joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Garliavos Švč. Trejybės bažnyčia

Garliavos Švč. Trejybės bažnyčia – bažnyčia, stovinti Garliavoje, prie kelio .

Istorija 

Apie 1797 m. Jonučiuose (2 km į šiaurės vakarus nuo dabartinės Garliavos) pastatyta Jonučių bažnyčia, įkurta parapija, nes Užnemunė tuo laiku priklausė Prūsijos karalystei, taigi teko tą vietą atskirti nuo Kauno parapijos, likusios Rusijos valdžioje. Aukštosios Fredos dvarininkas Juozas Godlevskis savo žemėje 1809 m. pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią. 1823 m. ją konsekravo Seinų vyskupas Čiževskis. 1826 m. rugpjūčio 15 d. buvo įkurta ir Garliavos parapija, o Jonučiuose liko parapijos kapinės (dabartinės Jonučių kapinės).

Po 1863 m. sukilimo klebonas Kazimieras Vaišnora kalintas, 1865 m. policijos prižiūrimas. Už politinę neištikimybę vikaras Juozapas Bartusevičius (1826–1885) 1864 m. ištremtas į Sibirą, ten ir mirė. Vikaras Motiejus Radziukynas (1837–1912) 1865 m. irgi ištremtas į Sibirą. Į Lietuvą grįžo 1875 m.

Po 1882 m. klebono Petro Budzeikos rūpesčiu bažnyčia padidinta, primūrytos dvi koplyčios. XX a. pradžioje veikė Gyvojo rožančiaus brolija. 1905 m. įsteigta parapijos biblioteka. Ją perėmė 1907 m. įsikūręs „Žiburio“ draugijos skyrius. 1907 m. įsteigta „Žiburio“ mergaičių mokykla, 1908 m. įsikūrusi naujose patalpose. 1912–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius, taip pat įsteigęs biblioteką, rengęs viešus vaidinimus, įrengęs arbatinę, kepyklą. Bažnyčioje sumontuoti garsaus lietuvių meistro Jono Garalevičiaus pagaminti vargonai.

Per Pirmąjį pasaulinį karą vykstant mūšiams išsprogdinti bažnyčios bokštai, suskilo sienos, sudegė visi klebonijos pastatai. Iki 1923 m. bažnyčia suremontuota. Iki 1924 m. įkurtas Lietuvių katalikių moterų draugijos skyrius. Pagal architekto Stasio Kudoko projektą 1935 m. atstatyti bažnyčios bokštai.

Garliavoje daugiau kaip 50 metų kunigavo ir mirė klebonas Pranciškus Leonas (1892–1982). Klebonas Juozas Uleckas (1913–1985) suremontavo bažnyčią.

Architektūra 

Bažnyčia klasicistinė, stačiakampio plano, dvibokštė, su 2 zakristijomis. Aukštos mūrinės šventoriaus tvoros kampuose yra koplyčios. Pastatytas antkapinis paminklas kunigui Viktorui Butkui.

Galerija

Nuorodos 

  Garliavos Švč. Trejybės parapija 

Garliava
Kauno rajono bažnyčios
Gasčiūnų Šv. Stanislovo Kostkos bažnyčia

Gasčiūnų Šv. Stanislovo Kostkos bažnyčia – bažnyčia, stovinti Gasčiūnų kaime, 10 km į pietus nuo Joniškio. Vadinama šv. Stanislovo Kostkos (1550–1568) vardu.
Parapijoje veikia Kurmaičių Šv. Mato Apaštalo koplyčia.

Istorija 

Gasčiūnuose XVII a. pastatyta medinė koplyčia. Iki 1786 m. ji atstatyta, 1902 m. paskirtas kunigas, koplyčia tapo filija. Kauno gubernatorius 1903 m. neleido laikyti pamaldų ir gyventi kunigui. Šis draudimas 1904 m. panaikintas. 1909 m. įsigytas varpas, įsteigta „Saulės“ draugijos mokykla. Klebono Flavijaus Žilinsko rūpesčiu bažnyčia 1931 m. padidinta ir pašventinta.

Architektūra 

Liaudies architektūros formų kuklus pastatas su dvišlaičiu stogu, išsiskiria dideliu piramidiniu aukštu bokštu. Bokštą puošia apskritas žvaigždinis langelis ir du dideli langai su arkomis bei daugybe stiklų.

Bažnyčia medinė, stačiakampio plano, vienabokštė, vienanavė. Šventoriaus tvora sumūryta iš plytų, su arkiniais vartais. Jame stovi stulpinė varpinė, pastatyta 1933 m.

Kaimo kapinių varpinė yra be sienų, tik piramidinis stogelis ant stulpų su spyriais. Du varpai matomi iš lauko ir pasiekiami nuo žemės. Didysis varpas lietas 1781 m. Bažnyčią ir kapines juosia plytų mūro tvora su gražiais vartais. Šie vartai turi tris arkas ir yra uždaromi geležinių pinučių varteliais.

Nuotraukos

Nuorodos 

 Bažnyčios nuotraukų galerija

Joniškio rajono bažnyčios
Gasčiūnai
Gaurės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Gaurės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Gaurės miestelyje, prie Įkojo ir Šešuvies santakos.

Istorija 

Gaurėje 1661 m. minima evangelikų reformatų bažnyčia. Grįžęs į katalikybę Gabrielius Kaminskis 1670 m. katalikų bažnyčiai skyrė turtų. Įkurta parapija, dovanotas Vytariškių (vėliau pavadintas Kunigiškiais) kaimas. Po 1671 m. panaikinta evangelikų reformatų bažnyčia. Metrikų knygos rašytos nuo 1675 m.

1773 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. 1887 m. leista apmūryti šventorių. 1918–1943 m. klebonavo Kazimieras Šleivys. Jis už lietuvišką veiklą, draudžiamos spaudos platinimą 1902 m. buvo 2 m. ištremtas iš Lietuvos. 1970 m. bažnyčia sudegė.

1971 m. maldos namai įrengti gyvenamajame name. 1992 m. pradėta statyti nauja bažnyčia. Šventoriuje išlikę senosios bažnyčios mūrinės tvoros vartai ir medinė varpinė, 5 geležiniai kryžiai (XIX a.).

Šaltiniai

Nuorodos 

 Gaurės Šv. arkangelo Mykolo parapija (dekanato inf.)
 Gaurės Šv. arkangelo Mykolo parapija (facebook.com)
 Bažnytiniai dokumentai

Tauragės rajono bažnyčios
Gaurė
Pričiūnai

Pričiūnai – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Punžonių. Yra Pričiūnų Šv. Ignoto koplyčia, pietuose plyti Akmentilčio miškas.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 1933–1950 m. Pričiūnuose gyveno ir dirbo vienuolė Vanda Boniševska.

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Geležių Šv. Juozapo bažnyčia

Geležių Šv. Juozapo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Geležių miestelyje, 8,5 km į šiaurę nuo Subačiaus geležinkelio stoties. Turi neogotikos bruožų.

Parapijoje yra Sodelių Šv. Dvasios ir Bikiškių Kristaus Atsimainymo koplyčios.

Istorija 
Naujadvario dvaro (1 km į pietus nuo Geležių) savininkas Puzinas Geležių kapinėse 1779 m. pastatė medinę koplyčią. Kurį laiką buvo dvaro išlaikomas kapelionas (pamaldos leistos 1783 m.). Iki XIX a. vidurio koplyčia vadinta Naujadvario vardu.

1874 m. pastatyta medinė bažnyčia. Prie jos Jonas Baruolis (1848–1930 m.) pastatė varpinę (apačia akmeninė, viršus medinis). Bažnyčiai iš Naujadvario dvaro 1925 m. paskirta 6 ha žemės.

Bažnyčiai sunykus, ji ir varpinė 1935 m. nugriautos. Toje pačioje vietoje kunigo Vinco Beinorto rūpesčiu ir parapijiečių lėšomis 1936 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. Ji 1937 m. išdažyta, įrengta sakykla. 1938 m. įrengti 5 registrų vargonai.

Architektūra 
Bažnyčia turi neogotikos bruožų, kryžminio plano. Bokštas pastatytas prie fasado kairiojo kampo. Vienanavė. Šventoriaus (53 × 40 m) tvora akmenų mūro ir metalo. Šventoriuje yra senos kapinės.

Nuotraukos

Nuorodos 

 Parapijos puslapis 
 Bažnytiniai dokumentai

Panevėžio rajono bažnyčios
Geležiai
Gelgaudiškio Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčia

Gelgaudiškio Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Gelgaudiškio mieste, 800 metrų į pietus nuo Nemuno.

Istorija 
Povilas Sapiega apie 1578 m. pastatė medinę bažnyčią. Ji buvo Zapyškio parapijos filija. Kazimieras Ozemblovskis 1691 m. pastatė naują medinę bažnyčią. Elena Čartoriskienė pastatė kitą medinę. 1864 m. bažnyčia sudegė.

1866–1868 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. XIX veikė parapinė mokykla. 1977–1978 m. parapijos administratorius kunigas Gintautas Skučas bažnyčią suremontavo.

Architektūra 
Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, vienabokštė, su 3 bokšteliais, apside ir zakristijomis prie jos. Vienanavė.

Nuorodos 
 Gelgaudiškio bažnyčios istorija 

Šakių rajono bažnyčios
Gelvonų Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia

Gelvonų Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Gelvonų miestelyje. Pastatyta 1897 m. pagal Aleksejaus Polozovo projektą. Bažnyčia bebokštė, eklektikos stiliaus su vyraujančiais baroko ir klasicizmo elementais.

Istorija 
Gelvonų savininkas iki 1642 m. pastatė evangelikų reformatų koplyčią. Naujasis Gelvonų savininkas Jonas Krizostomas Daumantas Sesickis 1686 m. koplyčią perdavė vienuoliams pranciškonams ir pastatė jiems vienuolyną. Įkurta parapija.

1736 m. bažnyčia (buvusi koplyčia) perstatyta. Veikė parapinė (vienuolyno) mokykla (1820 m. jai buvo skirtas pastatas). 1828 m. vienuoliai pamokslus sakydavo lenkų kalba ir tik retkarčiais lietuviškai. Po 1831 m. sukilimo Rusijos valdžia vienuolyną 1832 m. uždarė ir mūriniame 2 aukštų jo pastate įrengė kareivines. Bažnyčia 1842 m. apnaujinta.

1895 m. sudegus bažnyčiai, pamaldos perkeltos į mūrinę koplyčią, statytą 1842 m. Nuo 1848 m. rugpjūčio 1 d. iki 1849 m. rugpjūčio 19 d. pas Gelvonų kleboną gyveno Antanas Baranauskas, būsimasis poetas, vyskupas.

Gelvonų dvaro savininkas grafas Pliateris ir parapijiečiai 1895–1897 m. pastatė dabartinę tašytų akmenų bažnyčią. J. Krinskis, klebonavęs Gelvonuose 1892–1902 m., nemokėjo lietuviškai. 1905–1911 m. lietuviškų pamaldų bažnyčioje beveik nebūdavo. Už triukšmo kėlimą bažnyčioje per lietuviškas pamaldas 1915 m. teisti 2 triukšmadariai. Lenkai, 1919 m. lapkričio 19 d. užėmę Gelvonus, sumušė, areštavo ir išvežė kleboną Danielių Buivį.

Architektūra 
Bažnyčia tašytų akmenų, neoklasicistinė, bebokštė. Šventoriuje stovi medinė varpinė.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Gelvonų Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia
 Gelvonų koplyčia
 Širvintų dekanatas

Širvintų rajono bažnyčios
Gelvonai
Giedraičių Šv. Baltramiejaus bažnyčia

Giedraičių Šv. Baltramiejaus bažnyčia – bažnyčia, stovinti Giedraičių miestelyje, prie kelio .

Istorija 
Bažnyčią, Lietuvos didžiojo kunigaikščio Vytauto Didžiojo įpareigotas, 1410 m. pastatė Mykolas Gintilavičius-Gentvila. 1445 m. ji aprūpinta beneficija (vėliau aprūpindavo Giedraičiai). 1510 m. bažnyčia buvo perstatyta. Klebonui priklausė miestelio jurisdika, 8 kaimai, 3 ežerai. 1542 m. įrengtas Šv. Onos altorius.

1655 m. Rusijos kareiviai bažnyčią sudegino, 1676 m. dar buvo laikina bažnyčia. 1725 m. įkurta Šv. Rožančiaus brolija. 1777–1782 m. veikė parapinė mokykla.

Žemaičių vyskupas Juozapas Arnulfas Giedraitis ir jo brolis Martynas 1809 m. pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią. Pagal vyskupo valią po mirties (1838 m.) jo širdis įmūryta presbiterijos sienoje; zakristijoje kabo fundatoriaus portretas. 1893 m. bažnyčioje vartota lenkų kalba, bet pamokslai sakyti ir lietuviškai. Pamaldos 1903 m. pradėtos laikyti lietuvių kalba, suburtas lietuvių bažnytinis choras. 1911 m. lenkai trukdydavo lietuviškas pamaldas bažnyčioje. 1912–1913 m. riaušių kėlėjai buvo teisiami. 1912–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius, kuris 1913 m. birželio 29 d. Giedraičiuose surengė pirmą viešą lietuvišką vaidinimą.

1919 m. rugpjūčio 24 d. lenkai sutrukdė lietuviškas pamaldas, tyčiojosi iš klebono, jį terorizavo ir išvežė iš Giedraičių. Klebonas Kazimieras Liesevičius (1883–1963 m.) 1949 m. suimtas ir nuteistas 10 m. kalėti. Į Lietuvą grįžo 1955 m.

Architektūra 
Bažnyčia klasicistinė, bebokštė, su portalu, trikampiu frontonu ir plačiu antablementu. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Tvoros kampe – masyvi klasicistinė varpinė, pastatyta XIX a. viduryje pagal Karolio Gregotovičiaus projektą iš akmens mūro su ažūriniu viršutiniu tarpsniu iš medžio konstrukcijų.

Galerija 

Molėtų rajono bažnyčios
Giedraičiai
Katkiškė

Katkiškė – kaimas šiaurės vakarinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, į pietryčius nuo Lazdijų.

Gyventojai

Nuorodos 
 Kotkiszki Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom IV, psl. 493 (lenk.)

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Bajoriškiai

Bajoriškiai – kaimas šiaurės vakarinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 1 km į pietryčius nuo Lazdijų, prie kelio .

Istorija 
XIX a. pab. kaimas (tada vadintas Zagovščyna) priklausė Seinų apskrities Alnų valsčiui, Lazdijų parapijai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Gintališkės Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia

Gintališkės Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia – bažnyčia, stovinti Gintališkės kaime, prie Salantų–Platelių kelio, Bebrės ir Salanto santakos. Savo forma primena tradicini gyvenamąjį namą.

Istorija 

Bažnyčia pastatyta apie 1730 m. Metrikų knygos rašytos nuo 1735 m. Manoma, kad 1778 m. naują bažnyčią pastatė Mykolas Pacas. 1779 m. jai dovanota žemės, 1781 m. įkurta parapija. XIX a. pradžioje veikė parapinė mokykla. 1845 m. bažnyčia perstatyta, 1896 m. pakeista dalis sienojų, pastatas padidintas. 1850 m. pastatyta varpinė. Architektūros paminklu paskelbta 1957 m.

Architektūra 

Bažnyčia savo forma primena tradicinį gyvenamąjį namą, stačiakampio plano, su bokšteliais ant stogo galų. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Plungės rajono bažnyčios
Padumbliai

Apie kaimą Lazdijų seniūnijoje žr. Padumbliai (Lazdijai).

Padumbliai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Kapčiamiesčio, šalia Dumblio ežero. Praeina kelias .

Istorija 
XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Kapčiamiesčio valsčių, buvo Justianuvo dvaro valda.

Gyventojai 

Žymūs žmonės
 Kaime 1934–1983 m. (su pertraukomis) gyveno Motiejus Bigelis, pedagogas, lietuvybės skleidėjas. Jo garbei pavadinta kaimo gatvė.

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Panarvė

Panarvė – kaimas šiaurės vakarinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės rytus nuo Lazdijų, prie kelio .

Istorija 
XIX a. pab. Panarvės (Ponarų) kaimas ir palivarkas priklausė Seinų apskrities Šventežerio valsčiui ir parapijai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Šilėnai (Zujūnai)

Šilėnai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės vakaruose, 3 km į pietvakarius nuo Čekoniškių, dešiniajame Neries krante. Stovi medinė Šilėnų Švč. Mergelės Marijos bažnyčia (nuo 1725 m.). Šiaurėje plyti Šilėnų miškas (Dūkštų-Šilėnų miškai), kaimas priklauso Neries RP.

Istorija

Šilėnai pirmąkart paminėti istoriniuose šaltiniuose 1500 m. kaip Ldk Aleksandro Jogailaičio dovana Vilniaus kapitulai (dabartinei Vilniaus arkivyskupijai). 2015 m. patvirtintas Šilėnų herbas.

|}

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 
 Apie Šilėnų kaimą 
 Šilėnai fotografijose
 Pažintinis maršrutas: Šilėnai-Naujosios Rėvos piliakalnis

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Girdiškės Švč. Mergelės Marijos Snieginės bažnyčia

Girdiškės Švč. Mergelės Marijos Snieginės bažnyčia – bažnyčia, stovinti  Šilalės rajono savivaldybėje, Girdiškės kaime (Bijotų sen.), prie kelio , už 8 km į šiaurės vakarus nuo Skaudvilės. Tai vienintelė bažnyčia Lietuvoje pašvęsta Švč. Mergelės Marijos Snieginės garbei.

Istorija 

Pirmąją bažnyčią 1781 m. pastatė dvarininkas Jonas Adomavičius. Ji veikė koplyčios teisėmis, buvo Batakių parapijos filija. 1803 m. įkurta parapija. 1804 m. bažnyčiai dovanoti 2 valakai žemės. Apie 1896 m. pradėta statyti nauja mūrinė bažnyčia. Jos statyba labiausiai rūpinosi nuo 1894 metų Girdiškėje klebono pareigas ėjęs Juozapas Čerkeliauskas (1857–1926), kilęs iš Pušaloto. 1907 m. sienos buvo išmūrytos iki langų.

1909 m. gruodžio 31 d. senoji medinė bažnyčia sudegė. Pamaldos perkeltos į varpinę. Dar neįrengtoje mūrinėje bažnyčioje 1912 m. pradėta melstis. 1911–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos ir Lietuvių katalikių moterų draugijos skyriai. Naujoje bažnyčioje 1928 m. įrengti originalūs altoriai iš ąžuolo šakų. Statyba rūpinosi kunigas Juozapas Čerkeliauskas, altorių įranga – kunigai Kazimieras Gasčiūnas ir Kazimieras Andriukaitis.

1928 m. bažnyčią konsekravo vyskupas Justinas Staugaitis. 1936 m. apmūrytos kapinės.

Architektūra 

Bažnyčia kryžminio plano, dvibokštė. Šventoriaus tvora medinių statinių, vartai papuošti arka iš ąžuolo šakų.

Bažnyčioje yra įspūdingi du šoniniai altoriai. Juos sukūrė 30 metų Girdiškėje kunigavęs Kazimieras Andriukaitis. Altoriai sukomponuoti iš nužievintų ąžuolų kamienų ir šakų. K. Andriukaitis vadovavo ir Telšių kunigų seminarijos statybai, buvo gabus statybininkas, apskaičiavo šiam pastatui reikalingų plytų skaičių taip, kad liko tik dvi. Taip pat Girdiškės parapijiečiams sukonstravo mašiną grūdams kulti ir valyti, įrenginius durpėms kasti, degti kalkėms.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Girdiškės Švč. Mergelės Marijos Snieginės parapija (dekanato inf.)
 Bažnytiniai dokumentai

Šilalės rajono bažnyčios
Rūta Mikelkevičiūtė

Rūta Mikelkevičiūtė-Remeikienė (g. 1973 m. balandžio 27 d.) – Lietuvos žurnalistė, TV laidų vedėja.

Biografija 
Septynerius metus mokėsi muzikos mokykloje, baigė medicinos mokyklą, VGTU įgijo vadybos specialybę.

LNK televizijoje veda gyvenimo būdo žurnalą „Nuo... Iki...“ bei pokalbių šou „Valanda su Rūta“.

2005 m. ištekėjo už Rolando Remeikio. 

2008 m. buvo viena TPP steigėjų. 

2017 m. nominuota Žmonės apdovanojimuose kaip „Mylimiausia metų TV laidų vedėja“.

2018 m. laimėjo Žmonės apdovanojimą „Mylimiausia metų TV laidų vedėja“ kategorijoje.

Šaltiniai 

Lietuvos žurnalistai
Lietuvos laidų vedėjai
Andrea Barzagli

Andrea Barcalis (g. 1981 m. gegužės 8 d.) – buvęs profesionalus futbolininkas, Italijos rinktinės ir Juventus klubo gynėjas.

Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 2004 m. lapkričio 17 d. iki 2017 m., su rinktine žaidė dvejose 2006 m. pasaulio čempionato rungtynėse.

Juventus klube buvo nuo 2011 iki 2019 m. Už šią komandą sužaidė 206 rungtynes, tapo 8 kartus iš eilės Serie A čempionu.

Pasibaigus 2019 m. sezonui italas pranešė, kad baigia futbolininko karjerą. Baigęs žaidėjo karjerą futbolininkas tapo naujojo Juventus trenerio Maurizio Sarri štabo nariu.

Pasiekimai 
 Pasaulio čempionas ()
 Serie D čempionas (San Frediano Rondinella S.S., 1998–1999)
 Serie C1 čempionas (Ascoli Calcio 1898, 2001–2002)
 Serie C taurės nugalėtojas (2001–2002)
 Bundeslyga čempionas (VfL Wolfsburg, 2008–2009)
 Serie A čempionas (Juventus FC, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19)
 Italijos supertaurės laimėtojas (2012, 2013, 2015, 2018)
 Italijos taurės laimėtojas (2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18)
 UEFA čempionų lygos finalininkas (2014–15, 2016–17).

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Nuorodos 

Barzagli
Angelo Peruzzi

Andželas Perucis (g. 1970 m. vasario 16 d.) – buvęs futbolininkas, Italijos rinktinės ir Lazio klubo vartininkas.

Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 1995 m. kovo 25 d., su rinktine pakviestas žaisti 2006 m. pasaulio čempionate, bet nežaidė nė vienose rungtynėse.

Pasiekimai 
 Pasaulio čempionas ()

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Nuorodos 

Peruzzi
Alessandro Nesta

Alesandras Nesta (g. 1976 m. kovo 19 d.) – buvęs profesionalus futbolininkas, Italijos rinktinės gynėjas. Daugelio autoritetingų ekspertų pripažįstamas vienu geriausių gynėjų pasaulyje.

Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 1996 m. spalio 5 d., su rinktine žaidė trejose 2006 m. pasaulio čempionato rungtynėse.

2016 m. A. Nesta pradėjo profesionalaus trenerio darbą, prisijungęs prie Miami FC klubo. Jam vadovavo 2 sezonus, o 2018 m. pradėjo treniruoti Serie B klubą Perugia Calcio. 

2019 m. birželio 17 d. italas tapo Frosinone Calcio treneriu.

Pasiekimai 
 Pasaulio čempionas ()
 UEFA Čempionų Lygos laimėtojas – 2003, 2007 m.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Nuorodos 

Nesta
Italijos futbolo treneriai
Marco Amelia

Marko Amelija (g. 1982 m. balandžio 2 d.) – buvęs futbolininkas, Italijos rinktinės vartininkas.

Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2005 m. lapkričio 16 d., su rinktine pakviestas žaisti 2006 m. pasaulio čempionate, tačiau nežaidė nė vieneriose rungtynėse.

Pasiekimai 
 Pasaulio čempionas ()

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Nuorodos 

Amelia
Simone Barone

Simonė Baronė (g. 1978 m. balandžio 30 d.) – Italijos futbolininkas, saugas. Buvęs Italijos rinktinės ir Torino klubo žaidėjas.

Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 2004 m. vasario 18 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur per dvejas rungtynes žaidė tik 40 minučių.

Pasiekimai 
 Pasaulio čempionas ()

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Nuorodos 

Barone
Simone Perrotta

Simonė Paskalė Perota (g. 1977 m. rugsėjo 17 d.) – futbolininkas, Italijos rinktinės ir Roma klubo saugas.

2004 m. rugpjūčio 3 d. pasirašė ketverių metų sutartį su AS Roma klubu.

Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2002 m. lapkričio 20 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate.

Pasiekimai 
 Pasaulio čempionas ()

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Nuorodos 

Perrotta
Massimo Oddo

Masimas Odo (; g. 1976 m. birželio 14 d.) – buvęs futbolininkas, Italijos rinktinės gynėjas, vėliau – treneris. Nuo 2019 m. treniruoja Perugia Calcio klubą.

Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 2002 m. rugpjūčio 21 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur žaidė tik vieneriose rungtynėse 23 minutes.

Pasiekimai 
 Pasaulio čempionas ()
 UEFA Čempionų Lygos laimėtojas – 2006-07 m.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Trenerio karjera 
Baigęs profesionalaus futbolininko karjerą ėmėsi trenerio veiklos.

 Nuo 2013 m. rugpjūčio mėn. treniravo Genoa jaunimo komandą. Šį darbą paliko 2014 m. liepos mėn.

 Perėjo į Pescara ir treniravo jaunimo komandą.

 2015 m. gegužės 23 d. buvo paskirtas Pescara vyriausiuoju treneriu, kai buvo atleistas Marco Baroni.

 2017 m. lapkričio 21 d., Oddo tapo Udinese vyr. treneriu.

Nuorodos 

Oddo
Mizarai

Mizarai – kaimas centrinėje Druskininkų savivaldybės dalyje, kairiajame Nemuno krante (kur įteka Bilsinyčia) priešais Druskininkus. Istorijos ir technikos paminklas – vandens malūnas. Pietvakariuose plyti Leipalingio giria. Kaimas išsidėstęs Mizarų krateryje. Netoliese yra 5 km skersmens smūginis krateris, tačiau nuo žemės paviršiaus jis nematomas.

Gyventojai

Žymūs žmonės 

Kaime gimė:
 Liudas Vailionis (1886–1939), botanikas
 Balys Mizaras (1924–1994), Varėnos pedagogas, Žilinų pagrindinės mokyklos direktorius
 Pranas Jurkonis (g. 1938), choro dirigentas ir pedagogas
 Andrutė Kalinauskienė (g. 1972), teisėja

Šaltiniai

Nuorodos 
 Mizarų krateris
 Lietuvos meteoritiniai krateriai
 Mizery Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom VI, psl. 513 (lenk.)

Druskininkų savivaldybės gyvenvietės
Anchiceratops ornatus

Anchiceratops ornatus – ceratopsidae šeimai priklausęs raguotasis dinozauras, gyvenęs vėlyvosios kreidos laikotarpiu Š. Amerikoje.

Ilgis – 6 m. Iš kitų raguotųjų dinozaurų skyrėsi aptakesne forma ir siauresne sprando kauline kloste. Kaip ir visi infrabūrio atstovai, mito augalais, kuriuos skabė aštriu, bedančiu snapu.

Filogenetinis medis 

{|style="margin-left: 1em;; margin-bottom: 0.5em; width: 248px; border: #99B3FF solid 1px; background-color: #FFFFFF; color: #000000; float: right; "
| 

Paukščiadubeniai dinozaurai
Jakutijos himnas

Jakutijos Respublikos himnas. Žodžių autoriai S. Tarasovas (С.И. Тарасов) ir M. Timofejevas (М.Е. Тимофеев). Rusiško vertimo autorius – V. Fiodorovas (В.Н. Федоров).

Rusiškos eilės 

Якутия, ты светом зари

К добру и счастью всех нас зовешь,

Алмазной радугой ты горишь

И нас к победам грядущим ведешь.

Припев:

Цвети и крепни, родная земля,

Расти и славься, Якутия.

Краса и гордость России ты всей,

Тебя раздольней нет и щедрей.

Привольно Лена наша течет,

Водой живой до края полна.

Она согласье и силу несет

Дарует мир всем народам она.

Припев

Земля Саха, святыни твои

С вершин веков напутствуют нас.

Мы путь продолжили предков своих,

И с честью мы их исполним наказ.

Припев

Rusijos atributika
Jakutija
Nerija Putinaitė

Nerija Putinaitė (g. 1971 m. gegužės 19 d. Tauragėje) – Lietuvos filosofė, vertėja, politinė veikėja.

Biografija 
1978-1989 m. mokėsi Tauragės 1-ojoje vidurinėje mokykloje. 1989-1996 m. studijavo Vilniaus universiteto Filosofijos fakultete, baigė filosofijos studijas, filosofijos bakalaurė ir magistrė. 1996-2000 m. studijavo Lietuvos filosofijos ir sociologijos instituto (dabar – KFMI) doktorantūroje, apgynė disertaciją „Teisingumo problema Immanuelio Kanto filosofijoje“.  Stažavosi Marburgo, Greifsvaldo, Tiubingeno (Vokietija) ir Puatjė (Prancūzija) universitetuose.

1997-2004 m. Vilniaus pedagoginio universiteto Pedagogikos ir psichologijos fakulteto Etikos katedros lektorė, nuo 2004 m. docentė. Dirbo Kultūros, filosofijos ir meno institute (dab. Lietuvos kultūros tyrimų institutas). 2004-2006 m. LR prezidento patarėjos pavaduotoja, 2006-2008 m. LR prezidento Valdo Adamkaus patarėja studijų ir mokslo klausimais. 2008-2012 m. LR švietimo ir mokslo viceministrė, atsakinga už studijas ir mokslą.  Nuo 2013 m. VU TSPMI Politinės filosofijos ir idėjų istorijos katedros dėstytoja. 

Iki 2020 m. Seimo nario Gintaro Steponavičiaus padėjėja.

Profesinių interesų kryptys – Kanto praktinė filosofija, šiuolaikinė praktinė filosofija, Lietuvos filosofijos ir kultūros istorija.  Paskelbė straipsnių etikos, filosofijos istorijos, socialiniais klausimais.

Bibliografija

Knygos 
 Šiaurės Atėnų tremtiniai, arba Lietuviškosios tapatybės paieškos ir Europos vizijos XX a, V., 2004. 
 Paskutinioji proto revoliucija: Kanto praktinės filosofijos studija, V., 2004.
 Nenutrūkusi styga: prisitaikymas ir pasipriešinimas sovietų Lietuvoje, V., 2007.
 Trys lietuviškosios Europos: tauta, Europa, ES dabartinėje tapatybėje, V., 2015.
 Nugenėta pušis: ateizmas kaip asmeninis apsisprendimas tarybų Lietuvoje, V., 2015.
Skambantis molis: Dainų šventės ir Justino Marcinkevičiaus trilogija kaip sovietinio lietuviškumo ramsčiai, V., 2019.

Straipsniai 
 Teisingumas I. Kanto praktinės filosofijos teologijoje, Problemos, Nr. 53
 Dieviškasis teisingumas I. Kanto filosofijoje, Problemos, Nr. 56
 Pareiga, patologija ir intersubjektyvumo galimybė I. Kanto vėlyvojoje filosofijoje, Problemos, Nr. 60

Sudarytoja 
 Tikėjimo prieigos (2003)
 (Po)etikos: kaip galima šiuolaikinė etika (2002)
 Tradicija ir pokyčiai: filosofinė ir sociologinė perspektyva (1999)

Vertimai 
 Filosofinės hermeneutikos įvadas (2003)

Šaltiniai 

Lietuvos švietimo ir mokslo viceministrai
Lietuvos filosofai
Lietuvos filosofijos istorikai
Lietuvos kultūros istorikai
Lietuvos vertėjai
Lietuvos publicistai
Girdžių Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia

Girdžių Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia – bažnyčia, stovinti Girdžių kaime, 9 km į šiaurę nuo Jurbarko, Mituvos dešiniajame krante. Liaudies architektūros formų.

Istorija 
Girdžiai 1554 m. dovanoti Veliuonos klebonui (nuo 1842 m. valstybinė valda). Apie 1809 m. pastatyta medinė koplyčia.Žemaičių vyskupas Motiejus Valančius 1853 m. prašė Rusijos valdžios leisti suremontuoti apleistą Girdžių koplyčią ir laikyti joje pamaldas. Nurodė, kad prieš 30 metų čia nuolat gyveno kunigas. Gavus leidimą vietos gyventojai koplyčią 1858 m. perstatė.

Po Pirmojo pasaulinio karo klebonas Albinas Alseika su parapijiečiais pradėjo statyti medinę bažnyčią. Pastatė 1926 m. Ji buvo Jurbarko parapijos filija, vėliau įsteigta parapija. Girdžiai garsėja Šv. Onos atlaidais.

Architektūra 
Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, vienabokštė. Jos cokolis betoninis, iki palangių. Šventoriuje yra mūrinės Kryžiaus kelio stočių koplytėlės su tapytais paveikslais, senos kapinės. Prie bažnyčios stovi medinė varpinė. Prieškariu bažnyčioje stovėjo vargonai, kurie rusu okupacijos metais buvo išvogti. Yra išlikusios tik šių vargonų dumplės.

Galerija

Nuorodos 
 
 Girdžių Šv. Marijos Magdalietės parapija

Jurbarko rajono bažnyčios
Girdžiai
Girkalnio Šv. Jurgio bažnyčia

Girkalnio Šv. Jurgio bažnyčia – bažnyčia, stovinti Girkalnio miestelyje, 1 km į pietus nuo magistralinio kelio .

Parapijoje veikia Griaužų koplyčia.

Istorija 
Legendos pasakoja, kad bažnyčią pastatydinęs ponas Jurgis, kuris maldomis sugebėjęs apsisaugoti nuo jį užpuolusių vilkų girioje ant kalno (Girkalnyje).

Girkalnis iki 1842 m. priklausė Žemaičių vyskupams. Iki 1613 m. pastatyta bažnyčia. 1622 m. įsteigta parapija. Tais pat metais Žemaičių vyskupo stalo generaliniame inventoriuje minima, kad bažnyčiai reikalingas remontas.

1744 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. Jai 1826 m. pakeisti sienojai. Parapijai 1841 m. priklausė 2 valakai ir 6 margai žemės, klebonas gavo 103,5 rb per metus. Girkalnio klebonas Mykolas Valauskas 1863 m. ištremtas į Tomsko guberniją (mirė 1869 m.).

1890 m. rugpjūčio 20 d. bažnyčią uždegė žaibas. Kauno gubernatorius neleido statyti laikinos, todėl pamaldos perkeltos į ankštą kapinių koplyčią. Valdžia atmetė kelis parapijiečių prašymus ir neleido statyti mūrinės bažnyčios. Išdegtas plytas teko parduoti. 1896 m. leista statyti medinę. Kryžminio plano bažnyčia 1898 m. buvo pastatyta ir konsekruota. Darbus prižiūrėjo architektas Nikolajus Andrejevas. 1907 m. įsteigta parapijos bibliotekėlė. Ją perėmė 1908 m. įsteigtas „Saulės“ draugijos skyrius.

Bažnyčia 1944 m. sudegė. Maldos namai įrengti parapijos salėje (1964 m. sudegė), vėliau – iš Vengerskų kaimo atkeltame name. Girkalnio klebonas Prosperas Bubnys 1971 m. už vaikų katekizaciją nuteistas 1 m. kalėti.

Architektūra 
Pagal architekto Felikso Sakalausko projektą 1990 m. pradėta statyti nauja bažnyčia.

Nuorodos 
 Girkalnio šv. Jurgio bažnyčia

Raseinių rajono bažnyčios
Girkalnis
Gižų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia

Gižų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia – bažnyčia, stovinti Gižų kaime, 1 km į šiaurės rytus nuo magistralinio kelio .

Parapijai priklauso Paežerių šv. Antano koplyčia.

Istorija 

1774 m. Minsko vaivados A. Chmaros iniciatyva pastatyta medinė bažnyčia. Ji 1834 m. sudegė. Gižų dvaro savininkai 1847–1850 m. pagal italų architekto Henriko Markonio projektą pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią. Prie jos veikė parapinė mokykla. Klebonas Lukas Staugaitis (1838–1913 m., mirė Gižuose) 1907 m. įkūrė „Žiburio“ draugijos skyrių, kuris įsteigė biblioteką-skaityklą, 1910 m. surengė viešą lietuvišką vakarą su vaidinimu. L. Staugaitis perdirbo ir 1888 m. išleido „Lietuvišką lamentorių" (išėjo 19 leidimų).

Gižų dvare 1922–1930 m. veikė Seinų kunigų seminarija. 1938 m. bažnyčia išdažyta. 1944 m. sudegė mūriniai dviaukščiai parapijos namai su sale. Po karo bažnyčia suremontuota.

Architektūra 

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, su bokšteliais. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Vilkaviškio rajono bažnyčios
Gižai
Gražiškių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Gražiškių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Gražiškių miestelyje, prie Vištyčio-Kalvarijos kelio.

Istorija 

Apie 1600 m. dvarininkas Vaitiekus Gintautas pastatė medinę bažnyčią. 1614 m. jai dovanoti 6 valakai Gražiškių kaimo žemės, malūnas su tvenkiniu ir Sebastijoniškių, arba Gražupio, palivarkas su 3 valakais žemės. 1623 m. minima parapinė mokykla (1781 m. atkurta). Po 1745 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia (konsekravo Vygrių vyskupas Mykolas Pranciškus Karpavičius). Sunykusi bažnyčia 1865 m. nugriauta, iš Šunskų atvežta ir pastatyta laikina.

1877–1881 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ją 1886 m. konsekravo pavyskupis Juozapas Olekas. Bažnyčios vidų išpuošė kunigas Jokūbas Rutkauskas. 1894 m. sudegė klebonija. 1900 m. bažnyčia remontuota, išdažyta. 1907 m. įsikūręs „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas P. Abromavičius) įsteigė biblioteką - skaityklą. 1925 m. įkurta pavasarininkų biblioteka - skaitykla.

1926 m. klebonu paskirtas K. Augustaitis. Jam 1931 m. išvykus į Gelgaudiškį, trejus metus Gražiškiuose klebonavo V. Aleksandravičius. 1934 m. jį pakeitė A. Uoginta, o šį 1964 m. - Vytautas Vaitauskas. Jo iniciatyva 1969 m. buvo atliktas bažnyčios remontas ir pastatyta klebonija.

1985 m. klebonu tapo Gintautas Steponaitis. Išbuvęs Gražiškių parapijoje 17 metų, jis buvo iškeltas į Krokialaukį, į jo vietą atėjo kunigas Petras Kanapka. 2005 m. parapijos klebonu buvo paskirtas Dainius Gurevičius. 2018 m. jį pakeitė Kęstutis Sprangauskas.

Architektūra 

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su pristatyta žema krikštykla ir zakristija. Apsidė pusapvalė. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais.

Klebonai 

Bažnyčioje klebono pareigas ėję asmenys:

 1623–? m. – Pranciškus Rozelevičius
 1708–1715 m. – Jonas Kazimieras Sabaliauskas
 1740–1742 m. – Pranciškus Ditbauskas
 1742–1775 m. – Jonas Hlebickis Juozupovičius
 1775–1803 m. – Mykolas Pranciškus Karpavičius
 1803–1818 m. – Jonas Klemensas Gološevskis
 1820–1847 m. – Martynas Feliksas Milkauskas
 1848–1860 m. – Andrius Oleka
 1860–1862 m. – Juozas Šypauskas
 1863–1876 m. – Vincas Miškelis
 1876–1893 m. – Ambroziejus Lukoševičius
 1893–1914 m. – Adomas Šukvietis-Šukys
 1914–1927 m. – Pijus Abramavičius (1870–1940)
 1927–1930 m. – Konstantinas Justinas Augustaitis (1890–1954)
 1930–1933 m. – Vincentas Aleksandravičius (1865–1952)
 1933–1950 m. – Antanas Uogintas (1878–1964)
 1950–1951 m. – Pranas Gerbutavičius (1919–1977)
 1952–1956 m. – Klemensas Kačergis (1907–1966)
 1956–1969 m. – Pranciškus Lingys (1904–1975)
 1969–1984 m. – Vytautas Jonas Vaitauskas (1930–1997)
 1984–1985 m. – Alfonsas Sadauskas (1924–1990)
 1985–2002 m. – Gintautas Steponaitis (g. 1947)
 2002–2005 m. – Algirdas Petras Kanapka (g. 1960)
 2005–2018 m. – Dainius Gurevičius (g. 1976)
 nuo 2018 m. – Kęstutis Sprangauskas

Šaltiniai 

Vilkaviškio rajono bažnyčios
Gražiškiai
Grūšlaukės Šv. Jono Nepomuko bažnyčia

Grūšlaukės Šv. Jono Nepomuko bažnyčia Grūšlaukės miestelyje, 12 km į vakarus nuo Salantų.

Parapijoje stovi Grūšlaukės kapinių koplyčia.

Istorija 

Ignas Oginskis ir Elena Oginskienė 1765 m. skyrė lėšų bažnyčiai. Jai 1771 m. dovanoti 3 margai žemės. Bažnyčia buvo pastatyta 1778 m., buvo Salantų parapijos filija, o 1923 m. jai suteiktos parapijos teisės. 1923 m. įkurta parapija. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia sudegė. 1947 m. pastatyta nauja medinė.

1990 m. netoli senosios buvo pradėta statyti nauja bažnyčia, kurią projektavo architektas S. Stipinis ir inžinierius V. Žemaitis. Statybos pabaiga – 2000 m. Senoji Šv. Jono Nepomuko bažnyčia nustojo veikti 1995 m. Naujoji bažnyčia perėmė senosios pavadinimą.

Architektūra 

Iki Antrojo pasaulinio karo stovėjusi bažnyčia buvo kryžiaus formos. Iki 1995 m. naudota Šv. Jono Nepomuko bažnyčia yra stačiakampio plano, bebokštė. Savo forma primena tradicinį medinį gyvenamąjį namą. Dabartinė Šv. Jono Nepomuko bažnyčia mūrinė.

Kretingos rajono bažnyčios
Grūšlaukė
Gruzdžių Švč. Trejybės bažnyčia

Gruzdžių Švč. Trejybės bažnyčia – bažnyčia, stovinti Gruzdžių miestelio centrinėje aikštėje. Architektūros paminklas.

Istorija 
Kristupas Gruzdys 1636 m. pastatė evangelikų reformatų bažnyčią. Ji 1653 m. atiteko katalikams. Apie 1670 m. pastatyta katalikų bažnyčia. Jai 1672 m. dovanoti 2 valakai žemės. Kunigaikštis Radvila ant Gruzdžių piliakalnio (dabar kapinės) 1759 m. pastatė naują medinę bažnyčią. Jai 1806 m. priklausė Šiupylių kaimas. Nuo XIX a. pradžios veikė parapinė mokykla (joje 1820 m. buvo mokoma ir lietuviškai). Į Gruzdžius 1842 m. perkeltas parapijos centras. Bažnyčia 1849 m. perstatyta. Per 1891 m. rugsėjo 8 d. miestelio gaisrą sudegė.

Architektas Ustinas Golinevičius 1892 m. suprojektavo mūrinę bažnyčią. Iki 1896 m. valdžia įvairiais pretekstais jos statyti neleido. 1896–1904 m. architektas Karl Eduard Strandmann parengė naują mūrinės dvibokštės bažnyčios projektą. Bažnyčią statė meistrai iš Latvijos. Klebono Liongino Rakščio, vikaro Juozapo Skorupsko ir parapijiečių aukomis bažnyčia pastatyta (prižiūrėjo archit. Nikolaj Andrejev). Joje pamaldos pradėtos laikyti 1901 m. Bažnyčią 1920 m. konsekravo vyskupas Pranciškus Karevičius. Klebonas Juozas Čepėnas 1987 m. išdažė bažnyčios vidų.

Architektūra 
Bažnyčia neogotikinė, kryžminio plano, dvibokštė, su apside. Vidus 3 navų, skliautuotas. Šventoriaus tvora mūrinė, su nišomis. Prie tvoros įrengtos Kryžiaus kelio stočių koplytėlės. Šventoriuje stovi mūrinė koplyčia.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Gruzdžių Švč. Trejybės parapija (dekanato inf.)
 Gruzdžių Švč. Trejybės bažnyčia (panoramas.lt)

Šiaulių rajono bažnyčios
Gruzdžiai
Neogotika Lietuvoje
Gudžiūnų Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia

Gudžiūnų Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia – bažnyčia, stovinti Gudžiūnų miestelyje, į vakarus nuo Kėdainių–Šeduvos kelio.

Istorija 

Gudžiūnuose apie 1812 m. pastatyta koplyčia. Joje retkarčiais laikytos pamaldos. 1909 m. patvirtintas naujos bažnyčios projektas (archit. Stanislovas Kačkovskis). Kunigo Antano Masiulio iniciatyva iš koplyčios 1910–1911 m. pastatyta medinė bažnyčia. Ji buvo Vosyliškio parapijos filija. Iki 1927 m. įsteigta parapija.

Atlaidai 

 Švenčiausios Jėzaus Širdies atlaidai– keliama į trečiąjį sekmadienį po Sekminių.
 Švč. Mergelės Marijos Vardo atlaidai – rugsėjo 12 d. (keliama į artimiausią sekmadienį).

Architektūra 

Bažnyčia istoristinė, kryžminio plano, su bokštu, iškilusiu virš kraigo, ir bokšteliais šonuose bei nava nišoje. 
Gudžiūnuose gimusio kunigo Pauliaus Rabikausko atminimui šventoriuje pastatytas koplytstulpis.

Galerija

Nuorodos 

 Dekanato informacija

Kėdainių rajono bažnyčios
Gudžiūnai
Gulbinėnų Šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia

Gulbinėnų Šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia – bažnyčia, stovinti Gulbinėnų kaime, Krinčino seniūnijoje, Pasvalio rajone. Parapiją aptarnauja Krinčino klebonas. Šventovė yra viena iš katalikiškos piligrimystės vietų Panevėžio vyskupijoje.

Parapijoje yra Motiejūnų koplyčia.

Istorija 
Gulbinėnų dvaro savininkas, generolas Kazys Ladyga (1893–1941) dvaro rūmuose 1936 m. įrengė koplyčią. 1939 m. pabaigoje įkurta parapija. Po Antrojo pasaulinio karo dvaro rūmai su koplyčia nacionalizuoti. Dabartinė bažnyčia įrengta 1948 m. mūriniame ūkiniame pastate.

Šventoriuje palaidotas bažnyčios statytojas kun. Antanas Valančiūnas (1915–2000).

Parapijoje tarnavo:
 Ignas Šiaučiūnas (1938–1940 m., pirmasis parapijos klebonas, pradėjo vesti parapijos metrikų knygas)
 Jonas Bagdonas (1940–1943 m.)
 Antanas Valančiūnas (1947–1950, 1984–2000 m., bažnyčios statytojas)
 Sigitas Uždavinys (1973–1980 m., sutvarkė apleistą bažnyčią ir kleboniją, aptvėrė šventorių)
 Vilmantas Gutauskas (2000–2002 m.)
 Algimantas Petkūnas (2002–2017 m.)
 Saulius Keras (nuo 2017 m.)

Architektūra 
Bažnyčia ilgo stačiakampio plano. Ant kraigo pastatytas medinis bokštelis. Stogas dvišlaitis, skardinis. Yra trisienė presbiterija. Langai stačiakampiai. Vidus halinis, vienos navos. Lubos įlenktos su stacijų reljefais. Apkalta presuotu kartonu su tulpių, kryžių tapytais motyvais. 

Įrengti trys mediniai altoriai. Jų mensos skrynios formos, retabulai vieno tarpsnio. Didžiojo altoriaus retabulo viduje niša su glorijos viršūne ir Kristaus skulptūra, o šonuose laukeliai laužta gotikine arka, trikampiu frontonu. Altoriuose įkomponuoti paveikslai „Šv. Antanas“ ir „Jėzaus Širdis“. Šventieji tradicinės ikonografijos, ryškių rausvų spalvų, profesionalaus darbo. Šoninių altorių retabulai su pusapskrite arka, trikampiu frontonu. Juose įkomponuotos gipsinės serijinio darbo šv. Juozapo (dešinės pusės) ir Švč. Mergelės Marijos su vaikeliu Jėzumi skulptūros. Jos tradicinės ikonografijos, profesionalaus darbo. Medinė neobarokinė sakykla šešiakampė su profiliuota atrama, laiptais šone. Sienelėse yra drožtas dekalogas, kryžius.

Šventoriaus tvora metalinė.

Galerija

Išnašos

Nuorodos 

 Parapijos puslapis 
 Gulbinėnų bažnyčia (pasvalia.lt)
 Gulbinėnų bažnyčia (ziemgala.lt)
 Sąrašas:Švč. Mergelės Marijos apsireiškimų vietos Lietuvoje

Pasvalio rajono bažnyčios
Katalikų piligrimystės vietos Lietuvoje
Duran Duran

Duran Duran – New Wave stiliaus britų popmuzikos grupė. Jos muzika priskiriama 80-ųjų rokui. Žinoma lengvai įsiminamomis, sintezatorių garsų prisodrintomis dainomis ir nuotaikingais muzikos klipais.
Duran Duran yra viena iš New Romantic grupių, sulaukusių komercinės sėkmės. Dažnai vadinama devintojo dešimtmečio grupe, nepaisant to, kad jie sėkmingai įrašinėjo naujas dainas, kurios neblogai pasirodydavo topuose tris dešimtmečius.

Diskografija

Albumai 
 Duran Duran (1981 m. birželio 15 d.)
 Rio (1982 m. gegužės 10 d.)
 Seven and the Ragged Tiger (1983 m. lapkričio 21 d.)
 Arena (1984, live)
 Notorious (1986 m. lapkričio 18 d.)
 Big Thing (1988 m. spalio 18 s.)
 Liberty (1990 m. rugpjūčio 20 d.)
 Duran Duran (1993 m. vasario 23 d.)
 Thank You (1995 m. kovo 27 d.)
 Medazzaland (1997 m. spalio 14 d.)
 Pop Trash (2000 m. birželio 19 d.)
 Astronaut (2004 m. spalio 11).
 Red Carpet Massacre (2007 m.).
 All You Need Is Now (2010 m.).
 Paper Gods (2015 m.).
 Future Past (2021 m.).

Nuorodos 
 
 Grupės istorija ir chronologija

Anglijos atlikėjai
Pop atlikėjai
Igliaukos Šv. Kazimiero bažnyčia

Igliaukos Šv. Kazimiero bažnyčia – bažnyčia, stovinti Igliaukos kaime, 1500 m į šiaurę nuo magistralinio kelio .

Istorija 
Prienų seniūnas grafas Mykolas Butleris 1781 m. pradėjo statyti bažnyčią. Statybą tęsė jo įpėdinis Kazimieras Sapiega. 1783 m. bažnyčia tapo Marijampolės parapijos filija. 1823 m. Igliaukoje gyveno 2, o 1844 m. – 3 marijonai kunigai. Vėliau marijonai pasistatė dviaukštį namą. Marijonas kunigas Juozapas Gegužinskas (1821–1887) apkaltintas lankęs miške sukilėlių būrį. Už tai 1863 m. areštuotas, 1864 m. ištremtas į Sibirą. Jam 1871 m. leista grįžti į Kuršą. Valdžia 1864 m. vienuolyną uždarė (pastatas 1915 m. sudegė).

1882–1884 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ją 1884 m. konsekravo pavyskupis Juozapas Olekas. 1906 m. pabaigoje įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas Jonas Katilius), 1907 m. įsteigęs mokyklą, biblioteką – skaityklą, nuo 1909 m. rengęs viešus lietuviškus vakarus su vaidinimais. 1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Jis taip pat rengdavo viešus vakarus. Nuo 1909 m. klebonu tarnavo Juozas Sriuoginis.

1915 m. bažnyčia sudegė, susprogdintas jos bokštas.

Po 1921 m. bažnyčia suremontuota (rūpinosi kunigas K. Tumosa), atstatytas žemesnis bokštas. Vienuolyno rūmai suremontuoti, paversti klebonija. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčią (iki 1976 m.) suremontavo klebonas Alfonsas Svarinskas. Įdėtos naujos grindys, įvestas šildymas.

Architektūra 
Bažnyčia neogotikinė, lotyniško kryžiaus plano, vienabokštė. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Marijampolės savivaldybės bažnyčios
Šv. Kazimiero bažnyčios
Neogotika Lietuvoje
Igliauka
Ilguvos Šv. Kryžiaus Atradimo bažnyčia

Ilguvos Šv. Kryžiaus Atradimo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Ilguvos kaime, 3,5 km į pietryčius nuo Veliuonos, prie Nemuno ir Nykos santakos. Liaudies architektūros formų.

Istorija 
Upytės seniūnas Pranciškus Grincevičius 1765 m. pastatė bažnyčią. Ji buvo Veliuonos filija. 1794 m. įkurta parapija. 1813 m. į bažnyčią trenkė žaibas, ji sudegė.

Julijonas Grincevičius 1814 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią. Ją 1822 m. konsekravo pavyskupis Augustinas Polikarpas Marcejevskis. 1907–1909 m. veikė „Žiburio“ draugijos skyrius, turėjęs biblioteką. Po Antrojo pasaulinio karo ilgai klebonavęs Jonas Rakauskas bažnyčią suremontavo.

Architektūra 

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su 2 šoniniais priestatais, apside ir 3 bokšteliais. Vidus 3 navų, atskirtų kolonomis. Šventorius aptvertas medinių statinių tvora. Jame stovi medinė 3 aukštų varpinė.

Šakių rajono bažnyčios
Imbrado Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia

Imbrado Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia – bažnyčia, stovinti Imbrado kaime, 9,5 km į šiaurės vakarus nuo Zarasų, prie kelio . Klasicistinė, turi liaudies architektūros bruožų.

Parapijoje veikia Suvieko ir Kvintiškių koplyčios.

Istorija 
Bažnyčią 1786–1787 m. pastatė Pranciškus Molis. Jono ir Pranciškaus Prūsokų lėšomis ji 1891 m. atnaujinta, pristatyta zakristija, šventorius aptvertas akmenų tvora. Tarpukariu bažnyčia suremontuota ir perdirbta (restauravo 1930–1939 m. klebonas M. Šapnagys ir kunigas G. Prijalgauskas parapijiečių lėšomis). Iki 1920 m. pamaldos (be lotynų) laikytos tik lenkų, nuo 1940 m. – tik lietuvių kalba. 1939 m. atnaujintas interjeras.

Ilgametis parapijos klebonas Vytautas Antanas Samsonas (1912–1961 m.), į Imbradą paskirtas prieš Antrąjį pasaulinį karą, kėlė parapijiečių religinį ir tautinį sąmoningumą. Buvo nužudytas, palaidotas šventoriuje.

1967 m. Imbrado parapijoje, Kvintiškių kaime apsireiškė Švč. Mergelė Marija. 2014 m. pašventinta Kvintiškių koplyčia.

Architektūra 
Bažnyčia klasicistinė, turi liaudies architektūros bruožų, medinė, ilgo stačiakampio plano, su trisiene apside ir prie jos prišlieta zakristija. Ant kraigo – bokštelis. Vienanavė. Joje 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame yra medinė varpinė.

Bažnyčia su mūrinėmis kolonomis ir liaudies architektūros elementais. Bažnyčios viduje vertingi paveikslai („Šv. Jeronimas“ XVIII a. pab., „Šv. Jonas evangelistas“ XIX a. pradžia, „Kristus alyvų darželyje“, „Šv. Martynas su elgeta“, abu XIX a. antra pusė), dvi medinės krucifikso skulptūros (XIX a.), neobarokinis altorėlis, klasicistinės žvakidės (1811 m., nuliejo V. Feldmanas).

Šaltiniai

Nuorodos 

 Imbrado parapija 
 Šiaulių Aušros muziejus. Eksponatas. Neidentifikuota koplyčia neidentifikuotoje Lietuvos vietovėje, 1953 m. limis.lt

Zarasų rajono bažnyčios
Imbradas
Inkūnų Švč. Aušros Vartų Dievo Motinos bažnyčia

Inkūnų Švč. Aušros Vartų Dievo Motinos bažnyčia – bažnyčia, stovinti Inkūnų kaime, 18 km į šiaurę nuo Anykščių.

Istorija 

Vyskupui leidus Angelės Stukaitės-Šukienės namuose įrengtoje koplyčioje 1939 m. pradėtos laikyti pamaldos. Nuo to laiko pradėta kurti Inkūnų parapija. Ją administravo Andrioniškio klebonas kunigas Dominykas Mikšys (1939 m.) ir kunigas Matas Šermukšnis (1939-1940 m.). Pirmasis parapijos klebonas Jonas Uogintas (1940-1944 m.). Kunigo Jono Uoginto (1911–1988) rūpesčiu pagal išeivio iš Andrioniškio inžinieriaus Pranciškaus Markūno (1873–1964) projektą 1941–1942 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. Ją 1942 m. spalio 18 d. pašventino Panevėžio vyskupas Kazimieras Paltarokas. 1943 m. pastatyta klebonija. Po kunigo Jono Uoginto parapijai vadovavo Kazimieras Žukas (1944-1945 m.), Antanas Gružauskas (1945-1946 m.), Povilas Kučinskas (1946-1948 m.), Povilas Kairys (1948-1950 m.), Feliksas Savčiukas (1950-1956 m.).
 
1956–1966 m. klebonavo Eduardas Vaišnoras (1906–1982), Karagandos kalinys. 1966-1973 m. klebonavo Sigitas Uždavinys. Šis kunigas ypač daug pasidarbavo tobulindamas ir turtindamas bažnyčią, ją sutvarkė (iškalė, išgražino, išdažė) bažnyčios vidų, sutvarkė kapines. Sovietinės valdžios nuteistas metams pataisos darbų (miško kirtimo darbams) už kapinių sutvarkymą. 1973-1998 m. klebonavo Jonas Labakojis. Jo pastangomis bažnyčia buvo apkalta lentomis, nudažyta. Nuo 1998 m. parapija klebono neturi, ją aptarnavo Andrioniškio klebonas Jonas Labakojis, nuo 2004 m. Virginijus Taučkėla.

Architektūra 

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su žemesne apside ir zakristija. Bažnyčia vienanavė, turi 3 altorius. Šventoriaus tvora metalinė (be vartų).

Nuotraukos 

Anykščių rajono bažnyčios
Inturkės Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia

Inturkės Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia – bažnyčia, stovinti Inturkės kaime, Gėluoto ežero šiauriniame krante.

Parapijai priklauso Rudesos koplyčia.

Istorija 
Inturkės bažnyčiai 1555 m. dovanotas Rudesos palivarkas su Kačergų kaimu. Antroji bažnyčia statyta iki 1674 m. Nauja bažnyčia pastatyta 1739 metais. XVIII a. veikė parapinė mokykla. 1763 m. įkurta Šv. Rožančiaus brolija. Iki 1782 m. pastatyta koplyčia. Dabartinė medinė bažnyčia pastatyta 1855 m. Klebono Petro Prunskio rūpesčiu 1908 m. rugpjūčio 9 d. Inturkėje surengtas pirmasis viešas lietuvių vaidinimas.

1911–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. 1924 m. į Inturkę paskirtas klebonas Stanislovas Šlamas padėjo Kiprui Petrauskui baigti muzikos ir dainavimo studijas. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčią parapijiečių lėšomis suremontavo kunigai Vincentas Sladkevičius ir Mykolas Balnys.

Architektūra 
Bažnyčia stačiakampio plano, su trisiene apside ir žemu bokštu. Lubos kesoninės. Yra 5 barokiniai altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Šalia vartų stovi medinė XVIII a. varpinė.

Išnašos 

Molėtų rajono bažnyčios
Inturkė