joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Čedasų valsčius

Čedasų valsčius () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje. Centras – Čedasai. Carmečiu valsčiaus būstinėje miestelio vakariniame gale, už kapinių prie kelio link Pandėlio, 1916 m. įrengta Čedasų mokykla. Vėliau toje vietoje stovėjo Jono Jaudzemo namas, dar vėliau – parduotuvė.

Istorija

Valsčius minimas nuo 1529 m. Carmečiu priklausė Kauno gubernijai. 1905 m. gyventojai nušalino carinę ir išrinko naują valsčiaus valdybą. Čedasų valsčius minimas 1919 m. Lietuvos apskričių sienų ir centrų įstatyme, bet jau 1923 m. Čedasai priklausė Panemunio valsčiui.

Šaltiniai

Rokiškio apskrities valsčiai
Zarasų apskrities valsčiai
Šv. Mykolo parapija (Barbadosas)

Šv. Mykolo parapija – viena iš 11 Barbadoso parapijų. Šios parapijos centras yra salos sostinė Bridžtaunas. Miestas yra kultūrinis, pramonės ir transporto centras. Bridžtaune yra didžiausias šalyje uostas. Taip pat šalia miesto yra vienintelis šalyje Bridžtauno sraigtasparnių oro uostas.

Barbadoso administraciniai vienetai
Šv. Petro parapija (Barbadosas)

Šv. Petro parapija – viena iš 11 Barbadoso parapijų. Šiai parapijai vardas buvo suteiktas nuo Šventojo Apaštalo Petro vardo. Parapija yra salos šiaurėje ir atskiria Šv. Liucijos parapiją nuo kitų salos parapijų.

Šioje parapijoje yra Barbadoso laukinės gamtos draustinis.

Barbadoso administraciniai vienetai
Šv. Pilypo parapija (Barbadosas)

Šv. Pilypo parapija – viena iš 11 Barbadoso parapijų. Ji yra salos pietrytinis kraštas. Šioje parapijoje yra daug dirbamos žemės, tačiau nėra didelių miestų, o tik kaimai.

Barbadoso administraciniai vienetai
Šv. Tomo parapija (Barbadosas)

Šv. Tomo parapija – viena iš 11 Barbadoso parapijų. Tai viena iš dviejų salos parapijų, apsupta sausumos. 

Barbadoso administraciniai vienetai
Povilas Dilys

Povilas Dilys (1905 m. rugpjūčio 2 d. Vilniuje – 1995 m. liepos 24 d. Čikagoje) – Lietuvos evangelikų reformatų kunigas, generalinis superintendentas.

Biografija 
Tėvas Juozapas Dilys (1866-1952 m.) buvo kilęs iš Biržų valsčiaus Svidžių kaimo, senos evangelikų reformatų giminės, motina Eugenija Pfeferytė – liuteronų tikėjimo.

Povilas pradinę mokyklą lankė Vilniuje. Pirmojo pasaulinio karo metais mokėsi gimnazijoje Omske. Tėvams 1921 m. sugrįžus į Lietuvą, 1924 m. užbaigė gimnaziją Vilniuje. Įstojo į Varšuvos universiteto evangelikų teologijos fakultetą, kurį 1930 m. baigė kandidato laipsniu. Tais pačiais metais ordinuotas Vilniaus evangelikų reformatų bažnyčios diakonu, 1931 m. – kunigu. Tai buvo ypač sunkūs laikai: Lenkija buvo užgrobusi Vilniaus kraštą ir nepalankiai žiurėjo į kitataučius, ypač į evangeliškų tikybų žmones. P.Dilys stengėsi sutaikyti įvairių tautybių ir kalbų Lenkijos evangelikus. 1931-1940 m. Vilniaus Sinodo konsistorijos narys. 1936 m. atstovavo Vilniaus reformatų Sinodą Ženevoje, 1938 m. – Narvike (Norvegija),

Karo frontui artėjant prie Vilniaus, pasitraukė į Vakarus, Vokietijos Kylio universitete 1945 m. baigė ekonomikos mokslus. Iki 1951 m. šio universiteto Pasaulio ūkio instituto bibliotekos Rytų Europos skyriaus vedėjas. Vedė iškilaus tarpukario Lietuvos evangelikų reformatų generalinio superintendento prof. dr. Povilo Jakubėno dukrą Haliną Jakubėnaitę-Slavėnienę. Nuo 1949 m. išeivijos lietuvių reformatų Bažnyčios kolegijos narys ir, eidamas šias pareigas, pasireiškė tarptautinėje bažnytinėje veikloje. 1948 ir 1954 m. atstovavo Lietuvos evangelikų reformatų Bažnyčią I-jame ir II-jame Pasaulinės Bažnyčių Tarybos suvažiavimuose.

Atvykęs į JAV, nuo 1952 m. tarnavo Čikagos evangelikų reformatų parapijos kunigu, drauge dirbo Čikagos universiteto bibliotekoje. Išeivijos lietuvių reformatų Sinodas 1966 m. gegužės 25 d. jį išrinko superintendentu, iškilmingai ordinuotas 1967 m. birželio 25 d. per XX LERB Sinodą. Nuo 1966 m. vienas iš lietuvių ekumeninio ratelio Čikagoje organizatorių. Pablogėjus generalinio superintendento kun. St. Neimano sveikatai, išrinktas išeivijos lietuvių reformatų Bažnyčios dvasiniu vadovu – generaliniu superintendentu.

Nesant evangelikų kunigo Toronte (Kanada), pakviestas į liuteronų Išganytojo parapiją eiti klebono pareigas. Į Čikagą grįždavo bent kartą per mėnesį ir laikydavo pamaldas reformatams. Jo iniciatyva Toronte kasmet sausio mėnesį buvo laikomos ekumeninės pamaldos katalikų ir liuteronų bažnyčiose. 1992 m. birželio mėnesį lankėsi Lietuvoje, Vilniaus evangelikų reformatų bažnyčioje kartu su kunigu Julium Norvila laikė pamaldas, pasakė turiningą ir pamokantį pamokslą iš jam itin brangios sakyklos. Bendravo su parapijiečiais, Biržuose dalyvavo Sinode ir laikė pamaldas. Išbuvęs Toronte daugiau kaip dešimt metų, pablogėjus sveikatai, 1994 m. birželio 18 d., po gražių išleistuvių, grįžo Čikagon. Buvo aktyvus spaudos darbuotojas, prisidėjo leidžiant Čikagoje išeivijos reformatų žurnalą „Mūsų sparnai“. 

Dilių šeimos dukra Erika pasekė Tėvo pėdomis ir tapo Čikagos lietuvių reformatų dvasininke.

Šaltiniai 

Evangelikų reformatų kunigai
JAV lietuvių bendruomenės veikėjai
Egidijus Žironas

Egidijus Žironas (g. 1954 m. balandžio 23 d. Šiauliuose) – teisininkas, teisėjas, buvęs Lietuvos apeliacinio teismo pirmininkas.

Biografija 
1972 m. baigė Šiaulių J. Janonio vidurinę mokyklą, 1981 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete – teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1981 m. lapkričio mėn. Teismo ekspertizės instituto Trasologinių-balistinių ekspertizių laboratorijos ekspertas-stažuotojas, mokslinis bendradarbis, vyr. ekspertas, vedėjo pavaduotojas. Nuo 1986 m. gruodžio mėn. Vilniaus miesto 4-ojo teismas teisėjas.

Nuo 1992 m. birželio mėn. iki 1994 m. sausio mėn. UAB „Litbaum" juristas, nuo 1994 m. kovo mėn. iki 1994 m. gruodžio mėn. UAB „Litbaum eksportas-importas" vyr. juriskonsultas. Nuo 1995 m. sausio mėn. advokato E. Žirono biuro advokatas. Nuo 1999 m. sausio mėn. Vilniaus apygardos teismo teisėjas. Nuo 2009 m. balandžio mėn. Lietuvos apeliacinio teismo teisėjas, nuo 2010 m. birželio 30 d. teismo pirmininkas.  2015 m. iškelta drausmės byla. 

Moka rusų ir anglų kalbas.

Šaltiniai 

|

Lietuvos apeliacinio teismo teisėjai
Lietuvos teismų pirmininkai
Lietuvos kriminalistai
Subatės valsčius

Subatės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje, nuo 1921 m. buvęs Latvijoje. Centras – Subatė.

Istorija

Valsčius minimas 1919 m. Lietuvos apskričių sienų ir centrų įstatyme. 1921 m. pagal Lietuvos-Latvijos sienų sutartį Subatės valsčius perduotas Latvijai.

Šaltiniai

Latvijos istoriniai valsčiai
Rokiškio apskrities valsčiai
Gibų valsčius

Gibų valsčius () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Seinų apskrityje. Valsčiaus centras – Gibai. Ribojasi su Krasnapolio, Naujinės, Plaskų ir Seinų valsčiais bei su Lietuva ir Gudija. Valsčius priklauso Gibų Šv. Onos parapijai.

Istorija 
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. XIX a. dalis valsčiaus teritorijos priklausė Pokrovsko valsčiui. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį valsčius buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975–1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai. 2011 m. kovo 28 d. pradėtas naudoti Gibų valsčiaus herbas.

Paviršiaus struktūra 
Pagal 2005 metų duomenis valsčiaus plotas yra 323,57 km², iš kurių:
 ariama žemė: 18 %
 miškai: 76 %
 vandens telkiniai: 6 %

Valsčius sudaro 37,8 % Seinų apskrities.

Gyventojai 

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2008 metais surinktus duomenis:

Pagal 2005 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1740,55 zlotai.

Tautinė ir religinė sudėtis 

Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą valsčiuje gyveno 5 278 gyventojai, iš kurių:
 Lenkai – 89,1 % (4 705);
 Rusai – 9,5 % (503);
 Žydai – 1,2 % (67);
 Lietuviai – 0,05 % (3).
Religinė sudėtis atrodė taip:
 Katalikai – 84,1 % (4 443);
 Sentikiai – 14 % (740);
 Judėjai – 1,3 % (70);
 Stačiatikiai – 0,4 % (25).

Administracinis suskirstymas 

Aleksiejuvka, Barakiai, Bialogurai, Bialoveršniai, Bialožečka, Būdvietis, Chilinkai, Danilovcė, Dvarčėnai, Dziemianuvka, Gibai, Gibasuvka, Glemboka Bielas, Glemboki Brudas, Gulbinas, Ivanuvka, Juodoji Ančia, Karolinas, Konstantinuvka, Krasnė, Kukliai, Lipovas, Mačkova Rūda, Mulai, Okulekas, Pamarė, Pogoželecas, Poseinelė, Pronckai, Rigolis, Sarnetkiai, Stanoviskas, Studziani Lasas, Šlamas, Tartačiskas, Velki Buras, Veršniai, Vilkakukis, Visoki Mostas, Vrone Gurai ir Zelva.

Valsčiaus gamta 

Valsčiuje teka Dumblės, Juodosios Ančios, Kunios ir Seinos upės. Taip pat yra Tobolinkos ir Pamarės draustiniai.

Ežerai 
 Girėtas (6,6 km²);
 Maris (2,97 km²).

Šaltiniai 

Gibų valsčius
Seinų apskritis
Palenkės vaivadijos valsčiai
Vilius Grytė

Vilius Grytė (1883 m. sausio 21 d. Klausučiuose, Biržų valsčius – 1953 m. gruodžio 8 d. Biržuose. Palaidotas Klausučių kaimo kapinėse.) – Lietuvos pedagogas, evangelikų reformatų kuratorius.

Biografija 
Gimė pasiturinčio ūkininko šeimoje. Tėvas buvo pažangus ir tvarkingas ūkininkas – Klausučių kaime pastatė gražius, miestietiško stiliaus mūro namus ir kitus trobesius; užveisė didelį vaismedžių sodą ir pažangiai tvarkė ūkį. Anuo metu visos aukštesnės mokyklos buvo gana toli, Rygoje arba Vilniuje. Tėvų sugebėjimas sudaryti sąlygas vaikams pasiekti aukštąjį mokslą, buvo didelis pasiaukojimas. Sūnūs Vilius ir Alfonsas baigė universitetus, Kostas – veterinarijos mokyklą, o dukros – Rygos kalbų institutą.

Vilius, 1895 m. baigęs pradžios mokyklą, įstojo į Slucko evangelikų reformatų gimnaziją ir ją 1903 m. baigė. Tais pačiais metais įstojo į Maskvos universiteto filologijos fakultetą, 1907 m. baigė istorijos skyrių, gaudamas pirmojo laipsnio diplomą.

1907–1918 m. mokytojavo Pavlovsko (Voronežo gubernija) realinėje mokykloje ir mergaičių gimnazijoje. Grįžęs Lietuvon 1919 m. rugsėjo 27 d. paskirtas Biržų progimnazijos direktoriumi, nuo 1920 m. liepos 4 d. progimnazija perorganizuota į gimnaziją. Jam teko surinkti mokytojų personalą, parūpinti gimnazijai patalpas, inventorių, sudaryti mokymo planus. Laimė, kad Biržų krašte buvo žmonių, ypač iš evangelikų reformatų, kurie jau anksčiau savo vaikus leido į aukštesnes mokyklas ir daugelis jų buvo grįžę iš Rusijos. Todėl mokytojų personalas pradžioje buvo suformuotas daugumoje iš evangelikų reformatų. Daug prisidėjo prie mokyklos darbingumo ne tik paskirtojo direktoriaus pedagoginis patyrimas, bet ir jo būdas: buvo labai pareigingas, taktiškas, ramus ir švelnus su visais – tiek su mokytojais, tiek su mokiniais.

Būdamas evangelikų reformatų Bažnyčios kuratorius, 1920 m. išrinktas Kolegijos prezidentu ir jai vadovavo vieną kadenciją – 3 metus. 1923-1924 m. paaštrėjus tarpreliginiams santykiams, ypač suaktyvėjo krikščionių demokratų reakcija. Daugelis iš jų į Biržų gimnaziją žiūrėjo, kaip į reformatų lizdą, į kurį stengėsi infiltruoti savo žmones. Direktorių V. Grytę, nors ir kompetentingą ir visais atžvilgiais tinkamą, Švietimo ministerija 1924 m. rugpjūčio mėn. perkėlė į Rokiškio gimnaziją toms pačioms direktoriaus pareigoms. Čia jis dirbo iki 1934 m. rugpjūčio 1 d., kada buvo išleistas pensijon. Sugrįžęs į tėvų ūkį Klausučiuose gyveno iki 1940 m. rugsėjo 1 d., kai buvo pakviestais užimti Pasvalio vidurinės mokyklos direktoriaus vietą. Po metų perkeltas į Biržų vidurinę mokyklą ir iki 1944 m. rugsėjo ėjo mokytojo pareigas, po to vėl paskirtas šios mokyklos direktoriumi. Šias pareigas ėjo iki 1951 m. kai buvo paskirtas Biržų muziejaus direktoriumi. 

1953 m. gruodžio 8 d. grįžtant iš darbo muziejuje ties Biržų gimnazija ištiko infarktas. Sesuo Adelė šeimos namus užrašė Petrauskams.

Šaltiniai 

Evangelikų reformatų kuratoriai
Lietuvos muziejų direktoriai
Lietuvos pedagogai
Klibiai (Klaipėda)

Klibiai – kaimas rytiniame Klaipėdos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, 6 km nuo Endriejavo.

Istorija 
1944–1953 m. kaimo apylinkės miškuose veikė Lietuvos partizanai. 1953 m. kovo 17 d. MVD Rietavo rajono skyriaus stribai ir enkavedistai, padedami MVD kariuomenės kareivių tarp Klibių ir Kapstatų aptiko partizanų bunkerį. Susišaudymo metu žuvo jame buvę Kęstučio apygardos Butigeidžio rinktinės Dariaus tėvūnijos Pilies būrio partizanai Albinas Balandis–Gumnagis, Kostas Gailius–Klajūnas su žmona Veronika Venckute-Gailiene, Juozas Ruigys–Šarūnas, broliai Domas Striauka–Žvainys ir Kazys Striauka–Žalgiris.

Kultūros paveldas 
 Klibių atminimo ženklas partizanams (pastatytas 2008 m.)

Gyventojai

Šaltiniai 

Klaipėdos rajono savivaldybės gyvenvietės
Klykūnai (Elektrėnai)

Klykūnai – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 1 km nuo Kazokiškių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Elektrėnų savivaldybės gyvenvietės
Klimbalė (Panevėžys)

Klimbalė – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Paliūniškio, prie kelio . Aplink kaimą auga Žalioji giria.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Kliuokmaniškis (Panevėžys)

Kliuokmaniškis – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 17 km nuo Piniavos.

Yra saugomas Banionių akmuo.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Kmitai

Kmitai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Paparčių, Neries kairiajame krante, Našlėnų miško apsuptyje, prie Raišuvos upelio žiočių.

Istorija 
XX a. pr. tarp Kmitų ir Ardiškio veikė keltas. Kaimas smarkiai nukentėjo per 1931 m. potvynį. Kmitai, kaip ir daugelis Paparčių parapijos kaimų, buvo sulenkėję.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Knėžai

Knėžai (arba Kniežai) – kaimas centrinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 8 km į šiaurės rytus nuo Darbėnų ir 3 km į pietus nuo Grūšlaukės, į rytus nuo kelio , prie Akmenos.

Geografija 

Kaimas įsikūręs prie kelio , abipus Akmenos upės ir kairiojo jos intako Raudonupio, dešiniajame kito Akmenos intako Ąžuolupio krante. Šiaurės rytinė ir pietinė kaimo dalis yra Ąžuolijos miške.

Istorija 

Kaimas susiformavo XIX a. viduryje, plėšininėje Grūšlaukės ir Vaineikių miškų žemėje. Pirmąkart paminėtas 1866 m.
 
1866 m. buvo 5, 1923 m. – 7 ūkiai.

1944–1951 m. šalia kaimo esančiame Grūšlaukės-Vaineikių miškų masyve bazavosi Kardo rinktinės partizanai.

Pokariu šiaurės vakarinė kaimo žemių dalis prijungta prie Kumpikų.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
Gimė 
 Kazimieras Kontrimas (1913–1952), Lietuvos partizanas, Kardo rinktinės kūrėjas ir vadovas.
 Adolfas Kontrimas (1917–2006), Lietuvos partizanas, Kardo rinktinės narys, politinis kalinys, tremtinys.

Kultūros paveldas 
 Velnio akmuo (saugotinas kultūros paveldo objektas).

Šaltiniai 

Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės
Knitiškiai (Anykščiai)

Knitiškiai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Džiugų, kairiajame Šventosios krante.

Istorija

Iki XX a. vidurio čia buvo Girlaukio dvaras. Iki 1974 m. veikė pradinė mokykla.

|}

Gyventojai

Šaltiniai 

 

Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės
Kochanovka (reikšmės)

Kochanovka vadinami kaimai Švenčionių rajone:

 Kochanovka I,
 Kochanovka II,
 Kochanovka III.
Stasys Neimanas

Stasys Neimanas (1899 m. kovo 4 d. Papilyje – 1995 m. kovo 17 d. Evanstone, JAV) – Lietuvos evangelikų reformatų kunigas, Bažnyčios išeivijoje generalinis superintendantas.

Biografija 
Gimė kunigo Adolfo ir Marijos Neimanų šeimoje. Mokėsi Biržų mokykloje. Pirmojo pasaulinio karo metu kartu su tėvais pasitraukė į Rusiją. Semipalatinske baigė gimnaziją. 1918-1919 m. studijavo teisę Tomsko universitete. 1919 m. sugrįžo į Lietuvą netekęs tėvo, kuris jau pasirengęs grįžti į Tėvynę, staiga susirgo ir mirė. Jį amžinajam poilsiui priglaudė Semipalatinsko stačiatikių kapinės.

Sugrįžęs į Lietuvą, 1923-1925 m. mokytojavo Panevėžio gimnazijoje. 1929 m. baigęs Lietuvos universiteto evangelikų teologijos fakultetą, Sinodo ordinuotas reformatų Bažnyčios diakonu ir paskirtas padėjėju kun. Jonui Šepečiui Papilio parapijoje. 1931 m. ordinuotas kunigu ir paskirtas Nemunėlio Radviliškio parapijos klebonu. 1936 m. lapkričio 19 d. išrinktas LERB kolegijos nariu.

Buvo vedęs Kazimierą Rimkevičiūtę (1901-1984 m.), su kuria
išaugino dukras Margaritą ir Ievą bei sūnus Stasį ir Joną.

Užėjus Antrojo pasaulinio karo audroms su žmona ir keturiais mažamečiais vaikais, bijodami naujosios valdžios represijų, pasitraukė į Vokietiją. Čia pradėjo aktyvią bažnytinę ir visuomeninę veiklą: lankė po karo pasitraukusius žymiuosius veikėjus, rūpinosi evangelikų organizuotos veiklos atstatymu. Buvo vienas iš iniciatorių 1946 m. gegužės 30 d. sušaukti išeivių evangelikų suvažiavimą Hanau mieste, buvo išrinktas į Laikinąją Lietuvos evangelikų vyriausiąją Bažnyčios tarybą, o 1946 m. lapkričio 9-10 d. d. Lebenštadte įvykusiame evangelikų liuteronų ir reformatų Bažnyčių atstovų bendrame Sinode – į Vyriausiąją lietuvių evangelikų Bažnyčios tarybą. Joje darbavosi iki 1948 m. gruodžio 8 d., kol reformatai ir liuteronai susiorganizavo savarankiškai veiklai. 1949 m. dalyvavo antrajame išeivijos evangelikų reformatų Sinode.

1950 m. kovo mėn. su žmona, dukrom ir sūnumis emigravo į JAV. Netrukus Čikagos lietuvių evangelikų reformatų pakviestas kunigauti į naujai įsisteigusią parapiją, tapo ilgamečiu šios parapijos klebonu. 1953 m. išeivijos evangelikų reformatų Sinodas jį išrinko Lietuvos evangelikų reformatų Bažnyčios superintendantu. 1954 m. Sinode iškilmingai ordinuotas šioms pareigoms. 1966 m. Vokietijoje mirus LERB generaliniam superintendentui Konstantinui Kurnatauskui, šios pareigos buvo patikėtos kun. St. Neimanui. 

Buvo nepaprastai aktyvus bažnytinės spaudos darbuotojas, žurnale „Mūsų žodis“ ir kituose išspausdinęs nemažai Bažnyčios istorijos medžiagos.

Šaltiniai 

Evangelikų reformatų kunigai
Lietuvos pedagogai
JAV lietuviai
Vištyčio akmuo

Vištyčio akmuo – masyvus riedulys Vilkaviškio rajone, Vištyčio seniūnijoje, Nebūtkiemio kaime, Vištyčio regioniniame parke, prie pat krašto kelio . Akmuo 1964 m. paskelbtas archeologijos ir gamtos paminklu. Šeštas pagal dydį riedulys Lietuvoje.

Apie akmenį 
Riedulio matmenys (virš žemės paviršiaus esančios dalies): aukštis – 4,01; ilgis – 7,1; plotis – 4,74; didžiausia horizontali apimtis – 16,86 m. Akmens viršuje yra įdubimas, vadinamas „velnio pėda“.
Akmuo yra ant nedidelės kalvelės.

Istorija 
Senovėje šis akmuo buvęs maldų aukuru. XVIII a. Vištyčio bažnyčios dokumentuose minimas kaip Švenčiausiosios Trejybės akmuo. XIX a. prie akmens vykdavo procesijos, akmuo vietinių labai gerbtas. Vėliau vokiečiai bandė akmenį susprogdinti ir panaudoti statybų reikmėms, bet nuskėlė tik nedidelę jo dalį.

Apie akmenį pasakojama daug legendų. Viena jų byloja, kad ant akmens sėdėjęs velnias ir verkęs. Akmens įdubose susikaupęs vanduo – tai „velnio ašaros“, padedančios išgydyti sergantįjį. Pasak kitos legendos, velnias užpykęs norėjo sugriauti Vištyčio bažnyčią. Jis nešėsi tam didelį akmenį, bet dvyliktą valandą sugiedojęs gaidys ir jam tekę akmenį mesti. Kad nesumaišytų su kitais akmenimis, šį pažymėjęs savo pėda, bet vėliau savo užmojį pamiršęs.

Taip pat skaitykite 
 Didžiausi Lietuvos rieduliai

Nuorodos 
 Saugomų teritorijų valstybės kadastras  
 Geologijos informacinė sistema (GEOLIS). Geotopai 

Lietuvos rieduliai
Lietuvos mitologiniai akmenys
Vilkaviškio rajono paveldas
Kolyčiai

Kolyčiai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Pakruojo, Paežerių miško pakraštyje ir viduje, šalia Savėlio upelio bei kelio . Išlikusios senosios kaimo kapinaitės.

Istorija 
Kolyčiai XIX a. pr. pateko į Pakruojo dvaro valdas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Pakruojo rajono savivaldybės gyvenvietės
Koptiškė

Koptiškė – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kimbartiškės.

Istorija 
XX a. pr. įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvos valsčius).

Gyventojai

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Krakynė (Zarasai)

Krakynė – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Vencavų, kelio Vencavai - Degučiai kairėje pusėje.

Istorija 
Viensėdis minimas 1675 m. balandžio 24 d. Vencavų dvaro inventoriuje.

Krakynės slėnyje vokiečiai 1941 m. rugpjūčio 26 d. nužudė 2569 Zarasų apskrities žydų tautybės asmenis: vyrus, moteris, vaikus. Krakynės miško holokausto vietoje aukoms atminti pastatytas didingas monumentas.

Gyventojai

Šaltiniai

Nuorodos 
 Krakynės miškas. 1941 m. rugpjūčio 26-oji

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Krasnopolis

Krasnopolis – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Turmanto.

Istorija 

XX a. pradžioje įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvos valsčius).

Gyventojai

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Vistucas

Vistucas () – nedidelis ežeras šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje, Vižainio valsčiuje, prie pietinio Vižainio miestelio pakraščio. Ilgis iki 0,65 km, plotis iki 0,45 km.

Šaltiniai 

Suvalkų apskrities ežerai
Vižainio valsčius
Kamionka (Suvalkų apskritis)

Kamionka () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Vižainio valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje, prie kelio Seinai-Geldapė vaivadijos kelias Nr.. Įrengta regykla, nuo kurios atsiveria Suvalkijos aukštumų kraštovaizdžiai.

Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

Vižainio valsčius
Arūnas Gumuliauskas

Arūnas Gumuliauskas (g. 1958 m. rugpjūčio 10 d. Kaune) – Lietuvos pedagogas, istorikas.

Biografija 
1981 m. baigė Vilniaus universitetą. 1984–1987 m. mokėsi šio universiteto aspirantūroje. 1987 m. apgynė kandidatinę disertaciją "Lietuvos KP veikla vystant teatrinį meną respublikoje (1966-1980 m.), humanitarinių mokslų daktaras.

Nuo 1981 m. Šiaulių universiteto dėstytojas, 1988 m. docentas, 2012 m. suteiktas profesoriaus vardas. 1993–1995 m. stažavosi ir dėstė Varšuvos universitete, kartu dienraščio „Šiaulių kraštas“ korespondentas Lenkijoje. Be to, Šiaulių universiteto gimnazijos mokytojas.

Dalyvavo Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio veikloje, buvo Šiaulių miesto Sąjūdžio tarybos narys. Nuo 2000 m. Lietuvos centro sąjungos (nuo 2003 m. Lietuvos centro partija) narys.

1985 m. Lietuvos krepšinio čempionas, Lietuvos sporto meistras.

2016-2020 m. Seimo narys. Nuo 2020 m. Lietuvos valstiečių ir žaliųnų frakcijos referentas.

Bibliografija 
 Besidomintiems Lietuvos istorija, Vilnius, 1989 m.
 Saulės mūšis, Šiauliai, Saulės delta, 1991 m.
 Lietuva: nuo valstybės susikūrimo iki valstybės atkūrimo, Vilnius, 1993 m.
 Lietuvos istorija 1915–1953, Kaunas, 1993 m.
 Šiauliai Antrojo pasaulinio karo metais: mokslinių straipsnių rinkinys, su J.Sireika, 2002 m.
 Lietuvos istorijos žinynas (elektrononinis variantas), Šiauliai, 2004 m.
 Centro politinės jėgos atgaivinimas ir raida, Nacionalinė centro partija – centrizmo idėjų tęsėja / Centrizmas Lietuvoje: mokslinių straipsnių rinkinys, sudarė, Šiauliai, Lucilijus, 2004 m.
 Межвоенные отношения Литвы и Польши: возможность оттепели / Verbum, Bialystok, 2004.
 Profesionalaus teatrinio meno raida Šiauliuose XX amžiuje (monografija), 2007 m.
 Lietuvos istorija 1795–2009, Vilnius, 2010 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Arūnas Gumuliauskas. Šiaulių universiteto Humanitarinis fakultetas 

 Lietuvos pedagogai
Lietuvos istorikai
Seimo nariai
Kraštai (Juodupė)

Kraštai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Juodupės, prie kelio . Yra Kraštų piliakalnis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Rokiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Stasys Šimaitis

Stasys Šimaitis (g. 1944 m. Jauneikių kaime, Joniškio valsčius) – Lietuvos inžinierius, pedagogas, filosofas, istorikas. Mirė 2020 m. rugpjūčio 9 d. Kaune.

Biografija 
Baigė Joniškio vidurinė mokyklą. 1968 m. baigė Kauno politechnikos instituto (KPI) Lengvosios pramonės fakultetą ir įgijo inžinieriaus specialybę. 1973 m. apgynė technikos mokslų daktaro disertaciją, kurioje nagrinėjo pluoštinių medžiagų akustines savybes.

1974-1994 m. dirbo mokslinį ir pedagoginį darbą KPI Mokslinio tyrimo sektoriuje „Vibrotechnika“, Kauno medicinos akademijos Biomedicininių tyrimų institute, Kauno technologijos universiteto Socialinių ir humanitarinių mokslų institute. Nuo 2001 m. Šiaulių universiteto Filosofijos katedros docentas.

1998 m. gavo Henrio Fordo Europos Nacionalinę premiją už kultūros ir gamtos saugojimo projektą.  Šiaulių kultūros fondo tarybos narys.

2002-2006 m. parengė tyrimus, kurių dėka buvo sukurti mokslininko Theodoro Grotthusso, filosofo Vladimiro Šilkarskio, Pašiaušės jėzuitų kolegijos fundatoriaus Stanislovo Beinarto ir Barboros Žagarienės portretai.

Mokslinė veikla 
Mokslinių interesų sritys: mokslo istorija, Rytų filosofija, Kultūros filosofija, Lietuvos filosofijos istorija.  Archyvuose aptiko Kelmės rajone nuo 1654 m. veikusios Pašiaušės jėzuitų kolegijos pėdsakus.

Bibliografija 
 Visuminis (sisteminis) žmogaus pažinimas, studija, 1995 m.
 Apie išsaugotą metafizinį Pašiaušės jėzuitų kolegijos matmenį // Žmogus, akmuo ir laisvė. Straipsnių rinkinys. Šiauliai. 2004. – 17-32 p.
 Temporalizacija ir sudabartinimas kaipo laikų visumos patirtis bei samprata // Laikas lietuvių sąmonėje. Klaipėda. 2004. – 20-22 p.
 Laisvės ir racionalumo sąveika kaip sąmonėjimo procesas arba dvigubos laisvės fenomenas // Racionalumas ir laisvė: konfrontacija ar harmonija? Šiauliai. 2002. – 94-96 p.
 Nuo mito iki žmogaus visumos sampratos. Kalnelio senojo paveikslo kodų analizė // Mitai lietuvių kultūroje. Straipsnių rinkinys. Šiauliai. 2002. – 75-88 p.
 Šv. Stanislovo Kostkos paveikslas iš Pašiaušės kolegijos (1654–1773) // Logos. Nr. 19. Vilnius. 1999. – 143–148 p.
 Tautos ir valstybės atmintis Joniškio šventovėje // Lietuvių tauta. Tęstinis mokslo leidinys. 4 kn. Vilnius. 1999. – 132–157 p.
 Senosios ir Naujosios Žagarės istorijos simboliai: šaltiniai ir tyrimai // Žagarė: monografija. Vilnius. 1998. – 180–226 p.
 Pašiaušės kolegija. // Šiaulių universitetas: ištakos ir dabartis. Šiauliai, 2009.

Šaltiniai 

Šiaulių pedagogai
Lietuvos istorikai
Lietuvos filosofai
Lietuvos technologai
Kriaučiūnai (Panevėžys)

Kriaučiūnai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Piniavos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Kriaunai

Kriaunai – buvęs kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 4 km nuo Ylakių. Stovi meistro Domininko Malakausko statyta koplyčia (1924 m.).

Istorija

Pokario metais apylinkėse veikė Žemaičių apygardos, Alkos partizanų rinktinės, Prano Petrausko partizanų būrys. Kaimas panaikintas 1977 m.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Skuodo rajono savivaldybės gyvenvietės
Margarava

Margarava (seniau Kederiškės) – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Genių, kairiajame Nemuno krante. Stūkso Margaravos piliakalnis.

Seniau kaimas vadinosi Kederiškėmis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Alytaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Krasnapolis

Krasnapolis () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Krasnapolio valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Krasnapolio valsčiaus centras. Kaimas yra apie 11 km į vakarus nuo Seinų ir 111 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra Rytų Sūduvos aukštumoje, šalia kelio vaivadijos kelio Nr.. Kaime yra 1850 m. statybos Krasnapolio sinagoga, kuri nebeaptarnauja tikinčiųjų. Architektūrinis objektas yra senovinis kaimo gatvių išdėstymas bei Atsimainymo bažnyčia. Kaime yra nauja mokykla, pavadinta popiežiaus Jono Pauliaus II garbei.

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1781 m. įkurta Krasnapolio Viešpaties Atsimainymo parapija. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Iki II pasaulinio karo kaime veikė Krasnapolio žydų kapinės. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

Žymūs žmonės
 Motiejus Juodišius (1854–1910) – JAV lietuvių prozininkas ir vertėjas

Galerija

Šaltiniai

Krasnapolio valsčius
Stasys Gliaudys

Stasys Gliaudys (g. 1928 m. gruodžio 15 d. Graužikų dvare, Kelmės valsčius) – Lietuvos pedagogas, gamtininkas, vienas žymiausių Lietuvos lepidopterologų, Šiaulių garbės pilietis.

Biografija 
Baigė Graužikų dvaro pradžios mokyklą, 1949 m. – Kelmės gimnaziją, 1954 m. – Lietuvos veterinarijos akademiją, įgydamas zootechniko specialybę. 1960 m. neakivaizdžai baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos Agronomijos fakultetą.

Dirbo zootechniku, dėstytoju. 1961 m. Šiaulių pedagoginio instituto Biologinės stoties vedėjas. 1974 m. tuometinio Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1996 m. Šiaulių universitetas), Pedagogikos fakulteto dėstytojas. 1975 m. Botanikos sodo įkūrėjas, 2000 m. kūrė Šiaulių universiteto gamtos muziejų, kurio ekspozicijoje yra unikalių eksponatų, kurių neturi kiti šalies zoologijos muziejai.

1988 m. vienas iš Šiaulių kultūros paveldo klubo „Aukuras“ įkūrėjų ir aktyviausių dalyvių, aktyvus Sąjūdžio veikėjas. Tradicija tapo S. Gliaudžio organizuojamos miško atsodinimo talkos tvarkant Varputėnų parką, Bubių piliakalnį, Girinkų kalną, Aukštaitijos nacionalinį parką, Pageluvyje rengiant ekologinį taką. Jis – ilgametis Lietuvos gamtos apsaugos draugijos Šiaulių miesto skyriaus tarybos narys ir konsultantas, Kurtuvėnų regioninio parko „Žaliosios mokyklos“ dėstytojas, Šiaulių trečiojo amžiaus universiteto lektorius.

Mokslinė veikla 
Vienas pats, kartais ir su studentais, gamino herbarus, gaudė, rinko vabzdžius, kaupė kitas mokymo ir vaizdines priemones. Taip buvo įkurti botanikos ir zoologijos kabinetai. Drugius pradėjo rinkti kartu su inžinieriumi Petru Motiekaičiu. Daug metų tyrinėjo Lietuvos augalus. Paskelbė daug straipsnių apie žiedadulkes. 1974 m. pradėjo tirti Kurtuvėnų landšaftinio draustinio drugius, kitus vabzdžius. 1978 m. tyrė Vinkšnėnų, dalies Gubernijos miškų naktinius drugius ir nustatė, kad jų esama daugiau nei 300 rūšių. Remiantis šiais tyrimais, Vinkšnėnų miškas buvo paskelbtas entomologiniu draustiniu, dab. – Vijolės entomologinis draustinis.

Tyrė Šiaulių miesto bei priemiesčio paukščius, rado jų 160 rūšių. 1976-1977 m. atliko išsamius Talšos ir Ginkūnų ežerų, garsėjančių paukščiais, tyrimus, kurie tapo svarbiu šaltiniu stebint tolesnius šių ežerų paukščių įvairovės pokyčius. 

Iš viso S. Gliaudys yra paskelbęs apie 300 straipsnių.

Bibliografija 
 Bitininkystė
 Gamtos namuose, 2001 m.

Įvertinimas 
 2008 m. Šiaulių miesto Garbės pilietis.

Šaltiniai 

Lietuvos pedagogai
Lietuvos zoologai
Šiaulių garbės piliečiai
Purviškė

Purviškė – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Veisiejų, prie Vernijo ežero. Kaimo turizmo sodyba.

Gyventojai

Žymūs žmonės

 Józef Łobodowski (1909-1988), poetas

Nuorodos
 Purwiszki Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom IX, psl. 307 (lenk.)
 S. Paškevičienės kaimo turizmo sodyba

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Vitalijus Lukošaitis

Vitalijus Lukošaitis (1950 m. lapkričio 28 d. Kuogastacho kaime, Jakutija – 1986 m. gegužės 19 d. Klaipėdoje. Palaidotas Kurtuvėnų kapinėse.) – Lietuvos dailininkas, skulptorius.

Biografija 
Jis gimė prie Laptevų jūros, kur 1941 m. buvo ištremta vos dvylikos metų Vitalijaus motina Danutė Lukošaitytė. Į Lietuvą su mama grįžo šešerių, 1961-1968 m. mokėsi Vilniaus M.K.Čiurlionio meno mokykloje. Baigęs dirbo Bubių aštuonmetėje mokykloje mokytoju ir kūrė, daugiausiai religine tema. Studijavo Šiaulių pedagoginiame institute. 1983 m. baigė Lietuvos dailės institutą.

Baigęs mokslus gyveno Klaipėdoje, bet vasaras praleisdavo Kurtuvėnuose. Čia sukurti beveik visi kūriniai. 

Tragiškai žuvo Klaipėdoje neaiškiomis aplinkybėmis su pusantrų metų dukrele Aiste ir 8 metų sūnumi Izidoriumi. 2010 m. draugai jo atminimui surengė parodą Kurtuvėnuose.

Darbai 

 Švč. Mergelės Marija, Leipalingio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia, bokštas.
 Antkapinis paminklas vyskupui Juozapui Olekui, Vilkaviškis.
 Du ąžuoliniai pilonai prie Šiaulių salono-parduotuvės „Devyni broliai“ įėjimo.
 Kompozicija „Varpinė“, Girnikų piliakalnis, 1974 m.
 Skulptūros „Perkūnas“, „Jūratė“, „Kąstytis“, Jelgava, 1975 m.
 Skulptūra „Povilas Višinskis“, Kurtuvėnai, 1976 m.
 „Šeima“, Klaipėdos skulptūrų parkas
 Zigmas Gėlė-Gaidamavičius, antkapinis paminklas, Sereikiai, 1984 m.

Nuorodos 
 Vitalijus Lukošaitis. Užgavėnių kaukė „Velnias“

Šaltiniai 

Lietuvos dailininkai
Lietuvos skulptoriai
FIBA U-17 pasaulio čempionatas 2010

FIBA U-17 pasaulio čempionatas 2010 – tarptautinis krepšinio turnyras, skirtas vaikinams iki 17-os metų, vykęs Vokietijos mieste Hamburge nuo 2010 m. liepos 2 iki 11 dienos. Tai buvo pirmasis tokio tipo organizuotas turnyras.

Kvalifikacija 
 FIBA Afrikos U-16 čempionatas 2009
 
 FIBA Azijos U-16 čempionatas 2009
 
 
 FIBA Amerikos U-16 čempionatas 2009
 
 
 
 FIBA Europos U-16 čempionatas 2009*
 
 
 
 
 FIBA Okeanijos U-16 čempionatas 2009
 
 Valstybė šeimininkė

Grupės

A

B

Lietuvos rinktinė čempionate 
 Paulius Semaška (gynėjas)
 Aurimas Urbonas (puolėjas)
 Simonas Lekys (gynėjas)
 Martynas Pauliukėnas (gynėjas)
 Mantas Mockevičius (gynėjas)
 Aurimas Majauskas (puolėjas)
 Tomas Lekūnas (puolėjas)
 Marijus Užupis (puolėjas)
 Rokas Narkevičius (puolėjas)
 Osvaldas Olisevičius (puolėjas)
 Simonas Kymantas (vidurio puolėjas)
 Laimonas Chatkevičius (vidurio puolėjas)

Treneris: Darius Dikčius

Atkrintamosios varžybos

Čempionatas

Dėl 5-8 vietų

Dėl 9-12 vietų

Galutinė rikiuotė

Apdovanojimai 

Viso turnyro penketukas

  Kevin Pangos
  Mateusz Ponitka
  Bradley Beal
  James Mc Adoo
  Przemysław Marcin Karnowski

Statistiniai lyderiai 

Taškai

Atkovoti kamuoliai

Rezultatyvūs perdavimai

Blokai

Perimti kamuoliai

Nuorodos 
Oficiali svetainė 

Pasaulio krepšinio čempionatai
Vokietijos sportas
Kriaušiškiai

Kriaušiškiai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Grūžių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Pasvalio rajono savivaldybės gyvenvietės
Krikštanai

Apie kaimą Joniškio rajone žr. Krikštanai (Joniškis).

Krikštanai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Daugėlaičių.

Istorija

Gyventojai

Šaltiniai 

Radviliškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Krisčiškės

Krisčiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Nemenčinės, šalia kelio . Iš rytų prieina miškelis. Yra autobusų stotelė.

Gyventojai

Padėtis

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Krivičiai (reikšmės)

Krivičiais vadinama:

 slavų genčių grupė;
 kaimas Molėtų rajone;
 Kryvičai, Baltarusijos miestelis.
Krivonys (Druskininkai)

Krivonys – kaimas Druskininkų savivaldybėje, 4 km nuo Gerdašių.

Gyventojai

Šaltiniai 

 

Druskininkų savivaldybės gyvenvietės
Kryžbarkas

Kryžbarkas – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 14 km nuo Naudvario.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Križovka

Križovka – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kimbartiškės.

Istorija 
XX a. pr. įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvos valsčius).

Gyventojai

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Krukliai

Krukliai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Panočių, prie Kaniavėlės upelio. Praeina vieškelis .

Istorija 
XIX a. pab. buvo valstybinis kaimas Lydos apskrityje. Lenkų valdymo laikais kaime veikė lietuviška pradžios mokykla.

Gyventojai 
Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 141 žmogus, iš kurių 132 buvo užrašyti lenkais ir 9 lietuviais.

Galerija

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Krūminiai (Zarasai)

Krūminiai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Daneikių.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Krūminiuose 1920 m. lapkričio 16 d. gimė Lietuvos literatūros tyrinėtojas, filosofas, rašytojas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras Leonas Gineitis.

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Krunai

Krunai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Musninkų. Iš šiaurės supa miškas.

Gyventojai

Nuorodos 
 Krunų sodžius – www.krunai.lt
 Kuriame Krunuose – www.kuriamekrunuose.lt

Šaltiniai 

Širvintų rajono savivaldybės gyvenvietės
Maximiliano Pereira

Viktoras Maksimiljanas Pereira Paesas (Victorio Maximiliano Pereira Páez; 1984 m. birželio 8 d.) – Urugvajaus futbolininkas, rungtyniaujantis krašto gynėjo pozicijoje. Yra Portugalijos klubo FC Porto žaidėjas.

Karjerą pradėjo Urugvajaus klube Defensor Sporting, nuo 2007 m. rungtyniauja Portugalijoje.

Pereira debiutavo Urugvajaus rinktinėje 2005 m. draugiškose varžybose prieš Meksiką.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Laimėjimai 

 Copa America: 2011
Benfica
 Primeira Liga: 2009–10, 2013–14, 2014–15 m.
 Portugalijos futbolo lygos taurė: 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2011–12, 2013–14, 2014–15 m.
 Portugalijos futbolo taurė: 2013–14 m.
 Portugalijos futbolo supertaurė: 2014 m.

Porto
 Primeira Liga: 2017–18 m.

Pereira, Maxi
Vanda Venckutė

Vanda Venckutė-Augienė (1928 m. birželio 17 d. Kačinauskiškės, Šaukėnų valsčius – 2010 m. vasario 8 d. Šiauliai) – Lietuvos aktorė.

Biografija 
Baigė Šaukėnų vidurinę mokyklą. Dirbo Kelmės kultūros namuose meno vadove. Pirmuosius vaidmenis sukūrė mėgėjų spektakliuose Kelmės scenoje. Pakviesta į Šiaulius baigė aktoriaus ir režisieriaus Kazio Juršio vadovaujamą teatro studiją. 1948-1991 m. Šiaulių dramos teatro aktorė, sukūrė apie 100 vaidmenų.  Aktorės kelią pradėjo Marikės vaidmeniu „Marčioje“.

Vaidmenys 
 Baiba – Janis Rainis. Pūsk, vėjeli,
 Eugenija – Onorė de Balzakas. Eugenija Grandė,
 Sonia – Antonas Čechovas. Dėdė Vania,
 Vera – Vladimiras Rozovas. Kurtinio lizdas,
 Elzbieta – Frydrichas Šileris. Don Karlas,
 Ela – Henrikas Ibsenas. Gabrielis Borkmanas,
 Bernarda – Frederikas Garsija Lorka. Bernardos Albos namai,
 Agota – Antanas Škėma. Žvakidė

Įvertinimas 
 1965 m. – Lietuvos nusipelniusi artistė,
 1976 m. – Augustino Griciaus premija.

Šaltiniai 

Lietuvos aktoriai
Moliūnų piliakalnis

Moliūnų (Kriklinių) piliakalnis – piliakalnis, vadinamas Perkūnine (unikalus MC kodas 5438, kultūros vertybės kodas A543P) Pasvalio rajono savivaldybės teritorijoje, miške tarp Moliūnų ir Kriklinių kaimų, Pyvesos dešiniajame krante.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas 2 km į rytus nuo Kriklinių kaimo centro, miške. Iš pietų, vakarų ir šiaurės jį juosia pelkėta žemuma. Aikštelė taisyklinga keturkampė, iš visų pusių apjuosta dvigubu pylimu ir dviem grioviais tarp jų. Vidinis pylimas aikštelės vakariniame gale 26 m, pietiniame – 22 m, rytiniame – 27 m ilgio. Jo aukštis nuo aikštelės 0,8–1,2 m, išorėje – 2–2,2 m. Išorinis pylimas vakariniame ir pietiniame krašte apie 40 m, rytiniame – 30 m, šiauriniame – 45 m ilgio. Jo aukštis nuo griovio 1,5 m, išorėje – iki 5 m. 

Taisyklinga, kiek neįprasta forma leidžia spėti, kad tai gali būti XV a. - XVI a. gynybinis įrenginys. Piliakalnio teritorija 0,83 ha, apsauginė zona – 1,3 ha. Iki XVIII a. greta piliakalnio, Lapkalnyje stovėjo ir koplytėlė.

Šaltiniai 

Piliakalniai Pasvalio rajone
Krupaviesai

Krupaviesai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kalesninkų.

Istorija 
Pirmą kartą kaimo pavadinimas užrašytas Valkininkų Romos katalikų bažnyčios Metrikų knygoje 1673 metais. Apie kaimą rašoma ir XIX amžiaus vidurio Lenkijos karalystės geografijos žinyne (buvo okolica).

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Krūveliai

Krūveliai – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Kazlų Rūdos, Jūrės kairiajame krante. Pro kaimą eina kelias , piečiau – Kauno–Marijampolės geležinkelis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kazlų Rūdos savivaldybės gyvenvietės
Krūzmargis

Krūzmargis – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Antupių.

Istorija

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilkaviškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Kucakiemis

Kucakiemis – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Nedzingės. Šalia telkšo ežeriukas Sidariškė.

Istorija 
XIX a. antroje pusėje buvo Kucakiemio kaimas ir okolica Trakų apskrities Nedzingės valsčiuje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Kučiškė

Kučiškė – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 2 km nuo Bagotosios.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kazlų Rūdos savivaldybės gyvenvietės
Kučiuliškė

Kučiuliškė – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Noragėlių.

Gyventojai

Išnašos 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Kučkai

Kučkai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Raguvos, prie kelio . Į vakarus nuo kaimo teka Nevėžis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Kudlos

Kudlos – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Pabarės, 3 km į pietus nuo Tetėnų, prie Juodupės. Ateina kelias nuo Tetėnų.

XIX a. pab. šlėktų okolica Lydos apskrityje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Kudrėnėliai

Kudrėnėliai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 8 km į pietus nuo Seirijų, greta kelio . Piečiau Kudrėnėlių telkšo Krašto ežeras. Yra neveikiančios kapinės.

Istorija 
Vietovardis kildinamas iš asmenvardžio *Kudrėnė̃lis (< *Kudrėnas).

Gyventojai

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Kudžionys

Kudžionys – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Turgelių. 

Netoliese įsikūrę Mažieji Kudžionys.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Kūjiškė

Kūjiškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kazokinės. 7 gyventojai (2018 m.).

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Kūjiškėje 1911 m. birželio 5 d. gimė žurnalistas, visuomenės veikėjas Kazimieras Čibiras.

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Kūkai

Kūkai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 4 km nuo Lauksodžio.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Kūkuose 1899 m. spalio 28 d. gimė teisininkas, Lietuvos karinis veikėjas, teismo pulkininkas Adolfas Lapšys.

Šaltiniai 

Pakruojo rajono savivaldybės gyvenvietės
Kukiškės (Šalčininkai)

Kukiškės – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Pabarės, Šalčios–Tetėnų miškuose, prie Maltupio. Keliai į Pabarę, Nevainionis, Tetervinus.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Kukoriškiai (Kretinga)

Kukoriškiai – kaimas Kretingos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Dupulčių.

Gyventojai

Kultūros paveldas 
 Senosios kapinės–Markapiai (XVIII a.–XX a. pr.)

Šaltiniai 

Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės
Kukutėnai

Kukutėnai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Gaidės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Kulbagalys

Kulbagalys – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Taruškų, prie Juostos upės.

Yra Šv. Izidoriaus koplyčia Šilelio kapinėse.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Kuliai (kaimas)

Kuliai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, greta Kulių miestelio.

Gyventojai

Išnašos 

Plungės rajono savivaldybės gyvenvietės
Elena Jasnauskaitė

Elena Jasnauskaitė (g. 1950 m. Šiauliuose) – Lietuvos teatro aktorė.

Biografija 
1968 m. baigė Šiaulių 5-ąją vidurinę mokyklą, 1972 m. baigė Lietuvos konservatoriją. 1972-1986 m. Šiaulių dramos teatro aktorė. Atliko pagrindinius vaidmenis daugiausia A.Ragauskaitės režisuotuose spektakliuose. Vaidino Lietuvos akademiniame dramos teatre, filmavosi Lietuvos kino studijos filmuose. 

Vėliau dirbo Švietimo ir mokslo ministerijoje.

Vaidmenys 
 Danguolė – Vincas Mykolaitis-Putinas. Valdovas,
 Birutė – Vytautas Rimkevičius. Iš ten aš ateinu,
 Komisarė – Vsevolodas Višnevskis. Iš chaoso,
 Keka – Karlas Goldonis. Kivirčai Kjodžoje,
 Marija – Emilija Liegutė. Povilas ir Marija.

Filmografija 
 Neapykantos pamokos, 1984 m., rež. Antanas Maciulevičius.

Įvertinimas 
 1974 m. Augustino Griciaus premija.

Šaltiniai 

Lietuvos aktoriai
Kūlsodis

Kūlsodis – kaimas rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 5 km nuo Kūlupėnų, į pietryčius nuo kelio , abipus kelio Nasrėnai–Stropeliai.

Etimologija 
Pavadinimas žemaičių kilmės. Seniau vadintas Kūlių soda ( = ; sen.  = ). Rašytiniuose šaltiniuose rašomas , , .

Istorija 
Kaimas susiformavo XVI a. Priklausė Platelių dvarui. 1750 m. buvo 5, 1821, 1843 ir 1846 m. – 10, 1866 m. – 12 dūmų, 1870 m. – 54 sielos (prievolininkų luomų vyrai) ir 381 rėžiai žemės, už kurią valstiečiai mokėjo išperkamuosius mokesčius Platelių grafams Šuazeliams-Gufjė, 1923 m. – 25 kiemai.

Dvasiniu kaimo gyvenimu nuo XVII a. rūpinosi Salantų, nuo 1777 m. – Kalnalio bažnyčios kunigai.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Audrius Bakaveckas (g. 1968 m.), teisininkas, Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (LVAT) teisėjas, teisėtyrininkas administratyvistas, Mykolo Romerio universiteto (MRU) profesorius.

Kultūros paveldas 
 Kapinynas ir kaimo kapinės, vadinamos Kapkalniu (IX–XIII a.; XVI–XIX a.).
 Kaimo kapinės, vadinamos Markapiais (XVI–XIX a.).
 Koplytstulpis su ornamentuotu kryželiu (XX a. I pusė).
 Kapinių koplytėlė (1991 m.).
 Kaimo koplytėlė su Marijos skulptūra (XX a. II pusė).

Šaltiniai 

Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės
Kumponiškis

Kumponiškis – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Subačiaus miestelio. Supamas Subačiaus miškų.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kupiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Kunigaikštinė

Kunigaikštinė – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 11 km nuo Babriškių, prie Akmenos ežero.

Gyventojai

Šaltiniai 

Trakų rajono savivaldybės gyvenvietės
Markas Petuchauskas

Markas Petuchauskas (g. 1931 m. spalio 6 d. Šiauliuose) – Lietuvos menotyrininkas, teatrologas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija 
Gimė Šiaulių burmistro pavaduotojo Samuelio Petuchausko šeimoje. 1941–1943 m. gyveno Vilniaus gete. 1954 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, 1962 m. Lunačiarskio teatro meno instituto Maskvoje aspirantūrą. 1962 m. SSRS kultūros ministerijos meno istorijos institute apgynė disertaciją „Kauno dramos teatras 1940–1960 metais“, menotyros mokslų kandidatas. 1985 m. Sąjunginiame menotyros mokslo tyrimų institute apgynė disertaciją „Lietuvių tarybinio dramos teatro formavimasis ir vystymasis“, menotyros mokslų daktaras. 

Nuo 1960 m. dirbo LSSR MA Istorijos institute, nuo 1967 m. Menotyros skyriaus vadovas. Nuo 1981 m. Kultūros darbuotojų tobulinimosi instituto teatro meno katedros vedėjas, profesorius. Apie 300 straipsnių, monografijų, ir kolektyvinių leidinių autorius. 1994 m. Lietuvos žydų kultūros klubo įkūrėjas ir pirmininkas.

Bibliografija 
 Teatras – amžininkas: Kauno dramos teatras, 1940–1964. – Vilnius: Mintis, 1965–173 p.
 Premjerų keliais. – Vilnius: Mintis, 1967. – 213 p.
 Tarybinio meno keliu. – Vilnius: Mintis, 1968. – 269 p.
 Donatas Banionis. – Vilnius: Mintis, 1970.
 Donatas Banionis. – Vilnius: Mintis, 1976. – 104 p.
 Teatro akimirkos. – Vilnius: Mintis, 1977. – 135 p.
 Lietuvių tarybinis teatras: 1940–1956, T. 1, sk. 1-7. – Vilnius: Mintis, 1979. – 392 p.
 Santarvės kaina: memuarai. – Vilnius: Versus aureus, 2009. – 217 p. – ISBN 978-9955-34-240-3

Įvertinimas 
 1981 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas

Šaltiniai 

Lietuvos menotyrininkai
Kunkiai

Kunkiai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 6 km į vakarus Kretingalės, 2 km nuo Baltijos jūros. Praeina kelias . Nausėdijų kvartalai. Į Kunkius veža 24 nr. mikroautobusas iš Klaipėdos.

Gyventojai

Išnašos 

Klaipėdos rajono savivaldybės gyvenvietės
Kuodiškiai (Ringaudai)

Kuodiškiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 12 km nuo Ringaudų.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kauno rajono savivaldybės gyvenvietės
Kuodiškiai (Zapyškis)

Kuodiškiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 7 km nuo Zapyškio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kauno rajono savivaldybės gyvenvietės
Kupstai

Apie kaimą Panevėžio seniūnijoje žr. Kupstai (Panevėžys).

Kupstai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Skaistgirių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
2010 m. Didžiosios Britanijos Grand Prix

2010 m. Didžiosios Britanijos Grand Prix – dešimtasis 2010 m. Formulės 1 sezono etapas. Lenktynės vyko atnaujintoje Silverstouno trasoje liepos 9-11 dienomis.

Treniruotės

Kvalifikacija 

Pastabos:
 Vitantonio Liuzzi buvo nubaustas 5 starto pozicijų bauda dėl trukdymo Nico Hulkenbergui.

Lenktynės

Kita

Čempionato įskaitos po Didžiosios Britanijos GP 

Lenktynininkų įskaita

Komandų įskaita

 Pastabos: pateikti tik penki geriausi rezultatai.

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
2010 sporte
Linijiniai šokiai

Linijiniai šokiai – šokiai su pasikartojančia žingsnelių seka. Šokama linijomis neatsižvelgiant į šokėjų lytį visi juda ta pačia kryptimi, daro tuos pačius žingsnelius. Šiuose šokiuose nėra fizinio kontakto tarp šokėjų. Senesniuose linijiniuose šokiuose kartais šokėjai būdavo atsisukę viens į kitą veidais, 'linija' būdavo ratas, arba būdavo lyderis, kuris vedžiodavo šokėjus po visą aikštelę.

Nuorodos 
 Linijinių šokių portalas su pamokomis(anglų kalba)

Šokiai