joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Klaipėdos Maksimo Gorkio progimnazija

Klaipėdos Maksimo Gorkio progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Klaipėdoje, S. Daukanto g. 5 (pašto kodas: LT-92123) , vykdanti pradinio, pagrindinio (I dalies) ir neformaliojo švietimo programas rusų kalba. Įstaigos kodas 190438234.

Istorija 
1945 m. Kuršių aikštėje, dabartiniame S. Dacho progimnazijos pastate, duris atvėrė gimnazija rusakalbiams mokiniams. Po trejų metų gimnazijai tapus Klaipėdos 2-ąja vidurine mokykla ir įsikūrus Puodžių g. (dab. Klaipėdos karalienės Luizės jaunimo centras), jai suteiktas rusų rašytojo Maksimo Gorkio vardas. 1975 metais mokykla įsikėlė į naują pastatą S. Daukanto g. 5. 2005–2006 m. pastatas atnaujintas. Nuo 2007 m. tapo pagrindine mokykla, o 2015 m.  įgijo progimnazijos statusą.

Direktoriai 
 1975 m. Nina Kolyševa
 1992 m. Aleksandras Barvenovas
 2005 m. Irina Narkevičienė

Mokiniai 
 Sergejus Maslobojevas (g. 1987 m.), boksininkas, kovotojas
 Marija Šibajeva (g. 2002 m.), šachmatininkė

Šaltiniai

Nuorodos 

 Mokyklos svetainė

Lietuvos progimnazijos
Lietuvos rusų mokyklos
Gorkio
Coleraine FC

Kolreino FC – Šiaurės Airijos futbolo klubas, įkurtas 1927 m. Kolreine.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1927 m. Įkurtas Kolreine sujungus Coleraine Olympic ir Coleraine Alexandra klubus.

Apranga 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai

Emblema

Pasiekimai 

 Šiaurės Airijos I lygos čempionas (1996 m.)
 Šiaurės Airijos Aukso taurė (1932, 1958, 1969, 1975 m.)
 Finalinio Ketverto čempionas (1969 m.)
 Šiaurės Airijos miestų taurė  (1954, 1969 m.)
 Alsterio taurė (1966, 1969, 1970, 1973, 1976, 1986, 1997 m.)

Sezonai

Šiaurės Airijos pirmenybėse 

|}
Šaltiniai:

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Informacija apie stadioną

Coleraine
Crusaders FC

Belfasto „Crusaders“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Belfasto.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1898 m. Per savo gyvavimo istoriją septynis kartus tapo šalies čempionais.

Apranga 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai

Namie

Svetur

Emblema

Pasiekimai 

 Šiaurės Airijos I lygos čempionas (2006 m.)
 Šiaurės Airijos Aukso taurė (1986, 1996 m.)
 Alsterio taurė (1954, 1964, 1994 m.)

Sezonai

Šiaurės Airijos pirmenybėse 

|}
Šaltiniai:

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt

Crusaders
Donegal Celtic FSC

Belfasto „Donegal Celtic“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Belfasto.

Pasiekimai 
 Šiaurės Airijos žemesnių lygų Intermediate taurė (2006 m.)

Sezonai

Šiaurės Airijos pirmenybėse 

|}
Šaltiniai:

Išnašos

Nuorodos 
 

Donegal Celtic
Dungannon Swifts FC

Danganono „Swifts“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Danganono.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1949 m.

Apranga 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai

Emblema

Pasiekimai 

 Šiaurės Airijos I diviziono čempionas (2003 m.)
 Alsterio taurės laimėtojas (2003 m.)
 Šiaurės Airijos žemesnių lygų Intermediate taurė (1978, 1992 m.)

Sezonai

Šiaurės Airijos pirmenybėse 

|}
Šaltiniai:

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Facebook paskyra
 SOOCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt

Dungannon Swifts
Glenavon FC

Lergano „Glenavon“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Lergano.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1889 m.

Apranga 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai

 Svetur

Pasiekimai 

 Šiaurės Airijos žemesnių lygų Intermediate taurė (2005 m.)

Sezonai

Šiaurės Airijos pirmenybėse 

|}
Šaltiniai:

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt

Glenavon
Glentoran FC

Belfasto „Glentoran“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Belfasto.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1882 m. vienas tituluočiausių klubų šalyje. Daugkartiniai Airijos lygos čempionai.

Apranga 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai

Emblema

Pasiekimai 

 Vienos taurė (1914 m.)
 Šiaurės Airijos Aukso taurė (1917, 1942, 1951, 1960, 1962, 1966, 1977, 1978, 1983, 1987, 1992, 1995, 1999, 2000, 2001 m.)
 Alsterio taurė (1951, 1953, 1967, 1977, 1982, 1983, 1984, 1989, 1990 m.)
 Šiaurės Airijos miestų taurė (1897, 1899, 1911, 1912, 1914, 1915, 1916, 1917, 1919, 1932, 1951, 1953, 1957, 1965, 1967, 1970, 1973, 1975 m.)

Sezonai

Šiaurės Airijos pirmenybėse 

|}
Šaltiniai:

Žymūs žaidėjai 
  Tommy Breen
  Jimmy McAlinden
  Con Martin
  Alex Young

Lietuviai 
 Deividas Matulevičius, puolėjas, 2020 m.

Taip pat skaitykite 
 Glentoran WFC

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt

Glentoran
Institute FC

Londonderio „Institute“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Londonderio.

Istorija 
Apie 1980 m. klubas prisijungė Belfast YMCA komandą.

Emblema

Apranga 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai

Pasiekimai 
 Šiaurės Airijos pirmojo diviziono čempionas (2007 m.)
 Šiaurės Airijos pirmojo diviziono 2 vieta (2002 m.)

Sezonai

Šiaurės Airijos pirmenybėse 

|}
Šaltiniai:

Žymūs žaidėjai 
Declan Devine
Darron Gibson
Paul Hegarty
Ryan Semple
Ivan Sproule

Išnašos

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė] 
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt

Institute
Gargždų Kranto pagrindinė mokykla

Gargždų „Kranto“ pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Gargžduose, Kvietinių g. 28, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 191789019.

Istorija 
Gargždų 2-oji vidurinė mokykla atidaryta 1972 m. rugsėjo 1-ąją. Iki Nepriklausomybės paskelbimo mokyklą garsino jaunieji fizikai, ne kartą tapę respublikinių olimpiadų prizininkais, dainorėliai – dukart iš eilės tapę populiaraus konkurso „Dainų dainelė“ laureatais, prizininkais respublikiniuose konkursuose tuomet tapo kraštotyrininkai, saugaus eismo konkursų, populiaraus sportinio-karinio žaidimo „Žaibas“ ir „Ereliukas“ dalyviai. Visame miestelyje garsios buvo mokykloje rengiamos tradicinės kiemo šventės.

Didelio gamtos mylėtojo mokytojo Stanislovo Globio entuziazmo dėka kažkada buvusi šaltiniuota kemsynė – mokyklos teritorija tapo viena iš gražiausių miestelio vietų. 2006 m. S. Globiui suteiktas Gargždų garbės piliečio vardas.

Nuo 1997 m. įvestas sustiprintas matematikos, nuo 1998 m. fizikos, chemijos, biologijos mokymas. Šiuo metu mokykloje ryški ekologinio ugdymo kryptis. 1998 m. mokyklai suteiktas „Kranto“ vardas. 2000 m. renovuotas mokyklos pastatas, įdėti nauji plastikiniai langai, perklota apšiltinta stogo danga, automatizuotas šildymo mazgas.

2001 m. mokykla tapo UNESCO asocijuotų mokyklų ir „myEurope“ tinklų nare. 2010 m. pradžioje pradėta antroji mokyklos renovacija, kurios metu apšiltintas ir naujomis spalvomis nudažytas pastato fasadas, pakeistas apšvietimas, atnaujinta mokyklos vidaus apdaila.

Direktoriai 
 1972 m. Klemensas Palkimas
 1985 m. Liudvikas Liutika
 1993 m. Egidijus Žiedas

Žymūs mokytojai 
 Albinas Klizas

Nuorodos 
 Mokyklos tinklalapis

Lietuvos pagrindinės mokyklos
Klaipėdos rajono savivaldybės mokyklos
Gargždai
Jungtinės Karalystės vėliava

Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės vėliava (Union Flag, Union Jack) − simetriškas raudonas kryžius su baltu apvadu tamsiai mėlyname fone su raudonai baltu Andriaus kryžiumi. Vėliavos pločio ir ilgio santykis yra 1:2 (karinės − 3:5). Oficiali šalies vėliava nuo 1801 m. sausio 1 d.

Ši vėliava simbolizuoja administracinę visų į Jungtinę Karalystę susijungusių šalių – Škotijos, Anglijos, Airijos (nuo 1921 m. Šiaurės Airijos) – sąjungą.

Istorija 

Anglijos vėliava − Šv. Jurgio kryžius − buvo pradėta naudoti 1194 m., karaliaus Ričardo I laikais, kai Anglija, Škotija, Velsas ir Airija buvo nepriklausomos šalys.

XVI a. pr. Velsas prisijungė prie Anglijos ir tapo jos provincija, valdoma Anglijos karaliaus. Šalis pagal salos pavadinimą buvo pradėta vadinti Didžiąja Britanija. 1606 m. karaliaus įsakymu Anglijos ir Škotijos vėliavos buvo sujungtos.

1707 m., pasirašius Škotijos ir Anglijos uniją, abi šalys tapo vieninga valstybe, turinčia vieną parlamentą. Šalis buvo pavadinta Jungtine Didžiosios Britanijos karalyste, o valstybinė vėliava pradėta vadinti Jungtine vėliava (Union Flag).

1801 m. į Škotijos ir Anglijos sąjungą įsiliejus Airijai, jos vėliava − Šv. Patriko kryžius − buvo įkomponuota į jau egzistavusią Jungtinę vėliavą.

XX a. pr., reikalaujant admiralitetui, oficialiai buvo įteisintas antrasis vėliavos pavadinimas Union Jack, nes valstybės vėliava privalo kabėti kiekvieno laivo priekyje, o laive kabinama vėliavėlė tradiciškai vadinama „jack“.

Taip pat skaitykite 	 
Susijusios vėliavos:
 Mėlynoji vėliava (valstybinė Jungtinės Karalystės jūrų vėliava)	 
 Raudonoji vėliava (civilinė Jungtinės Karalystės jūrų vėliava)
 Baltoji vėliava (karinė Jungtinės Karalystės jūrų vėliava)	 	 
 Anglijos vėliava	 
 Šiaurės Airijos vėliava	 
 Škotijos vėliava
 Velso vėliava

Nuorodos 
 Jungtinės Karalystės vėliava 
 Jungtinės Karalystės Vėliavų institutas
 Šaltiniai:
 www.anglija.lt

Jungtinės Karalystės atributika
Valstybinės vėliavos
Darbėnų gimnazija

Kretingos rajono Darbėnų gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Darbėnuose (Kretingos raj.), Laukžemės g. 9, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190283428. Steigėjas Kretingos rajono savivaldybės taryba.

Filialai:
 Darbėnų gimnazijos ikimokyklinio ugdymo skyrius;
 Darbėnų gimnazijos Laukžemės pradinio ugdymo skyrius.

Istorija 
1865 m. Darbėnuose atidaryta parapijinė mokykla. 1920 m. bažnyčios špitolės pastate pradėjo veikti keturių skyrių pradžios mokykla. Apie 1926 m. mokykla dėl patalpų stokos persikėlė į Darbėnų dvaro patalpas. Dabar šis pastatas – gyvenamasis namas. Vėliau mokykla išsidėstė keliuose pastatuose: špitolės pastate „raudonoji mokykla“, dvaro pastate ir buvusios klebonijos pastate. 1945 m. rugsėjo 1 d. Darbėnų pradžios mokykla perorganizuota į progimnaziją. Tuo metu progimnazijoje dirbo 6 mokytojai.

1949–1950 m. Darbėnuose veikė septynmetė mokykla, 1950 m. atidaryta vidurinė mokykla, kurią lankė 478 mokiniai. 1954 m. išleista pirmoji abiturientų laida. 1964 m. Darbėnų vidurinė mokykla perėjo į naują erdvų, triaukštį pastatą. 1965 m. mokyklai suteiktas Jono Šimkaus (1906–1965) vardas. 1978 m. pastatytas mokyklos priestatas. 2002 m. vyko mokyklos pastato dalinė renovacija.

2004 m. prijungti Kumpikų, Lazdininkų, Šukės pradinio ugdymo ir ikimokyklinio ugdymo skyriai. 2006 m. gegužės 18 d. atidarytas mokyklos muziejus. 2007 m. uždarytas Lazdininkų pradinio ugdymo skyrius, 2008 m. uždaryti Kumpikų ir Šukės pradinio ugdymo skyriai. 2009 m. prijungtas Laukžemės pagrindinio ugdymo skyrius. 

2010 m. rugsėjo 1 d. Darbėnų vidurinė mokykla reorganizuota į Darbėnų gimnaziją.

Direktoriai 
 1926–1936 m. Mykolas Rauchas
 1945 m. Alfonsas Knistautas
 1945–1949 m. Simeonas Narkus
 1949–1954 m. Jonas Česnauskas
1949-1950m. Raminta Liebute
 Leontijus Kiliesa
 Algirdas Kecorius
 Ignas Viržintas
 1963–1971 m. Vytautas Mizeras
 1971–1987 m. Bronius Mažonis
 1987–2009 m. Kazys Anužis
 nuo 2010 m. Sonata Litviniėnė

Žymūs mokiniai 

 Antanas Lankutis (1866-1953 m.), knygnešys, ūkininkas, bitininkas.
 Jūratė Sofija Laučiūtė, kalbininkė, humanitarinių mokslų daktarė, Kretingos rajono savivaldybės politikė.
 Antanas Savickas (1923-1949 m.), partizanas, Kardo rinktinės štabo žvalgybos skyriaus viršininkas.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Gimnazijos svetainė

Lietuvos gimnazijos
Kretingos rajono savivaldybės mokyklos
Darbėnai
Skapiškio pagrindinė mokykla

Kupiškio rajono Skapiškio pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Skapiškyje (Kupiškio raj.), Mokyklos g. 5, vykdžiusi pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190047634. Steigėjas – Kupiškio rajono savivaldybė. Dabar tai Kupiškio P. Matulionio progimnazijos skyrius.

Istorija 

1755 m. domininkonų vienuolyne įkurta pirmoji Skapiškyje pradinė mokykla. Mokyklos mokytojai buvo vienuoliai. Po 1831 m. sukilimo vienuolynas ir mokykla uždaryti. 1861 m. prie valsčiaus savivaldybės pastatytas pastatas mokyklai. Iki 1905 m. mokytojai buvo vien rusai ir dėstoma tik rusų kalba. Po spaudos draudimo panaikinimo dėstyta lietuvių ir rusų kalbomis.

1920 m. mokykla perkelta į buvusius vienuolyno rūmus. Buvo 4 skyriai, dirbo 4 mokytojai. 1922–1929 m. veikė progimnazija, 1923–1927 m. dvimečiai mokytojų kursai. Nuo 1934 m. pradinėje mokykloje buvo 6 skyriai. Veikė žydų pradinė mokykla, kuri 1938 m. sujungta su lietuvių mokykla.

1940 m. vėl įkurta progimnazija. Prasidėjus karui, 1941 m. ji uždaryta. 1942–1944 m. veikė amatų mokykla. 1944 m. atkurta progimnazija, kuri nuo 1950 m. vadinosi septynmete mokykla. 1952 m. įkurta vidurinė mokykla, 1957 m. išleista pirmoji abiturientų laida. 1964 m. pradėta statyti naują mokyklą. 1967 m. įvyko naujos mokyklos atidarymas. 1979 m. prie mokyklos pristatyti priestatai: sporto salė, valgykla.

2011 m. pakeistas mokyklos statusas iš vidurinės į pagrindinę. 2012 m. birželio 7 d. išleista pirmoji pagrindinės mokyklos dešimtokų abiturientų laida. Tuo metu mokykloje mokėsi 172 mokiniai. 2020 m. prijungta prie Kupiškio P. Matulionio progimnazijos kaip skyrius.

Direktoriai 
 1925–1929 m. Juozas Žilvitis
 1940–1947 m. Vladas Merkevičius
 1948–1949 m. Jonas Beleckas
 1949–1950 m. Antanas Liška
 1950–1951 m. Alfonsas Vepštas
 1951–1956 m. Alfonsas Rimkus
 1956–1962 m. Stasys Merkys
 1962–1992 m. Jonas Kaušakys
 nuo 1992 m. Birutė Zaborskienė

Nuorodos 

 Mokyklos svetainė

Skapiškis
Kupiškio rajono savivaldybės mokyklų skyriai
Dimensija

Dimensija gali reikšti:

 Erdvės matmenų skaičių matematikoje ir fizikoje;
 Matavimo vienetą (kaip matavimo vieneto sinonimas), žr. dar SI sistema.
Kuodaičiai

Kuodaičiai (arba Kūdaičiai) – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Traksėdžio seniūnijoje, prie magistralės . Šalia greitkelio įrengtas „Piligrimo užeiga“ tai pakelės kavinė, motelis, parkelis su tvenkiniu, veikia degalinė yra ir stovyklavietė.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Justin Timberlake

Džastinas Timberleikas (Justin Randall Timberlake, JT; g. 1981 m. sausio 31 d. Memfyje, Tenesis, JAV), taip pat žinomas kaip Džei Ti – amerikiečių dainininkas, aktorius, pradėjęs karjerą „'N Sync“ grupėje. Žmona Jessica Biel.

2002 m. išleido debiutinį solo albumą „Justified“, parduotą 7 mln. kopijų tiražu visame pasaulyje. Antras Justin’o albumas „Future Sex/Love Sounds“ buvo išleistas 2006-taisiais.

Albumai 
 Justified (2002)
 Futuresex/Lovesounds (2006)
 The 20/20 Experience (2013)
 The 20/20 Experience – 2 of 2 (2013)
 Man of the woods (2018)

Singlai 
 „Like I Love You“(feat. Clipse)
 „Cry Me a River“
 „Rock Your Body“
 „Please Don’t leave me“
 „I’m Lovin' It“
 „SexyBack“
 „My Love“ (feat. T.I.)
 „What Goes Around… Comes Around“
 „Summer Love“
 „LoveStoned“
 „Until the End of Time“ (with Beyoncé)
 „Suit & Tie“ (ft. Jay-Z)
 „Mirrors“
 „Tunnel Vision“
 „Can't Stop the Feeling“
 „Filthy“
 „Supplies“
 „Say Something“

Nuorodos 

 Oficiali svetainė
 MySpace.com profilis
 Džastinas Timberleikas − Internetinė filmų duomenų bazė

Pop dainininkai
R&B atlikėjai
Dainų autoriai
JAV dainininkai
Šeštokų mokykla

Lazdijų rajono Šeštokų mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šeštokuose (Lazdijų raj.), Lazdijų g. 4, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190609393. Filialas Lazdijų rajono savivaldybės Šeštokų vidurinės mokyklos Naujosios Kirsnos skyrius.

Istorija 
Pirmoji mokykla Šeštokų geležinkelio stoties gyvenvietėje įkurta 1902 m. Tai buvo privati mokykla. Ją išlaikė tėvai, leidę mokytis savo vaikus. Mokėsi tik 5 mokinukai, todėl 1909 m. mokykla nustojo veikusi. Šeštokuose gyventojų skaičius vis didėjo, todėl reikėjo ir mokyklos. 1912 m. vėl atidaryta pradinė mokykla, kurioje visų dalykų buvo mokoma rusų kalba. Ši mokykla veikė tik dvejus metus, prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, vokiečiai mokyklos duris užkalė, o mokinius ir mokytojus išvaikė. 

1921 m. buvusiame Delnicos dvare įsteigta lietuviška pradinė mokykla. Rugsėjo 1-ąją į mokyklą susirinko apie 20 mokinių. Juos mokė Jonas Šmulkštys. 1923 m. rudenį mokykla perkeliama į Rudnicko namus dabartinėje Sodų gatvėje (namas sudegęs). Vienoje klasėje tilpo visų 3 skyrių vaikai. Po vėlinių mokinukų padaugėdavo, ateidavo ir tie, kurie tarnavo ūkininkams, o kovo pabaigoje jie vėl išeidavo ganyti.

Apie 1926–1928 m. mokykla perkelta į kitas patalpas. Vieni vaikai mokėsi K. Miluko namuose, dabartinėje Lazdijų gatvėje. Juos, mažesniuosius, mokė J. Šmulkštys. O vyresnieji, 5-6 skyriaus vaikai, mokėsi Mažeikienės namuose, dabartinėje Kovo 11-osios gatvėje (namo jau nebėra). Jų mokytoja buvo Julija Avižienytė. Vėliau ji ištekėjo už viršaičio Stasio Slavėno. Šis pasirūpino, kad mokykla būtų perkelta į vienas patalpas geležinkeliui priklausančiame name dabartinėje Sodų gatvėje. Tada jau mokėsi apie 70-80 vaikų. Mokykla Šeštokuose veikė ir Antrojo pasaulinio karo metais.

1949 m. buvusioje klebonijoje atidaryta septynmetė mokykla, mokėsi apie 200 mokinių. 1952 m. Šeštokų mokykla tapo vidurine, o 1956 m. pavasarį mokykla išleido pirmąją 22 abiturientų laidą. 1966 m. mokykla pradėjo dirbti naujose patalpose. Įkuriami fizikos, chemijos kabinetai, dirbtuvės, šalia mokyklos – sporto aikštynas. 1973 m. mokykloje mokėsi 524 mokiniai – daugiausia per visą jos istoriją. Prijungus Mikniškių pradinės mokyklos skyrių ir Naujosios Kirsnos skyrių, jie likviduoti. 2006 m. likviduotas Mikniškių skyrius, 2007 m. – Naujos Kirsnos skyrius. Moksleiviai mokosi Šeštokų vidurinėje mokykloje. Mikniškių ir N. Kirsnos mokyklų pastatai atiduoti kaimo bendruomenėms.

Direktoriai 
 1949 m. Čiginskas
 1950 m. Stasys Ostachavičius
 1951 m. Bronė Kuncaitė
 1952 m. Sigismunda Tiganova
 1954 m. Jonas Truska
 1964 m. Genovaitė Savulienė
 1987 m. Irena Meištienė
 1993 m. Meilutė Januškevičienė
 2018 m. Alma Burbaitė

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Šeštokai
Lietuvos pagrindinės mokyklos
Lazdijų rajono savivaldybės mokyklos
Veisiejų Sigito Gedos gimnazija

Lazdijų rajono Veisiejų Sigito Gedos gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Veisiejuose (Lazdijų raj.), Jaunimo g. 8, vykdanti ikimokyklinio, pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 290608520.

Istorija 
Veisiejų parapijos mokykla rašytiniuose šaltiniuose paminėta 1777 m., joje mokėsi 8 mokiniai. 1915 ar 1916 m. Veisiejuose leista atidaryti lietuvišką pradinę mokyklą. 1920 m. veikė progimnazija, 1930 m. reorganizuota i pradinę mokyklą. Vienas iš progimnazijoje dirbusių mokytojų buvo kompozitorius Juozas Neimontas, mokykloje dirbęs dar ir keletą pokario metų. Baigiantis Antrajam pasauliniam karui 1944 m. spalio 9 d. mokyklos direktorius į klases pakvietė 188 mokinius.

Mokykla dar ilgai glaudėsi buvusių dvaro rūmų dešiniajame flygelyje, nes centrinis pastatas ir kairysis flygelis dar prieš karą buvo nugriauti. Be to, klasės buvo įrengtos antrajame kultūros namų aukšte, buvusioje žydų sinagogoje, mokiniai mokėsi dviejuose miestelio centre buvusiuose pastatuose, kur šiandien yra mokyklos biblioteka ir Veisiejų krašto muziejus. Tik 1959 m. vaizdingoje Ančios ežero pakrantėje pastatytas triaukštis tipinis mokyklos pastatas.

Mokinių skaičius mokykloje vis didėjo ir mokyklos pastatas jau nebegalėjo sutalpinti visų, besimokančių Veisiejų vidurinėje. Buvo mokomasi dvejomis pamainomis, tebebuvo mokomasi miesto centre esančiuose pastatuose, kultūros namuose. 1978 m. rugsėjo 1 d. mokyklos direktorius perėmė simbolinį trijų aukštų mokyklos priestato ir sporto salės raktą, Veisiejų statybinės organizacijos statybininkų pastatytų per 10 mėnesių. 1991 m. pradinių klasių mokiniai pradėjo mokytis naujame dviaukščiame pastate, kuriame buvo numatytas įkurti vaikų darželis. 2010 m. mokyklai suteiktas gimnazijos statusas. 2015 m. mokyklai suteiktas Sigito Gedos vardas.

Direktoriai 
 1959 m. Albertas Stabingis
 1993–2007 m. Albinas Jarmala
 nuo 2007 m. Angelė Mizerienė

Žymūs mokiniai 
 Juozas Ašembergas, valstybės veikėjas, diplomatas
 Fulgentas Bižys, futbolo treneris
 Rolandas Bleizgys, (sidabro medaliu), bioenergetikas
 Romas Bubnelis, dainininkas, vadybininkas
 Petras Dimša, aktorius
 Romas Dumbliauskas, Lietuvos rankinio rinktinės žaidėjas
 Sigitas Geda, poetas
 Irma Janauskaitė, žurnalistė
 Vytautas Mizaras, teisininkas, Vilniaus universiteto profesorius
 Liudas Truska, istorijos profesorius

Nuorodos 
 Gimnazijos svetainė

Lietuvos gimnazijos
Lazdijų rajono savivaldybės mokyklos
Veisiejai
Marijampolės suaugusiųjų ir jaunimo mokymo centras

Marijampolės suaugusiųjų ir jaunimo mokymo centras – savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Marijampolėje, Parko g. 9, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas suaugusiems. Įstaigos kodas 291814110.

Filialas – Marijampolės suaugusiųjų mokymo centro Marijampolės pataisos namų skyrius.

Istorija 

1920 m. prie pažangios krypties Marijampolės realinės gimnazijos buvo suorganizuoti vakariniai darbo jaunimo bendrojo lavinimo kursai. 1945 m. mieste atidaryta Suaugusiųjų gimnazija, vėliau pertvarkyta į Darbo jaunimo vidurinę mokyklą. Čia mokėsi žmonės, kuriems mokslą teko nutraukti karo ar sunkiais pokario metais. Taip susiformavo Marijampolės Suaugusiųjų vidurinė mokykla, prie kurios 1991 m. prijungtas Pataisos namų konsultacinis punktas. 1993 m. Suaugusiųjų vidurinės mokyklos bazėje įsteigtas Marijampolės Suaugusiųjų mokymo centras, kuriame vyko formalus ir neformalus mokymas bei profesinis mokymas. 2006 m. centras persikėlė iš Kauno g. 113 į Parko g. 9 naujas erdvias patalpas, pagerėjo mokymo bazė, modernizuoti kabinetai, atnaujinta biblioteka. 2013 m. rugsėjo 1 d. įkurtas muziejus. Marijampolės suaugusiųjų mokymo centras vėliau tapo Marijampolės suaugusiųjų ir jaunimo mokymo centru. 2022 m. centrą numatoma uždaryti Marijampolės savivaldybės tarybos 2022 m. kovo 28 d. sprendimu Nr. 1-107.

Direktoriai 
 Julija Lapinskienė

Nuorodos 

 Oficiali svetainė

Lietuvos gimnazijos
Marijampolės mokyklos
Giedraičių Antano Jaroševičiaus gimnazija

Molėtų rajono Giedraičių Antano Jaroševičiaus gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Molėtų rajone, Giedraičiuose, Širvintų g. 16, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 191228160. Pavadinta dailininko, mokyklos mokytojo Antano Jaroševičiaus vardu.

Istorija 

Yra užuominų, kad pirmoji parapinė mokykla Giedraičiuose buvo įsteigta Edukacinės komisijos 1773 m., bet parapinė mokykla Giedraičiuose 1777 m. jau  veikė, joje mokėsi 3 bajorų ir 13 miestelėnų bei valstiečių vaikų. Baigiantis Pirmajam pasauliniam karui Giedraičiuose lietuviškai mokyti vaikus pradėjo mokytoja Birutė Bulotaitė, o 1919 m. čia jau veikė dvimetė pradžios mokykla, dirbo dvi mokytojos. 1920 m. Švietimo ir mokslo ministerija leido Giedraičiuose įsteigti valdišką vidurinę keturių klasių mokyklą. Didelį darbą turėjo nuveikti pradinės mokyklos vedėja Birutė Bulotaitė, o jai netikėtai mirus – mokytoja Malvina Valeikienė. Rugsėjo 22 d. mokykla atvėrė duris, priėmė pirmuosius mokinius. Bet 1920 m. spalio mėn. Giedraičius užėmė Lenkijos kariuomenė, lapkritį vyko atkaklūs mūšiai. Energingoji patriotė mokytoja M. Valeikienė rinko mūšio laukuose sužeistus lietuvių savanorių karius, organizavo jų gydymą, slaugą. Okupantai lenkai ją nuteisė sušaudyti, bet narsuolė pabėgo, bausmės įvykdyti nespėta.

1923 m. jau mokėsi 64 mokiniai, dirbo 9 mokytojai, išleista pirmoji laida – 9 mokiniai. 1936 m. mokykla tapo progimnazija, 1950 m. vidurine mokykla. 2015 m. balandžio 15 d. Giedraičių Antano Jaroševičiaus vidurinė mokykla tapo gimnazija – Giedraičių Antano Jaroševičiaus gimnazija. Po 2020 m. prijungta Joniškio mokykla-daugiafunkcis centras.

Direktoriai 
1935 m. Jonas Baltrūnas, ištremtas;
1940 m. ?;
1955 m. Kazys Kazlas;
1962 m. Serapinas Guobys;
1992 m. Vilė Petkūnienė.
2020 m. Irina Župkienė

Žymūs mokytojai 
 1921–1935 m. Antanas Jaroševičius, dailininkas, visuomenės veikėjas.

Žymūs mokiniai 
Viktoras Jakimavičius, istorikas;
Vaclovas Miknevičius (1910-1989), dailiosios keramikos pradininkas Lietuvoje;
gydytojai Alfonsas Matulis, Vytautas Meška, Vytautas Ilgevičius;
mokslų daktarai chemikas Henrikas Laumenskas, ekonomistas Juozas Dvilevičius, Henrikas Lazarevičius;
ornitologas Vytautas Logminas;
buvęs partizanas Justas Sakalis;
kunigai A. Andriukaitis, A. Ažubalis, Z. Komaras (kunigavo Giedraičiuose, palaidotas bažnyčios šventoriuje), S. Šileika, A. Urbonavičius.

Nuorodos 
 Svetainė

Giedraičiai
Molėtų rajono savivaldybės mokyklos
Lietuvos gimnazijos
Antanas Jaroševičius

Antanas Jaroševičius (slapyvardžiai A. Rūta, A. Garbstas, 1870 m. liepos 22 d. Skrebotiškis, Panevėžio apskr. – 1956 m. birželio 17 d. Karklynė, Molėtų raj.) – Lietuvos dailininkas, kultūros ir visuomenės veikėjas, pedagogas.

Biografija 
1899 m. baigė A. Štiglico techninio piešinio mokyklą Sankt Peterburge. Sankt Peterburgo teatruose dirbo dailininku dekoratoriumi. 1900–1921 m. mokytojavo Orlove (Viatkos gubernija, Kazanės sritis). 1901 m. dalyvavo tarptautinėje parodoje Paryžiuje, kur jo sukurti baldai įvertinti didžiuoju sidabro medaliu. Tai pirmasis lietuvis su taikomosios dailės darbais pasirodęs Vakarų Europoje ir ten susilaukęs gero įvertinimo.

1901–1920 m. gyvendamas Rusijoje dalyvavo pirmosiose lietuvių dailės parodose, rašė straipsnius lietuvių laikraščiams „Varpas“, „Lietuvos ūkininkas“. Platino lietuvišką spaudą, skleidė tautines idėjas. 1904–1911 m. labai kruopščiai piešė lietuviškus kryžius. 1910 m. IV lietuvių dailės parodoje Vilniuje Tyrosios dailės skyriuje eksponavo 30 kryžių piešinių iš Kauno „rėdybos“. Tuos pačius kryžius ir du kryžių projektus rodė Rygoje. Ten pat liaudies skyriuje buvo eksponuotas ir kryžius iš Seinų pavieto. 1911 m. Penktojoje lietuvių dailės parodoje Vilniuje buvo eksponuoti 48 Jaroševičiaus piešti kryžiai. 1912 m. Kazanėje išleistas jo pieštų kryžių albumas „Lietuvos kryžiai“. Tai pirmasis didelis leidinys apie liaudies meno paminklus.

1921 m. Jaroševičių šeima atvyko į Lietuvą, apsigyveno Karklynėje prie Giedraičių. 1921–1935 m. dailininkas dirbo Giedraičių vidurinėje mokykloje. Dėstė piešimą, organizavo piešinių parodas, margučių konkursus, skatino mokinius komponuoti liaudiškus ornamentus. Įkūrė dailiųjų medžio darbų klasę – vienintelę Lietuvoje. 1930 m. pramonės parodoje Kaune klasė apdovanota bronzos medaliu.

Vienas pirmųjų pradėjo rinkti tautodailės kūrinius. Remdamasis tautodailės tradicija ir pavyzdžiais sukūrė kryžių projektų, taikomosios dailės dirbinių, baldų. Nupiešė architektūrinių piešinių, atvirukų, sukūrė knygų grafikos, nuliejo akvarelių gamtos motyvais. Jo akvarelės – realistiniai peizažai, vaizduojantys lietuviškos gamtos grožį ir jos nuotaikas. Parengė savo pieštų kryžių albumą. Parašė knygą „Dailiojo medžio darbeliai“, parengė spaudai albumą „Lietuvos ornamentai“. Daug rašė į tuometinę spaudą liaudies meno klausimais, apie ūkininkavimo, ypač bitininkystės, problemas. Giedraičiuose pagal jo projektą 1928 m. pastatytas paminklas „Karžygiams, žuvusiems už Lietuvos laisvę ties Giedraičiais 1920 metais“. TSRS okupacijos metais nenugriautas, apie 1970 m. restauruotas. Jo kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus. Jo vardu pavadinta Giedraičių Antano Jaroševičiaus vidurinė mokykla.

Šaltiniai 

Lietuvos dailininkai
Lietuvos pedagogai
Knygnešiai
Lietuvos bitininkai
Duke universitetas

Duke universitetas () – JAV aukštoji mokykla ir tyrimų centras Durhame. Prezidentas – Richardas Brodheadas.

Pavadinimų kaita 
 lki 1838 m. Brown School
 1841 m. Union Institute
 1851 m. Normal College
 1859 m. Trinity College
 1924 m. Duke University

Auklėtinai 
Universitetą baigė Richard Nixon, Ricardo Lagos, Hans Georg Dehmelt, Richard Coleman Richardson, Charles Hard Townes, William Styron, Martynas Pocius

JAV universitetai
M-1

M-1 − pirmoji Lietuvos komercinė ir populiariausia šalies radijo stotis.

Istorija 
1989 m. gruodžio 31 dieną, 19.00 val. M-1 pradėjo savo transliaciją grupės „Queen“ daina „Radio Ga Ga“. M-1 reiškia „Muzika-1“. Šios radijo stoties sumanytojas ir įkūrėjai buvo Hubertas Grušnys, Rimantas Pleikys ir Gintautas Babravičius. Kiekvienais metais, jau tradiciškai, gruodžio paskutinę dieną, 19 valandą M-1 eteryje skamba senas šaukinys bei „Queen“ daina „Radio Ga Ga“.

1992 m. rugsėjo 1 d. M-1 pradėjo 24 valandų transliaciją Vilniuje ir Kaune.

Pirmoji lietuviška daina, nuskambėjusi M-1 eteryje − „Hiperbolė“ – „Vasara“.

Vėliau pasirodė kitos M-1 grupės radijo stotys: „M-1 Plius“ ir „Lietus“.

M-1 programa transliuojama internete visame pasaulyje. 2011 m. M-1 pirmasis iš komercinių radijo stočių pasiūlė tiesioginę vaizdo transliaciją.

2014 m. gruodžio 31 d. M-1 šventė savo 25-ąjį gimtadienį. Ta proga buvo išleista televizijos reklama, speciali daina bei gimtadienio vaizdo klipas.

2019 m. gruodžio 31 d. M-1 pasitiko savo 30-ąjį gimtadienį su šūkiu „Mylime iki dangaus!“ ir Naujųjų Metų išvakarėse „nudažė“ Vilniaus televizijos bokštą mėlynai – radijo stoties spalva. Taip apšviestas TV bokštas kaip meilės simbolis ištikimiausiems radijo stoties klausytojams švietė visus 2020 metus.

2022 m. kovo 25 d. transliacijas pradėjo „M-1 Dance“ internetinė radijo stotis

Stoties direktorė – Rūta Grušnienė. Programų direktorius – Gintas Vaičikauskas. Muzikos redaktorius – Rimas Mauricas.

Dažniai

Literatūra 
 M-1: 20 metų: radijo stoties istorija, 1989–2009 / sud. Ugnė Barauskaitė. – Vilnius: M-1, 2009. – 95 p.: iliustr. – ISBN 978–609-95128-0-8

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali radijo stoties svetainė
 Grotų kūrinių sąrašas
 Tiesioginė vaizdo transliacija 

Lietuvos radijo stotys
Smalinyčia (Alytus)

Smalinyčia (arba Smolnica) – buvęs kaimas Alytaus rajone, Punios šile. Čia įkurtas „Žaltės slėnis“ – nedidelis pagoniškų skulptūrų parkas.

Gyventojai

Išnašos 

 Žaltės slėnis
 Smolnica - dingęs kaimas (sud. Petras Džervus). - Punia: Alytaus spaustuvė, 2008. - ISBN 978-9955-706-28-1

Gyvenviečių straipsniai be koordinačių
Panaikintos Alytaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Balkūnai

Balkūnai – kaimas Alytaus rajono savivaldybės vakaruose, 5 km į šiaurę nuo Miroslavo, 1 km į pietus nuo kelio , prie kelio . Geležinkelio stotis prie ruožo Alytus–Marijampolė.

Yra A. Žmuidzinavičiaus memorialinis muziejus (dailininko tėvų sodyba, kurioje prabėgo jo vaikystė), prie namo pritvirtinta atminimo lenta su bareljefiniu portretu (skulptorius V. Žuklys).

Istorija 

XIX a. pab. Balkūnai buvo valstybinis kaimas, Kalvarijos apskrities Balkūnų valsčiaus centras. Veikė spirito varykla, lentpjūvė, pradinė mokykla.

Sovietmečiu kaimas priklausė „Saulės“ kolūkiui.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Vytautas Maknys (1907–2003), teatrologas.

Šaltiniai 

Alytaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Balkūnai (reikšmės)

Balkūnais vadinami kaimai:

 Alytaus rajone;
 Širvintų rajone;
 Vilniaus rajone.
Lovičius

Lovičius () – miestas vidurio Lenkijoje, Lodzės vaivadijoje, prie Bzuros upės (kairysis Vyslos intakas). 30,4 tūkst. gyventojų (2004 m.). Yra vyskupystė, bazilika, išlikę vyskupo pilies griuvėsiai. Etnografijos muziejus, yra pedagogikos mokykla, seminarija. Išvystyta siuvimo, statybų, metalo pramonė, svarbus maisto pramonės centras (sulčių, uogienių, pieno produktų gamyba). Mieste yra vienas iš keturių Europoje esančių trikampis turgus.

Istorija 

Lovičius minimas nuo 1136 m. Abiejų Tautų Respublikos tarpuvaldžio metu Lovičius buvo laikinoji šalies sostinė. Po Antrojo Respublikos padalijimo atiteko Prūsijai. Nukentėjo XX a. karų metu.

Lenkijos miestai
Klodava

Klodava () – miestas vidurio Lenkijoje, Didžiosios Lenkijos vaivadijoje. 6,8 tūkst. gyventojų (2006). Dvi bažnyčios (1557 m. medinė ir XVIII a. vėlyvojo baroko), senasis karmelitų vienuolynas, rotušė. Pagrindinė miesto pramonės šaka – akmens druskos gavyba. Yra geležinkelio stotis.

Istorija 

Klodava žinoma nuo XI a., iki 1430 m. gavo miesto teises, kurias 1870–1925 m. buvo praradusi. Smarkiai nukentėjo nuo XVII a. karų, II pasaulinio karo metu neteko 3000 gyventojų.

Lenkijos miestai
Skersabalis

Skersabalis – kaimas Prienų rajono savivaldybės vakaruose, 2 km nuo kelio . Vienas didesnių Naujosios Ūtos seniūnijos kaimų. Kaimo rytinėje ir vakarinėje pusėse driekiasi Prienų šilo pušynai. Šiaurės vakarų pusėje kaimas ribojasi su Užbalių, šiaurėje – Senaūčio kaimais. Pietryčių ir pietų pusėje kaimas ribojasi su atitinkamai Tartupio ir Žemaitkiemio kaimais.

Skersabalio miške yra kultūros paveldo objektas – Lietuvos partizanų kapai (senosios kaimo kapinaitės). Čia palaidoti 1945–1951 m. žuvusieji Tauro apygardos partizanai (Jonas Ališauskas-Trakėnas, Jonas Butkevičius-Zubras, Jonas Kisielius-Aršusis, Kazys Petkevičius-Kaštonas, Albinas Povilaitis-Karklas, Stasys Vasiliauskas-Bizūnas, Vincas Žioba, vienas nežinomas partizanas).

Kaimo viduryje, šalia Vido Kazlausko sodybos stovi kryžius žuvusio Lietuvos partizano Vinco Bubnio-Bonkos atminimui.

Istorija 

Kaimo vakarinėje pusėje iki 1962 m. vykusios melioracijos buvo seklus 1,8 m gylio Skersabalio ežeras. Šiuo metu jo vietoje stūkso bebaigiantis apaugti krūmynais pelkynas.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Aleksandras Bendinskas (1920–2015), inžinierius, politinis bei visuomenės veikėjas
 Antanas Laukaitis (g. 1943), statybinių medžiagų technologas, habilituotas technologijos mokslų daktaras

Šiame kaime gimė ir užaugo kunigai Aldonas ir Algimantas Gudaičiai.

Galerija

Šaltiniai 

 V. Juodsnukis. „Suvalkijos partizanų takais“, I ir II dalys
 Vytauto Degučio knyga ,,Čia tavo pėdos". Spaustuvė UAB,,Utenos Indra". 2017. (81-85, 171,150 puslapiai).
 A. Aleknavičienė, J. Palionis. Žmonės ir darbai. Prienų ir Birštono krašto šviesuoliai, II, 2013.

Prienų rajono savivaldybės gyvenvietės
Kutnas

Kutnas () – miestas vidurio Lenkijoje, Lodzės vaivadijoje. 48,1 tūkst. gyventojų (2004). Svarbus geležinkelio mazgas, yra geležinkelio stotis. Regiono muziejus, pašto rūmai, 5 bažnyčios (dvi maždaug nuo 1300 m. ir trys apie 1990 m.), 3 parkai, meno mokykla.

Istorija 

Iki II pasaulinio karo čia gyveno daug žydų. 1939 m. čia įvyko Bzuros mūšis tarp lenkų ir vokiečių.

Lenkijos miestai
Slubicės

Slubicės () – miestas vakarinėje Lenkijoje, Liubušo vaivadijoje. 16,8 tūkst. gyventojų (2008). Miestas išsidėstęs dešiniajame Odros krante, priešais Frankfurtą prie Oderio (Vokietija). Yra dvi bažnyčios, biblioteka, kolegija, pasienio postas.

Istorija 

Gyvenvietė minima nuo XII a., iki 1945 m. buvo Frankfurto dalis, buvo atskirta dėl politinių priežasčių (nubrėžus naują sieną tarp Lenkijos ir Vokietijos).

Lenkijos miestai
Bartolomėjas Rastrelis

Frančeskas Bartolomėjas Rastrelis (; 1700 m. Florencija – 1771 m. balandžio 29 d. Sankt Peterburge) – italų tautybės Rusijos architektas.

Išvystė lengvai atpažįstamą ištaigingą, o kartu ir didingą rusiško vėlyvojo baroko stilių. Jo darbai, pavyzdžiui, Žiemos rūmai Sankt Peterburge ar Jekaterinos rūmai Carskoje Selo, garsūs ekstravagantiška prabanga ir dekoracijų gausa.

Istorija 

Bartolomėjas atvyko į Rusiją 1715 su savo tėvu, italų skulptoriumi Karlu Bartolomėjumi Rastreliu. Jis troško naujausias italų architektūros tradicijas suderinti su maskvietiško  baroko stiliumi. Pradinį architektūros išsilavinimą gavo namuose. Nuo 20 metų pradėjo dirbti architektų pagalbininku. Suprojektavo ir prižiūrėjo daugelio Rusijos imperatorių ir kilmingųjų rūmų statybas. Jo pirmuoju rimtu darbu tapo pasiūlymas projektuoti rūmus princui Dimitrijui Kantemirui 1721. 1763 nuo projektavimo pasitraukė.

Jo darbai itin patiko Rusijos monarchėms, 1730 jis buvo paskirtas vyresniuoju rūmų architektu. Šį titulą jis išlaikė per imperatorių Anos (1730-1740) ir Jelizavetos (1741-1762) valdymą. Žymiausi jo darbai:

 1730 – Anehofo rūmai Lefortove, Maskvoje, nugriauti XIXa;
 1733 – pirmieji Žiemos rūmai, vėliau nugriauti;
 1736 – Kuršo kunigaikščio Ernsto Birono rūmai Ruhentalyje, dabar Rundalė;
 1738 – Kuršo kunigaikščio Mintaujos rūmai, dabar Jelagavoje;
 1741 – Vasaros rūmai Sankt Peterburge, nugriauti 1797;
 1747 – Peterhofo rūmų išplėtimas ir atnaujinimas;
 1747 – Žiemos rūmai Maskvos Kremliuje, nugriauti XIXa;
 1749 – Šv. Andriejaus bažnyčia Kijeve;
 1749 – Voroncovo rūmai Sankt Peterburge;
 1752 – Jekaterinos rūmai Carskoje Selo;
 1752 – Marijinskij rūmai Kijeve;
 1753 – Stroganovų rūmai Sankt Peterburge;
 1753 – Žiemos rūmai Sankt Peterburge.

Paskutinis ir pats ambicingiausias Rastrelio projektas – Smolnio vienuolynas Sankt Peterburge, tačiau po Jekaterinos mirties projektas liko neužbaigtas.
Rastrelli, Bartolomeo
Napalmas

Napalmas () − padegamasis mišinys iš sutirštintų degalų ir įvairių priedų.

Napalmas yra klampi, lipni medžiaga, kuri lengvai užsiliepsnoja. Napalmas dega lėčiau už benziną, išskirdamas tirštus gailius juodus dūmus.

Napalmas gaunamas į degalus (benziną, žibalą) pridėjus 4−11 % tirštiklio − organinės rūgšties (nafteninės, palmitino, laurino), aliuminio druskos.

Napalmo, kuriame yra magnio ir neorganinių oksidatorių, liepsnos temperatūra 1600−2000 °C. Napalmas, kuriame yra šarminių metalų (supernapalmas), užsiliepsnoja sniege ar vandenyje.

Napalmas naudojamas padegamosiose aviacinėse bombose, liepsnosvaidžiuose, improvizuotuose padegamuosiuose įtaisuose. Juo naikinama priešo kariuomenės gyvoji jėga ir kovos technika, sukeliami gaisrai.

Poveikis žmogui 
Napalmas nudegina odą, viršutinių kvėpavimo takų gleivinę, gali sukelti šiluminį smūgį, dusulį ir apsinuodijimą degimo produktais.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Napalmas  

Padegamieji ginklai
Šiaulių bankas

Šiaulių bankas () − Lietuvos komercinis bankas, teikiantis finansines paslaugas verslo ir privatiems klientams nuo 1992 m. vasario 4 d. Šiaulių bankas turi 56 teritorinius padalinius, kurie veikia 37-iuose miestuose visuose šalies regionuose. Bankas teikia universalias finansines paslaugas, daugiausia dėmesio skirdamas verslo ir vartojimo finansavimui.

Centrinė banko buveinė įsikūrusi Šiauliuose, Vilniuje ir Kaune.

Istorija 
1991 m. lapkričio mėn. − pasirašyta banko steigimo sutartis − tuo metu veikusio Lietuvos banko Šiaulių pramonės skyriaus pagrindu įsteigta akcinė bendrovė Šiaulių bankas. 1992 m. vasario 4 d. − buvo įregistruotas Šiaulių bankas su 16 mln. rublių kapitalu. Jo įkūrėjas − Zenonas Eimutis Sabalys.

Iki 1999 m. buvo įkurta 14 filialų, banko veikla buvo išplėsta šiaurės vakarų Lietuvoje.

Nuo 2000 m. Šiaulių bankas pradėjo formuoti padalinių tinklą visoje šalyje.

2013 m. perėmė dalį Ūkio banko turto.

Akcininkai 
Akcininkų, turinčių daugiau nei 5 proc. akcijų, sudėtis 2019 m.:
 ERPB – 26,02 proc.
 Swedbank AS (Estonia) clients – 10,13 proc.
 AB 'Invalda INVL' – 5,48 proc.
 Gintaras Kateiva – 5,26 proc.

Europos rekonstrukcijos ir plėtros bankas, UAB prekybos namai „Aiva“, UAB „Mintaka”, Įmonių grupė „Alita” AB, Arvydas Salda, Sigitas Baguckas, Vigintas Butkus, Vytautas Junevičius, Gintaras Kateiva, Kastytis Jonas Vyšniauskas ir Algirdas Butkus, kurie yra pasirašę akcininkų sutartį, kartu su kitais akcininkais, kurių balsai pagal LR įstatymus skaičiuojami kartu, sudaro grupę, kuri 2017 m. gruodžio 31 d. turėjo 38,52 proc. Banko įstatinio kapitalo ir balsų.

2017 m. gruodžio 31 d. Bankas turėjo 4 496 akcininkus.

Pagrindiniai veiklos rodikliai 
2017 m. pabaigos oficialūs duomenys:

 Turtas – 1,9 mlrd. Eur
 Grynasis pelnas – 30,89 mln. Eur
 Kapitalo pakankamumas – 15,32 % (Lietuvos banko nustatytas normatyvas – ne mažiau kaip 12,9 %).

Dukterinės bendrovės 
 UAB „SB lizingas" (įsigyta 2014 m.)
 UAB „Šiaulių banko investicijų valdymas“ (įsteigta 2000 m.)
 UAB „Šiaulių banko turto fondas“ (įsteigta 2002 m.)
 UAB „Minera“ (įsigyta 2010 m.)
 UAB „SBTF“ (įsigyta 2010 m.)
 UAB „Pavasaris" (įsigyta 2012 m.)

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Išnašos 

Lietuvos bankai
Šiaulių įmonės
Larne FC

Larno FC – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Larno.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1889 m.

Apranga 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai

Emblema

Pasiekimai 

 Alsterio taurė (1952, 1988 m.)
 Šiaurės Airijos žemesnių lygų Intermediate taurė (1943, 1959, 1970 m.)

Sezonai

Šiaurės Airijos pirmenybėse 

|}
Šaltiniai:

Žymūs žaidėjai 
  Tomasz Grzegorczyk
  Mal Donaghy
  Jim Hagan
  Colin O'Neill
  Brian Quinn

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo sveatinė 
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt

Larne
Limavady United FC

Limavadžio „United“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Limavadžio.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1876 m. Pastaruoju metu klubas blaškosi tarp antros ir trečios pakopos pirmenybių.

Apranga 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai

Emblemos ir jų pokyčiai 
logotipų pokyčiai

Pasiekimai

Sezonai

Šiaurės Airijos pirmenybėse 

|}
Šaltiniai:

Išnašos

Nuorodos 
 

Limavady United
Lisburn Distillery FC

Lisberno „Distillery“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Lisberno.

Istorija

Pasiekimai 

 Šiaurės Airijos I lygos čempionas (1999, 2002 m.)
 Šiaurės Airijos Aukso taurė (1914, 1920, 1925, 1930, 1994 m.)
 Alsterio taurė (1958, 1999 m.)
 Šiaurės Airijos miestų taurė (1905, 1913, 1934, 1960, 1963 m.)

Sezonai

Šiaurės Airijos pirmenybėse 

|}
Šaltiniai:

UEFA varžybos 

|}

Išnašos

Nuorodos 
 

Lisburn Distillery
Mucu

Mucu () – miestas Aomorio prefektūroje, Japonijoje.

Miestas įkurtas 1959 m. rugsėjo 1 d. Tai ekonominis ir administracinis Šimokitos pusiasalio centras. Iki 1960 m. miestas vadinosi Ominato-Tanabu (pirmtakų miestelių pavadinimais).

Miesto simboliai 
Oficiali miesto gėlė – raukšlėtalapis erškėtis, medis – kapoklinis tujenis, paukštis – gulbė giesmininkė.

Miestai partneriai 

  Port Andželas, JAV

Nuorodos 
 Mucu oficiali svetainė

Aomorio prefektūros miestai
Paalkiai

Paalkiai (anksčiau Pelkės, Pelkiai) – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Kazokiškių, kairiajame Neries krante. Prie kaimo stūkso Paalkių piliakalnis.

Etimologija 

Kaimas yra kalvotoje vietovėje, o lietuvių žodis alkas reiškia „medžiais apaugęs kalnelis; senovės lietuvių šventovė“. Tad Paalkiai gali būti aiškinami kaip „kaimas prie alkų“.

Apie 1945 m. kaimas imtas vadinti Pelkiai arba Pelkės, netiksliai išvertus  kaimo vardą, tačiau 2005 m. oficialiai priimta dabartinė forma, kai VLKK pritarė gyventojų ir savivaldybės inicijuotam kaimo vardo formos Pelkiai pakeitimui į Paalkiai. Nepaisant to, 2022 m. oficialioje Registrų centro apskaitoje pavadinimas vis dar nurodomas kaip Pelkės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Elektrėnų savivaldybės gyvenvietės
Saulius Macaitis

Saulius Macaitis (1940 m. liepos 4 d. Saločiuose, Pasvalio valsčius – 2007 m. liepos 28 d. Vilniuje) – Lietuvos kinotyrininkas, kino kritikas, redaktorius, knygų apie pasaulio bei Lietuvos kiną autorius.

Biografija 
1965 m. baigė kinotyrą Sąjunginiame valstybiniame kinematografijos institute Maskvoje. 1965–1966 m. LSSR MA Istorijos instituto bendradarbis. 1967–1973 m. laikraščio „Literatūra ir menas“, žurnalo „Kultūros barai“ literatūrinis darbuotojas.  1974–1978 m. žurnalo „Kinas“ vyriausiasis redaktorius, 1982–1989 m. bendradarbis. 1989–1990 m. LTSR MA Istorijos instituto, 1990–1995 m. Kultūros ir meno instituto mokslinis bendradarbis. 1993–2007 m. laikraščio „Lietuvos rytas“, jo priedo „Mūzų malūnas“ kino apžvalgininkas. Rašė straipsnius interneto portale balsas.lt.

Kūryba 
Daugiausia rašė filmų recenzijas, straipsnius apie režisierių ir aktorių meistriškumą, tarptautinius festivalius. Mokėsi trumpų recenzijų meistriškumo iš K. Tynano. Parašė brošiūras: „Henrikas Šablevičius“, „Arūnas Žebriūnas“, „Raimondas Vabalas“, „Algimantas Mockus“, „Almantas Grikevičius“, „Gediminas Skvarnavičius“. Parengė „Kino kalendorių“ (su Eustachijumi Aukštikalniu, 1971 m.), kino istorijos leidinį „Ekrane ir už ekrano“ (1993 m.). Apžvalginiams kino istorijos straipsniams būdingas profesionalumas, gyvos istorijos sąsajos su dabartimi, informatyvumas; rašymo stilius įtaigus, kandus, ironiškas.

Parašė (su kitais) dokumentinių filmų scenarijų, vedė laidas televizijoje, vaidino filmų epizoduose („Smokas ir Mažylis“, 1975 m., rež. Raimondas Vabalas). Turėjo didelės įtakos Lietuvos kino kritikos raidai.

Bibliografija 
 25 seansai: vienos kartos kino biografija. – Vilnius: Vaga, 1990. – 269 p.: iliustr. – ISBN 5-415-00673-7
 Ekrane ir už ekrano: straipsnių rinkinys. – Vilnius: Regnum, 1993. – 184 p. – ISBN 9986-494-03-6
 100 žymiųjų pasaulio filmų. – Vilnius: Vaga, 2000. – 318 p.: iliustr. – ISBN 5-415-01478-0
 Šviesos sukurti: profesija: kino aktorius. – Vilnius: Tyto alba, 2002. – 255 p.: iliustr. – ISBN 9986-16-241-6

Šaltiniai 

Lietuvos žurnalistai
Lietuvos kino kritikai
Lietuvos scenaristai
Lietuvos redaktoriai
Lietuvos keliai

Lietuvos keliai yra Lietuvos transporto sistemos dalis. Valstybei priklausantys (valstybiniai) keliai skirstomi į magistralinius, krašto ir rajoninius kelius. Valstybei nepriklausantys keliai (gatvės, vietiniai keliai, privažiavimai) priklauso savivaldybėms.

Istorija

Skirstymas

Pagal tipą 
Kelių tinklas skirstomas į šias kategorijas:
 Europos kelių tinklo koridoriai
 E kategorijos keliai
 magistraliniai keliai
 krašto ir rajoniniai keliai

Pagal lygmenį 
Lietuvoje yra 21324,85 km valstybinių kelių, kurie skirstomi į tris kategorijas:
 magistraliniai (19 trasų, bendras ilgis 1875,59 km),
 krašto (132 trasos, bendras ilgis 5059,78 km),
 rajoniniai (4348 trasos, bendras ilgis 14692,50 km).

Kelių dangų tipai 
Kelių dangos 2013 m. (km):

Kelių tinklas

Europos kelių tinklo koridoriai 

1994 m. nustatyti du Lietuvą kertantys Trans European Network koridoriai. Juos nustatė Europos šalių transporto ministrai konferencijos metu, kuri vyko Kretoje.

Koridorius Nr. I 
Koridorius (greitkelis Via Baltica ir geležinkelio linija Rail Baltica) kerta Lietuvą šiaurės – pietų kryptimi, jungdamas Taliną – Rygą – Saločius – Panevėžį – Kauną – Kalvariją – Varšuvą. Koridoriaus atšaka Nr. I A jungia Taliną – Rygą – Šiaulius – Tauragę – Kaliningradą.

Koridorius Nr. IX 
Koridorius kerta Lietuvą rytų – vakarų kryptimi. Atšaka Nr. IX B jungia Kijevą – Minską – Vilnių – Klaipėdą, o atšaka Nr. IX D – Kauną – Kaliningradą.

E kategorijos keliai 

Lietuvą kerta 6 Europinės reikšmes magistralės:
  (Helsinkis – Talinas – Ryga – Panevėžys – Kaunas – Varšuva – Vroclavas – Praha)
  (Berlynas – Gdanskas – Kaliningradas – Marijampolė – Prienai – Vilnius – Minskas)
  (Pskovas – Ryga – Šiauliai – Karaliaučius – Varšuva – Krokuva – Budapeštas)
  (Klaipėda – Kaunas – Vilnius – Lyda – Černovcai – Bukareštas – Aleksandropolis)
  (Kaunas – Utena – Daugpilis – Rėzeknė – Ostravas)
  (Vilnius – Panevėžys – Šiauliai – Palanga – Klaipėda)

Magistraliniai keliai 

Magistraliniais vadinami tarptautinio susisiekimo Lietuvos keliai.

Magistraliniai kelių ilgis 1875,586 km.
Lietuvos magistraliniai keliai yra šie (Kelio ilgiai žymimi iki valstybės sienos):

  – 311,40 km
  – 135,92 km
  – 33,99 km
  – 134,46 km
  – 97,06 km
  – 185,40 km
  – 42,21 km
  – 87,86 km
  – 78,94 km
  – 66,10 km
  – 146,85 km
  – 186,09 km
  – 45,15 km
  – 95,60 km
  – 49,28 km
  – 137,51 km
  – 22,28 km
  – 17,08 km
  – 7,9 km

Krašto ir rajoniniai keliai 

 Lietuvos krašto keliai
 Lietuvos rajoniniai keliai

Tiltai ir viadukai valstybinės reikšmės keliuose 
Iš viso priskaičiuojama 1497 tiltų susijusių su valstybiniais keliais, kurie skirtomi pagal perdangos medžiagą: gelžbetoninius, plieninius ir medinius.

Išnašos

Nuorodos 
 Lietuvos automobilių kelių direkcija prie Susisiekimo ministerijos
 Kelių būklė ir eismo sąlygos
 Valstybinės reikšmės automobilių kelių sąrašas (LR Vyriausybės nutarimas)