Lekėčiai

Lekėčiai – miestelis Šakių rajono savivaldybės rytuose, šalia kelio , 33 km į vakarus nuo Kauno, 8 km į pietvakarius nuo Vilkijos. Seniūnijos centras, Lekėčių seniūnaitija. Yra paštas (LT-71021). Miestelio planas spindulinis. Svarbiausi statiniai:
 Medinė liaudies architektūros formų Lekėčių Šv. Kazimiero bažnyčia, 1906 m. išplėsta iš koplyčios.
 1928 m. pastatytas Lietuvos nepriklausomybės dešimtmečio paminklas prie bažnyčios (meistras E. Achenbachas, po II pasaulinio karo nuniokotas, 1989 m. atnaujintas).
 Miškininkystės muziejus.

Etimologija 

Miestelis įsikūręs abipus Liekės upelio, taigi miestelio pavadinimas yra vandenvardinis vietovardis. 1506 m. jis minimas kaip Leikiadcy. Kita vertus, vietovardis kildinamas ir nuo asmenvardžio Lekėtis (plg. pavardė Lekẽtas).

Geografija 

Lekėčiai įsikūrę miškingoje vietovėje Vidurio Lietuvos lygumoje. Miestelį supa Kazlų Rūdos miškai. Iš šiaurės prieina Rūdšilio, iš pietų – Paryžinės ir Vincentavo miškai. Per kaimą teka Nemuno intakas Liekė. Netoli miestelio yra Lekėčių kaimas. Lekėčių miške yra gamtos paminklas – Didysis, arba Lekėčių šaltinis. 4 km į pietvakarius nuo Lekėčių yra Novaraisčio ornitologinis draustinis.

Istorija 

1506 m. Ldk Aleksandro privilegijoje pirmą kartą paminėta Leikiadcy vietovė. Rašytiniuose šaltiniuose nuo 1579 m. minimas kaimas priklausęs Sapiegoms, nuo 1837 m. – Lekėčių palivarkas, XX a. pradžioje jo savininkai buvo Veryhos-Darevskiai. 1843 m. pastatyta medinė koplyčia. 1863 m. į pietus nuo Lekėčių įvyko Aleksandro Andruškevičiaus sukilėlių būrio kautynės su rusų kazokais; žuvo 15 sukilėlių.

XIX a. antroje pusėje įsteigta valdinė pradžios mokykla dėstomąja rusų kalba, iki 1945 m. įsteigta pradžios mokykla dėstomąja lietuvių kalba, 1945–1949 m. progimnazija, 1949–1955 m. septynmetė, nuo 1955 m. Lekėčių vidurinė mokykla

1906 m. pastatyta bažnyčia ir įkurta parapija. Jos pirmojo klebono J. Staugaičio rūpesčiu 1907 m. įsteigti „Žiburio“, 1908 m. – Blaivybės draugijų skyriai. 1916 m. vokiečiai medienai gabenti pro Lekėčius nutiesė siaurąjį geležinkelį Kazlų Rūda – Pavilkijys, jis išardytas po Antrojo pasaulinio karo.

1919 m. įsteigtas žemės ūkio kooperatyvas, administravęs ir elektros stotį, nuo 1920 m. ir lentpjūvę. TSRS valdžia 1940–1941 m. ir 1944–1953 m. ištrėmė 39 Lekėčių gyventojus. Po Antrojo pasaulinio karo Rūdšilio girioje, prie pat Lekėčių, Žalgirio rinktinės J. Basanavičiaus kuopos Lietuvos partizanai buvo įsirengę bunkerius. 1951 m. gegužės 22 d. čia žuvo pasipriešinimo TSRS okupacinei valdžiai veikėjas Julijonas Būtėnas. 1950–1995 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė. Miesteliu Lekėčiai tapo tik XX a. viduryje, pastatyta biblioteka, kultūros namai, medicinos punktas.

1999 m. patvirtintas Lekėčių herbas.

|}

Gyventojai

Žymūs žmonės 

Lekėčiuose gimė:
 Bernardas Aleknavičius, fotografas, fotožurnalistas, kraštotyrininkas.
 Jonas Daniliauskas, tapytojas.
 Justinas Mikuckas, inžinierius, statybos istorikas.
 Jurgis Žitinevičius, knygnešys, politinis bei visuomenės veikėjas.

Lekėčiuose gyveno:
 Antanas Ignas Darevskis-Veryha, teisininkas, ekonomistas, finansų istorikas.

Galerija

Literatūra 
 Lekėčių kraštas: atsiminimai (sud. Vidmantas Mašanauskas). – Lekėčiai (Šakių raj.): V. Mašanauskas, 2006. – 62 p.: iliustr. – ISBN 9955-665-56-4

Šaltiniai

Nuorodos 
 
 Bendruomenės tinklalapis
 Žemėlapiai 
 Miestelio tarpukario telefonai