joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tarptautinė moters diena

Tarptautinė moters diena, Kovo 8-oji, kai kuriose šalyse (NVS ir kitose) tai valstybinė šventė. Lietuvoje kovo 8-oji – atmintina diena, švenčiama kaip Tarptautinė moterų solidarumo diena. Nuo 1975 m. Tarptautinė moters diena švenčiama Jungtinių Tautų Organizacijos.

Istorija 
Idėja švęsti tarptautinę moters dieną kilo XIX–XX amžių sandūroje, kai sparti industrializacija ir ekonominė plėtra kėlė masinius protestus prieš sunkias darbo sąlygas. Vienas tokių protestų vyko 1857 m. kovo 8 d. Niujorko tekstilės fabrike, kur moterys protestavo prieš ypač prastas darbo sąlygas ir mažus atlyginimus. Protestuotojas išvaikė policija.

Vėlesniais metais kovo 8 d. vykdavo protestai, vienas didesnių – 1908 metais, kai 15 000 moterų žygiavo Niujorko gatvėmis, reikalaudamos sutrumpintos darbo dienos, didesnio darbo užmokesčio ir rinkimų teisės. Kitų metų vasario 28 d. JAV buvo švenčiama pirmoji Tarptautinė moters diena.

Kitais metais minėdami Tarptautinę moters dieną daugiau nei milijonas žmonių Austrijoje, Danijoje, Vokietijoje ir Šveicarijoje dalyvavo mitinguose už moterų teisę dirbti, balsuoti, mokytis. Tais metais Tarptautinė moters diena minėta kovo 19 d.

Tarp įvairių istorinių minėjimų, primenančių kovo 8-ąją, reikia būtinai paminėti, kad ši diena susijusi ir su tragišku įvykiu. Nepraėjus nė savaitei po moters dienos minėjimo 1911 m. kovo 19-ąją, kovo 25 d. tragiškas gaisras Niujorko Triangle fabrike pasiglemžė daugiau nei 140 čia dirbusių moterų, daugiausia italių ir žydžių emigrančių, gyvybes. Kilus gaisrui, moterys negalėjo evakuotis iš devinto daugiaaukščio pastato aukšto – durys buvo užrakintos, kad jos negalėtų išeiti ir pasidaryti pertrauką. Šis baisus įvykis atkreipė dėmesį į moterų teises, darbo sąlygas ir įstatymus JAV.

Dabartinė moters diena pradėta švęsti po to, kai 1910 m. kovo 8 d. Kopenhagoje vykusioje tarptautinėje moterų konferencijoje aktyvi moterų teisių gynėja Klara Cetkin pasiūlė kasmet vieną dieną skirti dėmesio moters kovai už laisvę ir lygias teises. 1911 m. kovo 8 d. pirmą kartą Tarptautinė moters diena buvo minima Vokietijoje, Austrijoje, Danijoje, Šveicarijoje.

Ypač daug dėmesio šiai šventei buvo skiriama Sovietų Sąjungoje, kur po bolševikų revoliucijos feministinių pažiūrų Aleksandra Kolontai įkalbėjo Leniną, kad ši diena būtų paskelbta valstybine švente. Visą Sovietų Sąjungos gyvavimo laikotarpį ši šventė pabrėžė dirbančios moters heroiškumą. Tą dieną buvo įprasta, kad vyrai teikia gėles moterims, tokia tradicija iki šiol liko Rusijoje ir kai kuriose kitose šalyse. Tik 1965 m. SSRS kovo 8 d. paskelbiama nedarbo diena.

Išnašos 

Tarptautinės dienos
Lietuvos atmintinos dienos
Hieniniai

Hieniniai (Hyaenidae) – plėšriųjų žinduolių (Carnivora) šeima. Labai specializuoti stambūs žvėrys, mintantys stambių žinduolių lavonais. Išore panašūs į šunis, tačiau priekinės kojos ilgesnės už užpakalines. Dantys labai masyvūs, pritaikyti perkąsti stambius kaulus. Jų masyvūs žandikauliai gali išvystyti jėgą iki 5000 atmosferų. Jais gyvūnas gali smulkinti net buivolų bei begemotų kaulus.

Paplitę Afrikoje. Šeimoje yra 4 rūšys:

 Dėmėtoji hiena (Crocuta crocuta) 
 Rudoji hiena (Parahyaena brunnea) 
 Dryžuotoji hiena (Hyaena hyaena) 
 Urvinė hiena, arba žeminis vilkas (Proteles cristatus)
Mikronezija

Šis straipsnis apie Okeanijos regioną Mikroneziją. Apie nepriklausomą valstybę Mikroneziją skaitykite: Mikronezijos Federacinės Valstijos

Mikronezija – Ramiojo vandenyno regionas. Viena iš Okeanijos sudėtinių dalių (dar yra Melanezija bei Polinezija). Pavadinimas kilo iš graikų k: micro – mažas ir nesi – sala (pavadinimą 1831 metais pasiūlė Žiulis Diumontas Diurvillis, Jules Dumont d'Urville). Vakaruose yra Filipinai, pietvakariuose – Indonezija, pietuose – Papua Naujoji Gvinėja bei Melanezija, pietryčiuose ir rytuose – Polinezija.

Politiniai dariniai 
Mikronezijos regionui priklauso šimtai salų Ramiajame vandenyne, kurios politiškai skirstomos į aštuonias teritorijas:
 Mikronezijos Federacines Valstijas (laisvoji asociacija su JAV)
 Maršalo salų Respubliką (laisvoji asociacija su JAV)
 Palau Respubliką (laisvoji asociacija su JAV)
 Šiaurės Marianų salų Sandraugą (JAV salų teritorija)
 Nauru Respubliką
 Kiribačio Respubliką
 Guamo Teritoriją (JAV salų teritorija)
 Veiko salą (JAV salų teritorija)

Geografija 
Mikronezijos salos grupuojamos į šiuos keturis didelius salynus:
 Karolinų salos (užima Mikronezijos Federacija ir Palau)
 Marianų salos (užima Šiaurės Marianų salos ir Guamas)
 Maršalo salos (sutampa su Maršalo Salų Respublika)
 Gilberto salos (sudaro dalį Kiribačio)
Be to egzistuoja kai kurios pavienės salos, nepriklausančios salynams: Veiko sala, Nauru ir pan.

Istorija

Nuorodos 

 Mikronezijos žemėlapis
 Mikronezija
 myMicronesia.com

Mikronezija

bcl:Maykronisya
Lobamba

Lobamba – miestelis vakariniame Svazilande, pagal svazių tautos tradicijas – karaliaus motinos rezidencija (buveinė). Gyvena apie 11000 gyv. Be to, tai yra įstatymų leidybos centras, taip pat čia yra parlamento pastatai, oficiali karaliaus rezidencija, valstybinis archyvas ir stadionas. Miestelis nutolęs per 16 km nuo pagrindinės sostinės Mbabanės, Ezulwini slėnyje. Yra ilgamečio karaliaus Sobhuzos II muziejus, netoli miestelio – oro uostas.

Istorija 
Iš pradžių buvo dvi vietovės, pavadintos Lobamba. Pirmoji, susikūrusi 1750 m. rytų Svazilande, dabar vadinama „Senoji Lobamba“. Šiame straipsnyje aprašoma gyvenvietė įkurta karaliaus Sobhuzos II, šiaurvakarinėje šalies dalyje.

Lobamboje 1968 m. rugsėjo 6 d. princas Makhosini paskelbė Svazilando nepriklausomybę nuo Didžiosios Britanijos.

Sostinės
Esvatinio miestai
Svaras sterlingų

Svaras sterlingų (žymimas £, ISO kodas GBP) – Jungtinės Karalystės (Didžiosios Britanijos) piniginis vienetas, susidedantis iš 100 pensų. Pavadinimas kilęs iš aukštos kokybės „sterlingo“ klasės sidabro lydinio pagaminto penso, kurių 240 svėrė vieną Trojos svarą (373,242 g). Apytiksliai lygus (2007 m. sausio kursu) 4,95 litų, 1,4821 €. Svarai sterlingų sudaro 4,2 % visų pasaulyje naudojamų pinigų rezervo.

Istorija 
Anglijoje vieningą metalinių pinigų sistemą 1158 m. įvedė Henrikas II. Iki 1971 piniginės reformos, 1 svaras buvo sudarytas iš 240 pensų arba 20 šilingų. Vienas šilingas buvo sudarytas iš 12 pensų. Be šių pinigų, apyvartoje cirkuliavo dar ir specifinių nominalų monetos, turinčios savus pavadinimus: ginėjos, sudarytos iš 21 šilingo, auksiniai soverenai, sudaryti iš 20 šilingų, kronos, sudarytos iš 5 šilingų, grotai, sudaryti iš 4 pensų, puspensiai (1/2 penso), fartingai (1/4 penso), o Britanijos kolonijose – ir dar smulkesnės (1/2 ir 1/4 fartingo) monetos.

Nuo 1694 m., kai buvo įkurtas Britanijos bankas, metalinius pinigus pradėta keisti popieriniais svaro sterlingų banknotais. Iš pradžių kupiūros buvo leidžiamos be nominalo, jos buvo panašios į dabartinius čekius, nes banknoto vertė buvo įrašoma ranka, pagal sidabro ar aukso lydinių svorį, kurį banko klientas padėdavo saugoti į banką. Kupiūros buvo spausdinamos ant popieriaus su vandens ženklais, bet padirbinėtojų, pakeičiančių banknoto nominalą, netrūko. Todėl nuo 1725 m. banknoto nominalą pradėta pažymėti antspaudu. Tokie banknotai jau tiko ir nevienkartiniam atsiskaitymui. Siekiant nuo vagystės apsaugoti paštu siunčiamus pinigus, banknotas buvo perplėšiamas į dvi dalis, kurios buvo siunčiamos skirtinguose vokuose.

Su svarais sterlingų susijusi ir didžiausia pinigų padirbinėjimo afera. Nacistinė Vokietija, siekdama pakirsti Didžiosios Britanijos ekonomiką, 1940–1941 m. vienoje iš koncentracijos stovyklų surinkusi kelis šimtus pagautų pinigų padirbinėtojų, privertė juos gaminti svarų sterlingų banknotus. Per trumpą laiką buvo išspausdinta daugiau kaip 100 mln. svarų sterlingų vertės banknotų, kurie sudarė apie 10 % visų pasaulyje cirkuliavusių Britanijos pinigų. Padirbinių kokybė buvo tokia aukšta, kad net specialistai jų neatskirdavo nuo tikrų. Tik kai vokiečių ekonominė diversija pasiekė didžiulį mastą, pradėta banknotus spausdinti su vienodais numeriais, o tai jau pastebėjo ir bankininkai.

Nuorodos 
 Informacija apie Britanijos monetas  
 
 
 

Europos valiutos
Jungtinės Karalystės pinigai
Svarai ir liros
Sirenos (gyvūnai)

Sirenos (Sirenia) – žinduolių būrys. Tai stambūs, lėtai judantys aptakaus kūno jūriniai žinduoliai, mintantys augalais. Priekinės galūnės virtusios plaukmenimis su pirštų puskanopių rudimentais. Užpakalinių galūnių nėra, yra tik dubens liekanų. Oda stora ir kieta, gausiau plaukų yra tik ant mėsingų lūpų. Galvos smegenys mažos. Išorinių ausų nėra. Skruostiniai dantys turi plokščią trinamąjį paviršių, o krūtinės srityje yra tik 1 spenių pora, tuo sirenos panašios į straublinius. 

Virškinant augalinį maistą, išsiskiria didelis dujų kiekis, todėl sirenos yra labai plūdrios. Po vandeniu jos gali uždaryti šnerves ir sutraukti akių vokus. Iškildamos į paviršių įkvepia oro, bet po vandeniu gali išbūti iki 20 minučių. Sirenos nuplėšia augalus didele ir judria viršutine lūpa. Tada maistas sutrinamas tarp raginių plokštelių, esančių gomurio priekyje bei apatiniame žandikaulyje, ir galiausiai sumalamas tarp dantų. Gyvūnai dauginasi lėtai – kas dveji metai gimsta tik vienas jauniklis. 

Praeityje sirenos buvo ypač medžiojamos dėl mėsos, odos ir taukų. Dabar jų daug susižaloja nuo žvejybos tinklų ir užterštų pakrančių. Pasaulyje iš viso priskaičiuojama apie 130 tūkst. sirenų – mažiau negu bet kokio kito žinduolio būrio. Būryje dvi šeimos ir 4 rūšys:
Diugoniniai (Dugongidae)
Diugonis (Dugong dugon). Pav. 
Jūros karvė (Hydrodamalis gigas). Rūšis išnaikinta dėl geros mėsos XVIII a. 
Lamantininiai (Trichechidae)
Amerikinis lamantinas (Trichechus manatus) 
Afrikinis lamantinas (Trichechus senegalensis) 
Amazonės lamantinas (Trichechus inunguis) 

Sirenos
Nunavutas

Nunavutas (Nunavut, inuktitutu 'mūsų žemė') – Kanados teritorija, kurios didelę dalį gyventojų sudaro vietiniai gyventojai, daugiausia inuitai (eskimai). Tai didžiausia ir naujausiai sudaryta Kanados administracinė teritorija.

Sausuma ribojasi su Šiaurės Vakarų teritorijomis ir Manitoba. Apima didžiąją dalį Kanados Arktinio salyno: Bafino Žemę, Elsmyro Žemę, dalį Viktorijos salos ir kt. Administracinis centras – Ikaluitas (anksčiau vadintas Frobisher Bay) Bafino Žemėje.

Nunavutas labai retai apgyvendintas – jo teritorija yra panašaus dydžio kaip Vakarų Europa, tačiau gyvena tik apie 30 000 gyventojų.

Be inuktituto, oficialiomis kalbomis yra inuinaktunas, anglų ir prancūzų kalbos.

Nunavutas inuktituto kalboje reiškia „mūsų žemė“.

Istorija 

Dabartinis Nunavutas yra nuolat apgyvendintas maždaug 4000 metų.

Nuo Kanados Šiaurės Vakarų teritorijos atsiskyrė 1999 m. balandžio 1 d. priėmus „Nunavuto sutartį“ ir „Nunavut Land Claims Agreement Act“, nors dabartinės teritorijos ribos buvo nustatytos dar 1993 m.

Didžiausios komunos 
 Ikaluitas – 5,2 tūkst. gyv. (2001 m.)
 Renkin Inletas – 2,2
 Kangerdlinerkas – 2,2
 Arviatas – 1,9
 Beiker Lakehis – 1,5
 Kembridž Bėjus – 1,3
 Iglulikas – 1,3
 Pangnirtungas – 1,3

Išnašos 

Kanados teritorijos
Mano kova

Mano kova () – A. Hitlerio parašyta autobiografinė knyga. Daugelyje šalių platinti šį kūrinį uždrausta dėl knygoje propaguojamo nacizmo.

Knygos teisinis statusas 
Knygą galima legaliai įsigyti ir turėti Anglijoje, Airijoje, JAV, Portugalijoje, Italijoje, Graikijoje ir kai kuriose kitose šalyse. Prancūzijoje galima įsigyti ir turėti tik istorijos studijoms skirtas ir istorijos specialistų komentuotas versijas. Austrijoje knygą draudžiama pardavinėti bei turėti bet kuriuo atveju. Nyderlanduose ir Rusijoje (nuo 2002 m.) ją be išimčių draudžiama išleisti ir pardavinėti, tačiau leidžiama turėti.

Daugelyje šalių, kuriose knygos platinimas ir įsigijimas legalūs, ji yra populiari (bestseleris).

Nuorodos 
 Mano kova (angliškas vertimas)
 Mano kova (angliškas vertimas, .txt formatas)

Biografinės knygos
Vašingtonas

Vašingtonas (oficialiai – Kolumbijos apygarda; , District of Columbia) – JAV sostinė, miestas šalies rytuose, prie Atlanto vandenyno. Nors pačiame mieste gyvena kiek daugiau nei 630 000 gyventojų, metropoliniame Vašingtono-Baltimorės regione gyvena apie 8,5 mln. žmonių (2010 m. surašymo duomenimis).

Vašingtone yra trys didesni oro uostai. Ronaldo Reigano nacionalinis oro uostas yra kitoje Potomako upės pusėje Arlingtone, Virdžinijos valstijoje. Jame kyla ir leidžiasi JAV vidaus reisų lėktuvai. Tarptautinius skrydžius priima Vašingtono tarptautinis Daleso oro uostas, esantis už 42.3 km į vakarus nuo sostinės. Tarptautinis Baltimorės-Vašingtono T. Maršalo oro uostas įsikūręs už 51 km į šiaurės rytus Merilando valstijoje.

Daugelis gyventojų dirba valstybės tarnyboje, paslaugų sferoje, prekybos ir finansų srityse. Išvystyta maisto, poligrafijos, karinė pramonė. Yra Vašingtono metropolitenas. Mieste taip pat yra nacionalinė mokslų akademija, JAV kongreso biblioteka, universitetai.

Mieste stovi baltas 169 m aukščio Dž. Vašingtono obeliskas, pastatytas 1848–1884 m. ir atidengtas 1888 m. spalio 9 d.; iki Eifelio bokšto pastatymo 1889 m. jis buvo aukščiausias pastatas pasaulyje. Kongreso rūmų pastatas – Kapitolijus (1793-1865 m.), prezidento rezidencija – Baltieji rūmai (1792-1829 m.), vienas aukščiausių miesto statinių – Marijos Nekaltojo Prasidėjimo nacionalinė šventovė bazilika. Taip pat yra JAV nacionalinis muziejus, oreivystės ir astronautikos muziejus, nacionalinė Vašingtono dailės galerija, kitos dailės galerijos.

Istorija 

Miestas įkurtas 1790 m. ir pavadintas pirmojo JAV prezidento Džordžo Vašingtono garbei. JAV sostinė – nuo 1800 metų.

Sportas 

Mieste 1994 m. vyko XV pasaulio futbolo čempionato rungtynės. Sporto klubai:
 Vašingtono „Wizards“ (krepšinis)
 Vašingtono „Capitals“ (ledo ritulys)
 Vašingtono „Redskins“ (Amerikietiškasis futbolas)
 Vašingtono „Nationals“ (beisbolas)

UNPO nariai
Sostinės
JAV miestai
Marijampolės apskritis

Marijampolės apskritis – 1995–2010 m. valstybinio lygmens administracinis teritorinis vienetas, nuo 2010 m. teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje, Suvalkijoje (Sūduvoje). Centras – Marijampolė.

Istorija 

Apskritis apima dalį kadaise čia buvusių sūduvių žemių, kurios vėliau (Rusijos imperijos) laikais gavo Suvalkijos (Suvalkų gubernijos teritorija) vardą. Po ilgų XIII a. pabaigos – XIV amžiaus kovų su vokiečių ordinu dauguma senųjų Sūduvos gyventojų buvo išnaikinta, o kraštas buvo nusiaubtas. Iš naujo Sūduva ėmė atgyti XV a. pabaigoje, kai darbštūs atsikėlėliai iš įvairių Lietuvos vietų pradėjo užimti Užnemunės žemes. Be to, artima kaimynystė su Lenkija ir Prūsija naujiesiems gyventojams leido ganėtinai anksti pažinti naujas kitų kraštų ūkio technologijas, užmegzti su jais glaudžius prekybinius ryšius.

Prie regiono specifikos prisidėjo ir politinės aplinkybės. 1795 m. žlugus Abiejų Tautų Respublikai, Užnemunė atiteko Prūsijai. Ši pirmoji suformavo Marijampolės apskritį, kuri iš pradžių vadinosi Starapolės, Senapilės apskritimi.

XIX a. apskritis ne kartą keitė pavaldumą. Regionas atiteko nuo Rusijos priklausomai Lenkijai. Lietuvos valdžion regionas atiteko tik Pirmojo pasaulinio karo metu, subyrėjus Rusijos imperijai ir iš krašto pasitraukus okupacinei Vokietijos kariuomenei. 1941–1944 m. okupavus vokiečiams įėjo į Kauno krašto apygardą.

Apskritis buvo panaikinta 1950 m. Jos teritorija perduota Marijampolės rajonui (41 apylinkė), Kazlų Rūdos rajonui (15 apylinkių), Prienų rajonui (2 apylinkės) ir Simno rajonui (6 apylinkės).

Marijampolės apskritis atkurta 1994 m. kaip keletą savivaldybių apimantis administracinis-teritorinis vienetas. 2004 m. patvirtintas Marijampolės apskrities herbas. 2010 m. liepos 1 d. panaikinta apskrities administracija, jos funkcijos perduotos savivaldybėms ir ministerijoms, o pati apskritis liko kaip teritorinis vienetas.

Suskirstymas 
Apskrityje yra šios savivaldybės:
 Kalvarijos
 Kazlų Rūdos
 Marijampolės
 Šakių rajono
 Vilkaviškio rajono

Apskrityje yra 9 miestai, iš kurių didžiausi:
 Marijampolė
 Vilkaviškis
 Kazlų Rūda
 Šakiai
 Kybartai

Gyventojai

Tautinė sudėtis

Apskrities viršininkai 
 1995 m. – Algis Rimas
 1997 m. – Kostas Jankauskas
 2000 m. – Jonas Ščeponis
 2001 m. – Albinas Mitrulevičius

Tarptautinis bendradarbiavimas 
  Burgenlando apskritis, Vokietija
  Kaliningrado sritis, Rusija
  Palenkės vaivadija, Lenkija
  Vidurio Jutlandija, Danija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Apskrities tinklalapis
 Apskrities istorija (1) 
 Apskrities istorija (2)
 Aprašymas apie Marijampolės apskritį Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom VI (Malczyce – Netreba) z 1885 m. (lenk.).

 
Suvalkija
Rekursija

Rekursija yra funkcijos atkartojimas. Funkcija arba procedūra gali kreiptis į save pačią ir tuo pačiu atkartoti savo pačios veiksmus vėl nuo pradžios, tik su kitais parametrais. Šis atkartojimas vadinamas rekursija.  Funkcijos kuriose yra kreipinių į jas pačias, vadinamos rekursinėmis.

Rekursinis funkcijos apibrėžimas 
Pavyzdžiui, faktorialą galima apibrėžti kaip sandaugą:

arba, rekursiniu būdu:

 

Programavime tai užrašoma funcija, kurioje yra kreipinys į ją pačią:
function faktorialas (n: integer): integer;
begin
   if n = 1 then faktorialas := 1
            else faktorialas := faktorialas(n -1)*n
end;

Panašiai, dvejeto kėlimą nurodytu laipsniu (2n) galima taip pat užrašyti rekursija:

„Laipiojimo po medį“ uždaviniai 
Rekursija gerai tinka įvairiems „laipiojimo po medį“ algoritmas, kuomet kiekviename žingsnyje bandomi įvairūs variantai, kiekvienam variantui rekursiniu būdu kreipiantis į sprendimo ieškančią funkciją. Ši funkcija grąžina arba „sprendimas rastas“ arba „sprendimas nerastas“. Šiuo atveju rekursinėje funkcijoje paprastai būna keletas kreipinių į save pačią, po vieną kiekvienam bandomam kelio tęsiniui. 

Sužinojus jog nueita klaidingu keliu (galimų tolimesnių žingsnių nebėra, o sprendimas irgi nerastas), daromas tiktai vienas žingsnis atgal ir iš čia vėl bandome eiti kitaip. Jei visi variantai jau mėginti, žengiamas dar vienas žingsnis atgal ir t. t., kol pasiekiamas taškas, iš kurio veda bent vienas dar neišbandytas kelias. Jei taip galop sugrįžtama į pradinę uždavinio padėtį, sprendimo nėra.

Įprastiniai tokio tip uždaviniai yra kelio paieška labirinte, lentos apėjimas šachmatų žirgu, šachmatų figūrų išdėstymas lentoje taip, kad būtų tenkinamos tam tikros sąlygos kiti uždaviniai, kurie dėl sprendimo paieškos sudėtingumo dažnai pateikiami kaip galvosūkiai.

Rekursija ir ciklas 
Bet kokiai programai užrašyti pakanka trijų valdymo struktūrų: sakinių sekos, sąlyginio sakinio ir ciklo. Tačiau galimas ir kitas trejetas: sakinių seka, sąlyginis sakinys ir rekursiją. Kadangi rekursija yra abstraktesnė už ciklą, ją labiau mėgsta teoretikai. Ciklus labiau vertina praktikai, nes juose konkrečiau nurodoma veiksmų atlikimo tvarka. Programos su ciklais yra ekonomiškesnės negu tuos pačius veiksmus aprašančios rekursinės programos, nes kiekvieną kartą funkcijai kreipiantis į save pačią tenka ir vėl išskirti atmintį ten esantiems kintamiesiems bei perduodamiems parametrams. Ciklo pakartojimui papildoma atmintis nebūtina. 

Teoriškai kiekvieną rekursiją galima pakeisti ciklu, ir atvirkščiai.

Šaltiniai 

Matematika
Informatika
Elektroninė skaičiuoklė

Elektroninės skaičiuoklės () – tai taikomosios programos, leidžiančios kurti elektronines lenteles ir atlikti įvairaus sudėtingumo skaičiavimus. Šios lentelės sudarytos iš ląstelių (), kurių adresai apibrėžiami stulpelių ir eilučių pavadinimų pora. Eilutės dažniausiai numeruojamos natūraliaisiais skaičiais, o stulpeliai žymimi raidėmis. Viršutinės kairiosios ląstelės adresas nusakomas taip: A1. Įvairiose elektroninės lentelės vietose į ląsteles galima įrašyti pastovias reikšmes arba formules: formulėse naudojami aritmetiniai ar loginiai operatoriai, konstantos, funkcijos ar kitų ląstelių adresai, pavyzdžiui, =A1²+SUM(A2:B3).

Elektroninės skaičiuoklės suteikia galimybę duomenis pavaizduoti grafiškai ir įvairiai formatuoti elektronines lenteles, eksportuoti duomenis.

Elektroninės skaičiuoklės leidžia viename faile talpinti daug elektroninių lentelių. Jos taip pat turi galimybę importuoti įvairaus formato duomenis (pavyzdžiui, iš tekstinių failų arba duomenų bazių) ir pačios kai kuriais atžvilgiais panašios į duomenų bazes.

Programinės įrangos paketai, turintys elektroninę skaičiuoklę 

 OpenOffice.org
 Corel WordPerfect Office
 Microsoft Office

Programinė įranga
Kalnų gorila

Kalnų gorila (Gorilla beringei) – hominidų (Hominidae) šeimos gorilų (Gorilla) genties rūšis.

Kalnų gorilą europiečiai aptiko 1901 m. miškinguose kalnuose, belgų Kongo rytuose (Afrika). 1903 m. vokiečių zoologas rūšį pavadino kapitono Beringo garbei, kuris atvežė gorilą iš Kivu ežero apylinkių. Gorila užauga iki 2 metrų ūgio, suaugęs patinas gali žengti iki 2,7 m žingsniu, krūtinės apimtis 1,7 metro, bicepsų apimtis 65 cm. Kalnų gorila gali sverti iki 200–250 kg.
 

Hominidai
Šimpanzės

Mažoji šimpanzė(Pan paniscus)
 Paprastoji šimpanzė(Pan troglodytes)

Šimpanzės (Pan) – hominidų (Hominidae) šeimos primatų gentis. Šiai genčiai priklauso dvi rūšys: paprastoji šimpanzė ir mažoji šimpanzė. Paprastoji šimpanzė randama didelėje Afrikos dalyje, o mažoji šimpanzė paplitusi tik nedidelėje Kongo Demokratinės Respublikos dalyje. Abiem rūšims gresia išnykimas.

Gyvenimo būdas 

Šimpanzės laikosi grupėmis, kurių dydis nuolat kinta. Vienoje grupėje gali būti apie 25 nariai, tačiau gyvūnai nuolat migruoja iš vieno būrio į kitą. Šimpanzių būrį gali sudaryti suaugusių beždžionių pora ir jų jaunikliai, kartais drauge laikosi keli patinai arba susiburia vien tik motinos su jaunikliais. Būna ir mišrių šeimyninių grupių. Šimpanzių bendruomenėje nusistovėję aiškūs hierarchiniai santykiai. Suaugusios beždžionės rūpinasi viena kitos kailiu. Gyvūnai veiklūs dieną, o naktį ilsisi. Jie miega medžiuose iš šakų supintuose gultuose, kasnakt vis naujuose. Dieną šimpanzės ilsisi medyje arba ant žemės įrengtame lizde. Jos rūpestingai prižiūri guolius, kad jie nuolat būtų švarūs. Miega gulėdamos ant šono ir sulenkusios kelius.

Maistas 

Pagrindinis šimpanzių maistas – įvairūs augalai. Jos vos tik atsikėlusios eina ieškoti maisto. Renka prisirpusias uogas, sultingus augalų lapus, pumpurus, bei gėles. Iki pietų pakankamai pasisotina, o vėliau patogiai įsitaiso medžių pavėsyje ir ilsisi. Jaunikliai žaidžia, o suaugusieji švarina vienas kitą. Vakarop jos vėl traukia ieškoti maisto. Minta ir vabzdžiais – termitais, skruzdėlėmis. Jie šimpanzėms svarbus baltymų šaltinis.

Dauginimasis 

Šimpanzės dauginasi visus metus, jų poravimasis nepriklauso nuo metų laiko. Patelė (kuri jau pasiruošus poruotis) poruojasi su keliais patinais. Jie dėl patelių nekovoja. Nėštumas trunka 225 dienas. Dažniausiai susilaukia vieno jauniklio, rečiau dvynukų. Lytiškai patelė subresta 8-10, patinai 8-9 metų.

Hominidai

ln:Mokómbósó
nn:Sjimpanse
th:ลิงชิมแปนซี
Paprastoji šimpanzė

Paprastoji šimpanzė (Pan troglodytes) – hominidų (Hominidae) šeimos primatas, priklausantis šimpanzių (Pan) genčiai.

Hominidai

kg:Kimpenzi
Mažoji šimpanzė

Mažoji šimpanzė (Pan paniscus) – hominidų (Hominidae) šeimos primatas, priklausantis šimpanzių (Pan) genčiai.

Hominidai
Žmonės

Žmonės (Homo) – primatų (Primates) būrio, hominidų (Hominidae) šeimos gentis, kuriai priklauso šiuolaikinis žmogus (Homo sapiens). 

Nuo kitų primatų žmonės skiriasi statmena eisena, stambiomis smegenimis, sudėtingu socialiniu gyvenimu ir įvairia gamybine veikla. Žmonių giminė yra kilusi iš australopitekų, gyvenusių prieš kelis milijonus metų Afrikoje.

Žmonių (Homo) genties rūšys ir porūšiai 
Kryželiu (†) pažymėtos išnykusios rūšys ir porūšiai: 
 †Denisovo žmogus (Homo sp. altai) sin. (Homo sapiens ssp. Denisova). Tiksliai nenustatyta, ar tai atskira rūšis, ar Homo sapiens rūšies porūšis ar hibridas.
 †Homo antecessor; kartais priskiriamas Homo heidelbergensis.
 †Homo bodoensis; fosilijos buvo rastos dar 1976 m. ir klaidingai iki 2021 m. buvo priskiriamos Homo heidelbergensis, bei Homo rhodesiensis rūšims.
 †Homo cepranensis; nustatyta pagal vienintelę kaukolės fosiliją. Tikėtina kad tai gali būti Homo erectus.
 †Homo erectus
 †Homo ergaster; kartais priskiriamas Homo erectus.
 †Homo floresiensis
 †Homo gautengensis; kartais priskiriamas Homo habilis.
 †Homo georgicus
 †Homo habilis; priklausymas Homo genčiai yra neaiškus.
 †Homo heidelbergensis
 †Homo naledi
 †Neandertalietis (Homo neanderthalensis)
 †Homo rhodesiensis; kartais priskiriamas  Homo heidelbergensis arba laikytinas Homo sapiens porūšiu.
 †Homo rudolfensis; priklausymas Homo genčiai yra neaiškus.
 †Homo tsaichangensis; galimai tai Homo erectus.
 Žmogus (Homo sapiens)
 †Homo sapiens idaltu
 †Kromanjonietis
 †Tauriojo elnio urvo žmonės

Šaltiniai 

Žmogus
E (skaičius)

e – matematinė konstanta (kartais dar vadinama Oilerio skaičiumi arba Neperio konstanta) yra natūralaus logaritmo funkcijos pagrindas, kurio apytikslė reikšmė yra:

 e ≈ 2,71828 18284 59045 23536 02874 7135
Kartu su skaičiu π ir menamuoju vienetu i, e yra viena iš svarbiausių matematinių konstantų.

Apibrėžimai 

Pateikiami trys labiausiai paplitę e apibrėžimai:

 1. Naudojantis sekos  ribos apibrėžimu:

 

 2. Kaip šios begalinės eilutės suma:

 

 kai n! yra n faktorialas

 3. Arba apibrėžiant e kaip unikalų skaičių x > 0, tokį kad:

 
arba

Savybės 

Eksponentinė funkcija  yra svarbi, nes tai vienintelė funkcija, kurios išvestinė lygi jai pačiai. Tai yra: .

Įrodyta, kad e yra iracionalusis bei transcendentinis skaičius, numanoma, kad jis taip pat yra ir normalusis skaičius, tačiau tai dar nėra įrodyta. e taip pat figuruoja Oilerio formulėje, vienoje svarbiausių lygybių matematikoje:

 

O specialus atvejis, kai x = π yra žinomas kaip Oilerio formulė:

 

Ši formulė vadinama viena įspūdingiausių, nes sujungia penkias pamatinėmis atrodančias matematines konstantas (e, i, π, 1 ir 0).

Šaltiniai 

Matematinės konstantos
Makakos

Gentyje 20 rūšių, žr. tekstą

Makakos (Macaca) – šunbeždžionių (Cercopithecidae) šeimos beždžionių gentis, priklausanti markatų pošeimiui. Lengvai prisitaiko ir minta įvairiu maistu – vaisiais ir sėklomis, vandens gyvūnais. Gyvena vaidingais būriais. 

Be žmonių (Homo gentis) makakos yra plačiausiai paplitusi primatų gentis – gyvenama teritorija tęsiasi nuo šiaurinės Afrikos iki Japonijos.

Kai kurios makakų rūšys plačiai naudojamos medicininiuose bandymuose ir vivisekcijai. XX a. dešimtame dešimtmetyje nustatyta, kad praktiškai visos (apie 90 %) nelaisvėje gyvenančių makakų yra herpeso B viruso nešiotojos. Šis virusas makakoms nepavojingas, tačiau juo gali užsikrėsti žmonės, kuriems jis turi neigiamų pasekmių.

Gentyje  20 rūšių:
Magotas (Macaca sylvanus)
Vandera (Macaca silenus). Pav.
Kiauliauodegė makaka (Macaca nemestrina)
Šiaurinė kiauliauodegė makaka (Macaca leonina)
Mentavajaus makaka (Macaca pagensis)
Sulavesinė makaka (Macaca maura)
Macaca ochreata
Macaca tonkeana
Macaca hecki
Macaca nigriscens
Juodoji makaka (Macaca nigra)
Krabaėdė makaka (Macaca fascicularis)
Meškinė makaka (Macaca arctoides)
Rezusas (Macaca mulatta)
Taivaninė makaka (Macaca cyclopis) 
Japoninė makaka (Macaca fuscata)
Ceiloninė makaka (Macaca sinica)
Indinė makaka (Macaca radiata)
Kalninė makaka (Macaca assamensis)
Tibetinė makaka (Macaca thibetana)
Munzalas (Macaca munzala)

Šunbeždžionės
Ohajas

Ohajas () – valstija JAV šiaurės rytuose, kurios centras yra Kolumbas, taip pat šiam regionui priklauso ir Klivlandas. Ohajas tapo JAV valstija 1803 m.

Didžiausi miestai 

2010 m. duomenys

 Kolumbas (787 033 gyv.)
 Klivlandas (396 815 gyv.)
 Sinsinatis (296 943 gyv.)
 Toledas (287 208 gyv.)
 Akronas (199 110 gyv.)

Ekonomika 

Ohajas yra labai industrializuotas, bet daug pelno gaunama iš naudingųjų iškasenų. Ohajas yra vienas iš kalkių, molio, druskos kasybos lyderių šalyje. Dauguma pelno gaunama iš prekybos ir gamybos. Valstijoje yra daug ūkių, kuriuose auginami kukurūzai, sojų pupelės, kviečiai, taip pat galvijai, kiaulės.

Daug geležinkelio, kanalų, magistralių einančių per valstiją aprūpina ją medžiagomis. Erio ežeru valstija gabena geležį, varį, anglį, naftą, plieną, automobilių dalis. Pagrindiniai Ohajo produktai yra transporto įranga, įvairūs įrengimai, naudingosios iškasenos, bei jau apdirbti metalai.

Žymūs žmonės 
 Thomas Edison (1847–1931) amerikiečių išradėjas ir verslininkas
 Neil Armstrong (1930–2012) JAV astronautas
 LeBron James (1984–) JAV krepšininkas

Šaltiniai
Rasizmas

Rasizmas – įsitikinimas, kad rasė yra pagrindinis veiksnys, nuo kurio priklauso žmogaus gabumai, kad tam tikra rasė yra viršesnė arba kad su žmonėmis reikia elgtis priklausomai nuo jų rasinės kilmės. Institucinis rasizmas reiškia teisių tam tikroms tautinėms ar etninėms grupėms atėmimą, privilegijų skyrimą priklausomai nuo rasės, sistemišką tam tikros tautinės grupės atstovų išstūmimą į visuomenės užribį (pvz., būsto, įsidarbinimo, švietimo ar kitose srityse).

Šaltiniai
Beždžionės

Beždžionės (Simiiformes) – Haplorrhini pobūrio, Simiiformes infrabūrio primatai. Priekinės smegenys stambios, raukšlėtu paviršiumi, pridengia smegenėles. Nosies kriauklės ir uodžiamoji priekinių smegenų dalis menkai išsivysčiusios. Akiduobės nuo smilkinio pusės uždaros, nukreiptos į priekį. 
Galūnės primityvios sandaros, pirštai su plokščiais nagais. Dantys išsidėstę glaudžia eile, iltys stambios. Veidas dažniausiai plikas. Veido raumenys gerai išsivystę, todėl mimika perduodama įvairi informacija. Gimda vienguba, krūtinės srityje yra tik 1 pora spenių. Beveik visos beždžionės dieniniai gyvūnai. 

Skirstoma į dvi sekcijas ir 7 šeimas:
 Sekcija Plačianosės beždžionės (Platyrrhina). Gyvena Amerikoje.
 Kabiauodegės beždžionės (Cebidae) 
 Mirikinos (Nyctipithecidae) 
 Sakiai (Pitheciidae) 
 Koatos (Atelidae) 
 Sekcija Siauranosės beždžionės (Catarhina). Gyvena „Senajame pasaulyje“.
 Šunbeždžionės (Cercopithecidae) 
 Gibonai (Hylobatidae) 
 Hominidai (Hominidae)

Primatai
Markas Polas

Markas Polas (Marco Polo; 1254 m. rugsėjo 15 d. – 1324 m. sausio 8 d.) – Venecijos pirklys ir keliautojas, su savo tėvu ir dėde vienas pirmųjų europiečių, keliavusių Šilko keliu į Kiniją. Kelionės metu apsilankė pas didįjį chaną – Chubilajų (Čingis Chano anūkas).

Marko Polo kelionės aprašytos knygoje „Marko Polo kelionės“. Dauguma istorikų tiki, kad Markas Polas apsilankė Kinijoje, tačiau knygoje nepaminėta daug svarbių dalykų (arbata, kinų raštas, valgymo lazdelės, Didžioji kinų siena), taip pat nerasta jokių įrodymų, kad Polas susitiko su Chubilajumi, todėl gali būti, kad Markas Polas neapkeliavo visų aprašytų kraštų, o tik perpasakojo kitų keliautojų įspūdžius.

Markas Polas nebuvo pirmasis europietis, pasiekęs Kiniją, tačiau jis buvo pirmasis detaliai aprašęs savo keliones. Jo knygos įkvėpė Kristupą Kolumbą ir kitus keliautojus. Yra parašyta daug darbų, paremtų M. Polo knygomis. Jis taip pat įkvėpė Europos kartografus bei lėmė Fra Mauro žemėlapio sukūrimą.

Šio keliautojo vardu pavadintas tarptautinis Venecijos oro uostas.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Marko Polo kelionės

Polas
Polas
Leonhard Euler

Leonardas Oileris ( 1707 m. balandžio 15 d. Bazelyje – 1783 m. rugsėjo 18 d. Sankt Peterburgas, Rusija) – šveicarų matematikas bei fizikas. L. Oileris buvo pirmasis, panaudojęs terminą „funkcija“ apibrėžti išraišką su argumentais, t. y. y = f(x), taip pat buvo vienas pirmųjų po Izaoko Niutono pritaikęs matematinius skaičiavimus fizikoje.

Biografija 
Gimė 1707 m. balandžio 15 d. Bazelyje. Nors matematiniai sugebėjimai išryškėjo jau vaikystėje, tėvo noru 1720 pradėjo studijuoti teologiją Bazelio universitete, bet Nikolajui Bernuliui pastebėjus jaunuolio sugebėjimus, tėvas buvo perkalbėtas leisti Oileriui studijuoti matematiką. Nuo 1727 dėstė matematiką Sankt Peterburge, kur 1730 m. tapo fizikos profesoriumi. Nuo 1741 m. dėstė Berlyne, o nuo 1760 m. vėl grįžo į Sankt Peterburgą.

Septyniolika paskutinių metų jis buvo visiškai aklas, bet per šį laikotarpį parašė apie pusę iš visų savo matematinių veikalų, iš viso užimančių 75 tomus.

Buvo dukart vedęs, susilaukė 13 vaikų (8 iš jų mirė kūdikystėje).

Palikimas 
Leonardo Oilerio mokslinis palikimas – 850 darbų, iš jų 20 fundamentalių veikalų ir dar 250 darbų, kurie buvo keliasdešimt metų spausdinami po jo mirties.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Septyni Karaliaučiaus tiltai
 Oilerio formulė
 Leonardas Oileris

Euler
Euler
Smaugliniai

Smaugliniai (Boidae) – žvynaroplių (Squamata) šeima. Priklauso stambiausios dabartinės gyvatės, tačiau yra ir smulkių, užsikasančių dykumose į smėlį. Turi dubens liekanas su šlaunikaulių rudimentais, kurie nežymiai styro abiejuose kloakos šonuose. Turi abu plaučius, tačiau dešinysis didesnis. Nuodingų dantų neturi. Grobį smauglys pasmaugia stipriai suverždamas kūno kilpas. Smaugliniai stipresni ir vikresni už pitoninius, veda gyvus vaikus, pasaulyje labiau išplitę.

Sistematika 
Pošeimis. Boinae
 Boa :
 Paprastasis smauglys, arba boa (Boa constrictor)
 Candoia:
 Malukinis smauglys (Candoia aspera)
 Bibrono smauglys (Candoia bibroni)
 Ramiojo vandenyno smauglys (Candoia carinata)
 Siaurapilviai smaugliai (Corallus):
 Corallus annulatus
 Šungalvis smauglys (Corallus caninus)
 Corallus cookii
 Corallus cropanii
 Corallus grenadensis
 Amazonės medžių smauglys (Corallus hortulanus)
 Corallus ruschenbergerii
 Lygiažandžiai smaugliai (Epicrates):
 Abako salos smauglys (Epicrates exsul)
 Kubos smauglys (Epicrates angulifer)
 Haitinis medžių smauglys (Epicrates gracilis)
 Haitinis smauglys (Epicrates striatus)
 Vaivorykštinis smauglys (Epicrates cenchria)
 Jamaikos smauglys (Epicrates subflavus)
 Fordo smauglys (Epicrates fordii)
 Puerto riko smauglys (Epicrates inornatus)
 Epicrates chrysogaster
 Mona salos smauglys (Epicrates monensis)
 Anakondos (Eunectes):
 Anakonda (Eunectes murinus)
 Geltonspalvė anakonda (Eunectes notaeus)
 Bolivinė anakonda (Eunectes beniensis)
 Tamistaškė anakonda (Eunectes deschauenseei)
Pošeimis. Erycinae
 Calabaria:
 Calabaria reintardtii
 Charina:
 Amerikos smėlinis smaugliukas (Charina bottae)
 Šiaurės Amerikos smauglys (Charina trivirgata)
 Smaugliukai (Eryx):
 Afganistaninis smaugliukas (Eryx elegans)
 Vakarinis smaugliukas (Eryx jaculus)
 Arabinis smaugliukas (Eryx jayakiri)
 Indijos smaugliukas (Eryx johnii)
 Smėlinis smaugliukas (Eryx miliaris)
 Somalinis smaugliukas (Eryx somalicus)
 Rytinis smaugliukas (Eryx tataricus)
 Vitakerio smaugliukas (Eryx whitakeri)
 Gongylophis:
 Egiptinis smėlinis smauglys (Gongylophis colobrinus)
 Gongylophis conicus
 Sacharinis smauglys (Gongylophis muelleri)
Gimdos kaklelis

Gimdos kaklelis () – siaurasis gimdos galas, kuriuo gimda jungiasi su makštimi. Kaklelis sudaro trečdalį gimdos aukščio (3 cm). Gimdos kaklelio gleivinė yra 3–5 mm storio, nelygiu, vagotu paviršiumi, raukšlėta. Gleivinės paviršius padengtas vienasluoksniu stulpiniu epiteliu. Jo ląstelės sekrecinės, kai kurios su plaukeliais, virpančiais makšties pusėn. Šios ląstelės išskiria skystį, kuris uždaro kaklelio kanalą ir pro jį negali patekti žalingos bakterijos iš makšties. Sekretas sudaro savotišką kamštį. Menstruacijų metu kaklelio gleivinė nepasišalina. Menopauzės laikotarpiu kaklelio gleivinė, kaip ir apskritai visa gimdos gleivinė, atrofuojasi, sekrecija silpnėja. 

Normaliai gimdos kaklelis sudaro su gimdos kūnu buką kampą, atvirą į priekį (tai – priekinis gimdos pasvirimas). Pasitaiko nukrypimų nuo šios padėties, tuomet kartais vien dėl to moteris negali pastoti, kadangi spermatozoidai neprasiskverbia į gimdos ertmę.

Ligos 
 Gimdos kaklelio vėžys
2ch

2ch (2ちゃんねる, tariamas kaip „ny - čian'neru“) – didžiausias Japonijoje ir vienas didžiausių pasaulio internetinių diskusijų forumų. Jį 1999 metais įkūrė Hiroyuki Nishimura (Hiroyuki Nishimura, žinomas kaip tiesiog „Hiroyuki“ (ひろゆき)). 2001 metais lankytojų skaičius pasiekė 10 milijonų kasdien, jis daro ženklią įtaką Japonijos visuomenei, kartu su tradicinėmis žiniasklaidos priemonėmis, tokiomis kaip televizija, radijas ar laikraščiai.

Apžvalga 

Hirojuki Nišimura iki šiol tebėra oficialus 2ch savininkas, tačiau 2ch daugiausiai tvarkomas savanorių grupės, sudarytos iš 2ch lankytojų. Pats 2ch yra nekomercinis, ir išsilaiko iš reklamos bei puslapių talpinimo kompanijos paramos.

Šis diskusijų forumas unikalus savo dydžiu ir valdymo stiliumi. Čia yra daugiau kaip 100 „lentų grupių“ (japoniškai ita), kiekviena turi savo išskirtinę temą (pvz., „Socialinės naujienos“, „Kompiuteriai“, „Maisto gamyba“). Kiekviena „ita“ paprastai turi šimtus pokalbių, kuriuos sudaro diskusijų puslapiai, sukurti anoniminių vartotojų kiekvienai smulkiai temai (pvz., „Ateinantys rinkimai Tokijuje, 4-as balsavimas“).

Skelbimų („postų“) skaičius vienoje gijoje ribojamas iki 1000, tada gija turi būti atnaujinta.

Nuorodos 
 2ch.net  – 2ch diskusijos
 2ch.net – 2ch pagrindinis puslapis(japoniškai)
 2-Ten  („ni - ten“) – 2ch informacija (taip pat galima įsigyti kaip knygą Amazon.jp)

Internetas
Cinoberis (pigmentas)

Cinoberis, kiniškas raudonis, vermilionas – ryškiai raudonas gyvsidabrio pigmentas (gyvsidabrio sulfidas), naudotas viduramžiais. Spalvos – nuo raudonai oranžinės iki sodriai raudonos. Itin stabilus, neblunkantis, neblogai maišosi su kitais dažais, turi didelę dengiamąją gebą, tačiau nuodingas. Šiais laikais vietoje cinoberio naudojamas kadmio pigmentas.

Natūralus cinoberis yra vienas iš seniausiai žinomų pigmentų, Kinijoje naudotas dar priešistoriniais laikais, labai vertintas Senovės Romoje. Viduramžių Europoje cinoberis buvo vienas iš brangiausių raudonų pigmentų, naudotų daugiausiai manuskriptuose, tačiau labiausiai išpopuliarėjo nuo XV a., kai  alchemikai atrado dirbtinį cinoberį, gaunamą išlydytai sierai reaguojant su gyvsidabriu.

Pigmentai
Rail Baltica

Rail Baltica – geležinkelio transporto projektas, turintis sujungti Varšuvą per Kauną ir Rygą su Talinu, bei keltu ar tuneliu – su Helsinkiu. Projekto įgyvendinime dalyvauja Europos Sąjungos šalys Lenkija, Lietuva, Latvija, Estija ir Suomija. Geležinkelio ilgis nuo Talino iki Varšuvos bus mažiausiai 950 kilometrų. Visas geležinkelio ilgis Baltijos šalyse bus 870 km. Išankstiniais paskaičiavimais linija iš viso kainuos apie 3,68 milijardo eurų.

Geležinkelis tiesiamas Vakarų Europai įprasta 1435 mm vėže, o ne Baltijos šalyse įprasta 1520 mm vėže. Talino – Varšuvos geležinkelio linijos ilgis sieks mažiausiai 870 km, Europos Sąjungos siekiamas greitis turėtų būti maks. 249 km/h keleiviniams traukiniams ir 120 km/h krovininiams traukiniams. Planuojama kelionės trukmė nuo Talino iki Rygos vos šiek tiek mažesnė nei 2 val., tarp Rygos ir Vilniaus – 2 val.

Tai Europos Sąjungos geležinkelio transporto projektas, priimtas 2004 m. balandį Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr.884/2004/EK. Juo remiantis, Rail Baltica geležinkelis pripažintas transeuropinio transporto tinklo prioritetiniu projektu. Rail Baltica geležinkeliu siekiama sujungti Lenkiją, Baltijos šalis ir Suomiją bei pagerinti Vidurio ir Rytų Europos jungtį su Vokietija. Projektu numatoma geležinkelio linija sujungti Taliną (Estija) ir Varšuvą (Lenkija) per Rygą (Latvija) ir Kauną (Lietuva). Atkarpa nuo Helsinkio iki Talino būtų jungiama keltų linijomis. Ateityje siūlomas iškasti Helsinkio–Talino tunelis galėtų tiesiogiai geležinkeliu sujungti Taliną ir Helsinkį.

Rail Baltica bus visiškai elektrifikuota. Trasa planuojama taip, kad aplenktų „Natura 2000“ saugomas teritorijas ir turėtų kuo mažesnį poveikį aplinkosaugine prasme jautrioms vietoms. Kur būtina bus įrengtos triukšmo sulaikymo sienelės. Bus įrengiamos specialios perėjos gyvūnams.

Baltijos valstybėse Rail Baltica pagal planą turės tris multimodalinius krovinių terminalus Mūgos uoste (Estija), Salaspilyje (Latvija) ir Kaune, sujungiant trasą su esama 1520 mm geležinkelio infrastruktūra, taip pat septynios tarptautinės keleivių stotys (Taline, Pernu, Rygoje, Rygos oro uoste, Panevėžyje, Kaune ir Vilniuje) su galimybe įrengti regionines stotis ir jungtis su oro ir jūrų uostais.

Kiti techniniai parametrai:
 Maksimalus krovininio sąstato ilgis 1050 m;
 Maksimali ašies apkrova – 25 tonos;
 Nebus to paties lygio sankryžų su plentais ar 1520 mm geležinkeliais.

Rail Baltica įgyvendinimo planavimo fazė truko nuo 2010 iki 2017 m. Projektavimo fazė prasidėjo 2016 m. projektuojant Rygos centrinę keleivių stotį ir Rygos oro uosto keleivių stotį.

Išnašos

Nuorodos 
 Projekto aprašymas  (anglų k.)
 Rail Baltica Lenkijoje (lenkų k.)
 Projekto eiga Lietuvoje (lietuvių k.)

Projektai
Latvijos geležinkeliai
Lietuvos geležinkeliai
Lenkijos geležinkeliai
Pieštukas

Pieštukas – piešimo ir rašymo įtaisas, sudarytas iš nusmailintos piešiančios šerdies ir apvalkalo. Kai kada apvalkalo gali ir nebūti (visas pieštukas, kaip vientisa šerdis). Piešiant pieštuku, šerdis ant popieriaus palieka savo daleles, kurios matomos kaip pieštuko pėdsakai. Apvalkalas paprastai medinis, tačiau šiais laikais gali būti ir plastikinis.

Viduramžiais dažniausiai buvo naudojami švino ir sidabro, šiais laikais – juodi grafitiniai pieštukai. Grafito pieštuko šerdis gali būti iš gryno vientiso grafito (pirmieji grafitiniai pieštukai buvo būtent tokie) arba iš grafito ir molio mišinio. Spalvinių pieštukų šerdelės nudažytos ne grafitu, o spalvotu pigmentu.

Piešimo technika pieštukams artimos kreidelės.

XX a. daugelyje sričių (išskyrus dailę) pieštukus pakeitė kiti piešimo ir rašymo įrankiai – flomasteriai ir tušinukai.

Žinomesnės pieštukų rūšys:
 Sidabro pieštukas
 Švino pieštukas
 Grafito pieštukas
 Spalvinis pieštukas
 Akvarelės pieštukas
 Cheminis pieštukas
 Dailidės pieštukas
 Automatinis pieštukas, kitaip - mechaninis pieštukas, kurį 1822 m. išrado Sampson'as Mordan'as ir Gabriel'is Riddle'as. Populiariausi grafito storiai milimetrais: 0,3, 0,5, 0,7, 0,9, 1,1 ir 1,6.

Etimologija 

Lietuvišką terminą pieštukas sukūrė kalbininkas Jonas Jablonskis.

Skirstymas 

Kanceliarinės priemonės
Dailės technikos
Rašymo priemonės
Piešimas
Kazachų kalba

Kazachų kalba – tiurkų kalbų vakarų grupės kipčiakų pogrupio kalba. Kazachstano valstybinė kalba. Pasaulyje kazachų k. kalba apie 18 mln. žmonių.

Iki 1929 m. kazachai vartojo arabų raštą, 1929–1940 m. – lotynų, o nuo 1940 m. ją pakeitė modifikuota kirilica su keliomis papildomomis raidėmis specifiniams garsams pažymėti. Kinijoje gyvenantys kazachai vartoja arabų raštą.

2006 metų spalį Kazachstano prezidentas Nursultanas Nazarbajevas pasiūlė pakeisti kazachų kalbos rašmenis iš kirilicos į lotyniškus simbolius.

2017 m. spalio 27 d. Kazachstano prezidentas N. Nazarbajevas pasirašė įsaką dėl lotyniškų rašmenų pakeitimo iš kirilicos iki 2025 m.

Išnašos

Nuorodos 
 

Tiurkų kalbos
Vakarų Bengalija

Vakarų Bengalija () – Indijos valstija, apimanti 88 752 km² teritoriją, kurioje gyvena 80 milijonų gyventojų (2001), tarp jų 60 milijonų bengalų. Ribojasi su Bangladešu, Nepalu bei Asamo, Sikhimo, Orisos, Džarkhando valstijomis.

Istorija 

Vakarų Bengalija – politiškai atskirta istorinio Bengalijos regiono dalis. Todėl jos istorija yra visos Bengalijos istorija.

Šis regionas – vienas derlingiausių ir svarbiausių Indijos subkontinente. Jau I tūkst. pr. m. e. čia susiformavo pirmosios arijų valstybės: Anga, Magadha. I tūkst. pr. m. e. II pusėje ir I tūkst mūsų eroje I pusėje būtent Magadha vaidino lemiamą vaidmenį, nes iš čia kilo visą Indiją suvienijusios imperijos, tokios kaip Maurjų imperija ar Guptų imperija.

Nuo VII a. formavosi bengalų kalba ir identitetas. Tuo metu regione klestėjo garsios dinastijos, kurių viena, Pala dinastija, trumpam vėl tapo visos šiaurės Indijos vienytoja.

Bengaliją musulmonai užkariavo XIII a. Mogolų imperijos laikais krašte klestėjo amatai ir prekyba. XV a. pasirodė pirmieji europiečių pirkliai. Anglijos kontrolei kraštas pateko XVIII a.

Po Indijos nepriklausomybės paskelbimo 1947 m. Bengalija buvo padalinta į dvi dalis. Hinduistų vyraujama vakarinė dalis tapo Vakarų Bengalijos valstija, o rytinė musulmoniška – Rytų Pakistanu (Bangladešu).

Religijos 
 Hinduizmas – 72,5 %
 Islamas – 25 %
 Budizmas
 Krikščionybė

Didžiausi miestai 
 Kolkata – 4,58 mln. gyv. (2001 m.)
 Haora – 1,009
 Durgapuras – 0,49
 Asansolas – 0,48
 Šiliguris – 0,47
 Bhatpara – 0,44

Taip pat skaitykite 
 Bengalija

 
Indijos valstijos
Atviras kodas Lietuvai

Atviras kodas Lietuvai (AKL) buvo visuomeninė organizacija (asociacija), užsiimanti laisvos programinės įrangos bei atvirųjų standartų populiarinimu Lietuvoje. AKL prezidentas – IT ekspertas, interneto projektų koordinatorius Mykolas Okulič-Kazarinas.

AKL tikslai 
 Skleisti ir populiarinti atvirojo kodo, laisvų programų idėją Lietuvoje.
 Užtikrinti nuolatinę galimybę vartotojui iš lietuviškų šaltinių gauti atviro kodo programas, atnaujinimus, mokymus ir paslaugas.
 Vienyti ir stiprinti atvirojo kodo programų profesionalų bendruomenę.

Istorija 
Judėjimas „Atviras kodas Lietuvai“ (AKL) gimė kelioms dešimtims IT specialistų švenčiant Linux dešimtąjį gimtadienį, 2001 m. vasaros pabaigoje.

2001 m. pabaigoje pradėtas kryptingas darbas, siekiant paskatinti atviro kodo programų naudojimą Lietuvoje.

Parodoje „Infobalt 2002“ AKL pristatė pirmą savo projektą – „Laisvų programų CD“. Šis darbas Infobalt rengiamame geriausio metų gaminio konkurse pripažintas metų iniciatyva.

2003 m. vasario 23 d. buvo sukviestas steigiamasis susirinkimas, kuriame patvirtinti visuomeninės organizacijos įstatai, pasirinkta valdymo forma, išrinktas prezidentas, 5 valdybos nariai ir revizorius. Netrukus organizacija oficialiai įregistruota.

2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009 m. AKL taip pat dalyvavo „Infobalt“ parodose, kur buvo pristatyti „Laisvų programų CD2 “, Baltix GNU/Linux operacinė sistema ir kiti projektai. Baltix GNU/Linux 1.0 versija 2005 m. Infobalt parodoje tapo  vienu iš "Geriausio lietuviško ITTE produkto" konkurso, nugalėtojų.

2019 m. pradžioje pradėtas likvidavimo procesas.

Nuorodos 
Oficialus organizacijos puslapis

Šaltiniai 

Informatikos organizacijos
Laisvoji programinė įranga
Lietuvos asociacijos
Lietuvos nevyriausybinės organizacijos
Informacinės technologijos Lietuvoje
Pertraukimas

Pertraukimas () – programos ar įrenginio įvykdytas veiksmas, kurio metu nutraukiamas einamosios programos vykdymas ir valdymas perduodamas pertraukimo apdirbėjui (). Atlikus tam tikrus veiksmus, vykdymas grąžinamas ankstesnei programai. Senieji kompiuteriai tokių galimybių neturėjo. Pertraukimai buvo pasiūlyti maždaug apie 1958 m. 

Pertraukimo logika panaši į gyvenimiškus atvejus: žmogus daro pietus (pagrindinė programa). Suskamba telefonas (pertraukimas). Žmogus pakelia ragelį ir kalbasi, kol padeda ragelį (pertraukimo apdirbėjas). Galų gale, žmogus toliau gamina valgį (tęsiama pagrindinė programa).

Pertraukimai paprastai sukeliami išorinių prietaisų (aparatiniai pertraukimai). Kai kada pertraukimais vadinamos ir iš esmės paprogramės kvietimo komandos (programiniai pertraukimai). Abiem atvejais aparatiškai arba programiškai išsaugoma visa tuo metu vykdomo proceso informacija (įvairių procesoriaus registrų reikšmės), dažniausiai perkeliant jas į steką. Aptarnavus pertraukimą, šios reikšmės atkuriamos.

Pertraukimų taikymas 
Pertraukimai neretai naudojami į išorinius įvykius reaguoti (pelės pajudėjimas, klavišo paspaudimas). Jie tinka foniniam informacijos perdavimui (šiuo atveju pertraukimas reiškia jog atvyko arba reikalingi pateikti nauji duomenys). Pertraukimai taip pat gali tiesiog vykti numatytu laiku (laikmačio pertraukimai). Tokių pertraukimų pagalba ir vieno procesoriaus kompiuteris gali vienu metu vykdyti kelias užduotis (nors kiekviena jų tuomet vykdoma lėčiau).

Maskuojami ir nemaskuojami pertraukimai 
Jei vykdant kokią nors kritinę programos dalį pertraukimai nepageidaujami (tarkim, komandų seka turi būti įvykdyta labai greitai ir būtinai iki galo), pertraukimus galima laikinai uždrausti. Baigus vykdyti kritinę dalį, juos vėl būtina leisti, nes pertraukimai reikalingi normaliam sistemos darbui. Pertraukimas, kurio negalima uždrausti, vadinamas nemaskuojamu. Toks paprastai būna „pradinio nustatymo“ pertraukimas, kuris senesnio tipo kompiuteriuose būdavo aktyvuojamas specialiu mygtuku, paprastai pažymėtu anglišku žodžiu Reset. Kadangi toks pertraukimas sukelia daug sumaišties operacinės sistemos darbe, juo naudotis niekada nebuvo patartina (šiuo metu daugelis modelių jo ir nebeturi). Nemaskuojamas pertraukimas dažniausiai reikalingas dėl programavimo klaidų (ar net ir tyčinio kenkimo) „pakibusiai“, į kitus signalus nereaguojančiai sistemai iš naujo paleisti.

Pakartotinai įeinamas kodas 
Jei aparatinis pertraukimas įvyko vykdant instrukcijas kokioje nors paprogramių bibliotekoje, biblioteka gali palaikyti arba nepalaikyti galimybę iš pertraukimą aptarnaujančio kodo ir vėl kviesti tą pačią ar kitą šios bibliotekos paprogramę. Nagrinėjamame pavyzdyje tai būtų galimybė pokalbio metu pagaminti kitą valgį pagal telefonu duodamus nurodymus (gali trukdyti tai, jog viryklės rakandai užimti laikinai paliktos ankstesnės užduoties).

Biblioteka, kurią galima kviesti aptarnaujant net ir jos kodą vykdant įvykusius pertraukimus, vadinama įeinama pakartotinai (). MS-DOS, pavyzdžiui, pakartotinai įeinama nebuvo (non reenterable).

Šaltiniai 

Kompiuteriai