joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Gruzdavo valsčius

Gruzdavo valsčius (; ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijos teritorijoje. Centras – Gruzdavas.

Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. viduryje, bet 1872 m. buvo panaikintas (tikriausiai prijungiant prie Mankonių valsčiaus). 1927 m. balandžio 1 d. Gruzdavo valsčius atkurtas vietoje Mankonių valsčiaus, prie jo prijungta dalis Medilo valsčiaus ir Žosnos valsčiaus.

|-
| 1869 m. || || 3687 || 267 kiemai  || || 42
|}

Šaltiniai

Pastovių apskrities valsčiai
Vileikos apskrities valsčiai
Žosnos valsčius

Žosnos valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Žosna, vėliau – Slabada.

Istorija 

Įkurtas 1870 m., 1873 m. jam perduota dalis Zariežės valsčiaus (Gelijanavos, Krasnėnų ir Staržynos seniūnijos).

1927 m. balandžio 1 d. dalis Žosnos valsčiaus perduota Vilkaloto valsčiui ir Mankonių valsčiui, o Žosnos valsčiui priskirta dalis Medilo valsčiaus ir dalis Vilkaloto valsčiaus. 1929 m. balandžio 1 d. dalis valsčiaus (5 gyvenvietės) perduota Kryvičų valsčiui.

|-
| 1874 m. || || 2541 || 277 kiemai  || 6 seniūnijos || 22
|-
| 1880 m. || || 2689 || 277 kiemai  || 6 seniūnijos || 24
|-
| 1885 m. || || 3884 || 277 kiemai  || 6 seniūnijos || 24
|}

Vadovai 
 O. Lukjanecas, viršaitis nuo 1878 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Bajorai (Баяры), k.
 Bakačai (Бакачы), k.
 Degiliai (Дзягілі), k., dv.
 Domoslavė (Домославье), k.
 Gelijanava (Гелияново), dv.
 Guliai (Гулі), k.
 Harbai (Гарбы), k.
 Izmailava (Измайлово), plv.
 Jaciūnai (Яцыны), k.
 Kalviai (Ковали), dv., k.
 Krasnėnai (Красняны), k., dv.
 Kuzmičiai (Кузьмічы), k.
 Leičiai (Лейцы), k.
 Mailava (Майлова), k.
 Malyškos (Малышкі), k.
 Mastavyjos (Маставыя), girininkija
 Naujoji Žosna (Новая Жосна), plv.
 Naujosios Habos (Новыя Габы), k.
 Navasiolkos (Навасёлкі), k.
 Puhačai (Пугачы), k.
 Senoji Žosna (Старая Жозна), dv.
 Senosios Habos (Старыя Габы), k.
 Slavičai (Славічы), k.
 Staržyna I-III (Старжино I-III), kolonija
 Teresdvaris (Тэрэздвор), dv.
 Užprūdė (Запруддзе), kolonija
 Zavrutkos (Заврутки), k.
 Žosnos Slabada (Слабада Жаснянская), k.
</div>

Šaltiniai 

Pastovių apskrities valsčiai
Vileikos apskrities valsčiai
Slabada (Medilas)

Slabada (, ) – agromiestelis Baltarusijoje, į šiaurės rytus nuo Medilo, 2 km į šiaurę nuo buvusios Žosnos gyvenvietės.

Istorija 

Seniau vadinosi Žosnos Slabada. Gyvenvietė minima XIX a. pabaigoje. XX a. buvo Žosnos valsčiaus centras.

Šaltiniai 

Medilo rajono gyvenvietės
Dunilovo valsčius

Dunilovo valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Dunilovas.

Istorija 

Įkurtas XIX a. viduryje. 1873 m. prijungta dalis Zariežės valsčiaus (Zariežės seniūnija). 1927 m. balandžio 1 d. prijungta dalis Lučiojaus valsčiaus ir dalis Norycos valsčiaus, o dalis Dunilovo valsčiaus priskirta Norycos valsčiui.

|-
| 1869 m. || || 1944 || 159 kiemai  || || 17
|-
| 1874 m. || || 2048 || 208 kiemai  || 6 seniūnijos || 22
|-
| 1880 m. || || 2589 || 209 kiemai  || 6 seniūnijos || 25
|-
| 1885 m. || || 2590 || 209 kiemai  || 6 seniūnijos || 23
|}

Vadovai 
 T. Svirkovičius, viršaitis nuo 1885 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Antežeriai (Надазёры), plv.
 Asinikai (Асіннікі), k.
 Bajarščyna (Баяршчына), vs.
 Dunilovas (Дунілавічы), mstl., dv.
 Dunilovo Ankudai (Анкуды Дунілавіцкія), k.
 Hinkai (Гінькі), k.
 Hlinščyna (Гліншчына), k.
 Kalitos (Калиты), asada
 Kalitos (Каліты), k.
 Krykalai (Крыкалы), dv.
 Liambauka (Лямбоўка), vs.
 Luhai (Лугі), k.
 Malkavičiai (Малькавічы), k.
 Myškos (Мышкі), k.
 Navasiolkos (Навасёлкі), k.
 Pachauščina I-II (ПахоўшчынаI I-II), plv.
 Parnevičiai (Парневічы), plv.
 Petravičiai (Пятровічы), k.
 Ramzava (Рамзова), vs.
 Sarokos (Сарокі), k., plv.
 Sasenicha (Сасеніха), vs.
 Senieji Jasnevičiai (Старыя Ясневічы), plv.
 Sergiejevičiai (Сяргеевічы), k.
 Serhos (Сергі), k.
 Svidna (Свідна), kolonija
 Zariežė (Зарэжжа), kolonija
 Žarstvenka (Жарсцвянка), k.
</div>

Šaltiniai 

Pastovių apskrities valsčiai
Vileikos apskrities valsčiai
Norycos valsčius

Norycos valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Noryca, vėliau – Lasica.

Istorija 

Įkurtas XIX a. viduryje 1873 m. prijungta dalis Zariežės valsčiaus (Mikailavos seniūnija).

1927 m. balandžio 1 d. apsikeista nedidelėmis dalimis su Dunilovo valsčiumi. 1929 m. balandžio 1 d. dalis Norycos valsčiaus perduota Gluboko valsčiui.

|-
| 1869 m. || || 1534 || 162 kiemai  || || 22
|-
| 1874 m. || || 1782 || 169 kiemai  || 3 seniūnijos || 25
|-
| 1880 m. || || 3613 || 343 kiemai  || 5 seniūnijos || 34
|-
| 1885 m. || || 4012 || 343 kiemai  || 5 seniūnijos || 34
|}

Vadovai 
 I. Kasperas, viršaitis nuo 1885 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Aukštieji Dėdenkai (Дзядзёнкі Горныя), kolonija
 Belevičiai (Белевічы), k.
 Chomsko Petravičiai (Пятровічы Хомскія), k.
 Drazdai (Дразды), k.
 Drazdauščyna (Драздоўшчына), k.
 Hinionkai (Гінёнкі), k.
 Hinkai (Гінькі), k.
 Hulidava (Гулідава), plv.
 Husakava (Гусакова), k.
 Kreivoji (Крывое), k.
 Kristava (Хрыстова), k., plv.
 Lapiškės (Лапішкі), k.
 Lasica (Ласіца), dv.
 Mažieji Petravičiai (Петровичи Малые), k.
 Noryca (Норыца), kolonija, dv.
 Padkrajauščyna (Падкраеўшчына), k.
 Perasleha (Пераслега), k.
 Rudakava (Рудакова), k.
 Siadliarauščyna (Сядляроўшчына), k.
 Stanilevičiai (Станілевічы), k.
 Valkai (Валкі), k.
 Veraciejai (Верацеі), k.
 Zalaukos (Залаўкі), k.
 Ždanai (Жданы), k.
 Žemieji Dėdenkai (Дзядзёнкі Дольныя), kolonija
 Žukava (Жукава), k.
</div>

Šaltiniai 

Pastovių apskrities valsčiai
Vileikos apskrities valsčiai
Lucko valsčius

Lucko valsčius (, ; nuo 1927 m. Kazlauščynos valsčius, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Luckas, nuo 1927 m. – Kazlauščyna.

Istorija 

Įkurtas kaip Lucko valsčius, 1927 m. spalio 7 d. pervadintas Kazlauščynos vardu.

|-
| 1869 m. || || 3470 || 305 kiemai  || || 38
|-
| 1874 m. || || 3870 || 358 kiemai  || 5 seniūnijos || 43
|-
| 1880 m. || || 5348 || 358 kiemai  || 5 seniūnijos || 44
|-
| 1885 m. || || 5820 || 358 kiemai  || 5 seniūnijos || 44
|}

Vadovai 
 A. Vertinskis, viršaitis nuo 1886 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Dysnos apskrities valsčiai
Pastovių apskrities valsčiai
Vilkaloto valsčius

Vilkaloto valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Vilkalotas.

Istorija 

Įkurtas XIX a. viduryje. 1927 m. balandžio 1 d. apsikeista valsčių dalimis su Žosnos valsčiumi.

|-
| 1869 m. || || 3902 || 384 kiemai  || || 43
|-
| 1874 m. || || 3588 || 400 kiemų  || 5 seniūnijos || 58
|-
| 1880 m. || || 3535 || 376 kiemai  || 3 seniūnijos || 52
|-
| 1885 m. || || 5149 || 352 kiemai  || 3 seniūnijos || 52
|}

Vadovai 
 V. Bdičius, viršaitis nuo 1885 m.

Suskirstymas 

1873–1874 m. greta jau buvusių 3 seniūnijų sudarytos dar 2 (Дятловское ir Волколатское).

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Ancyperai (Анцыперы), k.
 Asavokas (Асавок), k.
 Asinauščyna (Асінаўшчына), k.
 Ausianinkai (Аўсянікі), k.
 Budzičai (Будзічы), k.
 Charaškos (Харашкі), k.
 Cynkai I-II (Цынкі I-II), k.
 Dubrauka (Дубраўка), k.
 Firkauščyna (Фіркаўшчына, Свіркаўшчына), k., dv.
 Gaidukai (Гайдукі), k.
 Haradziščia (Гарадзішча), k.
 Haranauščyna (Гаранаўшчына), k.
 Hihalai (Гігалы), k.
 Hlinskija (Глінскія), k.
 Hvazdai (Гвазды), k.
 Jabloncai (Яблонцы), k.
 Jančiukai (Янчукі), k.
 Janukai (Янукі), k.
 Jasenevičiai (Ясяноўцы), k.
 Kimstačava (Кімстачава), k.
 Kiseva I-II (Кісева I-II), k.
 Kurylavičai (Курылавічы), k.
 Kuziomščyna (Кузёмшчына), k.
 Maciušonkos (Мацюшонкі), k.
 Maliakava (Малякова), k.
 Martinelevičiai (Марцінелевічы), k.
 Martuliai (Мартулі), k.
 Mateikiai (Мацейкі), k.
 Naujoji Zauličia (Заўлічча Новае), k.
 Petreliava I-II (Петрелево I-II), k.
 Platiečna (Платэчна), k.
 Pleškūnai (Плешкуны), k.
 Prudziščia (Прудзішча), k.
 Rakitauščyna (Ракітаўшчына), k.
 Repyščia (Репище), kolonija
 Sasnauščyna (Сасноўшчына), k.
 Semianilava (Семянілава), k.
 Senieji Zavuličai (Завулічы Старыя), k.
 Senkauščyna (Сенькаўшчына), k.
 Slabada (Слабада), k.
 Stanislaucai (Станіслаўцы), k.
 Strukiai (Струкі), k.
 Šylkiai (Шылькі), k.
 Trafimava (Трафімава), k.
 Vilkalotas (Валкалата), mstl., dv.
 Viržai (Віржы), k.
 Višniaucai (Вішнёўцы), k.
 Zahacė (Загацце), k.
 Zamoša (Замошша), k.
</div>

Šaltiniai 

Pastovių apskrities valsčiai
Vileikos apskrities valsčiai
Luckas (Pastovys)

Luckas (, ) – kaimas Baltarusijoje, 2 km į šiaurės rytus nuo Kazlauščynos.

Istorija 

XIX a. buvo katalikiškas miestelis. XIX–XX a. buvo Lucko valsčiaus centras.

Šaltiniai 

Pastovių rajono gyvenvietės
Kazlauščyna

Kazlauščyna (, ) – kaimas Baltarusijoje, 43 km į šiaurės rytus nuo Pastovių. Apylinkės centras.

Istorija 

XIX a. čia buvo Kozlovsko dvaras, palivarkas, kaimas. 1927 m. įkurtas Kazlauščynos valsčius.

Šaltiniai 

Pastovių rajono gyvenvietės
Gluboko valsčius

Gluboko valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Glubokas.

Istorija 

1929 m. balandžio 11 d. Gluboko valsčiui perduota dalis Norycos valsčiaus. 1929 m. balandžio 11 d. prie Gluboko valsčiaus prijungta dalis Dokšicos valsčiaus, Porpliščios valsčiaus ir Aukštosios valsčiaus, o dalis Gluboko valsčiaus priskirta Plisos valsčiui, Porpliščios valsčiui, Ažugirės valsčiui ir naujam Halubičų valsčiui. 1933 m. lapkričio 10 d. kelios Gluboko valsčiaus gyvenvietės, buvusios šalia miesto, prijungtos prie Gluboko.

|-
| 1869 m. || || 7714 || 833 kiemai  || || 47
|-
| 1874 m. || || 7807 || 889 kiemai  || 13 seniūnijų || 96
|-
| 1880 m. || || 8935 || 878 kiemai  || 13 seniūnijų || 95
|-
| 1885 m. || || 11 715 || 1120 kiemų  || 13 seniūnijų || 95
|}

Vadovai 
 A. Šarabaika, viršaitis nuo 1882 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Dysnos apskrities valsčiai
Vilkalotas

Vilkalotas  (, ) – agromiestelis šiaurės Baltarusijoje, 25 km į šiaurės vakarus nuo Dokšicos. Stovi Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, senoji karčema.

Istorija 

Minimas nuo 1524 m., kai buvo Mikalojaus Radvilos II našlės Elžbietos valda. XIX a. buvo miestelis, XIX–XX a. buvo Vilkaloto valsčiaus centras.

Šaltiniai 

Dokšicos rajono gyvenvietės
Baltarusijos agromiesteliai
Kryvičų valsčius

Kryvičų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Kryvičai.

Istorija 

1929 m. balandžio 1 d. prijungta dalis Žosnos valsčiaus.

|-
| 1869 m. || || 3278 || 353 kiemai  || || 50
|-
| 1874 m. || || 3160 || 323 kiemai  || 12 seniūnijų || 44
|-
| 1880 m. || || 3229 || 329 kiemai  || 11 seniūnijų || 44
|-
| 1885 m. || || 3304 || 339 kiemai  || 12 seniūnijų || 53
|}

Vadovai 
 K. Garaninas, viršaitis nuo 1884 m.

Suskirstymas

Gyvenvietės 

Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):

 Asinauka (Осиновка), plv.
 Asiukava (Осюково), kolonija
 Baravykai (Боровики), k.
 Berkauščina (Берковщина), dv.
 Chamistrauka (Хомистровка), k.
 Chamutnė (Хомутное), k.
 Denisava (Денисово), kolonija
 Dubanosai (Дубоносы), k.
 Elžulkai (Эльжульки), chutoras
 Filipkos (Филипки), chutoras
 Franopolė (Франополь), plv.
 Januševa (Янушево), kolonija
 Jaznos (Язни), kolonija
 Jelnica (Ельница), kolonija
 Kalviai (Ковали), k.
 Kapustičiai (Капусцічы), k.
 Kaštaunia (Коштовня), chutoras
 Kiržena (Киржено), k.
 Klesinas (Клесино), chutoras
 Kliarianava (Клярянов), plv.
 Korenišai (Корениши), k.
 Kostevičai (Костевичи), dv.
 Kryvičai (Крывічы), mstl., plv.
 Lazavyjos (Лозовые), k.
 Leonava (Леоново), plv.
 Liaskauščyna (Лясковщина), plv.
 Lotkai (Лотки), k.
 Manichai (Манихи), k.
 Motykai (Мотыки), dv., k.
 Nevieriai (Неверы), k.
 Pakūtė (Покутье), dv.
 Pankratai (Панкраты), k.
 Papauka (Поповка), k.
 Parobkai (Паробки), kolonija
 Petrauščyna (Петровщина), plv.
 Plašina (Плашино), k.
 Prudninkai (Прудники), k.
 Puzyriai (Пузыри), k.
 Rakučiai (Ракути), k.
 Rusačkai (Русачки), k.
 Sivcai (Сивцы), k.
 Slabada (Слобода), k.
 Slabadka (Слободка), plv.
 Stankai (Станки), k.
 Subačiai (Субочи), kolonija
 Šilinė (Боровое), k.
 Tamkavičiai (Томковичи), k.
 Tereškos (Терешки), kolonija
 Tereškų Navasiolkos (Навасёлкі), k.
 Ustronė (Устронь), dv.
 Vyhalavičai (Выгалавічы), kolonija
 Vytreskai (Вытрески), kolonija
 Volčkai (Волчки), plv.
 Vosava (Восава), chutoras
 Zadubė (Задубье), vs.
 Zadubenė (Задубенье), kolonija
 Zaliesė (Залессе), k.
 Zaliesės Navasiolkos (Навасёлкі), k.
 Zariečė (Заречье), k.
</div>

Šaltiniai 

Vileikos apskrities valsčiai
Gruzijos futbolo varžybos 2022 m.

Gruzijos futbolo varžybos 2022 m.
  prasidėjo 2022 m. vasario d., baigėsi 2022 m. gruodžio 3 d.;
 s turnyras prasidėjo 2022 m. pavasarį, finalas įvyko 2022 m. gruodžio d.

2022 m. Supertaurės rungtynės 
<...>

2022 m. Erovnuli liga 
 Erovnuli liga – aukščiausioji futbolo lyga. Dalyvavo 10 komandų.

Pokyčiai 
{|
|- style="vertical-align: top;"
|

</td>

|}

Dalyviai 
<...>

Galutinė komandų rikiuotė 
<...>

Pereinamosios rungtynės

prieš

prieš 

 Kovoje dėl išlikimo

2022 m. Erovnuli Liga 2 
 Erovnuli Liga 2 – antros pakopos futbolo pirmenybės šalyje.
 Dalyvavo 10 komandų.

Galutinė lentelė

Pereinamosios rungtynės (kova dėl išlikimo) 
 Dėl vietos pirmenybėse kovojo aštuntą ir devintą vietą užėmusios ekipos, o jų varžovais buvo Trečios lygos komandos.
 <...>

2022 m. Gruzijos futbolo taurė (Sakartvelos tasi 2022) 
 Gruzijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Gruzijoje.
 Vyksta kasmet nuo 1990 metų.
 Finalo rungtynės įvyko

Finalo rungtynės 

  rezultatu - nugalėjo varžovus ir iškovojo taurę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė
 SOCCERWAY

Gruzijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2022–2023 m.
Bainos valsčius

Bainos valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Baina.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Dysnos apskrityje. 1926 m. perduotas Breslaujos apskričiai.

|-
| 1869 m. || || 6330 || 594 kiemai  || || 66
|-
| 1874 m. || || 4289 || 528 kiemai  || 6 seniūnijos || 64
|-
| 1880 m. || || 5492 || 521 kiemas  || 6 seniūnijos || 65
|-
| 1885 m. || || 5600 || 524 kiemai  || 6 seniūnijos || 65
|}

Vadovai 
 V. Migrikas, viršaitis nuo 1884 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Breslaujos apskrities valsčiai
Dysnos apskrities valsčiai
Čeresų valsčius

Čeresų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Čeresai.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Dysnos apskrityje. 1927 m. balandžio 1 d. panaikintas, jo teritorija perduota Leonpolės valsčiui, Naujojo Paguosčio valsčiui ir Miorų valsčiui.

|-
| 1869 m. || || 3213 || 342 kiemai  || || 56
|-
| 1874 m. || || 2687 || 386 kiemai  || 1 seniūnija || 55
|-
| 1880 m. || || 4298 || 336 kiemai  || 1 seniūnija || 59
|-
| 1885 m. || || 4335 || 336 kiemai  || 1 seniūnija || 55
|}

Vadovai 
 F. Matyženokas, viršaitis nuo 1883 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Breslaujos apskrities valsčiai
Dysnos apskrities valsčiai
Leonpolės valsčius

Leonpolės valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Leonpolė.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Dysnos apskrityje. 1927 m. balandžio 1 d. prijungta dalis Čeresų valsčiaus.

|-
| 1869 m. || || 3243 || 326 kiemai  || || 45
|-
| 1874 m. || || 3889 || 392 kiemai  || 6 seniūnijos || 60
|-
| 1880 m. || || 4791 || 393 kiemai  || 7 seniūnijos || 63
|-
| 1885 m. || || 5124 || 734 kiemai  || 8 seniūnijos || 63
|}

Vadovai 
 I. Pirogas, viršaitis nuo 1881 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Breslaujos apskrities valsčiai
Dysnos apskrities valsčiai
Naujojo Paguosčio valsčius

Naujojo Paguosčio valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Naujasis Paguostis.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Dysnos apskrityje. 1927 m. balandžio 1 d. prijungta dalis Čeresų valsčiaus.

|-
| 1869 m. || || 3619 || 551 kiemas  || || 73
|-
| 1874 m. || || 3716 || 499 kiemai  || 5 seniūnijos || 60
|-
| 1880 m. || || 5182 || 458 kiemai  || 5 seniūnijos || 64
|-
| 1885 m. || || 5201 || 373 kiemai  || 5 seniūnijos || 63
|}

Vadovai 
 N. Citovičius, viršaitis nuo 1884 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Breslaujos apskrities valsčiai
Dysnos apskrities valsčiai
Miorų valsčius

Miorų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Miorai.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Dysnos apskrityje. 1927 m. balandžio 1 d. prijungta dalis Čeresų valsčiaus.

|-
| 1869 m. || || 2438 || 280 kiemų  || || 50
|-
| 1874 m. || || 2882 || 193 kiemai  || 13 seniūnijų || 48
|-
| 1880 m. || || 3143 || 191 kiemas  || 13 seniūnijų || 53
|-
| 1885 m. || || 3422 || 192 kiemai  || 13 seniūnijų || 52
|}

Vadovai 
 G. Labukas, viršaitis nuo 1883 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Breslaujos apskrities valsčiai
Dysnos apskrities valsčiai
Jodų valsčius

Jodų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Jodai.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Dysnos apskrityje. 1927 m. balandžio 1 d. dalis teritorijos perduota Perbrado valsčiui.

|-
| 1869 m. || || 4358 || 514 kiemų  || || 62
|-
| 1874 m. || || 4483 || 544 kiemai  || 8 seniūnijos || 78
|-
| 1880 m. || || 4602 || 544 kiemai  || 8 seniūnijos || 78
|-
| 1885 m. || || 5810 || 544 kiemai  || 8 seniūnijos || 78
|}

Vadovai 
 A. Mašniulis, viršaitis nuo 1884 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Breslaujos apskrities valsčiai
Dysnos apskrities valsčiai
Perbrado valsčius

Perbrado valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Perbradas, kurį laiką – Linkauščyna.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Dysnos apskrityje. 1927 m. balandžio 1 d. prijungta dalis Jodų valsčiaus.

|-
| 1869 m. || || 4072 || 411 kiemų  || || 76
|-
| 1874 m. || || 3485 || 490 kiemų  || 6 seniūnijos || 96
|-
| 1880 m. || || 4299 || 450 kiemų  || 5 seniūnijos || 86
|-
| 1885 m. || || 3380 || 489 kiemai  || 5 seniūnijos || 88
|}

Vadovai 
 I. Šarkevičius, viršaitis nuo 1883 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Breslaujos apskrities valsčiai
Dysnos apskrities valsčiai
Pliusų valsčius

Pliusų valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Baltarusijoje. Centras – Pliusos.

Istorija

Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo ir priklausė Breslaujos apskričiai.

Šaltiniai

Breslaujos apskrities valsčiai
Plisos valsčius

Plisos valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Plisa.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. 1929 m. balandžio 11 d. prie Plisos valsčiaus prijungta dalis Gluboko valsčiaus, dalis Prazarokų valsčiaus ir dalis Čarnievičų valsčiaus, o nedidelė dalis Plisos valsčiaus priskirta Prazarokų valsčiui ir naujam Halubičų valsčiui.

|-
| 1869 m. || || 3446 || 350 kiemų  || || 53
|-
| 1874 m. || || 4756 || 496 kiemai  || 13 seniūnijų || 79
|-
| 1880 m. || || 6132 || 517 kiemų  || 13 seniūnijų || 74
|-
| 1885 m. || || 7258 || 517 kiemų  || 13 seniūnijų || 74
|}

Vadovai 
 M. Jackovskis, viršaitis nuo 1885 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Dysnos apskrities valsčiai
Galiniai (Biržai)

Galiniai – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Papilio, šalia kelio .

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Kalniškis (Biržai)

Kalniškis – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 13 km nuo Papilio.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Kapliškiai

Kapliškiai – buvęs kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Kučgalio.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Ažugirės valsčius

Ažugirės valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Ažugirė.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Dysnos apskrityje. 1929 m. balandžio 11 d. prie jo prijungta dalis Gluboko valsčiaus, dalis Šarkauščinos valsčiaus ir dalis Aukštosios valsčiaus, o dalis Ažugirės valsčiaus perduota Šarkauščinos valsčiui. 

|-
| 1869 m. || || 4341 || 373 kiemai  || || 77
|-
| 1874 m. || || 4209 || 884 kiemai  || 7 seniūnijos || 77
|-
| 1880 m. || || 5261 || 384 kiemai  || 7 seniūnijos || 77
|-
| 1885 m. || || 5600 || 384 kiemai  || 7 seniūnijos || 77
|}

Vadovai 
 Z. Orechva, viršaitis nuo 1869 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Dysnos apskrities valsčiai
Šarkauščina

Apie viensėdį Astravo rajone žr. Šarkauščina (Astravas).

Šarkáuščina  (, ) – miesto tipo gyvenvietė Gudijoje, Vitebsko srityje. Šarkauščinos rajono centras.

Istorija 

XIX a. buvo 2 miesteliai – Senoji ir Naujoji Šarkauščina.

Šaltiniai 

Šarkauščinos rajono gyvenvietės
Vitebsko srities miesto tipo gyvenvietės
Šarkauščinos valsčius

Šarkauščinos valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Baltarusijos teritorijoje. Centras – Šarkauščina.

Istorija

Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo. 1929 m. balandžio 1 d. prijungta dalis Kazlauščynos valsčiaus, Jodų valsčiaus ir Naujojo Paguosčio valsčiaus. 1929 m. balandžio 11 d. dar prijungta dalis Armanavičių valsčiaus ir apsikeista teritorijomis su Ažugirės valsčiumi.

Šaltiniai

Dysnos apskrities valsčiai
Aukštosios valsčius

Aukštosios valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Aukštoji.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Dysnos apskrityje. 1929 m. balandžio 1 d. dalis valsčiaus perduota Kazlauščynos valsčiui. Netrukus, 1929 m. balandžio 11 d. Aukštosios valsčius panaikintas, jo teritorija prijungta prie Gluboko valsčiaus, Ažugirės valsčiaus ir Kazlauščynos valsčiaus. 

|-
| 1869 m. || || 3563 || 324 kiemai  || || 39
|-
| 1874 m. || || 4012 || 327 kiemai  || 4 seniūnijos || 39
|-
| 1880 m. || || 4770 || 324 kiemai  || 4 seniūnijos || 42
|-
| 1885 m. || || 5686 || 324 kiemai  || 4 seniūnijos || 39
|}

Vadovai 
 O. Romančukas, viršaitis nuo 1878 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Dysnos apskrities valsčiai
Čarnievičų valsčius

Čarnievičų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Čarnievičai, kurį laiką – Ananyčiai.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Dysnos apskrityje. 1929 m. balandžio 11 d. panaikintas, jo teritorija prijungta prie Jaznos valsčiaus, Lužkų valsčiaus, Plisos valsčiaus ir Prazarokų valsčiaus. 

|-
| 1869 m. || || 1300 || 116 kiemų  || || 16
|-
| 1874 m. || || 1091 || 113 kiemų  || 1 seniūnija || 37
|-
| 1880 m. || || 1080 || 127 kiemai  || 1 seniūnija || 39
|-
| 1885 m. || || 1792 || 127 kiemai  || 1 seniūnija || 36
|}

Vadovai 
 S. Korzenokas, viršaitis nuo 1884 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Dysnos apskrities valsčiai
Jaznos valsčius

Jaznos valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Jazna.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. 1873–1874 m. reformuotos valsčiaus seniūnijos – vietoje 12 paliktos 7.

1929 m. balandžio 11 d. prie jo prijungta dalis Mikalajavo valsčiaus, Prazarokų valsčiaus ir Čarnievičų valsčiaus, o dalis Jaznos valsčiaus perduota Lužkų valsčiui. 

|-
| 1869 m. || || 3450 || 338 kiemai  || || 98
|-
| 1874 m. || || 3719 || 400 kiemų  || 7 seniūnijos || 127
|-
| 1880 m. || || 3599 || 429 kiemai  || 7 seniūnijos || 123
|-
| 1885 m. || || 5580 || 426 kiemai  || 7 seniūnijos || 127
|}

Vadovai 
 J. Volynecas, viršaitis nuo 1884 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Dysnos apskrities valsčiai
Lužkų valsčius

Lužkų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Lužkos.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. 1929 m. balandžio 11 d. prie jo prijungta dalis Jaznos valsčiaus, Stefanpolės valsčiaus ir Čarnievičų valsčiaus. 

|-
| 1869 m. || || 5540 || 546 kiemai  || || 74
|-
| 1874 m. || || 5372 || 536 kiemai  || 4 seniūnijos || 71
|-
| 1880 m. || || 6756 || 536 kiemai  || 4 seniūnijos || 76
|-
| 1885 m. || || 6998 || 536 kiemai  || 4 seniūnijos || 76
|}

Vadovai 
 I. Podjelskis, viršaitis nuo 1882 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Dysnos apskrities valsčiai
Stefanpolės valsčius

Stefanpolės valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Stefanpolė, vėliau – Muraščyna.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. 1929 m. balandžio 11 d. panaikintas, jo teritorija prijungta prie Mikalajavo valsčiaus, Lužkų valsčiaus ir Armanavičių valsčiaus. 

|-
| 1869 m. || || 2390 || 228 kiemai  || || 51
|-
| 1874 m. || || 2410 || 284 kiemai  || 14 seniūnijų || 45
|-
| 1880 m. || || 3294 || 243 kiemai  || 19 seniūnijų || 45
|-
| 1885 m. || || 3500 || 233 kiemai  || 14 seniūnijų || 45
|}

Vadovai 
 I. Redka, viršaitis nuo 1885 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Dysnos apskrities valsčiai
Mikalajavo valsčius

Mikalajavo valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje, prie Dysnos miesto. Centras – Mikalajavas, kurį laiką – Slabada.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Apie 1870 m. prijungta dalis Dryhučų valsčiaus. 1929 m. balandžio 11 d. prijungta dalis Stefanpolės valsčiaus, o dalis Mikalajavo valsčiaus perduota Jaznos valsčiui. 

|-
| 1869 m. || || 3394 || 357 kiemai  || || 77
|-
| 1874 m. || || 3855 || 408 kiemai  || 20 seniūnijų || 115
|-
| 1880 m. || || 5469 || 392 kiemai  || 20 seniūnijų || 108
|-
| 1885 m. || || 5840 || 392 kiemai  || 20 seniūnijų || 104
|}

Vadovai 
 A. Želudis, viršaitis nuo 1881 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Dysnos apskrities valsčiai
Armanavičių valsčius

Armanavičių valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijos teritorijoje, prie Dysnos miesto. Centras – Armanavičiai.

Istorija

Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo. 1929 m. balandžio 11 d. prie Armanavičių valsčiaus prijungta dalis Stefanpolės valsčiaus, o dalis Armanavičių valsčiaus perduota Šarkauščinos valsčiui.

Šaltiniai

Dysnos apskrities valsčiai
Prazarokų valsčius

Prazarokų valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Prazarokai.

Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. 1929 m. balandžio 11 d. prie Prazarokų valsčiaus prijungta dalis Plisos valsčiaus ir Čarnievičų valsčiaus, o dalis Prazarokų valsčiaus perduota Jaznos valsčiui, Plisos valsčiui ir naujam Halubičų valsčiui. 

|-
| 1869 m. || || 3874 || 492 kiemai  || || 90
|-
| 1874 m. || || 4068 || 471 kiemas  || 6 seniūnijos || 89
|-
| 1880 m. || || 5741 || 457 kiemai  || 6 seniūnijos || 94
|-
| 1885 m. || || 5960 || 466 kiemai  || 6 seniūnijos || 94
|}

Vadovai 
 B. Semčionokas, viršaitis nuo 1884 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Dysnos apskrities valsčiai
Halubičų valsčius

Halubičų valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Baltarusijos teritorijoje. Centras – Halubičai.

Istorija

Valsčius įkurtas 1929 m. balandžio 11 d. iš dalies Dokšicos valsčiaus, Gluboko valsčiaus, Plisos valsčiaus, Prazarokų valsčiaus ir Tumilavičų valsčiaus.

Šaltiniai

Dysnos apskrities valsčiai
Dokšicos valsčius

Dokšicos valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Baltarusijos teritorijoje. Centras – Dokšica.

Istorija

Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo. 1929 m. balandžio 11 d. prie Dokšicos valsčiaus prijungta dalis Parafjanavos valsčiaus, Porpliščios valsčiaus ir Tumilavičų valsčiaus, dalis Dokšicos valsčiaus perduota Gluboko valsčiui ir Porpliščios valsčiui, o Dokšicos valsčius reformuotas į naują Halubičų valsčių.

Šaltiniai

Barysavo apskrities valsčiai
Dysnos apskrities valsčiai
Pastovių apskrities valsčiai
Barysavo apskritis

Barysavo apskritis () – buvęs teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijoje. Centras – Barysavas. 1913 m. apskrityje buvo 28 valsčiai.

Istorija

Apskritis įkurta 1793 m. po Antrojo ATR padalijimo ir priklausė Minsko gubernijai. 1921 m. gubernija panaikinta, todėl apskritis atiteko Baltarusijos TSR. 1924 m. Barysavo apskritis buvo panaikinta.

Šaltiniai
Tumilavičų valsčius

Tumilavičų valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Baltarusijos teritorijoje. Centras – Tumilavičai.

Istorija

Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo. 1929 m. balandžio 11 d. panaikintas, jo teritorija prijungta prie Dokšicos valsčiaus ir Halubičų valsčiaus.

Šaltiniai

Barysavo apskrities valsčiai
Dysnos apskrities valsčiai
Pastovių apskrities valsčiai
Ihumenavo valsčius

Ihumenavo valsčius (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Ihumenavas, vėliau – Škuncikai.

Istorija 

Valsčius įkurtas XIX a. Panaikintas po I pasaulinio karo, jo teritorija 1923 m. jau priklausė Armanavičių valsčiui.

|-
| 1869 m. || || 3327 || 303 kiemai  || || 50
|-
| 1874 m. || || 3442 || 360 kiemų  || 7 seniūnijos || 53
|-
| 1880 m. || || 4253 || 297 kiemai  || 7 seniūnijos || 54
|-
| 1885 m. || || 4690 || 297 kiemai  || 7 seniūnijos || 53
|}

Vadovai 
 V. Ananičius, viršaitis nuo 1880 m.

Suskirstymas

Šaltiniai 

Dysnos apskrities valsčiai
Ožechovo valsčius

Ožechovo valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Baltarusijos teritorijoje. Centras – Ožechovas.

Istorija

Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo. Gana greitai panaikintas – 1923 m. balandžio 1 d. prijungtas prie Prazarokų valsčiaus.

Šaltiniai

Dysnos apskrities valsčiai
Ožkamedinis

Ožkamedinis – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Kvetkų.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Palaukė (Biržai)

Palaukė – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Papilio.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Pamiškė (Biržai)

Pamiškė – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 7 km į rytus nuo Papilio.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Patupiškis

Patupiškis – buvęs kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 9 km į rytus nuo Papilio.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Plentauka (Biržai)

Plentauka – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Papilio.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Pukniškis

Pukniškis – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Papilio.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Ramaldava

Apie kaimą Anykščių rajone žr. Ramuldava.

Ramaldava – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Kupreliškio.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Rimšiškis

Rimšiškis – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 11 km į šiaurę nuo Papilio.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Panagiotis Kalaitzakis

Panajotis Kalaicakis (, g. 1999 m. sausio 2 d.) – Graikijos krepšininkas, rungtyniaujantis atakuojančiojo gynėjo ir lengvojo krašto puolėjo pozicijose.

Biografija 
Kilęs iš Herakliono Kretoje, pradėjo rungtyniauti Salonikų „Aris“ jaunimo komandoje, o 2016–2017 m. sezone debiutavo pagrindinėje komandoje. 2018 m. perėjo į Graikijos lygos debiutantę Atėnų „Cholargos“. 2019 m. kartu su broliu dvyniu Georgu pasirašė sutartį su Kėdainių „Nevėžį“. Panajotis 3 metų trukmės sutartį, o Georgas 1 metų sutartį žaisdamas nuomos pagrindais. 2020 m. brolių keliai išsiskyrė – Georgas grįžo į „Panathinaikos“. Išgirdęs savo pavardę NBA naujokų biržoje, Georgas persikėlė į 2020-2021 m. sezono NBA čempionų komandą Milvokio „Bucks“.

2021 m. kovo 14 d. Panajotis persikėlė į Panevėžio „Lietkabelį“ nuomos pagrindais ir žaidė iki sezono pabaigos rinkdamas LKL po 7,6 taško, 4,1 atkovoto kamuolio, 1 rezultatyvo perdavimo ir 8,2 naudingumo balo. 2021 m. liepos 7 d. Kalaicakis paliko Kėdainių „Nevėžį“ ir persikėlė į Panevėžio „Lietkabelio“ komandą pasirašydamas 2 metų trukmės sutartį. 2021–2022 m. Europos taurės sezone graikas vidutiniškai rinko po 13 taškų, 2,8 atkovoto kamuolio, 2,8 rezultatyvaus perdavimo ir 12,6 naudingumo balo. 2022 m. vasarą išpirktas Atėnų „Panathīnaïkós“ klubo, su kuriuo sudarė 2+1 metų sutartį.

Kalaicakis žaidė Graikijos jaunimo rinktinėse (dalyvavo 2017 m. Europos U-18, 2018 m. Europos U-20, 2019 m. Europos U-20 čempionatuose),. 2021 m. lapkričio 17 d. Kalaitzakis buvo pakviestas atstovauti Graikijos nacionalinę vyrų krepšinio rinktinę dėl kelialapio į 2023 metų Pasaulio krepšinio čempionatą.

Pasiekimai 

 LKL vicečempionas: 2022 m.

Šaltiniai 

Graikijos krepšininkai
Užsienio krepšininkai Lietuvos komandose
Svirpliškiai

Svirpliškiai – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Papilio.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Šogdė

Šogdė – buvęs kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Papilio.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Terespolis (Biržai)

Terespolis – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Papilio.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Uosiniškis

Uosiniškis – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Papilio.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Nenad Čanak

Nenadas Čanakas (; g. 1976 m. balandžio 24 d.) – Serbijos krepšininkas, krepšinio treneris.

Gimė serbų šeimoje Zagrebe. Karjerą pradėjo Belgrado „Partizan“ 1994 m. Taip pat rungtyniavo įvairiuose kituose Serbijos, Graikijos, Vokietijos, Bulgarijos, Vengrijos, Ukrainos, Kipro klubuose. Sėkmingiausiai rungtyniavo 2000–2003 m. „Partizane“, kai dusyk laimėjo Jugoslavijos taurę ir lygą.

Su Jugoslavijos U-21 rinktine 1997 m. Australijoje pasaulio čempionate laimėjo bronzos medalį.

2012 m. N. Čanakas debiutavo kaip trenerio asistentas „Mega Basket“ klube. Dirbo Serbijos U-20 rinktinės trenerių štabe. 2017 m. kaip vyr. treneris debiutavo Suboticos „Spartak“, vėliau sezoną treniravo „Partizaną“. 2018 m. tapo Panevėžio „Lietkabelio“ vyr. treneriu.

Laimėjimai 
 Žaidėjo karjera
 Jugoslavijos krepšinio lyga: 2002, 2003 m.
 Jugoslavijos krepšinio taurė: 1994, 2000, 2002 m.
 Vokietijos krepšinio taurė: 2006 m.
 Bulgarijos krepšinio lyga: 2008 m.
 Bulgarijos krepšinio taurė: 2008 m.
 Pasaulio U-21 krepšinio čempionatas: bronza – 1997 m.

 Trenerio karjera
 Serbijos krepšinio taurė: 2018 m.

Šaltiniai 

Serbijos krepšininkai
Serbijos krepšinio treneriai
Kukaveržė

Kukaveržė – buvęs kaimas dabartinėje Visagino savivaldybės teritorijoje, dabartinėje Karlų kaimo teritorijoje, ties Pramonės ir Pasamanės gatvių sankryža.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Visagino savivaldybės gyvenvietės
Matrica: Prisikėlimai

Matrica: Prisikėlimai () – 2021 m. gruodžio 22 d. pasirodęs filmas, ketvirtoji „Matricos“ serijos dalis. Ši dalis pasirodė 18 metų po paskutinės „Matrica. Revoliucijos“ dalies.

Naująją dalį režisavo viena iš Vachovskių seserų Lana Wachowski. „Matrica: Prisikėlimai“ filme vaidina pagrindiniai serijos aktoriai Keanu Reeves, Carrie-Anne Moss, Lambert Wilson ir Jada Pinkett Smith. 

Po trečiosios filmo dalies 2003 m. režisieriai paneigė galimybę pratęsti seriją. Tačiau laikui bėgant gandai apie galimą naują serijos dalį didėjo, prie jų prisidėjo ir studijos „Warner Bros. Pictures“ noras išleisti naują „Matricos“ dalį. 2019 m. pabaigoje buvo patvirtinta apie naujos dalies filmavimus su režisiere Lana Wachowski ir dviem pagrindiniais aktoriais – Keanu Reeves ir Carrie-Anne Moss. 2020 m. vasarį filmavimai buvo sustabdyti dėl pasaulinės COVID-19 pandemijos, o tų metų rugpjūtį buvo pratęsti.

Siužetas 

Praėjus 20 metų po „Matrica. Revoliucijos“ įvykių Neo gyvena įprastą gyvenimą San Franciske kaip Tomas A. Andersonas. Jis vaikšto pas terapeutą ir vartoja mėlynas piliules, kurios padeda išvengti kartais pasireiškiančių keistų ir nenatūralių dalykų aplinkoje. Tomas sutinka moterį, vardu Trinitė, tačiau nei vienas iš jų neatpažįsta vienas kito. Tačiau kai Tomas sutinka naujos kartos Morfėjų ir gauna raudonų piliulių, tai atveria jam vartus į naują ir daug pavojingesnę Matricą. Tokiu būdu Neo pradeda kovą su naujais priešais.

Aktoriai 	
Aktorius – filmo veikėjas
 Keanu Reeves – Neo arba Tomas A. Andersonas
 Yahya Abdul-Mateen II – Morpheus (Morfėjas)
 Carrie-Anne Moss – Trinity (Trinitė)
 Jessica Henwick – Bags
 Jonathan Groff – Agent Smith (agentas Smitas)
 Neil Patrick Harris – The Analyst (Analistas)
 Priyanka Chopra Jonas – Sati
 Jada Pinkett Smith – Niobe (Niobė)
 Daniel Bernhardt  – Agent Johnson (agentas Džonsonas)

ir kt.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė
 IMDB

2021 filmai
JAV mokslinės fantastikos filmai
Veiksmo filmai
Larry Wachowski filmai
Aukštoji (Dysna)

Aukštoji (, ) – kaimas Baltarusijoje, 12 km į šiaurės vakarus nuo Gluboko.

Istorija 

Dvaras minimas 1590 m. Miestelis įkurtas XVIII a. pabaigoje. XIX–XX a. buvo Aukštosios valsčiaus centras.

Šaltiniai 

Gluboko rajono gyvenvietės
Ažugirė (Glubokas)

Ažùgirė  (, ) – kaimas Baltarusijoje, 18 km į šiaurę nuo Gluboko.

Istorija 

XIX a. buvo dvarvietė. XIX–XX a. buvo Ažugirės valsčiaus centras. Tarpukariu Ažugirė () priklausė Lenkijai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Gluboko rajono gyvenvietės
Čarnievičai

Čarnievičai (, ) – agromiestelis Baltarusijoje, 10 km į šiaurės vakarus nuo Prazarokų.

Istorija 

Senoji Sielickių tėvonija. XIX–XX a. buvo Čarnievičų valsčiaus centras.

Šaltiniai 

Gluboko rajono gyvenvietės
Halubičai

Halubičai (, ) – agromiestelis Baltarusijoje, 18 km į pietryčius nuo Gluboko.

Istorija 

XIX a. miestelis buvo A. Siekiežyno valda. XX a. tarpukariu buvo Halubičų valsčiaus centras.

Šaltiniai 

Gluboko rajono gyvenvietės
Jazna

Jazna (, ) – kaimas Baltarusijoje, 16 km į pietus nuo Dysnos.

Istorija 

XIX a. buvo du miesteliai – Mažoji Jazna ir Didžioji Jazna. Jaznos valsčiaus centras buvo Mažojoje Jaznoje.

Šaltiniai 

Miorų rajono gyvenvietės
Jodai

Jõdai  (arba Júodos; , ) – agromiestelis Baltarusijoje, 18 km į šiaurės vakarus nuo Šarkauščinos.

Istorija 

Senoji Sapiegų valda. XIX a. buvo miestelis. XIX–XX a. Jodų valsčiaus centras.

Šaltiniai 

Šarkauščinos rajono gyvenvietės
Bayraktar TB2

Bayraktar TB2 – Turkijoje gaminamas vidutinio nuotolio daugkartinio panaudojimo dronas, valdomas nuotoliniu būdu arba autonomiškai.

Didžiausias kilimo svoris 650 kg, o sparnų ilgis – 12 metrų. Maksimalus kilimo aukštis – 6750 metrų, o veikimo nuotolis – 150 km nuo valdymo stoties. Drono kreiserinis greitis yra 130 km/h, o maksimalus – 220 km/h. „Bayraktar TB2“ turi vieną 100 AG „Rotax 912“ variklį. Pagrindinė drono ginkluotė – 37,5 kg sveriančios tolimojo nuotolio prieštankinės raketos „oras – žemė“ – UMTAS ATGM bei 22,5 kg sveriančios MAM-L (Mini Akıllı Mühimmat, angl. Smart Micro Munition) lazeriu nutaikomos didelio tikslumo bombos.

Nors „Bayraktar“ turkų kalba reiškia „vėliavnešys“, orlaivis pavadintas jį sukūrusio inžinieriaus pavarde.

Bayraktar sėkmė kartais laikoma nepaaiškinama. Jų greitis ir manevringumas – tik kaip pirmojo pasaulinio karo lėktuvų, „moliniai balandžiai“, kaip juos kai kada žiniasklaida vadina. Šiuolaikinės priešlėktuvinės gynybos sistemos ar naikintuvai teoriškai turėtų tokius priešininkus numušti be jokio vargo. Vietoj to, Bayraktar neretai puola ir sunaikina būtent šiuos jiems naikinti skirtus priešlėktuvinius ginklus. Nesant ore neginčijamos persvaros, naikintuvai irgi negali labai jau sėkmingai jų medžioti.

2021 m. „Bayraktar TB2“ visame pasaulyje atliko virš 400 000 valandų skrydžių.

Šie dronai intensyviai buvo naudojami Ukrainos kariuomenės 2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą metu.

2022 m. gegužės 19–21 d. Andrius Tapinas suorganizavo paramos akciją, kuriuos metu Lietuvos piliečiai surinko virš 5 milijonų eurų įsigyti Bayraktar TB2 Ukrainos gynėjams.  Ukrainoje naudojami Bayraktar dronai nėra pašalpa — jie perkami už rinkos kainą.

Išnašos 

Karo lėktuvai
Valentinas Mitė

Valentinas Mitė (1957 m. spalio 11 d. Ruponiuose, Pakruojo rajone – 2021 m. gruodžio 17 d. Linkuvoje) – Lietuvos žurnalistas.

Biografija 
1976 m. baigė Linkuvos Karolio Požėlos vidurinę mokyklą. 1981 m. Vilniaus universitete baigė anglų kalbą ir literatūrą, 1986 m. – istorijos studijas. 1986–1990 m. dirbo Lietuvos nacionalinėje M. Mažvydo bibliotekoje. 1991–1992 metais redagavo savaitraštį „Atgimimas“. 1992–1999 metais buvo Laisvosios Europos radijo korespondentas. Nuo 1999 m. dirbo Laisvosios Europos radijo korespondentu Prahoje. Nuo 2019 m. dirbo Žurnalistų gynimo komitete (Committee to Protect Journalists). Paskutiniu gyvenimo laiku LRT Radijuje vedė laidą „Studija 50“.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Valentinas Mitė (ELIP)

Lietuvos žurnalistai
Vitebsko apskritis

Vitebsko apskritis () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės Baltarusijos šiaurinėje dalyje. Centras – Vitebskas. Apskritis priklausė Pskovo, vėliau – Polocko, Baltarusijos, Vitebsko (buvo jos pietrytinėje dalyje) gubernijoms.

Istorija 

Apskritis įkurta 1772 m. po I ATR padalijimo, panaikinta 1924 m., jos teritoriją priskirant Baltarusijos TSR. XIX a. apskritis užėmė ~3000 km² plotą.

Suskirstymas 

1913 m. apskrityje buvo 15 valsčių.

Šaltiniai 

Vitebsko gubernijos apskritys
Drabušiškiai

Drabušiškiai (arba Drabužiškės) – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Žeimių, ties dabartinėmis Žeimių fermomis.

Iki XX a. vid. buvo dvaras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Jonavos rajono savivaldybės gyvenvietės
Vengriškis (Joniškis)

Vengriškis – buvęs kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Kriukų, šalia kelio .

Istorija

Anksčiau kaime buvo Vengriškio dvaras, kurį valdė Landbsergiai, vėliau – Grotužai. Buvo kapinaitės.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Joniškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Totorių priemiestis (Kaunas)

Totorių priemiestis – buvusi Kauno miesto dalis, dabartinių J. Gruodžio, D. Poškos ir I. Kanto gatvių trikampyje. Dabartinė I. Kanto gatvė 1871 m. ir vadinosi Totorių gatve – šiaurinė pusė Mažąja Totorių g., pietinė pusė Didžiąja Totorių g. Jas skyrė dabartinė Kęstučio gatvė – tuo metu Didžiojo Sodo g.

Istorija

Kaune totoriai gyveno Senamiesčio rytinėje dalyje. Ties dabartine J. Gruodžio gatve iš Senamiesčio į rytus ėjo Totorių vartai. Būtent totoriai dažnai Lietuvos miestuose atlikdavo sienų apsaugą, todėl šioje vietovėje ir įsikūrė priemiestis (). Šalia totorių priemiesčio už sienos iki 1863 m. buvo Kauno miesto kapinės  ir buvęs Skavų priemiestis.

Šaltiniai

Panaikintos Kauno miesto savivaldybės gyvenvietės
Degutiškės (Kaišiadorys)

Degutiškės (Degutiškis) – buvęs viensėdis Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Naujųjų Kietaviškių, piečiau Burbiškių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Kaniutiškės

Kaniutiškės – buvęs kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Žaslių.

Saugomas Kaniutiškių akmuo su ženklais.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Vaikų Eurovizijos dainų konkursas 2022

2022 m. vaikų Eurovizijos dainų konkursas – 20-asis vaikų Eurovizijos dainų konkursas, kuris vyks Armėnijoje. Tai bus antrasis kartas, kai nacionalinis Armėnijos transliuotojas (Public Television Company of Armenia (AMPTV)) organizuos „Vaikų Eurovizijos“ renginį (pirmasis konkursas organizuotas 2011 m.).

Vieta 

Armėnijos atstovei Malénai laimėjus 2021 m. konkursą, po dviejų dienų, 2021 m. gruodžio 21 d. EBU (Europos transliuotojų sąjunga) patvirtino, kad „Vaikų Eurovizija“ kitąmet įvyks Armėnijoje. Vėliau buvo paskelbta, kad konkursas vyks 2022 m. gruodį šalies sostinėje Jerevane.

Dalyvaujančios šalys 
Paskutiniais duomenimis, savo dalyvavimą 2022 m. konkurse patvirtino šios šalys:

Taip pat skaitykite 
 Eurovizijos dainų konkursas 2022
 Lietuva 2022 m. Eurovizijoje

Nuorodos 

 Vaikų Eurovizijos oficiali svetainė

Šaltiniai 

2022 muzikoje
Vaikų Eurovizijos dainų konkursai
ŽFK Vicebsk

Vitebsko moterų futbolo klubas „Vicebsk“ (Vitebskas) – Baltarusijos futbolo klubas iš Vitebsko. 

Moterų komanda nuo 2021 m. žaidžia Vyša liha (aukščiausioje lygoje).

Istorija 
2021 m. sausio mėn. paskelbta apie tai, kad Vitebsko futbolo klubas turės ir profesionalią moterų futbolo komandą. Suburta moterų futbolo ekipa. Tais pačiais metais debiutavo Vyša lihoje. Sezono pradžioje ekipą treniravo Siarhejus Vechcevas, o vėliau treneriu tapo Antuanas Majorovas. Iš dešimties dalyvių vitebskietės liko septintoje vietoje.

Sezonai 

Šaltinis:

Aprangos ir jų pokyčiai 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose žaidžia mėlynomis aprangomis.

Sudėtis 
Atnaujinta; 2021 m. spalio 31 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Oficiali klubo svetainė  (moterų komanda)
 SOCCERWAY (Apie ŽFK Vicebsk)
 RSSSF duomenų bazė (Moterų futbolo čempionatų istorija)
 Сайт ассоциации «Белорусская федерация футбола»

Vicebsk
Tegevajaro Miyazaki

„Tegevajaro Miyazaki“ futbolo klubas () – Japonijos futbolo klubas iš Mijazakio, Mijazakio prefektūros.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1965 m., kai buvo įkurtas Kadokawa Club. Dabartiniu pavadinimu žinomas tik nuo 2015 m. sausio mėn. 

Klubas žaidė penktoje pakopoje nuo 2014 m., o 2017 m. tapo šios pakopos nugalėtojais.

2018 m. debiutavo Japonijos futbolo lygoje (ketvirta pakopa).

Nuo 2021 m. žaidė J3 lygoje ir debiutiniame sezone užėmė aukštą trečią vietą.

Pasiekimai 
 J3 League (D3)
 Tretieji: 2021
 Japan Football League (D4)
 Antrieji: 2020;
Kyushu Soccer League (D5)
 Nugalėtojai: 2017
 Antrieji: 2015, 2016

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Aprangos ir jų kaita

Sudėtis 
Atnaujinta; 2021 m. rugsėjo 10 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
  Oficiali klubo svetainė (japoniškai)
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SofaScore
 FlashScore
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 RSSSF - Japonija - sezonai

Tegevajaro
Žalioji (Kalvarija)

Žalioji – buvęs kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Salaperaugio, prie sienos su Lenkija. Kaimą mena Žaliosios piliakalnis.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Kalvarijos savivaldybės gyvenvietės
Balčkalnis

Balčkalnis (arba Plikakalnis, Piliakalnis) – buvęs kaimas ir viensėdis Kauno miesto savivaldybėje, į pietryčius nuo Kauno miesto centro, šalia dabartinės Zuikinės. Kaimą mena Balčkalnio gatvė, esanti į pietvakarius nuo istorinės gyvenvietės.

Istorija 

Kaimas minimas XIX a. Panemunės-Pažaislio valsčiuje, priklausė Panemunės parapijai. XX a. tarpukariu minimas Balčkalnio vardu, nors žemėlapiuose žymimas kaip Plikakalnis. Po II pasaulinio karo vietovė neaptinkama, nors 2002 m. Lietuvos vietovardžių žodynas jį mini.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Kauno miesto savivaldybės gyvenvietės
Girninkai (Čekiškė)

Girninkai – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Pagirių.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Kauno rajono savivaldybės gyvenvietės
Kermušis

Kermušis – buvęs kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 2 km nuo Bagotosios.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Kazlų Rūdos savivaldybės gyvenvietės
Patašinė (Kazlų Rūda)

Patašiškė – buvęs kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 2 km nuo Bagotosios.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Kazlų Rūdos savivaldybės gyvenvietės
Žydaviškis (Kazlų Rūda)

Žydaviškis – buvęs kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 7 km nuo Gudelių.

Gyventojai

Šaltiniai

Panaikintos Kazlų Rūdos savivaldybės gyvenvietės
Edward Sarpong

Edvardas Sarpongas (; g. 1997 m. sausio 8 d.) – Ganos futbolininkas, rungtyniaujantis gynėjo pozicijoje.

Karjera 
Karjerą pradėjo gimtinėje ir atstovavo „Unistar“ futbolo akademijai. 

Nuo 2016 metų priklausė „Portimonense“ klubui, kuris laimėjo antrą Portugalijos lygą.

Buvo skolinamas „Farense“ bei „Vendas Novas“ klubams.

Nuo 2019 metų atstovavo „Esperanca Lagos“ klubui (Portugalijos antroji lyga).

FC Džiugas
2021 m. gruodžio mėn. tapo Telšių „Džiugo“ nariu.

2022 m. kovo 12 d. debiutavo A lygoje atstovaudamas „Džiugo“ klubui.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Laimėjimai 
 su FC Džiugas
 A lyga

Rinktinės 
Savo laiku atstovavo Ganos U-23 rinktinei, už kurią yra sužaidęs penkerias rungtynes.

2019 m. lapkričio 8 d. žaidė prieš Kamerūno U-23 rinktinę.

2019 m. lapkričio 11 d. žaidė prieš Egipto U-23 rinktinę.

2019 m. lapkričio 14 d. žaidė prieš Malio U-23 rinktinę.

2019 m. lapkričio 19 d. žaidė prieš Dramblio Kaulo Kranto U-23 rinktinę.

2019 m. lapkričio 22 d. žaidė prieš Pietų Afrikos Respublikos U-23 rinktinę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 Soccerway
 SofaScore
 FlashScore
 fcdziugas.lt
 Transfermarkt
 lietuvosfutbolas.lt 
 Globalsportsarchive
 ghanasoccernet

Sarpong
Sarpong