joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pendulum

Pendulum – australų drum and bass grupė iš Perto, susikūrusi 2002 m. Grupė pasižymi savo skambesiu, jungiančiu sunkųjį roką su elektronine muzika. 2012 m. grupė paskelbė daranti kūrybinę pertrauką, tačiau 2016 m. grįžo į sceną. Šiuo metu grupė yra išleidusi tris studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Immersion“, pasiekė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės albumų reitinge.

Grupė nariai 

Koncertinė grupė
 Rob Swire – vokalas, sintezatoriai, gitara, klavišiniai, bosinė gitara, prodiusavimas(2002–dabar)
 Gareth McGrillen – bosinė gitara, pritariamasis vokalas, prodiusavimas (2002–dabar)
 Ben Mount – MC (2006–dabar)
 Peredur ap Gwynedd – gitara (2006–dabar)
 KJ Sawka – b9gnai (2009–dabar)

DJ grupė
 Ben Mount – MC (2008–dabar)
 Paul „El Hornet“ Harding – DJ (2002–dabar)

Buvę nariai
 Paul Kodish – būgnai(2006–2009)

Diskografija 
 Hold Your Colour (2005)
 In Silico (2008)
 Immersion (2010)

Nuorodos 
 
 

Australijos atlikėjai
Immersion

Immersion – trečiasis studijinis australų drum and bass grupės „Pendulum“ albumas, išleistas 2010 m. gegužės 21 d. Albumo singlas „Watercolour“ pasiekė ketvirtąją vietą Jungtinės Karalystės singlų reitinge. „Pendulum“ sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmoje Jungtinės Karalystės singlų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju grupės įrašu, pasiekusiu reitingo viršūnę. Albumas taip pat pasiekė trečiąją vietą Australijoje ir Naujojoje Zelandijoje.

Dainų sąrašas 

2010 albumai
Nuku Hiva

Nuku Hiva () – sala Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, didžiausia tarp Markizų salų. Plotas – 339 km².

Sala yra 25 km ilgio, iki 17 km pločio. Kranto linija vingiuota, krantai daug kur statūs, skardingi, yra gilių užutėkių. Centrinę salos dalį užima Toovii plynaukštė, kurios vakarinėje dalyje iškyla Tekao kalnas (1224 m) – aukščiausia Nuku Hivos vieta. Hakaui slėnyje krenta 350 m aukščio Vaipo krioklys. Salą dengia spygliuočių miškai, tropinės džiunglės, yra pievų plotų. Šiaurinėje pakrantėje būdingas sausringas klimatas, ten susidariusi pusdykumė.

2012 m. Nuku Hivoje gyveno 2966 žmonės. Vietos gyventojai – markiziečiai. Sala sudaro komuną. Pagrindinė gyvenvietė – Taiohaė (1687 gyv.). Salos šiaurės vakaruose yra oro uostas iki kurio nuo Taihoaės veda 50 km ilgio kelias. Verčiamasi žemės ūkiu (duonmedžiai, kolokazijos, manijokai, kokospalmės, vaisiai), žvejyba, gyvulininkyste (ožkos, kiaulės).

Ikikolonijiniais laikais markiziečiai salą buvo pasidalinę į dvi žemes – Te Ii ir Tai Pi. Europiečiai Nuku Hivoje pasirodė XVI–XVII a. Nuku Hivoje 1813 m. išsilaipino JAV laivynas ir įkūrė Medisonvilio koloniją. Amerikiečiai įsivėlė į tarpgentinius karus, o vėliau – į konfliktus su britų banginių medžiotojais. 1842 m. salą užėmė prancūzai. XIX a. dauguma salos gyventojų mirė nuo infekcinių ligų.

Markizų salos
Ua Pu

Ua Pu (, mark. ’uapou) – sala Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, trečia pagal dydį tarp Markizų salų, yra 50 km į pietus nuo Nuku Hivos. Plotas – 106 km².

Sala yra 28 km ilgio, iki 25 km pločio. Kranto linija vingiuota, krantai daug kur statūs, skardingi. Sala bazaltinė, labai kalnuota. Joje yra aukščiausia Markizų salų vieta – bazaltiniai Oavės bokštai (1230 m). Paviršių dengia tropiniai miškai. Aplink salą yra mažų salelių (motu), iš kurių didžiausia – Motu Oa.

2012 m. Ua Pu saloje gyveno 2173 žmonės. Vietos gyventojai – markiziečiai. Sala sudaro komuną. Pagrindinė gyvenvietė – Hakahau (1588 gyv.). Yra prieplauka, oro uostas (11 km nuo Hakahau). Verčiamasi žemės ūkiu, žvejyba, gyvulių auginimu, turizmu. Veikia muziejus, Šv. Stepono katalikų bažnyčia, išlikę senovinių tikių, šventyklų, akmeninių aikščių (marae) liekanų.

Markizų salos
Ua Huka

Ua Huka (, mark. ’uahuka) – sala Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, Markizo salose, yra 42 km į rytus nuo Nuku Hivos. Plotas – 83 km².

Sala yra 14,5 km ilgio, iki 9,5 km pločio. Kranto linija vingiuota, krantai daug kur statūs, skardingi. Sala bazaltinė, vulkaninė. Centrinę dalį užima aukštumos, iškylančios iki 884 m (Hitikau k.). Būdingi krūmynai, tropiniai miškai.

2012 m. Ua Hukos saloje gyveno 621 žmogus. Vietos gyventojai – markiziečiai. Sala sudaro komuną. Pagrindinė gyvenvietė – Vaipaeė. Yra prieplauka, oro uostas. Verčiamasi žemės ūkiu, žvejyba, gyvulių auginimu, turizmu, ruošiama kopra. Veikia archeologijos, jūrų, geologijos muziejai, arboretumas, viešbutis, išlikę senovinių tikių, šventyklų, akmeninių aikščių (marae), petroglifų liekanų.

Pirmasis vakarietis, pasiekęs Ua Huką, buvo amerikiečių jūrininkas Džozefas Ingrehamas (1791 m.). Jis šią salą JAV prezidento Džordžo Vašingtono garbei pavadino Vašingtono sala.

Markizų salos
Tahuata

Tahuata () – sala Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, Markizo salyne, yra 4 km į pietus nuo Hiva Oa. Plotas – 69 km².

Sala kalnuota, sudaryta iš bazalto, iškyla iki 1050 m aukščio.

2012 m. Tahuatoje gyveno 703 gyventojai. Sala sudaro komuną. Pagrindinė gyvenvietė – Vaitahu (salos vakaruose). Oro uosto nėra, susisiekiama laivais iš Hiva Oa. Auginami manijokai, bananai, ruošiama kopra. Yra archeologijos muziejus, vitražais puošta katalikų bažnyčia, senovinė platforma marae.

1595 m. Tahuatą pasiekė ispano Alvaro de Mendanjos ekspedicija ir pavadino Santa Kristina. Ispanai buvo išsilaipinę Vaitahu kaime, aprašė vietos gyventojus ir jų papročius.

Markizų salos
Michael Kiwanuka

Michael Samuel Kiwanuka (g. 1987 m. gegužės 3 d.) – britų soul atlikėjas iš Londono. Debiutinį EP „Tell Me a Tale EP“ atlikėjas išleido 2011 m. birželį. Tais pačiais metais jis koncertuodavo kartu su Adele jos „Adele Live 2011“ turo metu bei pasirašė kontraktą su „Polydor“ įrašų kompanija. Debiutinį albumą „Home Again“ išleido 2012 m. kovą. Tais pačiais metais laimėjo „BBC Sound of 2012“ apdovanojimą. Šiuo metu yra išleidęs tris studijinius albumus.

Diskografija 
 Home Again (2012)
 Love & Hate (2016)
Kiwanuka (2019)

Nuorodos 
 
 

Jungtinės Karalystės atlikėjai
Soul atlikėjai
Love & Hate

Love & Hate – antrasis studijinis britų soul atlikėjo Michael Kiwanuka albumas, išleistas 2016 m. liepos 15 d. Albumas sulaukė labai gerų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju atlikėjo įrašu, pasiekusiu reitingo viršūnę.

Dainų sąrašas 

2016 albumai
Night Train (EP)

Night Train – britų Roko grupės „Keane“ EP, išleistas 2010 m. gegužės 10 d. Nepaisant to, kad EP sulaukė skirtingų kritikų įvertinimų, per pirmąją savaitę Jungtinėje Karalystėje buvo parduota 28 tūkstančiai „Night Train“ kopijų ir EP debiutavo pirmoje šalies albumų reitingo vietoje, tapdamas ketvirtuoju grupės įrašu, pasiekusiu reitingo viršūnę.

2016 m. duomenimis, visame pasaulyje parduota per 160 tūkstančių „Night Train“ kopijų.

Dainų sąrašas 

2010 albumai
Diana Vickers

Diana Vickers (g. 1991 m. liepos 30 d.) – britų dainininkė, dainų autorė, aktorė ir drabužių dizainerė iš Akringtono. Savo karjerą pradėjo ir išgarsėjo 2008 m. „The X Factor“ konkurse, patekusi į pusfinalį. 2010 m. išleido debiutinį singlą „Once“, kuris pasiekė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės singlų reitinge. Tais pačiais metais išleistas debiutinis albumas „Songs from the Tainted Cherry Tree“, taip pat pasiekęs pirmąją vietą. Šiuo metu yra išleidusi du studijinius albumus.

Diskografija 
 Songs from the Tainted Cherry Tree (2010)
 Music to Make Boys Cry (2013)

Nuorodos 
 
 

Jungtinės Karalystės atlikėjai
Tymai

Tymai () – sunki ūminė virusinė infekcinė liga, pasižyminti karščiavimu, odos bėrimu ir kvėpavimo takų bei akių junginės uždegimu. Sergant tymais, dažnai dar prisideda viruso sukeltas plaučių uždegimas, gerklų pakenkimas, rečiau – smegenų uždegimas. Tymų sukėlėjas yra vieno antigeninio tipo RNR turintis virusas, priklausantis Paramyxovirus šeimos Morbillivirus genčiai. Tymams imlūs yra ir vaikai, ir suaugusieji. Tymų infekcijos šaltinis – šia liga sergantis žmogus. Pagrindinis perdavimo būdas – oro lašelinis.

Prevencija 

Nuo tymų galima apsisaugoti pasiskiepijus kombinuota epideminio parotito (kiaulytės) – tymų – raudonukės (MMR) vakcina. Kad susidarytų ilgalaikis imunitetas tymų vakciną būtina įskiepyti bent du kartus. Tai gyvų susilpnintų virusų vakcina. Galimas šalutinis vakcinos poveikis: sukarščiuojama, antrą savaitę po paskiepijimo kartais šiek tiek išberia, panašiai kaip sergant tymais, bet šis bėrimas pranyksta negydomas per 1–3 dienas. Viruso plitimą ir protrūkius sustabdyti galima tik vykdant sistemingą vakcinaciją. Tymai buvo ir iki šiol yra viena dažniausių mirčių priežasčių tarp visų vakcinomis kontroliuojamų ligų. Tymais dažniausiai sergama šalyse, kur skiepijimų apimtys nepakankamos.

Lietuvoje 

Lietuvoje nuo tymų pradėta skiepyti 1964 m. Nors pasiektos didelės tymų vakcinos skiepijimo apimtys, susirgimų šia sunkia infekcine liga Lietuvoje daugėja. Lietuvoje vaikai nuo tymų skiepijami 15 mėn. ir 6-7 m. amžiaus kombinuota (MMR) vakcina.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Tymai (imunitetas.lt)

Infekcinės ligos
Imunosupresija

Imunosupresija, arba imuninis slopinimas – žmogaus organizmo imuniteto slopinimas. Imunosupresija būna fiziologinė (priklausomai nuo organizmo konkrečių poreikių), patologinė (esant įvairioms ligoms ir patologinėms būsenoms) ir dirbtinė.

Fiziologinė imunosupresija stebima nėštumo metu. Ji būtina išvengti embriono imuninio atmetimo, nes genetiniu ir imunologiniu požiūriu jis yra pusiau svetimas transplantas nėščios moters gimdoje.

Patologinė imunosupresija pasireiškia visų pirma įvairiose įgimto ar įgauto imunodeficito būsenose, kuomet imuninė sistema neatlieka savo tiesioginių funkcijų, padidėja imlumas infekcijoms, organizmas nėra tinkamai saugomas nuo ligas sukeliančių bakterijų, virusų, grybelių, pvz., užsikrėtus AIDS, sergant spinduline liga.

Gydymo forma  

Dirbtinė imunosupresija yra svarbi autoimuninių ligų gydymo forma, kai tam tikrais reagentais tiesiogiai arba netiesiogiai slopinama DNR ir RNR sintezė. Nespecifinis imuninio atsako slopinimas vykdomas kortikosteroidais, antimetabolitais (purino analogais, folio rūgšties antagonistais), alkilinančiomis medžiagomis, tokiomis kaip ciklofosfamidu, jonizuojančiąja radiacija arba antilimfocitų serumu.  

Kaip profilaktinė priemonė, imunosupresija taikoma slopinant transplantuotų organų ir audinių atmetimą. Medikamentai, kurie slopina imuninę sistemą (pvz., puolančią svetimą, persodintą organą), vadinami imunosupresantais. Dėl jų naudojimo kyla šalutinis poveikis – didėja infekcijos ir navikinių ląstelių formavimosi imlumas. Šiuo atveju kyla tikimybė susirgti piktybinėmis odos ir kraujo ligomis, taip pat medžiagų ir riebalų apykaitos sutrikimais.

Šaltiniai 

Imunologija
Songs from the Tainted Cherry Tree

Songs from the Tainted Cherry Tree – debiutinis studijinis britų atlikėjos Diana Vickers albumas, išleistas 2010 m. balandžio 30 d. Albumo singlas „Once“ pasiekė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės singlų reitinge. Nepaisant skirtingų kritikų įvertinimų, per pirmąją savaitę Jungtinėje Karalystėje buvo parduota per 35 tūkstančiai kopijų ir albumas debiutavo pirmoje šalies albumų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju Vickers albumu, pasiekusiu reitingo viršūnę.

2010 m. rugpjūčio mėnesio duomenimis, Jungtinėje Karalystėje parduota per 100 tūkstančių kopijų.

Dainų sąrašas 

Debiutiniai albumai
2010 albumai
The Defamation of Strickland Banks

The Defamation of Strickland Banks – antrasis studijinis britų atlikėjo bei reperio Plan B albumas, išleistas 2010 m. balandžio 9 d. Albumas savo skambesiu skiriasi nuo ankstesniojo, kadangi šiame daugiau dėmesio skiriama atlikėjo dainavimui. Singlas „She Said“ sulaukė didelio populiarumo Jungtinėje Karalystėje ir pasiekė trečiąją vietą singlų reitinge, „Stay Too Long“ – devintąją, o „Prayin'“ – šešioliktąją.

Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę pardavus per 68 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju Plan B įrašu, pasiekusiu reitingo viršūnę. „The Defamation of Strickland Banks“ buvo penktasis geriausiai parduodamas 2010 m. albumas Jungtinėje Karalystėje, pardavus per 826 tūkstančius kopijų. 2015 m. birželio mėnesio duomenimis, parduota per 1,29 milijono albumo kopijų.

Dainų sąrašas 

2010 albumai
Gambjė salos

Gambjė salos () arba Mangarevos salos – salynas Ramiajame vandenyne, Polinezijoje, priklauso Prancūzijos Polinezijai. Gambjė salos salos yra į pietryčius nuo Tuamotu salyno, su kuriuo jungiamos į Tuamotu-Gambjė salas. Nuo Tuamotu salyno Gambjė salos skiriasi tuo, kad yra ne koraliniai atolai, o vulkaninės salos, be to, Gambjė salų gyventojai (mangarevai) kultūriškai artimesni markiziečiams, o ne paumotams (Tuamotu gyventojams). Kartais prie Gambjė salų priskiriama ir negyvenamų Akteono salų (atolų) spiečius, įsiterpęs tarp Tuamotu ir Gambjė.

Geografija 

Gambjė salyną sudaro 14 salų, kurių bendras sausumos plotas – 31 km² (kartu su Akteono salomis bendras plotas siekia 35 km²). Salos:
 Mangarevos salos – Papuris, Teauaonė, Tepapuris, Puaumu, Vaiatekeuė, Teauotu, Apu, Tuaeu, Totegegjė, Tarauru Roa, Gaioio, Tenoko, Rumarei, Mangareva, Aukena, Tokorua, Taravai, Tepu Nui, Angakauitai, Motu-O-Ari, Makapu, Akamaru, Mekiro, Teohootepohatu, Atumata, Tauna, Tekava, Kouaku, Motu Teiku, Makaroa, Manui, Kamaka;
 Akteono salos – Tenararo, Vahanga, Tenarunga, Matureivavao;
 kitos – Pietų Marutea, Marijos atolas, Moranė, Temoė.

Pagrindinė Gambjė salų dalis – Mangarevos salos – yra didelė koralinio rifo apsupta lagūna su keliomis didesnėmis vulkaninėmis salomis (Mangareva, Aukena, Akamaru, Taravai) viduryje ir daug mažų salelių (motu), išsibarsčiusių ant rifo. Aukščiausia vieta (441 m., Dafo k.) yra Mangarevos saloje.

Gyventojai 

2007 m. Gambjė salose gyveno 1641 gyventojas. Vietiniai gyventojai – mangarevai, turintys savitą kalbą. Beveik visi gyventojai susitelkę Mangarevos saloje ir jos apylinkėse, iš Mangarevos grupei nepriklausančių salų gyvenama tik Pietų Marutea. Salynas sudaro komuną, kurios administracinis centras yra Rikitea (Mangarevos s.).

Istorija 

Tarp X ir XV a. salose gyveno keli tūkstančiai gyventojų, vysčiusių laivybą ir prekybą su aplinkiniais salynais. Tačiau iškirtus miškus ir pritrūkus išteklių prasidėjo tarpusavio karai. 1797 m. salas pasiekė pirmasis europietis – britų kapitonas Džonas Vilsonas. Jis salyną pavadino ekspedicijos rėmėjo, barono Džeimso Gambjė (James Gambier) garbei. Nuo 1834 m. pradėjo steigtis katalikų misijos. Prancūzams vykdant branduolinius bandymus Mururoa atole, Gambjė salos naudotos kaip logistinė bazė.

Prancūzijos Polinezijos salos
Inesyvas

Inesyvas (iš  'būti viduje') − linksnis, vidaus esamasis vietininkas, reiškiantis, kad veikėjas arba veiksmas yra viduje to daikto, kuris pasakomas šiuo linksniu, pvz., miške. Atsako į klausimą kame? Kalbotyroje, ypač baltistikoje, terminas inesyvas vietoj vietininkas (lokatyvas) vartojamas tada, kai norima pabrėžti, jog dabartiniai baltų kalbų vietininkai istoriškai buvo sudaryti nauju būdu, jų daryba yra vėlesnio laikotarpio. Be to, terminas inesyvas leidžia išvengti painiavos, nes esama ir kitokių vietininkų (aliatyvo, adesyvo, iliatyvo ir t. t.). Vienaskaitoje baltų kalbose inesyvas susidarė postpozicijai (polinksninei priesagai) *en 'į' priaugus prie senovinio vietininko (lokatyvo), pvz.: liet. *dienāi + en > *dienāien > *dienājen > *dienāję > dienoje; *akmeni + en > *akmenien > *akmenijen > *akmeniję / *akmenīję > akmenyje ir t. t. Latvių kalboje, galūnėms dar labiau sutrumpėjus, turimi inesyvai dienā 'dienoj(e)', upē 'upėj(e)', akmenī 'akmeny(je)'. Lietuvių kalbos inesyvai miške, lauke kilę iš *miškę, *laukę < *mišken, *lauken. 
Senoviškesnis šio linksniavimo tipo inesyvas vartojamas žemaičių posakiuose šaltie 'šaltyje', šiltie 'šiltume, šilumoje', kur turima daryba iš senojo vietininko (lokatyvo) *šaltie + en, *šiltie + en.

Daugiskaitos inesyvai buvo pasidaryti polinksniui en 'į' jungiantis prie daugiskaitos galininko: *miškōns > *miškōs + en > *miškōsen > *miškōsę > miškuose; *dienāns > *dienąs > *dienās + en > *dienāsen > *dienāsę > dienose ir t. t. Latvių kalboje ir šie inesyvai labiau sutrumpėję: laukos (sk. laukuos) 'laukuose', dienās 'dienose'. Sudarant inesyvus, būta įvairių perdirbinių pagal kitų linksniavimo tipų panašumus. V. Ambrazo teigimu, daugiskaitos inesyvas susidarė ne iš daugiskaitos galininko, o iš senojo daugiskaitos vietininko (dienosu > dienose), galūnės balsį derinant prie vienaskaitos inesyvo.

Aptariant Uralo kalbas, vengrų kalboje inesyvas sudaromas su priesaga -ban/-ben (házban 'name'), suomių kalboje su priesaga -ssa/-ssä, estų − prie kilmininko jungiant -s, mokšų kalboje − pridedant priesagą -sa. Kartais teigiama, kad rytų baltų kalbose postpoziciniai (su polinksninėmis priesagomis) vietininkai: inesyvas, iliatyvas, aliatyvas, adesyvas − susidarė dėl finougrų įtakos.  Jų kalbose labai išplėtota vietininkų sistema.

Išnašos

Linksniai
Mangareva

Mangareva () – sala Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijos rytuose, didžiausia ir svarbiausia iš Gambjė salų. Plotas – 15,4 km².

Mangareva yra nedideliame salyne, apsuptame koralų rifo ir lagūnos. Šalia yra keletas mažesnių salų (Taravai, Aukena, Akamaru) ir daug mažų salelių (motu), kartu sudarančių Mangarevos salų spiečių. Sala yra ~8 km ilgio, siaura, vulkaninės kilmės, kalnuota. Aukščiausia vieta – Dafo kalnas (441 m). Krantai statūs, išraižyti įlankų.

2012 m. Mangarevoje gyveno 1239 žmonės (daugiausia – mangarevai). Verčiamasi žvejyba, kopros rinkimu, žemės ūkiu, turizmu. Pagrindinė gyvenvietė – Rikitea. Oro uostas yra netolimoje Totegegijė salelėje. Iš Mangarevos laivu galima pasiekti kitais būdais iš esmės nepasiekiamas Pitkerno salas. Yra Šv. Mykolo katedra (1839 m.).

Salą nuo seno valdė mangarevų valdovai. 1797 m. Mangarevą pasiekė pirmasis vakarietis – britų jūrininkas Džeimsas Vilsonas. 1881 m. salą prisijungė Prancūzija.

Prancūzijos Polinezijos salos
Boyzone

Boyzone – airių pop grupė iš Dublino, susikūrusi 1993 m. Grupę sudarė penki atlikėjai: Keith Duffy, Stephen Gately, Mikey Graham, Ronan Keating ir Shane Lynch. „Boyzone“ išsiskyrė 2000 m., tačiau atsikūrė 2008 m. Sekančiais metais mirė grupės narys Stephen Gately. Šiuo metu grupė yra išleidusi šešis studijinius albumus ir visame pasaulyje pardavusi per 25 milijonus įrašų.

Diskografija 
 Said and Done (1994)
 A Different Beat (1996)
 Where We Belong (1998)
 Brother (2010)
 BZ20 (2013)
 Dublin to Detroit (2014)

Nuorodos 
 
 

Airijos muzikos grupės
Brother

Brother – ketvirtasis studijinis airių pop grupės „Boyzone“ albumas, išleistas 2010 m. kovo 5 d. Tai – pirmasis grupės albumas per dvylika metų. Albumas skirtas grupės nario Stephen Gately atminimui, kuris mirė likus penkiems mėnesiems prieš albumo išleidimą. Tačiau Gately balsas skamba dainose „Gave It All Away“ ir „Stronger“, todėl šis albumas – jo paskutinis. Singlas „Gave It All Away“ pasiekė pirmąją vietą Airijos singlų reitinge bei devintąją Jungtinės Karalystės.

„Brother“ sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmose Jungtinės Karalystės ir Airijos albumų reitinguose. 2013 m. spalio mėnesio duomenimis, pasaulyje parduota per 450 tūkstančių albumo kopijų.

Dainų sąrašas 

2010 albumai
Lights

Lights – debiutinis studijinis britų atlikėjos ir dainų autorės Ellie Goulding albumas, išleistas 2010 m. vasario 26 d. Albumo singlas „Starry Eyed“ pasiekė ketvirtąją vietą Jungtinės Karalystės singlų reitinge. Singlas „Your Song“, Elton John dainos koveris, išleistas tik JAV ir Kanadietiškoje albumo versijoje, pasiekė antrąją vietą Jungtinės Karalystės singlų reitinge. Singlas „Lights“ pasiekė antrąją vietą JAV „Billboard Hot 100“ singlų reitinge.

Albumas slaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę Jungtinėje Karalystėje pardavus per 36 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmoje šalies albumų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju atlikėjos įrašu, pasiekusiu reitingo viršūnę. 2012 m. spalio mėnesio duomenimis, visame pasaulyje parduota per 1.6 milijono „Lights“ kopijų.

Dainų sąrašas 

Debiutiniai albumai
2010 albumai
The Element of Freedom

The Element of Freedom – ketvirtasis studijinis amerikiečių atlikėjos Alicia Keys albumas, išleistas 2009 m. gruodžio 11 d. Pirmasis albumo singlas „Doesn’t Mean Anything“ pasiekė aštuntąją vietą Jungtinės Karalystė singlų reitinge, „Try Sleeping with a Broken Heart“ – septintąją, o „Empire State of Mind (Part II) Broken Down“ – antrąją.

Albumas debiutavo antroje JAV „Billboard 200“ reitingo vietoje, per pirmąją savaitę pardavus 417 tūkstančių albumo kopijų. Tai buvo pirmasis atlikėjos albumas, pasiekęs ne pirmąją reitingo vietą. Albumas pasiekė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės albumų reitinge, tapdamas pirmuoju Keys įrašu, pasiekusiu pirmąją vietą šioje šalyje. 2012 m. rugpjūčio mėnesio duomenimis, visame pasaulyje parduota per 5 milijonus „The Element of Freedom“ kopijų.

Dainų sąrašas 

2009 albumai
Sunny Side Up

Sunny Side Up – antrasis studijinis škotų atlikėjo ir dainų autoriaus Paolo Nutini albumas, išleistas 2009 m. gegužės 29 d. Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę Jungtinėje Karalystėje pardavus per 60 tūkstančių kopijų, debiutavo pirmoje šalies albumų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju Nutini įrašu, pasiekusiu reitingo viršūnę. „Sunny Side Up“ buvo nominuotas geriausio britiško albumo nominacijoje 2010 m. „Brit Awards“ apdovanojimuose.

Dainų sąrašas 

2009 albumai
FK Liepāja

Liepojos futbolo klubas „Liepāja“ arba FK „Liepāja“ – Latvijos futbolo klubas iš Liepojos.

Istorija 
Klubas įkurtas 2014 m. Ankstesniais metais Liepoja turėjo futbolo ir ledo rutulio komandas, žinomas Liepājas Metalurgs pavadinimu, kuri daug metų sėkmingai dalyvavo Latvijos futbolo pirmenybėse, tačiau gamykla nustojo remti šį klubą ir Metalurgs Liepaja klubas paskelbė apie bankrotą, o futbolo bendruomenei teko kurti naują klubą. Tokiu būdu atsirado naujas klubas pavadintas Futbola klubs Liepāja. 

Debiutiniame čempionate (2014 m.) ekipa buvo ketvirta, o 2015 m. tapo čempione. 2016 m. liko ketvirtoje pozicijoje.

2017 m. kovo mėn. klubą pradėjo remti Mogo.lv bendrovė, todėl prie pavadinimo atsirado žymuo MOGO.

2019 m. sausio mėn. nutrūko bendradarbiavimas su MOGO ir iš klubo pavadinimo išnyko šis žymuo.

2020 m. pateko į Latvijos futbolo taurės finalą ir po pratęsimo palaužė FK Ventspils. Tai buvo antroji taurė per klubo gyvavimo istoriją.

Stadionas 
Ekipa žaidžia Dauguvos stadione.

Pasiekimai

Sezonai

Latvijos varžybos 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Europa

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSf (Taurių laimėtojai)

Liepaja
Naujosios Zelandijos moterų futbolo rinktinė

Naujosios Zelandijos moterų futbolo rinktinė – Naujajai Zelandijai atstovaujanti nacionalinė moterų futbolo komanda, kurią kontroliuoja Naujosios Zelandijos futbolo asociacija. 2008 m. rinktinė pirmą kartą istorijoje pateko į 2008 m. vasaros olimpines žaidynes.

Dalyvavimas čempionatuose

Olimpinės žaidynės

Pasaulio čempionatas 

Nacionalinės moterų futbolo rinktinės
Naujosios Zelandijos futbolas
Naujosios Zelandijos sporto rinktinės
Aukena

Aukena () – sala Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijos rytuose, Gambjė salyne, 5 km į pietryčius nuo Mangarevos. Plotas – 1,3 km².

Aukena yra nedideliame salyne, apsuptame koralų rifo ir lagūnos. Sala vulkaninė, 2,5 km ilgio ir 0,5 km pločio. Aukštis siekia 198 m.

2012 m. Aukenoje gyveno 40 žmonių (daugiausia – mangarevai). Yra Šv. Rapolo katalikų bažnyčia (1839 m.), XIX a. katalikų misijos, apžvalgos bokšto griuvėsiai.

Prancūzijos Polinezijos salos
Taravajus

Taravajus () – sala Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijos rytuose, Gambjė salyne, 1,5 km į pietvakarius nuo Mangarevos. Plotas – 5,7 km² (antra pagal dydį Gambjė salyne).

Taravajus yra nedideliame salyne, apsuptame koralų rifo ir lagūnos. Sala vulkaninė, 4,8 km ilgio ir 2,4 km pločio. Aukštis siekia 256 m. Prie rytinio kranto prisišliejusi Motu-O-Ari salelė.

2012 m. Taravajuje gyveno 9 žmonės, susitelkę Agonoko kaime. Yra Šv. Gabrieliaus katalikų bažnyčia.

Sala gyvenama nuo XIII a. Taravajaus karalius buvo Mangarevos karaliaus vasalu.

Prancūzijos Polinezijos salos
Akamaru

Akamaru () – sala Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijos rytuose, Gambjė salyne, 7 km į pietryčius nuo Mangarevos. Plotas – 2,1 km² (trečia pagal dydį Gambjė salyne).

Akamaru yra nedideliame salyne, apsuptame koralų rifo ir lagūnos. Sala vulkaninė, 2,8 km ilgio ir 1,6 km pločio. Aukštis siekia 247 m. Prie šiaurės vakarinio kranto prisišliejusi Mekiro salelė.

2012 m. Akamaru saloje gyveno 22 žmonės. Yra Šv. Taikos Karalienės katalikų bažnyčia, įsteigta 1835–1862 m. veikusios misijos. Verčiamasi apelsinų auginimu.

Prancūzijos Polinezijos salos
Pietų Marutea

Pietų Marutea () arba Nuku Nujis (Nuku-nui) – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijos rytuose, 1470 km į rytus nuo Taičio, Tuamotu salyne, nors administraciškai priskiriamas Gambjė saloms. Plotas – 14 km², su lagūna – 112 km².

Atolas yra 20 km ilgio ir 8 km pločio. Salos žemos, mažos. Salelės yra beveik visose koralų žiedo vietose.

2012 m. Pietų Marutea saloje gyveno 111 žmonių. Šiaurinėje atolo dalyje yra Auorotinio kaimas, ten yra ir privatus aerodromas. Perlų rinkimas.

Salą 1606 m. pasiekė ispanas Pedras Fernandesas de Kirosas ir pavadino San Telmu. 1791 m., ieškodamas „Baunti“ maištininkų, čia lankėsi britų jūrininkas Edvardas Edvardsas.

Sala vadinama Pietų Marutea nuo kitame Tuamotu salyno gale esančios Šiaurės Marutea salos.

Tuamotu salos
Marijos atolas

Marijos atolas arba Rytų Marija () – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijos rytuose, 72 km į pietvakarius nuo Pietų Marutea atolo, Tuamotu salyne, nors administraciškai priskiriamas Gambjė saloms. Plotas – 3 km², su lagūna – 7 km².

Atolas ovalus, 5,6 km ilgio ir 2,9 km pločio. Viduje yra uždara, labai druskinga lagūna.

Marijos atolas negyvenamas, nors 1850 m. čia gyveno ~40 žmonių.

Salą 1829 m. pasiekė pirmasis europietis Žakas-Antuanas Miorenho (Jacques-Antoine Moerenhout).

Marijos atolas dar vadinamas Rytų Marija vengiant painiavos su kitu Marijos atolu Tubuajo salyne.

Tuamotu salos
Moranė

Moranė () – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijos rytuose, 153 km į pietvakarius nuo artimiausios salos – Marijos atolo, Tuamotu salyne, nors administraciškai priskiriamas Gambjė saloms. Plotas – 2 km², su lagūna – 11 km².

Atolas ovalus, 5,8 km ilgio ir 3,5 km pločio. Viduje yra uždara lagūna. Saloje auga kokospalmės, pandanai. Moranėje išlikusios gan gausios labai retų, nykstančių Polinezijos vištinių karvelių (Gallicolumba erythroptera) ir tuamotinių tilvikų (Prosobonia parvirostris) populiacijos.

Atolas negyvenamas.

Salą 1832 m. pasiekė pirmasis europietis, amerikiečių banginių medžiotojas Natanielis Karis.

Tuamotu salos
Temoė

Temoė () – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijos rytuose, Gambjė salose, 37 km į pietryčius nuo Mangarevos. Plotas – 2,1 km², su lagūna – 12 km².

Atolas trapecijos pavidalo, 6,8 km ilgio ir 4,2 km pločio. Viduje yra lagūna, kuri siaurais latakais jungiasi su vandenynu. Jos gylis – iki 23 m. Salelės žemos. Apie 30 km į pietryčius nuo Temoės yra povandeninis Portlando rifas – toliausiai į rytus nutolusi Prancūzijos Polinezijos vieta.

Atolas negyvenamas, nors seniau čia gyveno polineziečiai. Rasta jų šventyklų aikščių (marae) liekanų. Salą 1797 m. pasiekė pirmasis europietis, britas Džeimsas Viljamsas (nors spėjama, kad dar 1686 m. Temoę pasiekti galėjo piratas Edvardas Deivisas). 1838 m. visus salos gyventojus katalikų misionieriai iškeldino į Mangarevą.

Prancūzijos Polinezijos salos
Matureivavao

Matureivavao () – negyvenamas koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijos rytuose, Tuamotu salyno pietryčiuose, didžiausia iš Akteono salų. Administraciškai priklauso Gambjė saloms. Plotas – 2,5 km², su lagūna – 18 km².

Atolas pailgas, 6,6 km ilgio ir 4,6 km pločio. Viduje yra uždara lagūna, kurią vandenyno vanduo pasiekia tik audrų metu. Auga daugiausia kokospalmės.

1606 m. salą pasiekė ispano Pedro Fernandeso de Kiroso ekspedicija. Tai viena iš nedaugelio Polinezijos salų, kurioje neįsiveisė žiurkės.

Tuamotu salos
Tenarunga

Tenarunga () arba Tenania – negyvenamas koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijos rytuose, Tuamotu salyno pietryčiuose, Akteono salų spiečiuje. Administraciškai priklauso Gambjė saloms. Plotas – 2,3 km², su lagūna – 5 km².

Atolas pailgas, viduje yra uždara lagūna. Auga daugiausia kokospalmės. Sutinkamos retos gyvūnų rūšys, pavyzdžiui, tuamotinis tilvikas.

1606 m. salą pasiekė ispano Pedro Fernandeso de Kiroso ekspedicija.

Tuamotu salos
Vahanga

Vahanga () – negyvenamas koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijos rytuose, Tuamotu salyno pietryčiuose, Akteono salų spiečiuje. Administraciškai priklauso Gambjė saloms. Plotas – 3,8 km², su lagūna – 12,6 km².

Atolas apskritas, 3,6 km skersmens. Viduje yra uždara lagūna. Auga daugiausia kokospalmės. Sutinkamos retos gyvūnų rūšys, pavyzdžiui, tuamotinis tilvikas, Polinezijos vištinis karvelis.

1606 m. salą pasiekė ispano Pedro Fernandeso de Kiroso ekspedicija. 1850 m. Vahangoje gyveno ~20 žmonių. 1922 m. veikė kokospalmių plantacija.

Tuamotu salos
Tenararas

Tenararas () – negyvenamas koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijos rytuose, Tuamotu salyno pietryčiuose, Akteono salų spiečiuje (mažiausias tarp jų). Administraciškai priklauso Gambjė saloms. Plotas – 1,6 km², su lagūna – 2 km².

Atolas apskritas, viduje yra uždara lagūna. Auga daugiausia kokospalmės. Sutinkamos retos gyvūnų rūšys, pavyzdžiui, tuamotinis tilvikas, Polinezijos vištinis karvelis, Merfio audrašauklis. Tai viena iš nedaugelio Polinezijos salų, kur neįsiveisė žiurkės.

1606 m. salą pasiekė ispano Pedro Fernandeso de Kiroso ekspedicija. 1850 m. Tenarare gyveno ~20 žmonių.

Tuamotu salos
Brazilijos moterų futbolo rinktinė

Brazilijos moterų futbolo rinktinė – Brazilijai atstovaujanti nacionalinė moterų futbolo komanda, kurią kontroliuoja Brazilijos futbolo federacija. 

2007 m. rinktinė finišavo antra pasaulio taurėje (finale nusileido Vokietijai).

Dalyvavimas olimpinėse žaidynėse

Išnašos 

Nacionalinės moterų futbolo rinktinės
Brazilijos futbolas
Brazilijos sporto rinktinės
Švedijos moterų futbolo rinktinė

Švedijos moterų futbolo rinktinė – Švedijai atstovaujanti nacionalinė moterų futbolo komanda, kurią kontroliuoja Švedijos futbolo asociacija. Namų stadionas – Geteborgo Gamla Ullevi. 2003 m. rinktinė užėmė antrąją vietą pasaulio taurėje.

Dalyvavimas olimpinėse žaidynėse 

Nacionalinės moterų futbolo rinktinės
Švedijos futbolas
Švedijos sporto rinktinės
Jungtinių Amerikos Valstijų moterų futbolo rinktinė

Jungtinių Amerikos Valstijų moterų futbolo rinktinė – JAV atstovaujanti nacionalinė moterų futbolo komanda, kurią kontroliuoja JAV futbolo asociacija. Tai yra sėkmingiausia moterų futbolo komanda – ji laimėjo keturis pasaulio taurės čempionių titulus (1991, 1995, 2015 ir 2019 m.), keturis olimpinius aukso medalius (1996, 2004, 2008 ir 2012 m.) ir aštuonis kartus CONCACAF moterų futbolo taurę.

JAV moterų futbolo komanda 1997 ir 1999 m. buvo išrinkta geriausia JAV olimpine komanda. Žurnalas „Sports Illustrated“ 1999 m. visai komandai įteikė metų sportininko apdovanojimą.

Dalyvavimas olimpinėse žaidynėse

Šaltiniai 

Nacionalinės moterų futbolo rinktinės
JAV futbolas
JAV sporto rinktinės
Pailgis (ežeras)

Pailgis (kitaip Pailgių ežeras, Ilgis) – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, apie 8 km į pietvakarius nuo Pabradės. Ežeras pailgas, galuose išplatėjęs. Nusitęsęs iš šiaurės į pietus per 1,77 km ilgio, plotis siekia 0,48 km. Altitudė 115,1 m. Giliausia ežero vieta (31,2 m) yra šiaurėje. Krantai daugiausia statūs ir aukšti, o šiaurėje ir vietomis rytuose pelkėti. Ežerą supa Žaliašilio ir Pailgio miškų pušynai.

Pro Pailgių ežerą iš Gilučio į Žeimeną (iš pietų į šiaurę) teka Petruškė, be to, rytuose dar įteka Pailgių upelis.

Netoli vakarinio kranto praeina geležinkelis Vilnius–Turmantas, šalia pietrytinio kranto įsikūręs kaimas Dalia, veikia poilsio namai, vakarinėje pakrantėje – Družilių kaimas, veikia poilsio namai.

Šaltiniai 

Švenčionių rajono ežerai
Kolumbijos moterų futbolo rinktinė

Kolumbijos moterų futbolo rinktinė – Kolumbijai atstovaujanti nacionalinė moterų futbolo komanda, kurią kontroliuoja Kolumbijos futbolo federacija. 2015 m. rinktinė užėmė 12-ą vietą pasaulio taurėje.

Dalyvavimas olimpinėse žaidynėse 

Nacionalinės moterų futbolo rinktinės
Kolumbijos futbolas
Kolumbijos sporto rinktinės
Makemo

Makemo (), dar vadinamas Te Paritua, Rangi Kemo – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, vienas didžiausių Tuamotu salyne. Yra Rajevskio salų spiečiuje, 564 km į rytus nuo Taičio. Plotas – 56 km², su lagūna – 603 km².

Atolas nusidriekęs iš šiaurės vakarų į pietryčius 69 km, plotis iki 16,5 km. Atolo žiede yra du laivuojami sąsiauriai.

2012 m. Makemo atole gyveno 832 žmonės. Pagrindinė gyvenvietė Puheva (~600 gyv.) yra atolo žiedo šiaurėje. Puhevoje yra švyturys, bažnyčia. Veikia 1976 m. pastatytas aerodromas. Verčiamasi perlų rinkimu, kopros paruošimu, turizmu. Makemo atolas kartu su aplinkinėmis salomis sudaro Makemo komuną.

Pirmieji europiečiai, pasiekę Makemo, buvo britai Džonas Tarnbulis ir Džonas Bajersas (1803 m.). Jie šią salą pavadino Filipo sala (pagal savo rėmėją). 1820 m. Makemo pasiekė Fadėjaus Belinshauzeno ekspedicija. XIX a. pradėjo veikti katalikų misija, 1851 m. pastatyta Šv. Juozapo bažnyčia.

Tuamotu salos
Hao

Hao (), dar vadinamas Haorangiu – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, vienas didžiausių Tuamotu salyne. Yra pietrytinėje salyno pusėje, 920 km į rytus nuo Taičio. Plotas – 47 km², su lagūna – 720 km².

Atolas nusidriekęs iš šiaurės vakarų į pietryčius 50 km, plotis iki 14 km. Atolo žiede yra vienas laivuojamas sąsiauris (šiaurės vakaruose). Koralinės salos žemos (iki 3 m).

2012 m. Hao atole gyveno 1066 žmonės. Pagrindinė gyvenvietė Otepa. Šiaurinėje dalyje yra oro uostas (buvęs karinis aerodromas). Verčiamasi perlų rinkimu, kopros paruošimu, turizmu. Hao atolas kartu su aplinkinėmis salomis sudaro Hao komuną.

Pirmieji europiečiai, pasiekę Hao, buvo ispanai Pedras Fernandesas de Kirosas (1606 m.) ir Chosė Andija i Varela (1774 m.). Prancūzų keliautojas Luisas Antuanas de Bugenvilis ją pavadino „Arfos sala“. 1820 m. Hao pasiekė Fadėjaus Belinshauzeno ekspedicija. XX a. veikė svarbi karinė bazė, iš kurios koordinuoti branduoliniai bandymai Mururoa atole. Greta bazės veikė ligoninė, vandens gryninimo stotis, elektrinė. 2002 m. bazė uždaryta.

Tuamotu salos
Fakarava

Fakarava (), dar žinomas pavadinimais Havaiki-te-araro, Havai’i, Farea – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, vienas didžiausių Tuamotu salyne (skaičiuojant su lagūnos plotu – 2). Yra šiaurės vakarinėje salyno pusėje, 450 km į šiaurės rytus nuo Taičio. Plotas – 16 km², su lagūna – 1112 km².

Atolas netaisyklingo stačiakampio pavidalo, nusidriekęs iš šiaurės vakarų į pietryčius 60 km, plotis iki 21 km. Atolo žiede yra du laivuojami sąsiauriai – Garuaė šiaurėje ir Tumakohua pietuose. Atolas 1977 m. paskelbtas UNESCO biosferos rezervatu. Čia gyvena retas tuamotinis tilvikas (Prosobonia parvirostris, vietos kalba kivi-kivi).

2012 m. Fakaravos atole gyveno 824 žmonės. Pagrindinė gyvenvietė Rotoava (šiaurės rytuose). Veikia oro uostas. Verčiamasi perlų rinkimu, kopros paruošimu, turizmu. Fakaravos atolas kartu su aplinkinėmis salomis sudaro Fakaravos komuną.

1820 m. Fakaravą pasiekė Fadėjaus Belinshauzeno ekspedicija (buvo pirmieji europiečiai, paminėję šią salą) ir pavadinto Vitgenšteino sala. XIX a. tapo svarbiu kokosų aliejaus gavybos centru. 1849 m. saloje pradėjo veikti prancūzų misionieriai, 1850 m. pastatyta Rotoavos bažnyčia.

Tuamotu salos
Anaa

Anaa (), dar žinomas pavadinimais Nganaa-nui, Ara-ura – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyne. Yra šiaurės vakarinėje salyno pusėje, 350 km į rytus nuo Taičio. Plotas – 38 km², su lagūna – 90 km².

Atolas pailgas, nusidriekęs iš vakarų į rytus 29,5 km, plotis iki 6,5 km. Atolo žiedą sudaro 11 salelių, kurių dirva derlingesnė nei kitų Tuamotu atolų. Lagūna uždara (su vandenynu jungiasi per seklumas), sudaryta iš 3 duburių.

2012 m. Anaa atole gyveno 497 žmonės. Pagrindinė gyvenvietė – Tukuhora. Veikia oro uostas. Verčiamasi perlų rinkimu ir perlamutro gamyba, kopros paruošimu, žvejyba. Anaa atolas kartu su aplinkinėmis salomis sudaro Anaa komuną.

Pirmasis Anaa pasiekęs europietis buvo ispanas Pedras Fernandesas de Kirosas (1606 m.). Jis atolą pavadino Šv. Pauliaus Atsivertimo sala (Conversión de San Pablo). 1768 m. ją pasiekė prancūzas Luisas Antuanas de Bugenvilis, 1769 m. – Džeimsas Kukas (pavadino „Grandinės sala“), 1772 m. – baskas Domingas de Bonečea (pavadino „Visų Šventųjų sala“).

XIX a. buvo svarbus kopros ir perlamutro tiekimo taškas. Čia vyko kova tarp katalikų ir mormonų misionierių, į kurią 1852 m. įsikišo Prancūzijos kariuomenė. 1878, 1906 ir 1983 m. Anaa salą nuniokojo smarkūs uraganai.

Tuamotu salos
Fangatau

Fangatau (), dar žinomas pavadinimu Nakai-erua – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyne. Yra šiaurinėje salyno pusėje, 902 km į šiaurės rytus nuo Taičio. Plotas – 6 km², su lagūna – 22,2 km².

Atolas pailgas, 8 km ilgio, 3,5 km pločio. Atolo žiedas visiškai apsupa lagūną.

2012 m. Fangatau atole gyveno 145 žmonės. Pagrindinė gyvenvietė – Teana. Veikia oro uostas (nuo 1978 m.). Verčiamasi kopros paruošimu, žvejyba, tridaknų veisimu. Fangatau atolas kartu su už 72 km esančiu Fakahinos atolu sudaro Fangatau komuną.

Pirmasis Fangatau pasiekęs europietis buvo Rusijos jūrininkas Fadėjus Belinshauzenas (1820 m.). Jis atolą pavadino Arakčejevo sala. Atole kurį laiką stebėjimus atliko JAV antropologas Kenetas Emoris (Kenneth Emory), čia dirbęs su paumotų tradicijos žinovu Kamake.

Tuamotu salos
Napuka

Napuka (), dar žinomas pavadinimu Pukaroa – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyne. Yra pačioje salyno šiaurėje, Nusivylimo salų spiečiuje, 935 km į šiaurės rytus nuo Taičio. Plotas – 8 km², su lagūna – 18 km².

Atolas pailgas, 10,5 km ilgio, 4 km pločio. Atolo žiedas platus, visiškai apsupa lagūną.

2012 m. Napukos atole gyveno 299 žmonės. Pagrindinė gyvenvietė – Tepukamaruia. Veikia oro uostas (nuo 1977 m.). Verčiamasi kopros paruošimu, žvejyba, turizmu. Napukos atolas kartu su už 15 km esančia Šiaurės Tepoto sala sudaro Napukos komuną.

Pirmasis Napuką pasiekęs europietis buvo Britanijos jūrininkas Džonas Baironas (1765 m.). Jis Napuką ar aplinkines salas pavadino Nusivylimo salomis, nes vietos gyventojai buvo priešiški atvykėliams.

Tuamotu salos
Nukutavakė

Nukutavakė () arba Nukutuvakė – koralinė sala Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyne. Yra pietrytinėje salyno dalyje, 1100 km į rytus nuo Taičio. Plotas – 5,5 km².

Sala 5 km ilgio, 1,3 km pločio. Salą juosia koralų rifas. Išnykusios lagūnos vietoje likusi šlapynė.

2012 m. Nukutavakėje gyveno 188 žmonės. Pagrindinė gyvenvietė – Tavananujis. Veikia oro uostas (nuo 1981 m.). Verčiamasi kopros paruošimu, žvejyba. Nukutavakė kartu su keletu nedidelių atolų sudaro Nukutavakės komuną.

Pirmasis Nukutavakę pasiekęs europietis buvo Britanijos jūrininkas Samuelis Volisas (1767 m.). Jis salą pavadino Karalienės Šarlotės vardu. Tuo metu sala buvo gyvenama, joje augo kokospalmės, bet 1826 m. Nukutavakę aplankęs Frederikas Bičis čia nerado nei gyventojų, nei augmenijos.

Tuamotu salos
Puka Puka

Puka Puka () – koralinė sala Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyne. Yra šiaurinėje salyno dalyje, Nusivylimo salų spiečiuje, 1150 km į rytus nuo Taičio, 182 km nuo Fakahinos (artimiausia sala). Plotas – 5 km², lagūnos plotas – 2 km².

Sala nedidelė, 6 km ilgio, 3,3 km pločio. Lagūna uždumblėjusi, maža, neturi nuolatinės protakos į vandenyną.

2012 m. Puka Pukoje gyveno 166 žmonės. Pagrindinė gyvenvietė – Te One Mahina. Veikia oro uostas (nuo 1979 m.). Verčiamasi daugiausia kopros paruošimu, turizmu. Puka Puka sudaro komuną. Priešingai nei kitose Tuamotu saloje, Puka Pukoje kalbama ne paumotų, o pietų markiziečių kalba.

Puka Puka buvo pirmoji Tuamotu sala, pasiekta europiečių – 1521 m. sausio 21 d. ją pasiekė Fernando Magelano ekspedicija ir pavadino Šv. Pauliaus sala (San Pablo). 1616 m. salą pasiekusi olandų ekspedicija ją pavadino „Šunų sala“ (Honden Eiland). 1947 m. liepos 30 d. pro salą praplaukė Turo Heredalo ekspedicija Kon Tiki. Tai buvo pirmoji ekspedicijos pasiekta sausuma po išplaukimo iš Peru (tiesa, joje neišsilaipinta). 1996 m. salą nusiaubė uraganas.

Tuamotu salos
Mikalojus Potockis (1572)

Mikalojus Potockis  (1517/1520 – 1572 m. gegužės 2 d.) – ATR valstybinis ir karinis veikėjas, karaliaus rūmininkas ir rotmistras (1550), Podolės žemės generolas (1555), Chmelnicko (1569) ir Kameneco (1571) seniūnas, Karūnos lauko sargybinis.

Biografija 
Lenkijos žymios magnatų Potockių giminės atstovas, herbo „Piliawa“ savininkas. Haličo pakamario Jokūbo Potockio (apie 1481 – iki 1551) vyresnysis sūnus nuo pirmos santuokos su Katerina Emelnicka (m. iki 1544).
 
Kartu su tėvu dalyvavo 1531 m. Moldavijos armijos sutriuškinime Obertyno mūšyje.

1542 m. pardavė Albingovo dvaro žemes Albigovo Peremyšlio vėliavininkui Mikalojui Tarlo. 1545 metais Mikalojus Potockis buvo išsiųstas su dovanomis pas karalienę Izabelę Jogailaitę į Transilvaniją. 1549 m. grįžo į karinę tarnybą, 1550 metais – husarų vėliavos rotmistras (80 arklių) Gorodoke.

1553 m. Mikalojus Potockis nutraukė karinę tarnybą ir tapo karaliaus rūmininku. 1553 m. Lenkijos karaliaus Žygimanto Augusto vestuvėse su Katerina Habsburgaite dalyvavo dvikovoje su Stanislavu Menžiku. Priešininkai iš pradžių kovojo su ietimis, po to su kardais.

Nuo 1555 m. – Senos pilies Podolės Kamenece valdytojas. 1555–1558 m. kaip samdinys tarnavo Prūsijos hercogo Alberto Hohencolerno armijoje. 1558–1559 m. buvo nuosavos vėliavos vadas ir dalyvavo susirėmimuose su turkais netoli Baro. 1560–1562 m. dalyvavo Livonijos kare, vadovaudamas vėliavai, sudarytai iš 160 raitelių.

Nuo 1569 m. – Chmelniko seniūnas, nuo 1571 m. – Kameneso seniūnas. Būdamas Karūnos lauko sargybiniu, Mikalojus Potockis vadovavo Podolės vaivadijos gynybai nuo Krymo totorių antpuolių.

Išskyrus iš tėvo paveldėtų Sokolovo dvaro žemes, 1552 m. rugpjūčio 14 d. Mikalojus Potockis gavo iš Lenkijos karaliaus valdyti: Olchoveco, Tiškovco ir Jablonuvo kaimus. Taip pat buvo Krogulco valdytojas.

1572 m. gegužę Mikalojus Potockis mirė ir buvo palaidotas Krokuvoje.

Šeima 
Apie 1550 m. vedė Aną Čerminską (1525–1579/1581), Andžejaus Čerminskio dukterį. Vaikai:

 Janas (apie. 1551–1611), Podolės žemės generolas, kalvinistas
 Andžejus (apie 1552–1609), Kameneco kaštelionas, kalvinistas
 Jokūbas (apie 1554–1613), Podolės žemės generolas
 Mikalojus (g. 1557), rotmistras
 Barbora Potocka (g. 1559), Chmelniko seniūno Jokūbo Strusio (m. 1588) žmona
 Katerina Potocka (1561–1619), Haličo kašteliono Stanislavo Voluckio žmona
 Ana Potocka (g. 1563), Kuropatvo žmona
 Stefanas (1568–1631), Podolės žemės generolas, Braclavo vaivada

Literatūra 
 Niesiecki К. Korona polska przy złotej wolności starożytnymi wszystkich katedr, prowincji i rycerstwa klejnotami….- Lwów, 1740. t.3.- 938 s., s.685
 S.Barącz. Pamiątki buczackie.- Lwów: Drukarnia «Gazety narodowej», 1882.- 168s.

Nuorodos 
 Николай Потоцкий на «Родоводе»

Mikalojus (1572)
Karaliaus rotmistrai
Chmelniko seniūnai
Karūnos lauko sargybiniai
Martina Hingis

Martina Hingis (; g. 1980 m. rugsėjo 30 d. Košicė, Čekoslovakija) – šveicarų tenisininkė, pirmoji pasaulio raketė.

Didžiojo kirčio turnyrų finalai

Vienetai (12)

Dvejetai (15)

Nuorodas 

Oficialus Martina Hingis tinkalapis

Šveicarijos tenisininkai
Šveicarijos olimpiečiai
Benjaminas Viluckis

Benjaminas Viluckis (g. 1961 m. kovo 20 d. Klaipėdoje – m. 2017 m. rugsėjo 19 d.) – buvęs lengvaatletis, daugkartinis Lietuvos kūjo metimo čempionas, olimpietis. 

1984 m. baigė Kauno politechnikos instituto Klaipėdos fakultetą. Vėlyvaisiais savo metais dirbo prekybininku, buvo Klaipėdos lengvosios atletikos federacijos vadovas.

Sportinė karjera 

Aktyviai sportavo 23-ejus metus. 1980 m. įvykdė sporto meistro normą, 1984 m.- tarptautinės klasės sporto meistro. Tapo Lietuvos, Baltijos šalių, Sovietų Sąjungos čempionu ir prizininku. 10 kartų gerino Lietuvos kūjo metimo rekordą. 1986 m. rugpjūčio 20 d. jo mestas kūjis Klaipėdoje nuskriejo 82 m 24 cm. 2016 m. duomenimis, šis rezultatas dar nebuvo pagerintas. Pirmą rekordą pasiekė 1980 m. – 69 m 84 cm., paskutinį pasiekė 1986 m. – 82 m 24 cm.

1992 m. Barselonos olimpinėse žaidynėse užėmė 21 vietą (70 m 54 cm).

Šaltiniai

Nuorodos 

 Benjaminas Viluckis Lietuvos sporto enciklopedijoje
 Benjaminas Viluckis (sports-reference.com) 
 Benjaminas Viluckis (iaaf.org)

Lietuvos olimpiečiai
Lietuvos kūjo metikai
Rūdiškių aerodromas

Rūdiškių aerodromas – privatus, nekontroliuojamas aerodromas Trakų rajone,  8 km atstumu į pietvakarius nuo Rūdiškių, Antakalnio kaime.

Duomenys
Aerodrome yra vienas takas RWY 01/19.  Skrydžiai atliekami tik pagal vizualaus skydžio taisykles dienos metu. Radijo ryšio dažnis: 122,350 MHz. Nėra degalų stoties, tako apšvietimo.
 Lietuvos aerodromai
Reao

Reao () arba Natupė (Natūpe) – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyne. Yra rytinėje salyno dalyje, 1340 km į rytus nuo Taičio, 48 km nuo Pukarua atolo (artimiausia sala). Plotas – 9 km², lagūnos plotas – 34 km².

Atolas nusidriekęs šiaurės vakarų–pietryčių kryptimi 24,5 km, plotis iki 5 km. Lagūna uždara. Atolo žiedą šiaurės rytuose sudaro viena ištisa salelė, o pietvakariuose – daug smulkių.

2012 m. Reao gyveno 379 žmonės. Veikia oro uostas (nuo 1979 m.). Verčiamasi daugiausia kopros paruošimu (318 t per 2009 m.), turizmu, žuvininkyste. Reao kartu su Pukarua sudaro Reao komuną. Yra Šv. Augustino bažnyčia, senovės polineziečių šventviečių (marae) liekanos.

Pirmasis salą pasiekęs europietis buvo prancūzas Luisas Izidoras Diuperėjus (1823 m.). Jis salą jūrų ministro garbei pavadino Klermon Toneru (Clermont-Tonnerre). Žiulis Diumonas d’Urvilis salą 1838 m. pavadino Minerva. XIX a. antroje pusėje steigėsi katalikų misija. 1983 m. Reao salą nuniokojo smarkus uraganas.

Tuamotu salos
Tatakoto

Tatakoto () – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyne. Yra rytinėje salyno dalyje, 1182 km į rytus nuo Taičio, 170 km į šiaurės vakarus nuo Pukarua atolo (artimiausia sala). Plotas – 7,3 km², lagūnos plotas – 20 km².

Atolas nusidriekęs vakarų–rytų kryptimi 14 km, plotis iki 3,5 km. Lagūna uždara.

2012 m. Tatakoto gyveno 287 žmonės. Pagrindinė gyvenvietė – Tumukuru. Veikia oro uostas (nuo 1979 m.). Verčiamasi daugiausia kopros paruošimu ir tridaknų auginimu. Tatakoto atolas sudaro komuną. Yra Šv. Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia.

Pirmieji salą pasiekę europiečiai buvo Ispanijos jūrininkai Domingas de Boenečea ir Chosė Andija i Varela (1774 m.). Jie salą pavadino Šv. Narcizo (San Narciso) vardu. Nuo 1868 m. pradėjo veikti misionieriai.

Tuamotu salos
Tureia

Tureia () – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyne. Yra pietrytinėje salyno dalyje, 1150 km į rytus nuo Taičio, 57 km nuo Vanavanos atolo (artimiausia sala). Plotas – 8 km², lagūnos plotas – 47 km².

Atolas rombo pavidalo, 15 km ilgio ir 8 km pločio. Lagūna uždara. Atolą sudaro 4 didokos salelės (motu), iš kurių didžiausia – Tekaruga (užima visą rytinę pusę).

2012 m. Tureia atole gyveno 243 žmonės. Pagrindinė gyvenvietė – Hakamaru (šiauriniame kampe). Veikia oro uostas (nuo 1985 m.). Verčiamasi daugiausia kopros paruošimu ir turizmu. Yra Šv. Marijos Taikos Karalienės bažnyčia. Tureia atolas su keletu aplinkinių atolų sudaro Tureia komuną.

Pirmasis salą pasiekęs europietis buvo britų jūrininkas Edvardas Edvardas (1791 m.), čia ieškojęs laivo „Bounty“ maištininkų. Jis salą pavadino Kerisfordo (Carysford) vardu. Nuo 1884 m. pradėjo veikti misionieriai. 1966–1996 m. atole veikė Ramiojo vandenyno bandymų stotis, koordinavusi branduolinius bandymus Moruroa ir Fangataufa atoluose. Veikė meteorologinė stotis.

Tuamotu salos