Lietuvos ir Ukrainos santykiai

Lietuvos ir Ukrainos santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lietuvos Respublikos ir Ukrainos. Diplomatiniai santykiai tarp valstybių oficialiai užmegzti 1991 m. gruodžio 12 d., netrukus po to, kai Lietuva pripažino Ukrainos nepriklausomybę (1991 m. gruodžio 3 d.), tačiau kontaktai su dabartinės Ukrainos protėviais siekia LDK laikus.

Abi šalys yra JTO, Europos Tarybos, kitų tarptautinių organizacijų narės. Seime veikia Tarpparlamentinių ryšių su Ukraina grupė, taip pat kurį laiką veikė Ukrainos valdžios reformas remianti laikinoji parlamentinė grupė Pro-Ukraine.

Lietuva savo šalies ambasadą turi Kijeve ir vieną konsulatą Lvove, tuo tarpu Ukrainos ambasada yra Vilniuje. Dabartinis Ukrainos ambasadorius Lietuvoje – Petro Bešta, Lietuvos ambasadorius Ukrainoje – Valdemaras Sarapinas. Lietuvoje yra įsteigti trys Ukrainos konsulatai – Klaipėdoje, Šalčininkuose ir Visagine. Ukrainoje savo ruožtu įsteigti keli Lietuvos garbės konsulatai – Lvove (Lvovo sričiai), Mykolajive (Mykolajivo sričiai), du Dnipre (vienas Dniepropetrovsko sričiai, kitas Krymui), Žitomyre (Žytomyro sričiai), Chersone (Chersono sričiai), Užgorode (Užkarpatės sričiai), Odesoje (Odesos sričiai), Ivano Frankivske (Ivano Frankivsko sričiai), Charkove (Charkovo sričiai), Ternopilyje (Ternopilio sričiai), Kropivnyckyje (Kirovogrado sričiai), Slucke (Voluinės sričiai), Severodonecke (Luhansko sričiai).

2011 m. gyventojų surašymo duomenimis 0,5 proc. visų Lietuvos gyventojų sudarė ukrainiečiai. 2021 m. pradžioje Lietuvoje gyveno 31 790 Ukrainos piliečių. Ukrainoje gyvena apie 11 000 lietuvių, tarp jų - 2185 Lietuvos piliečiai. 2022 m. Rusijai užpuolus Ukrainą į Lietuvą atvyko daugiau nei 40 000 karo pabėgėlių, kurių dalis išvyko į kitas Europos šalis arba grįžo į Ukrainą.

Istorija

Seniausia istorija 
Lietuvių ir ukrainiečių ryšiai siekia seniausius laikus ir atspindi abiejų tautų formavimosi istoriją. Yra duomenų, kad 1040 m. Kijevo Rusios didysis kunigaikštis Jaroslavas Išmintingasis puolė lietuvių genčių žemes ir privertė jas mokėti duoklę. Kijevo Rusiai nusilpus, 1219 m. Lietuvos žemių kunigaikščiai sudarė sutartį su vakarinėse dabartinės Ukrainos žemėse iškilusia Haličo-Voluinės kunigaikštyste, nukreiptą prieš Lenkiją. Nužudyto Lietuvos valdovo Mindaugo sūnus Vaišelga 1264 m. iškovojo valdžią, remiamas Cholmo kunigaikščio Švarno, o 1267 m. šiam perdavė Lietuvos didžiojo kunigaikščio sostą. Nuo XIV a. pr. prasidėjo aktyvus Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės politinis ir karinis skverbimasis į pietines žemes, anksčiau priklausiusias Kijevo Rusiai; jau apie 1325 m. Kijevo kunigaikščiu tapo Gedimino brolis Teodoras.

1569 m. sudaryta Liublino unija lėmė ne tik Abiejų Tautų Respublikos susikūrimą, bet ir didelės dalies dabartinės Ukrainos teritorijos perėjimą Lenkijos Karalystei. Nuo 1795 m. iki 1917 m. didžioji dabartinės Ukrainos dalis, kaip ir Lietuva, priklausė Rusijos imperijai, o nuo 1944 m. iki 1990 m. – Tarybų Sąjungai.

Santykiai Rusijos imperijos sudėtyje 

Lietuvių ir ukrainiečių žemes įjungus į Rusijos imperiją, panašiu metu kilo tautiniai judėjimai (lietuvių tautinis sąjūdis ir ukrainiečių tautinis sąjūdis), suformavę moderniąsias lietuvių ir ukrainiečių tautas. 1837–1838 m. Kijeve veikė Simono Konarskio įkurtos Lietuvos, Lenkijos, Baltarusijos ir Ukrainos revoliucionierių draugijos skyrius. Uždarius Vilniaus medicinos-chirurgijos akademiją daug jos profesorių ir studentų 1842 m. perkelta į Kijevo universiteto Medicinos fakultetą, kas vėliau pritraukė daugiau studentų iš Lietuvos į Kijevą.

XIX a.–XX a. pradžioje lietuviai studijavo ir dėstė Ukrainos aukštosiose mokyklose (Charkovo universitete, Kijevo universitete, politechnikos, veterinarijos institutuose). Tarp garsiausių studentų iš Lietuvos - Antanas Mackevičius (studijavo apie 1850 m.), Maironis (1883–1884 m.), Andrius Domaševičius, Alfonsas Moravskis, Vincas Krėvė, Zigmas Gėlė, Juozas Gurauskis ir kiti. XIX a. pab. ėmė kurtis vietinės lietuvių studentų draugijos: 1879 m. Lietuvos ir Lenkijos studentai universitete įkūrė socialistų draugiją, bendravusią su Vilniaus revoliucionieriais ir organizacija Narodnaja volia, 1887 m. Kijevo universitete veikė lietuvių studentų būrelis.

Po nepasisekusio 1863–1864 sukilimo į Odesą buvo atitremta jo dalyvių iš Lietuvos. Kijevo politechnikos institute 1902–1915 m. dėstė Povilas Čechavičius, 1906–1912 m. – Pranas Jodelė.

1905 m. Rusijos revoliucijos metu lenkų kalbininkas įkūrė Autonomininkų sąjungą (), kurioje bendradarbiavo ukrainiečiai ir lietuviai. Taipogi 1912 m. Juozas Gabrys-Paršaitis Paryžiuje įkūrė Pavergtų tautų sąjungą, kuri koncentravosi ties ukrainiečių ir lietuvių padėtimi. 1897 m. surašymo duomenimis, Ukrainoje gyveno 1684 lietuviai, tačiau jų skaičius smarkiai išaugo per Pirmąjį pasaulinį karą, kai Ukrainos miestuose apsigyveno tūkstančiai lietuvių karo pabėgėlių, veikė Lietuvių draugijos nukentėjusiems dėl karo šelpti skyriai. 1917 metais karo pabėgėliai iš Lietuvos Kijeve įkūrė Lietuvių tautos taryba, 1917 m. balandžio mėn. čia surengtas lietuvių karių suvažiavimas. 1917 m. rugsėjo mėnesį Kijevo lietuviai dalyvavo Rusijos tautų atstovų kongrese.

Santykiai tarpukariu 

Lietuvai ir Ukrainai sukūrus nepriklausomas valstybes Ukrainoje gyveno daugiau nei 15 500 lietuvių. Ukrainą užėmus bolševikams dauguma jų išvyko į nepriklausomą Lietuvą.

Tarpukariu Laikinojoje sostinėje Kaune veikė Ukrainos sukilėlių armijos atstovybė, buvo spausdinami Ukrainos nacionalistų organizacijos leidiniai. Pirmasis šios organizacijos vadas Jevhenas Konovalecis nuo 1929 m. turėjo ir Lietuvos pilietybę.

Tarp kitų klausimų lietuvius ir ukrainiečius vienijo teritoriniai ginčai su Lenkija, kadangi beveik visą tarpukario laikotarpį Lenkija buvo inkorporavusi Vilnių ir Lvovą į savo sudėtį. 1954 m. JAV lietuvių visuomenininkas Simas Sužiedėlis Politinių Studijų Klube rašė: „Bet ypatingai Lietuvai esanti svarbi Ukrainos nepriklausomybė. Vilnius ir Lvovas mus riša. Ukrainiečiams reikią padėti atsilaikyti ties Kerzono linija su Lvovu ir gretimom sritim.“

1935–1937 m. Kijevo Veterinarijos institute profesoriavo lietuvių veterinarijos gydytojas Leonas Gogelis.

Santykiai sovietiniu laikotarpiu 

1943 m. Ukrainoje buvo įkurtas Antibolševikinis liaudies blokas, kuriame aktyviai dalyvavo ir lietuvių atstovai.

Sovietmečiu paspartėjo migracija tarp Lietuvos TSR ir Ukrainos TSR. Lietuviai studijavo Ukrainos aukštosiose mokyklose, dirbo pramonės įmonėse, o sukūrę šeimas neretai likdavo gyventi Ukrainoje. Taip pat XX a. 6-ajame ir 7-ajame dešimtmečiais Ukrainoje apsigyveno lietuvių, kuriems po tremties neleista grįžti į Lietuvą.

Išeivijoje būta bendradarbiavimo tarp ukrainiečių ir lietuvių. 1984–1985 m. kilus diskusijoms dėl Jaltos nutarimų atšaukimo iš JAV pusės, JAV lietuvių bendruomenės ir Amerikos ukrainiečių kongreso komiteto nuomonės sutapo – buvo siekta, kad JAV neatšauktų Jaltos nutarimų, – tokią iniciatyvą buvo pateikusi lenkų išeivių organizacija Pomost, motyvuodama tuo, jog Jaltos nutarimai prieštarauja Atlanto chartijai, garantuojančiai nepriklausomybę per karą okupuotoms valstybėms. Iniciatyvą palaikė latvių, estų išeivių organizacijos ir VLIK. Priėjus bendro sutarimo su Pomost direktoriumi Adam W. Kiernik, paskelbta suderinta rezoliucija, kurios įžangoje tarp kita ko minimi ir Lietuvos ir Ukrainos partizaniniai judėjimai, kaip Vidurio ir Rytų Europos tautų pasipriešinimo prasiveržimai.

Santykiai po 1991 m.

Santykiai 1991-2014 m. 

1991 m. gruodžio 12 d. užmegzti diplomatiniai santykiai. 2002 m. spalio 29 d. įsteigta Lietuvos ir Ukrainos Prezidentų, o 2003 m. birželio 5 d. – Tarpvyriausybinio bendradarbiavimo taryba.

Dvišaliai santykiai suintensyvėjo 2004 m. Ukrainoje prasidėjus provakarietiškai Oranžinei revoliucijai, kurios metu tuometis Lietuvos prezidentas Valdas Adamkus aktyviai reiškė paramą. 2009 m. tarp šių šalių buvo pasirašyta daug įvairaus pobūdžio bendradarbiavimo sutarčių. Lietuva įsipareigojo padėti Ukrainai siekiant tapti ES nare ir siekti narystės NATO bei yra viena entuziastingiausiai Ukrainos narystę NATO ir ES remiančių valstybių.

2013–2014 m. Euromaidano įvykiuose Lietuvos valstybinės institucijos labai palaikė Ukrainą, įvairūs Lietuvos politikai (Vytautas Landsbergis, Petras Auštrevičius, Loreta Graužinienė ir kt.) dalyvavo taikiuose mitinguose Kijeve. Buvo Euromaidane dalyvavusių lietuvių (pvz., Lietuvos filosofas Gintautas Mažeikis Lietuvos prezidentė Dalia Grybauskaitė, reikšdama paramą Ukrainai, Rusiją pavadino teroristine valstybe dėl rėmimo Ukrainos rytuose kovojančius separatistus. Vėliau Vytautas Landsbergis Minsko sutarimus pavadino blogesniais už Miuncheno sutartį.

Santykiai 2014-2022 m. 
Po Krymo aneksijos Lietuvoje gyvenantis Jonas Ohmanas įkūrė nevyriausybinę paramos Ukrainai organizaciją „Mėlyna ir geltona“, remiančią prieš separatistus Donbase kovojančius ukrainiečių dalinius. Kovas Donbase ir Euromaidaną plačiai nušvietė žurnalistas Dovydas Pancerovas, išleidęs knygą „Kiborgų žemė“. 2016 m. lietuvių režisierius Mantas Kvedaravičius išleido dokumentinį filmą apie situaciją Mariupolyje.

2019 m. lapkričio 25-26 d. Lietuvoje lankėsi Ukrainos prezidentas Volodymyras Zelenskis, kur susitikęs su Lietuvos prezidentu Gitanu Nausėda aptarė dvišalius politinius ir ekonominius santykius, saugumo ir gynybos, Ukrainos euroatlantinės integracijos klausimus, bendradarbiavimą energetikos, inovacijų, transporto ir socialinės politikos srityse. Dar kartą Lietuvoje Ukrainos prezidentas lankėsi 2021 m. liepos 6-7 d., likus kiek daugiau nei pusmečiui iki Rusijos invazijos į Ukrainą. Lietuvos prezidentas Gitanas Nausėda per savo kadenciją Ukrainoje yra lankęsis net penkis kartus — su oficialiu vizitu 2021 m. kovo 17–19 d., kuomet, susitiko su prezidentu Volodymyru Zelenskiu, Rados pirmininku Dmytro Razumkovu, 2021 m. rugpjūčio 22–24 d., kur dalyvavo Krymo platformos inauguraciniame susitikime ir Ukrainos nepriklausomybės 30-mečio minėjime bei susitiko su Ukrainos prezidentu, 2021 m. gruodžio 20 d., kur dalyvavo trišaliame susitikime su Ukrainos prezidentu Volodymyru Zelenskiu ir Lenkijos prezidentu Andžejumi Duda, 2022 m. vasario 23 d., Liublino trejeto formatu, išreiškiant solidarumą ir palaikymą Ukrainai augant įtampai su Rusija, ir darkart Ukrainoje vykstant karo veiksmams, 2022 m. balandžio 13 d., kartu su Lenkijos, Latvijos ir Estijos prezidentais.

Santykiai Rusijos agresijos prieš Ukrainą akivaizdoje 

Rusijai užpuolus Ukrainą, Lietuvos visuomenė, Vyriausybė, nevyriausybinės organizacijos ir Seimas įvairiais būdais reiškia paramą Ukrainai – žmonės aukoja lėšų Ukrainai, savanoriškai apgyvendina Ukrainos pabėgėlius savo būstuose, renka paramą Ukrainai, savanoriauja, rengia palaikymo mitingus miestuose ir prie Rusijos ambasados. Iki 2022 m. balandžio vidurio Lietuvos karinė parama Ukrainai siekė, priklausomai nuo skaičiavimo metodologijos, 70-110 mln. eurų. Taip pat nevyriausybinė organizacija  „Mėlyna ir geltona“ iki balandžio mėn. pabaigos surinko paramos už daugiau nei 20 mln. eurų. Verslai raginami nutraukti veiklą Rusijoje, o raginimus ignoruojančius siūloma boikotuoti. Lietuvoje taip pat vykdyta iniciatyva pavadinimu „#CallRussia“ (), kurios tikslas — „drauge padėti Rusijos piliečiams sužinoti tikrus faktus apie žiaurų ir neteisėtą Putino režimo puolimą Ukrainoje“. Iniciatyva susilaukė ir kitų Europos šalių dėmesio. Reiškiant paramą Ukrainai, centrinės aikštės ar gatvės didelėje dalyje Lietuvos savivaldybių išpuoštos Ukrainos vėliavos spalvomis, pakeltos Ukrainos vėliavos, išpopuliarėjo Ukrainos pasieniečio Romano Hrybovo necenzūrinė frazė Rusijos karinio laivo adresu - rodyta per žiniasklaidą, pakabinta miesto stenduose.

Lietuvos Vyriausybė nuo vasario 27 d. uždarė oro erdvę Rusijos lėktuvams, nuo balandžio pradžios atsisakė iš Rusijos tiekiamų dujų, balandžio pradžioje uždarė Rusijos konsulatą Klaipėdoje ir pažemino atstovavimo lygį Rusijos ambasadoje Vilniuje ir Lietuvos ambasadoje Maskvoje.

Ukrainos ambasados Vilniuje gynybos atašė Sergejaus Verchovodo teigimu, kariauti ukrainiečių pusėje per kiek daugiau nei dvi savaites nuo karo pradžios užsirašė apie 200 savanorių iš Lietuvos. Taip pat į Ukrainą išsiųsti 24 gydytojai ir slaugytojai savanoriai.

2022 m. kovo 24 d., praėjus mėnesiui nuo karo pradžios, Ukrainoje apsilankė Seimo pirmininkė Viktorija Čmilytė-Nielsen. Balandžio 11 d. Ukrainoje apsilankė ir Lietuvos premjerė Ingrida Šimonytė, savo vizitą pradėdama nuo smarkiai apgriauto Borodiankos miestelio. Balandžio 12 d. į Lietuvos Seimo narius nuotoliniu būdu kreipėsi Ukrainos prezidentas Volodymyras Zelenskis, dėkodamas už Lietuvos „principingumą“.

2022 m. balandžio 29 d. Kauno „Žalgirio arenoje“ organizuojamas paramos Ukrainai koncertas „Vienybės jėga“, kuriame koncertuos lietuvių atlikėjai Merūnas Vitulskis, Andrius Mamontovas, Marijonas Mikutavičius, Saulius Urbonavičius, Liepa Mondeikaitė, Alana Šport, Natalija Bunkė su sūnumi Kristupu, Inga Valinskienė, G&G Sindikatas, „Violin beats“, Rosita Čivilytė, Ona Mingė Slušnytė, grupė „Hiperbolė“ bei ukrainiečių atlikėjai Ruslana, Tina Karol, NK-Nastya Kamenskich, Nadya Dorofeeva. Taip pat anksčiau organizuoti paramos koncertai Vilniuje ir Klaipėdoje Paramos koncertus taip pat buvo surengęs muzikinis projektas Aistė Smilgevičiūtė ir „Skylė“.

2022 m. balandžio mėnesį Mariupolyje Rusijos karių sušaudytas lietuvių režisierius Mantas Kvedaravičius, rinkęs medžiagą dokumentiniam filmui apie Rusijos karą Ukrainoje.

Švietimo, mokslo, sporto ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas 

Itin glaudūs ryšiai tarp ukrainiečių ir lietuvių literatūros. Apie ukrainiečių ir lietuvių literatūrinius ryšius yra rašė Aleksandras Čiakovskis, Kostas Korsakas, Eduardas Mieželaitis, Nadija Neporožnia, Vasilijus Šubravskis, Teofilis Tilvytis, Antanas Venclova. XVII a. pr. Vilniaus brolijos mokykloje dirbo ukrainiečių kultūros veikėjai broliai Lavrentijus ir Stefanas Zizanijai, Meletijus Smotrickis. 1619 m. Vievyje išspausdinta Meletijaus Smotrickio „Taisyklingos sintagmatikos slavų gramatika“.

1829–1830 m. Vilniuje gyveno vienas žymiausių ukrainiečių poetų Tarasas Ševčenka, Vilniaus Naujamiesčio kvartale yra jo vardu pavadinta gatvė. Ukrainiečių rašytojų kūryba, daugiausia Taraso Ševčenkos, į lietuvių kalbą pradėta versti XIX a. pabaigoje. XX a. pr. prie Taraso Ševčenkos kūrybos Lietuvoje populiarinimo ženkliai prisidėjo Jonas Biliūnas, Liudas Gira, Karolis Račkauskas-Vairas. Ukrainiečių rašytojų kūrinių vertimų ypač pagausėjo po Antrojo pasaulinio karo, Lietuvai, kaip ir Ukrainai, tapus TSRS dalimi. Be Taraso Ševčenkos į lietuvių kalbą išversta ukrainiečių rašytojų Ivano Franko, Panaso Myrno, Mychailo Kociubynskio, Vasylio Stefanyko, Lesios Ukrainkos, Stepano Tudoro, Oleksandro Kopylenkos, Volodymyro Vladko, Jaroslavo Halano, Jurijaus Janovskio, Mykolos Trublajinio, Leonido Pervomaiskio, Liubomyro Dmyterkos, Ihorio Muratovo, Vadymo Sobko, Mychailos Stelmacho, Oleso Hončaro, Hryhorijaus Tiutiunyko, Oleksandro Syzonenkos, Serhijaus Žadano kūrybos. Išleistos kelios knygos apie Tarasą Ševčenko ir jo ryšius su Lietuva. Lietuvos teatruose pastatyta Ivano Franko, Ivano Kočergos, O. Kornijčuko pjesių.

Yra ukrainiečių autorių, parašiusių kūrinių lietuviška tematika — Pavlo Tyčyna, Volodymyras Sosiura, Ivanas Nechoda, Liubovė Zabašta. Ukrainiečių kalba išleista lietuvių poezijos ir prozos antologijų, lietuvių liaudies pasakų rinkinių, Alfonso Bieliausko, Petro Cvirkos, Jono Dovydaičio, Romualdo Granausko, Salomėjos Nėries, Justino Marcinkevičiaus, Eduardo Mieželaičio, Jono Mikelinsko, Vinco Mykolaičio-Putino, Antano Venclovos, Antano Vienuolio, Žemaitės ir kitų rašytojų kūrinių.

Atkūrus nepriklausomybes vyksta mainai tarp Lietuvos ir Ukrainos aukštųjų mokyklų. Dėl karo Ukrainoje smarkiai išaugo ukrainiečių studentų skaičius Lietuvoje — per kiek daugiau nei du mėnesius atvyko apie 400. Kaune atidaryta mokykla ukrainiečių vaikams „Heroiam Slava“, 2022 m. balandžio mėnesį — internetinė mokykla ukrainiečių vaikams (vadovas lietuvių humoristas Mantas Stonkus).

Ukrainiečių kalba dainų įrašę yra grupė „Biplan“ bei Aistė Smilgevičiūtė ir grupė „Skylė“.

Ekonominiai mainai 
2021 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Ukrainos siekė 1,76 mlrd. eurų, o Ukraina buvo 13-a pagal prekybos apimtis Lietuvos prekybos partnerė.

Prekybos balanse vyrauja eksportas iš Lietuvos į Ukrainą.

 Eksportas sudaro 1,31 mlrd. eurų; Ukraina yra 10-a pagal prekybos apimtis eksporto partnerė.
 Importas sudaro 444,9 mln. eurų; Ukraina yra 19-a pagal prekybos apimtis importo partnerė. Daugiausiai importuojami produktai: mediena ir jos dirbiniai (14%); geležis ir plienas (12%); nealkoholiniai ir alkoholiniai gėrimai (9%); riebalai ir aliejai (7%); plastikai ir jų dirbiniai (6%); mašinos ir mechaniniai įrenginiai (5%).

Pagal tiesioginių užsienio investicijų Lietuvoje dydį Ukraina yra 23-a (investicijos siekia 75,24 mln. eurų). Savo ruožtu Lietuvos tiesioginių investicijų dydis Ukrainoje 2020 m. buvo 182,45 mln. eurų (7-a vieta pagal apimtį).

Turizmas 

Į Lietuvą atvykstančių turistų iš Ukrainos skaičius:

Pilietiniai mainai

Pasiuntinių ir ambasadorių sąrašas

Pasiuntiniai Lietuvai 
 1649 m. – Sylujanas Mužylovskis
 1919–1921 m. – Volodymyras Kedrovskis
 1921 m. – Mychailo Paraščiukas
 1921–1923 m. – Jevhenas Terleckis
 1992–1999 m. – Rostyslavas Bilodidas Mytrofanovyčius
 2000–2001 m. – Valentynas Zaičiukas
 2001–2004 m. – Mykola Derkačius
 2004–2008 m. – Borisas Klymčiukas
 2008–2010 m. – Yhoris Prokopčiukas
 2010–2011 m. – Serhijus Popykas
 2011–2015 m. – Valerijus Žovtenka
 2015–2021 m. – Volodymyras Jacenkivskis
 nuo 2022 m. – Petro Bešta

Pasiuntiniai Ukrainai 
 1992–1993 m. – Virgilijus Koryzna, laikinasis reikalų patikėtinis
 1993–1996 m. – Romualdas Ramoška, ambasadorius
 1996–2001 m. – Vytautas Petras Plečkaitis
 2001–2005 m. – Viktoras Baublys
 2006–2009 m. – Algirdas Kumža
 2010–2014 m. – Petras Vaitiekūnas
 2015–2020 m. – Marius Janukonis
 nuo 2020 m. – Valdemaras Sarapinas

Lietuvos ordinų kavalieriai Ukrainos piliečiai 
Iki 2022 metų Lietuvos valstybiniai apdovanojimai įteikti 92 Ukrainos piliečiams. Žemiau pateikiamas apdovanotųjų sąrašas:
 Mychailo Anosov (2011 m. vasario 3 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medalis)
 Viktor Anuškevičius (2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius)
 Mikol Azarov (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Karininko kryžius)
 Viktor Bannich (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro kryžius)
 Oleksij Bežin (2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius)
 Rostislav Bilodid (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro didysis kryžius)
 Olha Bodnar (2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius)
 Oleksandr Bohuckyj (2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius)
 Vadim Boiko (1992 m. kovo 4 d., Sausio 13-osios atminimo medalis)
 Viktor Bondar (2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius)
 Viktor Bondarenko (2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius)
 Serhij Byčkov (2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius)
 Oleksandr Čalyj (2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius)
 Dmytro Čerednyčenko (1996 m. vasario 9 d., LDK Gedimino ordino medalis ir 2003 m. vasario 3 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius)
 Georgij Černiavskij (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro kryžius)
 Ivan Dankevič (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro didysis kryžius)
 Ruslan Demčenko (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Karininko kryžius)
 Liudmila Denisiuk (2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius)
 Leonid Derkač (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro kryžius)
 Ivan Dudarenko (2002 m. sausio 4 d., Sausio 13-osios atminimo medalis)
 Evgen Dykyi (2020 m. sausio 9 d., Sausio 13-osios atminimo medalis)
 Mustafa Džemiliev (2015 m. liepos 3 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius)
 Andrij Fialko (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Karininko kryžius)
 Michailo Gladij (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Karininko kryžius)
 Andrij Gončiaruk (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Karininko kryžius)
 Oleksandr Gorin (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Karininko kryžius)
 Leonid Gorjevij (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Karininko kryžius)
 Volodimir Horbulin (1996 m. rugsėjo 20 d., LDK Gedimino ordino Komandoro didysis kryžius ir 1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro didysis kryžius)
 Anatolij Hricenko (2006 m. lapkričio 13 d., Ordinas „Už nuopelnus Lietuvai“ Didysis kryžius)
 Natalia Jakovenko (2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius)
 Mykola Jakovyna (2020 m. sausio 9 d., Sausio 13-osios atminimo medalis)
 Viktor Juščenko (2006 m. lapkričio 13 d., Vytauto Didžiojo ordinas su aukso grandine)
 Jurij Katrych (2020 m. sausio 9 d., Sausio 13-osios atminimo medalis)
 Jaroslav Kendzior (1992 m. kovo 4 d., Sausio 13-osios atminimo medalis)
 Anatolij Kinach (2006 m. sausio 10 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius)
 Georgij Kirpa (2004 m. vasario 6 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro didysis kryžius)
 Stepan Kizima (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Riterio kryžius)
 Boris Klimčuk (2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius)
 Borys Krylov (2021 m. liepos 5 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medalis)
 Jurij Kryvoručko (2020 m. sausio 9 d., Sausio 13-osios atminimo medalis)
 Valentina Kucenko (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Riterio kryžius)
 Liudmila Kučma (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Didysis kryžius)
 Leonid Kučma (1996 m. rugsėjo 20 d., Vytauto Didžiojo ordino Didysis kryžius ir 1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Didysis kryžius)
 Vasil Kuibida (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Karininko kryžius)
 Ivan Kuras (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Karininko kryžius)
 Jevhen Kušnariov (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro didysis kryžius)
 Inna Kuznecova (2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius)
 Volodimir Litvin (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro didysis kryžius ir 2004 m. birželio 25 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro didysis kryžius)
 Valentina Marija Loginova (2003 m. vasario 3 d., Vytauto Didžiojo ordino medalis)
 Oleksandr Maidannik (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Riterio kryžius)
 Oleksandr Medovnikov (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Karininko kryžius)
 Boris Movčan (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Riterio kryžius)
 Rostyslav Mychejenko (2020 m. sausio 9 d., Sausio 13-osios atminimo medalis)
 Valentin Nalivaičenko (2009 m. liepos 10 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius)
 Anatolij Nepokupnij (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro kryžius)
 Ievgen Nikolenko (2020 m. sausio 9 d., Sausio 13-osios atminimo medalis)
 Volodimir Ogrizko (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro didysis kryžius)
 Oleksandr Omelčenko (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Karininko kryžius)
 Ristyslav Onyščak (2020 m. sausio 9 d., Sausio 13-osios atminimo medalis)
 Anatolij Orel (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Karininko kryžius)
 Boris Paton (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro didysis kryžius)
 Mykola Poliščuk (2020 m. sausio 9 d., Sausio 13-osios atminimo medalis)
 Petro Porošenko (2018 m. gruodžio 6 d., Vytauto Didžiojo ordino Didysis kryžius)
 Mykola Porovskyi (2020 m. sausio 9 d., Sausio 13-osios atminimo medalis)
 Vadym Priadko (2020 m. sausio 9 d., Sausio 13-osios atminimo medalis)
 Valerij Pustovoitenko (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Didysis kryžius)
 Mikola Rudko (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro kryžius)
 Feliks Šabuldo (2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius)
 Michail Sarvus (2020 m. sausio 9 d., Sausio 13-osios atminimo medalis)
 Igor Slenzak (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Riterio kryžius)
 Oleksandr Slipčenko (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Karininko kryžius)
 Oleksandr Snižko (2020 m. sausio 9 d., Sausio 13-osios atminimo medalis)
 Oleksandr Solomonenko (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Riterio kryžius)
 Roman Špek (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro kryžius)
 Siuzanna Stanik (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro kryžius)
 Boris Supichanov (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro kryžius)
 Oles Sydoruk (2021 m. liepos 5 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medalis)
 Dmytro Tabačnik (1996 m. rugsėjo 20 d., LDK Gedimino ordino Komandoro didysis kryžius)
 Jurij Taberko (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Karininko kryžius)
 Aušrelė Taranenko (2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius)
 Boris Tarasiuk (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Didysis kryžius ir 2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Didysis kryžius)
 Igor Teliatnikov (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Riterio kryžius)
 Petro Terenčiuk (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Riterio kryžius)
 Ivan Timčenko (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro didysis kryžius)
 Oleksandr Tkačenko (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Didysis kryžius)
 Anatolij Tolstouchov (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Komandoro kryžius)
 Aleksandr Tretjakov (2004 m. birželio 25 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius)
 Henadij Udovenko (1996 m. rugsėjo 20 d., LDK Gedimino ordino Komandoro didysis kryžius)
 Ilmi Umerov (2018 m. liepos 3 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius)
 Oleksandr Volkov (2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius)
 Valentin Zajčuk (2002 m. kovo 25 d., LDK Gedimino ordino Komandoro kryžius ir 2006 m. lapkričio 13 d., Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius)
 Anatolij Zasucha (1998 m. lapkričio 3 d., LDK Gedimino ordino Riterio kryžius)

Ukrainos ordinų kavalieriai Lietuvos piliečiai 
Sąrašas nėra pilnas.
 Valdas Adamkus (1998 m. lapkričio 5 d., Kunigaikščio Jaroslavo Išmintingojo I- ojo laipsnio ordinas, 2006 m., 1-ojo laipsnio ordinas „Už nuopelnus“, 2009 m., Laisvės ordinas ir 2016 m., Kunigaikščio Jaroslavo Išmintingojo II- ojo laipsnio ordinas)
 Regimantas Adomaitis (1998 m. lapkričio 5 d., 3-ojo laipsnio ordinas „Už nuopelnus“)
 Edminas Bagdonas (1998 m. lapkričio 5 d., 2-ojo laipsnio ordinas „Už nuopelnus“)
 Vytautas Bogušis (1998 m. lapkričio 5 d., 2-ojo laipsnio ordinas „Už nuopelnus“)
 Algirdas Brazauskas (1998 m., Kunigaikščio Jaroslavo Išmintingojo I- ojo laipsnio ordinas)
 Juozas Budraitis (1998 m. lapkričio 5 d., 3-ojo laipsnio ordinas „Už nuopelnus“)
 Violeta Gaišauskaitė (1998 m. lapkričio 5 d., Kunigaikštienės Olgos 3-ojo laipsnio ordinas)
 Albinas Januška (1998 m. lapkričio 5 d., Kunigaikščio Jaroslavo Išmintingojo II- ojo laipsnio ordinas)
 Darius Jurgelevičius (1998 m. lapkričio 5 d., 3-ojo laipsnio ordinas „Už nuopelnus“)
 Andrius Kubilius (2017 m., Kunigaikščio Jaroslavo Išmintingojo II- ojo laipsnio ordinas)
 Vytautas Landsbergis ([[2017 m. gruodžio 6 d., Laisvės ordinas)
 Egidijus Meilūnas (1998 m. lapkričio 5 d., 3-ojo laipsnio ordinas „Už nuopelnus“)
 Gitanas Nausėda (2021 m. rugpjūčio 23 d., Kunigaikščio Jaroslavo Išmintingojo I- ojo laipsnio ordinas
 Rolandas Paksas (1998 m. lapkričio 5 d., 2-ojo laipsnio ordinas „Už nuopelnus“)
 Vytautas Petras Plečkaitis (1998 m. lapkričio 5 d., Kunigaikščio Jaroslavo Išmintingojo III- ojo laipsnio ordinas)
 Algirdas Saudargas (1998 m. lapkričio 5 d., Kunigaikščio Jaroslavo Išmintingojo II- ojo laipsnio ordinas)
 Vygaudas Ušackas (1998 m. lapkričio 5 d., 3-ojo laipsnio ordinas „Už nuopelnus“)
 Emanuelis Zingeris (1997 m., 3-ojo laipsnio ordinas „Už nuopelnus“)
 Liudmila Žylcova (1998 m. lapkričio 5 d., Kunigaikštienės Olgos 3-ojo laipsnio ordinas)

Šaltiniai

Nuorodos 
 Ukrainos santykiai su Lietuva – Visuotinė lietuvių enciklopedija (vle.lt)
 Ukraina | Dvišalis bendradarbiavimas | Lietuva regione ir pasaulyje | Užsienio politika | Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija (urm.lt) 
 Ukraina | Dvišaliai ekonominiai ryšiai su užsienio šalimis | Prekybiniai ekonominiai santykiai | Ekonominė diplomatija | Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija (urm.lt)