joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Vaigeliškės

Vaigeliškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės vakaruose, 6 km nuo Sudervės, prie kelio . Įsikūręs šalia Vaigalės. Seniūnaitijos centras. 1988 metais prijungtas Gvaltų kaimas.

Šiaurėje ir vakaruose plyti Dūkštų miškas, yra Neries regioninis parkas. Gamtos paminklas – ąžuolas Vaigeliškių karalius. Vakaruose plyti apipinti legendomis Latviškių laukai, bei mitologinis Latviškių akmuo su Marijos pėda.

Istorija 

Vaigeliškės jau buvo žinomos 1860 metais. Tuo metu, kaimas stovėjo arčiau Jurkiškių dvaro. To dvaro ponui nepatiko, kad tarnai gyveno labai arti, todėl liepė perkelti kaimo gyventojus atokiau, kur yra dabartinė gyvenvietė. Keturi šeimininkai (Kučinskis, Matkevičius, Bžostovskis, Semaško) apsigyveno dvaro pono duotose naujose žemėse.

XVIII – XIX amžiuje Vaigeliškių žemės priklausė dviem ponams. Pietinę kaimo dalį valdė Jurkiškių dvaro ponas Stanislovas Bonifacas Jundzilas, o šiaurinę dalį Elniakampio dvarininkas Jeronimas Stroinovskis. Pasakojama, kad dėl šių žemių jie buvo susipykę, todėl šioje vietoje atsiradęs paskui kaimas buvo pavadintas Gvaltais nuo lenkiško žodžio „muštynės“ (). 1988 metais Gvaltų kaimas buvo prijungtas prie Vaigeliškių. 2020 metais sausio mėnesį kaimo pagrindinėje gatvėje įrengtas apšvietimas.

Sovietmečiu kaime veikė pieno supirkimo punktas.

Pavadinimo kilmė

Manoma, kad kaimo vardas yra kilęs nuo upelio Vaigalė. Vietovardis turi šaknį vaig- ir priesagą -eliškės. Tokia šaknis yra būdinga baltų ir kai kurių kitų indoeuropiečių kalboms, ypač vandenvardžiams. Ją galima būtų sieti su  – „vikrus“,  – „lengvas“, dak. vaigas – „greitas, skubus“ ir kt. Iš to galima daryti prielaidą, kad šaknies vaig- reikšmės buvo „greitumas, vikrumas“ ir „lankstumas, vingiuotumas“. Su kuria reikšme buvo susijęs vietovardis Vaigeliškės, sunku nustatyti, ypač dėl to, kad tos reikšmės yra gana artimos ir susijusios etimologiškai. Priesaga -eliškės yra būdinga lietuviškiems pavadinimams.

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 
 http://knyga.lietuvai.lt/w/images/7/79/Lietuvos_gyventoj%C5%B3_sura%C5%A1ymas_1959_ir_1970.pdf
 http://knyga.lietuvai.lt/w/images/7/78/Lietuvos_gyventoj%C5%B3_sura%C5%A1ymas_1979.pdf
 http://www.llti.lt/failai/e-zurnalai/TD29/19-Vaitkev.pdf
 https://neriesparkas.lt/wp-content/uploads/2015/12/Neries-regioninis-parkas-tautosakos-rinkinys-su-papildytu-vertimu.pdf
 https://maps.vlasenko.net/?lon=25.006&lat=54.800

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Buivydai (Vilnius)

Buivydai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės vakaruose, dešiniajame Neries krante, priklauso Neries RP. Seniūnaitijos centras. Stūkso Buivydų piliakalnis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Sidaronys

Sidaronys – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės vakaruose, dešiniajame Neries krante, netoli Vilbės žiočių; priklauso Neries regioniniam parkui. Kaimą iš visų pusių supa Dūkštų-Šilėnų miškai, išskyrus Neries kilpas.

Yra etnografinė Juzefo Taberos sodyba: stačiakampio plano medinis gyvenamasis namas su dvišlaičiu stogu ir akmenų mūro prieangiu, langų, stogo apvadai profiliuoti.

Ties Sidaronimis yra srauni Kiaulės rėva (Świnia), būta Kiaulės ir Trijų Paršelių akmenų.

Sidaronys buvo tolimiausia pietvakarinė Sudervės dvaro valda. Iš kito kranto (Paneriškių) būta brastos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Saidžiai (Vilnius)

Saidžiai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės vakaruose, prie pat dešiniojo Neries kranto, priešais Saidės žiotis ir Stirnių piliakalnį, Šilėnų miško apsuptyje. Kitame krante yra Trakų rajono kaimas Saidžiai. Priklauso Neries regioniniam parkui, prie kaimo yra parko poilisinė sritis.

Ties Saidžiais Neryje riogso akmuo „Bulius“ (Byk, 2,1 x 3,3 m, iš vandens iškilęs 0,7 m), trykšta šaltinis.

Istorija 

Saidžiai seniau dar vadinti Mažaisiais Saidžiais (Сойзе Мал.) arba Saidžiukais (Сойзуки). Taip vadintas dvaras, buvęs kitame krante nei Stirniai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Simpsono dykuma

Simpsono dykuma – dykuma centrinėje Australijoje, apimanti Pietų Australijos valstiją, Kvynslando valstiją ir Šiaurės teritoriją. Dykumos plotas apie 170 000 km².

Simpsono dykumos kopas prieš 14 000 metų supustė galingi vėjai. Ši dykuma yra vienas sausiausių ir nesvetingiausių regionų visame pasaulyje. Tarp kopų, kurių aukštis apie 20 m, slūgso molio klodai ir plyti aštriabriaunių akmenų lygumos. Per metus čia iškrinta mažiau nei 200 mm kritulių.

Pirmieji šią dykumą atrado europiečiai. 1845 m. anglų tyrinėtojas Čarlsas Sturtas (Charles Sturt) pirmasis išvydo šią dykumą.

1939 m. dykumų tyrinėtojas daktaras Cecilis Madiganas (Cecil Madigan) surengė mokslinę ekspediciją į dykumą kupranugariais. Jis pavadino dykumą Alfredo Simpsono, Karališkosios geografų draugijos Pietų Australijos filialo prezidento, vardu.

Nuorodos 
Simpsono dykumos nacionalinis parkas 

Australijos dykumos
Ludzos apskritis

Ludzos apskritis () – buvęs administracinis vienetas Latvijos Latgaloje. Plotas 2344,1 km² . Iki 1925 m. tai buvo didžiausia apskritis Latvijoje su 6547,8 km² dydžio teritorija, bet, kadangi centras buvo per toli nuo pakraščių, iš Ludzos apskrities šiaurinės dalies buvo suformuota Abrenės apskritis. Apskrityje buvo 1 miestas ir 21 valsčius. Ji ribojosi su Abrenės apskritimi, Rėzeknės apskritimi ir Rusija. Stambesni miestai ir gyvenvietės: Ludza, Karsava, Zilupė, Pasienė ir Malnava.

Istorija

Apskritis sudaryta 1772 m., XIX a. priklausė Vitebsko gubernijai.

Suskirstymas

1913 m. apskrityje buvo 16 valsčių.

Šaltiniai

Latvijos apskritys
Vitebsko gubernijos apskritys
Kosciuškos kalnas

Kosciuškos kalnas () – kalnas, išsidėstęs Snieguotuose kalnuose (Australijos Alpių dalis), Kosciuškos nacionaliniame parke ir yra aukščiausias Australijos (kaip žemyno) kalnas (2228 m). Jis buvo pavadintas lietuvių kilmės Lenkijos nacionalinio herojaus generolo Tado Kosciuškos garbei 1840 metais.

Įvairūs viršukalnės matavimai parodė, kad Kosciuškos kalnas šiek tiek žemesnis už šalia stovintį Taunsendo kalną. Naujojo Pietų Velso žemės departamentas tiesiog sukeitė kalnų vardus vietomis, Kosciuškos kalnas pavadintas Taunsendo kalnu, o Taunsendo kalnas – Kosciuškos kalnu. Aukščiausias Australijos žemyno kalnas išliko pavadintas Kosciuškos kalnu.

Kalno geografija 

Kaip ir daugelis kitų Australijos kalnų, dėl erozijos veiklos, nėra labai statūs, todėl į juos įmanoma užkopti be specialios įrangos. Įrengtas kelias, beveik pasiekiantis viršūnę.

Kaip jau buvo minėta Kosciuškos kalnas – aukščiausias tik Australijos žemyne, aukštesnės viršūnės yra administruojamose Australijos valdžios salose:

 Herdo saloje stūksanti Mausono viršūnė (2745 m),
 Australijos Antarktinėje teritorijoje esantis Maklintoko kalnas (3490 m)
 Menzeso kalnas (3355 m).

Galerija

Nuorodos 
 http://www.mtkosciuszko.org.au Mt Kosciuszko Inc Perth Australia (anglų k.)

Australijos kalnai
Naujasis Pietų Velsas
Airiai

Aĩriai () – keltų tauta, gyvenanti daugiausia Airijoje, JAV, Jungtinėje Karalystėje ir Kanadoje. Dauguma katalikai. Kalba airių ir anglų kalbomis.

IV a. pr. m. e. į Airiją atsikėlė keltų gentys gėlai ir palaipsniui susiliejo su vietos gyventojais. Vėliau didelę įtaką keltų gentims padarė kaimyninės normanų ir anglosaksų gentys. Turėjo turtingą mitologiją, išvystytą pagoniškąjį tikėjimą. 432 m. atvykus į Airiją Šv. Patrikui, pradėta platinti katalikybė. Įsteigta daug vienuolynų, misijų. X-XII a. susiformavo airių tauta. XVI–XVII a. pradėtas intensyvus airių nutautinimas, anglų kalba išstūmė airių kalbą, išpilto angliški papročiai. Modernioji airių tauta pradėjo formuotis XVIII a. Ji pasižymi labiau germaniškomis, negu keltiškomis tradicijomis. XIX a. vid. Airija smarkiai nukentėjo nuo bulvių maro sukelto bado, todėl daug airių emigravo į Angliją ir JAV. Pastarojoje valstybėje jie sudarė žymią diasporą ir ženkliai prisidėjo prie JAV iškilimo. XIX a. katalikybė ir kalba tapo tautinės saviraiškos priemone. XIX a. pab. – XX a. pr. kilo tautiniai judėjimai, kova prieš Britaniją. 1956 m. Airijos salos vakaruose išskirtos gėlų sritys (Gaeltacht; 6 % Airijos teritorijos), kuriose labiausiai išlikusi keltiškoji airių kultūra, tebevartojama airių kalba. Šios teritorijos saugomos.

Tradiciniai airių verslai yra gyvulininkystė, žemdirbystė (ypač bulvių auginimas), žvejyba. Turi gausią dainuojamąją tautosaką (lopšinės, kalendorinės, darbo, užstalės, meilės dainos). Tradiciniai muzikos instrumentai – arfa, airiškas dūdmaišis, švilpynės, būgneliai.

Žymūs airiai 
 Bono, atlikėjas ir aktyvistas.
 Pierce Brosnan, aktorius.
 Oscar Wilde, rašytojas.
 Ernest Thomas Sinton Walton, psichiatras, nobelio premijos laureatas.
 James Hoban, architektas.
 Niall Horan, grupės „One Direction“ narys.

Šaltiniai 

Keltai
Airija
Jungtinės Karalystės gyventojai
Branduolių sąlaja

Branduolių sąlaja – procesas, kurio metu susijungia dviejų lengvesnių atomų branduoliai, sudarydami vieną didesnį branduolį. Šiam procesui įvykdyti reikalingi labai dideli energijos kiekiai, tačiau, kai tokia reakcija įvyksta, išsiskiria dar didesni energijos kiekiai, nei reikėjo sintezei prasidėti.

Labiausiai ištirta yra vandenilio izotopų deuterio ir tričio branduolių jungimosi reakcija. Šios reakcijos metu, susijungia deuterio branduolys, turintis 1 protoną ir vieną neutroną, bei tričio, su vienu protonu ir 2 neutronais ir susidaro vienas helio branduolys ir vienas laisvas neutronas.
Panašios reakcijos vyksta žvaigždėse, taip susidaro jų išspinduliuojama energija. Pavyzdžiui, Saulėje kas sekundę apie 564 mln.
tonų vandenilio virsta 560 mln. tonų helio, o likę 4 mln. tonų vandenilio virsta Saulės energija, kurios dalis pasiekia Žemę, ją šil­do ir palaiko gyvybę.

Žmogaus įsikišimas 

Kol kas vienintelis praktinis būdas įvykdyti šiai sintezei yra vadinamas karštasis. Jis įvyksta sprogus vandenilinei bombai, kuri yra žymiai galingesnė nei kitos atominės bombos naudojančios uraną ar plutonį.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Fusion.org.uk  – A guide to fusion from the UKAEA
 Fusion Power Associates A Washington, DC area lobbying organiation; „a non-profit, tax-exempt research and educational foundation, providing timely information on the status of fusion development.“ Edits the Journal of Fusion Energy.
 SCKCEN.be – Belgian Nuclear Research Centre
 JET – Nuclear Fusion Research at the Joint European Taurus
 Nuclear Files.org What is Nuclear Fusion?
 Nuclear Fusion Animation
 Nuclear Fusion Explained
 Chaos could keep fusion under control

Branduolių sintezė
Tamara Lochankina

Tamara Lochankina (g. 1950 m. sausio 6 d. Irkutske, Rusija) – Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija 
1974 m. baigė Novgorodo pedagoginį institutą, anglų ir vokiečių kalbų mokytoja.

1974–1991 m. Klaipėdos Maksimo Gorkio vidurinės mokyklos anglų ir vokiečių kalbų mokytoja. 1991 m. nevalstybinės specialiosios pagrindinės mokyklos „Svetliačiok“ steigėja ir buvusi direktorė (iki 2012 m.).

Politinės partijos Rusų aljansas valdybos pirmininkė.

2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir 2011 m. (atsistatydino) Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narė. 

1989 m. Rusų kultūros draugijos „Otečestvo“ pirmininkė. Vaikas Aleksandras.

Šaltiniai 

Klaipėdos politikai
Lietuvos pedagogai
Lietuvos rusų politinių organizacijų veikėjai
Koralų jūra

Koralų jūra () – tai pusiau uždara Ramiojo vandenyno jūra, esanti šiaurės rytinėje Australijos pakrantėje. Jūra taip pat skalauja Naujosios Gvinėjos ir Naujosios Kaledonijos krantus. Toreso sąsiauriu jungiasi su Indijos vandenynu. Pavadinimas kilęs iš joje esančio Didžiojo barjerinio rifo – didžiausio koralinio rifo pasaulyje. Joje išsidėsčiusi bendravardė negyvenamų salų grandinė – Koralų jūros salos.

Jūros plotas 4,068 mln. km². Gylis iki 9174 m. Vandens temperatūra pietuose nuo 19 °C rūgpjūtį iki 24 °C vasarį, šiaurėje siekia 28 °C. Potvynių aukštis iki 7,2 m.

Svarbiausi uostai: Kernsas (Australija), Port Morsbis (Papua Naujoji Gvinėja), Numea (Naujoji Kaledonija).

Jūros
Ramusis vandenynas
Naujasis Pietų Velsas

Naujasis Pietų Velsas (, NSW) – daugiausiai gyventojų turinti Australijos valstija, esanti šalies pietryčiuose. Šiaurėje ribojasi su Kvinslandu, pietuose – su Viktorija, vakaruose – su Pietų Australija. Rytuose remiasi į Tasmano jūrą. Valstijoje yra Australijos sostinės teritorijos ir Džervio įlankos teritorijos eksklavai. Valstijai priklauso Lordo Hau ir aplinkinės salos. Administracinis centras – Sidnėjus.

Miestai 

Didžiausi miestai:
 Sidnėjus – 4254,9 tūkst. gyv.
 Niukaslas – 505,0 
 Volongongas – 274,1
 Blu Mauntainzas – 73,7
 Vaga Vaga – 58,8

Geografija 
Centrine Naujojo Pietų Velso dalimi driekiasi Didysis Vandenskyros kalnagūbris, iškylantis iki 2228 m (Kosciuškos kalnas). Vakaruose pereina į aridinius regionus. Pakrantėje veši subtropiniai miškai ir krūmynai. Vidinėse srityse vyrauja savanos ir dykumos.

Istorija 

Naujasis Pietų Velsas buvo pirmoji britų kolonija Australijos žemyne, įsteigta 1788 m. Jos įkūrimui prielaidas sudarė Džeimso Kuko tyrinėjimai rytinėse Australijos pakrantėse. Šis tyrinėtojas pavadino naujai atrastas žemes Naujuoju Velsu.

Pirmąja Naujojo Pietų Velso gyvenviete 1799 m. tapo Port Džeksonas (Port Jackson; vėliau pavadintas Sidnėjumi). Apie 40 metų po Port Džeksono įkūrimo Jungtinė Karalystė Naująjį Pietų Velsą laikė tik katorgininkų tremties vieta.

Daugėjant gyventojų ir įsisavinant naujas teritorijas nuo Naujojo Pietų Velso atsiskyrė kitos kolonijos: 1851 m. Viktorija, 1859 m. Kvinslendas. Kartu su atskirai įkurtomis Vakarų Australijos ir Pietų Australijos kolonijomis, Pietų Velsas tapo viena iš 6 Australijos žemyno kolonijų.

Kolonijoms 1901 m. susijungus į Australijos Sandraugą, Naujasis Pietų Velsas tapo Australijos valstija.

Nuorodos 
Naujojo Pietų Velso valstijos žemėlapis
Steponas Babrauskas

Steponas Babrauskas (g. 1984 m. birželio 20 d. Trakuose) – Lietuvos krepšininkas, šiuo metu rungtyniaujantis Alytaus „Dzūkijos“ komandoje.

Karjera 

Karjerą pradėjo Vilniaus „Sakalų“ komandoje, o po sezono 2003 m. perėjo į „Lietuvos rytą“, tačiau per metus aikštėje pasirodydavo tik epizodiškai, tad kito sezono pabaigoje buvo gražintas į „Sakalus“.

2005–2006 m. sezoną krepšininkas grįžo į „Lietuvos rytą“, tačiau netrukus buvo paskolintas Leuveno „Basket Groot“ ekipai iš Belgijos.

2006 m. krepšininkas nutraukė ilgalaikę sutartį su „Lietuvos rytu“ ir savarankiškai pasirašė sutartį su Rygos „ASK“ komanda.

2007–2008 m. sezoną S. Babrauskas pradėjo Italijos Serijos A Varezės „Cimberio“ komandoje, bet jo teisės buvo perleistos Skafačio „Leagea“ klubui, kuriame jis baigė sezoną.

2008 m. gegužės pabaigoje jis pasirašė 2-jų metų sutartį su „Lietuvos rytu“ su galimybe ją pratęsti dar vienam sezonui. 2018 m. lapkričio viduryje persikėlė į Alytaus krepšinio klubą ir gruodžio pabaigoje pasirašė sutartį iki sezono pabaigos.

2020 m. vasario viduryje sugrįžo į Italiją ir pasirašė sutartį su ketvirtame divizione rungtyniaujančia Korato „Nuova Matteotti“ komanda.

Pasiekimai 

 2003 m. pasaulio jaunių čempionato vicečempionas
 2004 m. Europos iki 20 m. čempionato bronzos medalio laimėtojas
 2004, 2011 m. LKL vicečempionas
 2005 m. pasaulio iki 21 m. čempionas
 2007 m. Latvijos krepšinio lygos čempionas
 2007 m. vasaros universiados čempionas
 2008 m. BBL taurės čempionas
 2009 m. ULEB taurės čempionas
 2009, 2010 m. LKL čempionas
 2009, 2010, 2018 m. BBL čempionas
 2009, 2010 m. LKF taurės čempionas
 2010 m. BBL vicečempionas
 2011 m. LKF taurės vicečempionas
 2011 m. BBL trečios vietos laimėtojas

Nuorodos 

 Basketnews.lt įrašas apie žaidėją
 

Babrauskas, Steponas
Gabulai

Gabulai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje. Trūskalnis (kapinynas).

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Karveliai (Panevėžys)

Karveliai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Ramygalos. Netoliese stūkso saugomas Užkalnių akmuo.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Mikališkiai (Kalvarija)

Mikališkiai (arba Mykališkiai, Mikališkis) – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Jusevičių, šalia kelio . Yra Nemunaičių pagrindinė mokykla.

Istorija

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Mikališkiuose gimė inžinierius mechanikas Vytautas Bliūdžius (1929–).

Šaltiniai 

 

Kalvarijos savivaldybės gyvenvietės
Korėjos sąsiauris

Korėjos sąsiauris (, ) – jūros kelias tarp Pietų Korėjos ir Japonijos, jungiantis Rytų Kinijos ir Japonijos jūras Ramiojo vandenyno šiaurės vakaruose.

Geografija 
Šiaurėje sąsiaurį riboja Korėjos pusiasalio pietryčių krantas, o pietuose – pietvakarių Japonijos salos Kiūšiū ir Honšiu salos. Jis yra 200 km pločio ir vidutiniškai 90-100 m gylio.

Cušimos sala sąsiaurį dalija į dvi dalis. Busano sąsiauris gilesnis (iki 227 m) ir siauresnis nei Cušimos sąsiauris.

Srovės 
Kuro Šio srovės šaka eina per sąsiaurį ir kartais vadinama Cušimos srove. Atsirandanti šalia Japonijos salų ši šiltoji srovė teka per visą Japonijos jūrą ir skyla prie Sachalino salos krantų, toliau teka į Ramiojo vandenyno šiaurę per sąsiaurį į šiaurę nuo Hokaido ir Ochotsko jūrą į šiaurę nuo Sachalino salos prie Vladivostoko. Vandens masių charakteristikos labai varijuoja dėl mažai druskingų Korėjos ir Kinijos pietrytinių krantų vandenų.

Ekonominė reikšmė 

Per šį sąsiaurį eina daugybė tarptautinių laivybos kelių, įskaitant ir vedančius į Pietų Korėjos uostus. Tiek Pietų Korėja, tiek Japonija apribojo savo pretenzijas į sąsiaurį 3 jūrmylėm nuo kranto, kad sąsiauriu būtų laisvas judėjimas.

Keleivių keltai nuolat zuja per Korėjos sąsiaurį. Komerciniai keltai iš Busano Pietų Korėjoje plaukia į Fukuokos, Cušimos, Šimonosekio ir Hirošimos uostus Japonijoje. Be to, keltai jungia Cušimos salą su Fukuoka, o Pietų Korėjos Jeju salą – su likusia Korėja. Keltai, jungiantys Pietų Korėjos ir Japonijos uostus, irgi plaukia šiuo sąsiauriu.

Istorinė reikšmė

Mongolų invazija 

Jungtinis mongolų, Kinijos ir Korėjos laivynas perplaukė sąsiaurį ir bandė įsiveržti į Japoniją 1274 m. ir 1281 m. Jie smarkiai nusiaubė Cušimos salą pakeliui, bet nesugebėjo nugalėti Japonijos. Taifūnas (kamikadzė, paprastai verčiama „dieviškas vėjas“) išgelbėjo Japoniją nuo chano Chu Bi Lajaus vadovaujamo mongolų laivyno 1281 m.

Wokou ir Oei Invazija 
Pagrindiniai straipsniai – Wokou ir Oei invazija.

Kai mongolai nusiaubė Cušimos salą, ji tapo Wokou (Japonijos piratų) baze. Korėjos Čioson dinastija 1419 m. pasiuntė laivyną į Cušimos salą sunaikinti piratus, bet salos užimti nepavyko. Po to Korėja sutiko praplėsti Japonijai ribotas prekybos privilegijas mainais į piratų sutramdymą.

Cušimos mūšis 

Cušimos mūšis tarp Japonijos ir Rusijos laivynų 1905 m. gegužės 27-28 dienomis įvyko Cušimos sąsiauryje. Rusijos laivynas iš esmės buvo sunaikintas.

Sąsiauriai
Pietų Korėjos geografija
Japonijos geografija
Japonijos jūra
Oljantaintambas

Oljantaitambas (, keč. Ullantaytampu) – miestas pietų Peru, Urubambos provincijoje, Kusko regione, apytiksliai 60 km į šiaurės vakarus nuo Kusko. Miestas išsidėstęs 2792 m aukštyje virš jūros lygio. Ispanams užėmus Kuską, inkai iš jo pasitraukė į Oljantaitambą.

Manoma, jog Oljantaitambas yra vienintelis išlikęs prieškolumbinio miestų išplanavimo pavyzdys. Siauros ir tiesios gatvės formuoja penkiolika gyvenamųjų namų kvartalų (vadinamų „canchas“). Mieste yra centrinė aikštė, apsupta namų.

Anot legendos, kurią užrašė Peru poetas Garcilaso de la Vega, pastatyti miestą žmonėms paliepė inkų dievas Virakoča.

Inkai
Peru miestai
Peru istoriniai miestai
Labotiškiai

Labotiškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybės pietuose, Asvejos regioniniame parke, tarp Asvejos ežero šiaurės vakarinės šakos ir Visbaro ežero. Praeina kelias . Pietrytiniame kaimo pakraštyje, Degsnės miške yra Degsnės pilkapynas.

Istorija 

Kaimas užrašytas 1686 metų Dubingių kunigaikštystės inventoriuje. Tada jame buvo keturi namai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Viktorija (Australija)

Viktorija (, VIC) – valstija pietryčių Australijoje. Šiaurėje ribojasi su Naujuoju Pietų Velsu, rytuose – su Pietų Australija. Iš vakarų supa Tasmano jūra, iš pietų – Baso sąsiauris. Administracinis centras – Melburnas.

Geografija 

Valstijos pietus užima dalis Didžiojo Vandenskyros kalnagūbrio (aukščiausia vieta – Bogongo k., 1986 m, Australijos Alpėse). Į pietus nuo jo yra siaura pajūrio lyguma. Viktorijos šiaurėje ir šiaurės vakaruose – aliuvinė Murėjaus upės lyguma. Vyrauja drėgnas subtropinis klimatas, šiaurės vakaruose – kontinentinis subtropinis. Kalnų pietiniuose ir pietrytiniuose šlaituose (~2000 mm kritulių per metus) auga vešlūs visažaliai miškai; valstijos šiaurėje – savanos ir retmiškiai. 

Gausu naudingų iškasenų: kasamos rusvosios anglys, akmens druska, auksas, išgaunama nafta, gamtinės dujos.

Didžiausi miestai:
 Melburnas – 3689,7 tūkst. gyv.
 Džylongas – 205,0
 Bendigas – 96,0
 Balaratas – 90,2

Nuorodos 
 Viktorijos valstijos žemėlapis
Vytautas Bogušis

Vytautas Bogušis (g. 1959 m. sausio 2 d. Puvočių kaime Varėnos raj.) – Lietuvos pasipriešinimo tarybiniam okupaciniam režimui ir politinis veikėjas.

Biografija 

1976 m. dėl religinių ir tautinių įsitikinimų pašalintas iš vidurinės mokyklos. 1977–1979 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1983–1991 m. Vilniaus valstybinio jaunimo teatro inžinierius. 2001–2003 m. Lietuvos radijo ir televizijos komisijos narys, deleguotas LR Prezidento.

Disidentinė veikla 

1979 m. rugpjūčio 23 d. pasirašė 45 pabaltijiečių memorandumą. 1979–1988 m. aktyvus Lietuvos laisvės lygos narys. Nuo 1980 m. Lietuvos Helsinkio grupės narys. Su kitais leido pogrindžio spaudą „Laisvės šauklys“, „Vytis“, Tarptautinės žmogaus teisių asociacijos ir Helsinkio grupės leidinio „Krikščionis demokratas“ redaktorius. Bendradarbiavo nelegalioje lietuvių spaudoje – „Lietuvos katalikų bažnyčios kronika“, „Aušra“, „Dievas ir Tėvynė“, Rusijos disidentų pogrindžio spaudoje, teikė informaciją radijo stotims „Vatikano radijas“, „Amerikos balsas“, „Laisvoji Europa“, „Svoboda“. Su kitais pasirašė viešų kreipimųsi į TSRS valdžią ir tarptautines organizacijas dėl piliečių teisių pažeidimų Tarybų sąjungoje, dėl draudimo vokiečiams ir žydams grįžti į tėvynę, dėl Andrejaus Sacharovo, Sergejaus Kovaliovo, Piotro Grigorenkos suėmimo. Vienas iš 1987 m. rugpjūčio 23 d., 1988 m. vasario 16 d. ir 1988 m. rugsėjo 28 d. antitarybinių mitingų Vilniuje organizatorių.

Politinė veikla 

1989 m. vasario 10 d. Lietuvos krikščionių demokratų partijos atkūrimo iniciatorius, vienas iš Ateitininkų federacijos atkūrėjų. 2000–2003 m. Moderniųjų krikščionių demokratų sąjungos pirmininkas. 2003–2013 m. Lietuvos liberalų ir centro sąjungos (LiCS) narys, partijos pirmininko pavaduotojas.

1990–1995 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos deputatas, 1990–1992 m. Vilniaus miesto tarybos pirmininko pavaduotojas. 2003–2004 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys, kolegijos narys, Socialinių reikalų komiteto pirmininkas.

1992–1996 m. Seimo narys, išrinktas pagal jungtinį Lietuvos krikščionių demokratų, Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos, Lietuvos demokratų partijos sąrašą. 1996–2000 m. Seimo narys, išrinktas pagal Lietuvos krikščionių demokratų partijos sąrašą, dirbo Valstybės valdymo ir savivaldybių komitete. 2004–2008 m. Seimo ir 2008–2012 m. Seimo narys, išrinktas pagal LiCS sąrašą. 2007 m. sausio mėn. – 2013 m. liepos mėn. LiCS frakcijos seniūnas. 

1998 m. apdovanotas Vyčio kryžiaus 4 laipsnio ordinu ir Ukrainos 2 laipsnio ordinu „Už nuopelnus“, 2000 m. – Lietuvos nepriklausomybės medaliu.

Žmona Virginija – redakcijos vedėja Mokslo ir enciklopedijų leidybos institute. Sūnūs Vytautas Kristijonas ir Daumantas Mikalojus, dukra Elena.

Nuorodos 
 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

Išnašos 

Vilniaus politikai
Seimo nariai
Lietuvos disidentai
Ateitininkai
Jonas Čekuolis

Jonas Čekuolis (g. 1970 m. rugsėjo 25 d. Vilniuje) – Lietuvos politinis veikėjas.

Biografija 
1988 m. baigė Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinę mokyklą (dab. Vilniaus Salomėjos Nėries gimnazija). 1992 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą, įgijo istoriko specialybę. 1992 m. studijavo politikos mokslus Orhaus universitete Danijoje.

1993–1999 m. radijo stoties „Radiocentras“ žurnalistas, 1996–1997 m. dar ir Lietuvos televizijos sporto komentatorius, dirbo Atlantos olimpinėse žaidynėse. 1997–1998 m. vedė Baltijos televizijos politinių debatų laidą „Ringas“, 1998–1999 m. Baltijos televizijos žinių redaktorius. 1999 m. birželio-lapkričio mėn. ministro pirmininko Rolando Pakso atstovas spaudai. 1999–2000 m. konsultacinės įmonės „Baltijos viešųjų ryšių grupė“ direktorius.

2000–2008 m. Seimo narys, nuo 2006 m. spalio 17 d. Liberalų ir centro frakcijos seniūno pavaduotojas.

2000–2001 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys. 

Nuo 2009 m. gyvena ir dirba Azerbaidžane, Dvynių programos projekto „Parama Azerbaidžano Respublikos Parlamentui (Milli Mejlis)“ vykdantysis patarėjas.

1990 m. vienas iš Lietuvos liberalų sąjungos steigėjų, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos narys. 1994 m. Lietuvos liberalaus jaunimo organizacijos pirmininkas, vėliau šios organizacijos narys.

Šaltiniai 

Seimo nariai
Lietuvos sporto žurnalistai
Lietuvos sporto komentatoriai
Vilniaus politikai
Kvynslandas

Kvynslandas (, QLD) – valstija šiaurės rytų Australijoje. Pietuose ribojasi su Naujuoju Pietų Velsu, vakaruose – su Šiaurine teritorija, pietvakariuose – su Pietų Australija. Rytinė pakrantė skalaujama Koralų jūros, kurioje palei krantą driekiasi Didysis barjerinis rifas. Šiaurės vakaruose siekia Karpentarijos įlanką. Administracinis centras – Brisbenas.

Rytine valstijos dalimi driekiasi Didysis Vandenskyros kalnagūbris. Aukščiausia jo dalis pietuose. Šiaurės link kalnai palaipsniui mažėja. Pietinė Kvynslando dalis – Didysis Artezinis baseinas, pačiuose pietvakariuose pereinantis į Simpsono dykumą. Šiaurinė Kvynslando dalis yra Keip Jorko pusiasalyje, besibaigiančiame šiauriausiu Australijos Jorko kyšuliu. Centrinius Kvynslando rajonus užima dykynės ir savanos, pakrantėje – subekvatoriniai miškai. Valstijai priklauso Freizerio sala. 

Didžiausi miestai:
 Brisbenas – 958,5 tūkst. gyv.
 Gold Koustas – 679,1
 Taunsvilis – 181,7
 Kernsas – 152,7 
 Tuvumba – 119,1
 Makajus – 82,3

Šaltiniai
Šiaurės Teritorija

Šiaurės Teritorija (, NT) – federacinė Australijos teritorija šalies šiaurinėje dalyje. Pietuose ribojasi su Pietų Australija, rytuose – su Kvinslandu, vakaruose – su Vakarų Australija. Šiaurėje siekia Arafuros jūrą ir Karpentarijos įlanką, o pačiuose šiaurės vakaruose – Timoro jūros Juozapo Bonaparto įlanką. Administracinis centras – Darvinas.

Pietinėje teritorijos dalyje vyrauja dykumos (Simpsono, Gibsono) su iškilusiais kalnų masyvais (Makdonelo, Masgreivo kalnagūbriai) ir uolų regionais (Kata Tjuta, Uluru). Centrinėje dalyje būdinga lygi Barklio plynaukštė, o jūrų pakrantėje – žemumos, apaugusios drėgnaisiais miškais. Miškai saugomi Kakadu nacionaliniame parke. Pačioje Šiaurinės teritorijos šiaurėje – kalnuotas Arnhemo Žemės regionas. Upės daugiausiai trumpos, prisipildančios vandens tik po liūčių (krykai). Didžiausios: Finkas, Viktorija, Aligatorių upė.

Didžiausi miestai  
 Darvinas – 111,3 tūkst. gyv.
 Palmerstonas – 33,6
 Alis Springsas – 26,5

Šaltiniai
Pietų Australija

Pietų Australija (, SA) – valstija pietinėje Australijos dalyje. Vakaruose ribojasi su Vakarų Australija, šiaurėje – su Šiaurine teritorija, šiaurės rytuose – su Kvinslandu, rytuose – su Naujuoju Pietų Velsu, pietryčiuose – su Viktorija. Pietinė valstijos dalis skalaujama Didžiosios Australijos įlankos. Administracinis centras – Adelaidė.

Valstijos šiaurinę dalį užima Eiro ežero įduba. Į šiaurę nuo jos prasideda Simpsono dykuma. Šiaurės vakarinėje Pietų Australijos dalyje vyrauja dykumos (Didžioji Viktorijos dykuma) su iškilusiais kalnų masyvais (Masgreivo kalnagūbris, aukštis iki 1435 m). Palei Didžiąją Australijos įlanką driekiasi plokščia, retai gyvenama Nalarboro lyguma. Pietvakariuose iškilęs nedidelis Flinderso kalnagūbris, ties Adelaide besileidžiantis į Murėjaus žemupio lygumas. Be Eiro ežero, valstijoje yra dar keletas nemažų ežerų: Gerdnerio ežeras, Torenso ežeras, Fromo ežeras. Pietų Australijai priklauso Kengūrų sala.

Didžiausi miestai 
 Adelaidė – 1124,3 tūkst. gyv.
 Maunt Gambyras – 29,6
 Vajala – 21,7
 Port Piris – 14,1
 Port Ogasta – 13,7
Didieji Burbiškiai

Didieji Burbiškiai – kaimas Telšių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, Varnių regioninio parko pakraštyje. Kaime stūkso piliakalnis – Moteraitis (218 m aukščio).

Gyventojai

Šaltiniai 

Telšių rajono savivaldybės gyvenvietės
Diktarai

Diktarai – kaimas Anykščių rajono savivaldybės pietryčiuose, 4 km į pietvakarius nuo Leliūnų, prie kelio . Aptiktas kapinynas, kuriame rasti V–VI a. (13 kapų) ir XIV–XVI a. kapai (88 kapai).

Gyventojai

Šaltiniai 

Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės
Tabaras

Tabaras – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Zarasų, prie sienos su Latvija. Pietuose ir vakaruose plyti miškas, kuriame yra Pirmojo pasaulinio karo vokiečių karių kapinės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Rėzeknės apskritis

Rėzeknės apskritis () – buvęs administracinis vienetas Latvijos Latgaloje. Plotas 4253,1 km². Apskrityje buvo 1 miestas ir 19 valsčių. Ji ribojosi su Abrenės apskritimi, Ludzos apskritimi, Maduonos apskritimi ir Daugpilio apskritimi ir kelis kilometrus su Rusija. Stambesnį miestai ir gyvenvietės: Rėzeknė, Varaklianai, Vilianai, Barkava, Malta, Atašienė, Bikava ir Sakstagalas

Istorija

Apskritis sudaryta 1772 m., XIX a. priklausė Vitebsko gubernijai.

Suskirstymas

1913 m. apskrityje buvo 18 valsčių.

Šaltiniai

Latvijos apskritys
Vitebsko gubernijos apskritys
Australija (žemynas)

Australija – mažiausias pasaulio žemynas, esantis Pietų pusrutulyje.

Australijos žemynu geologiškai dažnai laikoma ne tik Australija, bet ir gretimos salos (Tasmanija, Naujoji Gvinėja), esančios ant to paties kontinentinio šelfo. Per pleistoceno ledynmetį jūros lygis buvo žemesnis nei dabar, todėl šios sausumos dalys sudarė vientisą sausumos plotą. Per paskutiniuosius 10 tūkst. metų, kylant jūros lygiui ir žemumas užliejus vandeniui, sausuma pasidalijo į kelias dalis. Šis darinys neretai vadinamas Sahulu, Australinėja, Meganezija. Naujoji Zelandija nėra ant to paties šelfo, tad nepriklauso Australijos žemynui (bet priklauso platesniam regionui Okeanijai).

Australiją iš šiaurės supa Timoro ir Arafuros jūros, iš rytų – Koralų ir Tasmano jūros, iš pietų ir vakarų – Indijos vandenynas. Palei šiaurės rytinę pakrantę driekiasi Didysis barjerinis rifas. Žemyno rytinėje dalyje iškilęs Didysis Vandenskyros kalnagūbris, kurio aukščiausia vieta yra Kosciuškos kalnas (2230 m). Net 2/3 Australijos užima pusdykumės ir dykumos (Didžioji Viktorijos dykuma, Didžioji Smėlio dykuma, Simpsono dykuma ir kt.).

Australijos žemyne įsikūrusi vienintelė valstybė – Australijos Sandrauga.

Žemyno plotas apie 7,6 mln km²; driekiasi apie 3700 km iš šiaurės į pietus ir apie 4000 km iš rytų į vakarus.

Šaltiniai
Džarvio įlankos teritorija

Džarvio įlankos teritorija () – Australijos Sandraugos teritorija. Yra šalies pietryčiuose. 1915 m. sandraugos vyriausybės nupirkta iš Naujojo Pietų Velso, kad sostinė Kanbera turėtų priėjimą prie jūros. Iki 1989 m. tai buvo Australijos sostinės teritorijos dalis, tačiau vėliaus atskirta ir valdoma Teritorijų ministerijos. Džarvio įlankos teritorija tebenaudojama kaip Kanberos uostas. 

Teritorijoje yra dvi gyvenvietės: Džarvis Bėjus ir Vrek Bėjus. Iš viso Džarvio įlankos teritorijoje gyvena 611 gyventojų (2001 m.): tai daugiausia Australijos Karališkojo Laivyno personalas ir Australijos aborigenai. 

Teritorijoje įkurtas Booderee nacionalinis parkas.

Australijos teritorijos
Justinas Sartauskas

Justinas Sartauskas (g. 1955 m. balandžio 13 d. Kuršuose, Kelmės rajonas) – matematikas, Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1973 m. baigė Šiaulių 2-ąją vidurinę mokyklą-internatą. 1978 m. baigė Vilniaus universiteto Matematikos ir mechanikos fakultetą, matematikas.

1978–1981 m. Šiaulių pedagoginio instituto dėstytojas. 1981–1983 m. Vilniaus valstybinio universiteto aspirantas. 1983–1991 m. Šiaulių namų statybos kombinato skaičiavimo centro programuotojas. 1991–1992 m. Šiaulių miesto savivaldybės Privatizavimo tarnybos vadovo pavaduotojas, 1992–1997 m. Privatizavimo skyriaus vedėjas, departamento vadovas. 1997–2002 m. Šiaulių miesto savivaldybės administratorius, 2002–2003 m. administracijos direktorius, 2003–2007 m. administracijos direktoriaus pavaduotojas.

2007–2011 m. UAB „Šiaulių apskrities televizija“ direktorius. 2011–2015 m. Šiaulių miesto meras. 2016–2017 m. Valstybinės vartotojų teisių apsaugos tarnybos Šiaulių skyriaus vyriausiasis specialistas. Nuo 2017 m. Šiaulių miesto vicemeras.

2005 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus narys, nuo 2011 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas.

2007–2011 m., 2011–2015 m., 2015–2019 m. kadencijų Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys.  2007–2011 , 2015–2019 kadencijų Socialdemokratų frakcijos seniūnas.

„Beržynėlio“ vaikų parko įkūrimo iniciatorius. Šiaulių miesto šachmatų federacijos prezidentas. Kurtuvėnų bendruomenės narys.

Iš pirmos santuokos turi 5 vaikus: Inga, Ineta, Audrius, Laima, Aušrinė. 

Vedęs, žmona Jurga.

Šaltiniai 

Šiaulių merai
Šiaulių politikai
Lietuvos profsąjungiečiai
Lietuvos matematikai
Andrius Šedžius

Andrius Šedžius (g. 1976 m. vasario 23 d. Šiauliuose) – verslininkas, Seimo narys, Šiaulių miesto politinis veikėjas.

Biografija 
Tėvas – Alvydas Šedžius, valstybės tarnautojas – KGB rezervo karininkas  (kapitono laipsnis).
Motina – Natalija Šedžiuvienė, Šiaulių valstybinės kolegijos direktorė. 2 metais jaunesnė sesuo Rūta Šedžiūtė-Bružienė, UAB „Šiaulių RMB diagnostika“ direktorė.

1983 m. pradėjo lankyti Šiaulių 11-ąją vidurinę mokyklą. Baigęs 9 klases, įstojo į Šiaulių aukštesniąją technikos mokyklą. 1998 m. įgijo automobilių techninio eksploatavimo jaunesniojo inžinieriaus specialybę. 2004 m. Šiaulių universitete baigė verslo ekonomiką, ekonomikos bakalauras, 2006 m. vadybos magistras.

1994 m. įkūrė individualią įmonę. Vertėsi automobilių remontu, pardavimu, teikė automobilių komiso paslaugas. 1996–1998 m. UAB „Pagrindinis kelias“ direktorius. 1999–2008 m. UAB „Manukas“ komercijos direktorius. 2004–2007 m. UAB „Šiaulių apskrities televizija“ direktorius. 2008–2012 m. Seimo narys.

2006–2008 m. ir 2015–2017 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys.

2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus narys, Lietuvos socialdemokratinio jaunimo sąjungos Šiaulių skyriaus pirmininkas.

Sporto klubų „Šiauliai“ ir „Slikas“ narys, „Gintarinis irklas“ valdybos narys.

Išsituokęs. Dukros Andrėja ir Aleksandra. Turi nesantuokinį sūnų Andrių. 2013 m. vedė Moniką Kvietkutę.

Išnašos

Nuorodos 
 Asmeninis Andriaus Šedžiaus tinklaraštis (blogas. lt)

Seimo nariai
Šiaulių politikai
Lietuvos verslininkai
Vidmantas Japertas

Vidmantas Japertas (g. 1964 m. lapkričio 8 d. Kybartuose) – verslininkas, Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, Šiaulių universiteto Tarybos pirmininkas.

Biografija 
1982 m. su pagyrimu baigė Kybartų Kristijono Donelaičio vidurinę mokyklą. 1987 m. su pagyrimu baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, įgijo inžinieriaus elektriko specialybę.

1987-1989 m. Gruzdžių tarybinio ūkio-technikumo vyriausiasis energetikas, 1989-1992 m. – Šiaulių valstybinės tiekimo įmonės vyriausiasis inžinierius. Nuo 1992 m. UAB „Šiaulių žemės ūkio technika“ generalinis direktorius, asociacijos „Jupoja“ generalinis direktorius.

1996 m. Lietuvos liberalų sąjungos, nuo 2002 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberaldemokratai) narys, Šiaulių skyriaus vadovas.

1997-2000 m. ir 2000-2003 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys, 2003-2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys. 

Nuo 2000 m. Šiaulių prekybos, pramonės ir amatų rūmų prezidentas, Lietuvos prekybos, pramonės ir amatų rūmų asociacijos viceprezidentas. Nuo 2000 m. Šiaulių regiono plėtros tarybos narys.

Šiaulių Rotary klubo narys.

Įvertinimas 
 2007 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medalis.

Šaltiniai 

Šiaulių rajono politikai
Lietuvos inžinieriai
Šiaulių politikai
Lietuvos prekybos rūmų darbuotojai
Gauja (reikšmės)

Lietuvių kalboje žodis gauja reiškia:

 gauja – gyvūnų (paprastai vilkų, šunų ir pan. plėšrūnų) socialinė grupė;
 gauja – nusikaltėlių (vagių, plėšikų ir pan.) grupė;
 upės pavadinimas:
 Gauja – upė Latvijoje;
 Gauja – upė Lietuvoje ir Baltarusijoje.
Genadijus Mikšys

Genadijus Mikšys (g. 1956 m. liepos 16 d. Joniškyje) – energetikas, Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1974 m. baigė Joniškio 1-ąją vidurinę mokyklą, 1979 m. baigė Kauno A. Sniečkaus politechnikos institutą, inžinierius šiluminininkas.

1979–1990 m. Dviračių ir variklių gamyklos „Vairas“ energetikas, cecho viršininkas, 1990–1997 m. Šiaulių šilumos tinklų Šiaurinės katilinės viršininkas, 1997–2001 m. SPAB „Šiaulių energija“, komercijos direktorius, 2001–2002 m. UAB „Naujoji šiluma“ direktorius, 2002–2003 m. UAB „Rolvika“ Šiaulių filialo direktorius, 2003–2007 m. Šiaulių miesto savivaldybės administracijos direktorius, 2007–2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės meras.

Politinė veikla 

1998 m. Lietuvos liberalų sąjungos, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos narys, nuo 2004 m. LiCS Šiaulių skyriaus pirmininkas.

2002–2003 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys, išrinktas ir 2003 m., bet, paskirtas Šiaulių miesto savivaldybė administracijos direktoriumi, mandato atsisakė. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys. 

„Lions“ klubo narys, Šiaulių regbio klubo „Vairas“ prezidentas. Žmona Laima, vaikai Šarūnas, Jolita, Laimonas. .

Išnašos 

Lietuvos energetikai
Šiaulių merai
Šiaulių politikai
Lietuvos sporto veikėjai
Birutė Marija Paplauskienė

Birutė Marija Paplauskienė (g. 1945 m. lapkričio 18 d. Tauragėje) – gydytoja, Šiaulių miesto savivaldybės politinė ir visuomenės veikėja.

Biografija 
1963 m. baigė Klaipėdos Kristijono Donelaičio vidurinę mokyklą. 1969 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1969 m. gydytoja pediatrė, vėliau – terapeutė, nuo 1992 m. bendrosios praktikos gydytoja. Šiaulių miesto savivaldybės VĮ Dainų pirminės sveikatos centro direktoriaus pavaduotoja medicinai ir bendrosios praktikos gydytoja.

1993 m. Tėvynės sąjungos narė. 1990-1995 m. Šiaulių savivaldybės tarybos deputatė, 1995-1997 m., 1997-2000 m., 2000-2003 m., 2003-2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narė.  1995–1997 m. Sveikatos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkė, 1997–2000 m. Šiaulių miesto valdybos narė bei Sveikatos ir ekologijos komiteto pirmininkė.

Šiaulių trečiojo amžiaus universiteto prorektorė. Bendruomenės sveikatos tarybos narė, karališkosios Bajorų sąjungos Šiaulių skyriaus narė. Vyras Juozapas, dukros Gabrielė, Henrieta.

Šaltiniai  

Šiaulių politikai
Lietuvos gydytojai
Šiaulių medikai
Jonas Bartkus

Jonas Bartkus (g. 1958 m. lapkričio 7 d. Pauparių kaime Šilutės rajonas) – matematikas, Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija 
1966–1977 m. mokėsi Šilutės rajono Žemaičių Naumiesčio vidurinėje mokykloje. 1982 m. baigė Vilniaus universiteto Matematikos fakultetą, įgijo matematiko dėstytojo specialybę. 1996 m. pagal JAV Tarptautinio vystymo agentūros programą stažavosi JAV.

1982–1990 m. Šiaulių namų statybos kombinato Automatizuotų valdymo sistemų skyriaus programuotojas. 1990–1999 m. Šiaulių miesto savivaldybės Informatikos skyriaus vedėjas. 1999–2000 m. Šiaulių miesto administracijos Ekonomikos skyriaus vedėjas. 2000–2005 m. akcinės bendrovės Šiaulių bankas Kompiuterizavimo skyriaus viršininkas, nuo 2005 m. Šiaulių banko Verslo plėtros tarnybos vadovas, banko valdybos narys, AB „Šiaulių bankas“ administracijos vadovo pavaduotojas.

1989–1990 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus narys, nuo 2001 m. Tėvynės sąjungos narys, 2005 m. TS Šiaulių skyriaus pirmininkas.

1990-1995 m. Šiaulių savivaldybės tarybos deputatas, 1993–1995 m. Socialinių reikalų komiteto pirmininkas. 2003-2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys. 

Nuo 1990 m. Lietuvos kompiuterininkų sąjungos narys, buvo renkamas į šios sąjungos tarybą. Žemaičių kultūros draugijos „Saulaukis“ valdybos pirmininkas.

Žmona Stanislava, sūnūs Simonas, Edvinas. .

Šaltiniai  

Šiaulių politikai
Lietuvos informatikai
Lietuvos bankininkai
Valerijus Simulik

Valerijus Simulik (g. 1966 m. rugpjūčio 2 d. Šiauliuose) – pedagogas, Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1984 m. baigė Šiaulių 14-ąją vidurinę mokyklą. 1988 m. baigė Šiaulių pedagoginio instituto Fizikos ir matematikos fakultetą, įgijo fizikos mokytojo specialybę. 2001–2002 m. baigė Šiaulių universiteto Socialinių mokslų fakulteto vadybos magistrantūrą ir įgijo vadybos ir verslo administravimo (specializacija – švietimo vadyba) magistro kvalifikacinį laipsnį. 2004 m. Mykolo Romerio universitete baigė teisę ir valdymą.

1988 m. pagal paskyrimą dirbo Kauno 36-ojoje vidurinėje mokykloje fizikos mokytoju, tais pačiais metais perėjo dirbti į Šiaulių pedagoginio instituto Fizikos katedrą techniku. 1991–1994 m. Šiaulių 21-osios vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas mokymo ir auklėjimo reikalams, 1994–2000 m. Šiaulių Gytarių vidurinės mokyklos direktorius.

2000–2003 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys, išrinktas taip pat 2002 m., 2007 m. ir 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos nariu, mandato atsisakė. 

Nuo 2000 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys. 2004–2006 m. Seimo Švietimo, mokslo ir kultūros komiteto pirmininkas.

Nuo 1999 m. rugsėjo 16 d. iki 2011 m. Naujosios sąjungos narys, 2002–2011 m. Naujosios Sąjungos (socialliberalų) Šiaulių skyriaus pirmininkas, Naujosios sąjungos (socialliberalų) pirmininko pavaduotojas. Nuo 2014 m. visuomeninio judėjimo „Už Šiaulius“ pirmininkas. Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos narys.

Radiomėgėjas trumpabangininkas (LY2QT), nuo 1985 m. dalyvauja Lietuvos radijo mėgėjų draugijos veikloje. Nuo 1999 m. Lietuvos radijo sporto federacijos narys. 1997–1998 m. Moksleivių mėgėjų krepšinio lygos prezidentas.

Žmona Regina, duktė Dovilė.

Šaltiniai 	

Šiaulių politikai
Seimo nariai
Lietuvos radijo sportininkai
Lietuvos mokyklų direktoriai
Alma Javtokienė

Alma Javtokienė (g. 1953 m. balandžio 28 d. Marijampolėje) – Šiaulių miesto savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija 
1971 m. baigė Kapsuko vidurinę mokyklą. 1974 m. baigė Kauno Prano Mažylio medicinos mokyklą ir įgijo dantų techniko specialybę. 1988 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, įgydama defektologo specialybę.

1974 m. pagal paskyrimą Šiaulių miesto stomatologijos poliklinikoje – Vaikų skyriaus ortodontė. Nuo 1992 m. sukūrė savo verslą. 2001 m. suteikta aukščiausia kvalifikacinė kategorija. 2001–2002 m. – Lietuvos Respublikos Seimo nario Artūro Paulausko padėjėja. 2007–2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės mero pavaduotoja.

Nuo 1999 m. Naujosios sąjungos narė. 2000-2003 m., 2003-2007 m. ir 2007–2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narė.

2001 m. suteikta aukščiausia kvalifikacinė ortodonto kategorija. 2004 m. Lietuvos odontologų rūmų tarybos narė. 2004 m. asociacijos „Moterys ir verslas Lietuvoje“ Šiaulių apskrities filialo prezidentė. 

Sutuoktinis Remigijus, sūnūs krepšininkai Artūras ir Robertas. .

Sportinė veikla 
Aktyviai žaidė krepšinį mokykloje, šalies jaunimo, moterų krepšinio rinktinių, Šiaulių „Logikos“ komandos narė. 2003 m. su Lietuvos moterų veteranių krepšinio rinktine JAV iškovojo pasaulio moterų veteranių čempionato aukso medalį. Nuo 2001 m. – Šiaulių miesto moterų krepšinio klubo „Rūta“ prezidentė. 2004 m. Lietuvos moterų krepšinio A lygos viceprezidentė Šiaurės Lietuvai.

Šaltiniai

Nuorodos 
Asmeninė svetainė 

Šiaulių vicemerai
Šiaulių politikai
Šiaulių medikai
Lietuvos krepšinio veikėjai
Lietuvos krepšininkės
Juozas Pabrėža

Juozas Pabrėža (g. 1955 m. rugsėjo 30 d. Skuode) – pedagogas, lituanistas, Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 

1973 m. baigė Skuodo vidurinę mokyklą. 1978 m. baigė lietuvių filologiją Vilniaus universitete. 1981–1984 m. studijavo Vilniaus universiteto aspirantūroje, apgynė humanitarinių mokslų daktaro disertaciją tema „Kirčio atitraukimo dinamika šiaurės žemaičių tarmėje“.

1978 m. Šiaulių pedagoginio instituto (ŠPI) Lietuvių kalbos katedros dėstytojas, 1988 m. suteiktas docento pedagoginis mokslo vardas. 1986–1989 m. ŠPI Filologijos fakulteto prodekanas, 1989–1995 m. ŠPI Dailės fakulteto dekanas, nuo 1995 m. Šiaulių universiteto studijų prorektorius.

1995-1997 m. Lietuvos liberalų sąjungos sąraše, 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Naujosios sąjungos sąraše Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys. 

Paskelbė per 30 mokslinių straipsnių žurnaluose „Kalbotyra“ ir „Baltistica“, knygelių „Žemaičių rašybos patarimai“ (1991 m.), „Žemaičių rašyba“ (1998 m.), vadovėlio studentams „Lietuvių kalba“ Dialektologijos skyriaus (1995 m.) autorius. Nemažai prisidėjo prie žemaičių kalbos rašybos norminimo, yra sukaupęs daug įvairių tarmių kalbinės medžiagos, nuo 1979 m. vadovavo 20 studentų dialektologijos ekspedicijų.

Šiaulių „Lions“ klubo pirmasis prezidentas, klubų Apygardos valdybos narys, Lietuvos Lions klubų apygardos gubernatorius, Šiaulių žemaičių kultūros draugijos „Saulaukis“ narys, krepšinio klubo „Sekmadienis“ narys, Žemaitijos regioninės etninės kultūros globos tarybos pirmininko pavaduotojas.

Bibliografija 
 Lietuvių kalba 1: Leksikologija, fonetika, akcentologija, dialektologija, rašyba (1995 m.)
 Žemaičių rašyba (su Aleksu Girdeniu, 1998 m.)
 Lietuvių kalba ne tik egzaminui, bet ir gyvenimui (su S. Tumėnu, 2007 m.)
 Žemaičių kalba ir rašyba (2017 m.)

Šaltiniai  

Šiaulių politikai
Lietuvos kalbininkai
Lietuvos pedagogai
Laimontas Dinius

Laimontas Dinius (sceninis vardas Lainius, g. 1962 m. sausio 3 d. Šiauliuose) – kompozitorius, tekstų autorius ir atlikėjas, Lietuvos ir Šiaulių miesto politinis veikėjas.

Biografija 

1981 m. baigė Šiaulių 14-ąją vidurinę mokyklą (dabar Lieporių vidurinė mokykla), vėliau Šiaulių K. Didžiulio politechnikumą. Buvo įstojęs į Vilniaus konservatoriją, vėliau į Maskvos M. Lomonosovo universitetą, bet nebaigė. 1993 m. mokėsi rinkodaros kursuose Vokietijoje ir JAV.

1986–1992 m. grupės „Rondo“ narys, sukūrė dešimtis populiarių dainų.

1988 m. kartu su latvių grupe „Livi“ Lietuvoje ir Latvijoje organizavo nepriklausomybės akcijas – koncertus „Žygis į Kernavę“ ir „Akcija Staburags“. Su RONDO išleido dvi LP "Tau -1" ir "Tau-2", įrašė keletą koncertinių programų, albumų. 

1994–2008 m. UAB „MAX‘as“ vadovas,.
Regioninių,  televizijos stočių „Šiaulių TV“ ir „Splius TV“ laidos „Viražas“ vedėjas ir prodiuseris.

Nuo 2012 m. „Šiaulių TV“ laidos ir radio RS2 laidų „Sinkopės“, "O buvo taip", KiTaipTV prodiuseris ir vedėjas. 
Nuo 2016 m. Seimo narės Viktorijos Čmilytės-Nielsen patarėjas.

Lietuvos boulingo federacijos prezidentas.

Politika 

1997–2003 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003–2006 m. Liberalų ir centro sąjungos narys, Šiaulių skyriaus pirmininko pavaduotojas. 2008–2009 m. 
2000–2007 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys, 2002–2003 m. – Šiaulių miesto vicemeras, 2003–2006 m., Šiaulių miesto mero patarėjas,  Liberalų ir centro sąjungos frakcijos miesto taryboje seniūnas.

Išrinktas Seimo nariu pagal Tautos prisikėlimo partijos sąrašą, lrs.lt.</ref> 2008–2012 m. Seimo narys. 2008–2009 m. Tautos prisikėlimo partijos frakcijos seniūnas. Nuo 2009 m. nepartinis

Išnašos 

Seimo nariai
Šiaulių politikai
Lietuvos dainininkai
Lietuvos kompozitoriai