Kokainas

Kokainas (C17H21NO4) – alkaloidas, išgaunamas iš tikrojo kokainmedžio lapų. Stimuliuoja centrinę nervų sistemą, mažina apetitą, sukelia euforiško džiaugsmo ir padidėjusios energijos jausmą. Dėl šio poveikio kokainas dažnai naudojamas kaip narkotinė medžiaga. Didžiausi pasaulyje kokaino tiekėjai yra Kolumbija, Peru ir Bolivija.

Kokaino Istorija

Kokainmedis 

Kokainmedis yra vienas seniausių kultūrinių augalų Pietų Amerikoje. Botanikai mano, kad jo auginimas galėjo prasidėti Amazonės atogrąžų miškuose ir išplisti į Andų kalnus. Kadangi vartotojai pajuto jaudinantį pojūtį ir energijos padidėjimą, vietiniai gyventojai kokos lapus kramtė šimtmečius. Kokainmedis taip pat buvo įtrauktas į inkų kultūrines ir religines ceremonijas. Katalikų bažnyčia kolonijinėje Pietų Amerikoje matė, kad kokainmedžio lapų naudojimas kenkia krikščionybės plitimui. 1551 m. katalikų vyskupai paragino Peru vyriausybę uždrausti kokos naudojimą. Galiausiai tai nebuvo uždrausta, tačiau buvo apribotas kokos auginimui naudojamos žemės kiekis.

Kokainas medicinoje 
Vokiečių chemikas Albertas Niemanas 1860 m. išskyrė kokainą iš kokainmedžio lapų. Jis pastebėjo, kad nuo baltos miltelių pavidalo medžiagos nutirpsta liežuvis.

Maždaug tuo pačiu metu prancūzų chemikas Anžas Fransua Marianis sukūrė toniką iš Bordo vyno ir kokainmedžio lapų. Jis pavadino jį Vin Mariani (). Reklamose teigta, kad populiarus gėrimas galėjo„sugrąžinti sveikatą ir gyvybingumą“.

Po daugiau nei dviejų dešimtmečių austrų oftalmologas Karlas Koleris eksperimentavo su kokainu kaip chirurginiu anestetiku, nes kataraktos operacija paprastai buvo atliekama be anestezijos. Eteris ir chloroformas negalėjo būti naudojami, nes jie privertė pacientus vemti – tai akivaizdi problema atliekant subtilias akių operacijas. Dėl to dauguma pacientų, sergančių katarakta, patyrė nepakeliamą skausmą. Pamerkęs akį į kokaino tirpalą, Koleris pastebėjo, kad pacientai nebesikratė skalpeliui palietus akį.

Farmacijos įmonės netrukus pradėjo prekiauti kokainu. Tačiau anestezijos kokaino entuziazmas medikų bendruomenėje greitai išblėso, nes išaugo pacientų, mirusių nuo atsitiktinio perdozavimo operacijos metu, skaičius.

Jungtinių Amerikos Valstijų Narkotikų kontrolės administracija (, DEA) kokainą įtraukusi į II sąrašo kontroliuojamą medžiagą. Į šią kategoriją įeina vaistai, kurie pripažinti medicininiais tikslais, tačiau taip pat kelia didelę piktnaudžiavimo riziką. Kiti vaistai, išvardyti II sąraše, yra:

 Morfinas
 Kodeinas
 Receptiniai amfetaminai

DEA nustato metines gamybos kvotas, kad apribotų I ir II sąrašo vaistų, kurie gali būti teisėtai gaminami arba importuojami teisėtais moksliniais tyrimais ir medicinos tikslais, kiekį. Nors būta tam tikrų skirtumų, kokaino kvota per pastarąjį dešimtmetį niekada neviršijo 290 kilogramų per metus arba mažiau nei trečdalis metrinės tonos. Šis kiekis yra mažesnis nei 0,2 % 145 metrinių tonų kokaino, suvartotų JAV 2010 m.

Šiais laikais kokainas ir jo produktai vis dar yra populiarūs vietiniai anestetikai ausų, nosies ir gerklės operacijoms, taip pat naudojami preparatuose, skirtuose skausmui malšinti nepagydomų ligų atveju. Nors kokainas yra plačiai žinomas kaip narkotikas, galintis sukelti priklausomybę, šis narkotikas taip pat turi ilgą ir išskirtinę istoriją kaip vaistas ir vietinis anestetikas. Teisėtas kokaino vartojimas apsunkina piktnaudžiavimo šia medžiaga kontrolę.

Froidas ir priklausomybė nuo kokaino 
Zigmundas Froidas – austrų neurologas, sukūręs psichoanalizės sritį, žavėjosi kokainu. Karjeros pradžioje jis pradėjo su juo eksperimentuoti. Froidas reklamavo kokainą kaip toniką, gydantį depresiją ir seksualinę impotenciją.

1884 m., būdamas 28 metų, Froidas parašė straipsnį pavadinimu „Über Coca“ (), kurį apibūdino kaip „šlovinimo dainą šiai stebuklingai medžiagai“.
Jis nepastebėjo pagrindinio kokaino trūkumo: priklausomybės. Froidas kitus 12 metų stengėsi atsikratyti kokaino vartojimo.

Kokainas ir „Coca-Cola“ 
Amerikiečių vaistininkas Džonas Stitas Pembertonas 1886 m. įkūrė „Coca-Cola“, gaminusią gėrimą iš kokaino ir saldaus sirupo.

„Coca-Cola“ iš pradžių buvo parduodama tik rasiškai atskirtuose gazuoto vandens fontanuose ir išpopuliarėjo tarp baltųjų viduriniosios klasės.

1899 metais „Coca-Cola“ pradėjo pardavinėti savo gėrimus buteliuose. Žemesnės klasės ir mažumos gavo prieigą prie kokaino užpiltu toniku.

Bendrovė kokainą iš savo gaminių pašalino 1903 m. – greičiausiai šį žingsnį labiau motyvavo rasinis šališkumas ir griežtėjantys įstatymai, o ne klientų sveikatos problemos.

Harisono narkotikų įstatymas 
1912 m. Jungtinių Amerikos Valstijų vyriausybė pranešė apie 5000 su kokainu susijusių mirčių per vienerius metus.

1914 m. „Harisono narkotikų mokesčių įstatymas“ () tapo vienu iš pirmųjų šalies žingsnių į nacionalinį narkotikų reglamentavimą.
Įstatymas, kurį pristatė Niujorko atstovas Frencis Burtonas Harisonas, veiksmingai uždraudė kokaino ir opijaus produktų pardavimą ir naudojimą.

Kreko kokainas 
Kreko kokainas – kristalizuota narkotikų forma – išpopuliarėjo devintajame dešimtmetyje.

JAV Narkotikų kontrolės administrcijos duomenimis, aštuntojo dešimtmečio pabaigoje nelegalaus kokaino kaina nukrito net 80 procentų, nes JAV rinką užplūdo narkotinės medžiagos perteklius. Prekiautojai, ieškantys naujų būdų parduoti savo gaminius, pradėjo kreko gamybą.
Krekas išgaunamas ištirpinant kokaino miltelius vandens ir amoniako mišinyje ir virinant, kol susidarys kieta medžiaga. Suskaidyta į mažesnius gabalėlius, vadinamus „akmenukais“ (), ši kieta forma gali būti rūkoma. Kreko rūkymas sukelia trumpą, intensyvų apsvaigimą, todėl medžiaga sukelia didesnę priklausomybę nei kokaino milteliai. Krekas taip pat buvo daug pigesnis nei kokaino milteliai. 1985 m. krekas daugelyje miestų buvo parduotas už maždaug penkis dolerius už akmenuką.
Kai 1982 m. Majamyje buvo aptiktas pirmasis kreko pardavimo punktas (), bet jis sulaukė mažai šalies dėmesio. Narkotikų kontrolės agentūra manė, kad tai lokalizuotas reiškinys. Tačiau 1983 metais krekas pasirodė Niujorke ir netrukus išplito į kitus didžiuosius miestus.

1980 m. Kreko epidemija 
Kreko naudojimas pradėjo plisti devintajame dešimtmetyje. 1985–1989 m. nuolatinių kokainą vartojančių žmonių skaičius šoktelėjo nuo 4,2 mln. iki 5,8 mln.
Maždaug tuo pačiu metu kai kuriuose didžiuosiuose miestuose išaugo nusikalstamumas. 1988 m. Teisingumo statistikos biuro () atliktas tyrimas parodė, kad kreko vartojimas buvo susijęs su 32 procentais visų žmogžudysčių ir 60 procentų visų su narkotikais susijusių žmogžudysčių Niujorke.
Visuomenės susirūpinimas dėl neteisėtų narkotikų vartojimo augo 1980 m., o politinė įtampa kilo, kai šalį apėmė „kreko epidemija“.

Kokaino reglamentavimas 
1986 m. federalinis Įstatymas prieš piktnaudžiavimą vaistais () nustatė skirtingus kreko ir kokaino miltelių kiekius, reikalingus tam tikroms baudžiamosioms bausmėms taikyti. Taip pat nustatyta minimali penkerių metų bausmę už bet kokį kreko kokaino laikymą.
Pavyzdžiui, už 1 gramą kreko buvo skirta tokia pati minimali penkerių metų bausmė kaip ir už 100 gramų kokaino miltelių. Oponentai teigė, kad įstatymas rasistiškas, nes kreko vartotojai dažniau buvo afroamerikiečiai. Atsižvelgus į šią kritiką, 2010 m. panaikinta penkerių metų bausmė už kreko turėjimą.

„Kokaino karalius“ 

Pablo Eskobaras – Kolumbijos nusikaltėlis, kuris, būdamas Medeljino kartelio vadovas, buvo įtakingiausias narkotikų prekeivis pasaulyje devintame ir dešimtame dešimtmečiuose. 

Dar būdamas paauglys pradėjo nusikalstamą gyvenimą. Jo ankstyvoji neteisėta veikla apėmė netikrų diplomų pardavimą, stereofoninės įrangos kontrabandą ir antkapių vagystę. Eskobaras taip pat vogė automobilius, ir būtent dėl šio nusikaltimo jis buvo pirmą kartą sulaikytas 1974 m. Kokaino pramonei augant Kolumbijoje, iš dalies dėl jos artumo prie Peru, Ekvadoro ir Bolivijos (pagrindinių kokaino augintojų) – Eskobaras įsitraukė į narkotikų kontrabandą. Aštuntojo dešimtmečio viduryje jis padėjo įkurti nusikalstamą organizaciją, kuri vėliau tapo žinoma kaip Medeljino kartelis. Eskobaras vadovavo organizacijai, daugiausia laiko skyrusiai kokaino gamybai, transportavimui ir pardavimui.

Devintojo dešimtmečio viduryje Eskobaro kartelis uždirbo maždaug 420 milijonų dolerių per savaitę, o tai sudaro beveik 22 milijardus dolerių per metus. Kokaino prekyboje dominavo Medeljino kartelis, o Eskobaras turėjo neįtikėtiną galią ir turtus.

Iki devintojo dešimtmečio pabaigos jis tiekė 80 % pasaulio kokaino ir kasdien į JAV įveždavo apie 15 tonų kokaino.

Eskobaras susidurė su Kolumbijos policijos, JAV vyriausybės, Kalio kartelio ir kitų konkurentų grasinimais. 1993 m. gruodžio 2 d. Kolumbijos specialiosios pajėgos, naudodamos JAV suteiktas technologijas, Eskobarą aptiko name Medeljino rajone. Policija bandė suimti Eskobarą, tačiau situacija greitai išaugo į susišaudymą, Eskobaras buvo nušautas ir žuvo bandydamas pabėgti. Jam į liemenį ir pėdas pataikė kulkos, o kulka, pataikiusi į ausį, jį nužudė.

Poveikis 
Paprastai kokainas uostomas, kartais švirkščiamas. Poveikis pavartojus: padidėja energingumas, budrumas, sumažėja miego, maitinimosi poreikiai, nejaučiamas nuovargis. Poveikis panašus į amfetamino, bet yra daug stipresnis ir trumpesnis (trunka apie 30 – 60 minučių). Jei kokainas vartojamas kartu su alkoholiu ar heroinu, itin padidėja perdozavimo rizika.
Didelė mirties rizika dėl širdies nepakankamumo. Greitai išsivysto stipri psichologinė priklausomybė. Reguliariai vartojant kokainą nervinėje sistemoje įvyksta ilgalaikiai pokyčiai, neretai susergama depresija. Prarandamas apetitas, krinta svoris, užkietėja viduriai, sunku šlapintis, pasireiškia impotencija. Daugelis ilgalaikio kokaino vartojimo padarinių yra tokie pat, kaip ir trumpalaikio, pvz., apetito praradimas ir svorio sumažėjimas. Kiti galimi požymiai – pažeidžiama nosies gleivinė, vidurių užkietėjimas, sunkumas šlapintis ir impotencija. Abstinencijos sindromas – alkis, nuovargis, depresija, sutrikęs miegas, irzlumas, nerimas. Gali prasidėti „baltoji karštinė“, haliucinacijos.

Krekas, kita populiari kokaino forma, randama krištolinės uolienos pavidalu ir dažniausiai rūkoma. Tai gali pakenkti plaučiams. Vartojant kokainą į veną, padidėja rizika užsikrėsti ligomis, paprastai susijusiomis su dalijimosi adatomis, tokiomis kaip hepatitas C ir ŽIV. Vidiniai pažeidimai taip pat galimi ilgai vartojant kokainą. Virškinimo traktas gali būti pažeistas dėl kraujotakos stokos, širdies audiniai gali uždegti arba plyšti.

Smegenys taip pat labai jautrios kokaino poveikiui. Smegenų kraujagyslių išsiplėtimas ir kraujavimas iš smegenų yra kai kurios neurologinės problemos, kylančios dėl ilgalaikio piktnaudžiavimo. Parkinsono liga, būklė, paveikianti judėjimą ir galinti sukelti drebulį, taip pat gali būti kokaino vartojimo pasekmė. Laikui bėgant kokaino vartojimas gali turėti neigiamą poveikį pagrindinėms smegenų funkcijoms, tokioms kaip sprendimų priėmimas, atmintis ir motorinės funkcijos. Akivaizdu, kad net jei vartotojas išgyvena ilgalaikį piktnaudžiavimą kokainu, gali iškilti ir kitų didelių sveikatos problemų.

Perdozavimas 
Perdozavus būdingi traukuliai, sutrinka širdies veikla ir kvėpavimas. Galimos haliucinacijos ir nerimo jausmas.
Galima mirtis sustojus širdies darbui.

Fiziniai ir psichologiniai kokaino perdozavimo simptomai:

 Padidėjęs širdies susitraukimų dažnis
 Kūno temperatūros kilimas
 Pykinimas ir vėmimas
 Skausmas krūtinėje
 Drebulys
 Panikos jausmai
 Nerimas
 Deliriumas
 Paranoja

Pasak Nacionalinio piktnaudžiavimo narkotikais instituto (ang. “National Institute of Drug Abuse”), kokaino perdozavimą sukelia žmogus, vartojantis pakankamai narkotikų, kad jis pasiektų toksišką lygį jų sistemoje ir taip sukelia rimtą organizmo reakciją. Iš esmės kokainas gali apnuodyti sistemą, o toksiškumo lygis nėra visiškai priklausomas nuo dozės. Arizonos universiteto duomenimis, buvo perdozavimo atvejų nuo kelių šimtų miligramų, o kai kurie vartotojai gali nuryti kelis gramus kokaino neperdozuodami. Tai rodo, kad perdozavimo toksiškumas gali labai priklausyti nuo individualaus vartotojo ir jo specifinio jautrumo toksinams.

Kokaino žala nėščiai moteriai ir kūdikiui 

Kokainas prasiskverbia per placentą ir patenka į kūdikį. Be to, besivystančiam kūdikiui ar naujagimiui kokainą pašalinti iš organizmo reikia ilgiau nei suaugusiam žmogui. Kokaino vartojimas nėštumo metu gali sukelti rimtų problemų kūdikiui prieš ir po gimdymo. Šios problemos gali būti:

 Placentos atsiskyrimas. Tai rimta būklė, kai prieš gimdymą placenta atsiskiria nuo gimdos sienelės. Placenta aprūpina kūdikį maistu ir deguonimi per virkštelę. Placentos atsiskyrimas gali sukelti labai stiprų kraujavimą ir gali būti mirtinas tiek motinai, tiek kūdikiui.
 Išankstinis gimdymas. Tai gimdymas, kuris įvyksta per anksti, iki 37 nėštumo savaitės.
 Mažas gimimo svoris. Tai yra tada, kai gimsta kūdikis, sveriantis mažiau nei 3 kilogramus.

 Persileidimas. Tai yra tada, kai kūdikis miršta įsčiose prieš 20 nėštumo savaitę.
 Naujagimių abstinencijos sindromas (dar vadinamas NAS). Tai yra naujagimio būklių grupė, jei jo motina nėštumo metu yra priklausoma nuo narkotikų. NAS atsitinka, kai kūdikis tampa priklausomas nuo narkotikų prieš gimdymą, o po gimimo jį nutraukia. Simptomai paprastai prasideda netrukus po gimimo ir gali trukti kelias savaites. NAS simptomai yra drebulys, padidėjęs dirglumas, miego sutrikimai ir per didelis verksmas.

Kokaino vartojimas taip pat gali sukelti ilgalaikių sveikatos problemų kūdikiui, įskaitant:

 Elgesio problemos
 Mokymosi sunkumai
 Problemos atkreipiant dėmesį
 Regėjimo ir klausos problemos

Vartojimas

Kaip teigiama Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centro ataskaitoje dėl narkotikų paplitimo Europoje, dabar kokainas Europoje prieinamas dviem pavidalais, iš kurių labiausiai paplitęs – kokaino milteliai (hidrochlorido druska), o mažiau paplitęs yra krekas – rūkomoji („free base“) šio narkotiko forma. Apytikriai apskaičiuota, kad per pastaruosius 12 mėnesių kokainą vartojo maždaug 2,4 mln. jaunų 15–34 metų suaugusiųjų (1,9 proc. šios amžiaus grupės asmenų). Ataskaitos rengėjai teigia, kad daugelis kokaino vartotojų šį narkotiką vartoja pramoginiais tikslais, daugiausia savaitgaliais ir per atostogas. Apskritai reguliarius vartotojus galima suskirstyti į dvi grupes: labiau socialiai integruotus narkotikų vartotojus, kurie dažnai uosto kokainą, ir marginalizuotus vartotojus, kurie švirkščiasi kokainą arba rūko kreką, kartais kartu vartodami opioidus.

Apytikriai apskaičiuota, kad daugiau kaip 88 mln. suaugusiųjų arba šiek tiek daugiau nei ketvirtadalis Europos Sąjungos gyventojų nuo 15 iki 64 metų nors kartą gyvenime yra bandę neteisėtų narkotikų. Vyrai (54,3 mln.) vartoja narkotikus dažniau nei moterys (34,8 mln.). Dažniausiai vartojamas narkotikas yra kanapės (51,5 mln. vyrų ir 32,4 mln. moterų), daug mažiau asmenų teigia bent kartą gyvenime vartoję kokainą (11,9 mln. vyrų ir 5,3 mln. moterų). 2012 m.

Kokaino rinka 

Pranešama, kad Vakarų ir Vidurio Europa yra antra pagal dydį kokaino vartotojų rinka pasaulyje po Šiaurės Amerikos (remiantis 2021m. duomenimis). Apskaičiuota, kad 2010–2019 m. pasauliniai paplitimo rodikliai išliko stabilūs ir yra ypač dideli Okeanijoje (ypač Australijoje ir Naujojoje Zelandijoje), Šiaurės Amerikoje ir Vakarų bei Vidurio Europoje. Pasaulyje ir Europoje su kokaino vartojimu susijusių problemų besigydantys asmenys dažniausiai yra vyresni nei besigydantys nuo sintetinių stimuliatorių.

Trijose šalyse, kuriose sutelktas kokos auginimas – Bolivijoje, Kolumbijoje ir Peru, kokos lapai vaidina svarbų kultūrinį vaidmenį. Bolivijoje ir Peru kai kuriems kokos augintojams leidžiama tiekti tarptautinius gaiviųjų gėrimų gamintojus teisėtoms vietinėms vartotojų rinkoms lapais ir kvapiosiomis medžiagomis be kokaino, o tai apsunkina pastangas kontroliuoti kokaino gamybą.

Lietuvoje
Narkotikų, tabako ir alkoholio kontrolės departamentas (NTAKD) atliko psichoaktyviųjų medžiagų vartojimo paplitimo Lietuvoje tyrimą, kuriame dalyvavo 4831 15–64 amžiaus Lietuvos gyventojų. Kokaino vartojimo bent kartą gyvenime rodiklio reikšmė, teigia NTAKD, Lietuvoje yra net 5 kartus mažesnė nei Europos vidurkis: 2012 m. bent kartą gyvenime kokainą nurodė vartoję 0,9% Lietuvos gyventojų (Europos vidurkis – 4,6%).

Kontrolė
Ispanijoje, Belgijoje, Nyderlanduose (remiantis 2012 m. duomenimis), Prancūzijoje ir Italijoje konfiskuotas kokaino kiekis sudaro 84 proc. apytikriai apskaičiuoto 2014 m. konfiskuoto kiekio (61,6 tonos). 2014 m. Europos Sąjungoje užregistruota maždaug 78 000 kokaino konfiskavimo atvejų. Nors Ispanija ir toliau pirmauja kaip šalis, kurioje konfiskuojama daugiausiai kokaino, esama ženklų, kad šiuo metu stengiamasi diversifikuoti kontrabandos kelius į Europą: neseniai pranešta apie šio narkotiko konfiskavimo atvejus rytinės Viduržemio jūros pakrantės, taip pat Baltijos ir Juodosios jūros uostuose. Atliekant naujausias apklausas, kokaino vartojimo paplitimo mažėjimo, apie kurį buvo pranešama ankstesniais metais, neužfiksuota. Iš šalių, rengusių apklausas nuo 2013 m., šešios pateikė didesnius įverčius, dvi pranešė apie nepakitusias tendencijas ir keturios nurodė mažesnius įverčius, palyginti su ankstesnės panašios apklausos duomenimis. 2014 m. beveik 5 500 Europoje nuo narkomanijos gydytis pradėjusių asmenų nurodė kreką kaip pagrindinį vartojamą narkotiką; daugiau kaip pusė jų buvo Jungtinėje Karalystėje (3 000), o didžioji likusi dalis (2 000) – Ispanijoje, Prancūzijoje ir Nyderlanduose.

Šaltiniai

Nuorodos 
 narkomanija.lt 
 nkd.lt 
https://www.drugfreeworld.org/drugfacts/cocaine/a-short-history.html
https://www.businessinsider.com/10-facts-that-prove-the-absurdity-of-pablo-escobars-wealth-2015-9#10-he-cut-a-deal-with-colombia-to-be-imprisoned-but-in-a-luxurious-prison-he-built-and-named-la-catedral--the-cathedral-10
https://americanaddictioncenters.org/cocaine-treatment/overdose-symptoms-and-dangers
https://www.britannica.com/biography/Pablo-Escobar
https://www.history.com/topics/crime/history-of-cocaine
https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/2485453/
https://www.marchofdimes.org/find-support/topics/pregnancy/cocaine-and-pregnancy
https://www.emcdda.europa.eu/publications/eu-drug-markets/cocaine/global-context_en
https://drugabuse.com/drugs/cocaine/history-statistics/

Alkaloidai
Narkotikai