joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lietuvos genealogijos ir heraldikos draugija

Lietuvos genealogijos ir heraldikos draugija (angl. Lithuanian genealogy and heraldry society) (toliau – LGHD) – visuomeninė organizacija. Nuo 2006 m.  veikianti organizacija vienija istorikus, genealogus, heraldikos specialistus ir asmeninis mėgėjus, besidominčius šiomis sritimis .

Istorija 
Draugijos pirmtakas buvo Genealogų draugija, įsteigta 2006 m. Ji buvo įregistruota 2007 m. sausio 7 d.  2009 m. liepos 27 d. Genealogų draugija perregistruota į LGHD

Simbolika 
LGHD logotipas buvo formuojamas 2009 m. Jo simbolikos pagrindas medis kaip ir daugelio genealogijos draugijų. Medžio įvaizdis rodo asmens, šeimos, tautos ir žmonijos tęstinumą, sąsajas su praeitimi. Logotipas sudarytas iš paties sidabrinio medžio su šaknimis, ant kurio uždėta auksinė raidinė LGHD kompozicija. Draugijos mėlyna vėliava ir antspaudas suformuoti to paties logotipo pagrindu. Autorius – Arvydas Stanislavas Každailis. 2009 m. rugsėjo 26 d. buvo pašventinta LGHD vėliava su logotipu.. 2019 m. patvirtintas LGHD herbas. Herbo mėlyname skyde vaizduojamas išrautas sidabrinis medis. Ant jo, skydo širdyje, raudonas mažesnis skydas su stilizuotu sidabriniu raiteliu, laikančiu kairėje rankoje pakeltą kalaviją. Herbo autorius – Arvydas Stanislavas Každailis. LGHD herbas vaizduojamas LGHD reprezentacinėje ir lauko vėliavose.

Veikla 
Pagrindinės LGHD veiklos – genealogijos ir heraldikos populiarinimas, genealoginės informacijos skleidimas, domėjimosi šeimos istorija skatinimas. LGHD organizuoja konferencijas ir renginius, vykdo projektus. LGHD pirmą kartą suorganizavo mokslinę konferenciją, skirtą Alberto Kojalavičiaus-Vijūko (1609–1677) gimimo 410-osioms metinėms paminėti. Konferencija vyko Vilniuje 2019 m. lapkričio 28 d. Lietuvos mokslų akademijos Vrublevskių bibliotekoje. Pirmuoju Alberto Kojalavičiaus-Vijūko medaliu ir įsteigta premija apdovanotas doc. dr. Edmundas Antanas Rimša. LGHD narių iniciatyva vykdo 1918 m. Signatarų genealogijų projektą. LGHD rengia leidinius bei straipsnius, kuriuose pristatomi narių tyrimai, įžvalgos, diskusijos. LGHD leidžia istorijos ir kultūros žurnalą „Genealogija ir heraldika“, kuriame publikuojami įvairių tematikų istorijos straipsniai .

Šaltiniai

Nuorodos 

Lietuvos draugijos
Genealogija
Heraldika
Vitas (vyskupas)

Vitas (, 1190 m. – 1269 m.) – dominikonas, vienas pirmųjų Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės vyskupų.

Biografija 

Palaimintasis Vitas gimė 1190 m. (mirė apie 1269 m.), buvo Lenkijos dominikonų brolis iš Krokuvos vienuolyno ir vienas pirmųjų vyskupų Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje (1253–1255).

Labai nedaug žinoma apie jo kilmę, ankstyvą karjerą ar vyskupišką darbą. Tikėtina, kad Vitas buvo pirmojo lenkų dominikono šv. Hiacinto mokinys.

Vyskupas Vitas dalyvavo, karūnuojant Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės karalių Mindaugą 1253 m.

Dėl politinių intrigų buvo šiek tiek vėluojama paskirti Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės vyskupą.
Dar tais pačiais 1251 m. popiežius Inocentas IV sutiko, kad būtų įkurta atskira Lietuvos vyskupija, o jos pirmuoju vyskupu būtų paskirtas Mindaugą tikėjimo tiesų mokęs kunigas Kristijonas. Jis buvo Vokiečių ordino narys. Dėl įvairių peripetijų Kristijonas vyskupo šventimus gavo tik 1253 m.

1253 m. spalį arba lapkritį Gniezno vyskupas Pelka pašventino Vitą ir pavedė jam atversti Lietuvos žmones į katalikų tikėjimą.
Tačiau šio vyskupo nepripažino karalius Mindaugas ir Lietuvos gyventojai, jo veikla Lietuvoje nežinoma, nors jis kartais siejamas su Vilniaus katedra.

1253 m. arba 1254 m. kunigas krikščionis Kristijonas, Livonijos ordino narys, buvo paskirtas vyskupu ir karalius Mindaugas pripažintas, suteikiant žemes Žemaitijoje.

1254 m. Vitas parašė popiežiui Inocentui IV apie apgailėtinas krikščionių gyvenimo sąlygas Lietuvoje ir paprašė perduoti. 1255 m. kovo 1 d. Popiežius Aleksandras IV patenkino Vito prašymą ir Vitą dėl nepakeliamų sąlygų atleido nuo pareigos reziduoti savo vyskupijos ribose Lietuvoje.

Išvykus pagonių sumuštam Vitui iš Lietuvos, popiežius paskyrė jį Vroclavo vyskupijos pagalbiniu vyskupu. Vroclave Vitas tarnavo maždaug iki 1260 m. Vėliau jis buvo paskirtas pagalbiniu vyskupu Poznanės vyskupijoje, bent iki 1263 m.

Istorikas Janas Kurževskis mano, kad Vitas Lubšos mieste, dabartinėje Baltarusijoje, įsteigė dominikonų bažnyčią ir vienuolyną.

Vitas yra garbinamas kaip Dominikonų ordino „palaimintasis“, yra buvę pasiūlymų pripažinti jį kankiniu.

Nuorodos 

Lietuvos vyskupai
MKS Olimpia Szczecin

Ščecino moterų futbolo komanda „Olimpia“ () – komanda, priklausanti to paties pavadinimo sporto klubui iš Ščecino.

Istorija 
2005 m. suburta moterų komanda. Žaidė Pirmoje lygoje ().

Tapo 2013–2014 m. I liga nugalėtojomis ir pateko į aukščiausią pakopą. 

Nuo 2014/15 m. sezono žaidė Ekstraliga.

Pasiekimai
 Ekstraliga
 Šeštoji vieta: 2017/18 m.
 I liga
 Nugalėtojos: 2013–2014 m.

Sezonai

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra (lenkų k.)
 SOCCERWAY (apie klubą)
 SOFASCORE (apie klubą)
 FLASHSCORE  (Pogon pavadinimu)
 [ Globalsportsarchive]

Lenkijos moterų futbolo ekipos
Lahaina

Lahaina (hav., ) – miestas JAV, Havajų valstijoje, esantis Maui saloje, vakarinėje jos dalyje. Apima Kaanapali ir Kapalua paplūdimio kurortus. 2010 m. surašymo duomenimis, čia gyveno 11 704 gyventojai. Turizmo sezono metu gyventojų skaičius gali išaugti iki beveik 40 000 žmonių.

Dėl tropinio klimato nekilnojamasis turtas Lahanoje buvo vienas brangiausių Havajuose; daugybė prabangių namų ir vilų parduodama už daugiau nei 5 milijonus dolerių.

Istorija 
Havajiečių kalba pavadinimas Lāhainā reiškia „žiauri saulė“ (apibūdina saulėtą ir sausą tropinį klimatą).

1795 m. prieš suvienijant salas, miestą užkariavo Kamehameha I (Kamehameha Didysis). Lahaina buvo Havajų karalystės sostinė 1820–1845 m. Karalius Kamehameha III, Kamehameha I sūnus, pirmenybę teikė Lahainai, o ne triukšmingam Honolulu. Netoli miesto centro jis pastatė rūmų kompleksą, kurį pavadino Moku Hina.

Vėliau sostinė buvo perkelta atgal į Honolulu. XIX amžiuje Lahaina buvo banginių medžioklės pramonės centras, jos krantinėje stovėjo daugybė burinių laivų. Tarp banginių medžiotojų ir krikščionių misionierių kartais kildavo konfliktų. 1827 m. britas Johnas Palmeris sukėlė jūreivių riaušes ir netgi apšaudė Lahainą. Atsakydamas į tai, 1831 m. Maui gubernatorius Hoapili (Ulumāheihei Hoapili) pastatė Senąjį Lahainos fortą, kad apsaugotų miestą nuo riaušių.

Pramogos ir laisvalaikis 
 1831 m. buvo pastatytas gynybinis fortas, yra išlikę originalios patrankos, bei rekonstruotos 20 pėdų (6,1 m) aukščio sienos.
 Ekskursijos laivu, kurios leidžia turistams plaukti su delfinais, stebėti banginius ir žvejoti vandenyne. Lahainoje banginių stebėjimo sezono pikas yra sausio–kovo mėn.
 Istoriniame rajone nedideliame plote buvo išsaugotos 60 istorinių vietų, tokių kaip Beilio muziejus, Lahainos teismo rūmai ir kalėjimas.
 Daugybė restoranų, esančių Front Street gatvėje, siūlo platų maisto ir pramogų pasirinkimą.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 
 mauiguidebook.com
 curlie.org

Havajų miestai
Emmanuel David

Emanuelis Davidas (Emmanuel David; g. 2001 m. liepos 7 d.) – futbolininkas kilęs iš Nigerijos, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. Buvęs „Kauno Žalgirio“ klubo narys.

Karjera 
Nuo 2019 m. priklausė Danijos BK Fremad Amager klubui.

FK Kauno Žalgiris

2020 m. sezonas 
2020 m. vasarį tapo FK Kauno Žalgiris nariu nuomos pagrindais.

Pripažintas 2020 m. liepos mėnesio geriausiu jaunuoju žaidėju.

2021 m. sezonas 
2021 m. nuomos sutartis buvo pratęsta dar vienam sezonui.
2021 m. rugsėjo 18 d. rungtynėse rpieš FK Banga pelnė įvartį. Kauniečiai nugalėjo gargždiškius rezultatu 3:2.
2021 m. rugsėjo 25 d. rungtynėse prieš FK Nevėžis pasižymėjo pelnydamas įvartį.

2021 m. spalio 16 d. rungtynėse prieš FC Hegelmann Litauen pelnė antrą rungtynių įvartį. Žalgiriečiai nugalėjo varžovus rezultatu 2:1.

2021 m. lapkričio 6 d. rungtynėse prieš FC Džiugas pelnė įvartį, ir žemaičiai pralaimėjo kauniečiams rezultatu 1:5.

2021 m. gruodžio mėn. pranešta, kad baigėsi nuomos sutartis, kuri nebus pratęsta. 

Per du sezonus sužaidė 41 susitikimą „Optibet A lygoje“, pelnė 8 įvarčius ir atliko 5 rezultatyvius perdavimus.

Statistika

Pasiekimai 
 su FK Kauno Žalgiris
 A lyga
 Bronzos medaliai: 2020, 2021 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt
 lietuvosfutbolas.lt
 Soccerway
 Transfermarkt

Nigerijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Darbėnų kapinių koplyčia

Darbėnų kapinių koplyčia – Darbėnų miestelio (Kretingos raj.) kapinių koplyčia, stovinti Palangos gatvėje (kelyje į Šventąją). Ji supama kapų su antkapiniais paminklais ir kryžiais, šalia pagrindinio tako, vedančio nuo pagrindinių vartų į kapinių gilumą. Atidaroma per Visų šventųjų dienos iškilmes maldoms už mirusiuosius.

Istorija 

Darbėnų kapinės skaičiuoja jau 200 metų. XX a. pradžioje čia koplyčią pastatė dailidė ir stalius Juozas Bendikas, kilęs iš Kašučių kaimo. Jos statybai aukojo Darbėnų parapijos tikintieji.

2011 m. atnaujinta ir išsaugota istorinė kapinių koplyčia pagal architekto Juozo Januševičiaus projektą. Buvo nuardytas ir naujomis skiedromis uždengtas stogas, pakeisti lietvamzdžiai, vėjalentės, restauruotos išlikusios detalės. Darbėnų parapijos klebonas Aivaras Pudžiuvelis jau 2009 m. lapkričio 1-ąją atgaivino tradiciją kapinių koplyčioje susirinkti į šv. Mišias už mirusiuosius bei surengti gedulo vėliavų procesiją.

Architektūra 

Koplyčiai būdinga Žemaičių krašto sakralinė medinė architektūra. Ant sienos, kairėje prie įėjimo durų, pritvirtinta metalinė plokštelė su įrašu „Liaudies dailės paminklas saugomas valstybės“. Statinys medinis, stačiakampio plano, su trisiene smailėjančia apside. Koplyčia 9 m aukščio, 5,5 m pločio, 9,5 m ilgio. Statinio pagrindinio tūrio dvišlaitis stogas, kartu su apsidės stogu, dengti skiedromis. Tai liaudies meistrų statinys, tačiau šių laikų meistrai įsitikino ypač techniškai padaryta stogo konstrukcija. Ant priekinio fasado kraigo įtaisytas nedidelis stačiakampis bokštelis, ant kurio uždėta šalmo pavidalo smailė su kaltiniu kryžiumi. Lauko sienų apdailai panaudotos medinės lentos, sukaltos vertikaliai, su antlenčiais. Priekinės sienos viduryje įstatytos dvivėrės stačiakampės durys. Šoninių fasadų sienose įrengta po du arkinius langus, priekinėse šių sienų dalyse – po rombo formos švieslangį.

Virš įėjimo durų, ant sąramos, įrengtas pusapvalis, ornamentu puoštas imitacinis švieslangis. Priekinio fasado trikampį frontoną pagyvina jo centre įtaisytas trikampis švieslangis. Frontono viršuje išsiskiria ryškiaspalvis stilizuoto augalinio motyvo ornamentas, sudėtas iš pjaustytų lentelių. 

Koplyčioje yra nedidelis savitas medinis altorius su priešais įrengta medine ažūrine sienele. Panašiai atitvertas virš įėjimo durų įrengtas vargonų choras. Senieji gyventojai mena prieš maždaug 50 metų koplyčioje buvus ir vargonus.

Taip pat skaitykite 

 Darbėnų koplyčia Kretingos gatvėje

Galerija

Šaltiniai 

 Kretingos krašto enciklopedija. Darbėnų mstl. kapinių koplyčia
 Telks kilniai misijai: išsaugoti Darbėnų kapinių koplyčią. pajurionaujienos.com
 Pradės restauruoti koplyčią. pajurionaujienos.com

Darbėnai
Kretingos rajono koplyčios
Darbėnų koplyčia Kretingos gatvėje

Darbėnų koplyčia Kretingos gatvėje arba Magdalenos Vitkauskytės koplyčia, Koplytėlė su Nukryžiuotojo skulptūra stovi Darbėnuose (Kretingos raj.), privačios sodybos kampe šalia Kretingos gatvės, ties sankryža su Rožių gatve, kelyje į Kretingą, 400 m į pietus nuo Darbėnų bažnyčios.

Koplyčia yra architektūros ir dailės paminklas, nuo 1993 m. įrašytas į LR Kultūros vertybių registrą. Ją pastatė 1910 m. Darbėnuose gyvenusi Magdalena Vitkauskytė, švietėjos Onos Vitkauskytės motina.

Architektūra 

Koplyčia yra būdingas Žemaičių krašto mūrinės sakralinės architektūros statinys. Jis neogotikinio stiliaus, raudonų plytų mūro su tinku, kampuose sustiprintas kontraforsais. Priekinio fasado frontonas laiptuotas, su skydu. Jo karnizą ir plokštumos viršų puošia geometrinio motyvo ornamentai. Frontono plokštuma, viršutinė sienų dalis tinkuotos. Virš frontono iškilęs dvišlaitis atikas su betoniniu kryžiumi. Atiko viduryje įspausta pastatymo data „1910“. Priekinėje sienoje įrengta arkinės formos durų anga, kurioje įstatytos medinės arkinės į viršų smailėjančios dvivėrės durys, viršutinėje dalyje įstiklintos. Šoniniuose fasaduose yra po dvi sujungtas smailiaarkės formos angas, galiniame fasade – apvali anga. Pastato perimetru įrengtas profiliuotų plytų karnizas, angų apvadai. Stogas piramidinis, dengtas skarda. 

Statinio lubos skliautinės. Viduje yra medinė polichrominė, vietinio liaudies meistro sukurta Nukryžiuotojo skulptūra. Jos dydis 112 cm, šalia stovi dvi mažesnės šventųjų skulptūrėlės.

Taip pat skaitykite 

 Darbėnų kapinių koplyčia

Šaltiniai

Nuorodos 

  	Kretingos muziejus. Darbėnų koplyčia Kretingos gatvėje. limis.lt 
 Kretingos krašto enciklopedija. Darbėnų mstl. koplytėlė su Nukryžiuotojo skulptūra. kretvb.lt

Darbėnai
Kretingos rajono koplyčios
Rūdaičių Šv. Antano Paduviečio koplyčia

Rūdaičių Šv. Antano Paduviečio koplyčia – naujai įrengta, veikianti katalikų koplyčia Kretingos rajone, Rūdaičiuose (Kretingos sen.), 7 km į šiaurės vakarus nuo Kretingos. Priklauso Vydmantų Šv. Jono Krikštytojo parapijai. Koplyčia atidaroma šv. Mišioms sekmadieniais. Ja rūpinasi Rūdaičių „Pajūrio bendruomenė“.

2011 m. vasario 19 d. Vatikano Apaštališkoji penitenciarija išleido dekretą, suteikiantį Rūdaičių koplyčiai visuotinius atlaidus (šis dokumentas saugomas Vydmantų parapijoje). 2013 m. birželio 13 d. naujai įrengtose patalpose koplyčią pašventino 
Palangos parapijos kunigas Kęstutis Timofejevas.

2017 m. Šv. Antano Paduviečio koplyčia pasipuošė tabernakuliu ir Popiežiaus Jono Pauliaus II paveikslu, kurie šv. Mišių metu buvo pašventinti. Tai sutapo ir su Popiežiaus Jono Pauliaus II (1920–2005) dvylikos metų mirties metinėmis.

Istorija 

Sovietmečiu Rūdaičiai garsėjo kaip turtingo Karolio Požėlos kolūkio centras. Tuometinio pirmininko Stanislovo Mažeikos rūpesčiu, dar prieš sugriūvant kolūkiui, 1990 m. vaizdingoje Rūdaičių tvenkinio pakrantėje pastatyta masyvi koplyčia. Kalbama, kad pirmininkas pagailėjo žmonių, kurie eidavo melstis į atokius maro kapus ir prie mažos koplytėlės Prano Drungilo sodyboje. Statybos vyko iš žmonių suaukotų pinigų. Koplyčią suprojektavo architektas Adomas Skiesgilas. Ji buvo pastatyta Sąjūdžio iškilimo laikais. Tuomet gyvenvietėje atsirado skulptūrų, mažosios architektūros objektų, tarp jų – ir koplyčia. Vietos gyventojai papuošė naująją koplyčią šventųjų paveikslais, skulptūromis, šalia pasodino nedidelį parką, erdvę aplink koplyčią apšvietė, surengė pašventinimo iškilmes.

Koplyčia tikinčiųjų lūkesčius tenkino ribotai. Šv. Mišios prie jos buvo aukojamos tik vasarą, nereguliariai. Kitu metų laiku retkarčiais iš Lenkimų atvykstantis kunigas buvo priimamas kultūros namų filiale. Seniesiems rūdaitiškiams melstis pasaulietinėje erdvėje nebuvo priimtina. S. Mažeika teigė, kad buvo gavęs leidimą statyti Rūdaičiuose ir bažnyčią. Deja, idėja žlugo, kai ūkio vadovas išėjo iš darbo. Anot jo, Vilniuje jau buvo parengtas bažnyčios projektas, bereikėjo jį parsivežti ir įgyvendinti, nes vieta jau buvo žinoma – parke, priešais mokyklą. 

Kalbama, jog S. Mažeikos koplyčios Švč. Mergelės Marijos skulptūra priklausė Kazimieraičių šeimai, ir yra atkeliavusi iš buvusio Nagarbos kaimo. Iš koplyčios Marijos statula buvo paimama ir nunešama į kultūros namus Mišioms.

Galerija

Šaltiniai 

Kretingos rajono koplyčios
Rūdaičiai
Bernie Sanders

Berni Sandersas (, 1941 m. rugsėjo 8 d.) – JAV politikas, JAV senatorius, atstovaujantis Vermonto valstiją.

Politikas 2016 m. dalyvavo JAV demokratų partijos rinkimuose kandidatuoti į prezidentus, tačiau jų nelaimėjo. 

B. Sandernas gimė 1941 m. rugsėjo 8 d. Brukline žydų šeimoje. Būsimas politikas lankė Bruklino koledžą, o 1964 m. baigė Čikagos universitetą.

1991 m. jis tapo Jungtinių Valstijų Atstovų rūmų nariu ir juo buvo iki 2007 m.

2007 m. politikas Vermonto valstijoje buvo išrinktas senatoriumi. Vėliau jis buvo perrinktas 2012 ir 2018 m.

2019 m. vasario mėnesį B. Sandersas pradėjo savo antrąją prezidentinę kampaniją ir planavo dalyvauti 2020 m. JAV prezidento rinkimuose.

Šaltiniai 

|-

JAV Senato nariai
Michael Thuique

Maiklas Tuikvė Diasas Santošas (Michael Thuique Dias Santos; g. 1993 m. kovo 21 d.) – Brazilijos futbolininkas, puolėjas.

Karjera 
Žaidėjas kilęs iš Brazilijos. Futbolą žaidė gimtinėje, profesionalo karjerą pradėjo gimtojoje Brazilijoje, kur atstovavo Gojanijos „Vila Nova” klubui.

Famalikauno „Famalicao” 
2017 m. žaidė Portugalijoje, „LigaPro” lygoje, atstovavo Famalikauno „Famalicao”.

FK Jonava 
2018 m. atstovavo FK Jonava. A lygoje sužaidė aštuonerias rungtynes ir pelnė du įvarčius.

Nacional SP 
2019 m. žaidė Nacional SP.

FK Riteriai 
2020 m. vasario mėn. pranešta, kad žaidėjas atstovaus FK Riteriai. 2020 m. A lyga pirmenybėse pasirodė 16 rungtynių ir pasižymėjo vienu įvarčiu. Po sezono pranešta, kad su žaidėju sutartis buvo nutraukta abipusiu susitarimu.

FK Kauno Žalgiris 
2021 m. persikėlė į FK Kauno Žalgiris. 

2021 m. balandžio 16 d. pelnė pirmą įvartį kauniečiams rungtynėse prieš DFK Dainava. Tai buvo vienintelis rungtynių įvartis.

2021 m. balandžio 21 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš FC Hegelmann Litauen. Galutinis rezultatas 3:2 žalgiriečių naudai.

2021 m. balandžio 25 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš FK Banga Gargždai. galutinis rezultatas 5:1 žalgiriečių naudai.

2021 m. birželio 12 d. XVII (17) turo rungtynėse pelnė vienintelį įvartį. Po šios pergalės FK Kauno Žalgiris pakilo į pirmą turnyrinės lentelės vietą. Pergalingas smūgis mače prieš „Dainavą“ lėmė kauniečių pergalę, o žaidėjas buvo išrinktas į simbolinę turo rinktinę.

2021 m. birželio 20 d. rungtynėse prieš Kauno rajono „Hegelmann Litauen“ pelnė įvartį ir išlygino rezultatą 1:1. Galutinė rungtynių baigtis 2:2.

2021 m. rugpjūčio 20 d. rungtynėse prieš DFK Dainava pelnė vienintelį rungtynių įvartį jau per pridėtą laiką ir kauniečiai iškovojo pergalę rezultatu 1:0.

2021 m. lapkričio 6 d. rungtynėse prieš FC Džiugas pelnė du įvarčius, ir žemaičiai pralaimėjo kauniečiams rezultatu 1:5.

2022 m. rugsėjo 25 d. pranešta, kad žaidėjo kontraktą išpirko [[Ben Yehud Tel Aviv FC|Tel Avivo „Bnei Yehud“ klubas iš Izraelio, kuris rungtyniavo antros pakopos pirmenybėse.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai 
 su FK Kauno Žalgiris
 A lyga
 Bronzos medaliai: 2021 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 SOCCERWAY
 Transfermarkt
 lietuvosfutbolas.lt
 footballdatabase.eu
 Globalsportsarchive

Brazilijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Oleksandras Aksionovas

Oleksandras Aksionovas (Аксьонов Олександр Олександрович; g. 1994 m. sausio 7 d.) – Ukrainos futbolininkas, rungtyniaujantis vidurio gynėjo pozicijoje. Buvęs „Bangos“ klubo žaidėjas, atstovavęs klubui 2020 ir 2021 m. sezonuose.

Karjera 
Kramatorske gimęs futbolininkas yra žaidęs Donecko „Metalurgo“ jaunimo komandoje. vėliau gimtojo miesto Avanhard komandoje. 2013-2015 metais atstovavo Simferopolio “SK Tavriya” ir Mariupolio “FK Mariupol”, kurios žaidė Premjer lygoje, o vėliau kelis sezonus praleido Ukrainos pirmoje lygoje. 2019 metų sezoną futbolininkas pabaigė Kramatorsko “Avanhard”.

FK Banga

2020 m. sezonas 
2020 m. atvyko į Lietuvą ir tapo FK Banga Gargždai nariu. 2020 m. ukrainietis žaidė 20 oficialių rungtynių (19 „Optibet A lygoje“ ir vienerias LFF taurės turnyre).

2021 m. sezonas 
2021 m. su žaidėju buvo pratęsta sutartis.

2021 m. balandžio 21 d. rungtynėse prieš Kėdainių „Nevėžį“ pelnė įvartį. 55 rungtynių minutę po E.Stočkūno perdavimo galva pasiuntė kamuolį į vartus ir rezultatas tapo 4:1. Galutinė baigtis 5:1.

2021 m. birželio 30 d. pranešta, kad žaidėjas paliko komandą. 2021 m. ukrainietis žaidė 15 oficialių rungtynių 15 rungtynių (14 „Optibet A lygoje“ ir vienerias LFF taurės turnyre). Pelnė vieną įvartį.

FK Minaj

2022 m. 
2022 m. vasario mėn. pasirašė sutartį su Ukrainos FK Minaj.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt
 lietuvosfutbolas.lt
 fkbanga.lt
 Soccerway (anglų k.)
 Transfermarkt

Ukrainos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Shelbourne (moterys)

Shelbourne moterų komanda ()– Airijos moterų futbolo komanda iš Dublino. 

Moterų komanda dalyvauja Nacionalinėje moterų lygoje ().

Istorija 

Klubas įkurtas 1895 m. Vyrų komanda dalyvauja šalies futbolo pirmenybėse.

Shelbourne Ladies FC 
Moterų komanda dalyvauja aukščiausioje šalies lygoje.

Stadionas 
Namų rungtynes žaidžia „Tolka Park“ stadione. 

Taip pat gali rungtyniauti AUL Complex arba Morton Stadium.

Sezonai

Taip pat skaitykite 
 Shelbourne FC

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetatinė] 
 SOCCERWAY

Airijos moterų futbolo ekipos
Abakų koplyčia

Abakų koplyčia, taip pat Kartenos (Abakų) Lurdo koplyčia – koplyčia, esanti Kretingos rajone, Abakų kaime (Kartenos sen.),  0,5 km į pietvakarius nuo Kartenos piliakalnio, į pietvakarius nuo Minijos ir Kūlupio santakos, 0,7 km į šiaurę nuo kelio . Šiame kelyje pastatytos lankomų objektų nuorodos į piliakalnį ir Lurdo grotą. Tai tautos kultūros paveldo objektai, priklausantys Salantų regioninio parko teritorijai, lankomi ir tikinčiųjų, ir turistų.  Šalia įrengta aikštelė atvykstantiems lankytojams su automobiliais, pastatytas informacinis stendas.

 

Abakų Švč. Mergelės Marijos gimimo koplyčia priklauso Kartenos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapijai. Į koplyčią ir prie Lurdo triskart per metus renkasi žmonės bendrai maldai: žiemą, per gegužines pamaldas ir rugpjūtį per Žolinę.

Istorija 

1922 m. koplyčią ir akmeninę Lurdo grotą šalia stebuklais garsėjančio šaltinio pastatė kaimo vienišius Kazimieras Navirauskas, kai jam net triskart prisisapnavo Dievo Motina ir Kristus. 

Sovietmečiu valdžia siekė įvairiais būdais įtikinti abakiškius, kad jie atsisakytų tikėjimo, nelankytų kaime esančio Lurdo. 1949 m. du ginkluoti milicininkai išdaužė koplyčios langus, o įsiveržę į vidų apgadino angelų skulptūras. Kolūkių laikais šventa vieta buvo aptverta spygliuota viela, koplyčia naudota grūdams sandėliuoti.
 
XX a. 9-jo dešimtmečio pradžioje koplyčią remontavo parapijos klebonas Jonas Jesinevičius, vėliau – kunigas Petras Merliūnas, kuris vertingesnius paveikslus perkėlė į bažnyčią. Koplyčioje kabojo ir medinė Nukryžiuotojo skulptūra, kuri 1922 m. buvo atkelta iš Budrių bažnyčios. Ji polichromuota, nežinomo XIX a. Budrių apylinkių liaudies meistro darbo, 100 cm aukščio, pritvirtinta prie medinio kryžiaus. Buvo vietinės reikšmės dailės paminklas (DV-4159). 

Kartenos bendruomenės narių iniciatyva, 2005 m. koplyčia buvo restauruota. Meistras Arvydas Klovas su pagalbininkais atliko kapitalinį pastato remontą. Buvo įrengtas pėsčiųjų takas nuo Minijos slėnio papėdės per mišku apaugusią kalvą, koplyčios link. Papėdėje išdrožti simboliniai vartai, pastatyti koplytstulpiai. Abakų koplyčia buvo apkalta lentomis, uždengtas skiedrų stogas. Ji papuošta kraštietės dailininkės Reginos Songailaitės-Balčikonienės nutapytais angelų paveikslais, stovi XVIII a. pabaigoje darytas meniškas vėlyvojo baroko altorius, parvežtas iš senosios Budrių bažnyčios.

Šaltiniai 

Kretingos rajono koplyčios
Kartena
Liliuokalani

Liliuokalani (, gim. Lydia Liliʻu Loloku Walania Kamakaʻeha; 1838 m. rugsėjo 2 d. – 1917 m. lapkričio 11 d.) buvo vienintelė Havajų karalystės valdančioji karalienė ir paskutinė šalies monarchė, valdžiusi šalį nuo 1891 m. sausio 29 d. iki monarchijos nuvertimo 1893 m. sausio 17 d.

Liliuokalani gimė 1838 m. rugsėjo 2 d. Honolulu mieste, tėvams Analea Keohokālole ir Caesar Kapaʻakea. Ją įsivaikino vadas Abner Pākī su žmona Laura Kōnia, kur ji augo su jų dukra Bernice Pauahi Bishop. Kartu su broliais ir pusbroliais ji buvo karaliaus paskelbta kaip viena iš galimų būsimųjų kandidačių į šalies sostą. Jos broliui David Kalākaua tapus karaliumi, ji bei broliai gavo vakarietiško stiliaus titulus – tapo princais ir princesėmis. Kai 1877 m. mirė jos jaunesnysis brolis Leleiohoku II, ji buvo paskelbta sosto įpėdine.

1891 m. sausio 29 d., praėjus devynioms dienoms po šalį valdžiusio jos brolio mirties, jį oficialiai tapo karaliene. Valdymo metais ji bandė sukurti naują šalies konstituciją, turėjusią atkurti tiek monarchijos galias, tiek ir suteikti visuotinę balsavimo teisę. Išsigandę jos siekių panaikinti senąją „Durtuvų“ konstituciją, proamerikietiški elementai išprovokavo perversmą.

Po šio įvykio buvo sukurta Havajų respublika, nors pagrindiniu tikslu buvo salyno JAV aneksija. Po nesėkmingo sukilimo, siekusio atstatyti monarchiją, šalies valdžia paskelbė buvusiai karalienei namų areštą. 1895 m. sausio 24 d. ji buvo priversta oficialiai atsisakyti sosto. Nors buvo bandymų monarchiją atstatyti ir pasipriešinti būsimąjai aneksijai, tačiau Ispanijos-JAV karo metu įvyko aneksija ir Havajai tapo Jungtinių valstijų teritorija.

Šaltiniai 

Monarchai
Karalienės
Havajų asmenybės
Havajų istorija
Yudai Koike

Judajus Koikė (Yudai Koike; g. 1995 m. lapkričio 5 d.) – futbolininkas kilęs iš Japonijos, krašto saugas.

Karjera 
 2018: Alytaus DFK „Dainava“ (Pirma lyga)
 2018–2019: FC „Kupiškis“ (Pirma lyga)
 2020–: Telšių „Džiugas“ (Pirma lyga, A lyga)

DFK Dainava 
2018 m. I lygos sezoną pradėjo Alytaus „Dainavos“ ekipoje, o vasaros pertraukos metu perėjo į „Kupiškio“ klubą.

FC Kupiškis 
2018 m. antroje pusėje žaidė Kupiškio ekipoje.

2019 m. sezone ir toliau atstovavo FC Kupiškis. Pirmoje lygoje per sezoną sužaidė 24 rungtynes ir pasižymėjo 7 įvarčiais.

FC Džiugas 
2020 m. sausio 28 d. pranešta, kad sutartis buvo pasirašyta su FC Džiugas Telšiai. 

2021 m. gegužės 27 d. rungtynėse prieš FK Sūduva pasižymėjo solidžiu žaidimu ir buvo išrinktas į simbolinę XVI (16) turo rinktinę. Telšiškiai 2:1 palaužė čempionato lyderius.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 lietuvosfutbolas.lt
 Transfermarkt
 SOCCERWAY
 livescore.in/ru
 fcdziugas.lt
 Globalsportsarchive

Japonijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Jozef Kuqi

Jozefas Kučis (Jozef Kuqi; g. 2000 m. sausio 5 d.) – futbolininkas, kilęs iš Kroatijos, rungtyniaujantis centro saugo pozicijose.

Karjera 
Saugas yra Rijekos „HNK Rijeka“ (Kroatija) klubo sistemos auklėtinis. Žaidė Slovėnijoje, kur buvo paskolintas Liublijanos „Olimpija“ klubui.

2019 m. vasarą dalyvavo „Manchester City“ akademijos peržiūroje.

2020 m. vasario 12 d. pranešta, kad sutartis buvo pasirašyta su FC Džiugas Telšiai. O vasario 21 d. oficiali svetainė paskelbė, kad šio žaidėjo komandoje nebus.

Rinktinės 
Žaidėjas yra atstovavęs Kroatijos U-15 rinktinei.

Šaltiniai

Nuorodos 
 transfermarkt.com
 [ soccerway]

Kroatijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Valeri Kuridze

Valerijus Kuridzė (Valeri Kuridze; g. 1995 m. rugsėjo 11 d.) – futbolininkas kilęs iš Gruzijos, rungtyniaujantis centro puolėjo pozicijose.

Karjera 

 2019: Telšių „Džiugas“ (LFF I lyga)

Rungtyniavo „C.A. Paris“ ir „Viry-Chatillon“ komandose (Prancūzijoje) bei „Nove Zamky“, „Moldava“, „Rimavska Sobota“ ekipose (Slovakijoje)

2019 m. liepos 29 d. pranešta, kad sutartis buvo pasirašyta su FC Džiugas Telšiai.

Šaltiniai

Nuorodos 
 lietuvosfutbolas.lt
 transfermarkt.com
 soccerway
 lietuvosfutbolas.lt

Gruzijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Shamrock Rovers Ladies FC

Shamrock Rovers moterų komanda – Airijos moterų futbolo komanda iš Dublino. 

Moterų komanda dalyvavo Nacionalinėje moterų lygoje (). 

Namų rungtynes žaidė „Roadstone Sports Ground“ stadione. Arba AUL stadione, kuris talpina 2 tūkst. žiūrovų.

Istorija 

Klubas įkurtas 1899 m. Vyrų komanda dalyvauja šalies futbolo pirmenybėse.

Shamrock Rovers Ladies WFC 
Moterų komanda buvo suformuota 1996 m. ir kovojo aukščiausioje lygoje. Galiausiai, pasitraukė iš pirmenybių.

Sezonai

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetatinė]
 SOCCERWAY

Airijos moterų futbolo ekipos
Lihue

Lihue (hav., ) – miestas JAV, Havajų valstijoje. Miestas yra Kauai saloje, pietrytinėje jos dalyje. Tai svarbus turistinis centras. Yra tarptautinis oro uostas, o taip pat veikia svarbiausias Kauai salos uostas. Havajiečių kalba Līhuʻe reiškia „šaltą vėsą“.

Istorija 
Senovėje Lihue buvo nedidelis kaimas. Lihue yra buvusiame Punos regione, pietrytinėje salos pakrantėje. Karališkasis gubernatorius Kaikioʻewa 1837 m. oficialiai paskelbė jį savo buveine. Atsiradus cukraus pramonei ir pastačius didelį cukraus fabriką, Lihue tapo centriniu salos miestu. William Harrison Rice 1856 m. sukūrė pirmąją laistymo sistemą.

Plantacijos savininkas Paulius Isenbergas padėjo vokiečiams emigruoti į Lihue nuo 1881 m. Netrukus (1883 m.) buvo įkurta pirmoji liuteronų bažnyčia Havajuose. Iki 1930 m. George'as Nortonas Wilcoxas tapo vienu didžiausių cukranendrių plantacijų savininku, įsigijęs Grove Farm iš Hermann A. Widemann. 

Wilcox šeimos namai, Kilohana, buvo paversti restoranais ir dovanų parduotuvėmis. Siaurukas turistinis geležinkelis su senoviniais dyzeliniais lokomotyvais iš „Whitworth“ ir „General Electric“ siūlo ekskursijas po plantacijas. Taip pat siūlomos ekskursijos žirgais. Lihue taip pat yra Kauai muziejus, kuriame aprašoma Kauai istorija.. 

2010 m. čia būta 6,4 tūkst. gyventojų. Beveik pusė gyventojų buvo azijiečių kilmės.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Kaua’i Museum (official web site) (anglų k.)

Havajų miestai
2019 m. Women's National League

Airijos 2019 m. Women's National League – aukščiausias moterų Airijos futbolo lygos divizionas.
 Women's National League prasidėjo 2019 m. pavasarį, o baigėsi 2019 m. rudenį.

Women's National League 
 2019 m. Women's National League kovojo aštuonios ekipos.

Galutinė lentelė 
 Peamount United komanda tapo čempionėmis.
Šaltiniai: soccerway.com; ir extratime.ie;

2019 m. Futbolo taurė (2019 FAI Women's Cup) 
 2019 m. lapkričio 3 d. įvykusiame finale susitiko Peamount United ir Wexford Youths.

Finalo rungtynės

 Wexford Youths nugalėjo tik po baudinių serijos ir iškovojo taurę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė (anglų k.)
 Soccerway WNL
 uefa.com
 Taurės rezultatai
 Taurės finalo rungtynės

Airijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2019–2020 m.
2020 m. pasaulio rogučių sporto čempionatas

2020 m. pasaulio rogučių sporto čempionatas – Tarptautinė rogučių sporto federacijos organizuojamas geriausių pasaulio rogučių sporto atletų čempionatas, kuris vyko vasario 14 d. – vasario 16 d. Rusijos mieste Sočyje.

Medalininkai

Medalių lentelė

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Pasaulio rogučių sporto čempionatai
2020 sporte
Altenbergo ledo trasa

Altenbergo ledo trasa () – ledo trasa Altenberge, Saksonijoje, Vokietijoje.

Charakteristika

Istorija
Rytų Vokietijai laimėjus šešis olimpinius medalius rogučių sporte priimtas sprendimas pastatyti pirmąją dirbtinę trasą šalyje. 1981 m. pradėti trasos statybos darbai. 1983 m. trasos statybos darbai pabaigti, bet trasos testavimas buvo nesėkmingas. Priimtas sprendimas perstatyti 11 ir 12 posūkius. 1986 m. trasa oficialiai atidaryta.

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Vokietijos sporto statiniai
Ledo trasos
M6 (Juodkalnija)

Juodkalnijos magistralinis kelias M6 (; (anksčiau R-5 ir M-8 bei R-4 dalys) yra kelias Juodkalnijoje.

Dabartinio M6 kelio atkarpa nuo Serbijos sienos iki Plevlios anksčiau buvo Jugoslavijos M-8 magistralės, kuri ėjo nuo Bosnijos, per Juodkalniją į Serbiją dalimi. Prie Serbijos sienos  M6 magistralinis kelias pereina į Serbijos M8 magistralę.

Juodkalnijos keliai
Ypsonas FC

Ipsono futbolo klubas, kitaip Ypsonas FC – Kipro futbolo klubas iš Ipsono.

Istorija 
Klubas įkurtas 2014 m. Ipsone, kai susijungė du vietos klubai (Enosi Neon Ypsona ir Digenis Akritas Ipsona.)

Iki 2019 m. gegužės 14 d. vadinosi Enosi Neon Ypsona-Digenis ().

2021–2022 m. rungtyniavo trečiame divizione ir liko trečioje vietoje, kuri suteikė galimybę kilti į Antrą divizioną.

Sezonai

Kipro pirmenybės 

|}

Sudėtis
2020 m. vasario 17 d.
<...>

Išnašos

Nuorodos 
 Soccerway
 Sofascore
 Flashscore
 Transfermarkt

Ypasonas
Dolby teatras

„Dolby“ teatras (anksčiau žinomas kaip „Kodak“) – teatras, esantis Holivude, Los Andžele, atidarytas 2001 m. lapkričio 9 d. Nuo tada jis tapo nuolatine rengiamų „Oskarų“ apdovanojimų vieta, yra geriausiai žinomas dėl šio įvykio. 

Teatro statybą rėmė amerikiečių kompanija „Eastman Kodak“, kuri į projektą investavo 75 mln. dolerių, kad galėtų teatrui suteikti savo vardą. 2012 m. pradžioje „Eastman Kodak“ nutraukė sutartį dėl savo pavadinimo teisių. Tuomet teatro pavadinimas laikinai buvo pakeistas į „Hollywood and Highland Center“, pasiūlius teatro šeimininkams. 2012 m. jis pervadintas į „Dolby Theatre“, kai „Dolby Laboratories“ pasirašė 20 metų trukmės vardo suteikimo teisių sutartį. „Dolby“ pirmiausia atnaujino garso sistemą, įdiegdama „Dolby Atmos“. Bendrovė planuoja ir toliau pristatyti teatre naujausias įmanomas technologijas.

Teatre gali tilpti apie 3400 žmonių, o jo scena yra viena didžiausių JAV. Kino meno ir mokslo akademija teatrą išsinuomoja prieš kelias savaites iki ceremonijos, o likusį laiką ten rengiami įvairūs koncertai, pasirodymai, šou, kitų įvairiausių apdovanojimų teikimo renginiai, smalsuoliams pravedamos ekskursijos. Kartais teatras nuomojamas privatiems renginiams, įskaitant vestuvių pokylius.

Dėl kruopštaus planavimo ir techninio projekto parengimo koncertų salė tapusi ypač tinkama televizinio žanro renginiams, prisideda prie tokių renginių, kaip  „American Idol“ ar „Akademijos apdovanojimų“ sėkmės. Statinio architektų komanda intensyviai konsultavosi su pagrindiniais Holivudo prodiuseriais, derindama ir siekdama funkcionalaus infrastruktūros išdėstymo. Teatre yra unikali Rokvelo sukurta kabina prie orkestro duobės, skirta valdyti kamerą, garsą ir pačią sceną. Salę nuo priekinio įėjimo į didžiuosius laiptus (vedančius į teatrą) puošia specialios vitrinos, taip pat Art Deco kolonos, kuriose pavaizduoti praeities Akademijos apdovanojimų už geriausią filmą gavėjų vardai, o tuščios vietos paliekamos būsimam geriausiam filmui. Prieš Akademijos apdovanojimus teatras kartais pasipuošia kitu ženklu ant fasado ir visada garsiuoju raudonuoju kilimu ant didingų laiptų.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali svetainė

Oskarai
Teatrai
Koncertų salės
Los Andželas
Kaukolikų Šv. Ansgaro koplyčia

Kaukolikų Šv. Ansgaro koplyčia – katalikų koplyčia, veikianti Skuodo rajono savivaldybėje, Aleksandrijos seniūnijoje, Kaukolikų kaime, pusiaukelėje tarp Šačių ir Aleksandrijos. Priklauso Skuodo dekanato Kaukolikų Šv. Ansgaro parapijai. Kiekvieną sekmadienį vyksta šv. Mišios, kurias aptarnauja atvykstantis Šačių klebonas. Kaimo žmonės renkasi į koplyčią į Šv. Mišias, giedoti „Žemaičių Kalvarijos Kalnų“ bei puoselėti senų kaimo tradicijų – dalyvauti gegužinėse ir birželinėse pamaldose.

Koplyčia įsikūrusi buvusio Apuolės kolūkio kultūros namų salėje, pastato 1-jame aukšte. Kitoje statinio dalyje, dešinėje, pasilikusi apleista kolūkio kontora. Yra pagrindinė, maldų salė ir erdvus prieangis, kuriame pastatyta klausykla, taip pat yra ilgas stalas, už kurio pasisėdėjimams susitinka tikinčiųjų bendruomenė. Koplyčiai pritaikytose patalpose nėra balkono chorui – atliekant rekonstrukcijos darbus, buvo panaikinta (užmūryta) niša galinėje sienoje virš įėjimo durų, kur buvo įsikūrusi kino aparatinė.

Istorija 

Netoli Kaukolikų buvusioje Apuolės pilyje įsikūrusius kuršius IX a. užpuolė švedų vikingai, tarp kurių buvo ir vyskupas Šv. Ansgaras (801–865), šiaurės kraštų apaštalas. Vikingams nepavykus įsiveržti į kuršių pilį, jie pagalbos kreipėsi į Šv. Ansgaro skelbtąjį krikščionių Dievą. Po šios maldos Apuolės apgultis užbaigta taikos sutartimi.

1950–1993 m. Kaukolikai buvo Apuolės kolūkio centrinė gyvenvietė. Lietuvos Atgimimo metais gyvenvietėje gyveno apie 360 žmonių. Buvusiuose kultūros namuose vietos tikinčiųjų patogumui buvo įrengti maldos namai. Švenčiant Apuolės 1150 metų jubiliejų, 2003 m. birželio 5 d. Telšių vyskupas Jonas Boruta lankėsi Kaukolikuose ir pašventino naująją koplyčią. Koplyčiai suteiktas kadaise čia Evangeliją skelbusio vyskupo Šv. Ansgaro vardas.

2013 m. atliktas koplyčios remontas, suremontuojant 236 m² ploto patalpas – pakeičiant langus, perdažant vidaus sienas, paremontuojant lubas ir grindis.

Galerija

Šaltiniai 

Skuodo rajono koplyčios
Erslos Šv. Aloyzo koplyčia

Erslos Šv. Aloyzo koplyčia – katalikų koplyčia, stovinti Skuodo rajone, Šačių seniūnijoje, Erslos kaimo senosiose neveikiančiose kapinėse, vadinamuosiuose „Kapeliuose“, 7 km į šiaurės rytus nuo Mosėdžio, 4 km į pietus nuo Apuolės, netoli kelio .

Pavadinta Šv. Aloyzo vardu, šalia stovi šio šventojo garbei išdrožtas ąžuolinis koplytstulpis. Erslos senosios kapinės aptvertos tvora iš laisvai sudėtų apsamanojusių lauko riedulių, pažymėtos mediniu ženklu su įrašu „Erslos kapeliai“. Koplyčia žinoma dėl čia birželio mėn. viduryje rengiamų atlaidų. Koplyčią aptarnauja Mosėdžio Šv. arkangelo Mykolo parapija.

Istorija 

Ersla iki 1772 m. priklausė jėzuitams. Erslos sąsają su jėzuitais rodo kapinėse stūksanti Šv. Aloyzo koplyčia. Nurodoma jos pastatymo data – XIX a. Šventadieniais žmonės rinkdavosi prie Šv. Aloyzo altoriaus. Sekmadieniais į šią koplyčią laikyti pamaldų atvykdavo kunigas iš Mosėdžio. 

1989 m. begriūvanti koplyčia buvo kapitališkai suremontuota vietinių ir kraštiečių entuziastų jėgomis, padedant Rukuose įsikūrusiam kolūkiui. Tuomet prie koplyčios iškilo išraiškinga, tautodailininko iš Barstyčių Juozo Jankausko iš ąžuolo išdrožta Šv. Aloyzo skulptūra. Sutvarkyta koplyčia ir skulptūra pašventintos 1989 m. liepos 23 d. 

Kultūros vertybių registre minimas Erslos koplyčioje buvęs XIX a. paveikslas „Nukryžiuotasis“ (kultūros paveldo objekto apsauga panaikinta).

Iki šių dienų išliko Šv. Aloyzo atlaidų šventimo tradicija. Šventė pradedama Šv. Mišiomis Erslos koplyčioje. Kaimo žmonės pasidžiaugia nuveiktais darbais, sveikina Aloyzus, vyksta koncertinė programa, vakaronė-gegužinė, kuriamas tradicinis laužas.

Šaltiniai 

Skuodo rajono koplyčios
Mosėdžio kapinių koplyčia

Mosėdžio kapinių Šv. Roko koplyčia – katalikų koplyčia, stovinti Skuodo rajone, Mosėdžio miestelio šiauriniame pakraštyje įsikūrusiose kapinėse. Koplyčia stūkso tolimajame kapinių kampe, jų šiaurės vakarinėje dalyje.

Pavadinta Šv. Roko vardu. Šio šventojo atlaidai kapinių koplyčioje vyksta rugpjūčio mėn. Koplyčia patenka į Mosėdžio Šv. arkangelo Mykolo parapijos teritoriją. Ji yra Žemaičių kraštui būdingas XIX a. vidurio mūrinės sakralinės architektūros statinys. Nuo 2005 m. koplyčia įrašyta Kultūros vertybių registre.

Istorija 

Pastatyta 1845 m. parapijiečių lėšomis, konsekruota Šv. Roko titulu. Koplyčioje buvo šarvojami mirusieji, o prie Šv. Roko altoriaus – atliekamos Vėlinių šv. Mišios.

Architektūra 

Koplyčia mūrinė, renesansinio stiliaus, vienaukštė, pailgo stačiakampio plano, su užapvalinta apside, priekiniu fasadu orientuota į pietryčius, pagrindinių kapinių vartų pusę. Koplyčios ilgis – 8 m, plotis – 5 m. Virš jos apsidės yra puskūgio formos dvišlaičio stogo dalis, statinio stačiakampė dalis dengta dvišlaičiu stogu. Nedidelis įmantrios formos bokštelis įtaisytas virš pagrindinio fasado, apkaustytas skarda, vainikuojamas ant profiliuotos smailės įtvirtintu metaliniu kryželiu. Apsidės puskūgio formos stogo dalis viršuje užbaigta ažūriniu metaliniu kryželiu - saulute. Pamatai ir sienos sumūryti iš lauko akmenų, su tinkuotais ir kalkėmis baltintais raudonų plytų mūro apvadais. Langai įstatyti į arkines angas, jie su plačiais tinkuoto mūro apvadais. Išsikišęs į priekį frontonas remiasi į keturias apvalias medines kolonas. Vidus - vienos patalpos, lubos - plokštuminės, apkaltos lentomis, šviesiai dažytos.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Kretingos muziejus. Mosėdžio kapinių Šv. Roko koplyčia

Skuodo rajono koplyčios
Mosėdis
Šventosios Dvasios gatvė

Šventosios Dvasios gatvė – nedidelė Vilniaus senamiesčio gatvė, kuri ribojasi su Mikalojaus Daukšos ir Antano Strazdelio gatvėmis.

Anksčiau gatvė buvo vadinama Birštono, taip pat Cerkvės gatve.

Istorija 

Šv. Dvasios gatvėje nuo Aušros Vartų ėjo 1503 m. pradėta statyti Vilniaus miesto gynybinė siena. Tvoros statyba užtruko apie 20 metų. Pastatytos sienos ilgis siekė apie 3,5 km, aukštis – apie 6-7 metrus, sienos plotis buvo iki pusantro metro

Šv. Dvasios gatvėje aprašytas priešais gynybinę sieną stovėjęs dviejų aukštų raudonų plytų pastatas, kuris nuo XVI a. priklausė pravoslavų pirklių bendrijai. Vėliau namą perėmė Vilniaus magistratas. Namas turėjo aukštą į gatvę atgręžtą atiką, čerpinį stogą. Antro aukšto langai su masyviais sandrikais. Namą yra nutapęs Bronislavas Jamontas. 

Gatvė be „Birštono”, taip pat turėjo pavadinimus: „Cerkiewna”, „Глухой”, „Духовский”, „Церковная”.

Dabartis 

Tai yra apie 230 metrų ilgio, grįsta trinkelėmis gatvė. Ji prasideda nuo klubo „Tamsta“ ir išeina į gana judrią Mikalojaus Daukšos gatvę.

Gatvė išskirtinė tuo, jog palei ją eina ilgiausia išlikusi Vilniaus gynybinės sienos dalis. 

Už gynybinės sienos yra Aušros Vartų gatvė arba tiksliau, iš karto už gynybinės sienos – Stačiatikių vienuolyno ir Šv. Dvasios cerkvės pastatai.
Šiuo metu gatvei priklauso du namai. Dviejų aukštų namas sujungtas su triaukščiu.

2008–2009 m. Šv. Dvasios gatvė buvo renovuojama ir uždaryta.

Šv. Dvasios gatvė ir gynybinė miesto siena įeina į UNESCO saugomą Vilniaus Senamiesčio teritoriją. Iki šių dienų iš buvusios gynybinės sienos liko tik Aušros Vartai ir sienos atkarpa nuo Aušros Vartų iki gynybinės bastėjos. Taip pat į saugomo paveldo sąrašą įtraukti Šv. Dvasios gatvėje esančio komplekso „Strazdelio namai“ fasadai. 

Šv. Dvasios gatvėje, tyrinėjant Vilniaus gynybinę sieną yra dirbęs žymus architektas Žybartas Simonaitis.
Šv. Dvasios gatvėje buvo filmuojamas serialas „Nacių iškilimas“ („The Rise of the Nazis“).

Galerija

Nuorodos 

Vilniaus gatvės
Vilniaus senamiestis
Józef Hilary Głowacki

Juozapas Hiliaras Glovackis (, 1789 m. sausio 14 d. Minskas – 1858 m. gruodžio 21 d. Varšuva) – lenkų ir gudų dailininkas, scenografas.

Biografija 

Juozapas Hiliaras Glovackis gimė 1789 m. sausio 14 d. teatro dekoratoriaus Antonijaus Glovackio (1750–1811) šeimoje.
Pirmąsias dailės pamokas 1806 m. Juozapas gavo iš tėvo. Jau 1807 m. Juozapas Glovackis sukūrė savo pirmąsias dekoracijas Minsko teatrui. Nuo 1808 m. pradėjo dailės mokytis Vilniuje pas Joną Rustemą ir Džozefą Saundersą.  Mokslų metu dekoravo ir gražino Vilniaus teatrą.

Baigęs Vilniaus universitetą ir įgijęs 1811 m. menų kandidato laipsnį Juozapas Hilaris Glovackis ėmė universitete dėstyti. 1818 m. jis dekoravo kai kurias Vilniaus universiteto sales. 1821–1825 m. Glovackis dirbo universiteto litografijos dirbtuvėse, buvo šių dirbtuvių vedėjas.
1826 m. Juozapas Glovackis persikėlė gyventi į Varšuvą. Pagal Liudviko Mykolo Paco užsakymą sukūrė jo rūmams Varšuvoje paveikslų.
Glovackis taip pat užsiėmė teatro scenografija. Nutapė portretų, paveikslų istorine tematika.

Juozapo Hiliario Glovackio paveikslai saugomi Varšuvos nacionaliniame muziejuje.

Kūryba 

Juozapas Glovackis yra sukūręs scenografijas Džoakino Rosinio „Italė Alžyre“, Stanislovo Moniuškos „Halka“, Gaetano Donizečio operoms. 

Glovackis yra nutapęs litografinius Vilniaus vaizdus. Juos išspausdino 1820 metais. Jo žinoma litografija – šv. Onos ir Bernardinų bažnyčios ansamblis. Taip pat yra nutapęs Botanikos sodo šiltadaržius, projektuotus architekto M.Kado.

1817 m. dekoravo Vilniaus universiteto Kolonų salės skliautus.
 
J.Glovackis sukurė šv. Petro ir šv. Pauliaus atvaizdus Vilniaus katedroje, paveikslą „Švč. Trejybė“, taip pat litografijas „Prof. Lauryno Gucevičiaus portretas“, (1823 m.) ir „M. Koperniko portretas“ (1826 m.)

Galerija

Išnašos

Literatūra 
 M. Rulikowski: Józef Hilary Głowacki, Polski Słownik Biograficzny, t. VIII, s. 123.

Lenkijos tapytojai
Hamdi Nagguez

Hamdis Nagezas (Hamdi Nagguez, g. 1992 m. spalio 28 d.) – futbolininkas iš Tuniso, žaidęs Lietuvoje FK Sūduvagynėjo pozicijose. Jis atstovavo gimtos šalies nacionalinei rinktinei.

Karjera 
Žaidė gimtinėje. Atstovavo Étoile Sportive du Sahel (2013–2018). Šalies pirmenybėse sužaidė daugiau nei šimtą rungtynių.

2018-ųjų metų pradžioje persikėlė į vieną garsiausių Egipto klubų – Gizos „Zamalek“. 2018 ir 2019 m. laimėjo Egipto taurę. 2019 m. dar kartą tapo Afrikos Konfederacijos taurės laimėtoju.

Nuo 2020 m. vasario 19 d. FK Sūduva narys.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Rinktinės 
Atstovauja Tuniso nacionalinei rinktinei. Už ją sužaidė daugiau nei 20 rungtynių.

Pasiekimai 
Étoile Sportive du Sahel
 2016 m. tapo šalies čempionu;
 2012, 2014 ir 2015 m. – taurės laimėtoju
 2015 m. Afrikos Konfederacijos taurės turnyro nugalėtojas.

Gizos „Zamalek“
 2018 ir 2019 m. laimėjo Egipto taurę.
 2019 m. Afrikos Konfederacijos taurės laimėtojas.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 soccerway

Tuniso futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Étoile Sportive du Sahel

Étoile Sportive du Sahel – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Tuniso lygoje. Klubas įsikūręs Suse.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 1925 m.

Pasiekimai 
Šalies čempionais tapo 10 kartų. (1949–50, 1957–58, 1962–63, 1965–66, 1971–72, 1985–86, 1986–87, 1996–97, 2006–07, 2015–16 m.)

Sezonai 

|}
 Pastarųjų metų sezonai.

Sudėtis

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 Globalsportsarchive
 RSSSF competition history

Tuniso futbolo klubai
Espérance Sportive de Tunis

Espérance Sportive de Tunis – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Tuniso lygoje. Klubas įsikūręs šalies sostinėje.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 1919 m.

Pasiekimai 
Šalies čempionais tapo 31 kartus.

Sezonai 
 Pastarųjų metų sezonai.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 Globalsportsarchive
 RSSSF competition history

Tuniso futbolo klubai
Club Africain

Club Africain – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Tuniso lygoje. Klubas įsikūręs šalies sostinėje.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 1920 m.

Pasiekimai 
Šalies čempionais tapo 13 kartų.

Sezonai 
 Pastarųjų metų sezonai.

Išnašos

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 Globalsportsarchive
 RSSSF competition history

Tuniso futbolo klubai
CS Chebba

CS Chebba – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Tuniso lygoje. Klubas įsikūręs Šeboje.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas (?) m.

Pasiekimai 
Ligue 2 
Nugalėtojai: 2017/18

Sezonai 
 Pastarųjų metų sezonai.

Sudėtis 
 Pateikiama soccerway duomenų bazėje bei Transfermarket.

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 RSSSF competition history

Tuniso futbolo klubai
CA Bizertin

CA Bizertin, o pilnu pavadinimu Club Athlétique Bizertin – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Tuniso lygoje. Klubas įsikūręs Bizertoje.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 1928 m.

Pasiekimai

Sezonai 
 Pastarųjų metų sezonai.

Galerija

Sudėtis 
 Pateikiama soccerway duomenų bazėje

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 Globalsportsarchive
 RSSSF competition history

Tuniso futbolo klubai
CS Hammam-Lif

CS Hammam-Lif – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Tuniso lygoje. Klubas įsikūręs Hamam Life.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 1944 m.

Pasiekimai

Sezonai 
 Pastarųjų metų sezonai.

Sudėtis 
 Pateikiama soccerway duomenų bazėje

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 Globalsportsarchive
 RSSSF competition history

Tuniso futbolo klubai
CS Sfaxien

CS Sfaxien, pilnu pavadinimu Club Sportif Sfaxien – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Tuniso lygoje. Klubas įsikūręs Sfakse.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 1928 m. Daugkartinis šalies čempionas.

Pasiekimai

Sezonai 
 Pastarųjų metų sezonai.

Aprangų pokyčiai

Sudėtis 
 Pateikiama soccerway duomenų bazėje

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 Globalsportsarchive
 RSSSF competition history

Tuniso futbolo klubai
ES Métlaoui

ES Métlaoui, pilnu pavadinimu Étoile Sportive de Métlaoui– profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Tuniso lygoje. Klubas įsikūręs Metlavyje.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 1956 m.

Sezonai 
 Pastarųjų metų sezonai.

Sudėtis 
 Pateikiama soccerway duomenų bazėje

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 Globalsportsarchive
 RSSSF competition history

Tuniso futbolo klubai
JS Kairouan

JS Kairouan, pilnu pavadinimu Jeunesse Sportive Kairouanaise – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Tuniso lygoje. Klubas įsikūręs Kairuane.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 1942 m. vieną kartą tapo šalies čempionais (1976/77 m. sezone).

Pasiekimai

Sezonai 
 Pastarųjų metų sezonai.

Sudėtis 
 Pateikiama soccerway duomenų bazėje

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 Globalsportsarchive
 RSSSF competition history

Tuniso futbolo klubai