kosmoso. Ji yra 0,97 km gylio, 4 km pločio ir apima 770 ha teritoriją. Tai viena produktyviausių kasyklų pasaulyje – iki 2004 m. iš jos buvo iškasta virš 17 mln. tonų vario, 715 t aukso, 5900 t sidabro, 386 tūkst. t molibdeno. Kasykloje yra ~0,835 mlrd. tonų rūdų atsargų, kuriose yra 0,48 % vario ir 0,041 % molibdeno. Taip pat randama platinos, nikelio, paladžio, seleno.

Bingamo kanjono kasykla priklauso kompanijai „Rio Tinto“. 2013 m. kasykloje įvyko dvi galingos nuošliaužos.

Šaltiniai 

Kasyklos
JAV geografija
Vienos Noidorfas

Vienos Noidorfas yra bendruomenė į rytus nuo apskrities administracinio centro Miodlingo, netoli Vienos, Žemutinės Austrijos „pramonės ketvirtyje“ (Industrieviertel).

Istorija 

Pirmieji žmonių gyvenimo Noidorfo apylinkėse pėdsakai randami nuo 4000 m. pr. m. e. Vienos Noidorfas pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėtas XII a. viduryje (Nowendorf). 1270 m. dokumentas mini mokesčius važiavimui iš Zolenau į Noidorfą. Apie 1500 m. 'Feste Neudorf' įtvirtinimai buvo dukart sunaikinti įsiveržusių turkų. 1854 m., vystant pašto sistemą, oficialiu tapo Vienos Noidorfo (Wiener Neudorf) pavadinimas.

XIX a. viduryje prasidėjo Vienos Noidorfo industrializacija. Dėl šalia esančios molio žaliavos čia įsikūrė Wienerberger Noidorfo plytinė, Vienos Noidorfe taip pat ėmė veikti didelė Austria Brauerei alaus darykla. Iki 1900 m. su aplinkinėmis savivaldybėmis buvo sujungtas telefono tinklas, taip pat praplėsta kanalizacijos sistema.

Po 1938 m. anšliuso Vienos Noidorfas tapo 24-ta Vienos savivaldybe. Apie 1940 m. Vienos Noidorfe pradėta statyti Flugmotorenwerke Ostmark lėktuvų variklių gamykla, buvo naudojamas Mauthauzeno koncentracijos stovyklos skyriaus kalinių darbas. Vienos Noidorfą keletą kartų, pradedant 1944 m. liepos 26 d. bombardavo sąjungininkai. 1944 m. rugpjūčio 23 d. oro antskrydžio metu bombarduota Vienos pietuose esanti pramoninė zona, įskaitant Vienos Noidorfo lėktuvų variklių gamyklą, Fiozedorfo naftos perdirbimo gamyklą ir Markersdorfo oro uostą. 1945 m. balandžio 6 d. miestą užėmė sovietų kariuomenė.

1954 m. Miodlingas vėl tapo Žemutinės Austrijos dalimi.

Ekonomika 
Vienos Noidorfe yra Žemutinės Austrijos pietinis pramonės centras ('Industriezentrum NÖ Süd'), įvairių pramonės įmonių konglomeratas Vienos pietuose. 

Austrijos miestai
Lin Chi-ling

Lin Chi-ling (, g. 1974 m. lapkričio 29 d. Taipėjuje, Taivane) – Taivano modelis ir aktorė. Ją vadina „Taivano pirmasis veidas“ Taivano žiniasklaidoje ir ji oficialiai atstovauja Kinijos oro linijoms ir firmai „Longines“ nuo 2006 m. Jos greitas išgarėjimas vadinamas „Lin Chi Ling fenomenu“.

C. Lin populiarumas augo per 2004 m. ir ji pasirodė skelbimuose Honkonge ir Kinijoje 2005 m. Nuo 2004–2006 ji tarnavo kaip Taivano ambasadorė Japonijos turizmo asociacijai. Ji dažnai pasirodo Taivano ir Kinijos eteryje, ir pirmąsyk pasirodė kine John Woo istoriniame epe „Red Cliff“.

2011 m. C. Lin įsteigė labdaros fondą, kuris remia vaikų gerovę.

Taivano asmenybės
Modeliai
Aktoriai
Tauro ragas (baras)

„Tauro ragas“ – alaus baras Vilniuje, veikęs 1974–1994 m. šalia V. Kudirkos ir J. Jasinskio gatvių sankryžos.

Projektas 
Barą prieškariu veikusios vežikų smuklės vietoje 1967–1968 m. pagal užsakymą suprojektavo architektai Algimantas Mačiulis ir Eugenijus Algimantas Gūzas. Pirmajame baro aukšte buvo 140 vietų restoranas bei 90 vietų atviroje terasoje, rūsyje – 180 vietų didžioji salė bei 40 vietų banketų salė su atskiru įėjimu. Bendras plotas – 1428 m². Rūsyje taip pat įrengta orkestro estrada koncertams. Architektai suprojektavo originalius baldus ir įrangą. Pastatas buvo tuo metu populiaraus brutalizmo stiliaus. Baro vestibiulio grindys dekoruotos mozaika pagal Marijos Mačiulienės eskizą. Prie baro 1975 m. pastatyta Stepono Šarapovo skulptūra „Tauras“ (vėliau demontuota LKP CK antrojo sekretoriaus Valerijaus Charazovo įsakymu; grąžinta Atgimimo metais). Baro projektavimo metu buvo svarstoma atitiesti vamzdžius alui iš šalia esančios „Tauro“ alaus gamyklos, tačiau idėjos vėliau atsisakyta.

Likimas 
Baras uždarytas 1994 m., 2007 m. privatizuotas, rengti naujo pastato pasiūlymai.

Šaltiniai 

Vilniaus pastatai
Telangana

Telangana (, ) – valstija pietinėje Indijoje. Ribojasi su Maharaštra šiaurėje, su Karnataka vakaruose, su Čhatisgarhu šiaurės rytuose, su Andhra Pradešu pietryčiuose. Administracinis centras – Haidarabadas.

Telangana buvo sudaryta 2014 m. birželio 2 d., atskiriant vakarinę Andhra Pradešo dalį. Ši valstija sukurta buvusios Haidarabado kunigaikštystės pagrindu.

Geografija 

Valstija yra Dekano plokščiakalnyje, kuriuo teka Godavario, Krišnos, Bhymos, Mandžaros, Mūsi upės. Klimatas musoninis, per metus vidutiniškai iškrenta nuo 700–900 mm kritulių pietuose, iki 900–1500 mm šiaurėje. Liūčių laikotarpis trunka nuo birželio iki rugsėjo. Veši tropiniai miškai, savanos.

Gyventojai 

Didžioji dauguma Telanganos gyventojų yra telugai (76 %), taip pat yra kalbančiųjų urdu (12 %) ir kitomis kalbomis (12 %). Dauguma tikinčiųjų (86 %) yra hinduistai, musulmonai sudaro 12,4 % gyventojų, krikščionys – 1,2 %. 2011 m. raštingumas Telanganoje buvo 67,22 %.

Miestai 

Didžiausi miestai (2011 m.):
 Haidarabadas – 7749,3 tūkst. gyv.
 Varangalis – 759,5
 Nizamabadas – 310,4
 Karymnagaras – 299,6
 Khamamas – 262,3
 Ramagundamas – 252,2
 Mahbubnagaras – 210,1

Galerija 

Indijos valstijos
Valstybinis Vilniaus Gaono žydų muziejus

Valstybinis Vilniaus Gaono žydų muziejus – muziejus Vilniuje, Lietuvoje. Jame eksponuojami Lietuvos žydų meno kūriniai ir istorinės ekspozicijos, susijusios su žydų istorija ir holokaustu.

Istorija 
1989 m. muziejų įkūrė Lietuvos Respublikos kultūros ministerija. Pradžioje vadinosi Valstybiniu Žydų muziejumi, o 1997 m. pervadintas į Valstybinį Vilniaus Gaono žydų muziejų, paminint 200-ąsias Vilniaus Gaono mirties metines.

Struktūra 
Ekspoziciniai padaliniai – Tolerancijos centras (Naugarduko g. Vilniuje), Holokausto ekspozicija (Pamėnkalnio g. Vilniuje), Panerių memorialas (Agrastų g. Vilniuje), Litvakų kultūros ir meno centras (Pylimo g. Vilniuje), Žako Lipšico memorialinis muziejus (Druskininkai).

Direktoriai 

 Emanuelis Zingeris – 1989–1996 m., 2000–2004 m.
 Markas Zingeris – 2005–2019 m.
 Kamilė Rupeikaitė-Mariniuk – nuo 2019 m.

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Vilniaus muziejai
Analizinė geometrija

Analizinė geometrija – tai geometrijos mokslo sritis, geometrines struktūras nagrinėjanti algebriniais metodais.

Jo pagrindas yra koordinačių metodas, kurį pirmasis pradėjo taikyti Dekartas. Taip kiekvienai geometrinei figūrai atitinka tam tikra lygtis, nusakanti, kaip keičiantis koordinatei aprašoma nagrinėjama linija,  paviršius, kūnas ar kitų matmenų objektas.

Šaltiniai 
P. Katilius. Analizinė geometrija. Vilnius: Mintis, 1973, 564 p.
Algebrinė geometrija

Algebrinė geometrija – matematikos šaka, nagrinėjanti  algebrinių lygčių sprendinius. Taškas priklauso algebrinei kreivei, jei jo koordinatės aprašomos kokia nors polinomine lygtimi. Tokių lygčių pavyzdžiai yra elipsės, hiperbolės, specialiosios funkcijos, ir pan. 

Ši šaka prasidėjo nuo polinominių lygčių nulių tyrinėjimų. Analizėje daugiausiai naudojami komutatyviosios algebros metodai.
Vuolasta

Vuolasta – upė Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, 11 km nuo Elektrėnų, priklausanti Strėvos baseinui. Prasideda Haliampolio apylinkėse, 3 km į rytus nuo Beižionių. Teka į šiaurės rytus, rytus daugiausia Jagelonių miškais prateka Dėlinio ežerėlį. Įteka į Elektrėnų marias ties Užupiais, į pietus nuo Pastrėvio.

Elektrėnų savivaldybės upės
Pazzi koplyčia

Pazzi koplyčia (Pacių koplyčia, ) – koplyčia Florencijos Šv. Kryžiaus bazilikoje, kurią suprojektavo Filipas Bruneleskis. Vienas iš renesanso architektūros žymiausių pavyzdžių.

Istorija 

Pazzi koplyčią pastatyti 1429 m. užsakė vienos įtakingiausių XV a. Florencijos giminės atstovas Andrea Pazzi. Koplyčios paskirtis buvo tapti asmenine Andrea Pazzi maldų vieta Šv. Kryžiaus bazilikoje, bei susirinkimų kambariu gretimais įsikūrusio, baziliką prižiūrinčio vienuolyno vienuoliams. 1433 m. buvo nugriauta dalis Šv. Kryžiaus bazilikos kluatro, kad būtų padaryta vietos koplyčios statyboms. Yra šiek tiek abejonių, kad koplyčios portikas išties suprojektuotas Bruneleskio. Portiko romėniškos triumfo arkos motyvas gali simbolizuoti krikščionybės pergalę prieš pagonybę. 

Pazzi koplyčios planas primena kiek sudėtingesnės Bruneleskio anksčiau sukurtos Senosios zakristijos Šv. Lauryno bazilikoje išplanavimą. Filipas Bruneleskis buvo pakvietęs Luca della Robbia dekoruoti koplyčią reljefais. Giuliano da Maiano sukūrė duris. Ties koplyčia dirbo daugelis menininkų dar ir po Bruneleskio mirties 1466 m. Jos dekoras nebuvo baigtas, kai po nepavykusio 1478 m. sąmokslo prieš Medičius Pazzi giminė buvo sunaikinta. Koplyčios architektūra paremta geometrinėmis figūromis, joje visiškai atmestos gotikinės architektūrinės formos.

Koplyčios vaizdai

Nuorodos 

 Šv. Kryžiaus bazilikos muziejaus tinklalapis
 Florencijos muziejai
 greatbuildings.com
 smarthistory.com

Florencija
Italijos koplyčios
Italijos renesanso architektūra
Fontana (Malta)

Fontana () – kaimas Goco saloje, Maltoje. 1 011 gyventojų (2011 m. duomenys). Ribojasi su Kercemu, Munšaru, Viktorijos ir Šeukidžos savivaldybėmis. Fontana atsirado kaip Viktorijos priemiestis. Žodis Fontana yra itališkas, reiškiantis 'pavasarį'.

Fontanos Švenčiausiosios Jėzaus Širdies katalikų bažnyčia 

Kertinis bažnyčios akmuo buvo padėtas 1893 m. sausio 29 d. Pašventinta lygiai po dvylikos metų, 1905 m. sausio 29 d. Fontanos parapija buvo įkurta 1911 m. kovo 27 d. vyskupo Giovanni Maria Camilleri. Šventė kaime švenčiama kiekvienais metais, antrą arba trečią birželio savaitę.

Nuorodos 
 Turizmo svetainė

Maltos miestai
2014 m. Bahreino Grand Prix

2014 m. Bahreino Grand Prix – trečiosios 2014 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko balandžio 4-6 dienomis. Tai buvo 10-tasis Bahreino GP ir 900-osios Formulės 1 lenktynės.

Kvalifikacija 

Pastabos
  – Daniel Ricciardo gavo 10 pozicijų naudą už nesaugų išvažiavimą iš techninio aptarnavimo zonos Malaizijos Grand Prix metu.
  – Adrian Sutil gavo 5 starto pozicijų baudą už trukdymą varžovui kvalifikacijoje.

Lenktynės

Čempionato įskaitos 

Lenktynininkų įskaita

Komandų įskaita

 Pastabos: pateikti tik penki geriausi rezultatai.

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
2014 sporte
Vilniaus elektros skaitiklių gamykla

Vilniaus elektros matavimo technikos gamykla VEMTG (Skaiteks) – elektros prietaisų (daugiausia skaitiklių) gamykla, veikusi Vilniuje 1948–2009 m.

Istorija 
Gamykla įkurta amatų mokyklos vietoje. Seniau šioje vietoje buvo Lipskio alaus ir spirito gamykla, tarpukariu – technikos gimnazija. Gamykla savo darbą pradėjo 1948 m. spalio 14 d. Pagrindinė produkcija – buitiniai elektros skaitikliai, eksportuoti į 50 šalių. 1964 m. gamykloje pradėta gaminti klavišinė skaičiavimo mašina „Vilnius“, 1966 m. gamykloje suprojektuota elektroninė skaičiavimo mašina „Rasa“ (gaminama nuo 1968 m.). 1973 m. pradėta gaminti trečios kartos elektroninė skaičiavimo mašina „Iskra 1122“ su mikrointegralinėmis schemomis, skaičiavimo rezultatus išvedanti į elektroninį vamzdį, bei informacinė-kontrolinė sistema pramoninei elektros energijos apskaitai ir valdymui. Be skaitiklių ir skaičiavimo mašinų gamykloje buvo gaminami virtuvės rinkiniai, šviestuvai ir automobiliniai posūkių signalizatoriai. 

1995 m. pradėta įmonės privatizacija, pasibaigusi 2001 m. 2002 m. įmonė reorganizuota į bendrovę „Vilskaitas“, kuri bankrutavo 2009 m. 2012 m. Vilniaus miesto savivaldybės taryba patvirtino projekto, pagal kurį buvusioje gamyklos teritorijoje bus pastatytas gyvenamųjų namų kvartalas, nuostatas. 

Gamyklos darbuotojų patogumui 1962 m. buvo atidarytas 8 troleibusų maršrutas Černiachovskio aikštė (dabar – Vilniaus ir Tilto gatvių sankryža) – Vilniaus elektros skaitiklių gamykla. 2000 m. linija tarp Katedros aikštės ir gamyklos likviduota.

Šaltiniai 

Vilniaus įmonės
Gudža

Gudža () – miestelis pietryčių Maltoje. Gyventojų 2946 (2011 m. duomenys). Miestelis įsikūręs ant nedidelės kalvos, į pietus nuo Valetos, prie pat Maltos tarptautinio oro uosto.

Yra rūmai Palazzo Bettina, parapijos bažnyčia, keletas koplytėlių.

Žymūs žmonės 
 Girolamo Cassar (apie 1520–1586/1592), maltiečių architektas ir karo inžinierius

Sportas

Futbolas  
 Gudja United FC, futbolo klubas veikiantis nuo 1945 m.

Nuorodos 
 Gudja Local council
 Gudja Parish

Maltos miestai
Lietuvos svarsčių kilnojimo federacija

Lietuvos svarsčių kilnojimo federacija (LSKF) yra pelno nesiekianti, svarsčių kilnojimo sportą Lietuvoje kuruojanti organizacija (asociacija). Pagrindiniai LSKF tikslai - plėtoti ir populiarinti svarsčių kilnojimo sportą Lietuvoje, padėti kurtis svarsčių kilnojimo klubams, rengti tarptautinio lygio sportininkus bei skatinti sveiką gyvenimo būdą. Šiuo metu federacija rūpinasi Lietuvos jaunučių, jaunių, jaunimo, suaugusiųjų bei senjorų čempionatų rengimu, Lietuvos rekordų fiksavimu, Lietuvos rinktinės dalyvavimu tarptautinėse varžybose bei čempionatuose.

LSKF buvo įkurta 1998 m. birželio 12 d. Yra Tarptautinės svarsčių kilnojimo sporto sąjungos (IUKL) narė.

Federacijos sudėtis

Valdyba
Prezidentas - Alfonsas Špokas
Viceprezidentas - Mindaugas Jaras
Generalinis sekretorius - Vytautas Gutauskas
Sekretorius - Modestas Talačka
Trenerių kolegijos pirmininkas -  Antanas Gricius
Teisėjų kolegijos pirmininkas - Rolandas Kubilius
Prezidiumo narys - Artūras Balnionis

Nuorodos 

 Oficiali svetainė

Sporto organizacijos
Lietuvos sporto federacijos
Roberto Baggio

Roberto Baggio (g. 1967 m. vasario 18 d.) – buvęs profesionalus Italijos futbolininkas, taip pat buvęs Italijos futbolo federacijos techninis prezidentas. Laikomas vienu geriausių savo kartos futbolininkų, buvo išrinktas 4-tu FIFA geriausiu šimtmečio futbolininku. Taip pat R. Baggio buvo išrinktas į 2002 m. FIFA pasaulio čempionatų svajonių komandą. 1993 m. futbolininkui buvo skirtas Ballon d'Or apdovanojimas. 2004 m. pateko į FIFA sudarytą geriausių 125 gyvenančių pasaulio futbolininkų sąrašą.

R. Baggio yra tarp trijų daugiausiai įvarčių įmušusių italų klubiniuose turnyruose per visą istoriją. 2002 m. jis tapo pirmuoju per 50 m. Italijos futbolininku karjeroje, įmušusiu daugiau nei 300 įvarčių.

1990 m. Fiorentina klubas pardavė R. Baggio Juventus komandai už tuometinę rekordinę sumą pasaulyje – 8 mln. svarų sterlingų.

Futbolininkas laimėjo du Serie A čempionų titulus, Italijos futbolo taurę ir UEFA Europos lygą ir iš viso žaidė 7 skirtingose komandose.

Pagal įmuštus įvarčius už nacionalinę rinktinę jis dalinasi ketvirta vieta su Alessandro Del Piero – abu įmušę po 27 įvarčius.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Baggio, Roberto
Virtuali observatorija

Virtuali observatorija (VO) – visuma internetinių duomenų archyvų ir programinių įrankių, skirtų atlikti mokslinius tyrimus.

Reali observatorija turi teleskopus ir astronominius instrumentus. Tuo tarpu virtuali observatorija yra eilė tinklais sujungtų duomenų centrų. Pagrindinis jos tikslas yra sukurti skaidrų ir unifikuotą priėjimą prie paskirstytų duomenų visame pasaulyje. Tai leidžia mokslininkams analizuoti heterogeninius duomenis vartotojui patogiu būdu.

IVOA ( – tarptautinis virtualių observatorijų susivienijimas) yra jungtinis organas, skirtas koordinuoti, kurti ir vystyti sąveikavimo standartus.

Virtualių observatorijų sąrašas 
 IVOA svetainė

 Argentinos virtuali observatorija
 Armėnijos virtuali observatorija 
 Australijos virtuali observatorija
 Vokietijos astrofizikinė virtuali observatorija
 Vengrijos virtuali observatorija 
 Irano virtuali observatorija 
 Italijos virtuali observatorija 
 Japonijos virtuali observatorija
 Korėjos virtuali observatorija 
 Rusijos virtuali observatorija
 Ispanijos virtuali observatorija
 Didžiosios Britanijos virtuali observatorija
 JAV nacionalinė virtuali observatorija
 Prancūzijos virtuali observatorija 
 Indijos virtuali observatorija 
 Virtuali Saulės observatorija 

Astronomijos observatorijos
Svitukas

Svitukas – ežeras Lietuvoje, Varėnos rajono šiaurėje, apie 2,5 km į pietvakarius nuo Dusmenų, 0,57 km į pietvakarius nuo Dusmenų ežero, Merkio baseine (Dusmenos baseinas). Ežeras apskrito pavidalo, ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 0,63 km, ir 0,51 km pločio. Altitudė 134,5 m. Krantai žemi, kai kur pelkėti. Ežerą supa Dusmenų miškas. Šiaurine pakrante eina riba su Trakų rajonu, vakarine pakrante nutiestas kelias . Ežeras nenutekantis.

Apyežerė negyvenama.

Ežero pavadinimo kilmė nelabai aiški. Tai galimai jotvingizmas iš šaknies švait- (*šveit-)/švit-/šviet- ir susijęs su žodžiais švisti, at-švaitas, šviesti.

Šaltiniai 

Varėnos rajono ežerai
Frida Boccara

Frida Boccara (g. 1940 m. spalio 29 d. Kasablankoje – m. 1996 m. rugpjūčio 1 d. Paryžiuje) buvo prancūzų dainininkė.

Boccara gimė Kasablankoje, Maroke. 1964 metais su daina „Autrefois“ dalyvavo Prancūzijos Eurovizijos dainų konkurso atrankoje, tačiau nesėkmingai. 1969 m. Eurovizijos dainų konkurse, kuris vyko Madride, Ispanijoje, su kūriniu „Un jour, un enfant“ () atstovavo Prancūzijai ir kartu su Nyderlandų, Jungtinės Karalystės ir Ispanijos atstovėmis pasidalijo pirmą vietą. Daina „Un jour, un enfant“ po konkurso tapo populiari Prancūzijos radijo stotyse.

1980 ir 1981 metais Boccara dalyvavo Prancūzijos Eurovizijos nacionaliniuose finaluose, tačiau nelaimėjo. Mirė 1996 metais Paryžiuje, nuo plaučių infekcijos.

Diskografija 
 1961: On n’a pas tous les jours 20 ans/Berceuse tendre/Les nuits/Les yeux de maman
 1961: Cherbourg avait raison/Comme un feu/Un jeu dangereux/Tiens, c’est Paris
 1961: La Seine à Paris/Les amours du samedi/Les Bohémiens/Jenny
 1962: Chanson tendre/Bohème/À l’amitié/L’orgue des amoureux/Le doux caboulot
 1962: Les 3 mots/Aujourd’hui je fais la fête/Je veux chanter/Je ne peux plus attendre
 1962: Un premier amour/Bruxelles/L’homme de lumière/Les pas
 1963: Java des beaux dimanches/Les Javas/Rose de sang/Quien sabe (Qui peut savoir)
 1963: Moi je n’avais pas compris/J’ai peur de trop t’aimer/On les a attendus/Rien a changé
 1964: Souviens-toi des Noëls de là-bas/Donna/Johnny Guitar/Ballade pour notre amour
 1965: Tous les enfants/Aujourd’hui/Plus jamais/Un jour
 1966: Le ciel du port/Les portes de l’amour/Ballade pour un poète/D’abord je n’ai vu
 1966: Verte campagne/Quand la valse est là/Le grand amour/Depuis ce temps-là
 1967: Autrefois/Chaud dans mon cœur/Le souffle de ma vie/Je suis perdue
 1968: Frida Boccara (kompiliacija, 1961–1967)
 1969: Un jour, un enfant
 1969: Les vertes collines
 1970: Au pays de l’arbre blanc
 1971: Pour vivre ensemble
 1971: Place des Arts ‘71
 1971: So ist das Leben/Er wird Dir dankbar sein/Schöne von Luxemburg/Jesus bleibet meine Freunde/Wiegenlied
 1972: Rossini et Beaumarchais
 1972: Greatest Hits
 1975: Oriundi
 1976: Valdemosa – Oublier
 1977: An Evening With Frida Boccara
 1978: L’année où Piccoli…
 1979: Un monde en sarabande
 1980: Un enfant de France/Écrit dans la pierre
 1981: Voilà comment je t’aime
 1983: Dis-leur/Aime-moi
 1984: Cent mille chansons „Série grandes vedettes“
 1988: Témoin de mon amour
 1989: Expression
 1993: Master Série
 1994: Un jour, un enfant (kompiliacija)
 1999: Un jour on vit
 1999: Ses premiers succès (kompiliacija)
 2003: Canta en espanol (kompiliacija)
 2006: Un sourire au-delà du ciel
 2007: La Grande Frida Boccara, l’ultime compilation (kompiliacija)
 2008: Un enfant de France

Nuorodos 

 Frida Boccara svetainėje Internet Movie Database
 Diskografija svetainėje encyclopedisque.fr 

|-

Prancūzijos dainininkai
Eurovizijos nugalėtojai
Prancūzijos atstovai Eurovizijoje
1969 m. Eurovizijos dalyviai
Garbiniuotasis dagys

Garbiniuotasis dagys, sin. garbanotasis dagys (Carduus crispus) – astrinių (Asteraceae) šeimos dagių (Carduus) genties augalas.

Biologija 

Tai dvimetis, kartais daugiametis, iki 2 m aukščio augalas. Turi apie 1,8 m gylį siekiančią verpstišką šaknį. Stiebas nuo vidurio ir aukščiau šakotas, apvalus, plaukuotas, apaugęs nekietais spygliais, iš daugelio augalų skiriasi išilginiais garbanotais sparneliais. Lapai pailgi, plunksniškai suskaldyti, viršutinė pusė tamsiai žalia, netankiai apaugusi trumpais plaukeliais, apatinė pilkšvai balta, voratinkliškai pūkuota. Lapų skiltys esti kiaušiniškos, dviskiautės ar triskiautės (viršūninė stambiausia), o kraštai apaugę minkštais dygliais.

Žiedynkočiai 10–15 cm ilgio, plaukuoti, dygūs, ne visada sparnuoti. Graižai kiek mažesni negu kitų dagių, 1–2,5 cm skersmens, pailgi, dygūs, dažniausiai auga krūvelėmis po 3–5 stiebo ir šakų viršūnėse. Skraistlapiai netankiai apaugę išsidraikusiais plaukeliais, linijiški, viršūnėje neilgas atsilenkęs dyglelis; vidiniai skraistlapiai plėneliniai, statūs. Visi žiedai vamzdiški, iki pusės išlindę iš graižo skraistės. Vainikėlis purpurinis, rečiau balsvas.

Žydi antroje vasaros pusėje, pražysta liepos mėnesį. Vaisius – lukštavaisis, 3 mm ilgio, rusvas, su smulkiais, tamsiais skersiniais ruoželiais. Skristukas apie 1 cm ilgio, ilgesnis už skraistlapius. Šių vaisių skristukų plaukeliai plunksniški ir be dantelių. Vaisius išnešioja vėjas.

Paplitimas ir augavietės 
Savaime paplitęs Europoje, Kaukaze. Lietuvoje dažnas. Introdukuotas Šiaurės Amerikoje, Japonijoje.

Auga miškuose, krūmuose, ūksmėtose upių ir ežerų pakrantėse, pakelėse, dažniausiai pavieniais egzemplioriais.

Ekologija 
Žiedus lanko nektaru mintantys vabzdžiai, kurie surenka ir žiedadulkes. Augalas yra mėgstamas usninuko (Vanessa cardui) lervų maisto šaltinis.

Naudojimas 
Bitininkai gerai vertina dagio žiedų medų. Galima vartoti virtus lapus. Šaknis turi skausmą malšinančių savybių.

Porūšiai 
Yra iškiriami du porūšiai:
 Carduus crispus subsp. crispus
 Carduus crispus subsp. multiflorus (Gaudin) Franco (sin. Carduus crispus subsp. occidentalis Chassagne & Arenes)

Galerija

Nuorodos 
 Garbiniuotojo dagio mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per Theplantlist.org (anglų k.)''
 Plants For A Future (anglų k.)

Literatūra 

 Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 250 p.
 Enciklopedinė miško knyga, Gediminas Isokas, Vilnius, Mintis, 2001, 269 p. ISBN 5-417-00831-1
 Lietuvos TSR Flora, Lietuvos TSR mokslų akademija (dab. Lietuvos mokslų akademija), Vilnius, Mokslas, 1980, VI tomas, 152 p.

Astriniai
Mažoji ožiažolė

Mažoji ožiažolė (Pimpinella saxifraga) – salierinių (Apiaceae) šeimos ožiažolių (Pimpinella) genties augalas. Savaime paplitęs Europoje, Centrinėje Azijoje, Mažojoje Azijoje ir Kaukaze, taip pat ir Lietuvoje.

Ekologija 

Auga sausose pievose, dirvonuose, palaukėse, pamiškėse, miškuose, miško aikštelėse, žolėtuose šlaituose, pylimuose, pakelėse, bergždynuose. Dažniausiai įsikuria nedrėgnuose, lengvuose, gerai įšylančiuose dirvožemiuose. Iš to, kad augalas apaugęs plaukeliais, lapų paviršius mažas, sprendžiama apie jo kserofiliškumą, prisitaikymą prie sausros.

Mažoji ožiažolė yra siauradryžio marguolio (Zygaena minos) lervų maisto šaltinis. Žiedus lanko bitės.

Biologija 
Tai daugiametis, iki 60 cm aukščio, šiek tiek kvepiantis žolinis augalas. Turi šakotą liemeninę šaknį. Stiebas status, apvalus, briaunotas, smulkiai vagotas. Lapų nedaug, ypač ant stiebo, keli didesni išauga arti stiebo pagrindo. Beveik visi lapai prie pamato būna neporomis plunksniški, o viršutiniai – smulkūs. Prie pamato sudėtiniai, ilgakočiai lapai su kiaušiniškais, stambiai dantytais lapeliais, savotiškos formos. Stiebo lapai plunksniškai suskaldyti labai siauromis skiltelėmis. Lapų makštys nedidelės ir neplačios. Šios rūšies įvairios formos būna pamatiniai lapai, jie gali būti ir smulkiai suskaldyti.

Žiedynas – 5-8 cm skersmens skėtis, kuriame yra 6-12 skėtukų. Vainiklapiai penki, iki 1 mm ilgio. Vainikėlis 5 mm skersmens, baltos spalvos. Kuokeliai penki. Nei skraistės, nei skraistelės žiedynai neturi.

Pražysta birželio mėnesį ir žydi per visą vasarą. Vaisius – 2-2,5 mm ilgio skeltavaisis iš dviejų kiaušiniškų rudų ar gelsvų vaisiukų. Augalas diploidinis, 2n = 40.

Naudojimas 
Kaip vaistažolę reikia vartoti atsargiai, nes jos žaliavoje yra furokumarinų ir gali sukelti fotodermatozes. Šaknis turi eterinio aliejaus, kuris naudojamas kaip gardiklis, pimpilino ir kt. Lapai turi diuretiko, prakaitą skatinančių, malšinančių uždegimus, skrandžio sutrikimus savybių. Jauni lapai tinkami vartoti maistui. Sėklas galima vartoti nuo vidurių pūtimo.

Porūšiai 
Yra iškiriami du porūšiai ir trys varietetai:
 Pimpinella saxifraga var. hircina L. 
 Pimpinella saxifraga var. major L. 
 Pimpinella saxifraga subsp. nigra (Mill.) Gaudin 
 Pimpinella saxifraga subsp. saxifraga 
 Pimpinella saxifraga var. saxifraga

Nuorodos 
 Mažosios ožiažolės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per theplantlist.org  (anglų k.)''
 Pimpinella saxifraga – Nature Gate (anglų k.)
 Pimpinella saxifraga – Plants for a Future (anglų k.)

Literatūra 

 Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 136 p.
 Enciklopedinė miško knyga, Gediminas Isokas, Vilnius, Mintis, 2001, 280 p. ISBN 5-417-00831-1

Salieriniai
Vaistiniai augalai
Barclays technologijų centras Lietuvoje

„Barclays“ operacijų centras Lietuvoje (Barclays Group Operations Lithuania, BGOL) priklauso pasaulinei finansinių paslaugų kompanijai „Barclays“. Operacijų centras teikia kompanijai paslaugas informacinių technologijų, personalo valdymo ir klientų aptarnavimo srityse.

Istorija 

„Barclays“ operacijų centras Lietuvoje buvo įkurtas 2009 m. Jame 2010 m. sausį pradėjo dirbti 260 žmonių.
2014 m. duris atvėrė BGOL padalinys – žmogiškųjų išteklių centras. Šis centras – vienas iš dviejų globalių tokias paslaugas teikiančių „Barclays“ centrų. Pagrindinė jo veikla sudaro centralizuotą „Barclays“ darbuotojų mokymų koordinavimą, duomenų tvarkymą bei administravimą. Šiuo metu „Barclays“ operacijų centre Lietuvoje dirba ~1200 darbuotojų.

2016 m. BGOL įkūrė „Rise Vilnius“ finansinių technologijų startuolių bendradarbystės erdvę (angl. hub). Vilnius prisijungė prie 6 pasaulio miestų, kuriuose veikia tarptautinis finansinių technologijų startuolius vienijantis „Rise“ tinklas – Londono, Mančesterio, Niujorko, Keiptauno, Tel Avivo ir Mumbajaus.

Veikla 

BGOL centro komanda kuria ir vysto kompanijos „Barclays“ IT sistemas ir infrastruktūrą, vykdo IT projektus, užtikrina banko IT sistemos saugumą, sprendžia IT incidentus, aptarnauja banko darbuotojus skambučių centre, kuria mobilias aplikacijas ir t. t.

Nuo veiklos pradžios „Barclays“ operacijų centras įvairiuose rinkimuose kasmet patenka tarp TOP darbdavių.

„Barclays“ operacijų centras Lietuvoje įgyvendina ir remia įvairias švietimo ir jaunų specialistų ugdymo programas, bendradarbiauja su mokyklomis ir universitetais. BGOL Vilniaus universitete įsteigė 2 informacinių technologijų laboratorijas: iOS laboratoriją „Innovation Space“ ir „Cisco“ tinklų akademiją.

Išnašos 

Lietuvos įmonės