joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Donovan Mitchell

Donovanas Mitčelas (, g. ) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Klivlando „Cavaliers“ komandoje. 2017 m. NBA naujokų biržoje Denverio „Nuggets“ pasirinko jį 13-uoju šaukimu, tačiau tą pačią naktį išmainė į Jutos „Jazz“. 2022 m. rugsėjį jis buvo išmainytas į Klivlando „Cavaliers“.

Karjera universitete 
Donovanas Mitčelas žaidė 2 metus Luisvilio universiteto krepšinio komandoje. Savo pirmajame koledžo sezone jis pelnydavo po 7,4 taško per rungtynes.

Savo antrajame koledžo sezone jis pelnydavo po 15,6 taško, atliko 2,7 pelningus perdavimus, atkovojo 5 kamuolius per rungtynes.

Karjera NBA 

Savo pirmajame NBA sezone, Donovanas Mitčelas vidutiniškai pelnydavo po 21 taško per rungtynes.

Donovanas laimėjo 2018 m. NBA Visų žvaigždžių savaitgalį vykusį „oro karaliaus“ konkursą. Jis dalyvavo 2018 m. NBA „Kylančių Žvaigždžių“ rungtynėse. 

Savo antrajame sezone Mitčelas vidutiniškai pelnydavo po 23,6 taško per rungtynes.

Mitčelas 2019-2020 sezone pelnydavo po 25 taško, atliko 4,3 rezultatyvius perdavimus, atkovojo 4,5 kamuolius per rungtynes. 

2020 m. Mitčelas pateko į visų žvaigždžių rungtynes, pasirinktas į Janiso Antetokunmpo komandą.

Donovanas 2020 m., pirmajame atkrentamųjų varžybų rate, prieš Denverio „Nuggets“ vidutiniškai pelnydavo po 36,3 taško per žaidimą. Antrajame serijos žaidime jis pelnė 57 taškus.

2020 m. lapkričio 22 d., Mitčelas pasirašė ketverių metų kontrakto pratęsimą (kurio vertė siekia 195 mln. JAV dolerių) su Jutos „Jazz“ komanda.

2022 m. rugsėjo 1 d. Mitčelas buvo išmainytas į Klivlando „Cavaliers“ už Lauri Markkanen, Collin Sexton ir Ochai Agbaji, tris pirmojo naujokų biržos raundo pasirinkimus ir du pasirinkimų mainus.

Statistika

NBA reguliarusis sezonas

NBA atkrintamosios rungtynės

Pasiekimai 

 2020, 2021 m. NBA Visų žvaigždžių rungtynių žaidėjas.
 2018 m. Visų NBA naujokų komandos narys.
 2018 m. NBA „oro karaliaus“ konkurso laimėtojas.

Išnašos

Nuorodos 

 Donovan Mitchell profilis „Basketball Reference“ 

Mitchell, Donovan
Rudy Gobert

Rudi Goberas (; g. 1992 m. birželio 26 d.) – Prancūzijos krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Jutos „Jazz“ komandoje. 2013 m. krepšininką 27 šaukimu pasirinko Denverio „Nuggets“ komanda, bet jis buvo išmainytas į Jutos „Jazz“.

Pasiekimai 
 2020 m. vasaros olimpinės žaidynės - 
 2020 m. NBA Visų žvaigždžių rungtynių žaidėjas;
 2018, 2019 m. NBA geriausiai besiginantis žaidėjas;
 2017 m. NBA Visų žvaigždžių rungtynių antrosios komandos narys;
 2019, 2020 m. NBA Visų žvaigždžių rungtynių trečiosios komandos narys;
 2017–2020 m. NBA Visų žvaigždžių rungtynių pirmosios besiginančios komandos narys;
 2017 m. NBA blokų lyderis.

Šaltiniai 

Prancūzijos krepšininkai
Prancūzijos olimpiečiai
De'Aaron Fox

De’Aaronas Foksas (; g. 1997 m. gruodžio 20 d.) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje, Sakramento „Kings“ komandoje. D. Foksas žaidė Kentukio universitete iki kol jį 2017 m. 5 šaukimu pasirinko Sakramento „Kings“ komanda.

Šaltiniai 

JAV krepšininkai
Khris Middleton

Khris'as Middleton'as (; g. 1991 m. rugpjūčio 12 d.) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Milvokio „Bucks“ komandoje. 2012 m. krepšininką 39 šaukimu pašaukė Detroito „Pistons“ komanda. Prieš patekdamas į NBA, K. Middleton'as žaidė Teksaso A&M universiteto krepšinio komandoje.

Karjera

Koledžas (2009-2012) 
Khris'as Middleton'as trejus metus praleido koledže. Pirmajame savo sezone Khris'as pelnydavo po 7,2 taško per rungtynes. Khris'as Middleton'as tapo vienu iš geriausių naujokų. Tris sezonus Texas A&M komandoje sužaidęs Middleton'as rinko po 11.3 taško, 4.6 atkovoto kamuolio ir po 2 rezultatyvius perdavimus. „Didžiajame 12“. 

Savo antrajame sezone su Teksaso komanda Khris'as Middleton'as fiksavo aukščiausią taškų vidurkį - 14,3 taško per rungtynes (daugiausia savo ekipoje). 

Trečiasis Khris'o Middleton'o sezonas buvo pažymėtas kelio traumomis. Trečiajame sezone jis praleido 12 rungtynių.

Detroito „Pistons“ (2012-2013) 
Khris'as Middleton'as didžiąją dalį savo debiutinio sezono praleido NBA G-Lygoje, Fort Veino „Mad Ants“ komandoje. Savo pirmajame sezone NBA Khris'as sužaidė tik 27 reguliariojo sezono rungtynes..

Milvokio „Bucks“ (2013-dabar) 
Liepos 31 d. Khris'as Middleton'as kartu su komandos draugu Brandon'u Knight'u buvo išmainytas į Milvokio „Bucks“ komandą už Brandon'ą Jennings'ą. Savo pirmajame sezone su Bucks ekipa, Khris'as Middleton'as pelnydavo po 12.1 taško, atkovodavo po beveik 4 kamuolius ir atlikdavo po kiek daugiau nei 2 rezultatyvius perdavimus. 

2021 metais krepšininkas tapo NBA čempionu. Serijoje iki 4 pergalių Milvokio ekipa 4-2 įveikė Fynikso Suns ekipą.

Pasiekimai 

 NBA visų žvaigždžių rungtynių žaidėjas (2019, 2020 m.)
 Visų „Didžiojo 12“ antros komandos narys (2011 m.)
 2020 m. vasaros olimpinės žaidynės - 
 2021 m. NBA čempionas

Šaltiniai 

JAV krepšininkai
JAV olimpiečiai
Muzikos asociacijos metų apdovanojimai 2020

M.A.M.A. muzikiniai apdovanojimai 2020 įteikti Žalgirio arenoje, Kaune, 2021 m. kovo 27 d. Apdovanojimus vedė Jonas Nainys. Renginys dėl COVID-19 pandemijos apribojimų buvo išskirtinis: pakviesti tik nominantai, salėje nebuvo žiūrovų.

Nominacijos 
Laimėtojai pažymėti paryškintu šriftu.

Metų proveržis 
 Abudu
 FC Baseball
 Jessica Shy
 OG Version
 The Roop

Metų elektroninės muzikos atlikėjas 
 Beissoul & Einius
 happyendless
 Jovani Music
 Solo Ansamblis
 Ten Walls

Metų popmuzikos atlikėjas 
 Jazzu
 Justinas Jarutis
 Sisters On Wire
 The Roop
 Vidas Bareikis

Metų tradicinės pop muzikos atlikėjas 
 Inga Jankauskaitė
 Man-go
 Saulius Prūsaitis
 Grupė Studija
 Virgis Stakėnas

Metų alternatyvios muzikos atlikėjas 
 EGOMAŠINA
 Graži ir ta galinga
 Kamanių šilelis
 shishi
 Solo Ansamblis

Metų hiphop muzikos atlikėjas 
 Ironvytas
 Flying Saucer Gang
 OG Version
 OMERTA
 Vilniaus energija

Metų progresyvios pop muzikos atlikėjas 
 Angelou
 Free Finga
 Keanu Blunt
 MEANDI
 Paula

Metų roko atlikėjas 
 Abudu
 Akli
 ba.
 jautì
 shishi

Metų grupė 
 ba.
 Beissoul & Einius
 happyendless
 The Roop
 Solo Ansamblis

Metų koncertinis atlikėjas 
 Jazzu
 Lilas ir Innomine
 OG Version
 Solo Ansamblis
 Vidas Bareikis

Metų atlikėjas 
 Inga Jankauskaitė
 Jurga
 Monika Liu
 OG Version
 Vidas Bareikis

Metų vaizdo klipas 
 Free Finga – „Manęs daugiau“
 Jurga – „Try me“
 Keanu Blunt – „Išvažiuoju“
 The Roop – „On fire“
 Solo Ansamblis – „Dansingas“

Metų albumas 
 Abudu – „Gaisras“
 Beissoul & Einius – „Questions In The Dark“
 happyendless – „Utopia“
 Inga Jankauskaitė – „Tau ir man“
 Solo Ansamblis – „Olos“

Metų daina – kūrinys 
 Monika Liu – „Vaikinai trumpais šortais“
 Saulės kliošas – „Paskambink man“
 Sisters On Wire – „Mėlyna mėlyna“
 The Roop – „On fire“
 Vidas Bareikis – „Aš nepamesiu savo dainos“

Šaltiniai 

M.A.M.A. muzikiniai apdovanojimai
2020 muzikoje
Chauncey Billups

Čonsis Bilapsas (; g. 1976 m. rugsėjo 25 d.) – buvęs JAV krepšininkas, žaidęs NBA lygoje nuo 1997 iki 2014 m. 1997 m. krepšininką 3 šaukimu pasirinko Bostono „Celtics“ komanda. 2020 m. C. Billups buvo pasamdytas trenerio asistentu Los Andželo „Clippers“ komandoje.

Karjera

Koledžas (1995-1997) 

C. Billups buvo pakviestas mokytis į Kolorado universitetą 1995 metais. C. Billups koledže pelnė 18,5 taškus, perdavė 5 pelningus perdavimus, atkovojo 5,6 kamuolius per rungtynes.

Pirmieji metai NBA (1997-2002)

Bostono „Celtics“ ir Toronto „Raptors“ (1997-1999) 
C. Billups buvo pašauktas 3 šaukimu į Bostono „Celtics“ komandą. C. Billups sezono viduryje buvo išmainytas į Toronto „Raptors“ komandą. Savo debiutiniame sezone C. Billups pelnė 11,3 taškus, perdavė 3,3 pelningus perdavimus, atkovojo 2,7 kamuolius per rungtynes.

Denverio „Nuggets“ (1999-2000) 
1999 metų sausio 21 d. C. Billups buvo išmainytas iš Toronto „Raptors“ į Denverio „Nuggets“. Žaisdamas už Denverio komandą C. Billups pelnė 8,6 taškus per rungtynes.

Orlando „Magic“ (2000) 
2000 metų vasario 1 d. C. Billups buvo išmainytas į Orlando „Magic“ už C. Gatling ir būsimą pirmojo rato šaukimą. C. Billups susižeidė savo petį ir nesužaidė nei vienose Orlando „Magic“ rungtynėse.

Minesotos „Timberwolves“ (2000-2002) 
C. Billups pasirašė su  Minesotos „Timberwolves“ komanda. C. Billups šioje komandoje pasimokė metimą, susižaidimus ir visas kitas savybes reikalingas įžaidėjui.

Pasiekimai

NBA pasiekimai 
 NBA čempionas (2004 m.)
 NBA finalo naudingiausias žaidėjas (2004 m.)
 5x NBA Visų žvaigždžių rungtynių žaidėjas (2006–2010 m.)
 Visos NBA antrosios komandos narys (2006 m.)
 2x Visos NBA trečiosios komandos narys (2007, 2009 m.)
 2x NBA Visų gynėjų antrosios komandos narys (2005, 2006 m.)
 NBA apdovanojimas už pasiaukojimą sportui (2009 m.)

Gimnazijos ir koledžo pasiekimai 
 Visos Amerikos antros komandos narys (1997 m.)
 „Parade“ Visos Amerikos antros komandos narys (1995 m.)
 „Parade“ Visos Amerikos ketvirtos komandos narys (1994 m.)
 „McDonald’s“ Visos Amerikos žaidėjas (1995 m.)
 3x „Mr. Colorado basketball“ apdovanojimas (1993-1995 m.)

Įamžinti marškinėliai 
 Nr. 1 įamžintas Detroito „Pistons“ komandoje.
 Nr. 4 įamžintas Kolarado „Buffaloes“ komandoje.

Šaltiniai 

JAV krepšininkai
Derrick Favors

Derikas Feivorsas (; g. 1991 m. liepos 15 d.) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Jutos „Jazz“ komandoje. 2010 m. krepšininką 3 šaukimu pasirinko Bruklino „Nets“ komanda. Prieš patekdamas į NBA, D. Favors žaidė Džordžijos technologijų universitete.

Šaltiniai 

JAV krepšininkai
Deividas Sirvydis

Deividas Sirvydis (g. 2000 m. birželio 10 d.) – Lietuvos krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje, Indianos „Pacers“ komandoje. 2019 m. krepšininką 37 šaukimu pasirinko Dalaso „Mavericks“ komanda, bet išmainė Detroito „Pistons“ komandai.

2020 m. gruodžio 1 d. pasirašė trejų metų sutartį su Detroito „Pistons“ klubu. 2021 m. liepos 31 d. atleistas iš Detroito „Pistons“ klubo. 2021-2022 m. sezoną pradėjo dukterinėje, NBA G-lygoje, Detroito „Motor City Cruise“ ekipoje. 2021 m. gruodžio 26 d. keliems žaidėjams užsikrėtus COVID-19 D. Sirvydis pasirašė 10 dienų kontraktą su Detroito „Pistons“ klubu, per kurias 3 kartus išbėgo į aikštelę. Pasibaigus trumpalaikiam kontraktui grįžo į antrinę lygą.

2022 m. liepos 22 d. jo teisės buvo iškeistos Fort Veino „Mad Ants“ klubui.

2022 m. rugpjūčio 18 d. pasirašė, treniruočių stovyklos sutartį su Indianos „Pacers“ komanda, tačiau D. Sirvydis sužaidė 2 ikisezonines rungtynes ir buvo atleistas.

Pasiekimai 

 2019 m. Karaliaus Mindaugo taurės čempionas

Šaltiniai 

Lietuvos krepšininkai
Émilien Jacquelin

Emiljenas Žaklenas (, g. 1995 m. liepos 11 d. Grenoblyje, Prancūzijoje) – prancūzų biatlonininkas, dukart olimpinis vicečempionas estafetėse, 2020 ir 2021 m. pasaulio čempionas persekiojimo lenktynėse, 2020 m. pasaulio čempionas estafetėje.

Karjera 
Biatlonu užsiima nuo 2011 m. 2014 m. pateko į Prancūzijos rinktinę, iki 2018 m. dalyvavo jaunių ir jaunimo čempionatuose, IBU taurėje. 2017 m. Estešunde debiutavo pasaulio taurės varžybose, užėmė 35 vietą asmeninėse lenktynėse. Tais pačiais metais Hochfilcene iškovojo savo pirmąjį pasaulio taurės medalį – kartu su Prancūzijos vyrų rinktine užėmė 3 vietą estafetėje. 2018 m. dalyvavo dviejose rungtyse olimpinėse žaidynėse Pjongčange: buvo 77 asmeninėse lenktynėse ir 5 estafetėje. 2019 m. debiutavo pasaulio čempionate Estešunde, buvo 24 sprinte ir 29 persekiojimo lenktynėse. Lūžis sportininko karjeroje įvyko 2019–2020 m. sezone – E. Žaklenas iškovojo 8 prizines vietas asmeninėse rungtyse, penktą vietą bendroje įskaitoje, ir pirmą vietą persekiojimo lenktynių įskaitoje. 2020 m. pasaulio čempionate Antholce tapo čempionu persekiojimo lenktynėse ir estafetėje, iškovojo bronzą masinio starto ir asmeninėje mišrioje estafetėje.

Pasiekimai 
Lentelės sudarytos pagal Tarptautinės biatlono sąjungos statistinius duomenis.

Olimpinės žaidynės

Pasaulio čempionatai 

*Žiemos olimpinių žaidynių metais pasaulio čempionatai nerengiami.

Pasaulio taurė

Asmeninės prizinės vietos 

 *Pasaulio taurės ir Pasaulio čempionatų rezultatai.
 **Lentelių duomenys atnaujinti 2022-03-20.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Emilien Jacquelin, IBU Datacenter (angl.)
 Emilien Jaquelin, The Biathlon Family, IBU (angl.)

 
Prancūzijos olimpiečiai
Prancūzijos biatlonininkai
Saremos valsčius

Saremos valsčius, Saremos savivaldybė (est. Saaremaa vald) yra savivaldybė vakarų Estijoje. Saremos valsčiaus administracinis centras ir vienintelis miestas yra Kuresarė. Saremos valsčius kartu su Muhu valsčiumi ir Ruhnu valsčiumi įeina į Sarės apskritį.

Be Kuresarės valsčiuje yra devynios didesnės gyvenvietės (Astė, Kerla, Kihelkona, Kudjapė, Leisi, Nasva, Orisarė, Salmė ir Valjala) ir 427 kaimai.

Geografinė padėtis 

Savivaldybė apima visą Saremos salą, taip pat Abrukos, Vilsandžio bei dar kelias mažesnes saleles.

Valsčiaus plotas – 2 717,83 km2, gyventojų tankis 2020 metais buvo 11,4 gyv./km2. Tai yra didžiausia pagal plotą Estijos savivaldybė.

Istorija 

Savivaldybė įkurta 2017 m. spalio 21 d. vykdant 2017 m. Estijos savivaldos reformą iš dvylikos Saremos savivaldybių: Kuresarės miesto, Vakarų Sarės, Kihelkonos, Laimjalos, Leisi, Mustjalos, Orisarės, Pihtlos, Pioidės, Salmės, Torgu ir Valjalos valsčių.

Saremos savivaldybė buvo pirmasis Estijos regionas, kuriame 2020 m. kovo mėn. išplito COVID-19 epidemija. Ligos plitimas prasidėjo po vietinės futbolo komandos rugtynių su komanda iš Milano, kur tuo metu sparčiai plito ši liga.

Gyventojai 

Kaip ir daugelyje Estijos regionų, paskutiniaisiais metais gyventojų skaičius valsčiuje mažėja. Pagal gyventojų registrą 2018 m. sausio 1 d. valsčiuje gyveno 31 819 gyventojų. Palyginus su gyventojų skaičiumi 2001 m. pradžioje jų buvo 5 150 gyventojais arba 13,9 % mažiau. Apie 60 proc. savivaldybės gyventojų gyvena pietinėje Saremos salos pakrantėje.

Savivaldybė 
Saremos savivaldybės Taryboje yra 31 narys. 2020 m. valdančioji koalicija buvo sudaryta iš Socialdemokratų partijos ir Reformų partijos ir Centro partijos atstovų.

Saremos valsčiuje yra suformuoti 10 valsčiaus rajonų (Kihelkona, Laimjala, Leisi, Mustjala, Orisarė, Pihtla, Pioidė, Salmė, Torgu, Valjala) ir viena bendruomenė (Vakarų Sarė). Šių struktūrų sukūrimo tikslas – išlaikyti vietinį identitetą ir iniciatyvą, įtraukti gyventojus į vietinių klausimų sprendimą, atstovauti regionų interesus vykdant valsčiaus užduotis per valsčiaus rajonų ir bendruomenių tarybas. Šių tarybų atstovai sudaro valsčiaus „apvalųjį stalą“.

Saremos valsčius įeina į Estijos sveikųjų savivaldybių tinklą (), Estijos salų bendriją () ir Estijos miestų ir valsčių sąjungą (). Valsčius yra tarptautinio Baltijos jūros salų bendradarbiavimo tinklo „B7“ narys, o Estijos salų bendrija priklauso Europos mažųjų salų federacijai ().

Nuorodos 

Estijos valsčiai
Johannes Dale

Johanesas Dalė (, g. 1997 m. gegužės 23 d. Liorenskuge, Norvegijoje) – norvegų biatlonininkas, 2020 m. pasaulio vicečempionas estafetėje ir masinio starto lenktynėse.

Karjera 
Biatlonu užsiima nuo 2007 m. 2017 m. pateko į Norvegijos rinktinę, iki 2019 m. dalyvavo jaunimo čempionatuose, IBU taurėje. 2018 m. Nove Meste debiutavo pasaulio taurės varžybose, užėmė 11 vietą sprinte. 2018–2019 m. sezono pabaigoje gavo „Metų naujoko“ (Rookie of the Year) apdovanojimą. 2019–2020 m. sezone tapo nuolatiniu estafečių dalyviu šalies rinktinėje, iškovojo 4 pergales vyrų estafetėje. Sezono bendroje taurės įskaitoje užėmė 9 vietą. 2020 m. debiutavo pasaulio čempionate Antholce, iškovojo sidabro medalį estafetėje. 2020–2021 m. sezone iškovojo savo pirmąjį medalį ir pergalę asmeninėse rungtyse – buvo pirmas sprinte Hochfilcene. Bendroje taurės įskaitoje užėmė 5 vietą. 2021–2022 m. sezono pradžia buvo nesėkminga, sportininkas neišlaikė konkurencijos šalies rinktinėje, buvo perkeltas į IBU taurės varžybas, nepateko į Norvegijos olimpinę rinktinę.

Pasiekimai 
Lentelės sudarytos pagal Tarptautinės biatlono sąjungos statistinius duomenis.

Pasaulio čempionatai

Pasaulio taurė

Asmeninės prizinės vietos 

*Lentelių duomenys atnaujinti 2022-03-20.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Johannes Dale, IBU Datacenter (angl.)
 Johannes Dale, The Biathlon Family, IBU (angl.)

 
Norvegijos biatlonininkai
Juozas Namikas

Juozas Namikas (1904 m. spalio 17 d. – 1940 m. lapkričio 30 d.) – Lietuvos karo lakūnas, aviacijos majoras.

Biografija 
Gimė 1904 m. spalio 17 d. Pradinį mokslą baigė Užpaliuose, po to mokėsi Utenos „Saulės“ gimnazijoje, bet mokslus baigė Kaune.

1921 m. savanoriu įstojo į Karo mokyklą. Pirmasis karininko – pėstininkų leitenanto laipsnis suteiktas 1923 m. Nuo 1925 m. rudens – Aviacijos kursų klausytojas. Karo lakūno kelią pradėjo Kaune, 2-ojoje eskadrilėje kaip oro žvalgas. 1934 m., minint Dariaus ir Girėno transatlantinio skrydžio metines iš Kauno pakilo 3 lietuviškos konstrukcijos ANBO-IV lėktuvų grupė skrydžiui per 15 Europos valstybių sostinių. Reprezentacinės eskadrilės vado A. Gustaičio lėktuvo oro žvalgo vieta buvo patikėta kapitonui J. Namikui.

1935 m. jam suteiktas majoro laipsnis, vėliau paskirtas Šiaulių 3-iosios eskadrilės vadu. Apdovanotas Lietuvos, Prancūzijos, Čekoslovakijos, Švedijos, Italijos ordinais ir medaliais.

Juozas Namikas neišaiškintomis aplinkybėmis žuvo 1940 m. lapkričio 30 d.; kūnas aptiktas Kauno Nemuno saloje.

1992 m. Užpalių kapinėse Juozui Namikui atidengtas standartinis Nepriklausomos Lietuvos karo lakūno paminklas.

Įvertinimas 
 1923 m. Klaipėdos išvadavimo bronzos medalis,
 1928 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis,
 1932 m. „Plieno sparnų" garbės ženklas,
 1934 m. Vytauto Didžiojo 5 laipsnio ordinas,
 1934 m. Karo lakūno žvalgo garbės ženklas,
 1934 m. Prancūzijos Karo lakūno specialusis ženklas,
 1934 m. Švedijos Kalavijo 5 laipsnio ordinas,
 1935 m. Čekoslovakijos Baltojo liūto 5 laipsnio ordinas su kardais,
 1935 m. Italijos Karūnos 4 laipsnio ordinas.

Išnašos

Šaltiniai 
 Balčiūnas St., Kuliešienė V. „Užpaliai mūsų svajonių kraštas“. Vilnius, 1999, p. 287–288.

Lietuvos karo lakūnai
Lietuvos majorai
Hanzos Parlamentas

Hanzos parlamentas (Hanse Parlament) buvo įsteigtas 1994 metais, siekiant padėti Baltijos Jūros regione veikiančioms smulkioms ir vidutinėms įmonėms stiprėti ir augti. Šiandien Hanzos parlamentas vienija 55 verslo asociacijas, 25 universitetus bei kitas verslą skatinančias organizacijas daugiausiai iš 10 Baltijos jūros regiono valstybių (Danija, Vokietija, Lenkija, Latvija, Lietuva, Estija, Rusija, Baltarusija, Suomija, Švedija ir Norvegija), bei kitų šalių.

Hanzos parlamentas savo strategiją grindžia įvairiapuse smulkiųjų ir vidutinių verslo įmonių bei amatų plėtra rengiant ir tobulinant jaunus kvalifikuotus specialistus, vadovus bei verslininkus.

Nevyriausybinė ir ne pelno siekianti organizacija įgyvendina Europos Sąjungos finansuojamus projektus. Siekdami puoselėti bendrą identitetą Baltijos jūros regione, Hanzos Parlamentas rengia kasmetinę Hanzos konferenciją, kurioje akademikai, politikai ir verslininkai diskutuoja įvairiomis temomis ir aptarinėja skirtingas plėtros vizijas.

 Hanzos parlamento tinklalapis
Prekybos rūmai
Nevyriausybinės organizacijos
FC Bayern München II

FC Bayern München II – Vokietijos futbolo klubas iš Miuncheno. Tai FC Bayern München dublerių komanda. Pirmos rungtynės įvyko 1901 metais, kai FC Bayern München sutriuškino dublerius 12-2.
 
Ilgą laiką FC Bayern München II žaidė žemesniuose divizionuose, bet 2018/19 metų Bavarijos Regionalinės lygos sezone užėmė 1 vietą ir tai garantavo jiems vietą 3 lygoje. Kiek netikėtai 2019/20 sezone užėmė pirmą vietą (geriausias pasiekimas FC Bayern dublerių istorijoje), bet dėl lygos taisyklių negalėjo pakilti į 2 Bundesliga.

Istorija

Pasiekimai

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Bayern München II
Antilopės kanjonas

Antilopės kanjonas () – kanjonas Jungtinėse Valstijose, Arizonoje, navachų žemėse, netoli Peidžo miesto.

Tai siaura, vandens erozijos išgraužta siaurymė smiltainio stalkalnyje, pasižyminti čia stebimu šviesos žaismu. Kanjonas skiriamas į dvi dalis – aukštutinę (200 m ilgio) ir žemutinę (407 m ilgio).

Antilopės kanjonas yra žinomas kaip plyšinis kanjonas, kuris prasideda kaip siauras įtrūkimas smiltainio plokštikalnyje. Jeigu toks įtrūkimas yra atšlaitėje, gana greit galinga tekančio vandens jėga išgraužia jį iki didelio griovio. Kanjono gylis siekia 37 m.

Šaltiniai 

JAV geografija
Kanjonai ir tarpekliai
1993 m. Brazilijos Grand Prix

1993 m. Brazilijos Grand Prix buvo Formulės 1 lenktynės, rengtos „Interlagos“ trasoje 1993 m. kovo 28 dieną. Tai buvo antrasis etapas 1993 m. Formulės 1 sezone.

Lenktynių rezultatai 
Pilotai rungtynes baigė tokia tvarka:

Pastabos 
 Pole pozicija: Alain Prost – 1:15.866
 Greičiausias ratas: Michael Schumacher – 1:20.024 61 rate.
 Šiose lenktynėse pirmą kartą panaudotas modernių laikų saugos automobilis po Aguri Suzuki ir Ukyo Katayama susidūrimo starto/finišo tiesiojoje skirtinguose incidentuose. Po kelių akimirkų, lyderis Alain Prost trenkėsi į besisukantį Christian Fittipaldi bolidą, palikdamas daugybę nuolaužų ant trasos. Prosto komandos draugas Damon Hill prarado atotrūkį ir buvo aplenktas Ayrton Senna iškart po restarto. Šiose lenktynėse Damon Hill iškovojo pirmuosius taškus ir podiumą.
 Šiose lenktynėse Alessandro Zanardi iškovojo vienintelį tašką karjeroje, be to tai paskutinis kartas, kai abu Lotus bolidai iškovojo taškus.
 Tai buvo paskutinis kartas, kai brazilas iškovojo pergalę namų Grand Prix, iki kol Felipe Massa laimės 2006 m. Brazilijos Grand Prix atstovaudamas Ferrari. Rubens Barrichello galėjo laimėti, tačiau jam nė karto nepasisekė to padaryti, nepasant šešių praleistų metų italų komandoje.
 Tai buvo šimtoji pergalė McLaren komandai.
 Tai buvo paskutinis kartas, kai Ivan Capelli bandė kvalifikuotis, bet jam nepavyko to padaryti vairuojant Jordan 193 su Hart varikliu, ir buvo pakeistas Thierry Boutsen iš Belgijos likusiam sezonui.

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
Janas Nepomniaščis

Janas Aleksandrovičius Nepomniaščis (; 1990 m. liepos 14 d.) – žydų kilmės Rusijos šachmatų didmeistris (nuo 2007 m.).

J. Nepomniaščis 2010 ir 2020 m. laimėjo Rusijos šachmatų čempionato superfinalą, 2010 m. tapo Europos šachmatų čempionu, pelnęs 9 taškus iš 11. 2016 m. M. Talio atminimo turnyro bei 2008 ir 2015 m. „Aeroflot“ atvirojo šachmatų turnyro nugalėtojas. Atstovaudamas Rusijos šachmatų komandai, laimėjo 2013 ir 2019 m. pasaulio komandinius čempionatus bei 2015 m. Europos komandinį čempionatą. Finišuodamas antras 2019 m. FIDE Didžiojo prizo varžybose, užsitikrino vietą 2020 m. Kandidatų turnyre. Turnyrui sustojus, sužaidus pusę partijų J. Nepomianščis turėjo 4½ taško iš 7-ių bei dalijosi 1-2 vietas su Maksimu Vašjė-Lagravu.

Nepomniaščis taip pat žinomas dėl gero žaidimo greitųjų ir žaibo šachmatų varžybose. 2021 m. sausio mėnesio FIDE reitinguose jis užėmė 9-ą vietą greitųjų šachmatų varžybose ir 10-ą – žaibo.

Jis laimėjo 2020 - 2021 m. FIDE kandidatų turnyrą (8,5 iš 14), bet 2021 m. pasaulio šachmatų čempionate pralaimėjo  mačą Magnusui Carlsenui. rezultatu - 3,5:7,5.

Šaltiniai

Išorinės nuorodos 

 Oficialus puslapis

Rusijos šachmatininkai
Šachmatų didmeistriai
2021 m. pasaulio jaunimo ledo ritulio čempionatas

2021 m. pasaulio jaunimo ledo ritulio čempionatas – 45-asis IIHF pasaulio jaunimo čempionatas, kuris vyko Edmontone, Kanadoje, nuo 2020 m. gruodžio 25 d. Iki 2021 m. sausio 5 d. Šis turnyras buvo trečiasis Edmontono istorijoje. Iš pradžių rungtynės buvo planuojamos ir Red Dyre, tačiau dėl koronaviruso pandemijos turnyras vyko tik Edmontone, be žiūrovų. Klasėje   nebus iškritimų ar pažeminimų į žemesnį divizioną.

Rinktinės 

Šiaurės Amerika
  Kanada×
  JAV*

Europa
  Vokietija*
  Rusija*
  Čekija*
  Švedija*
  Suomija*
  Austrija*
  Šveicarija*
  Slovakija^

 * = 8 komandos automatiškai pateko į aukščiausią divizioną pagal 2020 m. Pasaulio čempionato varžybose užimtus rezultatus
 ^ = Komanda persikėlė į aukščiausią divizioną pagal 2020 m. Pasaulio čempionato pirmojo diviziono rezultatus
 × = Kvalifikuoti kaip čempionato šeimininkai

Teisėjai 
IIHF paskyrė 14 vyriausiųjų ir 12 teisėjų, kurie aptarnaus pasaulio čempionato varžybas  .

Vyriausieji teisėjai
     Adam Bloski
     Michael Campbell
     Alexandre Garon
     Olivier Gouin
     Kyle Kowalski
     Guillaume Labonté
     Mike Langin
     Fraser Lawrence
     Kevin Maille
     Mathieu Menniti
     Mark Pearce
     Brett Roeland
     Carter Sandlak
     Tyson Stewart

Linijos teisėjai
     Guillaume Brunelle
     Maxime Chaput
     Jonathan Deschamps
     Deion Foster
     Adam Harris
     Brett Mackey
     Kelsey Mahoney
     Matthew Mannella
     Michael McGowan
     Ben O'Quinn
     Nathan Vanoosten
     Tarrington Wyonzek

Grupių etapas 
Žalia spalva pažymėtos komandos patekusios į atkrintamąsias, raudona – nepatekusios į atkrintamąsias.

A grupė

B grupė

Atkrintamosios

Rungtynės dėl 3 vietos

Finalas

Reitingas ir statistika 

Pasaulio ledo ritulio čempionas  tarp U20 komandų 2021  JAV (5-titulas)

Šaltiniai 

2021 sporte
Gintarė Skaistė

Gintarė Skaistė (merg. Šimonytė; g. 1981 m. rugpjūčio 4 d. Kaune) – Lietuvos politinė ir visuomeninė veikėja, ekonomistė. Lietuvos Seimo narė (nuo 2016 m.), finansų ministrė (nuo 2020 m.), Kauno miesto savivaldybės tarybos narė (2007–2016 m.).

Biografija 
Gintarė Skaistė gimė ir užaugo Kaune, inžinierių Algio ir Genovaitės Šimonių šeimoje. 
1999 m. baigė Kauno „Vyturio“ vidurinę mokyklą (dab. Kauno Vyturio gimnazija).
2010 m. baigė Kauno technologijos universitetą, ekonomikos bakalaurė. 2011 m. baigė studijas Mykolo Romerio universitete ir įgijo ekonomikos magistro laipsnį. 2016 m. suteiktas socialinių mokslų daktarės laipsnis. Stažavosi Ispanijos Madrido Karloso III, La Korunjos bei Kipro universitetuose.

Dirbo Lietuvos socialios rinkos plėtros instituto eksperte.
Priklauso Lietuvos šaulių sąjungai, Atlanto sutarties Lietuvos bendrijos garbės narė.

Politinė veikla 
Nuo 2005 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narė, nuo 2004 m. iki 2008 m. – Jaunųjų konservatorių lygos narė (JKL), nuo 2007 m. iki 2016 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narė, nuo 2014 m. iki 2015 m. Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų frakcijos Kauno miesto savivaldybės taryboje pirmininkė, nuo 2016 m. LR Seimo narė.

2020 m. gruodžio 11 d. paskirta LR finansų ministre.

2022 m. sausio 4 d. „The Financial Times“ leidinių grupei priklausantis žurnalas „The Banker“ finansų ministrę Gintarę Skaistę paskelbė Metų finansų ministre pasaulio ir Europos kontekste (angl. Global and Europe).

Įvertinimas 
 Lietuvos karininko Jono Semaškos kryžius (2017)
 Apdovanota už aktyvią veiklą ir svarų asmeninį indėlį stiprinant Lietuvos šaulių sąjungą III laipsnio Šaulių sąjungos pasižymėjimo ženklu „Už nuopelnus Šaulių sąjungai“ (2019)
 Ispanijos Karalystės Karininko kryžius už pilietinius nuopelnus Ispanijai (2020)

Kritika 
2013 m. bausta už vairavimą neblaiviai.

Šaltiniai 

|-

Seimo nariai
Lietuvos finansų ministrai
ZH-29

Zh-29 (Zbrojovka-Holek, 1929) buvo XX amžiaus III dešimtmečio pabaigoje Čekoslovakijoje sukurtas pusiau automatinis šautuvas. ZH-29 yra vienas iš pirmųjų sėkmingų pusiau automatinių šautuvų.

Apžvalga 

Holeko sistemos automatinis šautuvas ZH-29 veikia parako dujų energijos nukreipimo principu.

Naudojamas į kairę pasviręs spynos užraktas yra panašus į vėliau naudotą „Sturmgewehr 44“, nors vokiško ginklo spynos užraktas pasislenka vertikaliai.

Išoriškai išsiskiriantis elementas yra nedideliu kampu nuo spynos palinkęs vamzdis, taip kompensuojant spynos polinkį. Kita naujovė – aliuminis vamzdžio įdėklas.

1932 m. buvo sukurtas patobulintas eksportinis ginklo variantas, pavadintas ZH-32. 1939 m. buvo sukurtas modelis ZH-39, kuriame naudotas kitoks dujų nuvedimo ir šovinio fiksavimo principas.

Ginklą Česká Zbrojovka gamykloje sukūrė inžinierius Emmanuel Holek. Didžiausią ginklo partiją užsakė vienas konfliktavusių Šiaurės Kinijos karo vadų Chang Tso-lin. Pagal šį užsakymą pagaminta 150 ZH-29 ir 100 ZH-32. Guangdongo provincijos kariuomenė taip pat įsigijo 33 ZH-32. Licencinė ginklo kopija nuo 1932 m. buvo gaminama Šenjange. Mažai tikėtina, kad šie ginklai buvo naudojami Kinijos ir Japonijos karo metu.  Yra duomenų, kad po II pasaulinio karo dalis šių ginklų pateko į Šiaurės Vietnamą.

1931 m. Lietuvos vidaus reikalų ministerija pasienio apsaugos tarnybos poreikiams įsigijo 50 vienetų ZH-29.

Česká Zbrojovka .276 kalibro Pedersen patroną naudojančią ZH-29 versiją siūlė JAV kariuomenei. Nors ginkals susilaukė gerų įvertinimu, tačiau įsigytas nebuvo. 

ZH-29 naudojo 7,92 mm kalibro Mauzerio patroną. Ginklo apkaboje tilpo 5 arba 10 šovinių. Automatinio ZH-29 variante buvo naudojamas 20 šovinių talpinanti dėtuvė nuo kulkosvaidžio ZB-26.

Efektyvus ugnies nuotolis siekė 1400 m. Artimai kovai ZH-29 buvo komplektuojamas nuimamu durklu.

Naudotojai 

 : 210 vienetų, importuota 1930-31 m.
 : 100 vienetų ZH-32
 : eksperimentinis prototipas
 : 50 vienetų

Išnašos

Nuorodos 

 
 
 
 Patentai:
 užtaisymo prietaiso patentas
 dujų stūmoklio patentas
 dujų slėgio reguliatoriaus patentas
 šaudymo mechanizmo patentas

Šautuvai
Ba.

BA. – lietuvių alternatyvaus roko grupė, susikūrusi Vilniuje.

Istorija 

ba. prasidėjo kaip Beno Aleksandravičiaus solo projektas. Nuo pat vaikystės Benas kurdavo dainas ir grojo elektrine gitara. Pirmasis Beno muzikinis proveržis įvyko jam būnant septyniolikos su daina „Tai ne žmogus“ 2013 m. Dainos muzikinis klipas pritraukė daug dėmesio YouTube platformoje.

Vėliau Benas bendradarbiavo su Jonu Butvydu (būgnai). Jie pasirodė daugelyje koncertų ir festivalių. 2013 m. grupė išleido pirmąjį savo „EP“ „Raktas“ sudarytą iš penkių dainų. Sekančiais metais išėjo „EP“ „Namai“ su trimis dainomis.

Po turo ba. išleido pilno ilgio albumą „Rasti/Pasiklysti“ 2015 metais. Populiariausios albumo dainos buvo „Tai ne žmogus“, „Sugebėt pasikeist“, „Naktį judu“ ir „Į mane“. Renkant peržiūras Youtube platformoje, grupė sulaukė pripažinimo radijuje ir televizijoje.

Grupė sustiprėjo priimdami dar vieną narį Maratą (bosinė gitara). Tada, 2016 m., jie išleido „EP“ „SAULĖSUŽTEMIMAS“ ir
dar vieną „EP“ „Garsiai Mąstau“ sekančiais, 2017 m. Tais pačiais metais buvo išleistas video kūrėjų „TWODICKSKLAN“ darbas – „Kūną palikai/Atsibudai“ vaizdo klipų trilogija.

2017 m. Maratas ir Jonas Butvydas paliko grupę. Narius pakeitė Simonas Motiejūnas (gitara), kuriam teko su ba. groti anksčiau, Nikita Voitovas (bosinė gitara) ir Dominykas Babikas (būgnai). Su šia sudėtimi grupė tęsia savo pasirodymus.

2019 m. pasirodė vienas svarbiausių leidinių – grupės antrasis pilno ilgumo albumas „H8“, sudarytas iš dešimt dainų, iš kurių trys buvo paleistos kaip singlai. Albumas grupei pelnė aukštumas reitinguose. Vėliau su albumu ba. dalyvavo ture.

2020 m. vyko grupės akustinis koncertas MO muziejuje, po kurio grupė nusprendė metų gale išleisti limituotus LP vinilus iš dešimties dainų, skambėjusių koncerte. Dviejų skirtingų rūšių vinilai buvo akimirksniu išparduoti ir grupė tokiu būdu vėl mušė savo pačių rekordus.

Ba. 5 metų sukaktis 
  
2018 m. ba. išleido limituotą knygą „Chaosas manyje nieko naujo“, kurioje galima pamatyti užkulisių nuotraukas pasirodymuose ir CD diską su grupės populiariausiomis dainomis. Vėliau buvo išleistas dokumentinis filmas apie grupės neeilinį muzikinį gyvenimą.

Ba. 10 metų sukaktis 

2022 m. grupė švenčia savo dešimtmetį , surengdami koncertą Vilniuje, Vingio parke, birželio 11 dieną. Tai didžiausias ba. koncertas nuo pat grupės susikūrimo.

Diskografija 
 Raktas (2013)
 Namai (2014)
 Rasti/Pasiklysti (2015)
 Saulėsužtemimas (2016)
 Garsiai Mąstau (2017)
 H8 (2019)
 NAUTO (2022)

Singlai 
 Pati Kalta (2017)
 Paprastu Instinktu Gyvenu (2017)
 Randai = Veiksmai  (2018)
 Hirudinea (2019)
 Iliuzija (2019)
 Išnara (2019)
 Trenk (2020)
 PP (2021)
 Vitrina (2021)
 ŠOKIS (2022)
 PURVO GERKLE (2022)
 PRARADAU MINTIS (2022)

Išnašos 

Lietuvos roko atlikėjai
1960 m. žiemos olimpinės žaidynės

1960 m. žiemos olimpinės žaidynės arba VIII olimpinės žiemos žaidynės – aštuntosios žiemos olimpinės žaidynės, kurios vyko 1960 m. vasario 18 – 28 d. Skvo Valio mieste JAV.

Žymūs faktai 
 Prancūzijos atstovas Jean Vuarnet tapo pirmuoju kalnų slidininku, kuris dalyvavo su metalinėmis slidėmis ir net laimėjo aukso medalį kalnų nusileidimo rungtyje.
 Suomijos slidininkas Veikko Hakulinen iškovojo tris medalius: aukso, sidabro ir bronzos.
 Australijos vyrų ledo ritulio komanda pirmą ir paskutinį kartą dalyvavo žiemos olimpinėse žaidynėse.
 Žaidynėse pirmą kartą vyko biatlono varžybos.
 Sportininkai iš Rytų Vokietijos ir Vakarų Vokietijos varžėsi kaip vieningos Vokietijos komanda.
 Žaidynėse pirmą kartą dalyvavo Pietų Afrikos Respublika.

Sporto šakos 
 Kalnų slidinėjimas
 Biatlonas
 Slidinėjimas
 Dailusis čiuožimas
 Ledo ritulys
 Šiaurės dvikovė
 Šuoliai su slidėmis
 Greitasis čiuožimas

Dalyvavusios šalys

Medalių lentelė

Šaltiniai 

Žiemos olimpinės žaidynės
1960 sporte
Tuniso vyrų futbolo rinktinė

Tuniso vyrų futbolo rinktinė – futbolo komanda, atstovaujanti Tunisui. Rinktinė dalyvavo penkiuose pasaulio čempionatuose, bet niekad neįveikė grupių lygmens. 1978 metų pasaulio čempionate tapo pirmąja Afrikos žemyno komanda, iškovojusia pasaulio čempionate pergalę. 2002 metais Tunisas iškovojo Afrikos Nacijų taurę, 1965 ir 1996 metais iškovojo antrąją vietą.

Dalyvavimas čempionatuose

Pasaulio čempionatas

Afrikos Tautų taurė 

 1957–1959 – 
 1962 – 3 vieta
 1963 – I etapas
 1965 – 2 vieta
 1968 – 
 1970–1974 – 
 1976 – 
 1978 – 4 vieta
 1980 – 
 1982 – I etapas
 1984–1992 – 
 1994 – I etapas
 1996 – 2 vieta
 1998 – ketvirtfinalis
 2000 – 4 vieta
 2002 – I etapas
 2004 – 1 vieta
 2006 – ketvirtfinalis
 2008 – ketvirtfinalis
 2010 – I etapas
 2012 – ketvirtfinalis
 2013 – I etapas
 2015 – ketvirtfinalis
 2017 – ketvirtfinalis
 2019 – 4 vieta
 2021 – ketvirtfinalis

FIFA Konfederacijų taurė 
 1992–2003 – 
 2005 – I etapas
 2009–2017 –

Žymiausi žaidėjai 

 Sadokas Sasi (1963–1978)
 Adelis Selimi (1991–2002)
 Mochtaras Duibas (1974-?)
 Zubijeras Baja (1994–2002)
 Žozė Kleitonas (1998–2006)
 Mehdi Ben Slimanas (1994–1998)
 Hatemas Trabelsi (1998–2006)
 Ali Kaabi (1973–1982)
 Chalidas Badra (1995–2006)
 Imedas Ben Junesas (1995–2002)
 Ali Bumniželis (1991–2007)
 Šokri el Vajeras (1993–2002)
 Jusefas Msakni (2010–)
 Riadas Buazizis (1995–2006)
 Radi Džaidi (1996–2009)
 Ziadas Džaziris (1999–2007)
 Frančileudas Santosas (2004–2008)
 Isamas Džemaa (2005–2014)
 Vahbi Chazri (2013–)
 Raufas Buzajenas (1992–2003)
 Skanderas Suajachas (1994–2002)
 Kajisas Godbanas (1995–2006)
 Tarekas Dijabas (1974–1990)

Treneriai 

  Rachid Turki (1956–1957)
  Habib Draoua (1957–1960)
  Milan Kristić (1960–1961)
  Frane Matošić (1961–1962)
  André Gérard (1963–1965)
  Mokhtar Ben Nacef (1965–1968)
  Radojica Radojičić (1968–1970)
  Sereta Begović (1969)
  Ameur Hizem (1970–1974, 1978–1979)
  André Nagy (1974–1975)
  Abdelmajid Chetali (1975–1978)
  Hmid Dhib (1979–1980)
  Ryszard Kulesza (1981–1983)
  Youssef Zouaoui (1984–1986, 1993–1994)
  Jean Vincent (1986–1987)
  Taoufik Ben Othman (1987–1988)
  Antoni Piechniczek (1988, 1989)
  Mokhtar Tlili (1988–1989)
  Mrad Mahjoub (1990–1993)
  Faouzi Benzarti (1994, 2009–2010, 2018)
  Henryk Kasperczak (1994–1998, 2015–2017)
  Francesco Scoglio (1998–2001)
  Eckhard Krautzun (2001)
  Henri Michel (2001–2002)
  Ammar Souayah (2002)
  Roger Lemerre (2002–2008)
  Humberto Coelho (2008–2009)
  Bertrand Marchand (2010)
  Sami Trabelsi (2010–2013)
  Nabil Maâloul (2013, 2017–2018)
  Ruud Krol (2013)
  Georges Leekens (2014–2015)
  Alain Giresse (2018–2019)
  Mondher Kebaier (2019–2022)
  Jalel Kadri (2022–)

Šaltiniai 

Afrikos vyrų futbolo rinktinės
Tuniso futbolas
Tuniso sporto rinktinės
1946 m. Europos krepšinio čempionatas

1946 m. Europos vyrų krepšinio čempionatas – ketvirtasis vyrų Europos krepšinio čempionatas, vykęs Ženevoje (Šveicarija). Dėl Antrojo pasaulinio karo pirmenybės nevyko nuo 1939 m. Į Ženevą atvažiavo dešimties Europos valstybių rinktinės.

Čempionato žiūrovai išvydo svarbią naujovę – metimą pašokus, kurio pradininku buvo Italijos rinktinės krepšininkas Džiuzepė Stefaninis (Giuseppe Stefanini).

Galutinė rikiuotė 
  Čekoslovakija
  Italija
  Vengrija
  Prancūzija
  Šveicarija
  Olandija
  Belgija
  Liuksemburgas
  Lenkija
  Anglija

Rezultatai

Grupės varžybos 
Pirmajame turnyro etape komandos buvo suskirstytos į tris grupes. Vienoje grupėje buvo keturios rinktinės, o kitose dviejose – po tris. Kiekviena rinktinė sužaidė po vienerias rungtynes su visomis savo grupės komandomis. Po vieną geriausią iš trijų komandų grupių bei pirmąsias dvi vietas keturių komandų grupėje užėmusios ekipos pateko į čempionato pusfinalius. Antrąsias vietas trijų komandų grupėse užėmusios komandos varžėsi dėl 5-6 vietų, o likusios rinktinės kovojo dėl 7-10 vietų. Už pergalę grupėje buvo skiriami 2 taškai, už pralaimėjimą – 1 taškas.

A grupė 

Rungtynių nugalėtojai paryškinti

B grupė

C grupė

Kova dėl 5-10 vietų 
Ketvirtąją vietą A grupėje užėmęs Liuksemburgas žaidė su trečiąja B grupėje likusia Anglija, o lenkai, A grupėje buvę treti, turėjo kovoti su paskutinę C grupės vietą užėmusiais Belgijos krepšininkais. Mačų nugalėtojai žaidė dėl 7-8 vietų, o pralaimėjusios ekipos turėjo kovoti dėl 9-10 vietų. Dėl 5-6 vietų žaidė olandai ir šveicarai, savo grupėse užėmę antrąsias vietas.

Dėl 9-10 vietų

Dėl 7-8 vietų

Dėl 5-6 vietų

Pusfinaliai 
Pusfinaliuose susigrūmė Čekoslovakijos – Vengrijos ir Italijos – Prancūzijos komandos. Rungtynių nugalėtojai pateko į pirmenybių finalą, o pralaimėjusios ekipos turėjo tenkintis kova dėl trečiosios vietos.

Mažasis finalas

Finalas

Šaltiniai 

Europos krepšinio čempionatai
1946 metai
Ženeva
Šveicarijos sportas
69 Danguje

69 Danguje – Lietuvos vokalinio šokio popmuzikos merginų grupė, įkurta 2005 m.

Grupės sudėtis 
 Karina Krysko-Skambinė
 Nijolė Pareigytė Rukaitienė
 Ingrida Martinkėnaitė
 Goda Alijeva

Diskografija

Albumai 
 9 Danguj (2006 m.)
 69 Danguje (2007 m.)
 Veidrodėlis (2008 m.)
 Geriausios Mūsų Dainos (2012 m., rinkinys)

Apdovanojimai 
 2005 m. JP muzikiniai apdovanojimai – Geriausias debiutas
 2006 m. Raudonojo kilimo apdovanojimai – Metų seksualiausia
 2006 m. Radiocentro muzikiniai apdovanojimai – Geriausias metų debiutas
 2007 m. Radiocentro muzikiniai apdovanojimai 2007 – Metų grupė
 2007 m. TV3 Vaikų balsas – Metų grupė
 2007 m. TV3 Vaikų balsas – Metų daina

Šaltiniai 

Šokių muzikos atlikėjai
Lietuvos pop muzikos grupės
Merginų grupės
Tžcianai

Tžcianai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tžcianų valsčiuje, Monkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į pietvakarius nuo Monkų ir apie 41 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

Istorija 
Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pirmą kartą kaimas paminėtas XIII a. amžiuje. 1496 m. Lietuvos Didžiojo Kunigaikščio Aleksandro nurodymu kaime pastatyta pirmoji bažnyčia, kuri stovėjo apie 100 metų. Tais pačiais metais įkurta ir Tžcianų Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapija. Dabartinė kaimo bažnyčia pastatyta 1846 metais. XIX a. įkurtos Tžcianų žydų kapinės. Iki II pasaulinio karo čia gyveno daug žydų (1909 m. – 98 %). Per II pasaulinį karą apie 1200 kaimo žydų buvo išvežti į Treblinkos koncentracijos stovyklą. Po karo nemažai kaimo gyventojų Tarybų Sąjunga ištrėmė į Kazachstaną.

Šaltiniai 

Tžcianų valsčius
Puant Nuaras

Puant Nuaras ( – „Juodasis kyšulys“) – miestas Kongo pietvakariuose, prie bendravardės įlankos Atlanto vandenyne; antrasis pagal dydį šalies miestas. Sudaro departamentą.

Tai pagrindinis šalies uostas: gabenami kroviniai su mediena, palmių produktais, guma, medvilne, tabaku, dramblio kaulu, kava, kakava, gyvuliais, variu, deimantais, manganu, švinu, cinku ir kt. Pramonė: žvejybos, medienos, palmių apdirbimo, maisto, muilo. Puant Nuaras yra jūrų uostas, pro kurį gabenamos prekės iš šalies sostinės Brazavilio, su kuriuo juos sieja geležinkelis. Mieste yra Viktoro Oganjero (Victor Augagneur) koledžas, Ž. B. Lamarko zoologijos sodas, Žoržo Bruso (Georges Brousseau) muziejus, Švč. Dievo Motinos (Notre Dame) katedra. Miestui priklauso ir Loangas (Loango), buvęs uostas ir anksčiau egzistavusios Afrikos valstybės sostinė.

Istorija 
Nors prancūzai jau 1883 m. okupavo šį regioną, miestas ėmė vystytis tik 1921 m., o uostas pradėtas eksploatuoti tik 1934–1939 m. 1950–1958 m. Puant Nuaras buvo Prancūzijos Pusiaujo Afrikos sostine.

Iki 2003 m. – Kvilu (Kouilou) srities administracinis centras.

Šaltiniai 

Kongo Respublikos miestai
Panemunės koplyčia (reikšmės)

Panemunės koplyčia gali būti vadinamos kelios koplyčios:

 Panemunės koplyčia – Panemunės kaime (Skirsnemunės sen.), Jurbarko raj.
 Panemunės Aušros Vartų Švč. Mergelės Marijos, Gailestingumo Motinos, koplyčia – Panemunės rajone, Kauno mieste
Garbenis

Garbenis (Cephalanthera) – gegužraibinių (Ochidaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso šakniastiebius turintys ir didelius žiedus išauginantys augalai.

Augalas daugiametis, žolinis. Šakniastiebis cilindriškas, šliaužiojantis, su daug šaknelių. Lapai reti, dalies rūšių – neišsivystę (nevykdo fotosintezės). Žiedai susitelkę į žiedynus, balti, rožiniai arba geltoni.

Rūšys 
Gentyje apie 25 rūšys:
 Cephalanthera austiniae
 Cephalanthera bijiangensis
 Cephalanthera calcarata
 Cephalanthera caucasica
 Cephalanthera culcullata
 Stambiažiedis garbenis (Cephalanthera damasonium)
 Cephalanthera epipactoides
 Cephalanthera falcata
 Cephalanthera gracilis
 Cephalanthera kotschyana
 Cephalanthera kurdica
 Cephalanthera longibracteata
 Kardalapis garbenis (Cephalanthera longifolia)
 Raudonasis garbenis (Cephalanthera rubra)
 Cephalanthera schaberi

Lietuvoje auga dvi retos ir į Lietuvos raudonąją knygą įrašytos rūšys:
 Kardalapis garbenis (Cephalanthera longifolia);
 Raudonasis garbenis (Cephalanthera longifolia).

Šaltiniai 

Gegužraibiniai
Las Vegaso Golden Knights

Las Vegaso „Golden Knights“ () – NHL Vakarų konferencijos, Ramiojo Vandenyno pogrupio ledo ritulio komanda iš Las Vegaso (Nevada, JAV).

Istorija 

Pie lygos prisijungė po 2017 m. NHL plėtros. Komandos savininkai – „Black Knight Sports & Entertainment“. Debiutiniais savo metais Las Vegaso komanda pasiekė NHL finalą, kuriame po atkaklios kovos nusileido Washington Capitals komandai. Golden Knights ekipa nepraleido dar nei vienų atkrintamųjų varžybų (4/4).

Sezonai

Nuorodos 

 Oficiali klubo svetainė

NHL komandos
Franziska Preuß

Franciska Prois (, g. 1994 m. kovo 11 d. Vaserburge prie Ino, Vokietijoje) – vokiečių biatlonininkė, olimpinė medalininkė, pasaulio čempionė estafetėje.

Karjera 
Biatlonu užsiima nuo 2009 m., Vokietijos rinktinėje nuo 2012 m. Iki 2013 m. dalyvavo jaunimo čempionatuose, Europos čempionate. 2013 m. Estešunde debiutavo pasaulio taurės varžybose, buvo 43 vietoje asmeninėse lenktynėse. 2013–2014 m. sezono metu iškovojo pirmąjį pasaulio taurės medalį – antrą vietą estafetėje Hochfilcene ir pirmąją pergalę – estafetėje Ansi. 2014 m. debiutavo Sočio olimpinėse žaidynėse, moterų estafetėje užėmė 11 vietą. 2014–2015 m. sezone iškovojo savo pirmąjį pasaulio taurės medalį asmeninėse rungtyse – sidabrą masinio starto lenktynėse Rūpoldinge. 2015 m. debiutavo pasaulio čempionate Kontiolahtyje, tapo čempione estafetėje, iškovojo antrą vietą masinio starto lenktynėse. Dalyvavo Pjongčano olimpinėse žaidynėse, iškovojo 4 vietą asmeninėse lenktynėse. 2018–2019 m. sezone iškovojo savo pirmąją pergalę asmeninėse rungtyse – masinio starto lenktynėse Rūpoldinge.

Pasiekimai 
Lentelės sudarytos pagal Tarptautinės biatlono sąjungos statistinius duomenis.

Olimpinės žaidynės

Pasaulio čempionatai 

*Asmeninė mišri estafetė pasaulio čempionatų programoje nuo 2019 m.
**Žiemos olimpinių žaidynių metais pasaulio čempionatai nerengiami.

Pasaulio taurė

Asmeninės prizinės vietos 

*Pasaulio taurės ir Pasaulio čempionatų rezultatai.
**Lentelių duomenys atnaujinti 2022-03-20.

Šaltiniai 

Vokietijos olimpiečiai
Vokietijos biatlonininkai
Sturla Holm Lægreid

Sturla Holmas Legreidas (, g. 1997 m. vasario 20 d. Berume, Norvegijoje) – norvegų biatlonininkas, olimpinis čempionas estafetėje, daugkartinis pasaulio čempionas.

Karjera 
Biatlonu užsiima nuo 2007 m. 2018 m. pateko į Norvegijos rinktinę, dalyvavo jaunimo pasaulio čempionate Otepėje, buvo antras asmeninėse lenktynėse ir vyrų estafetėje. 2019–2020 m. sezone dalyvavo IBU taurėje, Europos čempionate. 2020 m. Nove Meste debiutavo pasaulio taurės varžybose, užėmė 13 vietą sprinte. 2020–2021 m. sezono pirmose varžybose iškovojo savo pirmąją pergalę – asmeninėse lenktynėse Kontiolahtyje. Sezono metu pasižymėjo dideliu taiklumu, iškovojo 7 pergales asmeninėse rungtyse ir 3 pergales estafetėse, bendroje įskaitoje užėmė antrą vietą, nusileisdamas tik 13 taškų savo tautiečiui Johanesui Tinesui Bjo. 2021 m. debiutavo biatlono pasaulio čempionate, tapo čempionu mišrioje estafetėje, asmeninėse lenktynėse, vyrų estafetėje ir masinio starto lenktynėse. 2022 m. debiutavo Pekino olimpinėse žaidynėse, tapo čempionu estafetėje. 2021–2022 m. pasaulio taurės bendroje įskaitoje vėl iškovojo antrą vietą.

Pasiekimai 
Lentelės sudarytos pagal Tarptautinės biatlono sąjungos statistinius duomenis.

Olimpinės žaidynės

Pasaulio čempionatai

Pasaulio taurė

Asmeninės prizinės vietos 

*Pasaulio taurės ir Pasaulio čempionatų rezultatai.
**Lentelių duomenys atnaujinti 2022-03-20.

Šaltiniai 

 
Norvegijos biatlonininkai
Norvegijos olimpiečiai
Aviacijos būrys (Lietuvos kariuomenė)

Lietuvos kariuomenės Inžinerijos bataliono Aviacijos būrys – pirmasis aviacinis Lietuvos ginkluotųjų pajėgų darinys, veikęs 1919 m. sausio 30 d. – vasario 28 d.

1919 m. sausio 30 d. Lietuvos kariuomenėje pradėta formuoti Inžinerijos kuopa, į kuriuos sudėtį ir Aviacijos būrys, kuriame buvo sutelkti visi kariuomenės aviacijos specialistai.

Personalas 
1919 m. sausio 30 d. Aviacijos būrio vadu paskirtas Konstantinas Fugalevičius. Aviacijos būriui, vėliau – Aviacijos kuopai - jis vadovavo iki 1919 m. kovo 12 d.

Pirmuoju Aviacijos būrio lakūnu tapo Ignas Adamkavičius.

Inžinerijos bataliono Aviacijos būrys 1919 m. kovo 1 d. buvo pertvarkytas į Inžinerijos bataliono Aviacijos kuopą.

Lėktuvai 

1919 m. vasario 27 d. Lietuvos kariuomenė iš vokiečių įsigijo pirmuosius aštuonis karo lėktuvus LVG C.VI. Pirmam skrydžiui su lietuviškais ženklais jie pakilo 1919 m. kovo 1 d.

Iš viso Aviacijos kuopai jos egzistavimo laikotarpiu priklausė:

 1 naikintuvas Sopwith 1 1/2 Strutter

 8 žvagybiniai LVG C.VI

Bibliografija 
 Lietuvos karinės oro pajėgos, Visuotinė lietuvių enciklopedija, https://www.vle.lt/straipsnis/lietuvos-karines-oro-pajegos/
 Konstantinas Fugalevičius, Plieno Sparnai, http://www.plienosparnai.lt/page.php?848

Išnašos 

Lietuvos kariuomenės Karinės oro pajėgos