joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ubigau rūmai

Ubigau rūmai () – vėlyvojo baroko stiliaus pastatas Vokietijos Drezdeno Ubigau priemiestyje. Stovi ant upės kranto ir įeina į Drezdeno Elbės slėnio arealą, kurį UNESCO buvo įtraukusi į Pasaulio paveldo sąrašą.

Istorija
Saksonijos kurfiurstas grafas fon Flemmingas, savo laiku garsėjęs turtais ir aistra pramogoms, 1720 m. sugalvojo Drezdeno priemiestyje pasistatyti vasaros rezidenciją. Buvo parinkta puiki vieta su vaizdu į kurfiursto reprezentacinius statinius kitame Elbės krante. Keturi valstiečiai, auginę vynuoges šioje teritorijoje, buvo priversti perleisti jį didikui.

Kai pagal architekto Eosander von Göthe projektą 1724–1726 m. įrengiama rezidencija jau buvo beveik baigtas, Saksonijos–Lenkijos–Lietuvos valdovas Augustas Stiprusis užsimanė šias valdas įsigyti. Tam reikalui pinigų pagailėta nebuvo. Nors naujasis savininkas rūmuose retai nakvodavo, bet visgi ten priimdavo svečius, surengė Vokietijos imperatorienės Elžbietos ir kitų didikų pagerbimo šventes.
   

  
Augusto Stipriojo sūnus Augustas III šiais rūmais nesusidomėjo ir juos padovanojo savo ministrui grafui Sulkovskiui. Vėliau Augustas III persigalvojo, valdą vėl atpirko ir ji buvo naudojama medžioklių Drezdeno girioje metu. Vėlesni Saksonijos valdovai rezidencijoje beveik nesilankė, rūmų sodininkas čia įrengė populiarų apylinkės gyventojų tarpe restoraną. Karų su Napoleonu metu pastatai ir ypač parkas buvo nusiaubti. Galiausiai 1831 m. rūmai buvo parduoti iš varžytinių. Pirkėjai įsirengė administracines patalpas, kurios buvo eksploatojamos daugiau nei šimtmetį. XIX a. viduryje pastate būstinę įsirengė mašinų gamybos įmonė, sukonstravusi ir pagaminusi antrąjį Europoje lokomotyvą Saxonia. VDR laikais pilyje taip pat buvo įsikūrusi valdymo įstaiga. Vokietijoms apsijungus, daug neefektingai dirbusių įmonių buvo uždaryta, ištuštuštėjo ir Ubigau rūmai. Ilgą laiką lankytojai buvo įleidžiami tik į parką, o pastatas laukė pirkėjų. 2017 m. jį įsigijo privatus investuotojas.

Šaltiniai 
 Rūmų aprašymas (vok.) 
 Ubigau rūmų mylėtojų sąjungos internetinė svetainė (vok.)

Dresdenas
Rūmai
Čilihauzas

Čilihauzas (, 'Čilės namai') – biurų pastatas Hamburge, Vokietijoje. Išskirtinės plytų ekspresionizmo architektūros namas stovi senamiestyje, Kontorhauzo kvartale. Tai didelis kampinis, 10 aukštų pastatas, užimantis apie 6 000 m² ploto teritoriją palei Fischertwiete gatvę. Jį suprojektavo vokiečių architektas Johann Friedrich Höger. Pastatas užbaigtas statyti 1924 m. Įrašytas tarp UNESCO pasaulio paveldo objektų.

Projektas 

Čilihauzas atrodo kaip didžiulis garlaivis, stovintis Hamburgo uoste. Pastatas garsėja savo viršūnėmis, primenančiomis didžiulio laivo priekį. Laiptuoti viršutiniai aukštai panašūs į denius. Pastato fasadai kertasi itin aštriu kampu Pumpen ir Niedernstrasse gatvių kampe. Neįprastą pastato planą ir formas padiktavo turėto sklypo forma ir ribota erdvė. Geriausias pastato vaizdas yra iš rytų pusės. Išryškinti vertikalūs elementai ir atitraukti viršutiniai aukštai nuo fasado plokštumos, taip pat lenkta fasado Pumpen gatvėje forma teikia pastatui lengvumo įspūdį, nepaisant jo didelės apimties. Elegancijos priduoda gotikinės arkados, keramikinė puošyba. 

Pastate panaudotos gelžbetonio konstrukcijos, sumūryta 4,8 mln. tamsių plytų.  Pastatas stovi ant sudėtingo grunto, todėl pamatų stabilumui užtikrinti į 16 m. gylį suleisti gelžbetoniniai poliai. Dėl Elbės upės kaimynystės buvo reikalingas specialiai izoliuotas rūsys. Šildymo sistemos įranga sumontuota kesoninėje kameroje, todėl jai nebaisūs galimi užliejimai potvynio vandeniu.

Skulptūrinius elementus laiptinėse ir ant fasadų sukūrė skulptorius Richard Kuöhl. Pastate yra tebenaudojamas nepertraukiamo veikimo keleivinis liftas – paternosteris, vienas iš nedaugelio, tebeveikiančių pasaulyje.

Istorija 

Čilihauzo pastatą suprojektavo architektas Fritz Höger, pastatytas 1922–1924 m. Jį užsakė laivybos magnatas Henry B. Sloman, vienas turtingiausių Hamburgo verslininkų. Jis pralobo pardavinėdamas salietrą, gabenamą iš Čilės. Pastatams buvo įprasta suteikti savininkų vardus, bet jis jau buvo davęs savo vardą (Slomanhaus) 1910 m. pastatytam laivybos kompanijos pastatui, todėl Slomanas nusprendė pavadinti naująjį pastatą Čilės vardu garbei šalies, kuri jam suteikė turtus.

Jau statybų metu Čilihauzas tapo pasauline įžymybe. Visų pirma prie to prisidėjo Karlo ir Adolfo Dransfeldovų fotografijos, kuriose, panaudojus specialų objektyvą, pastato „laivo nosis“ tapo labai įspūdinga. Anot Hamburgo istorinių paminklų apsaugos biuro vadovo Manfredo F. Fišerio: „Atvirkščiai, ne Čilihauzo architektūra, o jo nuotrauka pateko į meno istoriją. Sugalvota tikrovė pasirodė stipresnė už tikrovę“.

Statybų išlaidas sudėtinga įvardinti, nes pastatas iškilo sunkmečiu, kuomet po Pirmojo pasaulinio karo Vokietijos ekonomiką buvo apėmusi hiperinfliacija. Vertinama, kad statybų kaina viršijo 10 mln. reichsmarkių.

Čilihauzas priklauso vienai iš Vokietijos nekilnojamojo turto bendrovių. Tarp nuomininkų čia įsikūręs Servanteso instituto Hamburgo padalinys.

Galerija

Išnašos

Nuorodos 

 Speicherstadt and Kontorhaus District with Chilehaus: UNESCO oficiali svetainė
 Oficiali svetainė
 Chilehaus Webcams 
 archINFORM

Hamburgas
Žemuogynė

Žemuogynė – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, Pačeriaukštės seniūnijoje, tarp kelio Pasvaliečiai–Kirdonys ir Kirdonių miško, 3 km į pietus nuo Pasvaliečių, 5 km į šiaurės vakarus nuo Kirdonių. 2019 m. duomenimis, jo 75 m² teritorija buvo tuščia, dirbamas laukas, priklausė Kazlų kaimui. Žemuogynė, kartu su Strėliškiais, Kazlais, Varlyne ir Gudiškėliais, įamžinta penkis nykstančius kaimus vienijančiame paminkle – 2008 m. Gudiškėlių kapinaitėse kraštiečių atstatytame kryžiuje.

Registrų centro ir LRT portalo 2019 m. surengtuose gražiausių vietovardžių rinkimuose Žemuogynė laimėjo išnykusių kaimų kategorijoje.

Istorija 

Žemuogynės viensėdis, priklausęs Smilgių apylinkei, panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku 1982 m. kovo 26 d. Nr. X-2042.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Renan Henrique Oliveira Vieira

Renanas Oliveira (Renan Henrique Oliveira Vieira; g. 1989 m. gruodžio 29 d.) – futbolininkas, saugas iš Brazilijos. Vidurio saugas.

Karjera 
2019 m. antroje pusėje atvyko į Lietuvą. Atstovavo „Sūduvos“ klubui.

2019 m. rugsėjo 8 d. LFF taurės ketvirtfinalio rungtynėse Renanas Oliveira prieš „Panevėžio“ klubą pasižymėjo įvarčiu. Tai buvo vienintelis ir lemiamas rungtynių įvartis, o marijampoliečiai pateko į pusfinalį.  Iš viso A lygoje 2019 m. sužaidė 12 rungtynių ir pelnė šešis įvarčius.

Baigęs karjerą Lietuvoje, žaidėjas grįžo į gimtinę. Žaidė Joinville ir Caxias klubuose (Sociededade Esportiva e Recreativa Caxias Do Sul).

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai 
 su FK Sūduva
 A lygos 
 čempionas: 2019 m.
 vicečempionas: 2020 m.

 LFF taurės laimėtojas: 2019 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 lietuvosfutbolas.lt
 Transfermarkt

Oliveira
Oliveira
Feraponto vienuolynas

Feraponto vienuolynas () – Rusijos stačiatikių bažnyčios vyrų vienuolynas ir muziejus, esantis Feraponto kaime, Vologdos srityje, 20 km į šiaurės rytus nuo rajono centro Kirilo, 120 km į šiaurės vakarus nuo Vologdos.

Vienuolynas 400 metų buvo vienu iš svarbiausių Belozersko krašto kultūros ir religinių švietimo centrų. Čia buvo išsaugotas unikalus architektūros ansamblis ir sieninė tapyba iš laikotarpio iki Petro I valdymo. Nuo 2000 m. vienuolyno statinių kompleksas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Istorija 

Vienuolynas buvo įkurtas šv. Feraponto 1398 m. atokioje Rusijos šiaurėje, į rytus nuo garsaus Kirilo-Belozersko vienuolyno, pavadinto kito vienuolio šv. Kirilo vardu. Vienuolyno šlovė pradėjo sklisti valdant Kirilo mokiniui šv. Martinianui, kuris 1447 m. turėjo tapti Sergijevo Lavros Trejybės valdytoju.

Net ir mirus Martinianui, jo vienuolyną saugojo ir palaikė Rusios kunigaikščio Ivano III šeimos nariai. Seniausią vienuolyno statinį – Mergelės Gimimo soborą (1490 m.) – sumūrijo iš plytų meistrai iš Rostovo. Šis pastatas yra geriausiai išsilaikęs iš trijų panašių soborų, pastatytų apie 1490-uosius Rusijos šiaurėje. Visos vidinės sienos yra padengtos neįkainojamomis viduramžių tapytojo Dionisijaus freskomis. Tai paskutinė išlikusi Rusijos viduramžių bažnyčia su pilnai nudažytomis sienomis.

1530-aisiais pastatyti kulto relikvijų ir brangenybių saugykla, refektoriumas, Apsireiškimo bažnyčia su varpine. Tuo metu vienuolynas naudojosi ypatingomis privilegijomis, kurias jam suteikė Ivanas Rūstusis, turėjęs netoliese 60 kaimų. Pats caras dažnai lankydavosi vienuolyne kaip piligrimas.

„Smūtos“ metais (1598–1613) vienuolyną nusiaubė lenkai. Atkuriant vienuolyną, į kompleksą buvo įtraukti paskutiniai pastatai – Šv. Martyno bažnyčia (1641 m.), dvibokštė šventųjų vartų bažnyčia (1649 m.) ir varpinė (1680 m.). Sakoma, kad varpinės laikrodžiai (1638 m.) yra seniausi Rusijoje.

Kadangi vienuolynas pamažu prarado savo religinę svarbą, jis buvo paverstas žymių dvasininkų, tokių kaip patriarchas Nikonas (1605–1681), tremties vieta. Imperatorius Pavelas I 1798 m. vienuolyną uždarė. 1904 m. atkurta vienuolyno veikla, tačiau jau po dvidešimties metų uždarytas bolševikų.

1975 m. vienuolynas paverstas muziejumi. Nuo 1991 m. jis yra Rusijos Šiaurės nacionalinio parko dalis.

Galerija

Nuorodos 

 Feraponto vienuolynas. UNESCO svetainė
 Feraponto vienuolyno paveldas
 Feraponto vienuolyno istorija
 Vienuolyno oficiali svetainė
 Dionisijaus freskų muziejus

Stačiatikių vienuolynai
Vologdos sritis
Michael Blauensteiner

Mykolas Blauenštaineris (Michael Blauensteiner; g. 1995 m. vasario 11 d.) – gynėjas iš Austrijos. Buvęs FK Sūduva Marijampolė narys (2019 m.).

Karjera 
Žaidėjo karjerą pradėjo FK Austria Wien komandoje. Buvo skolinamas TSV Hartberg, ACS Sepsi OSK Sfântu Gheorghe klubams.

2019 m. vasarą atvyko į Lietuvą. Atstovavo „Sūduvos“ klubui. (Pasiskolintas iš FK Austria Wien).

A lygoje debiutavo 2019 m. rugsėjo 13 d. rungtynėse prieš FK Atlantas. Pasirodė po keitimo ir sužaidė 28 minutes.

Iš viso 2019 m. A lygoje pasirodė aštuonis kartus. Žaidė 23 numeriu pažymėtais marškinėliais. Po sezono grįžo į Austriją.

2020–2021 m. sezone atstovavo SKN Sankt Pölten, o nuo 2021 m. rugsėjo mėn. – Austria Klagenfurt.

Rinktinės 
Atstovavo Austrijos U–18, U–19, U–20 rinktines.

Pasiekimai 
FK Sūduva Marijampolė
 A Lygos laimėtojas: 2019 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 weltfussball.de
 transfermarkt.de
 oefb.at svetainėje

Blauensteiner
Blauensteiner
Rafael Broetto

Rafaelis Broeto (; g. 1990 m. rugpjūčio 18 d.) – Brazilijos futbolininkas, vartininkas.

Turi Brazilijos ir Portugalijos pilietybes. Žaidė Lietuvoje, atstotovavo FC Stumbras ir FK Panevėžys.

Karjera 
Žaidė įvairiuose klubuose Brazilijoje ir Portugalijoje.

FC Stumbras 
2016 m. atstovavo Stumbrui. A lygoje sužaidė 17 rungtynių ir praleido 32 įvarčius.

Maritimo 
Po to atstovavo Portugalijos Marítimo ekipai, tačiau pagiridinėje komandoje nesužaidė nė vienerių rungtynių.

Varzim 
Po to sekė Varzim SC. Šio klubo sudėtyje pasirodė penkis kartus.

FK Panevėžys

2019 m. 
2019 m. vasarą tapo FK Panevėžys nariu. Debiutavo 2019 m. rugpjūčio 3 d. XVIII (18) turo rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris, kurios baigėsi lygiosiomis 2:2. Vos atvykęs tapo pagrindiniu vartininku ir A lygoje sužaidė 15 rungtynių. Ekipa 2019 m. užėmė penktą vietą A lygoje. Po sezono sutartis su futbolininku baigėsi, tačiau buvo pratęsta dar dviem sezonams. (Iki 2021 m. sezono pabaigos.)

2020 m. 
2020 m. kovo 6 d. pirmojo turo rungtynėse prieš FK Žalgiris prasileido įvartį ir buvo traumuotas, nebegalėjo tęsti rungtynių ir buvo pakeistas. Vartus gynė 2020 m. LFF taurės turnyro finale, kuriame FK Panevėžys tapo nugalėtojais ir iškovojo pirmą titulą klubo istorijoje. Vėliau pranešta, kad žaidėjas gavo traumą ir likusią sezono dalį nebežais. Duotame inteviu pasidalino apie karjerą, LFF taurės finalą ir traumą. 2020 m. žaidėjas sužaidė 18 rungtynių A lygoje ir paleido į vartus 33 įvarčius.

2021 m. 
2021 m. kovo 7 d. rungtynėse prieš Marijampolės „Sūduvą“ R. Broetto patyrė traumą ir 35-ąją minutę buvo pakeistas. Jo vietą užėmė Šarūnas Jurevičius. Tai buvo vienintelės rungtynės 2021 m. A lygoje. 

2021 m. gruodžio mėn su žaidėju buvo pratęsta sutartis.

2022 m. 
2022 m. kovo 6 d. žaidė A lygos rungtynėse prieš „Riterių“ klubą.

2022 m. kovo 16 d. rungtynėse prieš FC Hegelmann pasižymėjo, kai atmušė vienuolikos metrų baudinį, gelbėjo ekipą ypač pavojinguose epizoduose, o panevėžiečiai nugalėjo varžovus rezultatu 1:0.

Statistika 
 A lygos ir Pirmos lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;
 Pirmos lygos ekipa;

Laimėjimai 
 su FK Panevėžys
 LFF taurės laimėtojas: 2020.
 LFF Supertaurės laimėtojas: 2021 m.

 asmeniniai
 Geriausias 2022 m. kovo mėnesio žaidėjas.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 SOCCERWAY
 Transfermarkt
 lietuvosfutbolas.lt
 Globalsportsarchive

Brazilijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Pinigų padirbinėtojai (serialas)

Pinigų padirbinėtojai arba Dideli pinigai () – rusiškas serialas, kuris buvo filmuojamas 2016 m., o pasirodė TV ekranuose 2017 m. Jame vieną iš pagrindinių vaidmenų vaidina lietuvių kilmės aktorius Sergejus Puskepalis.

Siužetas 

Majoras Potapovas dirba policijoje ir yra padirbtų pinigų padirbinėtojas. Jo sūnus ruošiasi vesti ir šeimyna sugalvoja parduoti butą ir už tuos pinigus įsigyti du atskirus butus. Kolesnokovas, kuris padirbinėja pinigus, juos leidžia mažomis partijomis. Majoro sūnus nuėjo į banką, tačiau jame įvyko apiplėšimas ir susišaudymas. Vaikinas buvo sunkiai sužeistas, o pinigų į kasą neįnešė. Banko valdytojas atsisakė pripažinti pinigų perdavimo faktą. Šeimynai grėsė prarasti sumokėtus užstatus už du butus, maža to, buvo reikalinga skubi operacija. Tuo pat metu Kolesnikovo sūnėnas parduotuvėje atsiskaitė padirbu banknotu. Majoras atpažino nusikaltėlį, susirado ir patį padirbinėtoją, kuriam pasiūlė bendrabarbiauti (kartu pagaminti partiją padirbtų pinigų).

Veikėjai 

 majoras Potapovas (aktorius Sergejus Puskepalis, ) – pagrindinis serialo veikėjas, policijos kriminalistas, padirbtų pinigų ekspertas.
 Kolesnokovas (aktorius Aleksandras Jackus, ) – pagrindinis veikėjas, pinigų padirbinėtojas.

Šaltiniai

Nuorodos 
 www.kinopoisk.ru

Rusijos televizijos serialai
Dramos
CS Luceafărul Oradea

Oradijos „Luceafărul“  – Rumunijos futbolo klubas iš Oradijos.

Istorija 
Klubas įkurtas 2001 m. žaisdavo žemesniuose divizionuose. Pastaruoju metu buvo iškopę į Liga II pirmenybes, tačiau antroje pakopoje neįsitvirtino.

Pasiekimai 
Liga III
 Nugalėtojai (3): 2007–08, 2010–11, 2015–16

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė

Luceafărul Oradea
Juozapas Kazlas

Juozapas Kazlas (, ; 1887 m. kovo 15 d. Utenos apskr. Vilniaus gubernija – 1965 m. rugsėjo 16 d. Leningrade, Rusijos federacija) – lietuvių kilmės Romos katalikų kunigas Latvijoje ir Rusijoje, latgalių dramaturgas ir publicistas.

Biografija 
Gimė ir augo valstiečių šeimoje. Baigęs gimnaziją Vilniuje, toliau mokėsi katalikų kunigų seminarijoje Sankt Peterburge. Dirbo sielovados darbą Latgaloje: nuo 1913 m. vikaravo Lyvanuose, vėliau paskirtas klebonu Rudzatuose (1918–1920), Berzgalėje (1920–1928), Bukmuižoje (1928–1944) ir Viškose (1944–1946). Buvo tarp 1917 m. Pirmojo Latgalos latvių kongreso () organizatorių. Nuo 1933 m. buvo Rezeknės aizsargų pulko vienas iš kapelionų. 1947 m. paskirtas klebonu į Švč. Lurdo Dievo Motinos bažnyčią Leningrade. Apleistą šventovės pastatą kun. Juozapas Kazlas suremontavo, ilgą laiką ji buvo vienintelė katalikiška bažnyčia pokario Leningrade.

Nuo 1920 m. bendradarbiavo latgalių spaudoje, rašė kultūros ir religijos tematika. Žurnale  „Zīdūnis“ išspausdino dvejas komedijas, žurnale  „Sauleite“ – pjesę bibliniais motyvais. Pasirašydavo slapyvardžiais Ozeits, Bīdrs, Bēržgalīts, Nūvārotājs. Tarpukaryje keli veikalai išleisti atskiromis knygomis, pjesės buvo pastatytos Latvijos teatruose.

Palaidotas Alantos kapinėse.

Bibliografija 
  „Betlejemas staleits“ (1924 m.) 
  „Genovefa“ (1926 m.) 
  „Bezdibiņa molā“ (1936 m.) 
  „Aļberta“ (1939 m.)

Šaltiniai 
 Jāzeps Kazlass (Jezups Kazlas) // Latgales dati
 Jezups Kazlass // literatura.lv
 Erikas Jekabsonas. Lietuvių tautinė mažuma Latvijoje (nuo XIX a. pabaigos iki 1940 m.): lietuviai katalikų kunigai. – Lietuvos istorijos studijos. 2015. Nr. 35
 Священники прихода // Приход Матери Божией Лурдской Римско-католической Церкви в Санкт-Петербурге 

Latvijos kunigai‎
Latvijos lietuviai‎
Latvijos rašytojai
Kapelionai
Rusijos lietuvių bendruomenės veikėjai
Rusijos asmenybės
Pirmas įspūdis

Pirmas įspūdis – susiformuojanti greita nuomonė apie pirmą kartą sutiktą asmenį, įtakojanti tolesnį šio asmens veiklos ir asmenybės vertinimą. Įspūdžio tikslumas skiriasi priklausomai nuo stebėtojo ir stebimo objekto (asmens, objekto, scenos ir pan.).  Pirmieji įspūdžiai grindžiami įvairiausiomis savybėmis: amžiumi, rase, kultūra, kalba, lytimi, fizine išvaizda, akcentu, laikysena, balsu, esančių žmonių skaičiumi ir laiku, per kurį galima savybes tinkamai įvertinti. Pirmieji įspūdžiai, kuriuos individai sukuria kitiems, gali labai įtakoti tai, kaip su jais bus elgiamasi ir kaip į juos žiūrima daugelyje kasdienio gyvenimo aplinkybių.

Harvardo verslo mokyklos pirmojo įspūdžio tyrimai rodo, kad žmonės labiau teigiamai reaguoja į tuos, kurie aplinkiniams atrodo kaip patikimi, o ne įsitikinę. Geras pirmasis įspūdis leidžia kurti su žmonėmis norimus ar reikiamus ryšius, blogas – gali kainuoti naują darbą ar karjerą, sutrukdys užmegzti asmeninę draugystę. Pirmas įspūdis svarbus sukuriant socialinį kontaktą.

Šaltiniai

Nuorodos 

 

Socialinė psichologija
Patrik Bordon

Patrikas Bordonas (; g. 1989 m. balandžio 6 d.) – Slovėnijos futbolininkas žaidžiantis puolėjo pozicijoje.

Karjera 
Žaidė įvairiuose klubuose gimtoje Slovėnijoje. Taip pat buvo išvykęs į Albaniją, Kiprą.

2019 m. vasarą atvyko į Lietuvą ir žaidė už FK Panevėžys. A lygoje sužaidė 13 rungtynių, per kurias pelnė šešis įvarčius.

2020 m. sausio mėn. pranešta, kad žaidėjas palieka „Panevėžio“ klubą.

Išvyko į Indoneziją ir žaidė Persik Kediri.

Laimėjimai 
<…>

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 nzs.si

Slovėnijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
FK Neftechimik Nižnekamsk

Nižnekamsko futbolo klubas „Neftechimikas“, o trumpai Nižnekamsko „Neftechimikas“ bei FK „Neftechimikas“ (; )– Rusijos futbolo klubas iš Nižnekamsko (Tuben Kamos), Tatarstane.

Istorija 
Klubo užuomazgos siekia sovietmetį, o 1991 m. buvo įkurtas profesionalus futbolo klubas „Neftechimikas“. 

2007 m. tapo Kazanės „Rubino“ susietuoju klubu.

Pasiekimai
<...>

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Sudėtis 
Atnaujinta: 2019 m. rugpjūčio 2 d.official FNL website.''

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai);
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai);

Neftechimik
Bonfilscaleb Bimenyimana

Bonfilskalebas Bimenjimana (Bonfilscaleb Bimenyimana bei Bonfils-Caleb Bimenyimana; g. 1997 m. lapkričio 21 d.) – Burundžio futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje.

Karjera 
Karjeros pradžia galima laikyti atstovavimą Burundžio Bužumbūros „Vital'Ô“. Šiame klube rungtyniavo 2016–2017 m. sezone.

Rayon Sports 
Vėliau persikėlė į Ruandos Rayon Sports. 2018–2019 m. sezone atstovavo šiam klubui.

FK RFS 
2019 m. atvyko į Latviją ir Valdo Dambrausko treniruojamo FK RFS gretose sužaidė trejas rungtynes Virslygoje. 

Nuomos pagrindais buvo paskolintas Klaipėdos „Atlantui“. Trumpam grįžo į Latviją ir vėl išnuomotas FK Pohronie (Slovakija).

FK Atlantas 
2019 m. vasarą atvyko į Lietuvą ir prisijungė prie Klaipėdos „Atlanto“, kuris rungtyniavo A lygoje. Klaipėdiečių ekipoje debiutavo 2019 m. rugpjūčio 4 d. rungtynėse prieš FK Žalgiris.

2019 m. spalio 5 d. XXVI (26) turo rungtynėse prieš FK Riteriai pasižymėjo įvarčiu. Iš viso per 2019 m. A lygos sezoną sužaidė trylika rungtynių, per kurias pelnė tris įvarčius.

FK RFS 
2020 m. trumpai atstovavo FK RFS. Sužaidė keturias rungtynes Virslygoje ir pasižymėjo įvarčiu. Dėl pandemijos čempionatas buvo nutrauktas.

FK Pohronie 
Žaidėjas persikėlė į Slovakiją, kur atstovavo FK Pohronie. Sudaryta dvejų metų sutartis.

„Kajsar“ klubas 
2021 m. rungtyniavo Kazachstane, FK Kajsar Ķyzylorda. Premjer lygoje sužaidė septynerias rungtynes.

Kaizer Chiefs 
2022 m. rugpjūčio 22 d. pranešta, kad pasirašyta dviejų metų trukmės sutartis su Kaizer Chiefs (Pietų Afrikos Respublika).

Rinktinės 
Nuo 2017 m. atstovavo Burundžio rinktinei.

Rinktinėje debiutavo 2017 m. kovo 11 d. draugiškose rungtynėse prieš Džibučio rinktinę. Burundžio rinktinė sutriuškino varžovus rezultatu 7:0. 
 Vieną įvartį šiose rungtynėse pelnė ir Bonfilscaleb Bimenyimana, kuris 71 minutę buvo pakeistas.

2022 m. birželio 4 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš Namibijos rinktinę Įvartį pelnė 88 minutę, o netrukus (89) buvo pašalintas iš aikštės už antrą geltoną kortelę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 fbref svetainė 
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Bimenyimana
Bimenyimana
Rayon Sports FC

Rayon Sports Football Club arba trumpai Rayon Sports– futbolo klubas iš Njanzos, pietinėje Ruandoje, kuris dalyvauja šalies Premjer lygos pirmenybėse. Šio klubo spalvinė gama – mėlyna ir balta.

Istorija 
Klubas įkurtas 1968 m. gegužės 1 d. Yra vienas iš tituluočiausių šalies futbolo klubų.

2019/20 m. sezone žaidė Premjer lygoje. Čempionatas buvo sustabdytas dėl pandemijos. Tuo metu ekipa užėmė antrą vietą pirmenybėse.

Stadionas 
Namų rungtynes žaidžia Stade Régional Nyamirambo Kigalyje; šio stadiono talpa – 22 000 žiūrovų.

Titulai 
 Ruandos čempionai (9): 
 1975, 1981, 1997, 1998, 2002, 2004, 2013, 2017, 2019.
 Ruandos taurės laimėtojai (9): 
 1976, 1979, 1982, 1989, 1993, 1995, 1998, 2005, 2016.
 CECAFA Club Cup (1): 
 1998

Sezonai

Ruandos varžybos 
 Pastarųjų metų sezonai.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Facebook paskyra
 Twitter paskyra
 SOCCERWAY 
 SOFASCORE
 Transfermarkt
 globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė 

Rayon
Armée Patriotique Rwandaise FC

Armée Patriotique Rwandaise  Football Club arba trumpai Armée Patriotique Rwandaise bei APR FC (Kigali) – futbolo klubas iš Kigalio, Ruandoje, kuris dalyvauja šalies Premjer lygos pirmenybėse.

Istorija 
Klubas įkurtas 1993 m. birželio 1 d. Yra vienas iš tituluočiausių šalies futbolo klubų.

2019/20 m. sezone žaidė Premjer lygoje. Čempionatas buvo sustabdytas dėl pandemijos. Tuo metu ekipa užėmė pirmą vietą pirmenybėse. Jie buvo paskelbti čempionais.

Stadionas 
Namų rungtynes žaidžia Stade Régional Nyamirambo Kigalyje; šio stadiono talpa – 22 000 žiūrovų.

Titulai 
 Ruandos čempionai (20): 
 1995, 1996, 1999, 2000, 2001, 2003, 2005, 2006, 2007, 2009, 2010, 2011, 2012, 2014, 2015, 2016, 2018, 2020, 2021, 2022.
 Ruandos tauręs laimėtojai (8): 
 2002, 2006, 2007, 2008, 2010, 2011, 2012, 2014.
 Ruandos Supertaurė (1):
 2018
 CECAFA klubų taurė (3): 
 2004, 2007, 2010.

Sezonai

Ruandos varžybos 
 Pastarųjų metų sezonai.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Klubo oficiali svetainė
 SOCCERWAY 
 SOFASCORE
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė 

Armée Patriotique Rwandaise
Mukura Victory Sports FC

Mukura Victory Sports et Loisirs Football Club arba trumpai Mukura Victory Sports bei Mukura – futbolo klubas iš Butarės, Ruandoje, kuris dalyvauja šalies Premjer lygos pirmenybėse. Šio klubo spalvinė gama – juoda ir geltona.

Istorija 
Klubas įkurtas 1963 m. gegužės 1 d. Eilę metų dalyvavo elito diviziono pirmenybėse.

2019/20 m. sezone žaidė Premjer lygoje. Čempionatas buvo sustabdytas dėl pandemijos. Tuo metu ekipa užėmė ketvirtą vietą pirmenybėse.

Stadionas 
Namų rungtynes žaidžia „Huye“ stadione, kuris talpina 10 tūkst. žiūrovų.

Titulai 
 Ruandos čempionai (—): 

 Ruandos taurės laimėtojai (5): 
 1978, 1986, 1990, 1992, 2018

Sezonai

Ruandos varžybos 
 Pastarųjų metų sezonai.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Facebook paskyra
 Twitter paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 RSSSF duomenų bazė 
 Transfermarkt
 playmakerstats
 Globalsportsarchive

Mukura Victory Sports
Ludivine Sagnier

Ludivine Sagnier (g. 1979 m. liepos 3 d.) – prancūzų modelis ir aktorė, 3 kartus nominuota Cezario apdovanojimui.

Biografija 
Karjeros pradžioje dažnai buvo vadinama viena perspektyviausių Prancūzijos aktorių ir dažnai filmuodavosi pas populiarų režisierių François Ozon: „Gouttes d'eau sur pierres brûlantes“, „8 femmes“ ir „Baseinas“. Pastarasis filmas, 1960 m. filmo su Alain Delon nauja interpretacija, kuriame Sagnier didžiąją laiko dalį ekrane buvo rodoma apsinuoginusi, patraukė ir užsienio režisierių dėmesį bei suteikė galimybę vaidinti filmuose ir anglų kalba („Toothache“ 2006 m.).

2016 m. ji atliko vaidmenį Paolo Sorrentino seriale „Jaunasis popiežius“.

Sagnier buvo susižadėjusi su aktoriumi Nicolas Duvauchelle, su kuriuo susilaukė dukters Bonnie (g. 2005). Šiuo metu aktorė gyvena su režisieriumi Kim Chapiron, su kuriuo augina dar 2 dukteris: Ly Lan (g. 2009) ir Tam (g. 2014 m.).

Aktorė yra kairiarankė.

Filmografija

Kinas 
 Les Maris, les Femmes, les Amants (1989)
 I Want to Go Home (1989)
 Cyrano de Bergerac (1990)
 Rembrandt (1999)
 Les Enfants du siècle (1999)
 Toothache (2000)
 Gouttes d'eau sur pierres brûlantes (2000)
 Bon plan (2000)
 Un jeu d'enfants (2001)
 Ma femme est une actrice (2001)
 Huit femmes (2002)
 Petites coupures (2003)
 Baseinas (2003)
La Petite Lili (2003)
 Peter Pan (2003)
 Une aventure (2005)
 Foon (2005)
 Paris, je t'aime (2006)
 La Californie (2006)
 Coup de sang (2006)
 Toothache (2006)
 Un secret (2007)
 Molière (2007)
 Les Chansons d'amour (2007)
 La Fille coupée en deux (2007)
 L'Instinct de mort (2008)
 L'Ennemi public n°1 (2008)
 Pieds nus sur les limaces (2010)
 Crime d'amour (2010)
 Les Bien-aimés (2011)
 The Devil's Double (2011)
 Meilė ir turbulencija (2013)
Tristesse Club (2014)
 Lou ! Journal infime (2014)
 La Résistance de l'air (2015)
 Lola et ses frères (2018)
 Rémi sans famille (2018)

Televizija 
 Maigret (1990, serialas)
 La Famille Fontaine (1990, serialas)
 Vacances au purgatoire (1992)
 Le Secret d'Iris (1996)
 Meurtres sans risque (1998)
 À nous deux la vie (1998)
 Passion interdite (1998)
 Mission : protection rapprochée (1999, serialas)
 La Banquise (2000)
 Marie Marmaille (2002)
 Napoléon (2002)
 Navarro (2002, serialas)
 Jaunasis popiežius (2016)
 Naujasis popiežius (2020)

Apdovanojimai 
 Berlyno kino festivalis – kylanti žvaigždė (2001)
 Kanų kino festivalis – Chopard apdovanojimas (2002)
 Čikagos filmų festivalis – geriausia aktorė (2003)
 Clotrudis apdovanojimas – geriausia antrojo plano aktorė (2004)
 Cezario apdovanojimas (nominacija) – perspektyviausia aktorė (2003), geriausia antrojo plano aktorė (2004, 2008)
 Europos kino apdovanojimas (nominacija) – geriausia Europos aktorė (2003)
 Lumiere apdovanojimas (nominacija) – geriausia aktorė (2008)

Nuorodos 
 IMDb profilis

Prancūzijos aktoriai
Prancūzijos modeliai
Namtaras

Namtaras (arba Namtaru, Namtara) – antraeilė dievybė Mesopotamijos mitologijoje, Ereškigalės pasiuntinys. Vardas reiškia „lemtis“.

Buvo manoma, kad Namtaras vadovauja šešiasdešimt demonų, atitinkančių įvairias ligas, kurias sukeldavę įsiskverbdami į vienas ar kitas žmogaus kūno vietas. Laikoma, kad šį tikėjimą asirai ir babiloniečiai perėmė iš nukariautų šumerų. Kai kada šie demonai buvo laikomi lemties dvasiomis, vykdančiomis Namtarui duotus nurodymus apie žmonių likimą. Jos turėjusios galią ir kai kuriems dievams. Kitur Namtaro demonai laikyti mirties personifikacija.

Pasakojime apie Ištarės (Inanos) nusileidimą į požemio pasaulį Namtaras, kaip deivės Ereškigalės pasiuntinys, Ištarei nusileidus į požemį, prakeikia ją 60 ligų, išvardydamas po penkias galvos, pėdų, šonų, akių, širdies ligas.

Anot vienos tradicijos, Namtaro tėvai buvo Enlilis ir Ninlilė. Pasak dievų sąrašo An = Anum, Namtaro žmona buvusi deivė Hušbišag (minima įvairiuose mituose ir užkalbėjimuose), jų duktė – Hedimmeku.

Šaltiniai 

Mesopotamijos dievai
Demonai Mesopotamijos mitologijoje
Žmogus voras: toli nuo namų

Žmogus voras: toli nuo namų () – 2019 m. JAV fantastinis filmas apie Marvel komiksų superherojų Žmogų vorą. Tai 23 „Marvel Cinematic Universe“ filmas.

Filmo premjera JAV įvyko 2019 m. liepos 2 d., o Lietuvoje – 2019 m. liepos 5 d.

Siužetas 

Žmonija sužino apie monstrus Stichijas ir Nikas Furis su Marija Hil nukeliauja jų nužudyti. Pakeliui jie sutinka herojų Misterijų, kuris vėliau prie jų prisijungia. Piteris Parkeris toliau gyvena savo normalų gyvenimą, kol neiškeliauja į ekskursiją.

Aktoriai 
 Aktorius – vaidmuo
 Tom Holland – Žmogus voras
 Zendaya – Mišelė Džouns
 Jake Gyllenhaal – Misterijus
 Samuel L. Jackson – Nikas Furis
 Cobie Smulders – Marija Hil
 Jon Favreau – Haroldas Hepis Hoganas

Išnašos 

2019 filmai
JAV mokslinės fantastikos filmai
Veiksmo filmai
Marvel Cinematic Universe
Jelizovas

Jelizovas () – miestas Rusijoje, Kamčiatkos krašte, 32 km į vakarus nuo Petropavlovsko, prie Avačos upės; rajono centras. Yra tarptautinis oro uostas, praeina plentas Kamčiatkos Petropavlovskas–Ust Kamčiatskas. Verčiamasi žuvies perdirbimu, medienos apdirbimu, statybinių medžiagų gamyba, turizmu (30 km į pietus – Paratunkos kurortas). Veikia krašto, gamtos muziejai.

Istorija 
Gyvenvietė įkurta 1848 m. ir vadinta Staroostrožnojė (Староострожное). 1897–1923 m. vadinta Zavoika (Завойко, Kamčiatkos gubernatoriaus Vasilijaus Zavoikos garbei). 1923 m. pervadintas į Jelizovą (pagal tarybinį revoliucionierių Georgijų Jelizovą).

Miesto statusas suteiktas 1975 m.

Šaltiniai 

Kamčiatkos krašto miestai
Vaclovas Pelikanas

Vaclovas Pelikanas (, 1790 m. Slanimas, Abiejų Tautų Respublika – 1873 m. Pelikanų (Pelekų) dvaras, Zarasų apskritis, Kauno gubernija, Rusijos imperija) – gydytojas chirurgas, Vilniaus imperatoriškojo universiteto profesorius, 1824–1832 m. – rektorius.

Biografija 
Baigęs gimnaziją, 1807 m. Vilniaus universitete studijavo matematiką ir fiziką. 1809–1813 m. Sankt Peterburge studijavo chirurgiją. Baigęs dirbo adjunktu Vilniaus universiteto Chirurgijos katedroje, 1816 m. apgynė disertaciją „Dissertatio medico chirurgica inauguralis de aneurysmate“, vėliau tapo profesoriumi. Nuo 1817 m. Vilniaus universitete dėstė chirurgijos, 1820–1824 m. – anatomijos kursą. 1824–1832 m. ėjo universiteto rektoriaus pareigas. Vadovavo Jozefo Franko įkurtai Vilniaus chirurgijos klinikai. Buvo kelių Vilniaus universiteto mokslininkų, mokslo daktarų vaikų krikšto tėvas.

Šaltiniai 

Vilniaus universiteto rektoriai
Lietuvos chirurgai
Giorgi Diakvnishvili

Giorgis Diakvnišvilis (g. 1987 m. lapkričio 21 d.) – Gruzijos futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje. Buvęs FK Palanga narys.

Karjera 
Žaidėjas atstovavo įvairiems klubams Latvijoje. Giorgi rungtyniavo Latvijoje, kur vilkėjo tokių komandų kaip „Jelgava“ ir „RFS“ marškinėlius. Taip tap atstovavao jau išnykusius klubus (FC Jūrmala, bei daugava

2019 metų sezoną pradėjo New Project ekipoje (Latvijos Pirma lyga).

2019 m. vasarą tapo FK Palanga nariu. Debiutavo rungtynėse prieš FK Riteriai.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 flashscore
 svetainės duomenys  (lietuvių k.)
 lietuvosfutbolas.lt
 transfermarkt.com/

Diakvnishvili
Diakvnishvili
Andrejus Jakovlevas

Andrejus Jakovlevas (; g. 1987 m. lapkričio 21 d.) – Ukrainos futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje. Buvęs FK Palanga narys.

Karjera 
Žaidėjas atstovavo įvairiems klubams. 2014 m. žaidė UEFA Čempionų lygos grupių etape, kuomet gynė Borisovo „BATE“ garbę.

Pastruoju metu buvo Jerevano „Aratat“ komandos narys.

2019 m. vasarą tapo FK Palanga nariu. Debiutavo 2019 m. rugpjūčio 3 d. XVIII (18) turo rungtynėse prieš FK Riteriai, kurios baigėsi palangiškių pralaimėjimu rezultatu 0:1. 2019 m. rugpjūčio 28 d. LFF taurės ketvirtfinalio rungtynėse prieš FC Džiugas pasižymėjo įvarčiu ir taip prisidėjo prie komandos patekimo į pusfinalį.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 flashscore

jakovlev
Jakolvev
Matvejus Guiganovas

Matvejus Guiganovas (; g. 1994 m. liepos 28 d.) – Ukrainos–Rusijos futbolininkas, žaidžiantis gynėjo pozicijoje. Buvęs FK Palanga narys.

Karjera 
Žaidėjas kilęs iš Krymo pusiasalio. Gimtinėje žaidė futbolą. Po Rusijos intervencijos į Krymą, buvo išvykęs į Mordoviją. Kurį laiką atstovavo Saransko „Mordovijai“.

2019 m. pirmoje pusėje buvo Jerevano „Ararat“ komandos narys. Armėnijos Premjer lygoje sužaidė 13 rungtynių.

2019 m. vasarą tapo FK Palanga nariu. Debiutavo 2019 m. rugpjūčio 3 d. XVIII (18) turo rungtynėse prieš FK Riteriai, kurios baigėsi palangiškių pralaimėjimu rezultatu 0:1.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 flashscore

Guiganovas
Guiganovas
Andrew Lebre

Endriu Lebre (; g. 1997 m. kovo 12 d.) – Kanados futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje. Sportininkas turi ir Portugalijos pilietybę. Buvęs FK Palanga narys.

Karjera 
Gynėjas Endriu Lebre į Lietuvą atvyko iš Kanados. Futbolininkas yra žaidęs Kanados U-20 rinktinėje.

Iki persikėlimo į Lietuvą Lebre žaidė Portugalijoje, Ispanijoje bei Kipre.

2019 m. vasarą tapo FK Palanga nariu. Debiutavo 2019 m. rugpjūčio 3 d. XVIII (18) turo rungtynėse prieš FK Riteriai, kurios baigėsi palangiškių pralaimėjimu rezultatu 0:1.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 flashscore
 svetainės duomenys (lietuvių k.)

Lebre
Lebre
Josip Jurjević

Josipas Jurjevičius (g. 1994 m. sausio 10 d.) – Kroatijos futbolininkas, žaidžiantis gynėjo bei saugo pozicijoje. FK Palanga narys.

Karjera 
Atraminio saugo ir gynėjo pozicijoje galintis žaisti kroatas visą savo karjerą iki šiol leido gimtinėje. 

Į Lietuvą kroatas atvyko iš NK Zadaro ekipos, rungtyniaujančios 2-ojoje Kroatijos lygoje.

2019 m. vasarą tapo FK Palanga nariu. Debiutavo 2019 m. rugpjūčio 3 d. XVIII (18) turo rungtynėse prieš FK Riteriai, kurios baigėsi palangiškių pralaimėjimu rezultatu 0:1.

Rinktinė 
Futbolininkui teko atstovauti Kroatijos U-19 futbolo rinktinę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 flashscore
 transfermarkt.com
 sofascore

Jurjevičius
Jurjevičius
Andrejs Kiriļins

Andrejus Kirilinas (; g. 1995 m. lapkričio 3 d.) – Latvijos futbolininkas, žaidžiantis gynėjo/saugo pozicijoje. Buvęs FK Palanga narys.

Karjera 

Latvis yra žaidę FK Tauras Tauragė, bei liūdnai pagarsėjusiame SC Babīte klube.

2019 m. vasarą tapo FK Palanga nariu. Debiutavo 2019 m. rugpjūčio 3 d. XVIII (18) turo rungtynėse prieš FK Riteriai, kurios baigėsi palangiškių pralaimėjimu rezultatu 0:1. 

Pelnė įvartį į Klaipėdos „Atlanto“ vartus 28 turo rungtynėse.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 flashscore
 Transfermarket
 lietuvosfutbolas.lt

Kirilinas
Kirilinas
Marius Paukštė

Marius Paukštė (g. 1994 m. gruodžio 15 d.) – Lietuvos vartininkas. Šiuo metu FC Džiugas Telšiai narys. Pirmasis treneris Almantas Bražėnas. Jo brolis Lukas Paukštė taip pat futbolininkas, irgi vartininkas.

Karjera

FK Utenis 
Nuo 2015 m. atstovavo FK Utenis. Pagrindinėje komandoje pasirodė vieneriose rungtynėse (2017 m.).

Dažniausiai atstovavo Utenis B ekipą. Utenos klubui pasitraukus iš A lygos, žaidė Pirmoje lygoje (2018 m.).

SFL 
2019 m. pradžioje žaidė Sekmadienio futbolo lygoje ir gynė 	El Dorado-Kruša vartus.

FK Palanga 
2019 m. sezone buvo pakviestas į FK Palanga. žaidė antroje sezono pusėje. A lygoje pasirodė šešis kartus. Per tą laiką praleido 19 įvarčių į ginamus vartus.

FC Džiugas 
2020 m. vasario 21 d. Telšių „Džiugas“ paskelbė, kad žaidėjas tapo klubo nariu.

2021 m. liepos 23 d. rungtynėse prieš FK Riteriai, varžovų vartus gynė jo brolis Lukas Paukštė. Šiose rungtynėse rezultatu 3:2 nugalėjo „riterių“ ekipa.

Pratęsta sutartis ir 2022 m. sezonui.

2022 m. rugpjūčio 12 d. Kaune įvykusiose rungtynėse FC Hegelmann	rezultatu 5:0 sutriuškino „Džiugo“ klubą. Vartininkas prasileido penkis įvarčius.

2022 m. rugsėjo 7 d. rungtynėse prieš „Kauno Žalgirio“ klubą. Kauniečiai nugalėjo žemaičius rezultatu 5:1. Šiose rungtynėse vartininkas prasileido penkis įvarčius per rungtynes.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Taip pat skaitykite 
 Lukas Paukštė

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 SOCCERWAY
 FLASHSCORE
 lietuvosfutbolas.lt
 Globalsportsarchive
 Transfermarkt
 fcdziugas.lt

Lietuvos futbolininkai
Smukučių senkapis

Smukučių senkapis – Jurbarko miesto teritorijoje, Smukučiuose esančios neveikiančios kapinės. Senkapis yra apie 1,5 km į šiaurę nuo kelio , prie senojo kelio Smukučiai – Tauragė, vad. Gaurkeliu, vadinamojo Pušynaičio pakraštyje. Įrengtas nedidelėje aukštumėlėje, kapų žymių nėra. Nuo 1890 m. senkapyje stovėjo kryžius, kuris 1989 m. atstatytas Juozo Bikulčiaus rūpinimusi (aut. Vaclovas Dubikaltis).

Galerija

Šaltiniai 

 1972 m. spalio 9-13 d. d. archeologinės žvalgomosios ekspedicijos po Jurbarko rajoną ataskaita. 32. Smukučių k. (p. 14) lad.lt

Lietuvos kapinės
Senkapiai
Birkirkara FC (moterys)

Birkirkara FC – Maltos futbolo klubas iš Birkirkaros. Šis straipsnis apie klubo moterų ekipą, kuri rungtyniauja moterų Premier Liga (kitaip BOV Women's League).

Istorija 

Klubas įkurtas 1950 m. Vyrų komanda dalyvauja aukščiausioje šalies lygoje.

Moterų komanda nuolatos kovoja dėl aukščiausių vietų ir trofėjų Maltoje. 

2018–2019 m. sezone tapo čempionėmis. (Aštuntą kartą komandos istorijoje).

UEFA moterų čempionų lyga 
2019 m. rugpjūčio 7 d. klubas žaidė su FC Gintra. Tai buvo 2019–20 m. UEFA moterų Čempionų lygos kvalifikacinės rungtynės. FC Gintra minimaliu rezultatu 1–0 palaužė Maltos čempiones.

Pasiekimai 
 Maltos čempionės (10):
2006-2007, 2008-2009, 2009-2010, 2011-2012, 2012-2013, 2016-2017, 2017-2018, 2018-19, 2020–2021, 2021–2022 m.
 Maltos moterų futbolo taurė (15):
1998-1999, 1999-2000, 2001-2002, 2002-2003, 2004-2005, 2006-2007, 2007-2008, 2008-2009, 2009-2010, 2010-2011, 2012-2013, 2013-2014, 2016-2017, 2017-18, 2018-19

Sezonai 

|}

Sudėtis 
Atnaujinta: 2020 m. vasario 5 d. 
<...>

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė
 SOCCERWAY
 UEFA.com svetainė
 Globalsportsarchive
 Maltafootball.com
 moterų lyga

Maltos moterų futbolo ekipos
KF Vllaznia Shkodër (moterys)

Vllaznia Shkodër moterų komanda – Albanijos moterų futbolo komanda iš Škoderio. 

Moterų komanda dalyvauja Kategoria Femra pirmenybėse ().

Istorija 

Klubas įkurtas 1919 m. Vyrų komanda dalyvauja šalies futbolo čempionate.

Moterų komanda nuolatos kovoja dėl aukščiausių vietų ir trofėjų Albanijoje. 

2020/2021 m. tapo čempionėmis. (Aštuntą kartą komandos istorijoje).

UEFA moterų čempionų lyga 
2015–16 m. UEFA moterų čempionų lygos kvalifikacinėse rungtynėse FC Gintra nugalėjo varžoves 5–0.

2019 m. rugpjūčio 13 d. klubas žaidė su FC Gintra. Tai buvo 2019–20 m. UEFA moterų čempionų lygos kvalifikacinės rungtynės, kurios baigėsi lygiosiomis 1-1. Šis rezultatas reiškė, kad lietuvaitės galutinėje rikiuotėje liko trečioje pozicijoje ir iš tolimesnių kovų iškrito. 10 grupės nugalėtojomis tapo albanės, kurios pateko į kitą turnyro etapą.

Pasiekimai 
 Albanijos čempionės (9):
2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019/20, 2020/21, 2021/22.
 Albanijos moterų futbolo taurė (8):
2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019/20, 2020/21, 2021/22.

Sezonai 

|}

Sudėtis 
Atnaujinta: 2020 m. vasario 5 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Albanijos moterų futbolo ekipos
Vllaznia Shkodër (moterys)
Vllaznia Shkodër (moterys)
Wexford Youths (moterys)

Wexford Youths moterų komanda – Airijos moterų futbolo komanda iš Veksfordo grafystės. 

Moterų komanda dalyvauja Nacionalinėje moterų lygoje ().

Istorija 

Klubas įkurtas 2007 m. Vyrų komanda dalyvauja šalies futbolo pirmenybėse (antroje pakopoje).

Wexford Youths WFC 

Moterų komanda nuolatos kovoja dėl aukščiausių vietų ir trofėjų Airijoje. 2018 m. tapo čempionėmis. (Ketvirtą kartą komandos istorijoje).

UEFA moterų čempionų lyga 
2015–16 m. UEFA moterų čempionų lygos kvalifikacinėse rungtynėse FC Gintra netikėtai pralaimėjo varžovėms 0–1.

Kitais metais FC Gintra nugalėjo varžoves 2–1. 

2019 m. rugpjūčio 10 d. klubas žaidė su FC Gintra. Tai buvo 2019–20 m. UEFA moterų čempionų lygos kvalifikacinės rungtynės, kuriose nugalėjo Airijos komanda rezultatu 2:1, nors FC Gintra pirmavo 1:0.

Pasiekimai 
 Airijos čempionės (4):
 2014–15, 2015–16, 2017, 2018
 Airijos moterų futbolo taurė (3):
 2015, 2018, 2019

Sezonai

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetatinė
 SOCCERWAY
 UEFA svetainėje

Airijos moterų futbolo ekipos
Vilkyčių trasa

Vilkyčių trasa, Vilkyčių autokroso trasa – žvyro-molio-asfalto automobilių lenktynių trasa Kebeliuose, Šilutės rajone, 7 km į šiaurę nuo Saugų, 2 km į rytus nuo Vilkyčių, prie kelio Vilkyčiai – Švėkšna. Trasa turi FIA 6 klasės licenciją. Vyksta Lietuvos bei tarptautinės autokroso, motokroso, ralio-kroso varžybos.

Istorija 

1990 m. Kebelių žvyro karjere buvo įrengta 800 metrų ilgio uždara žvyro-molio-asfalto automobilių lenktynių trasa. 1991 m. įsteigtas automobilių sporto klubas „Vilkyčiai“. Trasa buvo rekonstruota 1998–1999 m.

Renginiai 
2014 m. pirmą kartą vyko tarptautinio ralio-kroso varžybos – „European Rallycross Challenge“ etapas.

2019 m. liepos 26–27 d. vyko Lietuvos, Baltijos šalių ir Lenkijos ralio-kroso čempionatų etapai. Birželio 8–9 d. vyko FIA Europos autokroso čempionato 3-as etapas.

2022 m. birželio 11-12 d. vyks FIA Europos autokroso čempionato 2-as etapas, liepos 3 d. įvyks Lietuvos automobilių kroso čempionato antrasis etapas ir Baltijos šalių automobilių kroso taurės lenktynės, rugpjūčio 6-7 d. Šiaurės Europos Zonos šalių (NEZ), Baltijos šalių ir Lietuvos ralio kroso čempionato trečias etapas.

Nuorodos 

 ASK Vilkyčiai Facebook puslapis

Šaltiniai 

Lietuvos automobilių sporto trasos
Šilutės rajono savivaldybė
Sakalas Šiauliai (1990)

Šiaulių futbolo komanda „Sakalas“ (1990–1995) – buvęs Lietuvos futbolo klubas, iki 1995 m. veikęs Šiauliuose.

Istorija 
Tarpukariu Lietuvos futbolo pirmenybėse Šiaulių zonoje dalyvavo futbolo komanda žinoma kaip Šiaulių „Sakalas“.

1990–1995 
1990 m. Šiauliuose vėl radosi Sakalas.  1990 m. sezone žaidė Baltijos lygoje. Joje liko devintoje vietoje. 

Nuo 1991 m. penkis sezonus žaidė aukščiausioje šalies lygoje, bet ypatingais pasiekimais negalėjo pasigirti.

O 1995 m. klubas susirado naujus investuotojus.

1995 

1995 m. Šiauliuose įvyko rebrendingas. Vietoje „Sakalo“ radosi Futbolo klubas Šiaulių „Kareda–Sakalas“.

Šio projekto rėmėjai buvo siejami su nusikalstamu pasauliu. Autoritetai negailėjo pinigų futbolui ir siekė ambicingų tikslų.

Naujadaras dalyvavo A lyga pirmenybėse. Kai kurie buvę „Sakalo“ žaidėjai iš perėjo į naujai suburtą FK „Kareda–Sakalas“.

Kai kurie šaltiniai teigia, kad „Sakalas“ tik pakeitė savininkus ir pavadinimą, o kai kurie naujadarą įvardina kaip naują projektą ir 1995 m. data traktuojama, kaip FK Sakalas žlugimo metai. 

Sakalo tapatybė galutinai sunaikinta, kai FK „Kareda–Sakalas“, 1996 m. tapo tiesiog FK „Kareda“ (atsižvelgiant į tuometinių rėmėjų norus).

Painiava dėl „Sakalo“ pavadinimo naudojimo 
Žinomi net keturi Sakalai iš Šiaulių:
 Sakalas Šiauliai (1935)
 1961 m. Statybininkas Šiauliai vienam sezonui buvo tapęs „Sakalu“;
 Sakalas Šiauliai (1990)
 FK Sakalas Šiauliai (2001)
Taip pat būta Biržų „Sakalo“.

Pasiekimai 
1994/1995 m. sezone užėmė 7 vietą.

Sezonai

Šaltiniai

Nuorodos 
 futbolinis.lt
 RSSSF.com
 List of Champions
 Lithuania - List of Cup Finals

Sakalas
Šiaulių futbolas
Alytupis (Alovė)

Alytupis – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, Alovės seniūnijoje, besiribojantis su Alytaus miesto Rytiniu pramonės rajonu, 2 km į rytus nuo Lietuvos tūkstantmečio tilto per Nemuną, į pietus nuo Alytaus šilo. Alytupis – naujas kaimas, oficialiai įregistruotas 2019 m.

Istorija 

2018 m. gegužės mėn. Alytaus rajono savivaldybės taryba pritarė naujos gyvenamosios teritorijos įkūrimui. Toks sprendimas priimtas po to, kai į savivaldybę kreipėsi Alytaus rajono gyventojas su prašymu suteikti jo sodybai adresą, tačiau paaiškėjo, kad to padaryti negalima, nes sklypas nėra priskirtas jokiai gyvenamajai teritorijai. Taip atsitiko, kai buvo pakeistos Alytaus miesto gyvenamosios vietovės ribos, minėta Alytaus rajono gyventojo teritorija anksčiau priklausė Alytaus miestui. Patvirtinus miesto ribas, žemės sklypas pateko į Alytaus rajono teritoriją. Kadangi žemės sklypą nuo artimiausių gyvenamųjų vietovių (Panemuninkėlių) skiria didesnė nei 5 hektarų valstybinio miško teritorija, buvo nuspręsta nustatyti naują gyvenamąją teritoriją. 

Alytaus rajono taryba 2018 m. spalio 2 d. priėmė sprendimą Nr. K-159 „Dėl vietos gyventojų apklausos rezultatų ir pritarimo planui“. 2019 m. liepos mėn. pabaigoje Alytupio kaimo atsiradimui pritarė Lietuvos Respublikos Vyriausybė.

Gyventojai 

2019 m. Alytupio kaime buvo viena sodyba ir keli sklypai.

Pavadinimo kilmė 

Kaimo pavadinimą pasiūlė toje teritorijoje gyvenantys gyventojai, siedami kaimo pavadinimą su netoliese tekančiu Alytupio upeliu.

Šaltiniai 

Gyvenviečių straipsniai be gyventojų skaičiaus lentelės
Alytaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Mylene Demongeot

Mylène Demongeot (g. 1935 m. rugsėjo 29 d. Nica) – prancūzų aktorė.
Jos tėvas prancūzas karininkas, o motina – emigrantė iš Ukrainos.

Sulaukusi 15, Mylene ėmė dirbti Pierre Cardin foto modeliu, kine vaidina nuo 18 metų. Lietuvoje geriausiai žinoma žurnalistės Helenos vaidmeniu Andre Hunebelle komiškoje trilogijoje „Fantomas“, kurioje vaidino kartu su Jean Marais ir Louis de Funès (1964-67 m.).

Filmografija 

 Les Enfants de l'amour (1953)
 Frou-Frou (1955)
 Futures Vedettes (1955)
 Papa, maman, ma femme et moi (1956)
 Quand vient l'amour (1956)
 It's A Wonderful World (1956)
 Les Sorcières de Salem (1957)
 Une manche et la belle (1957)
 Bonjour tristesse (1958)
 Sois belle et tais-toi (1958)
 Un silence de mort (1958)
 Il vento si alza (1959)
 Faibles femmes (1959)
 Upstairs and Downstairs (1959)
 La battaglia di Maratona (1959)
 La notte brava (1959)
 Sotto dieci bandiere (1960)
 Un amore a Roma (1960)
 The Singer Not the Song (1961)
 Il ratto delle Sabine (1961)
 Les Trois Mousquetaires (1961)
 Copacabana Palace (1962)
 I Don Giovanni della Costa Azzurra (1962)
 À cause, à cause d'une femme (1963)
 Doctor in Distress (1963)
 Merginų butas (1963)
 Oro per i Cesari (1963)
 Cherchez l'idole (1964)
 Fantomas (1964)
 Onkel Toms Hütte (1965)
 Fantomas įsisiautėjo (1965)
 Furia à Bahia pour OSS 117 (1965)
 Wie verführt man einen Playboy? (1966)
 Tendre Voyou (1966)
 Fantomas prieš Skotland Jardą (1967)
 The Private Navy of Sgt. O'Farrell (1968)
 13 kėdžių (1969)
 L'assassin frappe à l'aube (1970)
 L'Explosion (1971)
 Montréal blues (1972)
 Quelques arpents de neige (1972)
 Quand c'est parti, c'est parti (1973)
 Les Noces de porcelaine (1974)
 Par le sang des autres (1974)
 Il faut vivre dangereusement (1975)
 La Moto qui tue (L'Échappatoire (1977)
 Un jour un tueur (1979)
 Signé Furax (1981)
 Surprise Party (1983)
 Le Bâtard (1983)
 Flics de choc (1983)
 Retenez-moi... ou je fais un malheur ! (1984)
 Paulette, la pauvre petite milliardaire (1986)
 Tenue de soirée (1986)
 Béruchet dit la Boulie (1988)
 La Piste du télégraphe (1994)
 L'Homme idéal (1997)
 Feux rouges (2004)
 Victoire (2004)
36 quai des Orfèvres (2004)
 Tokyo Tower (2005)
 Camping (2006)
 La Californie (2006)
 Les Toits de Paris (2007)
 Une famille clef en mains (2009)
 Oscar et la Dame rose (2009)
 Camping 2 (2010)
 Maman !, court métrage (2010)
 Si tu meurs, je te tue (2011)
 Elle s'en va (2013)
 Camping 3 (2016)
 Sage Femme  (2017)

Apdovanojimai 
 BAFTA (nominacija) – geriausia nauja aktorė (1958)
 Cezario apdovanojimas (nominacija) – geriausia antrojo plano aktorė (2005, 2007)

Nuorodos 
 IMDb profilis

Prancūzijos aktoriai
Clara Paget

Ledi Clara Paget (g. 1988 m. rugsėjo 12 d. Londonas) – anglų aristokratė, modelis ir aktorė. Jos tėvas – Charles Paget, turi markizo titulą, o motina Georgianne Elliot Downes yra rašytoja.

Yra atlikusi vaidmenis „Greiti ir įsiutę“ bei „Super Džonis“ frančizės filmuose, seriale „Juodosios burės“ vaidino piratę Anne Bonny.

Priklauso „Next Model Management“ modelių agentūrai.

Filmografija 
 St Trinian‘s 2: The Legend of Fritton‘s Gold (2009)
 Super Džonio prisikėlimas (2011)
 Midsomerio žmogžudystės (1 epizodas, 2011)
 Little Crackers (1 epizodas, 2011)
 Greiti ir įsiutę 6 (2013)
 Acid Girls (2014)
 Juodosios burės (2014-2017)
 Strike Back: Revolution (1 epizodas, 2019)
 House Red (2019)

Apdovanojimai 
 British Independent Film Festival (nominacija) – geriausia aktorė (2019)

Šaltiniai

Nuorodos 
 IMDb profilis
 modelio profilis

Jungtinės Karalystės aktoriai
Jungtinės Karalystės modeliai
Anglijos asmenybės