joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Giraitė (Kaunas)

Giraitė – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, prie magistralės , į vakarus nuo Sargėnų, prie pat Kauno miesto šiaurinės ribos. Užliedžių seniūnijos centras. Yra vaikų darželis, paštas (LT-54055), Giraitės ginkluotės gamykla, mėsos perdirbimo įmonė.

Užliedžiuose ir Giraitėje sparčiai daugėja gyventojų, tenai aktyviai vyksta namų ir kotedžų statybos. Didelę dalį Užliedžiuose ir Giraitėje statomų namų ir kotedžų stato bendrovės turinčios artimą sąryšį su Henriko Daktaro kriminaline grupuote.

Geografija 

Prie Giraitės yra Devintasis fortas.

Istorija 

1950–1992 m. Veterinarijos akademijos mokomojo ūkio centras, dabar Lietuvos veterinarijos akademijos (LVA) praktinio mokymo ir bandymų centras. 2000 m. įkurta Giraitės ginkluotės gamykla.

|}

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai 

Kauno rajono savivaldybės gyvenvietės
Kluoniškiai

Kluoniškiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, prie kelio , 17 km į vakarus nuo Kauno, 1 km į vakarus nuo Zapyškio, Nemuno kairiajame krante. Zapyškio seniūnijos centras.

Kaime stovi Zapyškio Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia (pastatyta 1942 m.), veikia Zapyškio pagrindinė mokykla. Bažnyčios šventoriuje stovi koplytstulpis komunizmo aukų atminimui (pastatytas 2004 m.), paminklas poetui aušrininkui A. Višteliui-Višteliauskui (pastatytas 1989 m., skulptorius Stasys Žirgulis)

Yra medienos apdirbimo bendrovės „Simile“, „Saegewerk und Patenfertigung Paul Maag“.

Istorija 

1941 m. rugpjūčio mėn. netoli kaimo hitlerininkai nužudė 280 žmonių. 1942 m. Kluoniškiuose pastatyta Zapyškio Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia. 1967 m. į Kluoniškius atkelta Zapyškio mokykla. 1978 m. įsteigta biblioteka, vaikų darželis, kultūros centras, pirminės sveikatos priežiūros centras, paštas.

Gyventojai

Žymūs žmonės 

Kluoniškiuose gimė:
 Antanas Sutkus, lietuvių fotomenininkas.
 Andrius Vištelis-Višteliauskas (1837–1912), poetas.
 Vytautas Balsys-Uosis, Lietuvos partizanas (sodybvietėje pastatytas paminklinis kryžius).
 2004 m. kovo 16 d. name, kuriame gyveno knygnešiai Motiejus Eimaitis ir Jurgis Žitinevičius, atidengta atminimo lenta.

Šaltiniai 

Kauno rajono savivaldybės gyvenvietės
Pavermenys

Pavermenys – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo kelio . Truskavos seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Veikia Truskavos pagrindinė mokykla, Truskavos paštas (LT-58069), biblioteka. Gyvenvietėje yra architektūrinis paminklas – buvusio Pavermenio dvaro rūmų pastatų ansamblis ir parkas. Veikia Vermenos ŽŪB. Apylinkėse plyti Pavermenio miškas, pietuose yra Pavermenio pelkė.

Etimologija 

Pavermenio vietovės ir dvaro pavadinimas nusistovėjo XVII–XVIII a. sandūroje. Tai vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo Vermenos upės.

Istorija 

Pavermenys rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1583 m. Pavermenio dvarą 1748 m. nusipirko dvarininkas iš Kuršo Mikalojus de Brunau. Šiai giminei dvaras priklausė iki XX a. Į dvaro valdas įėjo Gaisai, Pagilupys, Ščiukiškis, Vadokliai, Naujadvaris, Pakščiai. Dvaro valdose gyveno vien lietuviai katalikai.

Pavermenio dvaro rūmuose 1903 m. įsteigta Pavermenio pradinė mokykla. LTSR laikais buvo Truskavos kolūkio centrinė gyvenvietė.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Taipėjus

Taipėjus arba Taibėjus () – miestas Taivane, šalies sostinė. 2,65 mln. gyventojų (2019 m.). Taipėjaus-Dzilongo aglomeracijoje gyvena 7 047 559 gyventojų (2019 m.) 2457,13 km² plote.  Mieste yra buvęs aukščiausias pasaulio pastatas 2004-2010 m. – „Taipei 101“ (509 m). Išvystyta metalurgijos pramonė, mašinų gamyba, radioelektronika, cemento, medienos, chemijos, maisto pramonė. Netoli miesto išgaunama anglis. Du tarptautiniai oro uostai (Taojuanas ir Sunšanas), Taipėjaus zoologijos sodas. Artimiausias didelis jūrų uostas – Dzilongas.

Istorija 
Seniau kraštas buvo žinomas Taipėjaus baseino pavadinimu, čia gyventa ketagalanų, vienos iš Taivano aborigenų genties. 1709 m. vietovėje pradėjo kurdintis naujakuriai, daugiausia haniai, atvykę iš žemyninės Kinijos Fudziano provincijos.

Taipėjus įkurtas ankstyvajame XVIII a., valdant Čingų dinastijai ir XIX a. tapo svarbiu prekybos jūra centru. Čingų dinastija apie 1886 m. Taipėjų paskelbė Taivano provincijos sostine, kai šis buvo atskirtas nuo Fudziano provincijos.

1895 m. Šimonoseki sutarties, pasirašytos po Pirmojo Kinijos-Japonijos karo, sąlygomis Taivanas atiteko Japonijos imperijai ir tapo jos kolonija. Taipėjus buvo administruojamas kaip Taihoku provincija. Šiuo laikotarpiu Japonija vykdė intensyvią Taivano modernizaciją, buvo pastatyta daug Taipėjaus miesto orientyrų, kultūros institucijų.

1947 m. KMT vyriausybė, vadovaujama Čiang Kai-ši, paskelbė įvedanti karo padėtį visoje Taivano saloje. Tai pasibaigė 2-28 incidentu, kuris prasidėjo Taipėjuje, o vėliau išplito ir po kitas Taivano vietoves. Po dvejų metų, 1949 m. gruodžio 7 d., Čiang Kai-ši ir Guomindanas buvo komunistų priversti sprukti iš žemyninės Kinijos dėl įsiplieskusio Kinijos pilietinio karo. Pabėgėliai paskelbė Taipėjų toliau tebegyvuojančios Kinijos Respublikos laikinąją sostine, o oficialią sostinę laikė Nandzingą (Nankiną), nors miestą jau valdė komunistai.

Geografija 
Taipėjus išsidėstęs Taipėjaus baseine, šiaurės Taivane. Pietuose miestą supa Sindiano, o vakaruose – Tamsujaus upės. Kraštovaizdis daugiausia lygus, šiaurėje supamas Cisingo kalnų, iškylančių iki 1120 m aukščio. Kita aukštikalnė šiaurėje yra Datuno kalnas, iškylantis į 1092 m aukštį virš jūros lygio. Šiauriniai Beitou ir Šilino rajonai šiaurėje ribojasi su Kilungo upe ir Jangmingšano nacionaliniu parku.

Į pietryčius nuo miesto plyti Songšano kalvos ir Čingšujaus tarpeklis, juosiantis vešlius miškus.

Administracinis suskirstymas 
 Taip pat skaitykite – Taivano administracinis suskirstymas.

Taipėjus yra padalintas į 12 rajonų (區), kurie savo ruožtu skirstomi į kaimus (里), o šie dar padalinti į apylinkes (鄰).

Rajonai:

Švietimas 
 Taivano nacionalinis universitetas

Šaltiniai

Nuorodos 
 Taipėjaus dangoraižių diagrama
Hanojus

Hanojus (Hà Nội) – miestas šiaurės Vietname, šalies sostinė ir antrasis pagal dydį miestas. 1,43 mln. gyventojų (2005). Aglomeracijoje gyvena 7,79 mln. gyventojų (2016 m.) 868 km² plote. Per miestą teka Hongha upė. Svarbus ekonominis ir kultūrinis šalies centras. Yra tarptautinis oro uostas (Noibajus), jūrų uostas yra netoliese esančiame didmiestyje Haifone. Išvystyta metalo apdirbimo pramonė, tekstilės, medienos, odos apdirbimo, chemijos, maisto pramonė. Yra universitetas, Ho Ši Mino mauzoliejus. Daug muziejų, botanikos sodas, Mot Kot pagoda (1049 m.), „Literatūros šventykla“, pašvęsta Konfucijui (XI a.).

Istorija 
Miestas įkurtas V ar VIII amžiuje. Nuo XI a. – Vietnamo valstybės sostinė, nuo XIX a. pab. pagrindinis šiaurinio Vietnamo miestas. 1902–1945 m. prancūzų Indokinijos kolonijos administracinis centras. 1945–1976 m. Šiaurės Vietnamo sostinė, nuo 1976 m. – suvienyto Vietnamo sostinė.

Miesto Tanglongo karališkoji citadelė, pastatyta 1011 m., buvo įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą 2010 m. 2019 m. miestas buvo įtrauktas į UNESCO Kūrybiškų miestų tinklą, minint Pasaulinę miestų dieną.

Sportas 
 Futbolas
 Hà Nội FC futbolo klubas;
 „Hàng Đẫy“ stadionas. Jo talpa 22,5 tūkst. žiūrovų. 
 Planuotos Formulės 1 lenktynės
 2018 m. pabaigoje buvo pranešta, kad šio miesto gatvėmis nuo 2020 m. sezono vyks Formulės 1 lenktynės. Vėliau dėl COVID-19 pandemijos lenktynės buvo nukeltos metams. Tačiau lenktynės neįvyko ir 2021 m. dėl vieno iš miesto vadovų Nguyễn Đức Chung suėmimo įtarus jį korupcija. 2022 m. nebuvo žinių apie šio etapo likimą.

Išnašos

Nuorodos 
 []

Sostinės
Milijoniniai miestai
Vietnamo miestai
Bilsas Baltajis

Bilsas Baltajis arba Baltajis Bilsas – ežeras pietų Lietuvoje, Druskininkų savivaldybėje, apie 4 km į pietus nuo Leipalingio. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 2,16 km, plotis iki 0,31 km. Altitudė 106,6 m. Vidutinis gylis 4,8 m, didžiausias gylis siekia 7,9 m. Krantai statūs, gan aukšti, beveik ištisai apaugę medžiais, vakaruose miškingi. Šiaurinis ežero galas užpelkėjęs. Ežero dugnas padengtas karbonatingu dumblu ir dumblingu moliu. Atabrado plotis 3–5 m. Baltajo Bilso ežeru prateka Nemuno intakas Bilsinyčia. Piečiau už 70 m telkšo Bilso Juodajo ežeras. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Vilkanastrų kaimas, kolektyvinių sodų bendrija, kaimo turizmo sodyba, rytiniame – Didžiasalio kaimas, šiauriniame – Černiauskų kaimas.

Ežerėvardis Bilsas siejamas su baltumo, balsvumo reikšme (plg. balzganas,  „balsvas“). Sąsaja su bildėjimu (*Bil(d)sas) mažai įtikima.

Šaltiniai 

Druskininkų savivaldybės ežerai
Bilsas Juodajis

Bilsas Juodajis arba Juodajis Bilsas – ežeras pietų Lietuvoje, Druskininkų savivaldybėje, apie 5 km į pietus nuo Leipalingio. Išsidriekęs šiaurės – pietų kryptimi 1,85 km, plotis iki 0,25 km. Per vidurį susmauktas. Altitudė 106,5 m. Gylis iki 16,6 m. Ežeras telkšo rininės kilmės duburyje. Krantai vietomis aukštoki, vietomis nuolaidūs, apaugę siauru medžių ruožu. Šiaurinėje pakrantėje auga miškelis, iš pietų prieina Leipalingio giria (Dulgininkų miškas). Šiauriau Juodojo Bilso už 70 m telkšo Baltajis Bilsas. Suteka du upeliai, pietuose išteka Nemuno kairysis intakas Bilsinyčia.

Pietiniame ir rytiniame ežero krantuose įsikūręs Didžiasalio kaimas, šiaurvakariniame – Vilkanastrų kaimas.

Šaltiniai 

Druskininkų savivaldybės ežerai
Maurice Ravel

Žozefas-Morisas Ravelis (Joseph-Maurice Ravel; 1875 m. kovo 7 d. – 1937 m. gruodžio 28 d.) – prancūzų kompozitorius, Oksfordo universiteto garbės daktaras (nuo 1928).

Biografija 

Ravelis gimė 1875 metų kovo 7 d. Sibūre, mirė 1937 m. gruodžio 28 dieną Paryžiuje. 1905 m. baigė Paryžiaus konservatoriją. Nuo 1922 m. daug koncertavo Europos ir Amerikos šalyse, kur kaip pianistas ir dirigentas atlikdavo savo kūrinius.

Kūryba 
 1925 m. operą baletą „Vaikas ir burtai“.
 1912 m. baletą „Dafnis ir Chlojė“.
 1912 m. „Florinos sapnas“

Taip pat yra sukūręs kantatų, simfoninės muzikos kūrinių:
 1907 m. „Ispaniškoji rapsodija “,
 1920 m. „Valsas“,
 1928 m. „Bolero“,
 1931 m. 2 koncertus fortepijonui ir orkestrui (II – tik kairiajai rankai).
 1903 m. styginių kvartetą.
 1899 m. sonatų, pjesių fortepijonui „Pavana“.
 1901 m. „Vandens žaismas“.
 1905 m. ciklas „Atspindžiai“.
 1908 m. ciklas „Nakties vizijos“.
 1911 m. „Kilnūs ir sentimentalūs valsai“.
 1917 m. siuita „Kupereno kapas“.
 1922 m. vokalinių ciklų, choro ir solo dainų; instrumentavo M. Musorgskio „Parodos paveikslėlius“.

Kūryba turi impresionistinių bruožų, sąsajų su muzikiniu (ypač ispanų) folkloru. Morisas Ravelis teigė, kad visi jo kūriniai yra paveikti E. Grygo harmonijos. M. Ravelį ištikus paralyžiui, kompozitorius pamiršo natas, nors puiki muzikinė klausa išliko.

Ravelis, Morisas
Giedavardys

Giedavardys – ežeras pietų Lietuvoje, Druskininkų savivaldybėje, apie 6 km į šiaurę nuo Leipalingio. Išsidriekęs šiaurės-pietų kryptimi 1,42 km, plotis iki 0,72 km. Altitudė 118,7 m. Giliausia vieta yra ežero pietuose ir siekia 10 m gylį. Kranto linija vingiuota, jos ilgis 4 km. Krantai neaukšti, vietomis ardomi, šiaurės rytinėje dalyje - pelkėti (~ 8 ha Giedavardžio pelkė). Ežerą supa Cijūniškės miško pušynai. Šiaurės rytuose įteka griovys, pietvakariuose išteka Seiros (Nemuno baseinas) intakas - Giedavardžio upelis. 

Prie vakarinio Giedavardžio kranto įsikūręs Vileikių kaimas, kaimo turizmo sodyba.

Šaltiniai 

Druskininkų savivaldybės ežerai
Akmenių ežeras

Akmenių ežeras – ežeras Lazdijų rajone, 7 km į pietvakarius nuo Lazdijų, prie Lenkijos sienos, į rytus nuo Lazdijų-Suvalkų kelio (). Ilgis iš šiaurės vakarų į pietus – 2,52 km, didžiausias plotis 0,43 km. Altitudė 135,8 m. Ežeras rininis. Kranto linija labai vingiuota. Būdingi žemi, lėkšti, vietomis pelkėti krantai, daug kur apaugę medžiais. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Įteka 7 upeliai, išteka Akmena (Alna) link Alnos ežero (Jezioro Hołny) Lenkijoje (Baltosios Ančios baseinas). Rytinėje pakrantėje yra Akmenių kaimas, šiaurvakarinėje – Janaslavo kaimas. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos.

Nuorodos 
 Okmiany Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom VII, psl. 425 (lenk.)

Šaltiniai 

Lazdijų rajono ežerai
Stirtos

Stirtos – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 8 km į rytus nuo Kapčiamiesčio. Išsidriekęs iš šiaurės į pietus per 1,53 km, plotis iki 0,5 km. Altitudė 110,3 m. Ežero gylis siekia 20,3 m. Telkšo rininės kilmės duburyje. Krantai pietuose ir rytuose pelkėti, vakaruose – sausi. Iš rytų prieina mišrūs Norkūnų ir Valančiūnų miškai. Vakarinėje pakrantėje daugiausia plyti dirbami laukai.

Į Stirtas iš Vilkinio ežero įteka Vilkė, taip pat upelis S-2 iš Vidugašlio ežero, pietuose išteka Seiros intakas Stirta.

Greta ežero įsikūrę Smališkės (šiaurėje), Šutronių (vakaruose) ir Paliepio (pietuose) kaimai. Veikia kaimo turizmo sodyba. Vakarine pakrante eina kelias .

Pavadinimas Stirta kilęs nuo bendrinio žodžio stirta, reiškiančio arba šieno, malkų kaugį arba nedidelę žuvelę.

Šaltiniai 

Lazdijų rajono ežerai
Burokaraisčio ežeras

Burokaraisčio ežeras – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 4,5 km į vakarus nuo Perlojos. Ilgis šiaurės – pietų – rytų kryptimi 2,5 km, plotis iki 0,29 km. Altitudė 108,2 m. Ežeras L raidės formos, jo dubuo – rininės kilmės. Giliausia vieta siekia 21,5 m gylį. Krantai statūs, aukšti, daugiausia apaugę mišku – rytuose stūkso Karužų miškas, vakaruose ir pietuose – Burokaraisčio miškas. Rytuose išteka Perkaso upelis (Amarnios intakas, Merkio baseinas).

Burokaraisčio ežero vakarinėje ir šiaurinėje pakrantėse yra Burokaraisčio, o pietinėje – Burokaraistėlės kaimai. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos.

Šaltiniai 

Varėnos rajono ežerai
Burokaraistis

Burokaraistis – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, vakariniame Burokaraisčio ežero krante, apie 7 km į vakarus nuo Perlojos. Pro kaimą eina kelias, jungiantis plentą  ir Nedzingę; šalia jo – kaimo kapinės. Toliau rytuose, Karužų miške yra Burokaraisčio senosios kapinės ir Lietuvos partizano Prano Jazukevičiaus-Liepos kovos ir žūties vieta (1947 m. liepos 4 d.).

Istorija 

Iki 1954 m. – Burokaraisčio apylinkės centras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Sujainiai

Sujainiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, šalia Žemaičių plento, kiek į šiaurę nuo autostrados . Paliepių seniūnijos ir Sujainių seniūnaitijos centras. Yra kultūros centras. Greta kaimo teka Upė, kiek toliau jos intakas Alėja. Įrengtas Sujainių tvenkinys.

Istorija 

Rašytiniuose šaltiniuose Sujainiai minimi nuo 1590 m. Tarybiniais metais buvo „Tarybiniu keliu“ kolūkio centrinė gyvenvietė.

XXI a. pradžioje prie Sujainių priskirta didelė dalis Paliepių kaimo. 2020 m. patvirtintas Sujainių herbas.

|}

Gyventojai

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Slengiai

Slengiai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, į šiaurę nuo Sendvario, į rytus nuo Klaipėdos ir kelio . Sendvario seniūnijos centras. Veikia Plikių mokyklos skyrius, biblioteka. Pastatyta Slengių Šv. Jono Pauliaus II bažnyčia. Šiuo metu vyksta intensyvi gyvenvietės plėtra. Dėl Klaipėdos centro artumo Slengius pamėgo naujakuriai iš Klaipėdos.

Istorija 

2012 m. birželio 12 d. Lietuvos Respublikos Prezidentė dekretu Nr. 1K-1090 patvirtino Slengių herbą.

Gyventojai

Šaltiniai 

Slengiai
Panemunėlio GS

Panemunėlio geležinkelio stotis – gyvenvietė Rokiškio rajono savivaldybėje, į vakarus nuo Panemunėlio miestelio, prie geležinkelio Radviliškis–Daugpilis. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Prateka Šetekšna. Keliai į Panemunėlį, Kazliškį, Augustinavą, toliau pietuose eina plentas .

Geležinkelio stotis čia buvo įkurta 1873 m., nuo tada gyvenvietė ėmė greitai augti ir jau XX a. pranoko Panemunėlį, kurio vardu buvo pavadinta. Pati stotis šiuo metu uždaryta.

Panemunėlio GS garsėjo linų fabriku, kuris čia veikė nuo 1937 m. Šiuo metu jo vietoje veikia medienos perdirbimo įmonė. Gyvenvietėje yra koplyčia, Panemunėlio pagrindinė mokykla, darželis, biblioteka (nuo 1937 m.), paštas (LT-42031), universalus daugiafunkcis centras, ambulatorija. Gyvenvietės planas stačiakampis.

Istorija 

Gyvenvietė pradėjo kurtis XIX a. pab. aplink stotį. XX a. pr. – Panemunėlio valsčiaus centras.

LTSR metais buvo „Atžalyno“ kolūkio centrinė gyvenvietė. Veikė linų fabrikas, ryšių skyrius, malūnas, lentpjūvė, ambulatorija, vaistinė, vidurinė mokykla (kaip pradinė įkurta 1919 m.).

2011 m. rugsėjo 1 d. gyvenvietėje pradėjo veikti Panemunėlio universalus daugiafunkcis centras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Rokiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Bariūnai

Bariūnai – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Joniškio, šalia kelio . Saugėlaukio seniūnijos ir Bariūnų seniūnaitijos centras. Yra paštas (LT-84034), Bariūnų pagrindinė mokykla, kultūros namai, biblioteka, pieninė. Rytiniu pakraščiu teka Audruvė.

Istorija 

1957–1992 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė, Bariūnų kolūkiui suteiktas Lenino ordinas – apdovanojimas už ypatingus laimėjimus. Nuo 1988 m. kolūkis tapo Bariūnų agrofirma, 1992 m. Bariūnų žemės ūkio bendrovė. Bendrovėje dirba 153 darbuotojai. Bariūnų ŽŪB yra pilno ciklo žemės ūkio įmonė.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Algirdas Briedis (1938–2022) – sporto gydytojas, Šiaulių miesto politinis ir visuomenės veikėjas.
 Gintaras Ramonas (1962–1997) – Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras, redaktorius.

Šaltiniai 

Joniškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Lynelis

Lynelis – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 12,5 km į šiaurės vakarus nuo Senosios Varėnos, 6 km į rytus nuo Daugų, į pietvakarius nuo plento , paribyje su Alytaus rajonu. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 0,98 km, plotis iki 0,34 km. Altitudė 127,8 m. Giliausia vieta yra pietrytinėje dalyje, siekia 11 m. Ežero kilmė rininė. Krantai aukštoki, ištisai apaugę Gudžių mišku. Dugnas padengtas dumblu, įlankose kaupiasi durpės. Ežeras nenutekantis, priklauso Varėnės intako Abistos baseinui. Į šiaurę įsikūręs Vėžionių kaimas.

Ežerėvardis Lynẽlis yra dirbtinis (pagal žuvies pavadinimą lynas), tikrasis vardas yra Bìbiškis nuo bibas („varpa, penis“)

Šaltiniai 

Varėnos rajono ežerai
Savistas

Savistas – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 13 km į šiaurės vakarus nuo Senosios Varėnos, 4 km į pietryčius nuo Daugų, tarp rytinių Didžiulio ežero įlankų, paribyje su Alytaus rajonu. Ilgis iš šiaurės į pietus 1,74 km, plotis iki 0,77 km. Altitudė 128 m. Kranto linija labai vingiuota, jos ilgis 5,24 km. Yra įlankų. Krantai daugiausia žemi, o vakarinis pelkėtas. Iš vakarų juosia Papiškių miškas, į rytus ir pietus plyti pievos ir dirbami laukai. Šiaurėje protaka (Abista) jungiasi su Didžiuliu, o pietryčiuose išteka Abista (Varėnės intakas, Merkio baseinas). Ežeras patvenktas.

Rytinėje Savisto pakrantėje įsikūręs Papiškių kaimas, yra įrengtas paplūdimys.

Ežerėvardis Savìstas laikomas archajišku  „drėgmė, skystis“ bei *seu- „drėgnas, sunktis, varvėti“ vediniu.

Šaltiniai 

Varėnos rajono ežerai
Varėnis

Varėnis – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 4 km į šiaurę nuo Senosios Varėnos, į vakarus nuo Glūko ežero. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,9 km, plotis iki 0,42 km. Altitudė 108,3 m. Giliausia ežero vieta yra jo viduryje. Ežero dubuo termokarstinės kilmės, susidaręs Varėnės senslėnyje. Krantai gan aukšti, vietomis pelkėti, versmėti. Per Varėnio ežerą prateka Merkio intakas Varėnė, taip pat įteka V-1 upelis iš Glūko ežero. Aplink ežerą daugiausia auga Glūko miškai, tik pietvakarinėje pakrantėje – šlapios pievos ir dirbami laukai.

Ežeras labai žuvingas, todėl mėgstamas žvejų dėl gausių ir stambių laimikių. 1967 m. Varėnis paskelbtas ornitologiniu draustiniu.

Prie šio ežeriuko (ten, kur į jį įteka Varėnė), savitą kaimo turizmo sodybą įrengė politikas Gediminas Jakavonis. Netoli ežero buvo įrengta pirmoji Lietuvos valstybinė džiovos sanatorija. Maždaug poros kilometrų spinduliu nuo ežero yra rastos bent kelios akmens ir geležies amžių gyvenvietės. Šalia įsikūręs Glūko kaimas.

Šaltiniai 

Varėnos rajono ežerai
Kapstatas

Apie PAR miestą Kapštatą žr. Keiptaunas.

Kapstatas arba Laigis – ežeras vakarų Lietuvoje, Klaipėdos rajone, apie 1 km į šiaurę nuo Endriejavo. Ilgis vakarų-rytų kryptimi 1,3 km, plotis iki 0,5 km. Gylis siekia 2,4 m. Altitudė 104,1 m. Krantai žemi, rytinis miškingas. Ežerą supa Paežerių žemapelkė. Rytuose įteka Dievupis, vakaruose išteka Minijos intakas Veiviržas. Į rytus įsikūrę Kapstatų, į šiaurę – Ližių kaimai. Pietinėje pakrantėje yra paplūdimys. Į pietus eina kelias .

Vietovardis Kãpstatas kildinamas iš tokio pat žodžio, reiškiančio „vieta, aptverta nusmailintais kuolais“. Pavadinimas Laigis siejamas su laigoti („šokti“), laigyti („šokinėti, bėgioti, siausti“), laiginti („raginti, skubinti“).

Šaltiniai

Nuorodos 
 
Klaipėdos rajono ežerai
Kalotė

Kalotė (seniau Kolatė) – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurę nuo Klaipėdos (3 km į rytus nuo Girulių). Kalotės seniūnaitijos centras, Naujosios Kalotės seniūnaitija. Yra biblioteka, senoji Kalotės mokykla, geležinkelio stotelė, keletas sodybų, netoliese rasti kapai su akmenų vainikais (paplitę I tūkstm. 1-ojoje pusėje), karčiama. Netoliese stūkso Kalotės piliakalnis.

Etimologija 

Kalotės pavadinimas yra neaiškios kilmės. Ežero (dar žinomo kaip Žvejonės ežeras) pavadinimas minimas vėlai, todėl manoma, kad kaimo vardas pirminis. Jis istoriniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1253 m. (Kalaten). Vėliau šiuo vardu buvo vadinamas kaimas ir dvaras (Callathen daß dorff, 1511–1520 m.). Kazimieras Būga pavadinimą siejo su prūsišku asmenvardžiu Kalioth (< kalė), o Vilius Pėteraitis laikė baltiškos šaknies *kal- 'šviesus, baltas' vediniu.

Geografija 

Vakaruose telkšo Kalotės ežeras. Priklauso Pajūrio regioniniam parkui. Rytinė Kalotės dalis priskirta Klaipėdos miestui. Prie kaimo kertasi plentai  ir .

Istorija 

Tai viena seniausių pajūrio gyvenviečių, minima nuo 1253 m. XV a. kaimo apylinkėse buvo surašytos žemės. Iš vienos privilegijuotos valdos išsivystė kulminis Kalotės dvaras, dominavęs gyvenvietėje iki XIX a. pradžios. Nuo 1552 m. minima karčema.

XIX a. pabaigoje nutiesus geležinkelį įkurta geležinkelio stotis, nuo 1895 m. ėmė veikti mokykla. Gyvenvietėje išsiskyrė dvarvietė, įsikūrusi į šiaurę nuo geležinkelio – ją sudarė gyvenamųjų ir ūkinių pastatų kompleksas, parkas. Išilgai kaimo keliuko, iš rytų į vakarus ežero link išsidėstė karčema ir dvaro valstiečių sodybos. Į rytus nuo dvaro, išilgai kito kelio įsikūrė mokykla ir plytinė.

Po karo buvusioje dvarvietėje įsikūrė gamybinis centras, dalis pastatų buvo nugriauta. Sovietmečiu gyvenvietė buvo kolūkio centras, pastatyta
naujų namų, viensėdžiai sunyko. 1996 m. dalis kaimo priskirta Klaipėdos miestui.

Dabartinio Kalotės kaimo ribos neatitinka istorinių ‒ prie jos prijungti keli aplinkiniai kaimai abiejose Palangos–Klapėdos plento pusėse, kaimas auga kaip Klaipėdos priemiestis.

|}

Gyventojai

Šaltiniai

Nuorodos 
 
 

Klaipėdos rajono savivaldybės gyvenvietės
Klaipėdos miesto dalys
Melas

Melas – klaidingo teiginio deklaravimas, žinant, kad jis toks yra ir tikintis, kad gali būti palaikytas teisingu.

Melas skirtinas nuo tikros tiesos nežinojimo, nes neteisingą teiginį deklaruojantis asmuo gali paprasčiausiai apsirikti, arba, pavyzdžiui, nežinoti naujesnės mokslinės tiesos. Tokiu atveju, asmuo apkaltinęs kitą melavimu gali susilaukti teisinės atsakomybės už garbės ar orumo pažeidimą arba net šmeižtą.

Yra ir daugiau melo sąvokos apibrėžimų. Melas gali būti informacijos perdavimo kokybės matas. Kai asmuo sako tiesą, tai informacija perduodama 100% teisingai. Kai yra informacija nuslepiama ar iškreipiama, tai informacijos perdavimo kokybė mažėja ir gali artėti prie 0 %.

Melo nustatymo technika 
Melui išaiškinti naudojamos įvairios psicholiginės technikos. Dažnai klausinėjant žiūrima į kūno kalbą, klausomasi balso tembro pasikeitimų, stebimi odos pasikeitimai (pvz., paraudonavimas dėl jaudinimosi, odos plaukų pasišiaušimas, susikūprinimas ir t. t.).

Viena iš paprastų atpažinimo technikų yra 3x3. Užduodami 3 teisingi faktai ir stebima kūno kalba, klausiama 3 faktų patvirtinimo, kurie galėtų būti susieję su galimu melu. Pvz., Jonelio Petrauskio iš Vilnios klausiama 3 kartus:

 Ar tu esi Jonelis?
 Ar tu esi Petrauskis?
 Ar tu esi iš Vilnios?

Vėliau stebint jo kūno, balso pasikeitimus kiti 3 klausimai:
 Ar tu, Joneli, melavai vakar sakydamas, kad nebuvai namie?
 Ar tu, Petrauski, pavogei dviratį iš kaimynės?
 Ar tu, Joneli Petrauski, pardavei pavogtą dviratį?

Staigus perėjimas iš tikrų faktų į melo pagavimo klausimus, išduoda melagį. Ypač jei 3x3 techniką naudoji ilgesnį laiko tarpą.Psichologai mano, kad meluojantis asmuo visada pasąmoniškai siunčia signalus pagal kuriuos galima lengvai atpažinti melagį.

Taip pat skaitykite 
 Kūno kalba
 Poligrafas

Šaltiniai

Nuorodos 

 Kas yra melas? Kas yra tiesa? 
 NLP ir kūno kalba melagio pagavimui 

Etika
Socialinė psichologija
Olštynas

Olštynas ( seniau Holstin, , , , ) – miestas-apskritis Lenkijos šiaurės rytuose, prie Alnos upės, Varmijos Mozūrų vaivadijos sostinė. Išlikusi XIV a. pilis, yra rotušė, Šv. Jokūbo katedra, Jeruzalės koplyčia. Yra du teatrai, Varmijos Mozūrų muziejus, gamtos ir sporto muziejai.

Varmijos Mozūrų universitetas (šioje aukštojoje mokykloje skaitomas atskiras kultūrologijos kursas, kuriame pateikiama žinių apie Lietuvos istoriją, etnologiją ir lietuvių kalbą), kompiuterijos ir ekonomikos universitetas. Miestas yra vienas iš Europos plytų gotikos kelio stočių. 1988 m. užregistruotas LVKD Olštyno skyrius, nuo 2008 m. veikia Lietuvos respublikos garbės konsulatas.

Istorija 
Užgrobtoje bartų, varmių (baltų gentys) žemėje. Minimas nuo 1348 m. Iki 1945 m. priklausė Rytų Prūsijai, buvo Alenštaino apskrities centras.

Galerija

Sportas 
 OKS 1945 Olsztyn futbolo klubas;
 Stadion OSiR, futbolo stadionas

Žymūs žmonės 

 Jan Janowicz (1893–1964 m.), gydytojas, chirurgas, visuomenės veikėjas.

Šaltiniai 

Varmijos Mozūrų vaivadijos miestai
Lenkijos miestai
Europos plytų gotikos kelias
RAW

RAW, taip pat žinoma kaip Pirmadienio Vakaro RAW, – pramoginė sporto laida, transliuojama nuo 1993 m., priklausanti World Wrestling Entertainment kompanijai. Ši laida rodoma kiekvieną savaitę JAV bei visame pasaulyje. Lietuvoje rodoma penktadieniais BTV kanale. Laidos koncepcija – tai pramoginės amerikietiškos imtynės, sumaišytos su vaidybos bei komedijos elementais, muzikos klipais ir prievarta. Nuo 2008 m. liepos 28 d. visoms WWE laidoms taikomas tas pats TV-PG (Lietuvoje – N-7) reitingas.

Anksčiau laida buvo žinoma kaip Raw is War (Raw yra karas), tačiau po rugsėjo 11 d. teroristų atakų žodis war buvo išbrauktas.

Nuo 2018 m. lapkričio mėnesio WWE paskelbė, jog naujų komisarų abiem šou nebeskirs.

Šiuo metu lygos divizione dėl čempionų titulų varžosi apie 60 kovotojų, kurie varžosi dėl 5 titulų:

 WWE Pasaulio sunkiasvorių čempiono titulas (čempionas Brock Lesnar)
 Jungtinių Valstijų čempiono titulas (čempionas Finn Balor)
 RAW moterų čempionės titulas (čempionė Becky Lynch)
 RAW komandiniai čempionų titulai (čempionai Alpha Academy)

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

JAV televizijos laidos
WWE imtynių renginiai
Smackdown!

Smackdown Live – pramoginė sporto laida transliuojama nuo 1999 metų, priklausanti World Wrestling Entertainment kompanijai. Tai seserinė laida kitam WWE šou RAW. Šis šou rodomas JAV bei kitose pasaulio valstybėse.

Laidos koncepcija tai pramoginės amerikietiškos imtynės sumaišytos su vaidybos bei komedijos elementais, muzikos klipais ir prievarta. Nuo 2008 m. liepos 28 d. visoms WWE laidoms taikomas tas pats TV-PG (Lietuvoje T) reitingas.

Ši laida taip pat žinoma Smackdown Live vardu, nes JAV yra rodoma tiesiogiai. Taip pat JAV Smackdown Live rodoma antradieniais. SmackDown komisaras – Shane McMahon.
Šiuo metu lygos divizione kovotojai varžosi dėl 5 čempionų titulų.

 WWE Universalusis čempiono titulas (čempionas Roman Reigns)
 Tarpžemyninis čempiono titulas (čempionas Ricochet)
 Smackdown moterų čempiono titulas (čempionė Charlotte Flair)
 Smackdown komandinių kovų čempiono titulai (čempionai The Usos)
 WWE moterų komandinių kovų čempionių titulai (čempionės Carmella ir Queen Zelina)

Nuorodos 
 Oficiali svetainė
 www.wrestlingas.lt 
 imdb informacija

JAV televizijos laidos
WWE imtynių renginiai
Vince McMahon

Vincentas Kenedis MakMahonas (Vincent Kennedy McMahon, plačiau žinomas kaip Mr. McMahon, g. 1945 m. rugpjūčio 24 d. Painherste, Šiaurės Karolinoje) – JAV profesionaliųjų imtynių propaguotojas, TV asmenybė, bei sporto komentatorius.

1982 m. iš savo tėvo jis nusipirko pramoginių imtynių kompaniją, tuomet žinomą kaip WWF, vėliau šį verslą radikaliai pakeitė. Dabar ponas McMahonas valdo daugiamilijoninę imperiją, žinomą kaip „World Wrestling Entertainment“. Su žmona Linda, kuri taip valdo kompaniją, jis susituokė 1966 m. Jie susilaukė dviejų atžąlų. Vincas McMahonas yra kontroversiškas ir skandalingas, tačiau neabejotinai svarbiausia profesionaliųjų imtynių pasaulio asmenybė. Vincas Mcmahonas RAW lygoje yra įkūręs skandalingą „Kiss My a** (ass)“ klubą, į kurį pretenduoja patekti visi Vincui Mcmahonui neįtikę asmenys, kuriuos Mcmahonas vienokiais ar kitokiais būdais priverčia pabučiuoti jo užpakalį.

Nuorodos 
 Oficialus puslapis

JAV sporto asmenybės
WWE asmenybės
Sporto komentatoriai
Topi

Topi (Damaliscus lunatus) – dykaraginių (Bovidae) šeimos žinduolis.

Paplitęs savanoje Sudane, Čade, Kenijoje, Tanzanijoje ir Pietų Afrikoje.

Sveria apie 130 kg.

Dykaraginiai
Sendvario seniūnija

Sendvario seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Klaipėdos rajono savivaldybės vakaruose, prie rytinio Klaipėdos miesto krašto.

Istorija 

Kurį laiką centras buvo Jakai, vėliau – Slengiai. Dėl didėjančio vaikų skaičiaus, 2021 m. seniūnijoje imtos sudarinėti papildomos darželio grupės. Dėl to metų pabaigoje seniūnijos pastatas buvo pradėtas rekonstruoti, o seniūnija gruodžio 10 d. persikėlė į naujas patalpas „Rimi“ prekybos centro Ežero g. 47 antrame aukšte.

|-
| 2001-04  || || 2636 || 21 kaimas, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis
|-
| 2009-09-01  || || || 21 kaimas, 1 viensėdis
|-
| 2011 m.  || || 5033 || 21 kaimas, 1 viensėdis
|-
| 2016-08-13  || || || 21 kaimas, 1 viensėdis
|-
| 2021 m.  || || 10969 || 21 gyvenvietė, turinti >9 gyventojus
|}

Seniūnai 
 Loreta Kuprienė, ~2010 m.

Gyvenvietės 

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Aukštkiemiai, k. || 597 || 471
|-
| Baukštininkai, k. || 221 || 116
|-
| Budrikai, k. || 314 || 157
|-
| Dirvupiai, k. || || 0
|-
| Ginduliai, k. || 1521 || 791
|-
| Glaudėnai, k. || 13 || 27
|-
| Gvildžiai, k. || 69 || 30
|-
| Jakai, k. || 864 || 921
|-
| Kalnuvėnai, k. || 109 || 102
|-
| Klausmyliai, vs. || 118 || 11
|-
| Klemiškė I, k. || 86 || 114
|-
| Klemiškė II, k. || 684 || 154
|-
| Klipščiai, k. || 527 || 109
|-
| Leliai, k. || 406 || 202
|-
| Martinai, k. || 88 || 41
|-
| Mazūriškiai, k. || 803 || 370
|-
| Purmaliai, k. || 476 || 316
|-
| Radailiai, k. || 635 || 201
|-
| Slengiai, k. || 1346 || 327
|-
| Sudmantai, k. || 209 || 201
|-
| Trušeliai, k. || 1794 || 300
|-
| Žemgrindžiai, k. || 89 || 72
|}

Seniūnaitijos 

2009 m. įkurtos 8 seniūnaitijos:
 Pirmoji seniūnaitija (393 gyv.): Kalnuvėnai, Purmaliai, Glaudėnai
 Antroji seniūnaitija (644 gyv.): Radailiai, Gvildžiai, Aukštkiemiai
 Trečioji seniūnaitija (678 gyv.): Mazūriškiai, Trušeliai, Klipščiai
 Ketvirtoji seniūnaitija (326 gyv.): Slengiai, Klemiškė II, Martynai
 Penktoji seniūnaitija (774 gyv.): Ginduliai, Klemiškė I
 Šeštoji seniūnaitija (228 gyv.): Baukštininkai, Žemgrindžiai
 Septintoji seniūnaitija (343 gyv.): Sudmantai, Leliai, Dirvupiai, Klausmylė
 Aštuntoji seniūnaitija (871 gyv.): Jakai, Budrikai

Šaltiniai 

Klaipėdos rajono savivaldybės seniūnijos
Kartenos seniūnija

Kartenos seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Kretingos rajono savivaldybės pietrytinėje dalyje.

Istorija 

Kartenos seniūnija įkurta 1861 m. kaip smulkiausias Kartenos valsčiaus valstiečių luominės savivaldos administracinis-teritorinis vienetas. Kartu su valsčiumi ji 1861–1915 m. priklausė Telšių, o 1915–1940 ir 1941–1944 m. – Kretingos apskričiai. 1915–1918 m. seniūnija buvo vadinama vyrija, o 1940 ir 1944 m. sovietų valdžios pertvarkyta į Kartenos apylinkę.

1995 m. seniūnija naujai įkurta kaip smulkiausias Kretingos rajono savivaldybės administracinis-teritorinis vienetas vietoje Kartenos apylinkės. Ji apima buvusio Kartenos valsčiaus teritorijos centrinę dalį.

|-
| 1870 m.  || || || 1 miestelis – Kartena (šiaurinė dalis), 10 kaimų (Bumbuliai, Darmontiškiai, Dauginčiai, Drungilai, Gaudučiai, Grabšyčiai, Kalniškiai, Martynaičiai, Pečiuliai, Vėlaičiai), 2 vienkiemiai (Dauginčiai, Vėlaičiai)
|-
| ~1940 m. || || || 1 miestelis (Kartena), 6 kaimai (Abakai, Gintarai, Martynaičiai, Sakuočiai, Vėlaičiai, Žadeikiai)
|-
| 2001-04  || || 1983 || 1 miestelis, 19 kaimų
|-
| 2009-09-01  || || || 1 miestelis, 19 kaimų
|-
| 2011 m.  || || 1719 || 1 miestelis, 19 kaimų
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestelis, 19 kaimų
|-
| 2021 m.  ||85,47|| 1433 || 11 gyvenviečių, turinčių >9 gyventojus
|}

Seniūnai 

1861–1940 ir 1941–1944 m. seniūniją administravo, viešuosius bendruomenės reikalus tvarkė ir gyventojus atstovavo seniūnijos kaimų atstovų sueigoje (tarpukariu – krivulėje) 3 metams renkamas seniūnas, o jį pavadavo seniūno padėjėjas.

Nuo 1995 m. seniūnas yra valstybės tarnautojas, galintis dirbti neterminuotai. Jis nėra renkamas, o skiriamas konkurso tvarka.
 1995–2009 m. – Zita Rapalienė
 2009–2010 m. – l. e. p. seniūnijos specialistė Genovaitė Petrauskienė
 2010–2013 m. – Aistė Ivanovaitė
 2013 m. – Gintarė Padvaiskienė

Gyvenvietės 

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Abakai, k. || 24 || 25
|-
| Anužiai, k. || || 2
|-
| Balsiškiai, k. || 29 || 25
|-
| Cigonaliai, k. || || 2
|-
| Dauginčiai, k. || 150 || 170
|-
| Eitučiai, k. || || 3
|-
| Gaudučiai, k. || 21 || 36
|-
| Gintarai, k. || 62 || 72
|-
| Kalniškiai, k. || 121 || 175
|-
| Kartena, mstl. || 763 || 931
|-
| Kupšiai, k. || || 0
|-
| Lapgaudžiai, k. || || 0
|-
| Lygnugariškiai, k. || || 0
|-
| Lubiai, k. || 123 || 138
|-
| Lūgnaliai, k. || || 0
|-
| Martynaičiai, k. || 32 || 32
|-
| Peceliai, k. || || 7
|-
| Sakuočiai, k. || || 9
|-
| Vėlaičiai, k. || 12 || 11
|-
| Žadeikiai, k. || 81 || 81
|}

Seniūnaitijos 

2009 m. įsteigtos 4 seniūnaitijos:
 Dauginčių seniūnaitija: Dauginčių, Gaudučių, Pecelių, Cigonalių, Martynaičių, Sakuočių, Gintarų kaimai
 Kalniškių seniūnaitija: Kalniškių, Lubių, Balsiškių, Anužių, Eitučių kaimai
 Kartenos kaimiškoji seniūnaitija: Vėlaičių, Abakų kaimai, Alanto, Plungės, Kretingos, Žvyro, N. Gintarų gatvės
 Kartenos miestelio seniūnaitija: Mokyklos, Minijos, Laukų, Daržų gatvės, Žadeikių kaimas.

Šaltiniai 

Kretingos rajono savivaldybės seniūnijos
Paparčiai (Kaišiadorys)

Paparčiai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės rytus nuo Žaslių. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras.

Yra Paparčių pagrindinė mokykla, biblioteka, paštas (LT-56063). Stovi medinė Paparčių Šv. vyskupo Stanislovo ir Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia (pastatyta 1916 m.), buvęs dominikonų vienuolynas (XVII a., išlikę vienuolyno vartų likučiai ir koplyčia), yra Paparčių Aušrinės Marijos vienuolynas (įkurtas 1994 m., jame įsikūrusi Betliejaus Mergelės Marijos ėmimo į dangų ir Šv. Brunono seserų kongregacija, vyksta rekolekcijos), Šv. Juozapo laikinosios vaikų globos namai.

Pasipriešinimo kovas Paparčių apylinkėse pažymi kryžius žuvusių Paparčių parapijos Didžiosios Kovos apygardos Lietuvos partizanų atminimui (autorius Algis Šalkauskas), 6 tipiniai Lietuvos karių kryžiai šiose kapinėse slaptai palaidotų penkiolikos 1945–1946 m. Paparčių apylinkėse žuvusių Didžiosios Kovos apygardos partizanų atminimui.

Kaimo kapinėse stovi retas statinys Lietuvos kapinėse – kolumbariumas, kuriame mirusieji buvo laidoti trimis aukštais. Iš viso jis buvo pritaikytas 24 mirusiems palaidoti. Jose išlikusios dvi antkapinės lentos čia palaidotiems Našlėnų dvaro savininkams Siručiams (XIX a. I pusė).

Geografija 

Kaimas įsikūręs prie Žiežmaros upės, kairiajame Neries krante, prie kelio . Apylinkėse įkurtas Paparčių botaninis draustinis. Paparčiuose stūkso du piliakalniai, vienas jų – Paparčių piliakalnis, apgyvendintas I–II tūkstantmečio pradžioje.

Etimologija 

Kaimo vardas kildinamas nuo asmenvardžio Papartis, t. y. asmenvardinis vietovardis.

Istorija 

Pirmą kartą Paparčiai (Pobarthin) minimi 1387 m. Kryžiuočių kelių į Lietuvą aprašymuose. 1394 m. čia susirėmė Vytauto pulkai prieš kryžiuočius, judėjusius link Vilniaus, įvyko Paparčių mūšis. 1507 m. minimas Paparčių valsčius.

XVII a. šias žemes valdė LDK iždininkas Stanislovas Beinartas, kuris čia įsteigė dominikonų vienuolyną ir pastatydino bažnyčią. Po XIX a. sukilimų vienuolynas uždarytas, vienuolyno ir bažnyčios pastatai nugriauti.

Sovietmečiu buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Alfonsas Petrulis (1873–1928), kunigas, 1927–1928 m. klebonavęs Paparčiuose. Čia pastatytas jo paminklas.

Galerija

Šaltiniai
Notėnų seniūnija

Notėnų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Skuodo rajono savivaldybės pietuose.

Istorija 

|-
| 2001-04  || || 1346 || 16 kaimų
|-
| 2009-09-01  || || || 18 kaimų
|-
| 2011 m.  || || 1017 || 16 kaimų
|-
| 2016-08-13  || || || 16 kaimų
|-
| 2021 m.  || || 763 || 9 gyvenvietės, turinčios >9 gyventojus
|}

Gyvenvietės 

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Baidotai, k. || 18 || 29
|-
| Brotykai, k. || || 17
|-
| Burviai, k. || || 3
|-
| Derkinčiai, k. || 38 || 52
|-
| Dvarviečiai, k. || 13 || 15
|-
| Jockiai, k. || || 9
|-
| Jundulai, k. || 13 || 21
|-
| Kulaliai, k. || || 6
|-
| Mačiūkiai, k. || || 0
|-
| Mikytai, k. || || 13
|-
| Notėnai, k. || 306 || 352
|-
| Panotėniai, k. || 14 || 25
|-
| Prialgava, k. || 42 || 61
|-
| Rusiškės, k. || || 0
|-
| Šliktinė, k. || 190 || 269
|-
| Vindeikiai, k. || 107 || 145
|}

Seniūnaitijos 

2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
 Notėnų seniūnaitija: Notėnų, Panotėnių, Baidotų kaimai.
 Šliktinės seniūnaitija: Šliktinės, Derkinčių, Mikytų, Dvarviečių, Brotykų, Jockių, Rusiškės, Mačiūkių kaimai.
 Vindeikių seniūnaitija: Vindeikių, Prialgavos, Kulalių, Burvių, Jundulų kaimai.

Šaltiniai 

Skuodo rajono savivaldybės seniūnijos
Loreta Asanavičiūtė

Loreta Asanavičiūtė (g. 1967 m. balandžio 22 d. Vilniuje – 1991 m. sausio 13 d.Vilniuje) – viena iš Sausio 13-osios aukų, žuvusi gindama Lietuvos laisvę ir nepriklausomybę nuo SSRS agresijos.

Biografija 

1968 m. Antakalnyje pradėjo lankyti vaikų lopšelį. 1972 m. šeima persikėlė gyventi į Karoliniškes. 1974 m. pradėjo lankyti 1-ąją klasę Vilniaus 38-ojoje vidurinėje mokykloje, esančioje Lazdynuose. Nuo 1975 metų toliau mokėsi Vilniaus 41-oje vidurinėje mokykloje Karoliniškėse, netoli namų. 1977 m. pervesta mokytis į Vilniaus 47-ąją vidurinę mokyklą. Nuo 1980 m. mokėsi Vilniaus 50-ojoje vidurinėje mokykloje, kurioje 1982 m. baigė 8 klases.

1982 m. pradėjo dirbti siuvykloje „Aušra“, iš pradžių – mokine, vėliau – siuvėja. 1983 m. įsidarbino susivienijime „Dovana“ mezgėja, o 1985 m. baigė 1-ąją Vilniaus pamaininę mokyklą. 

Pakviesta dainavo „Dainavos“ folkloriniame ansamblyje. Su juo  1985 metais lankėsi Maskvoje, 1986–1987 m. – Leningrade (Rusijoje), Lvove (Ukrainoje). 

1988 m. susipažino su Vincu, būsimuoju sužadėtiniu. Tais pačiais metais įstojo į Vilniaus finansų ir kredito technikumą, kuriame 1990 metais įgijo buhalterinės apskaitos specialybę. 

1989 metų rugpjūčio 23 d. dalyvavo istoriniame „Baltijos kelyje“, minint 50-ąsias Molotovo-Ribentropo pakto metines.

1991 m. sausio 13 d. žuvo Vilniuje. Gindama Lietuvos nepriklausomybę, kartu su kitais vilniečiais budėjo prie Televizijos bokšto, saugodama jį nuo užėmimo. Pervažiuota sovietų kariuomenės tanko vikšrais, nuo patirtų sužalojimų, sąlygojusių lėtą nuolatinį kraujavimą, mirė Raudonojo Kryžiaus ligoninėje.

Apdovanojimai 
1991 m. sausio 15 d. už pasižymėjimą didvyrišku narsumu ir ištverme ginant Lietuvos Respublikos laisvę ir nepriklausomybę po mirties apdovanota I laipsnio Vyčio Kryžiaus ordinu.

Atminimas 
Loretos Asanavičiūtės vardu pavadinta viena iš Vilniaus gatvių Karoliniškėse. Atminimo lentos pakabintos ant namo, kuriame gyveno Loreta Asanavičiūtė, sienos; be to, dab. Vilniaus kolegijos Ekonomikos fakultete (Naujamiestyje), ir kt.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 
Straipsnis apie Loretą Asanavičiūtę Lietuvos Respublikos Seimo puslapyje

Vyčio Kryžiaus ordino Didžiojo kryžiaus kavalieriai
Lietuvos nepriklausomybės gynėjai
Kugiai

Kugiai (arba Naudvarė) – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje.

Istorija 

Minimas Žemaičių žemės teismo aktų knygose 1585 m. ir 1599 m., priklausė Grūstės valsčiui, buvo 48 valakai. Buvo Naudvarės dvaras, priklausęs Uščioms. Dvare yra buvęs malūnas (dabar išliko tik akmuo su data, užtvanka). Sodo teritorijoje išlikusi pirtis ir ledaunė (akmeninis pastatas, kuriame laikydavo tarp ledų mėsą, daržoves).

Gyventojai

Nuorodos

Šaltiniai 

Mažeikių rajono savivaldybės gyvenvietės
Vilniaus prekyba

Vilniaus prekyba – įmonių grupė per antrines įmones „Maxima grupė“, „Euroapotheca“, „Ermi Group“ ir „Akropolis Group“ valdanti prekybos centrus, vaistinių tinklus bei NT vystymo ir nuomos įmones Baltijos šalyse, Lenkijoje, Bulgarijoje ir Švedijoje.

Bendrovės akcininkės yra trys Lietuvoje registruotos įmonės: Entaras, NVP projektai, Partia Holdings. Bendrovės galutiniai naudos gavėjai: Nerijus Numa, Ignas Staškevičius, Vladas Numavičius.

Istorija 

1992 m. užregistruota „Urdžia“ bendrovė. Tuometinių akcininkų įsigyta alkoholio parduotuvė „Urdžia“ Vilniuje tapo pirmąja maisto mažmeninės prekybos parduotuve, teikiančia savitarnos paslaugas. 1994 m. Vilniuje jau veikė trys „Urdžios“ parduotuvės – viena Naugarduko g. ir dvi – Antakalnyje. 1995 m. parduotuvių tinklas pervadintas į „Vilniaus prekybą“, kuriam priklausė 18 parduotuvių įvairiuose Lietuvos miestuose. Vėliau atsirado mažmeninės prekybos parduotuvės „Taupa“, „Saulutė“. 1998 m. pagal dydį jas imta rikiuoti į „Maxima“, „Media“ ir „Minima“. 1998 m. atidarytas pirmasis vaistinių tinklas „Eurovaistinė“. 2004 m. įsteigtas statybinių medžiagų ir apdailos prekių prekybos tinklas „Ermitažas“. 2016 m. „Vilniaus prekyba“ įsigijo „Akropolis Group“ įmonę, valdančią „Akropolius“ bei kitą nekilnojamąjį turtą.

Išnašos 

Lietuvos įmonės
Politinė antropologija

Politinė antropologija – antropologinis mokslas, tiriantis politinių sistemų struktūras, kaip visuomenės struktūrų dalį.

Politiniai antropologai:
 Georges Balandier
 Mark Abeles,
 Jocelyne Streiff-Fenart,
 Ted Lewellen,
 Joan Vincent.

Antropologija
Politologija
Kuruvas

Kuruvas () – šiaurės rytų Lenkijos miestelis, esantis Liublino vaivadijoje, Pulavų apskrityje. Miesto teises gavo tarp 1431 ir 1442 m. 2811 gyventojų (2005). Miestelis žinomas kaip lenkų generolo Voicecho Jeruzelskio gimtinė. Antrojo pasaulinio karo metu mieste buvo įrengtos dvi koncentracijos stovyklos.

Lenkijos gyvenvietės
Kolas

Apie Alžyro miestą žr. Kolas (Alžyras).

Kolas () – miestas vakarinėje Lenkijoje, Didžiosios Lenkijos vaivadijoje prie Vartos upės. 23,1 tūkst. gyventojų (2006 m.). Išlikusi XIV a. gotikinė pilis.

Istorija 

Kolas žinomas nuo XIV a. XVI a. augo kaip prekybos ir amatų centras. 1655 m. miestą nusiaubė švedų kariuomenė. Apie 1800 m. miestą okupavo Prūsija, nors T. Kosciuškos sukilimo metu jį trumpam buvo išlaisvinę sukilėliai.

Lenkijos miestai
Griežės piliakalnis

Griežės piliakalnis su gyvenviete (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A657KP, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR609) – piliakalnis ir gyvenvietė, Mažeikių rajono, Griežės kaime, Židikų seniūnija. Pasiekiamas AB „Mažeikių nafta“ ­Griežės keliu pervažiavus Varduvą – kairėje rytų kryptimi. Nuo šio piliakalnio 1 km į pietryčius yra Griežės II piliakalnis.

Piliakalnis 
Pirmasis Griežės piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Varduvos dešiniajame krante, netoli jos žiočių su Venta. Iš vakarų, šiaurės ir rytų jį juosia Varduvos slėnis ir jo krašto daubos. Aikštelė netaisyklingo keturkampio formos, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 50x40 m dydžio. Jos pietiniame krašte supiltas 3 m aukščio, 13 m pločio pylimas, kurio išorinis šlaitas leidžiasi į 4 m pločio, 0,5 m gylio griovį. Pylime rasta degėsių, suanglėjusių rąstų, aikštelės šiaurės vakarų šlaite 1996 m. aptiktas iki 35 cm storio kultūrinis sluoksnis. Šlaitai statūs, 10­-12 m aukščio.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – XIII a.

Piliakalnis apardytas arimų bei bulviarūsių, vakarinė aikštelės dalis nukasta karjero, šiaurinė dalis nuplauta Varduvos. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais ir krūmais.

Istorija 
Manoma, kad piliakalnyje stovėjo 1253 m. balandžio 5 d. Livonijos ordino ir Kuršo vyskupo Heinricho rašte dėl pietinių kuršių žemių dalybų minima Griežės pilis, kurią 1263–1267 m. sunaikino kalavijuočiai.

Pietrytinėje piliakalnio papėdėje, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Šaltiniai 

 Döring J. Wo lag Rinberts Apulia? // Sitzungsberichte der kurländichen Geselchaft für Literatur und Kunst nebst Veröffentlichungen des kurländischen Provinzial-Museums, aus dem Jahre 1883. Mitau, 1884. p. 8–24.
 Ličkūnas S. Mažeikių apskrities piliakalniai // Gimtasai kraštas. Šiauliai, 1934. Nr. 1, p. 49–51.
 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.144

Nuorodos 
 Lietuvos piliakalniai
 Griežės pilikalniai (nuotraukos) 

Piliakalniai Mažeikių rajone
Ventspilis

Ventspilis (arba Ventpilis; , ) – miestas Latvijos šiaurės vakarinėje dalyje prie Baltijos jūros. Pavadinimas kilo nuo per miestą tekančio Ventos upės pavadinimo. 33,3 tūkst. gyventojų (2021).

Ventspilis pirmą kartą kronikose paminėtas 1290 metais, ten įkūrus Livonijos ordino pilį. Šiuo metu Ventspilyje veikia svarbus neužšąlantis jūrų uostas ir vienas iš trijų Latvijos oro uostų.

Ventspilio paplūdimiui suteiktas Mėlynosios vėliavos statusas. 

2002 m. Ventspilis prisijungė prie tarptautinės meno programos Karvių paradas (angl. Cow parade). Visame mieste viešose erdvėse buvo pastatytos 25 naujai sukurtos karvių skulptūros. Vėliau jos buvo parduodamos aukcione, o žymiausios iki šiol stovi miesto aikštėse.

Laisvalaikio ir pramogų objektai 

 Livonijos ordino pilis (minima nuo 1290 m.)
 Senamiestis (Vecpilsēta)
 „Uosto galas“ (Ostgals)
 Pajūrio gamtos muziejus (nuo 1954 m.)
 Herberto Dorbės muziejus „Protėvių dulkės“ (Senču putekļi)
 „Mėlynosios vėliavos“ paplūdimys
 Pietų molas (pastatytas 1905 m.)
 „Inkarų takas“ (Enkaru taka)
 „Džiunglių takas“ (Džungļu taka)
 vandens pramogų parkas
 vaikų miesteliai
 olimpinis centras
 nuotykių parkas
 riedlenčių parkas
 Renkio sodas (Reņķa dārzs)
 elnių sodas

Miestai partneriai 
  Štralzundas, Vokietija
  Lorjanas, Prancūzija
  Vastervik, Švedija
  Parchimas, Vokietija

Žymūs žmonės 
Ventspilyje gimė:
 Baiba Rivža (1949-) – politikė
 Ēriks Rags (1975-) – ieties metikas
 Freds Rībels, gim. Pauls Sproģis (Fred Rebell, 1886-1968) – jūrininkas
 Gatis Gūts (1976-) – bobslėjininkas
 Ģirts Valdis Kristovskis (1962-) – politikas
 Gundars Vētra (1967-) – krepšininkas
 Imants Ramiņš (1943-) – kompozitorius
 Ingus Janevics (1986-) – ėjikas
 Normunds Pūpols (1984-) – šuolininkas
 Sandis Prūsis (1965-) – bobslėjininkas

Sportas

Futbolas
 FK Ventspils
 FC Tranzit
 FK Vindava
 Venta Ventspils

Nuorodos 
 Ventspilio svetainė 
 Ventspilio turizmo informacija

Šaltiniai

Nuotraukos

Latvijos miestai
Ventspilis