Gilgitas-Baltistanas

Gilgitas-Baltistanas (, balt. གིལྒིཏ་བལྟིསྟན) – administracinė teritorija Pakistano šiaurėje. Ribojasi su Chaiberu-Pachtunchva vakaruose, Vachano koridoriumi (Afganistanas) šiaurėje, Sindziangu (Kinija) šiaurės rytuose, Laisvuoju Kašmyru pietvakariuose bei Džamu ir Kašmyru (Indija) pietryčiuose. Administracinis centras – Gilgitas.

Iki 2009 m. kraštas buvo administruojamas kaip Šiaurinės teritorijos ().

Geografija 
Senovinis regiono, kurį apima dabartinis administracinis vienetas, pavadinimas yra Balavaristanas (). Šioje teritorijoje yra aukščiausios Pakistano viršukalnės (K2, Nanga Parbatas ir kt.), čia persipina Pamyro, Himalajų, Hindukušo, Karakorumo kalnai. Gilgite-Balistane driekiasi vieni ilgiausių kalnų ledynų pasaulyje (Biafo, Baltoro, Baturos), yra keletas aukštikalnių ežerų (Šeosaras, Satpara, Rušas, Kačura). Svarbiausios upės – Gilgitas, Hunza. Kalnų papėdėje driekiasi Deosajaus plynaukštė, yra įkurtas nacionalinis parkas.

Istorija 

Gilgitas-Baltistanas sudarytas iš trijų istorinių-geografinių regionų – Dardistano (kur vyrauja dardų tautos), Brušalis (kur vyrauja burušai) ir Baltistano.

Dėl savo geografinės specifikos, jis ilgą laiką buvo atskirtas nuo Pietų Azijos kultūrinės įtakos, ir tik I mūsų eros tūkstantmečio viduryje čia ėmė plisti įtaka iš Tibeto, VII a. regionas buvo įjungtas į Tibeto imperiją. Tai nulėmė tibeto kultūros įsigalėjimą vietos kalniečių tarpe. Imperijai suirus XI a. Baltistano kalnų slėniuose susikūrė smulkios feodalinės kunigaikštystės, kurių svarbiausia buvo su sostine Skardu, valdoma Makponų dinastijos. Jos palaikė kultūrinius ryšius su gretimu Ladaku pietryčiuose.

Nuo XV a. į Baltistaną į vakarų (Irano) ėmė skverbtis Islamo kultūrinė įtaka. Labiausiai paplito izmailizmas. Progresuojant feodaliniam susiskaidymui, susikūrė daug smulkių kunigaikštysčių, kurių valdovai titulavosi mirais. 1846 m. į regioną įsiveržė Džamu karalystės armija iš pietų. Padedant Britų imperijai, Baltistanas buvo įjungtas į Džamu ir Kašmyro karalystės sudėtį, kur didžiąja dalimi administruotas kaip Gilgito agencija.

1947 m. padalijus Indiją, Džamu ir Kašmyro kontrolė tapo Kašmyro konflikto priežastimi. Galiausiai Indija ir Pakistanas de facto pasidalino karalystę įtakos sferomis, kurias skiria vadinamoji kontrolės linija. Oficialus padalinimas de jure nėra įvykęs iki šiol. Po šio padalinimo Baltistanas liko kontroliuojamas Pakistano, ir čia liko egzistuoti senieji Britų administracijos vienetai. Tik 1970 m. jie sujungti į vieną administracinį vienetą – Šiaurines teritorijas. 2009 m. šiam vienetui suteikta didesnė savivalda, ir jis pervardintas dabartiniu vardu.

Gyventojai 

Gilgito-Baltistano etninė sudėtis gerokai skiriasi nuo likusio Pakistano – čia daugiausiai gyvena tibetiečiams giminingi baltai, šinai, burušai ir daug kt., taip pat yra kašmyriečių. Nors dabar dauguma krašto gyventojų yra musulmonai (paplitęs izmailizmas), tačiau kultūriškai čia jaučiama Tibeto budizmo ir šamanizmo (bon) įtaka.

Miestuose gyvena 14 % gyventojų. Didesni miestai: Gilgitas, Skardu, Aliabadas, Gorikotas.

Administracinis suskirstymas 
 
Gilgitas-Baltistanas padalintas į 7 rajonus (skliaustuose – administracinis centras):
 Gangčės rajonas (Chaplu)
 Skardu rajonas (Skardu)
 Gilgito rajonas (Gilgitas)
 Diamiro apygarda (Čilasas)
 Gizaro apygarda (Gahkučas)
 Astorės apygarda (Gorikotas)
 Hunzos-Nagaro apygarda (Aliabadas, Sikandarabadas)

UNPO nariai
Pakistano administraciniai vienetai