joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Vincenta Bubilienė

Vincenta Bubilienė (g. 1944 m. spalio 27 d. Dauginiuose, Viekšnių valsčius) – gydytoja, Lietuvos ir Šilutės rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija 
1960 m. baigė Tryškių vidurinę mokyklą. Mokėsi Šiaulių medicinos mokykloje ir įgijo medicinos felčerės specialybę. Pusantrų metų dirbo Mažeikių raj. Laižuvos ambulatorijoje medicinos felčere. 1973 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytoja. 1984 m. suteikta pirmoji kvalifikacinė gydytojo psichiatro kategorija.

1973–1974 m. psichiatrijos gydytoja internė. 1974 m. pagal paskyrimą Šilutės raj. centrinės ligoninės gydytoja psichoneurologė. 1997–2000 m. Šilutės raj. savivaldybės mero pavaduotoja, 2000 m. viešosios įstaigos vaikų tuberkuliozės ligoninės „Eglutė“ vyriausioji gydytoja, po reorganizacijos – Klaipėdos tuberkuliozės ligoninės vaikų filialo vadovė, 2006 m. VSDFV Šilutės skyriaus vyriausioji specialistė nedarbingumo kontrolei.

1993 m. Tėvynės sąjungos Šilutės rajono skyriaus narė, 1997 m. skyriaus pirmininko pavaduotoja.

1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šilutės rajono savivaldybės tarybos narė.  1995–1997 m. Socialinių reikalų ir teisėtvarkos komiteto pirmininko pavaduotoja, 1997–2000 m. Šilutės rajono valdybos narė, Tėvynės sąjungos-Lietuvos konservatorių frakcijos seniūnė.

1993–1997 m. Lietuvos gydytojų sąjungos Šilutės skyriaus pirmininkė. 2003 m. VŠĮ Šilutės PSPC Dienos centro stebėtojų tarybos pirmininkė. Sutuoktinis Redmondas, vaikai Gintaras, Jurgita.

Šaltiniai 	

Šilutės politikai
Lietuvos gydytojai
Lietuvos psichiatrai
Jonas Purlys

Jonas Purlys (g. 1957 m. lapkričio 19 d. Velva-Baza gyvenvietė, Belojevskio rajonas, Permės sritis, Rusija) – Lietuvos ir Šilutės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
Baigė Šilutės 3-ąją vidurinę mokyklą, 1981 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius hidrotechnikas.

1981 m. Šilutės melioracijos valdybos meistras, inžinierius, tarnavo TSRS kariuomenėje, vėliau Šilutės melioracijos technikumo dėstytojas. 1988 m. Šilutės Sąjūdžio iniciatyvinės grupės narys. 1989 m., turėdamas atsargos karininko laipsnį, savanoriu įstojo į besikuriančią Lietuvos kariuomenę, kūrė pirmąsias Nepriklausomos Lietuvos karines struktūras, įsteigė pasienio tarnybos Pagėgių užkardą, vadovavo šaukimams į karinę tarnybą bei geležinkelio tiltų per Nemuną ties Pagėgiais apsaugai. Rūpinosi sovietinės armijos dalinių išvedimu iš Šilutės rajono teritorijos. Krašto apsaugos  savanorių pajėgų teritorinės gynybos bataliono vadas, iki 2004 m. Karinių jūrų pajėgų logistikos viršininko pavaduotojas. Atsargos komandoras leitenantas. 

2005 m. Liepio firmos „Stamela“ darbų vykdytojas, 2007–2009 m. Šilutės rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas, nuo 2009 m. Seimo nario padėjėjas.

2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Šilutės rajono skyriaus narys, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys, skyriaus pirmininko pavaduotojas, 2010 m. skyriaus sekretorius. 2018 m. pasitraukė iš Liberalų Sąjūdžio partijos.

1990–1992 m. Šilutės miesto tarybos deputatas, 1990–1995 m. Šilutės rajono tarybos deputatas, 2007 m., mandato atsisakė paskirtas direktoriaus pavaduotoju ir nuo 2011 m. Šilutės rajono savivaldybės tarybos narys. 

Išsiskyręs, vaikas Raimonda.

Šaltiniai 	

Šilutės politikai
Lietuvos inžinieriai hidrotechnikai
Lietuvos karininkai
Jerry Jarrett

Jerry Jarrett (g. 1942 m. rugsėjo 4 d.) - amerikiečių, profesionaliųjų imtynių federacijos Total Nonstop Action Wrestling (TNA) įkūrėjas, buvęs imtynininkas ir Jeffo Jarretto tėvas. Kaip ir World Wrestling Entertainment pirmininkas Vince McMahon, Jarrettas iš pradžių buvo profesionaliųjų imtynių propaguotojas ir vėliau tapo imtynininku.

Titulai ir pasiekimai 

Continental Wrestling Association
CWA Pasaulio Komandinių Kovų čempionas 
National Wrestling Alliance
NWA Vidurio Amerikos Komandinių Kovų čempionas 
NWA Pietų Komandinių Kovų čempionas (10 kartų)
NWA Pasaulio Komandinių Kovų čempionas 
NWA Tenesio Komandinių Kovų čempionas.

Nuorodos 

 Memphis Wrestling istorija  informacija apie Jerry Jarrett 

WWE asmenybės
Linkava (Nevėžis)

Linkava – upė Kėdainių ir Panevėžio rajonų teritorijose; kairysis Nevėžio intakas. Prasideda Panevėžio ir Kėdainių rajonų laukų sandūroje, Vaidilų apylinkėse, 4 km į pietryčius nuo Ramygalos. Teka į pietvakarius, nuo Pavermenio – į šiaurės vakarus, įteka ties Krekenava į Nevėžį 98 km nuo jo žiočių.

Intakai: Ratlankstis, Žiežmojus, Gilupis, Kreivė (kairieji), Vermenė, Drūlupis, Tiltmedys, Sidzena, Josvainis (dešinieji).

Ilgis 37 km, baseino plotas 163 km². Vaga nuo ištakos iki Tiltmedžio žiočių reguliuota, plotis 6–12 m, vietomis iki 14–22 m, gylis 0,5–3 m, ties Linkaučiais patvenkta. Vidutinis nuolydis 1,06 m/km. Srovės greitis 0,1 m/s. Vidutinis debitas žiotyse 0,82 m³/s. Žemupys išlikęs beveik natūralus ir nuo Butrimonių priklauso Krekenavos regioniniam parkui (Linkavos hidrografinis draustinis). 

Upėvardis kildinamas iš žodžių linka („dauba, žemesnė vieta“), linkis („įlinkimas, slėnis, įlanka“), linkti.

Šaltiniai 

Kėdainių rajono upės
Panevėžio rajono upės
Dausos

Dausos – senovės lietuvių mitologijoje pomirtinio gyvenimo vieta. Minima kaip protėvių buveinė, kurioje gyvena mirusių vėlės bei žiemoja paukščiai. Ši vieta yra Dangaus Dievo buveinė ar esančios netoli jo. Vėlesniuose šaltiniuose dėl krikščionybės įtakos tapatinama su rojumi, o po dausomis yra pragaras. Minima, kad dausos yra ant pasaulio kalno viršūnės, o su žemiškuoju pasauliu dausas jungia Paukščių Takas.

Mirusiųjų kūnų deginimo epochoje tikėta, kad persikėlimas į dausas paprastai įvyksta per ugnį. XV a. kuršių tikėjime įsivaizduota vėlę įgyjant dūmų pavidalą, su jais susiliejant ir pakylant į dangų ar tik nurūkstant pažemiu. Pirmu atveju vėlė būdavo išgelbėta, antru – pražudyta.

Nuorodos 

Lietuvių mitologija
Benas Šimkus

Benas Šimkus (g. 1941 m. sausio 1 d. Lieplaukėje, Telšių raj.) – Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 

1948 m. pradėjo mokytis Mosėdžio vidurinėje mokykloje, kartu dirbo kolūkio lauko brigados darbininku, mechanizatoriumi, elektriku, vairuotoju.

1963 m. Lietuvos SSR vidaus reikalų ministerijos Skuodo rajono Vidaus reikalų skyriaus milicininkas. 1964 m. įstojo į Kauno specialiąją vidurinę milicijos mokyklą, baigęs dirbo Skuodo rajono Vidaus reikalų skyriuje.

1969–2000 m. Klaipėdos miesto Vidaus reikalų skyriuje vadovavo įvairiems padalinimas, patrulių tarnybos būriui, vėliau ėjo vyriausiojo komisaro pavaduotojo pareigas, paskutinės pareigos – Migracijos departamento prie VRM Klaipėdos apskrities Migracijos skyriaus viršininkas. 1982 m. baigė Kauno Antano Sniečkaus politechnikos instituto Klaipėdos fakultetą, inžinierius mechanikas. 1992 m. suteiktas vidaus tarnybos pulkininko laipsnis. Nuo 2000 m. pensininkas.

Liberalų demokratų partijos, partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Klaipėdos miesto skyriaus narys. Nuo 2009 m. partijos Naujoji sąjunga (socialliberalai) Klaipėdos miesto skyriaus pirmininkas.

Nuo 2007 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys. Nuo 2007 m. Klaipėdos miesto savivaldybės mero pavaduotojas.

1991 m. vaikų sporto klubo „Beisbolas“ steigėjas, prezidentas, tarybos narys.

Klaipėdos politikai
Kapap

Kapap ( kitaip Krav Panim El Panim "Kova veidas prieš veidą") - tai Izraelyje sukurta kovinė sistema naudojama Izraelio armijoje, policijoje ir apsaugos tarnybose. Kapap sukurta 1940 metais specialių tarnybų leitenanto Chaimo Peero. Iki 2001 metų apie kapap už Izraelio ribų nieko nebuvo žinoma, tačiau vėliau šį kovinį meną išgarsino Izraelio karininkai, mokinę savigynos JAV policininkus ir karininkus.

Nuorodos 
 Kapap federacija
 Kapap Academy
 International Kapap Union

Kovos menai
Izraelio kultūra
Reibiniškės

Reibiniškės – kaimas Joniškio rajono savivaldybės šiaurės vakaruose. Pro kaimą teka Žirnupis, pietuose plyti Reibiniškių miškas, kuriame stovi gamtos paminklas – Dvikamienis ąžuolas.

Gyventojai

Išnašos 

Joniškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Algirdas Vepštas

Algirdas Vepštas (g. 1956 m. rugsėjo 20 d. Šakiuose) – Lietuvos ir Pakruojo rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1974 m. baigė Šakių raj. Gelgaudiškio vidurinę mokyklą. 

AB „Meresta“ techninis direktorius, 2000–2003 m. Pakruojo rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 2003 m. AB „Meresta“ gamybos direktorius.

1999 m. Naujosios sąjungos Pakruojo rajono skyriaus narys.

2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narys. 

Sutuoktinė Judita, vaikai Nora, Rasa. .

Šaltiniai 

Pakruojo politikai
Romas Medzveckas

Romas Medzveckas (g. 1955 m. lapkričio 27 d. Raseinių raj.) – Lietuvos ir Pakruojo rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1978 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius – elektrikas.

1994 m. Lietuvos akcinio inovacinio banko Pakruojo filialo direktorius, UAB „Skulas“ vyr. vadybininkas, 2003 m. R. Medzvecko IĮ „Rida“ savininkas, 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Pakruojo rajono savivaldybės mero pavaduotojas.

1995 m. Lietuvos ūkio partijos, 1999 m. Naujosios sąjungos Pakruojo rajono skyriaus narys.

1990–1995 m. Pakruojo rajono tarybos deputatas, 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narys. 

Sutuoktinė Birutė, vaikai Giedrė, Aušra.

Šaltiniai 

Pakruojo politikai
Lietuvos inžinieriai
Povilas Karvelis (1954)

Povilas Karvelis (g. 1954 m. kovo 14 d. Sedeikiuose, Anykščių rajonas) – gydytojas, Lietuvos ir Pakruojo rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1978 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytojas.

Všį Pakruojo ligoninės gydytojas.

Lietuvos krikščionių demokratų partijos, partijos Lietuvos krikščionys demokratai, Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Pakruojo rajono skyriaus narys, TS-LKD skyriaus pirmininko pavaduotojas.

1990–1995 m. Pakruojo rajono tarybos deputatas, 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narys.  Savivaldybės tarybos sveikatos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas, bendruomenės sveikatos tarybos narys.

Sutuoktinė Vida, vaikai Asta, Mindaugas, Viktorija.

Šaltiniai 

Pakruojo politikai
Lietuvos gydytojai
Aleksandrinė

Apie kaimą Panevėžio rajone žr. Aleksandrava (Panevėžys).

Aleksandrinė – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, dabar šiaurinė Šveicarijos dalis. Kaimą mena Aleksandrynės gatvė.

Istorija 

Dumsių apylinkės Aleksandrinės kaimas 1979 m. lapkričio 28 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Jonavos rajono savivaldybės gyvenvietės
Albertina

Albertina – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybės pietryčiuose, 6 km į vakarus nuo Dieveniškių, pasienyje su Baltarusija. Rytuose plyti Švedų (Zajašiškių) miškas.

Etimologija 

Kaimo pavadinimas kilęs nuo asmenvardžio Albertas (ar tiesiog moteriškos jo formos Albertina). Neįprasta priesaga yra slavų kalbų įtakos padarinys.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Tumelina (Ignalina)

Apie kaimą Visagino savivaldybėje žr. Tumelina (Visaginas).

Tumelina – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Dūkšto, šalia kelio Dūkštas–Ignalina ir geležinkelio Vilnius–Daugpilis. Pietuose telkšo ežeras Dysnai. Yra Dūkšto sentikių bendruomenės kapinės (nuo 1854 metų).

Etimologija 

Kaimo pavadinimas – asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio Tumelis, tik priesaga yra pakitusi dėl slaviškos įtakos (panašiai kaip ir Ignalina).

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Tumelina (Visaginas)

Tumelina – kaimas Visagino savivaldybėje, Drūkšių ežero pietvakarinėje pakrantėje, apsuptas Tumelinos miško.

Iki 2003 m. priklausė Ignalinos rajonui.

Gyventojai

Išnašos 

Visagino savivaldybės gyvenvietės
Paprastoji baltagalvė

Paprastoji baltagalvė (Leucanthemum vulgare), dažnai klaidingai vadinama ramune – astrinių (Asteraceae) šeimos, baltagalvių (Leucanthemum) genties augalas. Paplitęs Europoje ir Azijos vidutinių platumo klimato zonoje.

Aukštis 20-80 cm. Stiebo viršūnėje suformuoja žiedyną (graižą; iki 5 cm skersmens). Jį sudaro ~20 baltų žiedlapių skraistė ir geltonas žiedsostis centre, kuriame išsidėstę kuokeliai ir piestelės. Lapai tamsiai žali, retai išsidėstę ant stiebo. Paprastoji baltagalvė dažnas pievų, pakrūmių, miško proskynų augalas.

Astriniai
Coupe de France de basket-ball

Coupe de France – Prancūzijos krepšinio taurė, organizuojama Prancūzijos krepšinio federacijos nuo 1953 m. Nuo 1967 m. turnyras nebebuvo organizuojamas, arba buvo ignoruojamas šalies profesionalų klubų, tačiau nuo 1996 m. vėl atgaivintas.

Taurė pavadinta legendinio 1991 m. mirusio Prancūzijos krepšininko, buvusio Prancūzijos krepšinio federacijos prezidento, Roberto Busnelo garbei. Pilnas turnyro pavadinimas – Coupe de France Trophée Robert Busnel.

Nuo 1997 m. turnyro finalinis etapas organizuojamas Paryžiuje, o nuo 1998 m. – Paryžiaus Palais omnisports de Paris-Bercy arenoje.

Visi laimėtojai

Nuorodos 
 Prancūzijos krepšinio federacijos svetainė

Krepšinio lygos
Prancūzijos krepšinio varžybos
Vytautas Lukšas (1988)

Vytautas Lukšas (g. 1988 m. liepos 20 d.) – Lietuvos kultūros ir visuomenės veikėjas, architektas, folkloro atlikėjas, gatvės muzikantas.

Biografija 
Gimė 1988 m. liepos 20 d., Klaipėdoje, baigė Klaipėdos „Aukuro“ gimnaziją, vakarinę Adomo Brako dailės mokyklą, mokėsi choreografijos pagrindų, muzikos teorijos ir fortepijono papildomo ugdymo Jeronimo Kačinsko muzikos mokykloje.  Nuo 2009 m. kolektyvo, vėliau menų klubo „Kaukoras“ vadovas.

2012 m. baigė Vilniaus Dailės Akademiją, įgijo architekto kvalifikacinį laipsnį.

Veikla

Architektūra 
2010 vyko Zaraso ežero Didžiosios salos paplūdimio kūrybinės dirbtuvės, kuriose dalyvavo 18 architektų. Pagrindinis dirbtuvių tikslas buvo pasiūlyti paplūdimio tvarkymo idėją, tačiau daugelis dalyvių į užduotį žvelgė plačiau ir neužsidarė mažame salos gabalėlyje.
Drauge su architektais Karoliu Radiūnu, Aurelija Valkūnaite, Henriku Štaude ir įmone „Archartelė“ laimėjo pirmąją vietą.

Folkloras, etninė kultūra 
Nuo vaikystės Vytautas Lukšas įsitraukė į etninės kultūros gyvenimą, dalyvavo daugelyje renginių susijusių su etnine kultūra, folkloru Lietuvoje ir užsienyje. Dalyvavo folkloro ekspedicijose. Savarankiškai domėjosi baltų ir slavų vokalinės tradicijos paralelėmis, kultūros antropologija, mitologija ir folkloristika, rašė publikacijas etninės kultūros populiarinimui visuomeniniuose portaluose.

Nuo 1996 Vytautas Lukšas mokėsi folkloro atlikimo KUMF folkloro ansamblio „Auksodis“, vadovaujamo muzikologės Rūtos Vildžiūnienės.

2008–2011 apeigų folkloro ansamblio „Kūlgrinda“ narys.

Nuo 2009 menų klubo „Kaukoras“ vadovas.

2010–2011 VU folkloro ansamblio „Ratilio“ narys.

2012 drauge su Žilvinu Daniu surengė tarpdisciplininio meno hepeningą „Jorės šventės kūrybinė stovykla“, kuriame buvo interpretuojama baltų mitologija, papročiai ir apeigos, muzika.

Šiuolaikinis menas 
2011 rudenį Vilniaus Lukiškių aikštėje Tautų mugės baigiamajame renginyje „Rudens lygiadienio ožys“ surengė performansą „Ožio pašventinimas“ 

2012 balandį drauge su Žilvinu Daniu surengė tarpdisciplininio meno hepeningą, kuriame buvo interpretuojama baltų mitologija, papročiai ir apeigos, muzika. Hepeningo idėja buvo kolektyvinė šventė, kurios ritualai kartoja baltų pagrindinio pavasario mito scenarijų. Kūrybinės stovyklos metu būrys jaunų menininkų domėjosi lietuvių etnine kultūra ir mitologija, kurių pagrindu sukurti performansai, erdvės instaliacijos, skulptūros tapo vieningo kūrinio – įvykio dalimi.

Publicistika 
Kai kurios populiariosios publikacijos
 Įvadas į pagoniškąjį anarchizmą (1) 
 Pagoniškasis anarchizmas (2) 
 Baltų religijos ir mitologijos įvadas I
 Baltų religijos ir mitologijos įvadas II
 Baltų religijos ir mitologijos įvadas III
 Vėlių laiko (Advento) ir Kalėdų mitologija (I)
 Vėlių laiko (Advento) ir Kalėdų mitologija (II)
 Vėlių laiko (Advento) ir Kalėdų mitologija (III)

Šaltiniai

Nuorodos 
 Rugiapjūtės pabaigtuvių apeiginė giesmė
 Dzūkiška bosanova
 Didžeridū ir dzūkų paruginė giesmė Prancūzų parke
 Poilsio ir sporto centras Zarasų Saloje
 Tarpdisciplininio meno bendruomenė „Saulės ratas“ 

Lietuvos architektai
Lietuvos folkloro atlikėjai
Nagano prefektūra

Nagano prefektūra () – Japonijos prefektūra, įsikūrusi Čiūbu regione, Honšiū saloje. Sostinė – Naganas.

Istorija 

Nagano prefektūra seniau buvo žinoma kaip Šinano žemė.

Nagano mieste vyko 1998 m. žiemos olimpinės žaidynės.

Geografija 

Devyni iš dvylikos aukščiausių Japonijos kalnų įsikūrę būtent šioje prefektūroje. Nagano prefektūra ribojasi net su 8 Japonijos prefektūromis: Nijigatos prefektūra, Gunmos prefektūra, Saitamos prefektūra, Jamanašio prefektūra, Šidzuokos prefektūra, Aičio prefektūra, Gifu prefektūra ir Tojamos prefektūra – tai rekordiškai daug. Prefektūroje taip pat yra labiausiai nuo vandenyno nutolusi vieta Japonijoje. Pro prefektūrą telkšo Kidzakio ežeras, garsėjantis vandens atrakcijomis ir žaidimais.

Prefektūra dėl kalnų yra pakankamai izoliuota, todėl daugelis turistų čia atvyksta pailsėti nuo šurmulio.

Miestai 
Nagano prefektūroje yra 19 miestų:

Miesteliai ir kaimai 

Pateikiami miesteliai ir kaimai kiekvienoje apskrityje:

Miestų ir kaimų sujungimai 
Nuo 1946 m. iki dabar įvykdyta daugiau nei 430 miestų ir kaimų sujungimų.

Lankytinos vietos 

 Kidzakio ežeras
 Suvos ežeras
 Kirigaminės kalnas
 Suva Taiša, viena seniausių šventovių Japonijoje.
 Macumoto pilis
 Vienas aukščiausių pasaulio geizerių (40–50 m) Suvoje
 Dzenko-dži šventykla Nagano mieste.

Televizija 

Prefektūroje įsikūrę šie televizijos kanalai:
 Shin-etsu Hōsō Kabushiki-gaisha
 Kabushiki-gaisha Nagano Hoso
 TV. Shinshu
 Nagano Asahi Hōsō Kabushiki-gaisha

Nuorodos 

 Nagano prefektūros oficiali internetinė svetainė 

Japonijos prefektūros
Artūras Šulcas

Artūras Šulcas (g. 1957 m. rugsėjo 8 d. Kriokiškiuose, Šilutės rajonas) – žurnalistas, Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1980 m. baigė Vilniaus konservatorijos Klaipėdos teatro fakultetą, režisierius.

UAB „Brolių Tomkų leidykla“ reporteris, UAB „Poilsio parkas“ administratorius, 2002 m., pirmasis VšĮ „Jūros šventė“ direktorius ir režisierius, VO „Liberalios reformos“ direktorius, televizijos „Balticum“ laidų vedėjas. 2008–2010 m. Klaipėdos apskrities viršininko pavaduotojas. VšĮ „Atvira visuomenė ir jos draugai“ projektų vadovas. 2011-2019 m. Klaipėdos miesto savivaldybės vicemeras. Nuo 2019 m. portalo AtviraKlaipeda.lt apžvalgininkas.

2000–2008 m. ir 2011–2019 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys. 

1995 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Klaipėdos miesto skyriaus narys.

Sutuoktinė Daiva, vaikai Saulė, Edvinas.

Šaltiniai 

Klaipėdos vicemerai
Lietuvos režisieriai
Rolandas Bražinskas

Rolandas Bražinskas (g. 1970 m. balandžio 25 d. Klaipėdoje) – Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 

1988 m. baigė Klaipėdos 24-ają vidurinę mokyklą. 1995 m. baigė Klaipėdos universiteto Socialinį fakultetą, rekreacijos bakalauras. Studijuoja Vilniaus Gedimino technikos universiteto Transporto ir logistikos vadybos magistrantūroje.

Su draugais italais Klaipėdoje atidarė pirmą Lietuvoje disko klubą „Voxmaris“. Dirbo laidų vedėju radijo stotyje „Laluna“, ketverius metus vedė autorines laidas „Alaus studija“ ir „Kalbėkime atvirai“, taip pat kūrė laidą „Balticum TV“ televizijoje. 2000–2004 m. dirbo „IKI“, UAB „Palink“ prekybos tinklo marketingo skyriuje, buvo atsakingas už Vakarų regiono tinklo parduotuvių rinkodarą ir reklamą. 2004–2007 m. įmonių grupės „Nesė“ rinkodaros skyriaus vadovas. Su grupe draugų Klaipėdoje įkūrė radijo stotį „Vox Maris“. Nuo 2009 m. Lietuvos Respublikos Susisiekimo ministro patarėjas.

1998 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Klaipėdos miesto skyriaus narys.

2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007-2011 m. ir nuo 2011 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys. 

Klaipėdos Rotary klubo narys.

Sutuoktinė Eglė, vaikai Rokas ir Elena.

Nuorodos 
  Asmeninė svetainė

Šaltiniai 

Klaipėdos politikai
Lietuvos radijo žurnalistai
Rimantas Cibauskas

Rimantas Cibauskas (g. 1962 m. gruodžio 8 d. Šiaudviečiuose, Šilutės rajonas) – Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, ekonomistas.

Biografija 
1984 m. baigė Vilniaus universitetą, prekybos ekonomistas.

Bendrovės „Mūsų laikas“ valdybos pirmininkas, direktorius.

2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys nuo Lietuvos socialdemokratų partijos Klaipėdos skyriaus.  2007–2011 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos Strateginės plėtros komiteto pirmininkas, Kolegijos narys, korupcijos prevencijos ir kontrolės komisijos narys, Klaipėdos regioninės plėtros tarybos narys. 2009 m. išrinktas Klaipėdos miesto senamiesčio burmistru.

Lietuvos studentų krepšinio lygos (LSKL) prezidentas, Lietuvos krepšinio federacijos (LKF) viceprezidentas. Lietuvos šeimų krepšinio lygos prezidentas. Lietuvos tautinio olimpinio komiteto narys. Krepšinio komandų turnyro „trys prieš tris“ sumanytojas, krepšinio komandos „Time team“ įkūrėjas. Žmona Reda, dukterys Indrė ir Rugilė.

Filantropinė veikla 
J. L. Vynerio labdaros ir paramos fondo steigėjas ir valdybos narys. Lietuvos Jūrų muziejaus – delfinariumo, konkurso „Klaipėdos knyga“, konkurso „Metų klaipėdietė“, „Gintarinės jūrmylės“, Klaipėdos valstybinio muzikinio teatro ir Klaipėdos dramos teatro kultūrinių renginių, Tarptautinio džiazo festivalio „Jazz voices“, Lietuvos jūrų muziejaus rėmėjas, delfinių Gabijos ir Gilės globėjas.

Ievos Simonaitytės literatūrinės premijos, XIII XIV ir XV Klaipėdos pilies džiazo festivalio mecenatas.

Įvertinimas 
 Klaipėdos metų filantropas
 „Gerumo sparno“ nominantas
 Šilutės savivaldybės „Sidabrinės nendrės“ laureatas
 LKF Garbės ženklas už nuopelnus Lietuvos krepšiniui
 Klaipėdos apskrities garbės ženklas
 Šilutės miesto 500 metų jubiliejaus ambasadorius
 „Auksinio liūto“ apdovanojimas, Žemaičių Naumiesčio seniūnija

Šaltiniai

Nuorodos 
 Tinklalapis 

Lietuvos ekonomistai
Klaipėdos politikai
Lietuvos krepšinio veikėjai
Ivanas Romanovas

Ivanas Romanovas (g. 1957 m. rugpjūčio 4 d. Kretingalėje, Klaipėdos rajonas) – Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės sporto, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1964–1968 m. mokėsi Klaipėdos raj. Eketės pradinėje mokykloje, 1975 m. baigė Klaipėdos 12-ąją vidurinę mokyklą. 1987 m. baigė Šiaulių K. Preikšio pedagoginį institutą, specialybė – ikimokyklinė pedagogika ir psichologija.

1969 m. pradėjo lankyti dviračių sporto treniruotes. 1973 m. pakviestas į Lietuvos jaunimo rinktinę, 1974 m. pateko į TSRS jaunimo rinktinę ir dalyvavo Europos čempionate, suteiktas sporto meistro vardas. 1975 m. Pasaulio jaunimo čempionate iškovojo aukso medalį, suteiktas tarptautinės klasės sporto meistro vardas. Per 26 metus 38 kartus tapo Lietuvos čempionu, 7 kartus – TSRS čempionu. 1982–1983 m. Pasaulio čempionate laimėjo bronzos medalį. 1992 m. tapo Pasaulio profesionalų čempionato vicečempionu. Daugkartinis tarptautinių lenktynių nugalėtojas. 1996 m. atstovavo Lietuvai Atlantos olimpinėse žaidynėse.

1996 m. Lietuvos dviračių sporto federacijos Vykdomojo komiteto narys, Klaipėdos veteranų sporto klubo „Stumbras“ prezidentas. 1997–1998 m. Dviračių sporto mokyklos direktorius, 1998 m. Vakarų Lietuvos pramonės ir finansų korporacijos Ūkio skyriaus viršininko pavaduotojas, sporto komplekso direktorius. 2005 m. Seimo nario Antano Boso padėjėjas – sekretorius, Seimo nario J. Pinskaus padėjėjas-sekretorius

Darbo partijos Klaipėdos skyriaus narys. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys. 

Sutuoktinė Vilija, vaikai Isanta, Darius, Edgaras. .

Šaltiniai 

Klaipėdos politikai
Lietuvos dviratininkai
Lietuvos olimpiečiai
Jockiai (Plungė)

Jockiai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, Žemaitijos nacionalinio parko teritorijoje, Skuodo rajono savivaldybės pakraštyje. Vakarinė kaimo dalis yra Skuodo rajone. Kaimą supa Barstyčių miškas.

Gyventojai

Išnašos 

Plungės rajono savivaldybės gyvenvietės
Mikytų alkakalnis

Mikytų Alkos kalnas, Alkos kalnas – alkakalnis Skuodo rajono savivaldybės teritorijoje, Bartuvos, Minijos ir Ventos baseinų takoskyroje, apie 1,5 km į šiaurės vakarus nuo Šliktinės, Žemaitijos nacionalinis parkas, Mikytų kraštovaizdžio draustinis.

Alkakalnis 
Šiauriniame šlaite yra Velnio akmeniu vadinamas 3,4 x 3,6 m riedulys, jo viršuje yra du įdubimai, primenantys žmogaus pėdą, vadinamas Velnio arba Laumės pėda. Šiaurės rytų papėdėje yra apie 2 m skersmens duobė – išdžiūvusio šaltinio vieta, vadinama Maldų šuliniu. Greta yra 3–4 ha Alkos pelkė. Alkos kalno rytinėje pusėje, pašlaitėje, yra nedidelė piltuvėlio formos duobė, išdėta akmenėliais.

Pasakojama esą alkakalnį supylė švedai, čia buvo aukojamos aukos dievams, stovėjusi bažnyčia. Archajišku turiniu ypač išsiskiria pasakojimai apie kalne randamą druską ir retkarčiais kylančius garus. Su senovės religijos apeigomis siejamas Maldų šulinys, į kurį, pasak ankstesnius žmonių pasakojimus, žmonės aukodavo įvairias gėrybes dievų garbei. Ant alkakalnio buvo pastatytas apžvalgos bokštas, šiuo metu jo nėra. 4 km į rytus stūkso Mikytų piliakalnis.

Alkakalnio plotą sudaro 11,5 ha žemių, prie kurių šliejasi dvi pelkės. Nuo seno sklando legendos apie alkakalnio „garavimą“ – prieš lietų ar apsiniaukusiomis dienomis plika akimi matyti, kaip iš kalno per eglių viršūnes kyla garai.

Šaltiniai 

Žemaitijos nacionalinis parkas
Skuodo rajono savivaldybė
Lietuvos alkakalniai
Mačiūkiai

Mačiūkiai – kaimas Plungės rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, Skuodo rajono paribyje, Barstyčių miško apsuptyje, į pietus nuo Jockių kaimo. Įeina į Žemaitijos nacionalinį parką. Šiaurės vakarinė kaimo dalis priklauso Skuodo rajonui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Plungės rajono savivaldybės gyvenvietės
2012 m.

2012 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

Įvykiai Lietuvoje 
 Sausio 10 d. Anykščiai perėmė Lietuvos kultūros sostinės titulą.
 Vasario 11 d. Vilniuje įvyko steigiamasis Demokratinės darbo ir vienybės partijos suvažiavimas, naujos politinės organizacijos vadove buvo išrinkta prezidento našlė Kristina Brazauskienė.
 Spalio 29 d. Lietuvoje buvo išjungta analoginė televizija.

Įvykiai pasaulyje 
 Birželio 6 d. vyko antrasis ir paskutinis Veneros tranzitas per saulę šį šimtmetį. Pirmasis buvo 2006 m. birželio 8 d., o kitas numatomas 2117 m. gruodžio 11 d. ir 2125 m.
 Liepos 27 d. įvyko 2012-ųjų metų vasaros olimpinių žaidynių atidarymo ceremonija Londone.
 Rugpjūčio 12 d. įvyko 2012-ųjų metų vasaros olimpinių žaidynių užbaigimo ceremonija Londone.
 Lapkričio 13 d. vyko visiškas saulės užtemimas (matomas šiaurės Australijoje ir Ramiojo vandenyno pietuose).

Mirtys

Lietuvoje 
 Kovo 7 d. – Emilija Černeckienė, Lietuvos tautodailininkė audėja (g. 1915 m.).
 Lapkričio 21 d. – Algirdas Šocikas, boksininkas, bokso treneris, daugkartinis Europos, SSRS ir Lietuvos sunkaus svorio bokso čempionas (g. 1928 m.).
 Lapkričio 26 d. – Julius Veselka, Lietuvos ekonomistas, ekonomikos mokslų daktaras, politinis veikėjas (g. 1943 m.).

Pasaulyje 
 Sausio 29 d. – Oscar Luigi Scalfaro, 9-asis Italijos prezidentas, prezidentavęs nuo 1992 m. gegužės 28 d. iki 1999 m. gegužės 15 d. (g. 1918 m.).
 Vasario 1 d. – Wisława Szymborska, lenkų poetė, eseistė ir vertėja. Nobelio premijos (1996 m.) bei daugelio kitų apdovanojimų laureatė. Buvo svarbiausia šių dienų Lenkijos poetė (g. 1923 m.).
 Vasario 11 d. – Whitney Houston , JAV pop ir R&B muzikos dainininkė, aktorė, filmų prodiuserė, dainų autorė, buvęs modelis. Laimėjusi eilę prestižinių apdovanojimų (Grammy, Amerikos muzikos apdovanojimų, MTV, oskarų ir kt.) (g. 1963 m.).
 Kovo 23 d. – Abdulahis Jusufas Ahmedas, Somalio politikas ir prezidentas, valdęs šalį nuo 2004 m. spalio 14 d. iki 2008 m. gruodžio 29 d. Jis taip pat buvo Puntlando prezidentas (g. 1934 m.).
 Gegužės 17 d. – Donna Summer, JAV dainininkė, dainų autorė, tapytoja ir aktorė (g. 1948 m.).
 Rugpjūčio 25 d. – Neil Armstrong, pirmasis žmogus išsilaipinęs Mėnulyje. (g. 1930 m.).
 Rugsėjo 3 d. – Michael Clarke Duncan, amerikiečių aktorius (g. 1957 m.).

Šaltiniai

Nuorodos 

2012 m.
Veršvai

Antraisias Veršvais anksčiau vadinosi Lampėdžiai.

Veršvai – Kauno miesto dalis, esanti vakariniame pakraštyje, prie Vilijampolės, šalia Raudondvario plento. Yra kapinės. Veršvams priskiriami ir Žemutiniai Kaniūkai. Stambus magistralės Via Baltica eismo mazgas (viadukas), jungiantis vakarinę Kauno apylanką, Raudondvario plentą ir Vakarinį tiltą per Nemuną. Stūkso Veršvų piliakalnis, prateka Veršvas, veikia Veršvų kapinės.

Etimologija 

Veršvai yra vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo čia pratekančio Veršvo upelio.

Istorija

Archeologiniai tyrinėjimai 

Augant Kaunui, augo statybinio žvyro poreikis. Nuo seno čia buvo kasamos žvyrduobės. Vytauto Didžiojo Kultūros muziejaus (dab. Čiurlionio dailės muziejaus) priešistorinis skyrius 1938–1940 m. čia atliko tyrinėjimus. 1954 m. dar papildomai tyrinėta. Veršvų radiniai yra labai gausūs ir įvairūs. Buvo rasta mezolito ir neolito laikų sodybų liekanų, II–IV m. e. a. plokštinių-griautinių kapų, taip pat IX–XII a. plokštinių ir degintinių žmonių bei griautinių žirgų kapų. 1939 m. Veršvų kapinyne dvigubame kape rastas gerai išlikęs senovės Romos bronzinis ąsotėlis. Tai vienintelis toks radinys baltų genčių gyventose vietose.

Įmonės 

1933 m. pradėjo veikti gumos fabrikas „Inkaras“. 1959 m. įsikūrė ir tebeveikia vienintelė Lietuvoje sprogdinimo darbų įmonė. 1946 m. Veršvai prijungti prie Kauno miesto.

Gyventojai

Šaltiniai 

 
 

Kauno miesto dalys
Karšuva (Tauragė)

Karšuva – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, į šiaurės rytus nuo Skaudvilės, kairiajame Ančios upės krante, šalia kelio .

Istorija 

Viduramžiais minima Karšuvos žemė. Karšuvos pilis stovėjo gretimame Ivangėnų kaime, dabar išlikę tik du Ivangėnų piliakalniai, vadinami ir Karšuvos vardu. 1667 m. Karšuvos paviete buvo 209 bajorų dūmai.

Gyventojai

Šaltiniai

Nuorodos
 
 

Tauragės rajono savivaldybės gyvenvietės
Kraujeliai

Kraujeliai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, į šiaurę nuo Stirnių, Labanoro RP, Labanoro girios vakariniame pakraštyje, Stirnių ežero rytinėje pakrantėje. Gamtos paminklas – Šventakmenis.

Etimologija 

Kaimo vardas tikriausiai asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo Kraujelio pavardės. Liaudies etimologija mena, kad akmuo rijo gyvulius ir augalus, kol žynys jį pašventino ir pavadino Šventakmeniu.

Istorija 

1684 m. kaimas minimas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje. Gyveno Andrius Kraujelis, Jokūbas Kiemeikis.

Gyventojai

Išnašos 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Šiaulių sporto gimnazija

Šiaulių sporto gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi sportinio profilio bendrojo lavinimo mokykla Šiauliuose, Vijoliuose, Vilniaus g. 297, vykdanti pagrindinio ir vidurinio ugdymo programas kartu su sporto ugdymu, neformaliojo vaikų švietimo programomis. Įstaigos kodas 191826574. Veikia vidurinio lavinimo klasės.

Istorija 

Mokykla įsteigta 1961 m. vasario 15 d. kaip 2-oji vidurinė mokykla-internatas. Prie mokyklos veikė moksleivių bendrabutis iš Šiaulių ir aplinkinių rajonų atvykstantiems moksleiviams. 1989 m. mokykla-internatas reorganizuotas į Šiaulių 2-ąją vidurinę mokyklą-internatą ir Aukštesniąją olimpinio rezervo mokyklą.

1990 m. Aukštesnioji olimpinio rezervo mokykla panaikinta. 1992 m. reorganizacija padalino mokyklą į dvi įstaigas: Šiaulių m. 22-ąją vidurinę mokyklą ir Vaikų globos namus. 1994 m. mokykla pakeitė pavadinimą ir tapo Šiaulių Vijolių vidurine mokykla. 2007 m. mokyklos steigėju tapo Šiaulių apskritis. 2014 m. tapo Šiaulių sporto vidurine mokykla, 2015 m. – Šiaulių sporto gimnazija.

Direktoriai 
 1961–1974 m. Leonardas Bernotas
 1974–1975 m. Vytautas Šliogeris
 1975–1976 m. Česlovas Tolenis
 1976–1980 m. Bronislava Čekanavičienė
 1980–1989 m. Vincas Tamašauskas
 1989–1991 m. Edvardas Kryževičius
 1991–1992 m. Vytautas Petriškis
 1992–1999 m. Zita Grušienė
 nuo 1999 m. Irma Alčiauskaitė-Abromaitienė

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė
 https://www.lrytas.lt/lietuvosdiena/kriminalai/2019/03/12/news/siauliu-mokyklu-vadoviu-korupcijos-byloje---mirusios-sielos-pedsakas-9556976/
 http://old.skrastas.lt/?data=2019-03-13&rub=1065924812&id=1552402940

Lietuvos sporto mokyklos
Lietuvos gimnazijos
Šiaulių mokyklos
Šiaulių Dubijos pagrindinė mokykla

Šiaulių Dubijos pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla, 1966–2012 m. veikusi Šiauliuose, Ežero g. 11, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio ir pagrindinio ugdymo programas. Įstaigos kodas 190531941.

Istorija 
Šiaulių miesto 10-oji vidurinė mokykla pastatyta 1966 m., pastačius plytinių gyvenamųjų namų kvartalą tarp miesto centro ir Kaukazo individualių namų rajono. Metais vėliau prie mokyklos pastatytas plaukimo baseinas (dab. Kūno kultūros ir sporto centro plaukimo mokykla „Delfinas“). 1968 m. mokykla išleido 1-ąją abiturientų laidą – 43 moksleivius. 1969 m. Respublikinės moksleivių meno ir sporto šventės diplomu apdovanotas I-ą vietą meninių kolektyvų konkursą laimėjęs 10-osios vidurinės mokyklos kolektyvas, vadovaujamas Motiejaus Kurilos.

1996 m. XXVIII laidos abiturientas G. Guginis tapo respublikinės fizikų olimpiados prizininku. 1997 m. mokykla pavadinta netoliese tekėjusio Dubijos upelio vardu – Dubijos vidurine mokykla. Pavadinimą rinko visa mokyklos bendruomenė. 1999 m. įrengta kompiuterių klasė. 1999 m. XXXI laidos abiturientas Mantas Vaidelauskas iškovojo III vietą Europos sambo jaunių pirmenybėse. Nuo 2001 m. rugsėjo 1 d. mokykla turėjo pagrindinės mokyklos statusą. 2012 m. gegužės 26 d. mokykloje paskutinį kartą nuaidėjo Paskutinis skambutis – steigėjo, Šiaulių miesto savivaldybės tarybos sprendimu mokykla nuo 2012 m. rugsėjo 1 d. prijungta prie Salduvės progimnazijos.

Direktoriai 
 1966–1967 m. Petras Pranciškus Martinaitis
 1967–1974 m. Jonas Sereikis
 1974–1991 m. Leonardas Bernotas
 1991–2012 m. Dainė Bagdonaitė

Žymūs mokytojai 
 Giedrė Stapulionienė, direktoriaus pavaduotoja ugdymui
 Rima Vasiliauskienė, direktoriaus pavaduotoja ugdymui
 1966–1977 m. Mikalojus Kondratas, istorijos mokytojas
 1973–1976 m. Alfredas Lankauskas, fizikos mokytojas, buvęs Šiaulių miesto meras
 1978–1985 m. Violeta Damskienė, lietuvių kalbos mokytoja, Švietimo skyriaus vedėja

Žymūs mokiniai 
 1976 m. Raimondas Baranauskas, „Snoro“ banko prezidentas
 1977 m. Gintaras Lazdynas, Šiaulių universiteto docentas, humanitarinių mokslų daktaras
 1984 m. Darius Subačius, branduolinės fizikos mokslininkas
 1986 m. Artūras Visockas, Šiaulių miesto meras

Dubijos
Nebūtkiemis

Nebūtkiemis – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybės vakaruose, pasienyje su Karaliaučiaus kraštu. Kaimo įžymybė – Vištyčio akmuo, trečiasis pagal dydį riedulys Lietuvoje (aukštis 3 m, ilgis 6 m, plotis 4 m). Prie kelio .

Istorija 

1923 m. kaime buvo 5 sodybos, kuriose gyveno 31 žmogus.

Gyventojai

Nuorodos 
 Niebudkiemie Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom VII, psl. 42 (lenk.)
 Didysis Vištyčio akmuo

Šaltiniai 

Vilkaviškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Paliepis (Lazdijai)

Paliepis – kaimas Lazdijų rajono savivaldybės pietuose, prie Stirtos upelio (kairysis Nemuno intakas). Yra girininkija. Vakaruose prieina Paliepio miškas, rytuose – Norkūnų miškas, kuriame trykšta Vilko šaltinis.

Gyventojai

Nuorodos 
 Podlipki Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom X, psl. 427-428 (lenk.).

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Senoji guoba

Senoji guoba – botaninis gamtos paveldo objektas, 1960 metais paskelbtas gamtos paminklu. Auga Geisčiūnų kaime, Nemunaičio sen., Alytaus raj.

Medžio rūšis – kalninė guoba (Ulmus glabra Huds.). Senosios guobos kamieno apimtis – 550 cm, aukštis – 24 m, lajos aukštis – 21 m, amžius apie 300 metų. Medis pasiekė gamtinę brandą ir yra stagnacijos fazėje.

Guoba ar vinkšna? 

Keli nepriklausomi medžių specialistai patvirtino, kad Geisčiūnų guo­ba vi­sai ne guo­ba, o vinkšna. Tai tos pa­čios guo­bi­nių šei­mos me­džių at­sto­vai. La­pai ir me­džio laja pa­na­šūs ir guo­bos, ir vinkš­nos, o sėk­los la­bai ski­ria­si – vinkš­nos sėk­lų spar­na­vai­siai plau­kuo­ti (blaks­tie­no­ti) ir ge­ro­kai ma­žes­ni ne­gu guo­bos.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Saugomų teritorijų valstybės kadastras  
 Paminkliniai medžiai Lietuvoje

Lietuvos gamtos paminklai
Alytaus rajono paveldas
Alytaus rajono gamtos paminklai
Šiaulių Jovaro progimnazija

Šiaulių „Jovaro“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šiauliuose, Vytauto g. 132, vykdanti pradinio ugdymo ir pagrindinio I dalies ugdymo programas. Įstaigos kodas 190531222. Veikia 33 pradinio ir pagrindinio lavinimo klasės.

Istorija 
1963 m. rugsėjo 1 d. atidaryta Šiaulių 4-oji vidurinė mokykla dėstomąja rusų kalba. 1991 m. reorganizavus dvi mokyklas rusų dėstomąja kalba, atidaryta lietuviška Šiaulių 4-oji vidurinė mokykla. Joje pradėtas sustiprintas taikomosios dekoratyvinės dailės ir buities darbų mokymas.

1994 m. kovo 28 d. Šiaulių miesto Tarybos valdybos potvarkiu mokyklai suteiktas lietuvių poeto Jovaro (1880–1967), gyvenusio greta mokyklos, vardas, ji pavadinta Jovaro vidurine mokykla. 1994 m. birželio 18 d. išleidžiama 1-oji abiturientų laida.

2000 m. pradėta pagilintai dėstyti anglų kalba. 2003 m pradėta mokyklos renovacija. Mokykla įsitraukia į Mokyklos tobulinimo programą. 2001 m. optimizuojant mokyklų tinklą, mokykla tapo Šiaulių „Jovaro“ pagrindine mokykla. Nuo 2011 m. rugsėjo 1 d. progimnazija.

Direktoriai 
 1991 m. Jonas Rimdžius
 1994 m. Antanas Jakimavičius
 2001 m. Artūras Vidmantas
 2006 m. Arvydas Kukanauza

Žymūs mokytojai 
 Aurelija Buračienė – technologijų mokytoja, ekspertė
 Jurgis Rimvydas Žuklija – vyresn. lietuvių kalbos mokytojas, neatlygintinas donoras
 Rolanda Maziliauskienė – istorijos mokytoja
 Miglė Krupenina – lietuvių kalbos mokytoja
 Inga Balčytienė – lietuvių kalbos mokytoja

Žymūs mokiniai 
 1994 m. Artūras Javtokas, krepšininkas (mokslus baigė Šilutėje)
 1996 m. Robertas Javtokas, krepšininkas
 1999 m. Kristina Čepukaitytė, žurnalistė

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Lietuvos progimnazijos
Jovaro
Šiaulių Rėkyvos progimnazija

Šiaulių Rėkyvos progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šiauliuose, Rėkyvoje, Poilsio g. 1, vykdanti pradinio ugdymo ir pagrindinio ugdymo I dalies programas. Įstaigos kodas 190530316. Veikia pradinio ir pagrindinio lavinimo klasės.

Mokyklos simbolis – gandras.

Istorija 
Šiaulių 4-oji aštuonmetė mokykla įkurta 1964 m., iki to laiko Rėkyvos vaikai mokėsi Lingailių (Kardžiūnų) pradžios mokykloje. 1985 m. mokykla pavadinta 4-oji nepilnoji vidurinė mokykla, 1988 m. 4-oji devynmetė mokykla, nuo 1993 m. Rėkyvos pagrindinė mokykla.

Mokykloje daug dėmesio skiriama ekologijos integravimui, ugdymo proceso efektyvinimui ir optimizavimui. Pati aplinka skatina pasirinkti ekologinio ugdymo kryptį, domėtis kultūros paveldu. Šioje ugdymo įstaigoje veikia ekologijos, sveikos gyvensenos, prevencijos, kultūros paveldo programų mokytojų kūrybinės grupės. Nuo 2004 m. mokykla dalyvauja Gamtosauginių mokyklų programoje.

Mokykloje veikia 20 būrelių. Moksleiviai dalyvauja meninio skaitymo, piešinių konkursuose, sporto varžybose, kuriuose laimi prizines vietas. Taip pat veikia diskusijų klubas, folklorinis ansamblis, miškininkų, ekologinis, choreografijos, informatikos, aitvarų, „Mano augintinis“, darbelių iš šiaudų būreliai, ansamblis „Debesėlis“, nuo 2000 m. leidžiamas mokyklos laikraštis „Gandro žinios“ (vadovė J. Valančienė).

Direktoriai 
 1964–1983 m. Eufrozinija Bagučanskaitė
 1983–1998 m. Antanas Pabilionis
 nuo 1998 m. Romas Senkus

Himnas 
Čia ežeras banguoja,
Aplink žalia gamta.
Balta lyg karalienė –
Rėkyvos mokykla.
Seniau čia buvo dvaras –
Dabar mūs mokykla.
Galbūt ji ir mažytė,
Bet mums labai miela.

Priedainis:
Mums ramybę neša –
Ežero dvasia.
Gilią šviesią mintį –
Pievų žaluma.

Čia ežeras banguoja,
Aplink žalia gamta.
Balta lyg karalienė –
Rėkyvos mokykla.
Kiekvieną pasitinka
Ištiesusi rankas.
Lyg motina sušildo
Savam glėby tave.

Žodžiai J. Nutautytės (9 klasė) ir R. Dailidos (7b klasė), muzika – grupės „Vairas“

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Lietuvos progimnazijos
Rėkyvos
Spekuliacija

Spekuliacija  ( – 'sekimas, stebėjimas') – prekyba, kuria siekiama (greitai ir lengvai) pasipelnyti. Nepainiotina su arbitražu.

Spekuliaciją vykdantys asmenys perka nekilnojamąjį turtą, kolekcinius daiktus, automobilius ar įvairias žaliavas (naftą, dujas, varį, kviečius ir kt. ateities sandorių pagalba, tačiau fiziškai jų neįsigija) ne savo poreikiams ar norėdami perdirbti ar kitaip apdoroti ir ne todėl, kad nuolat jomis prekiauja, bet siekdami gauti pelną iš vienkartinio jų perpardavimo. Be to, spekuliantas siekia gauti naudą dėl vertybiniu popierių kitimo, priešingai nei gauti tiesioginio pelno, pvz., akcijų dividendų, obligacijų palūkanų pavidalu..

Spekuliantai paprastai orientuojasi į trumpalaikį investavimą (kai kurie iš jų laiko akcijas ar kitą finansinį turtą ne ilgiau nei vieną darbo dieną). Jie prisiima finansinę riziką, atidžiai seka pokyčius ir greitai į juos reaguoja. Spekuliantas spekuliuoja tiek fiziniu, tiek finansiniu turtu tikėdamasis, kad po kurio laiko jam susidarys palanki situacija ir jis iš to gaus naudos (nepaisant krentančių ar kylančių vertybinių popierių kainų; gali parduoti skolon).

SSRS spekuliacija buvo laikoma ekonominiu nusikaltimu, rinkos ekonomikos šalyse ji neišvengiama (reguliuoja pasiūlą bei paklausą ir didina rinkos likvidumą, kapitalo pritraukimo galimybes), bet spekuliacija juodojoje rinkoje deficitinėmis prekėmis (pavyzdžiui, maistu per karą, embargą, stichines nelaimes, bilietais į sporto varžybas ar kitus renginius) užtraukia administracinę ar baudžiamąją atsakomybę.

Dėl agresyvaus greito pelno siekio sąvoka „spekuliantas“ turi neigiamą atspalvį. Tarybiniame (dalinai ir vėlesniame) kultūriniame kontekste žodis „spekuliacija“ turėjo negatyvų atspalvį ir reiškė nelegaliai ar pusiau legaliai nusipirkto, gauto juodosios rinkos rėmuose ar tiesiog atstovėjus ilgoje eilėje įgyto daikto perpardavimą. Toks mąstymas buvo pagrįstas tuo, kad planinėje ekonomikoje dažnai prekių savikaina buvo mažesnė negu jos rinkos kaina, todėl dalis prekių buvo deficitinės ir jos būdavo paskirstomos. Ilgos eilės ribodavo jų pasiūlą, o spekuliantai siekdavo jų gauti perpardavimui, parduoti didesne kaina ir uždirbti pinigų.

Šaltiniai 

Investavimas
Bedančiai

Bedančiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, šalia kelio Raseiniai–Šiluva. Bedančiuose 1928 m. spalio 2 d. gimė choro dirigentas ir pedagogas Aleksandras Buzys.

Kaime stovi nuoroda link Gražiojo Plauginių miško ąžuolo (1,5 km).

Gyventojai

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Rumšaičiai

Rumšaičiai – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Barstyčių, šalia kelio .

Etimologija 

Vietovardis kilęs nuo pavardės Rumša (ar Rumšas, Rumšys) arba Rumšaitis.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Bronius Untulis (1883–1977), pedagogas, kultūros veikėjas ir istorikas.
 Matas Untulis (1889–1952), pedagogas, tautosakininkas, politinis ir visuomenės veikėjas.

Šaltiniai 

Skuodo rajono savivaldybės gyvenvietės
Gazuotas vanduo

Gazuotas vanduo – gėrimas prisotintas anglies dioksidu, išsiskiriantis maloniu skoniu, gaivinančiomis savybėmis ir vadinamu „žaismingumu“ (intensyviu ir ilgalaikiu burbuliukų išsiskyrimu).

Anglies dioksidas turi konservavimo savybes, dėl ko gazuoti gėrimai ilgiau išlaiko savo savybes. Gėrimo gazavimas vykdomas mechaniškai įvedant ir tirpinant anglies dioksidą (vaisiniuose, mineraliniuose vandenyse; vynuose ir vandenyje) ar natūraliai fermentuojant (šampane, vyne, sidre, aluje, duonos giroje). Pirmu atveju gėrimai gazuojamas specialiuose aparatuose – saturatoriuose, akratoforose ar metalinėse talpose su slėgiu, atšaldžius gėrimą ir išleidus iš jo orą. Gėrimas anglies dioksidu prisotinimas nuo 5-10 g/l.

Geriamasis vanduo
Naujosios Akmenės Ramučių gimnazija

Naujosios Akmenės Ramučių gimnazija – dieninė, keturmetė savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Naujojoje Akmenėje, Ramučių g. 5, vykdanti vidurinio ugdymo programas. Įstaigos kodas 300008683.

Istorija 

Mokykla atidaryta 1977 m.

Naujosios Akmenės Ramučių gimnazija, įsteigta 2004 m. birželio 2 d. Akmenės rajono savivaldybės tarybos sprendimu Nr. T-117, skaidymo būdu reorganizuojant Naujosios Akmenės Ramučių vidurinę mokyklą bei Naujosios Akmenės Saulėtekio vidurinę mokyklą ir išdalijant jas į Naujosios Akmenės Ramučių gimnaziją ir Naujosios Akmenės „Saulėtekio“ pagrindinę mokyklą.

Direktoriai 
• Pirmasis direktorius: Kazimieras Pakeltis

• Antrasis direktorius: Rimantas Kentra

• Trečioji direktorė: Helena Daugmaudienė

• Ketvirtasis direktorius: Darius Jonas Kazlauskas

Žymūs mokytojai 
Algirdas Monkevičius - švietimo, mokslo ir sporto ministras.
Raimondas Bitinas

Žymūs mokiniai 
Reda Prišmontaitė (g. 1986 m.) –  šachmatininkė

Išnašos

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Naujoji Akmenė
Lietuvos gimnazijos
Akmenės rajono savivaldybės mokyklos
Royal Caribbean International

Royal Caribbean International yra Norvegijos-JAV kruizinių laivų kompanija Majamyje, Floridoje.

Jai priklauso apie 20 kruizinių laivų, iš kurių žymiausi MS Freedom of the Seas ir MS Independence of the Seas šiuo metu yra didžiausi pasaulyje.

JAV įmonės
Alytaus Šaltinių progimnazija

Alytaus Šaltinių progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Alytuje, Lauko g. 23, vykdanti pradinio ir pagrindinio ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191056390. Steigėjas Alytaus miesto savivaldybės taryba.

Istorija 

1975 m. rugsėjo 1 d. atidaryta Alytaus 7-oji vidurinė mokykla. 1987–1999 m. mokykloje įvestas sustiprintas fizikos mokymas, 1989 m. įvestas sustiprintas (dabar pagilintas) anglų kalbos mokymas, 2001 m. – kryptingas meninis ugdymas. 1996 m. pakeistas mokyklos pavadinimas – Alytaus Šaltinių vidurinė mokykla. 2002 m. mokykla reorganizuota į pagrindinę. 2004–2005 m. vyko mokyklos pastato renovacijos darbai. 2015 m. mokykla laimėjo ir gavo „Geros mokyklos“ ženklą. Nuo 2016 m. mokykloje vykdoma STEAM kryptis. 2019 m. suteiktas progimnazijos statusas.

Pavadinimų kaita

Direktoriai 
 1975–1996 m. Vytautas Mockevičius
 nuo 1996 m. Alfonsas Lietuvininkas

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė

Lietuvos progimnazijos
Šaltinių
Alovės pagrindinė mokykla

Alytaus r. Daugų Vlado Mirono gimnazijos Alovės pagrindinio ugdymo skyrius – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Alytaus raj., Alovėje, vykdžiusi pradinio ir pagrindinio ugdymo programas. Įstaigos buvęs kodas 190244425.

Istorija 

1865 m. Alovėje buvo įsteigta liaudies mokykla. Joje mokėsi Alovės, Daugų, Nemunaičio valsčių vaikai. Mokykla buvo medinė, vieno aukšto, turėjo tris klases. Mokėsi 50 mokinių. 1932 m. mokykla buvo perorganizuota – atsirado 6 skyriai.

1944-1950 m. veikė 7-metė progimnazija, mokėsi 100 mokinių, dirbo 9 mokytojai. Nuo 1950 m. mokykla išaugo į septynmetę. 1954–1955 m. ji gavo vidurines mokyklos teises. Pirmoji 14-os abiturientų laida išleista 1955 m. 1982 m. pastatyta nauja mokykla, kurioje mokėsi 147 mokiniai, dirbo 20 mokytojų. 2001 m. iš vidurinės tapo pagrindine.

2017 m. Alovės pagrindinė mokykla išregistruota. Šiuo metu tai Daugų Vlado Mirono gimnazijos Alovės pagrindinio ugdymo skyrius.

Direktoriai 
1932 m. – Vizbaras;
1944 m. – V. Abromaitis;
1952 m. – B. Jankūnaitė;
1955 m. – B. Daraškevičius;
1982 m. – P. Petkevičius;
1983 m. – Z. Kunigonis;
1987 m. – V. Skroblas;
1996 m. – J. Navickas;
2017 m. - Almantas Jakimavičius.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Mokyklos svetainė
 Mokyklos „Facebook“ puslapis

Alovė
Alytaus rajono savivaldybės mokyklų skyriai