joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ovidijus Verbickas

Ovidijus Verbickas (g. 1993 m. liepos 4 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas.

Karjera

Zenitas 
Profesionalo karjerą pradėjo 2012 m. Sankt Peterburgo „Zenito“ dublerių komandoje. Su pagrindine „Zenito“ komanda dalyvavo 2012 m. UEFA Čempionų lygos varžybose.

FK Atlantas 
Neįsitvirtinęs Rusijoje, Ovidijus Verbickas grįžo į Lietuvą, 2014 m. rungtyniavo Klaipėdos „Atlante“.

Marbella FC 
2015 m. trumpai žaidė Ispanijos Segunda División B klube Marbella FC.

FK Atlantas 
2015 m. vasarą grįžo į Atlantą. 2016 m. ir toliau rungtyniavo Atlante.

FK Sūduva 
2017 m. prisijungė prie Marijampolės „Sūduvos“, su kuria laimėjo A lygą. 2018 ir 2019 m. šį pasiekimą pavyko pakartoti.

FK Taraz 
2020 m. sausį tapo aišku, kad Ovidijus palieka Sūduvą. Naujuoju klubu tapo kazachų FK Taraz. 2020 m. Premjer lygoje sužaidė 14 rungtynių.

FK Žalgiris

2021 m. sezonas 
Nuo 2021 m. pradžios žaidė Žalgiryje.

2022 m. sezonas 
2022 m. sausio mėn. pranešta, kad O. Verbickas lieka „Žalgiryje“. 2022 m. kovo 4 d. rungtynėse prieš „Jonavos“ klubą pasižymėjo pelnydamas įvartį, o žalgiriečiai sutriuškino varžovus rezultatu 6:0. Gavo traumą ir pralaido dalį sezono. Nerungtyniavo liepos ir rugpjūčio mėnesiais.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Rinktinės 
Nuo 2016 m. Ovidijus Verbickas kviečiamas į Lietuvos rinktinę (2011–2014 m. žaidė už jaunimo komandas).

Laimėjimai 
 su FK Sūduva
 A lyga: 2017, 2018, 2019 m.
 LFF taurės laimėtojas: 2019 m.
 LFF Supertaurės laimėtojas: 2018, 2019 m.

 su FK Žalgiris
 A lyga: 2021, 2022 m.
 LFF taurės laimėtojas: 2021, 2022 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 Soccerway
 Transfermarkt
 lietuvosfutbolas.lt
 Globalsportsarchive

Lietuvos futbolininkai
Kevin Pangos

Kevinas Džozefas Pangosas (g. 1993 m. sausio 26 d.) – slovėnų kilmės Kanados krepšininkas, įžaidėjas.

Karjera 
2015 m. liepos 24 d. pasirašė dviejų metų sutartį su Las Palmo „Gran Canaria“, 2016 m. liepos 15 d. sudarė sutartį su Kauno „Žalgiriu“.

2018 m. liepos 25 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Barselonos „Barselona“ klubu.

2020 m. liepos 6 d. Kevin’as Pangos’as pasirašė vienerių metų sutartį su Sankt Peterburgo Zenit klubu. Prieš tai 1,86 m ūgio gynėjas Barcelona gretose praleido dvejus metus, bet visą antrąjį sezoną praleido dėl traumos. Pirmajame savo sezone Barselonoje jis rinko po 7,0 taškus per rungtynes.

2021 m. rugsėjo 17 d. kanadietis pasirašė dvejų metų 3,5 mln. dolerių vertės sutartį su NBA lygą atstovaujančiu klubu – Klyvlando „Cavaliers“. 2022 m. vasario viduryje buvo atleistas ir susitarė dėl dviejų metų sutarties su Maskvos „CSKA“ klubu, tačiau dėl karinio konflikto Ukrainoje neišvyko į Rusiją.

2022 m. liepos pabaigoje sugrįžo į Europą ir pasirašė dviejų metų sutartį su Milano „AX Armani Exchange“ klubu.

Pasiekimai 
 2017 m., 2018 m. LKL čempionas
 2017 m., 2018 m. Karaliaus Mindaugo taurės čempionas
 2018 m. Eurolygos trečia vieta

Šaltiniai 

Pangos, Kevin
Užsienio krepšininkai Lietuvos komandose
2022 m. Europos krepšinio čempionatas

2022 m. Europos krepšinio čempionatas – 41-as Europos krepšinio čempionatas, kuris vyko 2022 m. rugsėjo 1–18 dienomis. Čempionatas turėjo būti surengtas 2021 m., tačiau dėl 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių perkėlimo į 2021 metus, krepšinio čempionatas buvo nukeltas į 2022 m. rugsėjį. Čempionatą laimėjo Ispanijos rinktinė, kuri finale įveikė prancūzus, vokiečiai liko treti, o lenkai ketvirti. Tuo tarpu Lietuvos rinktinė, kuri vos pateko į atkrimtamasias varžybas, bendroje įskaitoje liko 15 vietoje, tai pats prasčiausias rinktinės pasirodymas čempionato istorijoje.

Šis čempionatas žymi naują Europos krepšinio čempionatų erą – pirmą kartą nuo 2017 m. čempionato varžybos vyksta po penkerių metų pertraukos. Grupių etapai vyko Čekijoje, Gruzijoje, Vokietijoje ir Italijoje, tuo tarpu atkrintamosios varžybos vyko Vokietijos sostinėje Berlyne.

Vietų pasirinkimas 

Šis čempionatas yra trečiasis kartas, kuomet jis vyksta keturiose skirtingose valstybėse. Septynios šalys pateikė oficialias paraiškas čempionato surengimui:

  Čekija (Praha)
  Estija (Talinas)
  Gruzija (Tbilisis)
  Vokietija (Kelnas - grupių etapas), (Berlynas - finalinis etapas)
  Vengrija (Budapeštas)
  Italija (Milanas)
  Slovėnija (Liubliana)

Čekija, Gruzija, Italija ir Vokietija buvo pasirinktos šalimis-šeimininkėmis 2019 liepos 15 d. Miunchene, Vokietijoje.

Čempionato arenos

Patekusios komandos 
Į čempionatą pateko šios rinktinės:

  (šeimininkai)
  (šeimininkai)
  (šeimininkai)
  (šeimininkai)

Grupės

Grupių etapas 
Keturios geriausios kiekvienos grupės komandos patenka į atkrintamųjų varžybų etapą.

A grupė 
Vieta: Tbilisis
<onlyinclude>

2022 m. rugsėjo 1 d.
 114:87 
 72:68 
 79:76 (prat.) 

2022 m. rugsėjo 3 d.
 76:70 
 87:101 
 64:90 

2022 m. rugsėjo 4 d.
 81:91 
 73:83 
 83:88 (2 prat.) 

2022 m. rugsėjo 6 d.
 63:78 
 65:82 
 80:92 

2022 m. rugsėjo 7 d.
 69:72 
 80:89 
 73:81

B grupė 
Vieta: Kelnas
<onlyinclude>

2022 m. rugsėjo 1 d.
 95:85 
 92:85 
 63:76 

2022 m. rugsėjo 3 d.
 92:82 
 73:77 
 88:103 

2022 m. rugsėjo 4 d.
 107:109 (2 prat.) 
 93:97 
 78:74 

2022 m. rugsėjo 6 d.
 68:81 
 64:87 
 80:88 

2022 m. rugsėjo 7 d.
 87:70 
 82:88 
 71:106

C grupė 
Vieta: Milanas
<onlyinclude>

2022 m. rugsėjo 2 d.
 90:61 
 85:89 
 83:62 

2022 m. rugsėjo 3 d.
 65:86 
 73:74 
 85:81 

2022 m. rugsėjo 5 d.
 73:70 
 77:93 
 84:73 

2022 m. rugsėjo 6 d.
 94:62 
 99:79 
 81:76 

2022 m. rugsėjo 8 d.
 90:85 
 69:90 
 56:90

D grupė 
Vieta: Praha
<onlyinclude>

2022 m. rugsėjo 2 d.
 89:87 (prat.) 
 99:84 
 100:76 

2022 m. rugsėjo 3 d.
 89:59 
 68:81 
 67:74 

2022 m. rugsėjo 5 d.
 85:76 
 88:80 
 100:70 

2022 m. rugsėjo 6 d.
 69:75 
 98:88 
 78:89 

2022 m. rugsėjo 8 d.
 88:67 
 88:77 
 96:69

Atkrintamosios varžybos 
Vieta: Berlynas

Vietos

Šaltiniai

Nuorodos 
Oficiali svetainė

 
2022 sporte
FIBA Čempionų lyga

FIBA Čempionų lyga – trečios pakopos profesionalaus klubinio krepšinio turnyras Europoje, rengiamas FIBA.

FIBA organizuojame turnyre skirstant komandas lemiamu veiksniu tampa komandų pasiekti rezultatai nacionaliniuose čempionatuose. Anot FIBA atstovų, Čempionų lygos ilgalaikis tikslas – tapti aukšto lygio turnyru komandoms, kurios nėra tarp 11 Eurolygos išrinktųjų klubų ir tų komandų, kurios pagal sportinius principus nepateko į šį turnyrą.

ESPN, mano, kad projektas rikiuojasi 10 vietoje pagal pajėgumą Europoje po Eurolygos, Europos taurės bei kitų nacionalinių krepšinio lygų. Žemesnė FIBA Europos taurė neminima.

Išnašos 

Krepšinio lygos
Europos krepšinis
FIBA Europos taurė

FIBA Europos taurė – ketvirtos pakopos profesionalaus klubinio krepšinio turnyras Europoje, rengiamas FIBA.

FIBA organizuojame turnyre skirstant komandas lemiamu veiksniu tampa komandų pasiekti rezultatai nacionaliniuose čempionatuose. Anot FIBA atstovų, Europos taurės ilgalaikis tikslas – tapti aukštesnio lygio turnyru komandoms, kurios nėra tarp 11 Eurolygos išrinktųjų klubų ir tų komandų, kurios pagal sportinius principus nepateko į šį turnyrą ir Eurolygos Europos taurę.

ESPN, mano, kad FIBA Čempionų lyga rikiuojasi 10 vietoje pagal pajėgumą Europoje po Eurolygos, Europos taurės bei kitų nacionalinių krepšinio lygų. Žemesnė FIBA Europos taurė neminima.

Išnašos 

Krepšinio lygos
Europos krepšinis
Bueso arena

Fernando Bueso arena – uždaras sporto kompleksas Vitorijoje, Ispanijoje, viena didžiausių arenų Europoje.

2010 m. buvo surengtos pirmasis Europos taurės finalinis ketvertas.

2019 m. bus surengtas Eurolygos finalinis ketvertas.

Šaltiniai 

Ispanijos sporto arenos
MKS Sandecja Nowy Sącz

Sandecja Nowy Sącz – Lenkijos futbolo klubas iš Naujojo Sončo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1910 m. 2016-2017 m. sezone Pirmame divizione užėmė pirmą vietą ir iškovojo teisę žaisti elito divizione. Ekstraklasa pirmenybėse liko paskutiniai ir iškrito į žemesnį lygmenį.

Spalvinė gama 
Klubas žaidžia juodai baltomis aprangomis.

Pasiekimai 
 2016/2017 m. Pirmojo diviziono nugalėtojai.
 2017/2018 m. žaidė Ekstraklasa pirmenybėse ir liko paskutiniai.

Sezonai 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sudėtis 
2019 m. rugsėjo 21 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)

Sandecja Nowy Sacz
Antanas Petraitis

Antanas Petraitis (1861 m., Skirsnemunė – 1933 m. sausio 25 d., Skirsnemunė) – katalikų kunigas, mecenatas. Vienas pirmųjų lietuvių astronomų.

Biografija 
Po Kauno kunigų seminarijos baigimo 1887 m. įšventintas kunigu. Vikaravo Skaudvilėje, Šaukėnų, Papilės bažnyčiose. Caro valdžios buvo vertinamas kaip nepatikimas asmuo. 1905 m. išvyko į JAV, kur dvidešimt penkerius metus tarnavo Čikagos Šv.Juozapo bažnyčios klebonu, įkūrė fondą Lietuvai remti. 

Laisvalaikiu domėjosi astronomija, buvo nusipirkęs galingą teleskopą. Savo observatoriją klebonas pavadino KUN. A. PETRAlCZlO  ZVAIGZDIU TEMINYCE, Amerikos lietuvių spaudoje jis skelbė straipsnius su nuotraukomis apie astronominius objektus. Tyrinėti dangaus kūnus pas kun. A.Petraitį taip pat rinkdavosi Ilinojaus valstijoje studijavę studentai.

1925 m. per agentus nupirko Zamkaus dvarą (prie Vytėnų), į kurį planavo atgebenti iš Amerikos savo teleskopą. 1930 m. jam atplaukus į Lietuvą paaiškėjo, kad už perkeliamą mokslinę įrangą reikia mokėti muitą. Teleskopo teko atsisakyti, jis liko JAV. Vėliau kunigas A.Petraitis, rūpindamasis jaunimo švietimu, pakvietė vienuolius iš Italijos ir padovanojo jiems dvarą saleziečių centrui įkurti. 1934 m. į Lietuvą atvykę  vienuoliai Zamkaus dvare įsteigė Vytėnų saleziečių namus. 

Kunigas Antanas Petraitis mirė 1933 m., buvo palaidotas Skirsnemunės Šv. Jurgio bažnyčios šventoriuje. 1937 m. vienuoliai perkėlė jo palaikus prie Saleziečių namų teritorijoje tam tikslui pastatytos koplyčios. Antrojo pasaulinio karo metais A.Petraitis buvo perlaidotas Skirsnemunės bažnyčios požemiuose.

Vytėnų mokykloje įrengta ekspozicija apie tauraus kunigo gyvenimą, 2005 m. gegužės 22 d. Skirsnemunės Šv. Jurgio bažnyčioje jam atidengta atminimo lenta.

Šaltiniai

Literatūra
 Gyvenimo tikslas // sudarė Petra Petraitienė. – Vilnius: Baltijos kopija, 2007 ISBN 978-9955-568-51-3 (Knyga apie kunigą Antaną Petraitį)

Lietuvos astronomai
Lietuvos mecenatai
Lietuvos kunigai
Juozas Hertmanavičius

Juozas (Jonas) Hertmanavičius (1874 m. rugsėjo 13 d.  Raseinių apskrities Viduklės valsčiaus Nemaršioniių kaime – 1943 m. Čikagoje, JAV) – JAV lietuvių bendruomenė veikėjas, istorikas ir literatas. Palaidotas Čikagos Lietuvių tautinėse kapinėse.

Biografija 
Į Ameriką emigravo 1893 m., įsikūrė Čikagoje. Savarankiškai mokėsi anglų kalbos ir žurnalistikos. Dirbo nekilnojamo turto pardavėju, rašė straipsnius į tuometinę JAV lietuvių ir lenkų spaudą. 1906–1913 m. buvo Lenkų išeivių organizacijos jaunimo švietimo skyriaus vadovu.
   
Aktyvus JAV lietuvių bendruomenės veikėjas. Kartu su Antanu Olšausku Viskonsino valstijoje planavo įkurti lietuvišką kaimą „Žinyczią“, tuo tikslu išleido informacinį laikraštuką Susitelkimas lietuvių Amerikoje.  Šis projektas 1913 m. žlugo. Rėmė Čikagos lietuvių Birutės draugijos teatro saviveiklininkus, buvo jų iždininkas. Skaitė paskaitas Aušros lietuvių draugijos organizuojamuose vakaruose.  Dalyvavo 1911 m. įkuriant Čikagos lietuvių draugijų asociaciją, buvo išrinktas jos sekretoriumi.  

Dėjo daug pastangų, kad JAV pripažintų Lietuvos Nepriklausomybę: tuo tikslu 1919 m. su čikagiečių delegacija lankėsi JAV Senato Užsienio reikalų komitete, o 1921 m. – pas prezidentą Voreną Hardingą. Prasidėjus lietuvių tautiniam atgimimui, daug rašė į JAV leidžiamą angliakalbę spaudą (1919 m. jo straipsnis apie Lietuvą savaitraštyje The Dearborn Independient buvo vienas pirmųjų spausdintų informacijų anglų kalba ta tema). Išspausdino keletą knygų Lietuvos istorijos tematika, ypač domėjosi 1794 m. sukilėlių vado Tado Kosciuškos biografija. Paruošė penkiatomę Lietuvos istoriją anglų kalba (rankraštis).

Bibliografija 
 Litwini i Polacy (1906 m., lietuvių ir lenkų klb.)
 Ruch Wszechlitewski (1907 m.)
 The Lithuanian (1921 m.)
 Historical Outline of Lithuania (1922 m.)
 A Brief Historical Sketch of Lithuania (1943 m.)

Įvertinimas
 1938 m. III laipsnio LDK Gedimino ordinas

Šaltiniai

Nuorodos 
 Biografija

Lietuvos istorikai
JAV lietuviai
Alfredas Romeris

Alfredas Izidorius Romeris (, ; 1832 m. balandžio 4 d. Vilniuje – 1897 m. sausio 24 d. Karolinove, palaidotas Trakų bažnyčios rūsyje) – Lietuvos tapytojas ir skulptorius medalininkas.

Biografija 

Kilęs iš vokiečių kilmės grafų giminės. 1845–1850 m. mokėsi Vilniaus bajorų institute. Pirmuoju dailės mokytoju jam buvo tėvas Edvardas Jonas Romeris, vėliau tobulinosi pas žinomą tapytoją Kanutą Rusecką. Dalyvavo 1863 m. sukilime, buvo suimtas ir dvejus metus kalintas Dinaburgo tvirtovės kalėjime. Šeimai priklausę dvarai buvo priverstinai išparduoti, pats Alfredas Romeris turėjo emigruoti į Prancūziją. Paryžiuje mokėsi pas Antonį Oleščinskį ir Leoną Bonnatą, vėliau studijavo Miuncheno dailės akademijoje. 1874 m. vedė Vandą Sulistrovską, šeima įsikūrė Karolinovo dvare (dab. Baltarusija), retkarčiais gyvendavo Kriaunuose, Krokuvoje ir Vilniuje. Pastarajame mieste 1875 m. gimė duktė Elena Antanina Rachelė, vėliau tapusia žinoma literate ir žurnaliste Helena Romer–Ochenkovska. 

Alfredas Romeris daugiausiai dirbo portretų srityje, bet garsėjo savo tapybos darbais ir religine tematika. Žinomi jo paveikslas „Jėzus ir našlaitė“ (Kamojų bažnyčia), taip pat „Dievo Motina su Vaikeliu“ bei „Švenčiausiosios Dievo Gimdytojos Ėmimas į dangų“ (abu Pinsko bažnyčioje). Obelių bažnyčios altoriuje yra jo tapyto Šv.Onos paveikslo kopija.  XIX a. pab. A. Romeris piešė medinius lietuviškus kryžius, sukūrė Žemaičių vyskupo Aleksandro Bersenevičiaus ir Vilniaus vyskupo Karolio II Hrinevskio skulptūrinius medalionus. 

Prieš pat Antrąjį pasaulinį karą dailininko kūrybinis palikimas su archyvu buvo perduotas tuometinei Vrublevskių bibliotekai, pokaryje dalį paveikslų ir skulptūrų perėmė Lietuvos dailės ir Nacionalinis muziejai. Ant namo Vilniuje, Bokšto g. 10 atidengta menininkui skirta memorialinė lenta.

Išnašos

Šaltiniai
 Ingrida Pajedaitė. Paroda „Alfredas Römeris: jubiliejinių metų atradimai“

Alfredo Romerio darbai virtualioje parodoje „Dailininkų Römerių kūryba“
  I dalis 
  II dalis 

Lietuvos tapytojai
Lietuvos medalininkai
1863 m. sukilėliai
Aloyzas Valušis

Aloyzas Valušis (1901 m. gruodžio 4 d. Kuktiškėse – 1998 m. sausio 31 d. Sent  Pitersberge, Florida, JAV) – Lietuvos kariuomenės Generalinio štabo pulkininkas, karo atašė Lenkijoje. Skautų veikėjas.

Biografija 
Mokėsi Vilniuje, Panevėžyje, Maskvoje. Nuo 1918 m. dalyvavo Lietuvos skautų veikloje, atstovavo šalį tarptautinėse šios organizacijos konferencijose. 1918–1919 m. buvo Vilniaus lietuvių skautų tunto adjutantu. 1919–1924 m. Lietuvos skautams remti draugijos tarybos narys. 1922–1925 m. Vyriausiojo skautų štabo Bendrojo skyriaus vedėjas, o 1931–1933 m. Užsienio dalies vedėjas. 

1919 m. kovo 18 d. stojo savanoriu į besikuriančią Lietuvos kariuomenės atskirą Vilniaus batalioną, tais pačiais metais baigė Kauno karo mokyklą. Dalyvavo Nepriklausomybės kovose. 1921–1924 m. tarnavo Pirmojo husarų Lietuvos Didžiojo Etmono Jonušo Radvilos pulko vado adjutantu. 1924 m. Šiauliuose išlaikė gimnazijos kurso egzaminus brandos atestatui gauti. Po to Prancūzijoje studijavo karybą: 1926 m. baigė Saint-Cyro karo mokyklą École spéciale militaire de Saint-Cyr, 1929 m. – Saumuro kavalerijos karininkų mokyklą École de cavalerie de Saumur. 1926–1927 m. tarnavo Respublikos Prezidento adjutantu. 1931 m. baigė Belgijos karo akademiją. Grįžus į Lietuvą buvo paskirtas kariūnų aspirantų eskadrono vadu (1931–1934 m.), kartu dėstė Karo mokykloje.  Vėliau ketverius metus vadovavo Pirmojo husarų Lietuvos Didžiojo Etmono Jonušo Radvilos pulkui. 1938–1939 m. – Lietuvos karo atašė Lenkijoje. 1940 m. pasitraukė iš Lietuvos į Vokietiją, vėliau – į JAV.

Buvo vedęs Lietuvos Respublikos prezidento Antano Smetonos dukterį Mariją–Danutę (1905-1993).

Įvertinimas 
 Vyčio kryžiaus ordinas (1928 m.)
 Garbės legiono 4-ojo laipsnio ordinas (1936 m.)

Bibliografija 
 Aloyzas Valiušis. Raitininkų ir arklių parengimas rungtynėms su kliūtimis – Kaunas, 1929
 A.Valušis. Pro memoria. Įspūdžiai palydint iš Lietuvos Valstybės prezidentą, Lietuvos aneksija. 1940 metų dokumentai. // Sud. Leonas Gudaitis. – Vilnius, 1990

Išnašos

Šaltiniai 
 Biografija Utenos krašto enciklopedijoje 
 Biografija internetinėje svetainėje Penki:Ieškok
 Giedrius Globys. Lietuvos kariuomenės karininkų skautiška veikla 1918–1940 m.

Nuorodos 
 Aloyzas Valiušis su Prezidento A.Smetonos šeima 

 
Lietuvos skautai
Lietuvos karininkai
Gynybos atašė
Niecieča

Niecieča () – kaimas pietryčių Lenkijoje, Mažosios Lenkijos vaivadijoje. Nuo Krokuvos nutolusi 66 km atstumu, nuo Tarnuvo 17 km.

Istorija 
Viduramžiais priklausė Lenkijos karalystei.

Po pirmojo Žečpospolitos padalinimo (1772 m.) atsidūrė Austrijos sudėtyje. Po pirmo pasaulinio karo atiteko Lenkijai.

Vos 750 gyventojų turinti gyvenvietė garsi futbolo klubu.

Sportas 
Labiausiai gyvenvietę garsina futbolo klubas, kuris tris sezonus žaidė Ekstraklasa pirmenybėse.
 Bruk-Bet Termalica Nieciecza, futbolo klubas.
 Futbolo stadionas, kuriame žaidžia vietos komandos.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Slownik geograficzny (lenkų k.)

Lenkijos gyvenvietės
Tobias Conrad Lotter

Tobias Konradas Loteris (; 1717–1777) – vokiečių raižytojas ir žemėlapių leidėjas, kartografas.

Gyveno ir dirbo Augsburge, Kaiserio dvaro geografo Matiaso Zoiterio leidykloje. Vedė jo dukterį, iš savo uošvio išmoko kartografijos meno. T. K. Loteris spausdino tiek atlasus, tiek ir pavienius žemėlapius; be to, gamino ir gaublius. Jau po jo mirties sūnus Motiejus Albrechtas Loteris (1741–1810), su kitų dviejų brolių pagalba, toliau leido tėvo paruoštus žemėlapius.

Darbai 
Lietuvos kartografijos istorijai svarbūs trys Tobiaso Konrado Loterio paruošti žemėlapiai:

 Borussiae Regnum complectens Circulos Sambiensem, Natangiensem et Hockerlandiae Nec non Borussia Polonica exhibens Palatinatus Culmiensem, Marienburgensem, Pomerelliae et Varmiae. / Cum adjacentibus aliis Provinviis Mappa Geographica Sumtibus et Curis exarata Tobiae Conradi Lotteri; Geogr. Aug. Vind. [1758 m.]
 Mappa Geographica ex novilisimis observationibus repraesentans Regnum Poloniae et Magnum Ducatum Lithuaniae / Cura et Sumptibus Tobiae Conradi Lotter; Geogr. Aug. Vindel. [po 1772 m.]
 Magnus ducatus Lithuania in suos Palatinatus et Castellanias divisa, non solum accuratissime delineata, sed etiam plurimis in aliis Mappis omissis locis aucta / Cura et sumptibus Tob. Conr. Lotter ; Georg Friederich Lotter, sculps. [1778 m.?]

Literatūra 
 Zögner, L.: Tobias Conrad Lotter 1717–1777, Kartenmacher in Augsburg. in: Kartographische Nachrichten. 1977, S.172-175.

Vokietijos kartografai
Vincentas Šliogeris

Vincentas Šliogeris (1832 m. spalio 5 d. Kepaliuose – 1913 m. balandžio 12 d. Alsėdžiuose) – Lietuvos kunigas, poetas ir vertėjas. Platino draudžiamą lietuvišką spaudą.

Biografija
Baigęs Šiaulių gimnaziją toliau mokėsi Žemaičių kunigų seminarijoje. Už 1863 m. sukilimo rėmimą carinės administracijos buvo suimtas. Tarpininkaujant Žemaičių vyskupui Motiejui Valančiui iš arešto buvo paleistas, bet trejus metus turėjo praleisti Kretingos kunigų kalėjime. Klebonavo Meškuičių Šv. vyskupo Stanislovo, Laukžemės Šv. apaštalo Andriejaus, Laižuvos Švč. Trejybės bažnyčiuose. Paskutinius metus praleido Alsėdžių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčios altarijoje. 
  
Būdamas šešiasdešimties susidomėjo literatūrine kūryba.  Vertė Adomo Mickevičiaus poeziją, pats kūrė bažnytines giesmes. 
Parašė ir humoristinių eilėraščių, pasakėčių.  Išliko tik nedidelė  Vincento Šliogerio kūrybos dalis.

Šaltiniai 

Lietuvos kunigai
Lietuvos vertėjai
Lietuvos poetai
Liu Ingas

Liu Ingas () arba Siaohuji (, 210 m. pr. m. e. – 188 m. pr. m. e. rugsėjo 26 d.) – antrasis Hanų dinastijos Kinijos imperatorius. Jis buvo antrasis Hanų dinastijos imperatoriaus Liu Bango ir imperatorienės Liu Dži sūnus. Jis atsimenamas kaip silpnavalis valdovas, kuriam nurodinėjo motina. Jis buvo geras ir dosnus, bet negalėjo sutrukdyti imperatorienės Liu Dži žiaurumui. Jis bandė nesėkmingai apsaugoti savo netikrą jaunesnį brolį Liu Ruji, bet Liu Dži vis tiek jį nužudė. Po to jis pradėjo gerti ir paleistuvauti, tad mirė jauno amžiaus. Po to Liu Dži įpėdiniais paskyrė jo sūnus Liu Gongą ir Liu Hongą, kurių motinos tikriausiai buvo jo meilužės, nes jis nesusilaukė vaikų su savo žmona ir dukterėčia imperatoriene Žang Jan.

Kinijos valdovai
Simonas Pautienius

Simonas Pautienius (1863 m. spalio 28 d. Skerpievių kaime (Vilkaviškio apskrities Bartninkų valsčius) – 1923 m. vasario 6 d. Filadelfijoje, JAV) – Lietuvos ir JAV kunigas, vienas pirmųjų lietuvių verslininkų Amerikoje.

Biografija 
Baigęs Marijampolės gimnaziją, mokėsi Seinų kunigų seminarijoje. 1888 m. gegužės 22 d. Seinų katedroje įšventintas kunigu. 1889–1891 m. vikaravo Vygrių kamendulių vienuolyno bažnyčioje. 1891 m. emigravo į JAV. Tarnavo Baltimorėje, netrukus buvo paskirtas į Mahanoi Sičio lietuvišką Šv. Juozapo bažnyčią. Šiame mieste dirbdamas pastoracinį darbą išplėtė ir sustiprino parapiją. Kurį laiką kunigavo Girardville Šv. Vincento Pauliečio bažnyčioje, 1911 m. vėl grąžintas į Mahanoi Sitį.

Vėliau perkeltas į už keliolikos kilometrų esantį Šenandoa miestelį, neoficialiai vadinamą Amerikos lietuvių sostine. Jo vadovaujami parapijiečiai rekonstravo miesto Šv. Jurgio bažnyčią. Dvibokštė šventovė išaugo į 150 pėdų ilgio, 65 pėdų pločio ir 175 pėdų aukščio pastatą; sėdimų vietų skaičius padidėjo trečdaliu.

Dar Mahanoi Sityje XX a. pr. S. Pautienius įkūrė patikėtinę bendrovę, kuri valdė elektros kompaniją ir mėsos krautuvę. Panašią patikėtinę bendrovę kunigas įkūrė ir Šenandoa. Ji vietos lietuviams palengvino kreditų gavimą.

Mirė po ilgos ligos Džefersono ligoninėje Filadelfijoje. Palaidotas Šenandoa Šv. Jurgio parapijos kapinėse dalyvaujant vyskupui Michael’iui Crane’ui.

Šaltiniai 
 Fr. William L. Wolkowich-Valkavičius. Immigrants who became Lithuanian by becoming Amerikan
 History of St. George Parish
 Juozas Petrauskas. Lietuvių pėdsakai. (Vygriuose) 1 d.
  Sukakčių kalendorius // Vilkaviškio r. sav. viešoji biblioteka
  

Kunigai
JAV lietuviai
JAV verslininkai
Aukštesnioji klasė

Aukštesnioji klasė, inteligentija, aukštuomenė – individų visuma arba visuomenės sluoksnis, nepriklausomai nuo pavidalo ar esamo aplinkos vertinimo, gebantis savarankiškai atpažinti bei panaudoti aukščiausios vertės kultūrinio, kokybinio ar technologinio lygio visuomenės produktus ir turintis priėjimą prie reikalingų resursų jiems perimti, valdyti, pilnavertiškai išnaudoti, išsaugoti ar toliau tobulinti. Apima visuomenės produktus turinčius aukščiausią estetinę vertę, išskirtinai vertingą intelektinę nuosavybę, technologinius produktus, žinias, išsilavinimą, etiketą, tradicijas, meną, kulinariją, karybą, strategijas. Didžiąją savo valdomo kapitalo dalį nukreipia kapitalo grąžai generuoti, stabilios arba augančios vertės ilgalaikiam turtui ar visuomenės produktams perimti, kurti ar valdyti, didelės aprėpties procesams įtakoti.

Aukštesniosios klasės atstovai dažnai naudojasi žemesniajai bei viduriniajai klasei neprieinamais ar nežinomais ištekliais šioms valdyti, todėl dažnai dar vadinama valdančiąja klase.
Dažnai atstovauja aristokratiją, gali būti elito dalimi.

kultūra
Socialinės grupės
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 2018–2019 m.

Šiaurės Airijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
  prasidėjo 2018 m. rudenį, baigėsi 2019 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2018 m. rudenį, finalas įvyko 2019 m. pavasarį;

2018–2019 m. NIFL Premiership 
 NIFL Premiership – pirmos pakopos, elito divizionas, aukščiausia lyga.
 118-osios pirmenybės, kurias organizuoja Airijos futbolo asociacija.
 Dalyvavo 12 ekipų.

Dalyviai 
Ards
Ballymena United
Cliftonville
Coleraine
Crusaders
Dungannon Swifts
Glenavon
Glentoran
Institute
Linfield
Newry City
Warrenpoint Town

Galutinė turnyro lentelė 
 Linfield tapo čempionais.

2018–2019 m. NIFL Championship 
 NIFL Championship – antros pakopos pirmenybės.
 2018–2019 m. pirmenybėse dalyvavo 12 komandų.
 Pirmame etape buvo sužaisti du ratai (22 turai), o tada pirmenybės perskeltos pusiau.

Galutinė turnyro lentelė 
 Larne tapo 2018/2019 m. sezono nugalėtojais ir iškovojo teisę žaisti elito divizione.
 Carrick Rangers kovojo pereinamosiose rungtynėse dėl galimybės pakilti į elito divizioną. Jose nugalėjo ir iškopė į elito divizioną.

Pereinamosios rungtynės 
 Dėl išlikimo NIFL Championship pirmenybėse kovojo PSNI, o jų varžovais buvo Annagh United žemesniojo diviziono atstovai.

 PSNI nugalėjo varžovus bendru rezultatu 5-3 ir išsaugojo vietą NIFL Championship pirmenybėse.

2018–2019 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė 
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
 Finalas įvyko 2019 m. gegužės 4 d.
 Fianlo rungtynėse Crusaders FC 3-0 nugalėjo varžovus ir iškovojo šalies futbolo taurę.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Šaltiniai

Nuorodos 
 Šiaurės Airijos futbolo pirmenybės
 Šiaurės Airijos futbolo taurės rezultatai
 Oficiali lygos svetainė

Šiaurės Airijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Afroazinė katė

Afroazinė katė (Felis lybica) – katinių (Felidae) šeimos, mažųjų kačių (Felinae) pošeimio, rainuotųjų kačių (Felis) genties plėšriųjų žinduolių rūšis. 

Iš šios rūšies libinių afroazinių kačių (Felis lybica lybica) porūšio yra kilusios beveik visos veislinės ir pusiau sulaukėjusios naminės katės. Anot naujausių šaltinių, kilusios iš prijaukintų libinių afroazinių kačių populiacijos gyvenusios Mesopotamijoje, nors remiantis ankstesniais šaltiniais, jos kilo iš Kafiro kačių populiacijos, gyvenusios Senovės Egipte, kurios anuomet ten buvo gausios.

Apibūdinimas 

Patinai stambesni už pateles. Afroazinių kačių kūno ilgis apie 40,6–59,7 cm, uodega apie 25 cm. Įprastai sveria apie 5–6 kg, rečiau patinai iki 8 kg. Mažiausias svoris yra užregistruotas pas pateles - 2,4 kg.

Paplitimas 
Paplitusios beveik visoje Afrikoje, išskyrus didžiąją Sacharos dalį ir Pusiaujo Afrikos tropinius miškus.
Azijos žemyne aptinkamos: Arabijos pusiasalyje, Vidurio Azijoje, Indostano pusiasalyje, Kinijos valdomose vakarinėje Vidinės Mongolijos dalyje ir Uigūrų autonominiame regione.
Europoje savaime gyvena Sardinijos, Korsikos ir Kretos salose.

Porūšiai 
Pagal ankstesnes tradicines klasifikacijas, su visais dabartiniais porūšiais, jos buvo priskirtos miškinių kačių porūšiams. 2017 m. paskelbtoje katinių šeimos rūšių klasifikacijoje išskiriama kaip atskira rūšis, su 3 porūšiais:
 Felis lybica cafra Desmarest, 1822 – Synonimas Felis silvestris cafra.
 Felis lybica lybica Forster, 1780 – Libinė afroazinė katė. Synonimas Felis silvestris lybica.
 Felis lybica ornata Gray, 1830 – Synonimas Felis silvestris ornata.

Taip pat skaitykite 
 Katinių šeimos rūšys pagal dydį
 Naminių kačių veislės
 Plėšrieji žinduoliai

Šaltiniai

Nuorodos 
 academic.oup.com / Genetic Identification of Wild and Domestic Cats (Felis silvestris) and Their Hybrids Using Bayesian Clustering Methods; Ettore Randi, Massimo Pierpaoli, Mark Beaumont, Bernardino Ragni, Andrea Sforzi. Molecular Biology and Evolution, Volume 18, Issue 9, 1 September 2001, Pages 1679–1693. Article history: Accepted 11 May 2001, Published 01 September 2001.

Katiniai
Rainuotosios katės

Rainuotosios katės (Felis) – mažųjų kačių pošeimio, mažų ir vidutinio dydžio kačių gentis. Iš šiai genčiai priskiriamų libinių afroazinių kačių (Felis lybica lybica) yra kilusios beveik visos veislinės ir pusiau sulaukėjusios naminės katės.

Apibūdinimas 
Šios genties katės pasižymi rainuotu kailiuku. Gentyje juodakojės katės (Felis nigripes) yra mažiausios – iki 43,3 cm kūno ilgio, o nendrinės katės (Felis chaus) stambiausios – iki 76 cm ilgio.

Paplitimas 
Paplitusios beveik visoje Afrikoje, išskyrus didžiąją Sacharos dalį ir Pusiaujo Afrikos tropinius miškus. Europoje jų istorinis paplitimo arealas prasideda maždaug į pietus nuo 60° šiaurės platumos ir į vakarus nuo europinės Rusijos vakarinių sričių, nors šiuose regionuose jos arba jau išnykę arba retos. Taip pat gyvena Artimuosiuose Rytuose, Vidurio Azijoje, Indostano pusiasalyje, Mongolijoje, Kinijos valdomose Vidinėje Mongolijoje ir Uigūrų autonominiame regione, Indokinijos pusiasalyje.

Klasifikacija 
Išskiriama 7 rūšys ir 10 porūšių:
 Felis bieti Milne-Edwards, 1892 – Kinijos kalninė katė;
 Felis catus Linnaeus, 1758 – Naminė katė. Naminės katės pagal naujausią klasifikaciją įrašytos kaip atskira rūšis.
 Felis chaus Schreber, 1777 – Nendrinė katė;
 Felis chaus chaus Schreber, 1777
 Felis chaus affinis Gray, 1830
 Felis chaus fulvidina Thomas, 1928
 Felis lybica Forster, 1780 – Afroazinė katė; Pagal ankstesnes klasifikacijas su jos porūšiais, buvo priskiriama miškinėms katėms arba vilpišiams.
 Felis lybica lybica Forster, 1780 – Libinė afroazinė katė
 Felis lybica cafra Desmarest, 1822
 Felis lybica ornata Gray, 1830
 Felis margarita Loche, 1858 – Margarita, arba smėlinė katė;
 Felis margarita margarita Loche, 1858
 Felis margarita thinobia Ognev, 1927
 Felis nigripes Burchell, 1824 – Juodakojė katė;
 Felis silvestris Schreber, 1775 – Miškinė katė arba vilpišys;
 Felis silvestris silvestris Schreber, 1777 – Europinė miškinė katė ara europinis vilpišys;
 Felis silvestris caucasica Satunin, 1905 – Kaukazinė miškinė katė;

Rainuotosios katės (Felis) Lietuvoje 
Neįskaitant naminių kačių (Felis catus), Lietuvoje gyveno europinės miškinės katės (Felis silvestris silvestris). Šis miškinių kačių (Felis silvestris) porūšis išnyko XIX amžiuje.

Taip pat skaitykite 

 Plėšrieji žinduoliai

Šaltiniai 

Katiniai
Zandhauzenas

Zandhauzenas – miestas pietvakarių Vokietijoje, Badeno-Viurtembergo žemėje.

Istorija 

Gyvenvietė žinoma nuo senovės. Pirmas rašytinis paminėjimas 1262 m.

2015 m. surašymo duomenimis gyventojų skaičius buvo 14 902 žmonės.

Galerija

Sportas

Futbolas 
 SV Sandhausen futbolo klubas.
 BWT-Stadion am Hardtwald. Miesto stadionas, talpinantis daugiau nei 15 tūkst. žiūrovų.

Nuorodos 
 Miesto svetainė

Badeno-Viurtembergo miestai
Sunkioji atletika 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

Sunkioji atletika 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko 26-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje.

Pasikeitimai 
Lyginant su 2016 m. Imtynės Tokijo olimpinėse žaidynėse prarado 22 % savo sportininkų kvotos. Visose svorio kategorijose startuos tik po 14-ą sportininkų. Tai mažiausias sportininkų skaičius imtynių varžybose nuo 1984 m.

Iš viso bus varžomasi septyniose vyro svorio kategorijose. Tai mažiausias vyrų kategorijų skaičius nuo 1968 m. Moterų programa išliko nepakitusi. 2018 m. liepą patvirtintos naujos svorio kategorijos sunkiojoje atletikoje.

Priešingai negu prieš tai vykusiose olimpiadose - vietą olimpiadoje iškovos individualūs sportininkai, o ne šalių federacijos. Maksimalus sportininkų skaičius iš vieno šalies sumažėjo iki aštuonių sportininkų - keturių vyrų ir keturių moterų. Sugriežtintos bausmės šalims, kurių nacionalinės rinktinės nariai patenka į masinius dopingo atvejus.

Kvalifikacija

Medalininkai

Vyrai

Moterys

Nuorodos 
 Tokijas 2020 

Sporto šakos 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Sunkioji atletika olimpinėse žaidynėse
Plaukimas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

Plaukimas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko 29-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje.

Pasikeitimai 
Pirmą kartą olimpinių žaidynių istorijoje vyks mišri plaukimo rungtis - mišrių komandų po keturis estafetinis 100 m plaukimas mišriu stiliumi. Iš viso bus išdalintas rekordinis skaičius medalių - 37 komplektai. Taip pat įtraukos dvi ilgų nuotolių plaukimo laisvuoju stiliumi rungtys.

Plaukimas prarado 9 % savo sportininkų kvotos. Iš viso numatyta jog olimpiadoje dalyvaus 878 plaukikai - mažiausias skaičius nuo 1996 m.

Kvalifikacija 
Kvalifikacinis periodas plaukimo varžyboms 2020 m. vasaros olimpiadoje prasidės nuo 2019 m. kovo 1 d. ir baigsis 2020 m. birželio 29 d. Laikotarpio metu kiekviena sportininkai gali vykdyti iš anksto nustatytus normatyvus. Kiekviena šalis galis deleguoti po du sportininkus per rungtį, kurie yra įvykdė olimpinį kvalifikacinį laiką (OQT). Sudėjus OQT laiką įvykdžiusių sportininkų, specialiųjų pakvietimų ir estafetėse dalyvausiančių sportininkų skaičių bus aišku kiek kvotų liks sportininkams, kurie įvykdę olimpinį atrankos laiką (OST). Šalis gali gauti vieną pakvietimą per rungtį sportininkui, kuris įvykdė OST standartą.

Individualių rungčių kvalifikaciniai laikai:

Medalininkai

Vyrai

Moterys

Mišrios rungtys

Šaltiniai

Nuorodos 
 Tokijas 2020 

Sporto šakos 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Plaukimas olimpinėse žaidynėse
Vandensvydis 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

Vandensvydis 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko 27-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje.

Moterų varžybos išaugo iki rekordinio dydžio - 10 komandų. To pasekoje vandensvydžio komandų sudėtys sumažintos iki vienuolikos žaidėjų.

Kvalifikacija

Vyrai 

2020 m. vasario 12-16 dienomis turėjęs vykti Azijos kvalifikacinis turnyras atšauktas dėl Koronaviruso 2019-nCoV protrūkio. Azijos kvotos atiduotos 2018 m. Azijos žaidynių nugalėtojams.

Moterys 

2020 m. vasario 12-16 dienomis turėjęs vykti Azijos kvalifikacinis turnyras atšauktas dėl Koronaviruso 2019-nCoV protrūkio. Azijos kvotos atiduotos 2018 m. Azijos žaidynių nugalėtojams.

Varžybos

Vyrai

Grupinės varžybos

A grupė

B grupė

Atkrentamosios varžybos

Moterys

Grupinės varžybos

A grupė

B grupė

Atkrentamosios varžybos

Medalininkai

Nuorodos 
 Tokijas 2020 

Sporto šakos 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Vandensvydis olimpinėse žaidynėse
Nykštukinis žaliasis ibis

Nykštukinis žaliasis ibis  (Bostrychia bocagei) – ibinių (Threskiornithidae) šeimos paukštis. Manoma, kad tai mažiausias ibinis paukštis. Iki 1990 m. apie jį buvo žinoma tik iš istorinių šaltinių ir medžiotojų pasakojimų.

Išvaizda 

Žymiai mažesnis už baltajį gandrą, kūno ilgis 60–65 cm. Veido oda juoda, neapaugusi plunksnomis. Kuodas platus. Plunksnų danga ruda. Viršutinės kūno dalies plunksnos yra bronzinio žvilgesio, o galva žalio atspalvio. Laibas, lenktas į apačią snapas yra 7,3 cm ilgio, rudos spalvos, tik galiukas rausvas.

Paplitimas 
Endeminis San Tomė salos paukštis.

Biologija 
Sėslus paukštis. Įprastai laikosi pavieniai arba poromis. Biotopas – pelkėtos vietos giriose iki 450 m jūros lygio. Minta bestuburiais, mis ir šliužais. Manoma, kad veisiasi liūčių laikotarpio metu. lizdus krauna aukštuose medžiuose.

Apsaugos būklė 
Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos duomenimis yra grėsmingai nykstanti rūšis. Populiacijoje yra 50-249 suaugę individai.

Populiacijos mažėjimo priežastys:
Kakavos ir riešutinių kokospalmių  ir cukranendrių plantacijų plėtra. 
Spartėjanti medienos gavyba.
Medžioklė.
Naturalūs gamtiniai priešai: monos, afrikinės civetos, šeškai.

Rūšies apsaugos priemonės: 

 Obô gamtos parke 295 kv. km teritorija paskelbta ekologine zona.
 San Tomė gyvosios gamtos apsaugos programos, kurias parengė San Tomė ir Prinsipės biologų asocijacija, Birdlife international organizacija.

Šaltiniai 

Ibiniai
Dviračių sportas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

Dviračių sportas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko 29-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Jungtinės Karalystės rinktinė pelnė daugiausiai medalių.

Pasikeitimai 
Tokijo olimpiadoje pirmą kartą vyks BMX laisvo stiliaus varžybos. Į dviračių treko programą pirmą kartą nuo 2008 m. vėl bus vykdomos madisono varžybos.

Medalininkai

Plento lenktynės

Trekas

Kalnų dviračiai

BMX

Nuorodos 
 Tokijas 2020 

Sporto šakos 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Dviračių sportas olimpinėse žaidynėse
FC Dunărea Călărași

Kelerašio „Dunărea“ – Rumunijos futbolo klubas iš Kelerašio.

Istorija 
 Klubas įkurtas 1962 m. 
 Celuloza Călărași (1962–1979).
 Dunărea, (1979–1998). Nuo 1979 m. vadinasi Dunărea (Dunojus, lietuviškai).
 Liga III praleido eilę metų trečios pakopos pirmenybėse (1998–2015).
 Nuo 2015 m. prasidėjo klubo „aukso era“. Staigus kilimas į elitą. (Iškopė į elito lygą, kai tapo 2017/2018 m. Liga II nugalėtojais.)

Pasiekimai 
 Liga II
 2017–2018 m. laimėtojai.
 2015–2016 m. antra vieta.

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Dunărea Călărași
San Marino futbolo varžybos 2018–2019 m.

San Marino futbolo varžybos 2018–2019 m.
  prasidėjo 2018 m. rudenį, baigėsi 2019 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2018 m. rudenį, finalas įvyko 2019 m. pavasarį.

2018–2019 m. Campionato Sammarinese di Calcio 
Tai buvo 34–asis .

Dalyviai 
15 dalyvių. Nėra iškritimų iš pirmenybių, todėl dalyvauja tos pačios 15 komandų, kaip ir ankstesnį sezoną. Jos padalintos į dvi grupes: „A“ ir „B“. 
 SP Cailungo (Borgo Madžorė)
 SS Cosmos (Seravalė)
 FC Domagnano (Domanjanas)
 SC Faetano (Faetanas)
 FC Fiorentino (Fiorentinas)
 SS Folgore/Falciano (Seravalė)
 AC Juvenes/Dogana (Seravalė)
 SP La Fiorita (Montedžardinas)
 AC Libertas (Borgo Madžorė)
 SS Murata (San Marino miesto)
 SS Pennarossa (Kjezanuova)
 SS San Giovanni (Borgo Madžorė)
 SP Tre Fiori (Fiorentinas)
 SP Tre Penne (Seravalė)
 SS Virtus ''(Akvaviva)

Pirmoji dalis

„A“ grupė

„B“ grupė

Antroji dalis

Stipriųjų grupė

Silpnųjų grupė

Finalinė dalis 
Ketvirtfinalis

|}
Pusfinalis

|}
Rungtynės dėl trečios vietos

Finalo rungtynės 

 Tre Penne tapo šalies čempionais ir iškovojo vietą Čempionų lygos atrankoje.
 La Fiorita iškovojo vietą Europos lygos atrankoje.

2018–2019 m. San Marino futbolo taurė (Coppa Titano 2018-2019) 
 San Marino futbolo taurė – pagrindinis taurės turnyras San Marine.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Finalo rungtynės

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali San Marino futbolo lygos svetainė
 RSSSF svetainės duomenys

San Marino futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2018–2019 m.
MKP Pogoń Siedlce

MKP Pogoń Siedlce - Lenkijos futbolo klubas iš Sedlcų.

Istorija 
Įkurtas 1945 metais.

Sezonai 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)

Pogoń Siedlce
Brožuvka

Brožuvka (, ) – kaimas šiaurės Lenkijoje, administraciškai priklauso Varmijos Mozūrų vaivadijos Lėciaus apskrities Krukliankų valsčiui.

Kaimas išsidėstęs ant rytinio Brožuvkos ežero kranto. Rytprūsių laikais buvęs apskrities centras Ungura išsidėstęs 20 km į šiaurės vakarus, o dabartinis (Lėcius) nutolęs 14 km į pietryčius. 1908–1945 m. buvo įrengta geležinkelio stotelė, čia stodavo tarp Krukliankų ir Alėckos kursavę traukiniai. Po Antrojo pasaulinio karo linija uždaryta.

Istorija 
Apylinkėse nuo seno gyveno senprūsiai. 1562 m. gruodžio 9 d. Prūsijos kunigaikštis Albrechtas Brandenburgietis šioje vietoje savo sekretoriui Baltazarui Gansui padovanojo 60 valakų miško. Buvo įkurtas dvaras, iškilo gyvenamieji ir ūkiniai pastatai. Gansai ūkį valdė iki 1710 m., kai paskutinis giminės atstovas mirė nuo tuo metu siautusio maro ir buvo palaidotas gretimoje Krukliankų bažnyčioje. 1716 m. domėną (Brožuvkos ir Reguluvkos kaimus) perėmė Vihelmas von der Griobenas. Vėliau valda, 1785 m. pavadinta Ganzenštainu, ėjo iš rankų į rankas. Antrojo pasaulinio karo metais sodyboje mėgdavo ilsėtis nacistinės Vokietijos gestapo viršininkas Heinrichas Himleris (šios užslaptintos poilsiavietės kodinis pavadinimas buvo „Hochwald“). 1943 m. dvare buvo kalinamas Armijos Krajovos vadas Stefanas Roveckis-Grot.

1945 m. Ganzenštaino dvaras kaip kartu su visa pietinė Rytprūsių dalimi perėjo į Lenkijos nuosavybę ir buvo pervadintas į Brožuvką. Susikūrė PGR (kolūkio analogas). XX a. pab. dvaras privatizuotas, dabar jame įsteigtas turistų aptarnavimo kompleksas.

Ponų rūmai išsaugojo XIX a. antrosios pusės neoromaninės architektūros elementus. Dėmesį traukia originalios arkinės sudvejintos įėjimo durys. Išliko ir iš lauko akmenų–plytų išmūryti ūkiniai pastatai bei išpuoselėtas parkas.

Kultinis akmuo 

Vokiškas vietovės pavadinimas susideda iš dviejų žodžių: Gans (dvarą valdžiusi giminė) + Stein (). Matomai vietovardžio sumanytojus inspiravo riedulys ant Brožuvkos ežero kranto, taip pat vadinamas Ganzenštainu.

Riedulys gulėjo nedidelių kapinaičių pakraštyje, buvo 1,50 m ilgio ir 1,42 m pločio. Jo apatinė dalis 46 cm buvo įgilinta grunte. Akmenį ir aplinką 1907 m. tyrė Karlas Štadė, po juo buvo rasta degėsių, keramikos fragmentų ir kaulų likučių. Tai – spėjama galindų kultinė vieta.
 
Mūsų dienomis akmens nebesurandama. Gali būti, kad jį Antrojo pasaulinio karo metais panaudojo apylinkėje skaitlingų bunkerių statyboms.

Žymūs žmonės 
 Johann Ludwig von Grünberg (1726–1799) – Prūsijos kariuomenės generolas majoras, gimęs Brožuvkoje

Išnašos

Literatūra 
 Małgorzata Jackiewicz-Garniec, Mirosław Garniec. Pałace i dwory dawnych Prus Wschodnich (Wydanie III poszerzone i uzupełnione) – Studio ARTA: Olsztyn, 2001 ISBN 83-912840-2-6

Šaltiniai 
 Brozówka – Gansenstein
 Klimek Robert. Katalog kamieni kultowych na obszarze ziem pruskich. // Kamienie w historii, kulturze i religii, pod red. Roberta Klimka i Seweryna Szczepańskiego. Olsztyn, 2010 psl. 91

Varmijos Mozūrų vaivadija
Senovės Prūsijos gyvenvietės‎
MKS Puszcza Niepołomice

MKS Puszcza Niepołomice - Lenkijos futbolo klubas iš Niepolomicės.

Istorija 
Įkurtas 1923 metais. 2016/2017 m. sezone iškopė į Lenkijos futbolo taurės ketvirtfinalį bei laimėjo trečios pakops pirmenybes.

2017/2018 m. debiutavo Pirmojo diviziono pirmenybėse. Liko 12 vietoje.

Sezonai 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Lietuviai 
 Edgaras Žarskis, gynėjas 2021

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė
 twitter.com
 1liga.org
 Soccerway
 Transfermarkt
 90minut.pl
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)

Lenkijos futbolo klubai
MKS Chrobry Głogów

MKS Chrobry Głogów - Lenkijos futbolo klubas iš Gloguvo.

Istorija 
Įkurtas 1946 metais. Nuo 2014/15 m. žaidė Pirmoje lygoje (antra apakopa).

2017/2018 m. sezone pasiekė Lenkijos futbolo taurės ketvirtfinalį.

Sezonai 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Sudėtis 
Atnaujinta: 2022 m. rugsėjo 21 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)

Chrobry Głogów
MKS Chojniczanka Chojnice

MKS Chojniczanka Chojnice - Lenkijos futbolo klubas iš Choinicių.

Istorija 
Įkurtas 1930 metais. Nuo 2013/14 m. žaidė Pirmoje lygoje (antra pakopa). Po nesėkmingo 2019/20 m. sezono perkelti į Antrą lygą (trečia pakopa).

Sezonai 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Lietuviai 
 Karolis Chvedukas, saugas 2017

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)

Chojniczanka Chojnice
Bytuvas

Bytuvas (, , ) – miestas šiaurinėje Lenkijos dalyje.

Istorija 
1113 m. vietovė pirmą kartą paminėta Bitom pavadinimu. Kai kryžeiviai užėmė prūsų gyventas teritorijas, jie pradėjo užiminėti Pamario kraštą, kurį valdė lenkai.

Mieste yra išlikusi viduramžių pilis, kurią statė kryžiuočiai nuo 1399 iki 1405 m. Po Žalgirio mūšio 1410 m. pilies reikšmė sumenko. Aplinkines teritorijas po Melno taikos užvaldė lenkai.

1773 m. po Pirmojo Žečpospolitos padalinimo miestas buvo prijungtas prie Prūsijos karalystės. Apylinkių gyventojai, buvo vadinami kašubais. Daug jų išvyko iš gimtųjų kraštų į Ameriką.

1945 m. miestas atiteko Lenkijai. 2006 m. duomenimis, gyventojų skaičius buvo 16 715.

Sportas 
 MKS Bytovia Bytów (futbolas)
 Miesto stadionas. Talpina 1 500 žiūrovų.

Galerija

Miestų patnerystė 
Bytuvas yra užmezgęs partnerystės ryšius su šiais miestais:
  Markaridas, Švedija
  Zaleščykai, Ukraina
  Frankenbergas, Hesenas, Vokietija
  Vinona, Minesota, JAV
  Gdanskas, Lenkija
  Tauragė, Lietuva

Nuorodos 
 Oficiali miesto svetainė (lenkų k.)

Šaltiniai 

Lenkijos miestai
Pamario vaivadijos gyvenvietės
Nepolomicės

Nepolomicės (, ) – miestas pietinėje Lenkijos dalyje. Netoli Krokuvos.

Istorija 

Mieste yra išlikusi viduramžių pilis, kurią statė kaip karaliaus Stepono Batoro medžioklės rezidenciją.

1773 m. po Pirmojo Žečpospolitos padalinimo miestas buvo prijungtas prie Austrijos imperijos.

Po Pirmojo pasaulinio karo (1919 m.) miestas atiteko Lenkijai. 2015 m. duomenimis, gyventojų skaičius buvo 14 700.

Sportas 
 MKS Puszcza Niepołomice (futbolo klubas),
 Miesto stadionas. Talpina 2 118 žiūrovų.

Galerija

Nuorodos 
 Oficiali miesto svetainė (lenkų k.)

Lenkijos miestai
Juodkalnijos futbolo varžybos 2018–2019 m.

Juodkalnijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
  prasidėjo 2018 m. rugpjūčio mėn., baigėsi 2019 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2018 m. vasarą, o finalas įvyko 2019 m. pavasarį.

2018–2019 m. Pirma lyga 
 Pirma lyga – aukščiausioji futbolo lyga.
 Tryliktasis futbolo čempionatas šalyje, atkūrus šalies Nepriklausomybę.

Dalyviai 
 Danilovgrado „Iskra“
 Golubovcų „Zeta“
 Kotoro „Grbalj“
 Nikšičiaus „Sutjeska“  (Ginantis čempionų vardus.)
 Petrovaco „Petrovac“   (Išliko, kai nugalėjo pereinamosiose rungtynėse.)
 Pljevljos „Rudar“
 Podgoricos „Budućnost“
 Podgoricos „Mladost“ pasikeitė pavadinimą ir tapo OFK Titograd.
 Baro „Mornar“  (Pateko kaip 2017/2018 m. Antros lygos nugalėtojai.)
 Cetinės „Lovćen“  (Pateko, kai nugalėjo pereinamosiose rungtynėse.)

Turnyrinė lentelė 
  Čempionais tapo Nikšičiaus „Sutjeska“.

2018–2019 m. Juodkalnijos futbolo taurė 
 Juodkalnijos futbolo taurė – pagrindinis atkrintamųjų varžybų futbolo turnyras Juodkalnijoje. Vyksta nuo 2006 metų.
 Tryliktasis taurės turnyras, atkūrus šalies Nepriklausomybę.
 Finalo rungtynės įvyko 2019 m. gegužės 30 d. Podgoricos miesto stadione, Podgoricoje.

Finalo ir pusfinalio rungtynės

Finalo rungtynės 

 FK Budućnost Podgorica nugalėjo varžovus 4-0 ir iškovojo šalies futbolo taurę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė
 SOCCERWAY

Juodkalnijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2018–2019 m.
2018 m. pasaulio BMX čempionatas

2018 m. pasaulio BMX čempionatas – 23-asis geriausių pasaulio BMX dviračių sporto čempionatas, kuris vyko birželio 5 d. – birželio 9 d. Azerbaidžano sostinėje Baku.

Medalininkai

Suaugusieji

Jaunimas

Medalių lentelė

Lietuva čempionate 
Jaunimas

Elitas

Nuorodos 
 Oficiali svetainė 

Pasaulio BMX čempionatai
2018 sporte
2009 m. pasaulio BMX čempionatas

2009 m. pasaulio BMX čempionatas – 14-asis geriausių pasaulio BMX dviračių sporto dviratininkų čempionatas, kuris vyko liepos 23 d. – liepos 26 d. Australijos mieste Adelaidėje. Tai buvo trečias kartas kai čempionatas organizuotas Australijoje.

Vilma Rimšaitė laimėjo pirmąjį Lietuvos medalį pasaulio čempionatų istorijoje.

Medalių lentelė

Medalininkai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Pasaulio BMX čempionatai
2009 sporte
Vidurinioji klasė

Vidurinioji klasė − individų visuma hierarchijoje arba visuomenės sluoksnis, turintis priėjimą prie resursų, reikalingų pilnai patenkinti savo bazinius poreikius, bei sukurti, perimti ar pasinaudoti dauguma vidutinio ar aukšto lygio visuomenės produktų. Apima visuomenės produktus turinčius estetinę vertę, intelektinę nuosavybę, technologinius produktus, žinias, išsilavinimą, etiketą, tradicijas, kulinariją. Pagal vėberišką socioekonomikos apibrėžimą, tai šiuolaikinių tendencijų besilaikančioji individų visuma, esanti tarp žemesniosios ir aukštesniosios klasės. Didžiąją savo valdomo kapitalo dalį nukreipia stabilios vertės ilgalaikiam turtui bei aukštos pridėtinės vertės visuomenės produktams perimti, gaminti ar valdyti. Kartais dar pavadinama baltosios apykaklės atstovais.
Gali atstovauti aristokratiją, stipriausia klasės dalis − būti elito dalimi.

Vidurinioji klasė turi ir kitokių atskyrimo metodų. Vienas siauriausių − individų grupė, esanti tarp 40−60% pagal gaunamų pajamų dydį nacijoje. Platesnis viduriniąją klasę charakterizuoja kaip visus individus nacijoje, atmetant 20 % skurdžiausiųjų ir 20 % turtingiausiųjų. Aukščiausio lygio abstraktus viduriniosios klasės apibrėžimas ją charakterizuoja kaip visuomenei reikšmingo žmogiškojo kapitalo įvaldymą.

Termino atsiradimas 
Šiuolaikinė termino reikšmė naudojama nuo 1913 m., kuomet Didžiosios Britanijos generalinis sekretorius savo ataskaitoje paminėjo statistiko T.H.C. Stevenson įvardintą viduriniąją klasę, kaip patenkančią tarp aukštesniosios ir darbininkų klasės. Šis viduriniosios klasės apibrėžimas apėmė srities profesionalus, vadovus, vyresniąją civilinę grandį.

Socialinės grupės