joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tomas Danilevičius

Tomas Danilevičius (g. 1978 m. liepos 18 d.) – Lietuvos nacionalinės futbolo rinktinės puolėjas, LFF prezidentas. Žaidė saugo pozicijoje. Žaidė įvairiuose Europos klubuose, taip pat ir Anglijos Premier lygos Arsenal FC klube.

2000 m. gruodžio viduryje pasirašė sutartį su Londono Arsenal klubu. 2001 m. kovo viduryje prisijungė prie Andriaus Skerlos, kai nuomos pagrindais persikėlė į Athletic Dunfermline klubą.

2011 m. rugpjūčio 1 d. persikėlė į Serie B naujokės SS Juve Stabia klubą, su kuriuo pasirašė dvejų metų sutartį. 2012 m. sausio 8 d. persikėlė į trečiojo Italijos diviziono US Latina Calcio klubą ir pasirašė 2,5 m. kontraktą. 2013 m. rugpjūčio pradžioje persikėlė į Parma FC klubą, tačiau iškart buvo išnuomotas Slovėnijos ND Gorica klubui.

Danilevičius yra vienas pagrindinių atakuojančių Lietuvos rinktinės žaidėjų. Jis įmušė pirmąjį įvartį į pasaulio čempionės Italijos vartus atrankinėse varžybose į Europos čempionatą, taip pat mušė įvarčius Farerų salų, Škotijos rinktinėms, o 2007 m. lapkričio 17 d. įmušė įvartį į Ukrainos rinktinės vartus ir tapo rezultatyviausiu visų laikų Lietuvos rinktinės žaidėju.

2017 m. rugsėjo 30 d. buvo išrinktas LFF vadovu. Iškėlė su nusikalstamu pasauliu siejamo Arūno Pukelio pravarde Švinius kandidatūrą į LFF viceprezidento postą. 2020 m. perrinktas antrai kadencijai 71 balsu už, 6 prieš.

Pasiekimai 

 Jupiler lyga: 1996 m.
 Belgijos futbolo supertaurė: 1996 m.
 Slovėnijos futbolo taurė: 2014 m.
 Geriausias Lietuvos futbolininkas: 2006, 2007 m.

Įvarčiai rinktinėje 

Tomas Danilevičius yra rezultatyviausias Lietuvos rinktinės futbolininkas.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Statistika
 Karjera
 Įvartis į italų vartus

Lietuvos futbolininkai
Lietuvos futbolo federacijos prezidentai
Žydrūnas Karčemarskas

Žydrūnas Karčemarskas (g. 1983 m. gegužės 24 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, Lietuvos nacionalinės rinktinės vartininkas.

Rinktinėje įsitvirtino 2004 m. pasitraukus vartininkui Gintarui Staučei. Iki tol atstovavo jaunimo iki 21 m. rinktinei. Suaidė 19 sezonų klubiniame profesionaliame futbole, iš kurių tik du praleido Lietuvoje.

Biografija 
Karjerą pradėjo gimtojo miesto klube „Dainava“. Vėliau persikėlė į Vilnių, kur buvo atsarginiu „Žalgirio“ vartininku. 

2002 m. persikėlė į Maskvos „Dinamo“, bet ten žaidė labai epizodiškai, dažniausiai atstovavo dublerių komandą. 

2010 m. tuometinio Lietuvos rinktinės trenerio José Couceiro pakviestas į Gaziantepspor komandą. Joje Karčemarskas pradžioje buvo atsarginiu vartininku, bet nuo 2010–2011 m. sezono pradžios tapo pagrindiniu vartininku. Vėliau šis klubas bankrutavo ir liko skolingas žaidėjams.

2019 m. rugpjūčio pabaigoje paskelbė nutraukiantis profesionalo karjerą.  suorganizuotos simbolinės karjeros užbaigimo rungtynės tarp Alytaus „Dainavos“ ir Lietuvos futbolo legendų.

Sekmadienio futbolo lygos (SFL) 8x8 pirmenybėse Ž. Karčemarskas 2020 m. atstovavo Valerijaus Mižigurskio komandai „MV Team“ bei muša įvarčius pats.

Rinktinės 
Karčemarskas pasižymėjo puikiu žaidimu nacionalinėje rinktinėje. Ženkliai prisidėjo prie istorinės Lietuvos rinktinės pergalės prieš Čekiją 2010 m., ne tik atrėmęs Milano Barošo 11 m baudinį, bet ir keletą labai pavojingų čekų smūgių į vartus. Rungtyniaudamas už rinktinę Karčemarskas dar yra atrėmęs du 11 m baudinius varžybose prieš Serbiją, bei vieną baudinį varžybose prieš Škotiją. Išsaugojo „sausus“ vartus varžybose su Ispanija, Ukraina, Rumunija ir kt.

10 metų ir 66 rungtynės Lietuvos nacionalinėje rinktinėje.

Laimėjimai 
 Geriausias Lietuvos futbolininkas: 2011, 2012 m.

Taip pat skaitykite 
 Brolis Rolandas Karčemarskas.

Šaltiniai

Nuorodos 
 soccerway.com
 transfermarkt.com
 lietuvosfutbolas.lt
 Karjera

Lietuvos futbolininkai
Niuportas

Niuportas (; ) – miestas bei sritis pietryčių Velse. Įsikūręs prie Usko upės žiočių ir nutolęs 19 km į rytus nuo Kardifo. Trečias pagal dydį Velse. Jame 2011 m. duomenimis gyveno 145 736 gyventojų, su priemiesčiais – 306 844. Miestas formuoja Kardifo–Niuporto metropoliją, kurios populiacija – 1 097 000.

Istorija 
Niuportas nuo viduramžių buvo uostamiestis. Miestas buvo istorinės Monmutšyro srities dalis. 2002 m. suteiktas Niuportui City statusas.

Sportas

Futbolas 
 Newport County AFC
 Newport YMCA AFC
 Lovells Athletic FC

Velso miestai
Velso sritys
Marius Stankevičius

Marius Stankevičius (g. 1981 m. liepos 15 d.) – Lietuvos futbolininkas. Lietuvos nacionalinės rinktinės pagrindinės sudėties gynėjas. Atstovavo Lietuvos jaunimo iki 21 m. rinktinei. Žaidėjas pasižymi sugebėjimu mesti toli kamuolį išsimetant iš už šoninės linijos.

Žaidėjo karjera 
Karjerą pradėjo Panevėžio Ekrane. 2001 m. talentingas gynėjas persikėlė į Italijos Brescia klubą, tačiau ten įsitvirtinti nepavyko. Calcio Brescia Stankevičių paskolino AS Cosenza’i, tačiau ir čia futbolininkas žaidė nedaug. Grįžęs atgal į Brescia gaudavo vis daugiau žaidimo laiko ir tapo vienu svarbesnių klubo žaidėjų. 2008 metais Marius pasirašė 4 metų sutartį su Genujos „Sampdoria“ klubu. Italijos klubas už Stankevičių Brescios klubui sumokėjo 3,5 milijono eurų išpirką.

2010 m. sausio 6 d. iki sezono pabaigos buvo paskolintas Sevilla FC klubui. 2010 m. rugpjūčio 31 d. iki sezono pabaigos buvo išnuomotas Valencia CF klubui, su galimybe išpirkti kontraktą sezono pabaigoje. 2011 m. liepos 11 d. pasirašė trejų metų sutartį su Romos „Lazio“ klubu. 2013/14 m. žaidė Turkijoje atstovaudamas Gaziantepspor klubui.

2014 m. rugpjūčio 11 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Vokietijos Bundesliga Hannover 96 komanda.

Trenerio karjera 
Nuo 2020 m. vasaros lietuvis treniravo Italijos Serie D klubą AC Lumezzane.

Šiuo metu treniruoja Lietuvos U-21 rinktinę.

Lietuvos rinktinė 
Nacionalinėje rinktinėje debiutavo 2001 m. liepą mače prieš Estiją.

Įvarčiai Lietuvos rinktinėje

Pasiekimai 
 LFF taurė (1998, 2000 m.)
 LFF supertaurė (2000 m.)
 Geriausias Lietuvos futbolininkas (2008, 2009 m.)
 Copa del Rey (2010 m.)
 Coppa Italia (2013 m.)

Kita 
 Sūnus Kajus Stankevičius taip pat futbolininkas; 2021 m. atstovavo Dainavos B ekipai.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Futbolinis.lt
 Footballdatabase.com
 National-football-teams.com

Lietuvos futbolininkai
Andrius Skerla

Andrius Skerla (g. 1977 m. balandžio 29 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, treneris. Kitados buvo vienas pagrindinių Lietuvos nacionalinės rinktinės gynėjų, daugiausiai varžybų už Lietuvos rinktinę sužaidęs žaidėjas (iki 2020 m.). Dėl kibios žaidėjo gynybos pramintas „Voru“.

Žaidėjo karjera 

Karjeros pradžia prasidėjo FK Žalgiris ekipoje.

2000 m. birželio pabaigoje persikėlė iš Olandijos į Škotijos Dunfermline Athletic FC klubą, su kuriuo pasirašė trejų metų kontraktą. 2002 m. vasario viduryje pratęsė kontraktą su Škotijos klubu dar trejiems metams. 2005 m. rugpjūčio pabaigoje persikėlė į Rusijos Tomsko „Tom“ klubą, norėdamas žaisti arčiau savo namų. 

2007 m. pasirašė 2 metų kontraktą su „Vėtros“ klubu, tačiau jau birželio pabaigoje pasirodė gandų, kad A. Skerla gali išvykti į užsienį.

2007 m. rugpjūčio pabaigoje gandai pasitvirtino, nes žaidėjo kontraktą perpirko lenkų Kielcų „Koronos“ klubas ir sudarė naują vienerių metų kontraktą su A. Skerla.

2008 m. perėjo į Jagiellonia Białystok.

2012 m. kovo pradžioje pasirašė sutartį su Vilniaus „Žalgirio“ klubu.

Trenerio karjera 
 2017–2019: Lietuvos U-21 rinktinės trenerio asistentas;
 2020 m. įgijo UEFA PRO trenerio licenciją.
 2020: Lietuvos nacionalinės rinktinės trenerio asistentas;
 2020: Lietuvos jaunimo U-15 rinktinės vyr. treneris;
 2021: Kauno FC Hegelmann Litauen vyr. treneris.

FK Žalgiris 
2014 m. sausio pradžioje baigė karjerą ir tapo VMFD „Žalgiris“ vyr. trenerio asistentu. 

2016 m. paskirtas „Žalgirio“ dublerių vyriausiuoju treneriu.

Lietuvos U-21 rinktinė 
Nuo 2017 m. buvo Lietuvos futbolo jaunimo iki 21 metų rinktinės trenerio asistentu.

FC Hegelmann Litauen 
2021 m. tapo A lygos debiutantų FC Hegelmann Litauen vyr. treneriu. Išrinktas geriausiu 2021 m. gegužės mėn. treneriu.

2021 m. išrinktas geriausiu liepos mėn. treneriu.

2022 m. geriausias balandžio mėn. treneris.

Įvarčiai rinktinėje 
 Rinktinės sudėtyje yra įmušęs įvartį į Farerų salų rinktinės vartus. 
 2011 m. spalio 11 d. po rungtynių su Čekija baigė karjerą nacionalinėje rinktinėje.

Pasiekimai 
 Lietuvos taurės laimėtojas
1996/1997 m., 2011/2012 m., 2012/2013 m. su FK Žalgiris Vilnius
 Eredivisie čempionas
1999 m. su PSV Eindhoven
 Lenkijos futbolo taurės laimėtojas
2010 m. su Balstogės „Jagiellonia“
 Lenkijos futbolo supertaurės laimėtojas
2010 m. su Balstogės „Jagiellonia“
 LFF Supertaurės laimėtojas
2013 m. su FK Žalgiris Vilnius
 A Lygos čempionas
2013 m. su FK Žalgiris Vilnius

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 hegelmannsports.lt
 transfermarkt.com
 Andrius Skerla – 90minut.pl
 Andrius Skerla – jagiellonia.neostrada.pl 
 Futbolinis.lt
 National-football-teams.com
 Footballdatabase.com

Lietuvos futbolininkai
Lietuvos futbolo treneriai
Mantas Savėnas

Mantas Savėnas (g. 1982 m. rugpjūčio 27 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, treneris.

Svarbiausias Panevėžio „Ekrano“ atakų lyderis ir kapitonas. 2005 m. sezone įmušė 27 įvarčius ir buvo išrinktas geriausiu A Lygos žaidėju. 2008 m. pradžioje pasirašė 2 metų kontraktą su Novotroitsko „Nosta“. 2009 m. liepos viduryje persikėlė į Novosibirsko „Sibir“ komandą. Ten daugiausia žaidė dublerių komandoje. 2011 m. rugsėjo 28 d. sudarė 1,5 m. kontraktą su Panevėžio „Ekrano“ klubu.

Savėnas atstovavo Lietuvos jaunimo iki 21 m. rinktinei. Žaidė nacionalinėje rinktinėje. Joje debiutavo 2005 m. liepos 17 d. varžybose prieš Latviją.

Laimėjimai 
 2005 m. – geriausias Lietuvoje žaidžiantis futbolininkas
 2005, 2011 m. – A Lygos čempionas
 2006 m. – Lietuvos Supertaurės laimėtojas
 2010 m. – Baltijos taurė

Įvarčiai už rinktinę

Nuorodos 
 Futbolinis.lt
 National-football-teams.com

Lietuvos futbolininkai
Senieji laikai

Senieji laikai – istorinis laikotarpis, apimantis kultūros ir politinių įvykių raidą nuo rašytinių šaltinių atsiradimo (III tūkst. pr. m. e.) iki Viduramžių. Aprėpia senųjų civilizacijų klestėjimo laikotarpį bronzos ir geležies amžiuje.

Senovės istorija nuo maždaug 776 m. pr. m. e. (Senovės Graikijos istorijos pradžia) paprastai vadinama klasikine senove (Antika). Tai iš esmės sutampa su tradicine Romos įkūrimo data 753 m. pr. m. e.

Nors dėl senovės istorijos pabaigos datos diskutuojama, šiuo metu dauguma Vakarų istorikų Europos senovės istorijos pabaiga laiko Vakarų Romos imperijos žlugimo datą – 476 metus.

Šaltiniai
Steve Irwin

Styvas Irvinas (Stephen Robert Irwin; dažnai vadinamas tiesiog Krokodilų gaudytoju, g. 1962 m. vasario 22 d. – m. 2006 m. rugsėjo 4 d.) – garsus Australijos gamtininkas, laukinės gamtos žinovas, aktorius.

Jis išgarsėjo dokumentiniais filmais The Crocodile Hunter („Krokodilų Medžiotojas“), kuriuose gaudydavo krokodilus, gyvates ir įvairius kitus gyvūnus bei aiškindavo gamtos paslaptis. Jam priklausė Australijos Zoologijos sodas Kvinslande. Garsėjo kaip bebaimis gyvūnijos žinovas. Žuvo, kai filmavimų metu nuodingoji raja perdūrė jam krūtinę.

Australijos premjeras John Howard pareiškė, kad Australijai didelė netektis prarasti tokį puikų gamtos žinovą, kuris milijonams suteikdavo džiaugsmą ir pramogą.

Citata 
 I have no fear of losing my life – if I have to save a koala or a crocodile or a kangaroo or a snake, mate, I will save it.;
 „Aš nebijau prarasti savo gyvybės – jei aš turiu apsaugoti koalą ar krokodilą, kengūrą ar gyvatę, bičiuli, aš apsaugosiu.“.
Steve Irwin

Nuorodos 
Oficialus krokodilų gaudytojo puslapis

Australijos asmenybės
Pragaras

Pragaras – kančios ir skausmo vieta, į kurią po mirties turinčios patekti nusidėjėlių sielos. Figūruoja daugelyje tikėjimų.

Literatūroje ir mene pragaras neretai vaizduojamas su dervos katilais ir kitokiais kankinimo atributais.

Apreiškimo Jonui knygoje paminėtas ežeras degantis ugnimi ir siera, tačiau jo nederėtų painioti su vieta, į kurią, krikščionių manymu, po mirties patenka nusidėjėliai. Teologiniu požiūriu, pragaras ir Abraomo prieglobstis yra laikinos vietos, kur numirusieji laukia paskutinio teismo. Po jo, teisieji gyvens Naujojoje Žemėje, nusidėjėliai – ugnies ežere. Pragare, pasak legendų, gyvena raudoni, raguoti velniai. Vietoje jų pėdų – ožkos kanopos, rankose jie nešasi šakes. Jų vadovas, vadas - ypač didelis velnias, Liuciferis.

Žodžio kilmė 

Žodis „pragaras“ kilęs nuo žodžio pragerti  („sugerti, įsiurbti“; plg. „praraja“ kilusi nuo žodžio praryti).

Šaltiniai 

Pomirtinis pasaulis
Religinės sąvokos
Tiesinė algebra

Tiesinė algebra – algebros šaka, nagrinėjanti vektorius, vektorines erdves, tiesines transformacijas ir tiesinių lygčių sistemas. Jos metodai panaudojami abstrakčiojoje algebroje bei funkcionalinėje analizėje.

Pirmasis tiesinės algebros uždavinys buvo tiesinių lygčių sistemų sprendimas. Tam teko įsivesti matricas ir determinantus, o tai savaime sukėlė poreikį turėti vektorines erdves. Dar 1833 m. V. Hamiltonas kompleksinius skaičius vaizdavo kaip taškus plokštumoje. Jis įvedė ir terminą vektorius. Matricų teoriją sukūrė A. Keli. 1844 ir 1862 m. veikaluose H. Grasmanas jau tiria tai, ką šiandien vadintume algebromis – ir tai yra, iš esmės, pirmoji algebrinių sistemų teorija. Vektorinės erdvės aksiomas suformulavo Dž. Peano.

Nuorodos 

 Tiesinės algebros apžvalga  ;
 Tiesinės algebros priemonių rinkinys .
Tomas Tamošauskas

Tomas Tamošauskas (g. 1983 m. gegužės 22 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas. Kviestas ir į Lietuvos nacionalinę rinktinę.

Karjera 
Būdamas penkiolikos metų, Tomas Tamošauskas debiuto Gargždų „Bangoje“ per LFF taurės turnyro rungtynes. 2005 m. vasario pradžioje Kauno klubas išsinuomojo žaidėją iš Maskvos „Dinamo“

Trenerio karjera 
Nuo 2017 m. buvo FK Banga Gargždai treneriu. 2020 m. ši ekipa pateko į A lyga.

Dirbo vyr. treneriu iki 2021 m. birželio 3 d. Jį pakeitė portgalas David Afonso, kuris yra dirbęs su „Bangos“ klubo moterų komanda, o 2021 m. treniravo Banga B ekipą.

Pasiekimai 
 Žaidėjo
 Latvijos lygos laimėtojas: 2009 m.
 Latvijos taurės laimėtojas: 2006 m.
 Baltijos lygos laimėtojas: 2007 m.
 Trenerio
 LFF taurės turnyro finalas (2019 metais);
 Pirmoje lygoje du kartus iškovojo sidabro medalius (2017, 2019);
 Pirmoje lygoje iškovojo bronzos (2018) medalius;
 A lygoje užimta ketvirtoji vieta (2020).

Rinktinės 
 Žaidė Lietuvos jaunimo rinktinėse.
 Yra sužaidęs aštuoniolika rungtynių nacionalinėje rinktinėje. 2003 m. liepos 4 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš latvius.

Įvarčiai rinktinėje

Šaltiniai

Nuorodos 
 Futbolinis.lt
 National-football-teams.com

Lietuvos futbolininkai
Lietuvos futbolo treneriai
Suomijos vyrų futbolo rinktinė

Suomijos vyrų futbolo rinktinė – Suomijai atstovaujanti futbolo komanda. Nedalyvavo neiviename pasaulio čempionate, bet 2021 m. debiutavo Europos čempionate.

Dalyvavimas pasaulio čempionatuose

Dalyvavimas Europos čempionatuose 
 1960 – 1964 – nedalyvavo
 1968 – 2016 – neįveikė atrankos
 2020 – I etapas

Garsiausi žaidėjai 
 Ari Hjelm
 Olli Huttunen
 Antti Niemi
 Sami Hyypiä
 Mikael Forssell
 Mika-Matti Paatelainen
 Juhani Peltonen
 Pasi Rautiainen
 Aulis Rytkönen
 Alexei Eremenko
 Antti Sumiala
 Simo Valakari
 Jari Litmanen
 Mika Väyrynen
 Teemu Pukki

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Europos vyrų futbolo rinktinės
Suomijos futbolas
Suomijos sporto rinktinės
Savičiūnai (Anykščiai)

Savičiūnai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės rytus nuo Svėdasų.

Istorija 

XVIII–XX a. čia buvo Savičiūnų dvaras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės
Savičiūnai (Zarasai)

Savičiūnai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Degučių. Vietovė kalvota ir miškinga, yra Salinio (2,2 ha) ir Žiežulinio (3,1 ha) ežerai, kapinės, Krakynės miško holokausto vieta.

Istorija 

Vietovė kaip Vencavų dvaro padalinys, pirmą kartą paminėta 1611 m. Savičiūnus su 208 ha žemės 1849 m. nupirko laisvieji valstiečiai broliai Napaleonas, Silvestras ir Zigmantas Laurinavičiai bei jų sesuo Anastasija Zoštautienė. 1949 m. kovo 28 d. į Sibirą buvo ištremti Česlovas Laurinavičius ir Zigmantas Laurinavičius su šeimomis. Paleisti iš tremties emigravo į Lenkiją.

Gyventojai

Žymūs žmonės 

Kaime gimė ir augo:
 dailininkas ir spaudos darbuotojas Leonas Kontrimavičius (1910–2001),
 teisininkas, romano „Be druskos“ autorius Povilas Laurinavičius (1919–1988),
 teisininkas, visuomenės veikėjas, Lietuvos laikinosios vyriausybės 1941 m. teisingumo ministras Mečislovas Mackevičius (1906–2003),
 pulkininkas, tarybinių dalinių komisaras Bronislovas Mažeika (1902–1954).

Šaltiniai 

 Vytautas Indrašius. „Antalieptės kraštas“, 2009, dalis II, psl.342-355.

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Daukšviečiai

Daukšviečiai (arba Daugšviečiai) – buvęs kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Švėkšnos, tarp kelių Švėkšna-Ž. Naumiestis ir Švėkšna-Šyliai, dešiniajame Žvelesio upelio krante. Ribojosi su Stankiškių, Žiogų, Nautiltės, Pūzraviečių, Meiželių ir Razmų kaimais.

Istorija 

Daukšviečiai minimi 1644 m. Švėkšnos dvaro inventoriuje. Gyveno 3 šeimos. 1695 m. – 5 šeimos.

Nuo 1820 m. priklausė Vilkėno dvarui. 1880–1882 m., vykęs dvaro žemių atribojimas nuo kaimo, sukėlė ginčus su Vilkėno dvaro savininku grafu Aleksandru Plateriu.

Daukšviečiuose rastas akmuo su iškaltais dubenimis, o lauke, vadintame Ragokalniu, iškasama medžio anglių.

1923 m. kaime buvo 5 ūkiai, 36 gyventojai. Sovietmečiu kaimas sunyko.

Gyventojai

Šaltiniai 

 A. Rugytė. Švėkšna. Čikaga. 1974.

Panaikintos Šilutės rajono savivaldybės gyvenvietės
Betrideildin

Betrideildin – Farerų salų aukščiausioji futbolo lyga, kurioje žaidžia 10 stipriausių šalies futbolo klubų komandų.

Istorija 

Lyga įkurta 1942 m,, buvo atkurta kelis kartus, bei ne kartą keitė pavadinimus.

Nuo 1993 metų lygos komandos dalyvauja Europinėse klubų varžybose – čempionai atstovauja Farerų salas UEFA Čempionų lygoje.

Antrosios, trečiosios, ketvirtosios vietų laimėtojai – UEFA taurės varžybose.

Betrideildin (nuo 2018 m.), o ankstesniais metais vadinta Formuladeildin. (Iki 1975 m. Meistaradeildin, 1975–2004 m. 1. deild)

Komandos 
 Klaksvikar ÍF – 2022 m. čempionai.

Dalyviai 2022 m.

Prizininkai

Taip pat skaitykite

Nuorodos 
 RSSSF: čempionai
 RSSSF: lentelės
 Foot.dk archyvas
 SOCCERWAY

Farerų futbolo varžybos
UEFA šalių pirmenybės
Campeonato Brasileiro

Campeonato Brasileiro (Brasileirão) – Brazilijos didžiausias nacionalinis futbolo čempionatas, organizuojamas Brazilijos futbolo konfederacijos (Confederação Brasileira de Futebol). Brazilų futbolo klubai varžosi ir kitose šalies, valstijų bei regioninėse Brazilijos futbolo sistemos varžybose.

Lyga įkurta 1971 metais, sujungiant anksčiau organizuotas Taça Brasil ir Torneio Roberto Gomes Pedrosa varžybas. Varžybas sudaro trys divizionai:
 Campeonato Brasileiro Série A
 Campeonato Brasileiro Série B
 Campeonato Brasileiro Série C

Série A žaidžia 20 klubų, iš kurių 4 po kiekvieno sezono iškrenta į Série B, juos pakeičia 4 stipriausios Série komandos. Série C žaidžia 64 klubų komandų, 4 iškritusios iš Série B bei visų valstijų deleguotos komandos.

Amerikos futbolo lygos
Brazilijos futbolo varžybos
Kauno I dekanatas

Kauno I dekanatas priklauso Kauno arkivyskupijai, yra Kauno mieste, dešiniajame Nemuno krante (kairiajame krante esančios bažnyčios priklauso Vilkaviškio vyskupijai).

Dekanatui priklausančios bažnyčios:

 Šv. apašt. Petro ir Povilo arkikatedra bazilika (Senamiesčio)
 Šv. Antano Paduviečio (Naujamiesčio)
 Šv. Gertrūdos (Marijonų)
 Šv. Mikalojaus (Benediktinių)
 Šv. arkangelo Mykolo (Įgulos)
 Šv. Pranciškaus Ksavero (Jėzuitų)
 Šv. Kryžiaus (Karmelitų)
 Pal. arkivyskupo Jurgio Matulaičio (Eigulių)
 Pal.Jono Pauliaus II koplyčia
 Švč. M. Marijos Rožančiaus Karalienės (Palemono)
 Švč. M. Marijos Apsilankymo pas Elzbietą (Pažaislio)
 Švenčiausiosios Trejybės (Seminarijos)
 Šv. Vincento Pauliečio (Petrašiūnų)
 Švč. Jėzaus Širdies (Šančių)
 Šventosios Dvasios (Šilainių)
 Gerojo Ganytojo (Dainavos)
 Šv. Juozapo (Vilijampolės)
 Švč. M. Marijos Ėmimo į Dangų (Vytauto Didžiojo)
 Kristaus Prisikėlimo (Žaliakalnio)
 Mažoji Kristaus Prisikėlimo bažnyčia (Žaliakalnio)

Nuorodos 
 Dekanato svetainė

Kauno arkivyskupijos dekanatai
Kauno II dekanatas

Kauno II dekanatas priklauso Kauno arkivyskupijai. Jam priklauso bažnyčios, esančios į šiaurę nuo Kauno miesto:

 Babtų Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
 Čekiškės Švč. Trejybės bažnyčia
 Domeikavos Lietuvos kankinių bažnyčia
 Karmėlavos Šv. Onos bažnyčia
 Kulautuvos Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia
 Lapių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
 Muniškių Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia
 Panevėžiuko Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia
 Paštuvos Šv. Barboros bažnyčia
 Raudondvario Šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia
 Rumšiškių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
 Vandžiogalos Švč. Trejybės bažnyčia
 Vilkijos Šv. Jurgio bažnyčia

Nuorodos 
 Dekanato svetainė

Kauno arkivyskupijos dekanatai
Jonavos dekanatas

Jonavos dekanatas priklauso Kauno arkivyskupijai. Priklausančios bažnyčios:

 Bukonių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
 Jonavos Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia
 Jonavos Šv. apaštalo Jono bažnyčia
 Juciūnų koplyčia
 Kulvos Švč. Mergelės Marijos bažnyčia
 Panoterių Šv. Kryžiaus Atradimo bažnyčia
 Ruklos Šv. Dvasios bažnyčia
 Skarulių Šv. Onos bažnyčia
 Upninkų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
 Žeimių Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčia

Nuorodos 
 Dekanato svetainė

Kauno arkivyskupijos dekanatai
Jurbarko dekanatas

Jurbarko dekanatas priklauso Kauno arkivyskupijai. Jam priklauso šios bažnyčios:

 Eržvilko Šv. Jurgio bažnyčia
 Girdžių Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia
 Juodaičių Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia
 Jurbarko Švč. Trejybės bažnyčia
 Raudonės Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia
 Seredžiaus Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
 Skirsnemunės Šv. Jurgio bažnyčia
 Stakių Šv. Antano Paduviečio bažnyčia
 Šimkaičių Šv. vyskupo Martyno bažnyčia
 Vadžgirio Šv. Juozapo bažnyčia
 Veliuonos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
 Vertimų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

Nuorodos 
 Dekanato svetainė

Kauno arkivyskupijos dekanatai
Kėdainių dekanatas

Kėdainių dekanatas priklauso Kauno arkivyskupijai. Jam priklauso šios bažnyčios:

 Apytalaukio Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
 Dotnuvos Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčia
 Gudžiūnų Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia
 Josvainių Visų Šventųjų bažnyčia
 Kėdainių Šv. Jurgio bažnyčia
 Kėdainių Šv. Juozapo bažnyčia
 Krakių Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia
 Labūnavos Dievo Apvaizdos bažnyčia
 Lančiūnavos Šv. Kazimiero bažnyčia
 Paberžės Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia
 Pagirių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia
 Pajieslio Švč. Mergelės Marijos, Liūdinčiųjų Guodėjos, bažnyčia
 Pernaravos Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia
 Surviliškio Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia
 Šaravų Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia
 Šėtos Švč. Trejybės bažnyčia
 Šlapaberžės Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia
 Šventybrasčio Kristaus Atsimainymo bažnyčia

Nuorodos 
 Dekanato svetainė

Kauno arkivyskupijos dekanatai
Raseinių dekanatas

Raseinių dekanatas priklauso Kauno arkivyskupijai. Jam priklauso šios bažnyčios:

 Alėjų Švč. Trejybės bažnyčia
 Ariogalos Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
 Betygalos Šv. Mikalojaus bažnyčia
 Butkiškės Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
 Girkalnio Šv. Jurgio bažnyčia
 Kalnujų Šv. Viktoro bažnyčia
 Lesčių Dievo Apvaizdos bažnyčia
 Lyduvėnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia
 Milašaičių Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia
 Paliepių Šv. Kryžiaus bažnyčia
 Paupio Šv. Šeimos - Jėzaus, Marijos ir Juozapo bažnyčia
 Raseinių Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
 Šiluvos Švč. Mergelės Marijos Gimimo bazilika
 Ugionių Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
 Viduklės Šv. Kryžiaus bažnyčia
 Vosiliškio Šv. Juozapo bažnyčia
 Žaiginio Šv. Antano Paduviečio bažnyčia

Nuorodos 
 Dekanato svetainė

Kauno arkivyskupijos dekanatai
Joniškio dekanatas

Joniškio dekanatas priklauso Šiaulių vyskupijai. Priklausančios bažnyčios:

 Gasčiūnų Šv. Stanislovo Kostkos bažnyčia
 Joniškio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
 Juodeikių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
 Kriukų Šv. Lauryno bažnyčia
 Rudiškių Šv. apaštalų Pilypo ir Jokūbo bažnyčia
 Skaistgirio Šv. Jurgio bažnyčia
 Žagarės I Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
 Žagarės II Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
 Žukančių Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia

Nuorodos 
 Dekanato svetainė

Šiaulių vyskupijos dekanatai
Kelmės dekanatas

Kelmės dekanatas priklauso Šiaulių vyskupijai. Priklausančios bažnyčios:

 Karklėnų Šv. apaštalo Baltramiejaus bažnyčia
 Kelmės Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
 Kiaunorių Šv. Juozapo bažnyčia
 Kolainių Švč. Mergelės Marijos, Karmelio kalno karalienės bažnyčia
 Kražių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia
 Liolių Šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia
 Maironių Švč. Mergelės Marijos bažnyčia
 Pakražančio Švč. Mergelės Marijos bažnyčia
 Pašilės Šv. Jurgio bažnyčia
 Stulgių Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia
 Šaukėnų Švč. Trejybės bažnyčia
 Tytuvėnų Švč. Mergelės Marijos bažnyčia
 Užvenčio Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia
 Vaiguvos Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
 Vidsodžio Šv. Antano Paduviečio bažnyčia
 Žalpių Šv. Benedikto bažnyčia

Literatūra 
 Dalia Klajumienė. Kelmės dekanato bažnyčios ir vienuolynai. - V.: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2008. - 326 p. ISBN 978-9955-854-12-8
 Alfonsas Motuzas. Kelmės krašto katalikiška etninė kultūra. - K.: Vytauto Didžiojo universiteto leidykla, 2007. - 343 [1] p. ISBN 978-9955-12-218-0

Nuorodos 
 Dekanato svetainė

Šiaulių vyskupijos dekanatai
Pakruojo dekanatas

Pakruojo dekanatas priklauso Šiaulių vyskupijai. Priklausančios bažnyčios:

 Klovainių Švč. Trejybės bažnyčia
 Lauksodžio Šv. Aloyzo bažnyčia
 Lygumų Švč. Trejybės bažnyčia
 Linkuvos Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia
 Pakruojo Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
 Pamūšio Šv. Antano Paduviečio bažnyčia
 Pašvitinio Švč. Trejybės bažnyčia
 Rozalimo Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia
 Stačiūnų Šv. Lauryno bažnyčia
 Žeimelio Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia

Nuorodos 
 Dekanato svetainė

Šiaulių vyskupijos dekanatai
Stačiakampis

Stačiakampis – lygiagretainis, kuris turi statųjį kampą.

Stačiakampis žymimas keturiomis didžiosiomis lotynų abėcėlės raidėmis – savo viršūnių pavadinimais (1 pav.).

Stačiakampio, kaip ir visų lygiagretainių priešingosios kraštinės yra lygios (AB = CD = b ir AD = BC = a) ir lygiagrečios (AB || CD, o AD || BC). Ilgesnioji stačiakampio kraštinė vadinama jo ilgiu, o trumpesnioji – pločiu.

Iš visų stačiakampių išskiriami kvadratai.

Stačiakampio savybės 

Stačiakampis turi ne tik visas lygiagretainių savybes, bet ir tik jam būdingų savybių:
 Stačiakampio visi kampai yra statieji.

 Stačiakampio įstrižainės lygios.

Stačiakampio požymis 

Stačiakampio požymis nusako, kaip išskirti stačiakampį iš kitų lygiagretainių.
 Lygiagretainis, kurio įstrižainės lygios, yra stačiakampis.

Stačiakampio perimetras ir plotas 
Stačiakampio perimetras yra lygus ilgio ir pločio sumai, padaugintai iš dviejų (P = 2(a + b)).
Stačiakampio ribojamą plotą galima rasti jo ilgį dauginant iš pločio
(S = ab) arba pagal šiek tiek modifikuotą keturkampių ploto formulę: 

Čia d – bet kuri iš stačiakampio įstrižainių, φ – kampas tarp įstrižainių.

Keturkampiai
Elementariosios figūros
Keturkampis

Keturkampis –- geometrinė figūra, sudaryta iš keturių taškų ir keturių nuosekliai juos jungiančių atkarpų. Bet kurie trys iš tų taškų negali būti išsidėstę vienoje tiesėje, o juos jungiančios atkarpos negali kirstis. Tuos keturis taškus vadiname keturkampio viršūnėmis, o juos jungiančias atkarpas – keturkampio kraštinėmis.

Keturkampis žymimas keturiomis didžiosiomis raidėmis, savo viršūnių pavadinimais (pavyzdžiui, 1 pav. pavaizduotas keturkampis ABCD).

Keturkampio viršūnės, priklausančios tai pačiai kraštinei, vadinamos gretimomis viršūnėmis, o viršūnės, nepriklausančios tai pačiai kraštinei, vadinamos priešingomis viršūnėmis. Keturkampio kraštinės, išeinančios iš tos pačios viršūnės, vadinamos gretimomis kraštinėmis, o kraštinės, neturinčios bendros viršūnės, vadinamos priešingomis kraštinėmis.

Keturkampis turi keturis kampus, kurių laipsninių matų suma lygi 360° arba 2π radianų

Atkarpos, jungiančios priešingas keturkampio viršūnes, vadinamos keturkampio įstrižainėmis. Visi keturkampiai turi dvi įstrižaines. (1 pav. pavaizduoto keturkampio įstrižainės yra AC ir BD.)

Keturkampio apribota plokštumos dalis vadinama keturkampio vidumi, o kita dalis – keturkampio išore.

Keturkampiai yra skirstomi į iškiliuosius ir neiškiliuosius.
Keturkampiai, kurių abi įstrižainės yra keturkampių viduje, yra iškilieji. Neiškilieji keturkampiai šia savybe nepasižymi.

Geometrijoje dažniau nagrinėjami iškilieji keturkampiai. Pastarieji dar yra skirstomi į lygiagretinius, trapecijas.

Jei a, b, c ir d yra kraštinės betkokio keturkampio, o  ir  - keturkampio įstrižainės, tai

čia m yra ilgis tiesės jungiančios keturkampio įžambinių vidurio taškus.

Plotas į apskritimą įbrėžto keturkampio su kraštinėmis a, b, c, d yra lygus (įbrėžti keturkampį galima, kai jo priešingų kampų suma lygi 180 laipsnių):

čia 

Plotas bet kokio iškilojo keturkampio lygus:

čia  ir  yra keturkampio įstrižainės, o  yra smailus kampas tarp keturkampio įstrižainių.

Į keturkampį galima įbrėžti apskritimą tik tada, kai  Čia kraštinės a yra priešais kraštinę c. Ir kraštinė b yra priešais kraštinę d.

Aplink keturkampį galimą apibrėžti apskritimą tik tada, kai  Čia kampas  yra priešais kampą . O kampas  yra priešais kampą  

Į apskritimą įbrėžtam keturkampiui . Čia kraštinė a yra priešais kraštinė c. Kraštinė b yra priešais kraštinė d. Įbrėžto į apskritimą keturkampio įžambinės yra  ir .
Jonas Matulevičius (1957)

Jonas Matulevičius (g. 1957 m. kovo 4 d. Smalininkuose, Lazdijų rajonas) – Lietuvos ir Lazdijų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1964 m. pradėjo lankyti Gudeliškės pradinę mokyklą, ją baigęs 1968 metais tęsė mokslą Krosnos vidurinėje mokykloje. 1972 m. baigęs aštuonias klases įstojo į Kauno A. Kvedaro miškų ūkio technikumą, jį baigė 1976 m. ir įgijo miško techniko specialybę. 1988 m. neakivaizdiniu būdu baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją ir įgijo inžinieriaus – miškininko specialybę.

1976 m. Kapčiamiesčio sakinimo ruožo meistras. 1976 m. gegužės mėn. pašauktas į Tarybinę armiją. Atlikęs privalomąją karinę tarnybą 1978 m. grįžo į gimtąjį rajoną ir pradėjo dirbti miškininku Lazdijų rajono Garbės ženklo ordino Kirsnos kolūkyje. 1983 m. paskirtas valstybiniu gamtos apsaugos inspektoriumi Lazdijų rajonui. 1993 m. Lazdijų muitinės Kovos su kontrabanda skyriaus darbuotojas. 1997 m. UAB „Fregija“ Lazdijų filialo direktorius. 2000–2003 m. Lazdijų rajono savivaldybės meras. 2003 m. UAB „Reima“ vadybininkas.

1999 m. Najosios sąjungos, nuo 2002 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) narys, Lazdijų rajono skyriaus pirmininkas.

2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Lazdijų rajono savivaldybės tarybos narys.  Taip pat užaugino tris vaikus Raimondą, Eglę ir Rytį. Šiuo metu ūkininkauja savo gimtojoje tėviškėje, plėsdamas ūkį.

|-

Šaltiniai 

Lazdijų politikai
Lazdijų merai
Lietuvos miškininkai
Artūras Margelis

Artūras Margelis (g. 1965 m. spalio 14 d. Vartuose, Lazdijų rajonas) – Lietuvos ir Lazdijų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1983 m. baigė Krosnos vidurinę mokyklą, studijavo Vilniaus pedagoginiame institute, Aleksandro Stulginskio universitete baigė Žemės ūkio technologijos ir vadybos studijų programą.

1997–2000 m. ir 2007–2019 m. Lazdijų rajono savivaldybės meras, 2003–2007 m. Lazdijų rajono savivaldybės mero pavaduotojas. Lietuvos savivaldybių asociacijos tarybos narys.

1993–2017 m. Tėvynės sąjungos narys, 1997–2017 m. partijos Lazdijų skyriaus pirmininkas. Nuo 2017 m. nepartinio judėjimo „Pirmyn! Kartu mes galime“ pirmininkas.

Nuo 1995 m. Lazdijų rajono savivaldybės tarybos narys. 

Tautinių šokių kolektyvo „Lazdija“ narys. Žmona Lina, vaikai Rūta, Domantas.

|-

Šaltiniai 

Lazdijų politikai
Lazdijų merai
Algis Žvaliauskas

Algis Žvaliauskas (g. 1955 m. gruodžio 18 d. Mackiuose, Prienų rajonas) – Lietuvos ir Marijampolės savivaldybės politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija 
1974 m. baigė Balbieriškio vidurinę mokyklą, 1979 m. – Vilniaus inžinerinį statybos institutą, geodezininkas. Socialinių mokslų daktaras.

1979 m. Kapsuko 7-osios mechanizacijos valdybos inžinierius geodezininkas, 1980 m. darbų vykdytojas. 1992 m. – individualios įmonės direktorius. 1993 m. – Marijampolės miesto valdybos Ekonomikos skyriaus vyriausiasis inžinierius. 1993–1995 m. Marijampolės miesto meras, 1995–1996 m. Marijampolės miesto savivaldybės meras. 1996–2000 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys, 1996–1998 m. Lietuvos Respublikos susisiekimo ministras. 2001–2003 m. AB „Marijampolės pieno konservai“ direktorius. Nuo 2003 m. – UAB „Marijampolės statyba“ direktorius, IĮ „Strampas“ projektų vadovas. 2011–2012 m. Marijampolės savivaldybės mero pirmasis pavaduotojas. 2014–2016 m. Lietuvos Respublikos susisiekimo viceministras. Nuo 2017 m. Marijampolės kolegijos dėstytojas.

1990–1995 m. Marijampolės miesto tarybos deputatas, 1995–1996 m. Marijampolės miesto savivaldybės tarybos narys, 2003-2007 m. ir nuo 2011 m. Marijampolės savivaldybės tarybos narys. 

1983 m. TSKP, 1993 m. Tėvynės sąjungos, 1999 m. Nuosaikiųjų konservatorių partijos, 2000 m. Krikščionių konservatorių socialinės sąjungos, 2010 m. Krikščionių partijos narys.

1998 m. Lietuvos moterų krepšinio A lygos prezidentas. Žmona Rima, sūnus Donatas, dukterys – Ieva ir Sigita. .

|-

Šaltiniai 

Marijampolės merai
Lietuvos susisiekimo ministrai
Lietuvos inžinieriai
Vilhelmas Džiugelis

Vilhelmas Džiugelis (g. 1955 m. birželio 25 d. Vilniuje) – gydytojas, Lietuvos ir Mažeikių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1972 m. baigė Vilniaus 21-ąją vidurinę mokyklą. 1979 m. baigė Vilniaus valstybinio universiteto Medicinos fakultetą. Internatūrą atliko Respublikinėje vaikų ligoninėje. Tobulinosi Vilniaus universiteto bazėje, baigė Sveikatos priežiūros vadybos kursus, Austrijos rinkos plėtros instituto vadybininkų kursus.

1980 m. Mažeikių rajono centrinės ligoninės gydytojas pediatras, Infekcinių ligų skyriaus vedėjas. 1988 m. Vilniaus respublikinės vaikų klinikinės ligoninės skyriaus vedėjas. 1989 m. grįžo į Mažeikius, 1995 m. Mažeikių rajono savivaldybės gydytojas, 1997 m. poliklinikos direktorius. 1999 m. Mažeikių ligoninės vyriausias gydytojas. 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. Mažeikių rajono savivaldybės meras.

1999 m. Nuosaikiųjų konservatorių sąjungos, nuo 2000 m. Krikščionių konservatorių socialinės sąjungos narys. Po 2007 m. savivaldybių tarybų rinkimų Tėvynės Sąjungos narys.

1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys (Vilhelmo Džiugelio jungtinė lyderių koalicija „Mums rūpi Mažeikių kraštas“). 

1997–2003 m. Mažeikių Raudonojo kryžiaus draugijos pirmininkas. Pirmoji žmona Sigutė, 2004 m. išsituokė, antroji Ramunė. Vaikai Jonas, Vilius.

Šaltiniai 

Lietuvos gydytojai
Mažeikių merai
Salatas

Salat (, kitaip Salāh) – musulmonų malda, kurią visi musulmonai privalo atlikti penkis kartus per parą, atsisukę į Mekos pusę.

 * pagal Imam Abu Hanifa, Asr prasideda tada kai objektų šešėlis tampa dvigubai didesnis už patį obektą.

Salat maldos tikslai:
 jausti baimę musulmono širdyje (dėl nusižengimo Šariah įstatymams)
 padaryti musulmono širdį paklusnią ir nusižeminančią Dievo komandoms
 sustiprinti tikėjimą

Nuorodos 
 viskas apie maldą lietuviškai 

Islamas
Vidmantas Macevičius

Vidmantas Macevičius (g. 1956 m. liepos 5 d. Intoje, Komių autonominė respublika) – energetikas, Lietuvos ir Mažeikių rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 

Baigė Kauno politechnikos institutą, įgijo inžinieriaus elektriko kvalifikaciją.

1979–1981 m. Mažeikių elektrinės budintysis elektromonteris, 1981–1983 m. elektrinės pamainos viršininkas, 1983–1990 m. chemijos cecho viršininkas, 1989–1990 m. elektrinės direktoriaus pavaduotojas, 1990–2000 m. direktorius. 1999 m. AB Mažeikių nafta generalinis direktorius.

2000–2003 m. ir nuo 2019 m. Mažeikių rajono savivaldybės meras. 2003–2004 m. AB Rytų skirstomieji tinklai Panevėžio elektros tinklų filialo direktorius, 2004–2010 m. Panevėžio regiono direktorius. 2010–2014 m. UAB „Kurana“ vykdantysis direktorius, 2014 m. UAB „EKO TERMO“ direktorius. 

2015–2019 m. energetikos viceministras.

2000–2003 m. ir nuo 2019 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys.

1999–2003 m. buvo Naujosios sąjungos narys. 1999–2003 m. Mažeikių skyriaus pirmininkas.

Visuomeninė veikla 

1989–1990 m. Mažeikių karatė klubo „Vytis“ pirmasis prezidentas. 

2004–2011 m. Panevėžio aeroklubo tarybos pirmininkas, turi piloto licenciją.

Šeima 

Sutuoktinė Irena. Vaikai Vaidotas, Asta, Ugnė.

Šaltiniai 

Lietuvos energetikai
Mažeikių merai
Mažeikių politikai
Lietuvos politikai
Lietuvos energetikos viceministrai
Nestoriečiai

Nestoriečiai – žmonės, tikėję Konstantinopolio patriarcho Nestorijaus (386–451) doktrina, kad Kristus egzistavo dviejuose asmenyse – kaip žmogus ir kaip Dievo Sūnus. Šią doktriną pasmerkė Efezo susirinkimas.

Krikščionybės istorija
Krikščioniški judėjimai
Radviliškio dekanatas

Radviliškio dekanatas priklauso Šiaulių vyskupijai. Priklausančios bažnyčios:

 Baisogalos Švč. Trejybės bažnyčia
 Dambavos Dievo Apvaizdos bažnyčia
 Dapšionių Dievo Apvaizdos bažnyčia
 Grinkiškio Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia
 Kurų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia
 Palonų Dievo Apvaizdos bažnyčia
 Pašušvio Visų Šventųjų bažnyčia
 Pociūnėlių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
 Polekėlės Švč. Mergelės Marijos Širdies bažnyčia
 Radviliškio Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčia
 Sidabravo Švč. Trejybės bažnyčia
 Šaukoto Švč. Trejybės bažnyčia
 Šeduvos Šv. Kryžiaus Atradimo bažnyčia
 Šiaulėnų Šv. Onos bažnyčia
 Vadaktų Švč. Mergelės Marijos bažnyčia

Nuorodos 
 Dekanato svetainė

Šiaulių vyskupijos dekanatai
Šiaulių dekanatas

Šiaulių dekanatas priklauso Šiaulių vyskupijai. Priklausančios bažnyčios:

 Aukštelkės Šv. Antano Paduviečio bažnyčia
 Bazilionų Šv. Bazilijaus Didžiojo bažnyčia
 Gruzdžių Švč. Trejybės bažnyčia
 Juozapavos Šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia
 Kairių Švč. Mergelės Marijos, Belaisvių Vaduotojos, bažnyčia
 Kuršėnų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
 Kurtuvėnų Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia
 Kužių Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčia
 Meškuičių Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia
 Micaičių Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia
 Pakapės Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
 Raudėnų Šv. apaštalo Baltramiejaus bažnyčia
 Rėkyvos Šv. Juozapo Darbininko bažnyčia
 Šakynos Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
 Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus katedra
 Šiaulių Šv. Ignaco Lojolos bažnyčia
 Šiaulių Šv. Jurgio bažnyčia
 Šiaulių Švč. M. Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia
 Šiupylių Šv. Aloyzo bažnyčia
 Varputėnų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia
 Žarėnų Šv. Mikalojaus bažnyčia

Nuorodos 
 Dekanato svetainė

Šiaulių vyskupijos dekanatai
Sporting CP

Sporting CP – Portugalijos sporto klubas, garsiausias savo futbolo skyriumi – klubo futbolo komanda yra viena iš trijų stipriausių Portugalijos komandų.

Istorija 
1902 m. įkurtas Sport Club de Belas klubas, o 1904 m. Campo Grande Sporting Club, kurie 1906 m. susijungė į Sporting Clube de Portugal.

Komandoje yra žaidę daug garsių žaidėjų – Luís Figo, Cristiano Ronaldo, Peter Schmeichel, Fernando Peyroteo, Pedro Barbosa ir kiti.

Apranga 
Sportinės aprangos pokyčiai
 Namuose žaidžia žalia balta juoda apranga.

Pasiekimai 
 Oficialiai pirmuoju čempionatu laikomos 1934/1935 m. pirmenybės.
 Lisabonos „Sporting“ 19 čempiono titulų.

 Lotynų taurės finalininkas (1949 m.)

Sezonai

Portugalijos pirmenybės 

|}

Kitos sporto šakos 

Kitų sportų skyrių pasiekimai:
 tinklinio komanda 19 kartų tapo šalies čempionais, 12 kartų iškovojo Portugalijos taurę;
 salės futbolo komanda 6 kartus tapo šalies čempionais, iškovojo 1 šalies taurę;
 lengvosios atletikos, plaukimo, stalo teniso, bilijardo, gimnastikos, bokso ir kituose skyriuose iškovota šalies bei Europos pirmenybių medalių

Išnašos

Nuorodos 

 Oficiali klubo svetainė:
 Facebook paskyra
 Twitter paskyra
 ESPN (naujienos, rezultatai)
 SOCCERWAY
 Transfermarkt
 YouTube kanalas
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrų istorija)

Portugalijos futbolo klubai
Lisabona
AS Roma

Romos AS – Italijos futbolo klubas iš Romos.

Istorija 

1927 metais fašistinis režimas nusprendė sujungti keturis Romos klubus į vieną ir panaudoti naują stiprų klubą propagandos tikslais. Tačiau SS Lazio klubo valdžia atsisakė susijungti, todėl sujungti tik trys klubai – SS Alba-Audace Roma, Fortitudo-Pro Roma SGS ir Roman FC, sudarant vieną AS Roma klubą.

1929–1930 metų sezone klubo komanda jau dalyvavo Italijos čempionate, o 1942 metais laimėjo pirmą čempionų titulą. Nuo 1929 metų komanda tik vieną sezoną (1951–1952 m.) žaidė žemesnėje lygoje.

2022 m. gegužės 25 d. komanda tapo UEFA Europos konferencijų lygos čempione, finale 1–0 nugalėjusi „Feyenoord Rotterdam“ ekipą.

Spalvinė gama

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Sudėtis 

2022 m. liepos 18 d.

Treneriai

Lietuviai 
 Tomas Švedkauskas, vartininkas, 2012–2017

Nuorodos 
 http://www.asromacalcio.it

Šaltiniai 

Romos sportas
Roma
Vatikano vėliava

Vatikano vėliava – kvadrato formos audeklas padalintas į dvi vienodas vertikalias juostas: geltoną ir baltą. Ant baltos juostos – Popiežiaus emblema – Popiežiaus mitra ir du sukryžiuoti raktai (auksinis ir sidabrinis) perrišti raudona juosta.

Vėliava adaptuota 1929 m. birželio 7 d.

Viena iš dviejų valstybinių vėliavų (dar Šveicarijos vėliava), kurios visos kraštinės yra lygios (kvadratas).

Valstybinės vėliavos
Vatikano atributika
Hamburger SV

Hamburgo SV – Vokietijos futbolo klubas iš Hamburgo, vienas seniausių ir žinomiausių Vokietijos futbolo klubų, nuo 1919 m. žaidžiantis aukščiausiose šalies lygose.

Istorija 

1963 m. klubas tapo vienu iš Bundeslygos įkūrėjų ir ilgą laiką buvo vieninteliu klubu, kuris žaidė Bundeslygoje be pertraukų nuo pat jos įkūrimo. 2017/18 m. Bundeslygoje liko 17 vietoje ir iškrito iš elito diviziono.

Aprangos ir jų pokyčiai 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose žaidžia balta apranga.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Lietuviai 
 Valdas Ivanauskas, puolėjas 1993–1997

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE

Hamburgas
Hamburg
Užugirio dvaras

Užugirio dvaras – dvaras, esantis prie Lėno  ežero, šalia buvusio Užulėnio palivarko, kuris anksčiau priklausė dvarui.

Pirmojo Lietuvos Respublikos Prezidento Antano Smetonos dvaras, netoli jo gimtinės Užulėnyje.

Nuorodos
 Dvaro nuotraukos 

Ukmergės rajono dvarai
Spaniš Taunas

Spaniš Taunas (; „ispanų miestas“) – miestas Jamaikoje, XVI–XIX a. šalies sostinė ir kultūrinis centras. Sent Katerinos apylinkės administracinis centras. 131,5 tūkst. gyventojų (2001 m.).

Istorija 
Ispanų gyvenvietę Villa de la Vega įkūrė gubernatorius Francisco de Garay 1534 m., kaip kolonijos sostinę. Vėliau ji buvo vadinama Santiago de la Vega. Vietiniai Taino gyveno toje teritorijoje jau maždaug tūkstantmetį, bet tai buvo pirmoji europiečių gyvenvietė salos pietuose. Kai 1655 m. Jamaiką užkariavo Anglija, sostinę pervadino Spaniš Taunu. Kadangi mūšių metu miestas smarkiai nukentėjo, didelę dalį administracinės veiklos perėmė Port Rojalis ir Anglijos viešpatavimo pradžioje tapo neoficialia sostine. Iki 1692 m., kai Port Rojalį nusiaubė žemės drebėjimas, Spaniš Taunas buvo atstatytas ir vėl perėmė sostinės funkcijas.

Po 1692 m. žemės drebėjimo buvo įkurtas Kingstonas, kuris tučtuojau tapo klestinčios Port Rojalio prekybos paveldėtoju, kadangi buvo įsikūręs prie to paties uosto. Salos viduje esantis Spanish Town liko sostine iki 1872 m., kai kolonijos sostas buvo perkeltas į Kingstoną.

Miesto centre stovi keletas Regentystės laikų pastatų, tarp jų Rodnio paminklas ir Senųjų Karaliaus Rūmų, iki 1872 m. buvusių gubernatoriaus rezidencija, fasadas. Spaniš Taune yra seniausia anglikonų bažnyčia už Anglijos ribų.

Dabartis 
Šiuo metu Spaniš Taune gyvena 148 845 žmonių (2006 m. prognozė). Miesto, kaip ir visos Sent Katerinos apylinkės, gyventojų skaičius pastaruoju metu smarkiai auga, kartu keldamas nusikaltimų ir smurto kiekį. Pastaruosius 4 metus mieste siautė suirutė, sukelta augančio žiaurių žmogžudysčių skaičiaus. Neseniai Vyriausybė ėmėsi veiksmų, turėjusių sustabdyti nusikalstamumą, tačiau niekas nepadėjo. Meras Raymoth Notice teigia, kad Spaniš Tauno problema glūdi per dideliame ginklų ir per mažame darbo bei mokslo galimybių skaičiuje.

Dėl šios priežasties pernai meras pradėjo ginklų programą, siūlančią iškeisti ginklus į mokslą. Nelegalių ginklų savininkai gali juos atiduoti, už tai gaudami galimybę įgyti naujų įgūdžių ir pratęsti savo išsilavinimą. Notice’o iniciatyva toli nenuvedė, kadangi jam nepavyko gauti reikiamos paramos iš nacionalinio saugumo ministerijos ir policijos.

Jamaikos miestai
Akmenės dekanatas

Akmenės dekanatas priklauso Telšių vyskupijai. Priklausančios bažnyčios:

 Akmenės Šv. Onos bažnyčia
 Kivylių Švč. M. Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
 Klykolių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia
 Kruopių Šv. Onos bažnyčia
 Naujosios Akmenės Šv. Dvasios Atsiuntimo bažnyčia
 Papilės Šv. Juozapo bažnyčia
 Šiaudinės Švč. Mergelės Marijos bažnyčia
 Vegerių Šv. Jurgio parapija
 Ventos Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia

Nuorodos 
 Dekanato svetainė

Telšių vyskupijos dekanatai
Klaipėdos dekanatas

Klaipėdos dekanatas priklauso Telšių vyskupijai. Priklausančios bažnyčios:

 Juodkrantės Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia
 Klaipėdos Šv. Brunono Kverfurtiečio bažnyčia
 Klaipėdos Šv. Juozapo Darbininko bažnyčia
 Klaipėdos Šv. Kazimiero bažnyčia
 Klaipėdos Kristaus Karaliaus bažnyčia
 Klaipėdos Marijos Taikos Karalienės bažnyčia
 Klaipėdos Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia
 Nidos Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos bažnyčia

Nuorodos 
 Dekanato svetainė

Telšių vyskupijos dekanatai
Palangos dekanatas

Palangos dekanatas - dekanatas, priklausantis Telšių vyskupijai. Dekanato centras, pagrindinė parapija yra Palangos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapija.

Parapijos 
Palangos dekanatui priklauso šios parapijos:

 Baublių Šv. Kazimiero koplyčia
 Budrių Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčia
 Darbėnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia
 Grūšlaukės Šv. Jono Nepomuko bažnyčia
 Jokūbavo Švč. Mergelės Marijos bažnyčia
 Kalnalio Šv. Lauryno bažnyčia
 Kartenos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
 Kretingos Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčia
 Kretingalės parapija
 Kūlupėnų Šv. Motiejaus bažnyčia
 Laukžemės Šv. apaštalo Andriejaus bažnyčia
 Mikoliškių Šv. Juozapo bažnyčia
 Palangos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
 Salantų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
 Šventosios Švč. Mergelės Marijos, Jūrų Žvaigždės, bažnyčia
 Tūbausių Šv. apaštalo Andriejaus bažnyčia
 Vydmantų Šv. Jono Krikštytojo koplyčia

Nuorodos 
 Dekanato svetainė

Telšių vyskupijos dekanatai