joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Chruščiovka

Chruščiovka arba chruščiovkė () – pašiepiantis terminas, naudotas (ir dar kartais naudojamas) apibūdinti blokinius ir plytinius trijų-penkių aukštų namus, masiškai statytus TSRS Nikitos Chruščiovo valdymo laikais pagal Vitalijaus Lagutenko projektą.

Chruščiovkos buvo statomos nuo 1961 m. iki 1985 m. Peterburge chruščiovkos baigtos statyti 8 dešimtmetyje – jas pakeitė namai-laivai. Rusijoje iš viso buvo pastatyta apie 290 mln. m². bendro ploto - tai sudaro apie 10 nuošimčių viso valstybės gyvenamojo fondo.

Tokiuose namuose buvo žemos lubos (iki 2,5 m), nuo vieno iki trijų kambarių, tualetas, praustuvas ir vonia vienoje patalpoje, sienos su bloga garso izoliacija. Namuose nebuvo lifto. Nukeliamais chruščiovkų serijos namais buvo planuojama laikinai spręsti apgyvendinimo problemą - jie buvo apskaičiuoti 25 metų naudojimui, bet dalis ir dabar naudojama pagal paskirtį. Nenukeliami chruščiovkų serijos namai buvo apskaičiuoti naudoti 50 metų ir daugiau (gerai prižiūrint ir nuolat remontuojant). 

Tokio tipo namai buvusios TSRS miestuose sudaro vieną iš didžiausių namų grupių, todėl dažnai diskutuojama, ar juos renovuoti, ar nugriauti, gyventojams suteikiant kitą būstą.

Chruščiovo šaldytuvas 
Plytinėje chruščiovkoje po virtuvės langu yra specifinė spintelė produktams saugoti. Išorės sienos plotis ties šia spintele paprastai yra pusė plytos, o kai kuriuose pastatų variantuose yra padaryta skylė. Šaltu metų laiku tokia spintelė buvo naudojama vietoj šaldytuvo - chruščiovkų statybos laikais šaldytuvai buvo retenybė. 

Žodžių junginys „Chruščiovo šaldytuvas“ pradėtas naudoti panašia reikšme, kaip ir blokinio tipo „chruščiovka“ - dėl didelio šilumos laidumo ir žemos temperatūros žiemą.

Atsiradimo istorija 
1955 m. liepos 31 d. TSKP CK (Tarybų Sąjungos komunistų partijos Centrinis komitetas) ir TSRS Ministrų Taryba priėmė nutarimą „Dėl TSRS gyvenamosios statybos vystymo“, atvėrusį kelią naujai gyvenamajai statybai. 

1958 m. laukai aplink Pamaskvės kaimą Čeriomušką tapo pirmąja statybų aikštele, kur per trumpą laiką iš paruoštų konstrukcijų buvo statomi penkių aukštų gyvenamieji namai.

Puošinių perteklius 
Pirmosios „chruščiovkos“ buvo su čerpių ar šiferio stogais, bet jau turėjo tipinį išplanavimą. Kovojant su architektūrinių puošinių pertekliumi, vėlesni projektai turėjo pigesnius, plokščius bituminius stogus su žema palėpe, paprastai užpilta izoliacinėmis medžiagomis ir turėjusią tik angas ventiliacijai. 

Pastatų fasaduose nėra lipdytų ornamentų ir kitų dekoratyvinių elementų, būdingų Stalino periodo pastatams.

Nuorodos 

 Vitalijus Pavlovičius Lagutenko 
 Eugenijus Kalininas. „Namų statybos kombinatas Nr. 1. Keturiasdešimt penkeri – ne amžius!“  („Mokslinis-techninis progresas Maskvos statybose“, Nr. 20, 2006-05-31)
 „Chruščiovkų planavimas“ 
 Paskutinė Maskvos „Chruščiovka“ taps muziejumi

Tarybų Sąjunga
Namai
Politinės metaforos
Gailioji dilgėlė

Gailioji dilgėlė (Urtica urens) – dilgėlinių (Urticaceae) šeimos, dilgėlių (Urtica) genties augalas.

Vienmetis, 25-40 cm aukščio augalas, visas apaugęs smailiais ir trapiais dilginamaisiais plaukeliais. Palietus dilgėlę, plaukeliai įsminga į odą, nulūžta ir į žaizdelę patenka skruzdžių rūgšties lašelis. Rūgštis žaizdą graužia. Todėl nusidilginus oda parausta, ją niežti ir degina. Šaknis nedidelė, liemeninė. Stiebas status, keturbriaunis, gausiai šakotas ir lapuotas. Lapai priešiniai, kotuoti, kiaušiniški, pjūkliškai dantyti, viršūnė apybukė. Žiedai vienalyčiai. Kuokeliniai žiedai iš 4 balsvai žalių apyžiedžio lapelių ir 4 kuokelių, piesteliniai iš 4 žalių apyžiedžio lapelių ir 1 piestelės. Augalai vienanamiai, t. y. šluotelės pavidalo žiedynuose yra abiejų lyčių žiedai. Vaisius – mažas, pilkšvas, kiaušiniškas kaulavaisis. Vienas augalas subrandina 100–1300 ir daugiau sėklų. Jos geriausiai sudygsta peržiemojusios.

Žydi liepos – rugsėjo mėn. Anksčiau buvo dažna piktžolė. Auga visoje Lietuvoje šiukšlynuose, soduose, daržuose, patvoriuose. Lapus galima vartoti maistui. Augalas vaistinis.

Literatūra 
Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 8 psl.

Dilgėliniai
Vaistiniai augalai
Jurij Jevplanov

Jurij Jevplanov (1951 m. spalio 15 d. Mogiliove, Baltarusija – 2012 m. kovo 8 d.) – inžinierius, Lietuvos ir Visagino savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1974 m. baigė Tomsko politechnikos institutą, fizikos ir energetikos įrenginių specialybę, inžinierius-fizikas. 1975–1982 m. dirbo kalnakasybos ir chemijos kombinate Krasnojarske-26, nuo 1982 m. Ignalinos AE Valdymo tarnyboje vyresniuoju reaktoriaus ir turbinų valdymo inžinieriumi, dalyvavo paleidžiant Ignalinos AE 1-ąjį energijos bloką. Nuo 1988 m. elektrinės pamainos viršininkas, nuo 1991 m. technikos direktoriaus pavaduotojas eksploatacijai. 

Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, 2005 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Visagino skyriaus narys. 2003–2011 m. Visagino savivaldybės tarybos narys.

Išsiskyręs, vaikai Sergejus, Ana, Antonas.

Įvertinimas 
 2004 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius

Šaltiniai 

Visagino politikai
Latvijos administracinis suskirstymas

Latvijos administracinis suskirstymas, (nuo 2009 m. liepos 1 d.). Pagal Latvijos administracinės teritorijos reformą panaikinti rajonai. Miestai () ir valsčiai () buvo perskirstyti į 109 savivaldybes () ir 9 respublikinio pavaldumo miestus () su savo miesto taryba ir administracija.

2021 m. liepos 1 d. įsigaliojo naujas Latvijos administracinis suskirstymas. Dalis savivaldybių sujungiama į stambesnes ir iš viso veikia 43 savivaldybės. 7 miestai turi valstybinės reikšmės statusą ir yra atskiros savivaldybės.

Respublikinio pavaldumo miestai 

Iki 2021 birželio 30 d.

Savivaldybės ir jų teritorinės sąjungos 
Iki 2021 birželio 30 d.

Šaltiniai 
 Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likums (reģ. nr.684/Lp9) (The Law about Administrative Territories and Settlements)

Nuorodos 
 Savivaldybių gyventojų skaičius
 The Ministry of Regional Development and Municipalities of Latvia

 2009
Egidijus Puodžiukas

Egidijus Puodžiukas (g. 1967 m. gruodžio 21 d. Šeduikiuose, Utenos rajonas) – Lietuvos ir Utenos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1996 m. baigė Vilniaus Gedimino technikos universitetą, inžinierius – statybininkas.

M. Ruzgio firmos „Lituka“ ekspertas, UAB „Utenos šilumos tinklai“ direktoriaus pavaduotojas ekonomikai. 2008 m. gruodžio mėn. – 2010 m. liepos mėn. Utenos apskrities viršininkas. Vėliau premjero A. Kubiliaus patarėjas – Vyriausybės atstovas Utenos regiono plėtros taryboje. Nuo 2010 m. Utenos teritorinės darbo biržos direktorius. 

Tėvynės sąjungos Utenos rajono skyriaus narys, 2006 m. Tėvynės Sąjungos Utenos skyriaus pirmininkas.

2003–2007 m., 2007–2008 m. bei 2010–2011 m. 2007–2008 m. bei 2010-2011 m. ir nuo 2011 m. Utenos rajono savivaldybės tarybos narys. 

Sutuoktinė Dalia, vaikai Ignas, Karolis, Astijus.

Šaltiniai 

Utenos politikai
Lietuvos apskričių viršininkai
Lietuvos inžinieriai statybininkai
Staiginė

Staiginė – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Tauragės. Kaimas įsikūręs kairiajame Ežeruonos krante. Yra prižiūrėtos veikiančios evangelikų – liuteronų kapinės.

Pavadinimo kilmė 

Yra dvi versijos dėl kaimo pavadinimo kilmės: viena – nuo žemaitiškai staigus, status, nes Staiginė yra ant stataus skardžio; antra – nuo vokiškų žodžių: steigum – įkalnė, arba steige – takas, laiptelis.

Istorija 

Kaimas atsirado XVIII a. pab., nes nuo tada buvusi Požerūnų karčema pradėta vadinti Staiginės vardu. Jos savininkas buvo Johanas Kunas (rusiškuose dokumentuose įrašytas kaip Joachimas Kynas, tuose dokumentuose minimas ir tiltas per Ežeruoną, jungiantis Staiginę su Požerūnais).

1846 m. Tauragės dvaro inventoriuje pažymėtas ir Staiginės malūnas (Požerūnų malūnas), jis vadinamas Staiginės vardu, nes XIX a. Prusijos–Rusijos pasienio planuose kaimas pažymėtas tiesiog ant Ežeruonos. Šiame malūne 1812 m. buvo pasirašyta Tauragės konvencija. Minint 100-ąsias istorinio įvykio metines, čia buvo pastatytas originalios formos paminklas.

Iki XIX a., kol nebuvo nutiestas Tilžės–Rygos plentas, čia buvo vienintelis kelias iš Tilžės į Tauragės dvarą ir miestą. 1915 m. vokiečiai pastatė gelžbetoninį geležinkelio tiltą per Ežeruoną prie Beigeriškių kaimo, bet pirmomis Pirmojo pasaulinio karo dienomis tiltas buvo susprogdintas. Vėliau, karo metais, tiltas atstatytas lenkų belaisvių. Šis tiltas yra originalios konstrukcijos praeito amžiaus statinys.

Gyventojai

Šaltiniai

Literatūra 
 Tauragės enciklopedija, 3 sąsiuvinis, p. 15.

Tauragės rajono savivaldybės gyvenvietės
Balsys (ežeras)

Balsys arba Kryžiokų ežeras – ežeras Lietuvoje, Vilniaus miesto šiaurės rytuose, vienas iš 6 vadinamųjų Žaliųjų ežerų, esančių Verkių regioniniame parke. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 2,25 km, didžiausias plotis 0,42 km. Yra 0,14 ha dydžio sala vakarinėje dalyje. Giliausia vieta (38,8 m) yra pietrytiniame ežero gale, vidutinis gylis 15,2 m. Paviršiaus altitudė 113,7 m. Ežeras rininės kilmės. Baseino plotas 3,3 km². Ežeras patvenktas. Jo pratakumas 12 % per metus. Atabradas siauras, iš žvyro ir gargždo. Kranto linija vingiuota, jos ilgis 5,78 km.  Krantai daugiausia statūs, apaugę Kryžiokų ir Verkių miškais. Yra 5 terasos. Iš pietrytinio galo išteka upelis, įtekantis į Riešę. Įteka Nerventuko upelis. Į rytus nuo Balsio ežero driekiasi kolektyvinių sodų masyvas.

Balsys yra populiarus tarp poilsiautojų. Jo pietiniame krante įrengta poilsinė, nuomojamos valtys ir vandens dviračiai, yra paplūdimys. Rytinėje dalyje įrengta ežero apžvalgos aikštelė, nuo kurios atsiveria Balsio šiaurinės pusės vaizdas. Aplink ežerą ir iki jo įrengti dviračių takai.

Balsio vanduo žalsvos spalvos, sekliausia pietvakarinė įlanka, kurioje yra itin retų dumblių augavietė. Kitur ežero atabradai siauri, dugnas greitai gilėja. Beveik visos jo pakrantės smėlėtos ir tinkamos maudytis, nors itin prišiukšlintos poilsiautojų. Ežeras labai šaltiniuotas, daug povandeninių šaltinių. Yra bebrų, vandens žiurkių.

Žuvys: kuojos, aukšlės, lynai, karšiai, plakiai, lydekos, ešeriai, pūgžliai, karosai (natūraliai nesidaugina), upėtakiai (įleista 2008 m.), unguriai, vėžiai.

Ežerėvardis kilo nuo žodžio balsas („baltas“, plg. balsius, balsis, balsys – „baltas gyvūnas“, dar balsvas).

Šaltiniai 

Vilniaus miesto ežerai
Valentinas Bubulis

Valentinas Bubulis (g. 1959 m. rugsėjo 9 d. Vilniuje) – pedagogas, Lietuvos ir Utenos rajono savivaldybės sporto, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1974 m. baigė Antalgės aštuonmetę, 1977 m. Utenos 2–ąją vidurinę mokyklą, 1982 m. Vilniaus pedagoginį institutą, Geografijos ir fizinio lavinimo mokytojas.

1982 m. Antalgės aštuonmetės mokyklos mokytojas, 1992 m. Kūno kultūros ir sporto centro beisbolo komandos treneris, nuo 2002 m. Utenos Saulės gimnazijos direktorius.

Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Utenos rajono skyriaus narys. 2007 m. ir 2011 m. (mandato atsisakė dėl užimamų pareigų) Utenos rajono savivaldybės tarybos narys. 

Lietuvos vaikų beisbolo lygos prezidentas, Lietuvos beisbolo asociacijos prezidiumo narys, beisbolo klubo „Vėtra“ vyr. treneris ir viceprezidentas. 1993 m. aukščiausios kategorijos treneris, 1994 m. treneris ekspertas. Jo vadovaujama komanda – Lietuvos vicečempionė, žaidė Europos taurės turnyruose Olandijoje, Belgijoje, Čekijoje, dalyvauja Europos čempionų taurės varžybose. Jaunių ekipa buvo Europos vaikų beisbolo pirmenybių nugalėtoja ir dalyvavo pasaulio čempionate Majamyje, JAV.

Sutuoktinė Rūta, duktė Rasa.

Šaltiniai 

Utenos politikai
Lietuvos pedagogai
Lietuvos treneriai
Lietuvos beisbolo veikėjai
Lietuvos mokyklų direktoriai
Antanas Kavaliauskas

Antanas Kavaliauskas (g. 1984 m. rugsėjo 19 d. Vilniuje) – buvęs Lietuvos krepšininkas.

A. Kavaliauskas po 2006–2007 m. NCAA sezono nusprendė dalyvauti NBA naujokų biržoje, ir nors pirmosiose stovyklose pasirodė ganėtinai sėkmingai, pašauktas biržoje vis dėlto nebuvo.

2007 m. vasarą dalyvavo NBA Vasaros lygos varžybose ir atstovavo Hiustono „Rockets“ komandai. Krepšininkas sužaidė 5 rungtynes ir vidutiniškai per 10 min. pelnydavo po 3,6 tšk. ir atkovodavo po 4 kamuolius. Tų pačių metų vasarą krepšininkas pasirašė sutartį su Graikijos Atėnų „Panionios“ klubu.

2008 m. rugsėjo mėn. A. Kavaliauskas sudarė sutartį su ESAKE krepšinio lygos naujoke Kavalos „Panorama GS“ komanda. 2009 m. liepos pradžioje pasirašė sutartį su Juvecaserta Basket klubu. 2010 m. liepos 23 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Verolio „Prima“ klubu. 2011 m. liepos 20 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Rygos „VEF“ klubu. 2014 m. pradžioje Bilbao klubą užklupus finansinėms problemoms persikėlė į Vilniaus „Lietuvos rytą“ ir pasirašė 1,5 metų kontraktą.  Pasibaigus 2014/15 metų sezonui, nusprendė pratęsti kontraktą su „Lietuvos rytu“ dar trejiems metams. 

2016 metų vasarą Vilniaus Lietuvos rytas sumažino biudžetą ir krepšininkas persikėlė į Kauno „Žalgirį“.

2019 m. liepos 8 d. paskelbė apie karjeros pabaigą.

Pasiekimai 

 2005 m. Pasaulio jaunimo čempionas
 2007 m. NBA vasaros stovykloje Orlande išrinktas į antrąjį geriausių stovyklos krepšininkų penketą
 2007 m. Vasaros universiados čempionas
 2012, 2013 m. Latvijos čempionas
 2015 m. LKL vicečempionas
 2015 m. Europos krepšinio čempionato sidabro medalio laimėtojas
 2016, 2017 m. 2018 m. Karaliaus Mindaugo taurės čempionas
 2016 m. LKL bronzos medalio laimėtojas
 2017, 2018, 2019 m. LKL čempionas

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Nuorodos 

 Puslapis apie A. Kavaliausko žaidimą NBA Vasaros lygoje

Kavaliauskas, Antanas
Lietuvos olimpiečiai
Ankaros Türk Telekom (krepšinio klubas)

Ankaros „Türk Telekom“ arba Türk Telekom krepšinio klubas () – Turkijos krepšinio klubas iš šalies sostinės Ankaros. Įkurtas 1980 m.

Istorija 
1980 m. įkurta „Türk Telekom“ sporto klubo krepšinio sekcija. 1990 m. debiutavo aukščiausioje šalies lygoje. Sėkmingiausiai komanda rungtyniavo 2008 m., kai laimėjo šalies bei Prezidento taures. 2016–2018 m. buvo iškritusi į antrąją lygą.

Tarptautinėje arenoje didesni pasiekimai: Koračo taurės ketvirtfinalis (1999–2000 m.), FIBA Čempionų lygos ketvirtfinalis (2019–2020 m., sezonas nutrauktas).

Laimėjimai 
 Turkijos krepšinio taurė: 2008 m., 2 vieta – 1996, 1998, 2001, 2003 m.
 Turkijos krepšinio Prezidento taurė: 1997, 2008 m.

Lietuviai 
 Simas Jasaitis (2011–2012 m.)

Šaltiniai 

Turkijos krepšinio klubai
Ankara
Vidmantas Valinčius

Vidmantas Valinčius (g. 1963 m. liepos 11 d. Šiaulaičiai, Radviliškio rajonas) – Lietuvos ir Utenos rajono savivaldybė politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1986 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, istorijos mokytojas ir teisės dėstytojas, įgytas magistro laipsnis. 1998 m. baigė švietimo vadybą, įgytas magistro laipsnis Kauno technologijos universitete.

1997–2000 m. Utenos apskrities viršininko administracijos apskrities sekretorius. 2000–2003 m. Utenos rajono savivaldybės administratorius, 2003–2007 m. Utenos rajono savivaldybės administracijos direktorius. 2007–2019 m. Utenos rajono savivaldybės mero pavaduotojas.

1995–2003 m. ir 2007–2019 m. Utenos rajono savivaldybės tarybos narys. 

Nuo 2019 m. Utenos rajono savivaldybės mero patarėjas.

Nuo 2014 m. Lietuvos laisvės sąjungos (liberalų) pirmininko pavaduotojas, Utenos skyriaus pirmininkas. 

Lietuvos socialinių darbuotojų asociacijos Utenos skyriaus narys. 

Sutuoktinė Gražina, vaikas Žygimantas.

Šaltiniai 

Utenos politikai
Lietuvos pedagogai
Liuonius Purvinis

Liuonius Purvinis (g. 1957 m. liepos 12 d. Strazdakalnyje, Utenos rajonas) – Lietuvos ir Utenos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1994 m. baigė Lietuvos žemės ūkio universitetą, hidromelioracijos inžinierius. 1995–2020 m. AB „Utenos melioracija“ generalinis direktorius.

Lietuvos krikščionių demokratų partijos, partijos Lietuvos krikščionys demokratai, Krikščionių partija Utenos rajono skyriaus narys.

2003–2019 m. ir 2019–2021 m. Utenos rajono savivaldybės tarybos narys. 

Lietuvos žemėtvarkos ir hidromelioracijos inžinierių sąjungos narys, Lietuvos melioracijos įmonių asociacijos prezidiumo narys. Žmona Lina, vaikai Žydrūnas, Kristina.

Šaltiniai 

Utenos politikai
Lietuvos inžinieriai
Gintaras Vidžiūnas

Gintaras Vidžiūnas (g. 1962 m. spalio 25 d. Molėtuose) – Lietuvos ir Utenos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1980 m. baigė Utenos T. Tilvyčio vidurinę mokyklą. 1985 m. baigė Kauno medicinos institutą, provizorius.

1985–1993 m. Švenčionėlių valstybinės vaistinės provizorius-technologas analitikas, 1990–1993 m. vedėjos pavaduotojas, nuo 1993 m. Gintaro Vidžiūno vaistinės savininkas, 2010 m. UAB „EXPRESS VAISTINĖ“ vaistininkas.

Darbo partijos Utenos rajono skyriaus narys.

2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Utenos rajono savivaldybės tarybos narys. 

Provincijos vaistinių asociacijos valdybos narys, Vaistininkų sąjungos, pasaulio ir Lietuvos farmacijos sąjungos narys.

Žmona Loreta, dukros Karolina ir Gerda.

Veikla 

1993 m. Utenoje įkūrė pirmąją privačią vaistinę, vaistinės savininkas, vaistininkas. 2009 m. gruodžio 17 d. Panevėžio apygardos teismas G. Vidžiūno vaistinei iškėlė bankroto bylą. Dienraščio „Respublika“ duomenimis, G. Vidžiūno vaistinė yra skolinga daugiau kaip 1 milijoną litų. .

Šaltiniai 

Utenos politikai
Lietuvos vaistininkai
Jonas Slapšinskas

Jonas Slapšinskas (g. 1956 m. birželio 24 d. Vyžuonose, Utenos rajonas) – Lietuvos ir Utenos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1987 m. Gomelio kooperacijos institute baigė prekybos ekonomiką.

UAB „Utenos autoservisas“ direktorius, Individualios įmonės „Saldumynas“ direktoriaus pavaduotojas, 2002–2007 m. Utenos miesto seniūnijos seniūnas, 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Utenos rajono savivaldybės administracijos direktorius.

Naujosios sąjungos Utenos rajono skyriaus narys.

2000–2003 m. ir 2011 m. (atsisakė mandato) Utenos rajono savivaldybės tarybos narys. .

Sutuoktinė Loreta, vaikai Sandra, Andrius.

Šaltiniai 

Utenos politikai
Lietuvos ekonomistai
Lietuvos savivaldybių seniūnai
Banguotoji melsvė

Banguotoji melsvė arba banguotalapė melsvė (Hosta undulata) – agavinių (Agavaceae) šeimos, melsvių (Hosta) genties dekoratyvinis augalas. Auginamas kaip ornamentis augalas darželiuose, kapinėse, gėlynuose. Lapai balti, su žaliais apvadais. Žydi vasarą, violetiniais žiedais. Aukštis iki 30 cm.

Agaviniai
Kukšų dvaro pilis

Kukšų dvaro pilis – pilis Latvijoje, Tukumo rajone, Jaunsatų valsčiuje, Kukšose. Pastatyta 1725 m., nors rašytiniuose šaltiniuose minima dar 1530 m.

Pilis yra prie Vėdzelės arba Kukšupės, apie 22 km nuo Tukumo ir 10 km nuo Kandavos. Dvaro pavadinimas kilęs iš brolių Pėterio, Jekabo ir Klavo Kukšų vardų. Broliai nebuvo šio dvaro savininkai. Yra liudijimų, kad 1530 m. ordino magistras Valteris fon Pletenbergas, vadovaudamasis feodalizmo principais, suteikė lenų teisę savo ordino riteriui Berndtui Tidvicui (Tidevicui), t. y. tris Kandavos parapijoje esančius valstiečių ūkius, kuriuose šeimininkavo šie trys broliai Kukai (Kuckai). Vėliau, 1534 m. Berndtas Tidevicas įkūrė Kukšų dvarą.

Dvaras laikomas iškiliu Latvijos dvarų architektūros pavyzdžiu, kur laipsniškai vyko stilistinė sintezė tarp baroko ir vėlyvojo klasicizmo. Dvare išlikę XVIII a. vidurio juodai glazūruotos koklių krosnys ir durys, taip pat keli XIX a. sienų piešiniai.

Nuorodos 
 Kukšų dvaras (latv.) 

Latvijos dvarai
Alvydas Valeiša

Alvydas Valeiša (g. 1959 m. gruodžio 16 d. Liaukiškiuose, Širvintų rajonas) – Lietuvos ir Varėnos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1983 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, miškininkas-inžinierius. 

Valkininkų miškų urėdijos girininkas, 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. Varėnos rajono savivaldybės mero pavaduotojas.

Nuo 1999 m. Lietuvos centro sąjungos, nuo 2005 m. Lietuvos centro partijos narys.
 
2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Varėnos rajono savivaldybės tarybos narys. 

Naujųjų Valkininkų kaimo bendruomenės „Pušynas“ pirmininkas, Valkininkų medžiotojų būrelio pirmininkas. Sutuoktinė Danguolė, vaikai Vita, Jonas.

Šaltiniai 

Varėnos politikai
Lietuvos miškų inžinieriai
Lietuvos girininkai
Anglies degimo procesas

Anglies degimo procesas – branduolių sąlajos reakcijų grandinė, kuri vyksta masyviose žvaigždėse (mažiausiai 4 Saulės masių formavimosi metu), kurios savo šerdyse sunaudojo (sudegino) lengvesniuosius elementus. Reakcijoms reikalingos aukštos temperatūros (6×108 K) ir dideli tankiai – apie 2×108 kg/m³). Pagrindinės reakcijos yra šios: 

 

Taip pat gali vykti:

 

Anglis žvaigždėse pradeda degti kai baigiasi helio degimas. Degant heliui žvaigždės šerdyje susikaupia daug anglies ir deguonies. Kuomet helio tankis nukrenta žemiau tokio lygio, kuris reikalingas degimui palaikyti, šerdis atvėsta ir dėl gravitacijos kolapsuoja (traukiasi). Temperatūra ir tankis dėl to kyla iki tokio laipsnio, kad prasideda anglies degimo procesas. Pakilus temperatūrai taip pat prasidės ir helio degimas sluoksnyje, esančiame aplink anglies šerdį. Žvaigždės išoriniai sluoksniai išsiplečia ir ji tampa raudonąja milžine.

Kuomet anglis dega, branduolyje kaupiasi reakcijų produktai – O, Mg, Ne. Po kažkiek laiko (maždaug po tūkstančio metų eilės) anglies tankis nukris žemiau lygio, reikalingo degimui palaikyti. Šerdis atvės ir vėl trauksis tol, kol pradės degti neonas (Neono degimo procesas). Tuo tarpu sluoksnyje, esančiame aplink neono šerdį toliau degs anglis, dar aukštesniame sluoksnyje degs helis, o dar aukščiau – vandenilis.

Anglies degimo metu atsiradę protonai ir neutronai sąveikauja su įvairiais žvaigždėje esančių atomų branduoliais. Taip susidaro reti, didesnės masės branduoliai (36S, 40Ar, 40K, 43,46,48Ca, 45Sc, 47,49,50Ti, 50V, 63,65Cu, 62,64Ni, 68,70Zn, 69,71Ga, 73Ge, 76As ir 76Ge).

Tuo momentu 4 – 8 Saulės masių žvaigždės pasidaro nestabilios ir nusimeta apvalkalą, sukeldamos smarkų žvaigždinį vėją. Lieka tik centrinė baltosios nykštukės šerdis, sudaryta iš O-Ne-Mg.

Anglies degimas yra paskutinis degimas kurio temperatūra dar pakankamai žema kad masiškai nesusidarytų labai daug energijos atimantys neutrinai. 

Masyvesnėse žvaigždėse prasideda neono degimo procesas, tačiau evoliuciniai procesai čia tokie greiti, kad apvalkalas nebespėja sureaguoti.

Šaltiniai 

Branduolių sintezė
Žvaigždžių fizika
Kamanų rezervatas

Kamanų valstybinis rezervatas – valstybinis rezervatas šiaurės vakarų Lietuvoje, Akmenės rajone. Plotas 3935 ha, pelkės užima 67 proc. teritorijos. Direkcija Akmenėje II. Rezervatas įsteigtas 1979 m. birželio 29 d., siekiant išsaugoti didžiausių ir vertingiausių šiaurės Lietuvos molingų lygumų kompleksą su jam būdingomis morfologinėmis formomis, augalija ir gyvūnija.

Gamtos vertybės 
Kamanų pelkė išsiskiria savo unikaliu reljefu, klampynių ir ežerokšnių gausa. Pelkių augalijai apaugus mineralinius gūbrius, tik aukščiausios jų dalys liko kyšoti kaip nedidelės Avino, Liepių, Trainauskienės salelės, o kitų vietoje susidarė net 12 klampynių su daugiau kaip 120 ežerokšnių. Pelkės puošmena yra Nimfėjų ir Salų ežerėliai su labai vaizdingomis pakrantėmis ir 6 ha ploto Kamanų ežeras. Pelkę iš visų pusių supa miškai. Pietvakariniame pakraštyje – pušynai, pietuose – daugiau beržynų, tačiau didesniąją miškų dalį sudaro tamsūs eglynai. Rezervate aptiktos net 26 saugomų augalų rūšys – čia gausu plačialapių klumpaičių, auga virgininis varpenis, mažalapė saulašarė ir kiti Lietuvoje labai reti augalai. Turtingas vabzdžių pasaulis. Nuolat gyvena vilkai, lankosi lūšys, aptinkama lazdyninė miegapelė. Kamanos garsėja dirviniais sėjikais, čia gausu ir tetervinų, peri juodieji gandrai, mažieji ereliai rėksniai. Auga baltoji vandens lelija, spanguolės.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 
 Internetinis puslapis

Lietuvos rezervatai
Akmenės rajono saugomos teritorijos
Romėnų teisė

Romėnų teisė – teisė, Antikos laikais galiojusi Romoje bei vėliau visoje Romos imperijoje. Pagrindinis teisės šaltinis buvo paprotys iš kurio susidarė rašytinis teisės šaltinis – Dvylikos lentelių įstatymai, 450 pr. m. e. (lex duodecim tabularum). Teisės kodifikaciją (Corpus Iuris Civilis) 529–534 m. inicijavo Bizantijos imperatorius Justinianas I.

Antikinės romėnų teisės šaltiniai buvo atrasti Viduramžiais, teisė pradėta studijuoti (pandektistika). 1050 m. atrasti digestai (Littera Florentina) davė pradžią Italų teisės mokyklos formavimuisi, italų teisės mokykla išaugo į vieną pirmųjų universitetų Europoje.

Iki pat XIX a. daugelyje Europos valstybių romėnų teisės šaltiniai laikyti pavyzdiniais. XIX a. romėnų teisės recepcijos įtaka pasiekė kulminacinį tašką – pradėta sistematizuoti privatinė teisė Vokietijoje, 1900 m. sausio 1 d. įsigaliojo pandektistikos įtakotas Civilinis kodeksas.
Modernioji civilinė teisė perėmė tam tikrus principus, kodifikuojant remtasi esama sistematika. Romėnų teisė iki šiol tiriama Europos universitetuose, veikia tyrimų centrai, atskiros katedros, rengiami moksliniai darbai, straipsniai, dėstoma kaip pasirenkamasis arba net privalomasis kursas teisės specialybės studentams.

Lietuvos teisę romėnų teisė paveikė netiesiogiai, per Vakarų Europos valstybių, taip pat kanonų teisę. LDK didikų vaikai, be kitų dalykų, studijavo taip pat ir romėnų teisę, o grįžę į Lietuvą, įgytas teisines žinias tikėtinai naudojo administracinėje, kartu ir jurisdikcinėje veikloje.
Ispanijos krepšinio lyga

Ispanijos "Endesa" krepšinio lyga (isp. Liga Endesa) – aukščiausia Ispanijos krepšinio lyga. Tai vienas iš stipriausių nacionalinių krepšinio čempionatų pasaulyje.

Lygoje žaidžia 18 komandų, iš kurių 4 lyga deleguoja atstovauti Ispaniją Eurolygoje. 

Lygoje yra žaidę ir geriausi lietuvių krepšininkai: Arvydas Sabonis, Šarūnas Jasikevičius, Artūras Karnišovas, Arvydas Macijauskas, Valdemaras Chomičius, Donatas Slanina, Dainius Šalenga, Mindaugas Timinskas, Virginijus Praškevičius, Andrius Giedraitis, Simas Jasaitis ir kiti.

Varžybų sistema 

Kiekviena ekipa reguliariajame sužaidžia po 34 rungtynes (su kiekvienu varžovu namuose ir išvykoje). 8 stipriausios komandos patenka į atkrentamąsias varžybas. Dvi silpniausios reguliaraus sezono komandos iškrenta į žemesnę Ispanijos krepšinio lygą (LEB), o dvi stipriausios pastarosios lygos komandos įgyja teisę kitą sezoną dalyvauti ACB čempionate. 

Varžybos organizuojamos vadovaujantis oficialiu FIBA taisyklių reglamentu.

Dabartiniai "Endesos" krepšinio lygos klubai 
2014–2015 m. sezone Ispanijos "Endesa" krepšinio lygoje rungtyniauja 18 komandų:

Lygos čempionai

Nuorodos 

Oficiali lygos svetainė

 
Ispanijos krepšinis
Latvijos krepšinio lyga

Latvijos krepšinio lyga ( – LBL) – krepšinio čempionatas, kuriame dalyvauja stipriausi Latvijos krepšinio klubai. Latvijos krepšinio lyga įkurta 1992 m. Pagrindinis lygos rėmėjas yra lengvųjų alkoholinių gėrimų kompanija „Aldaris“.

Turnyro sistema

Dabartiniai LBL klubai 
2014–2015 m. sezone Latvijos krepšinio lygoje rungtyniauja 10 komandų:

Finalai 
{| 
|-
! Sezonas !!  Čempionai !!  Vicečempionai !!  III–ioji vieta !! IV–oji vieta
|-
| 2014-2015 m.
|| Rygos „VEF“
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Jekabpilio „Jekabpils“
|| Liepojos „Lauvas/Triobet“
|-
| 2013-2014 m.
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Rygos „VEF“
|| Jekabpilio „Jekabpils“
|| Jūrmalos „Fenikss“
|-
| 2012-2013 m.
|| Rygos „VEF“
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Valmieros „Valmiera“
|| Rygos „Barons kvartals“
|-
| 2011-2012 m.
|| Rygos „VEF“
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Liepojos „Lauvas/Triobet“
|| Rygos „Latvijas Universitetas“
|-
| 2010-2011 m.
|| Rygos „VEF“
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Liepojos „Lauvas/Triobet“
|| Rygos „Barons kvartals“
|-
|
|-
| 2009-2010 m.
|| Rygos „Barons“
|| Rygos „VEF“
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Valmieros „Valmiera“
|-
| 2008-2009 m.
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Rygos „Barons“
|| Rygos „ASK“
|| Rygos „VEF“
|-
| 2007-2008 m.
|| Rygos „Barons“
|| Rygos „ASK“
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Rygos „VEF“
|-
| 2006-2007 m.
|| Rygos „ASK“
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Valmieros „Valmiera“
|| Gulbenės „Bumerangs/ASK“
|-
| 2005-2006 m.
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Rygos „Barons“
|| Rygos „ASK Riga“
|| Gulbenės „Bumerangs/ASK“
|-
| 2004-2005 m.
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Rygos „Barons“
|| Valmieros „Valmiera“
|| Gulbenės „Bumerangs/ASK“
|-
| 2003-2004 m.
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Rygos „BK Skonto“
|| Rygos „Barons“
|| Valmieros „Valmiera“
|-
| 2002-2003 m.
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Rygos „BK Skonto“
|| Valmieros „Valmiera“
|| Liepojos „Livu Alus“
|-
| 2001-2002 m.
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Rygos „BK Skonto“
|| Gulbenės „Bumerangs/ASK“
|| Rygos „Zemessargs/Roja“
|-
| 2000-2001 m.
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Rygos „ASK/Brocēni-LMT“
|| Gulbenės „Bumerangs/ASK“
|| Liepojos „Livu Alus“
|-
| 1999-2000 m.
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Rygos „ASK/Brocēni-LMT“
|| Liepojos „Livu Alus“
|| Gulbenės „Bumerangs/ASK“
|-
| 1998-1999 m.
|| Rygos „ASK/Brocēni-LMT“
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Gulbenės „Bumerangs/ASK“
||
|-
| 1997-1998 m.
|| Rygos „ASK/Brocēni-LMT“
|| Ventspilio „Ventspils“
||
|| Rygos „Barons“
|-
| 1996-1997 m.
|| Rygos „ASK/Brocēni-LMT“
|| Liepojos „Baltika“
||
|| Ventspilio „Ventspils“
|-
| 1995-1996 m.
|| Rygos „ASK/Brocēni“
||
|| Ventspilio „Ventspils“
|| Rygos „Barons“
|-
| 1994-1995 m.
|| Rygos „SWH/Brocēni“
||
||
|| Rygos „Barons“
|-
| 1993-1994 m.
|| Rygos „SWH/Brocēni“
||
|| Rygos „Barons“
||
|-
| 1992-1993 m.
|| Rygos „Brocēni“
||
||
|| Rygos „Barons“
|-
| 1991-1992 m.
|| Rygos „Brocēni“
||
|| Rygos „Barons“
||
|-

Nuorodos 

 LBL internetinis puslapis
 Latvijos krepšinio internetinis puslapis

Šaltiniai 

Krepšinio lygos
Latvijos krepšinis
Nevaišiai

Nevaišiai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, į šiaurę nuo Ceikinių. Kaimą supa Nevaišių geomorfologinis draustinis, pietryčiuose stūkso Nevaišių kalva (286 m, viena aukščiausių Lietuvoje).

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Warner Bros.

Warner Bros. Entertainment, Inc. arba Warner Bros – viena iš didžiausių pasaulyje kino studijų, kurianti filmus ir televizijos laidas. Warner Bros yra Time Warner koncerno, kuris įsikūręs Burbanke, Kalifornijoje, dalis.

Warner Bros studija yra įkūrusi keletą pagalbinių kompanijų, tarp kurių Warner Bros. Studios, Warner Bros. Pictures, Warner Bros. Television, Warner Bros. Animation, Warner Home Video, DC Comics The CW Television Network, Warner Premiere, Warner Independent Pictures, Castle Rock Entertainment, HBO Films, HBO Pictures, HBO NYC Productions, HBO, HBO Canada, Cinemax, Lorimar Film Entertainment, Lorimar Motion Pictures, New Line Cinema, Fine Line Features, Infinifilm, Picturehouse Films, Nelson Entertainment, Charter Entertainment, Seven Arts Productions, Seven Arts Pictures, Seven Arts International, Ted Turner Pictures, Turner Entertainment, Turner Pictures, Turner Network Television, Turner Broadcasting System, Turner Program Services, Turner Feature Animation, Turner Classic Movies, Brut Pictures, First Artists Pictures, Warner Bros Cartoons, Warner Bros Family Entertainment, Cartoon Network Studios, Cartoon Networt Development Studio Europe, Cartoon Network Productions, Cartoon Cartoons, Cartoon Network, Williams Street Productions, Hanna Barbera Cartoons, Taft-Hanna Barbera Program Sales, Ziv International, Sunset Productions, Astro Base Go, Ruby Spears Productions, HBO Family, HBO Family Original Programming, HBO Animation, Warner Bros Feature Animation, Kids WB, Kids WB Movies, Cartoon Network Movies, Hanna Barbera Poland, Section Eight Productions ir kt.

Kino kompanijos
Medininkų pasieniečių mokykla

Medininkų pasieniečių mokykla – vienintelė Lietuvoje veikianti mokykla, kurioje mokomi būsimieji pasieniečiai. Vadovas - pulkininkas Deividas Kaminskas.

Istorija 
1991 m. spalio mėn. Visagino mieste nuspręsta įrengti Pasienio apsaugos tarnybos mokomąjį centrą parengti pasieniečiams. 2001 m. mokykla pavadinta Visagino pasieniečių mokykla, tais pačiais metais mokyklą baigė pirmoji pasieniečių laida.

2007 m. rudenį mokykla persikėlė į modernų kompleksą Medininkuose. Baigusiems Pasieniečių mokyklą garantuojamas darbas Valstybės sienos apsaugos tarnybos padaliniuose, galima stažuotis užsienio valstybėse. Mokiniai, sėkmingai baigę metų kursą, įgyja pasieniečio profesiją.

Mokyklos uždaviniai 
 Pasieniečių mokymas pagal 1 metų programą
 Kvalifikacijos tobulinimų kursų vykdymas ir organizavimas
 Tiriamasis darbas
 Metodinė pagalba rinktinėms mokymo organizavimo klausimais
 Bendradarbiavimas mokymų srityje su ne tik su vidaus, bet ir užsienio partneriais
 Valstybės gynyba karo metu

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos profesinio mokymo įstaigos
 Oficialus puslapis

Teisės mokyklos
Vilniaus rajono savivaldybės mokyklos
Medininkai
Vietnamiečių kalba

Vietnamiečių kalba - viena austroazinių kalbų, valstybinė Vietnamo kalba.

Vietnamiečių kalbos abėcėlė yra lotynų rašmenimis. Vietnamiečių kalba yra tokia, kad kiekvienas skiemuo yra užrašomas kaip žodis, nes tie trumpi "žodžiai" yra versti iš chữ nôm hieroglifų į lotynų rašmenis.

Nuorodos 
 

Vietnamas
Austroazinės kalbos
Česlav Olševski

Česlav Olševski (g. 1961 m. birželio 26 d. Petruliškėse, Vilniaus rajonas) – Lietuvos ir Vilniaus rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1991 m. baigė Lietuvos policijos akademiją, teisininkas.

2003–2006 m. Vilniaus rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas, 2006 m. Vilniaus apskrities viršininko pavaduotojas, 2007–2011 m. Vilniaus rajono savivaldybės mero patarėjas.

Lietuvos lenkų sąjungos ir Lietuvos lenkų rinkimų akcijos Vilniaus rajono skyriaus narys.

2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Vilniaus rajono savivaldybės tarybos narys. 

Laimėjo 2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose.

Sutuoktinė Aleksandra, vaikas Lukas.

Šaltiniai 

Vilniaus rajono politikai
Lietuvos teisininkai
Lietuvos lenkų politinių organizacijų veikėjai
Seimo nariai
Rusijos vyrų futbolo rinktinė

Rusijos vyrų futbolo rinktinė – Rusijos valstybei atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kontroliuojama Rusijos futbolo sąjungos. Rinktinė yra TSRS futbolo rinktinės ir trumpalaikės NVS rinktinės tradicijų perėmėja. Nuo 1992 m. dalyvavo 4 pasaulio ir 5 Europos čempionatuose, bet aukštų vietų neužėmė, tačiau trečiuoju bandymu 2008 m. pasiekė pusfinalį. Taip pat sėkmingai žaidė namie vykusiame 2018 m. pasaulio čempionate, kur pasiekė ketvirtfinalį (jame po baudinių pralaimėjo Kroatijai).

2022 m. vasario 28 d., atsižvelgiant į Tarptautinio olimpinio komiteto rekomendacijas, FIFA ir UEFA uždraudė Rusijos rinktinei dalyvauti bet kokio lygio futbolo turnyruose. Tai buvo padaryta dėl Rusijos sukelto karo Ukrainoje.

Dalyvavimas Europos čempionatuose 
 1960–1988 – žr. TSRS rinktinę
 1992 – įėjo į NVS rinktinę
 1996 – I etapas
 2000 – 
 2004 – I etapas
 2008 – pusfinalis
 2012 – I etapas
 2016 – I etapas
 2020 – I etapas

Dalyvavimas pasaulio čempionatuose 
 1930-1990 – 
 1994 – I etapas
 1998 – 
 2002 – I etapas
 2006 – 
 2010 – 
 2014 – I etapas
 2018 – ketvirtfinalis

Dalyvavimas FIFA konfederacijų taurėje 
 1992–2013 – nepateko
 2017 – I etapas

Žymiausi žaidėjai 
 Dmitrijus Aleničevas
 Vladimiras Besčiastnichas
 Andrejus Kančelskis
 Valerijus Karpinas
 Andrejus Kariaka
 Aleksandras Keržakovas
 Aleksandras Mostovojus
 Olegas Salenka
 Aleksejus Smertinas
 Dmitrijus Syčiovas
 Jegoras Titovas
 Igoris Simutenkovas
 Dmitrijus Loskovas
 Andrejus Tichonovas
 Viktoras Onopko
 Sergejus Ignaševičius
 Igoris Akinfejevas
 Denisas Čeryševas
 Alanas Dzagojevas

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali svetainė

Europos vyrų futbolo rinktinės
Futbolo vyrų rinktinė
Rusijos sporto rinktinės
Jonas Vasiliauskas

Jonas Vasiliauskas (g. 1959 m. rugpjūčio 29 d. Kelmėje) – Lietuvos ir Vilniaus rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1981 m. baigė Šiaulių K. Preikšo pedagoginį institutą, fizikos mokytojas, 2003 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, švietimo vadybos magistras.

Vilniaus apskrities viršininko administracijos socialinių reikalų, švietimo ir kultūros departamento direktorius. 2008–2010 m. Vilniaus apskrities viršininkas. Nuo 2010 m. liepos mėn. – Švietimo ir mokslo ministerijos Regioninių mokyklų skyriaus vedėjas.

Tėvynės sąjungos Vilniaus rajono skyriaus narys.

2003–2007 m., 2007–2011 m. bei 2010–2011 m. ir nuo 2011 m. Vilniaus rajono savivaldybės tarybos narys. 

Sutuoktinė Nijolė, vaikai Ieva, Augustas.

Šaltiniai 

Vilniaus politikai
Lietuvos apskričių viršininkai
Lietuvos pedagogai
30 Rockefeller Plaza

30 Rockefeller Plaza (sutrumpintai 30 Rock) – dangoraižis bei centrinis Rockefeller komplekso pastatas, esantis Viduriniame Manhatane, Niujorke. Statytas Art Deco stiliumi. Tai vienas aukščiausių Niujorko ir šalies pastatų.

Iki 1988 m. pastatas buvo žinomas RCA Building pavadinimu, vėliau iki 2015 m. – GE Building.

Istorija 

Pradžioje dabartinio pastato vietoje Rockefeller centre turėjo išdykti naujas operos teatras Metropolitan Opera. Tačiau suprojektuotas pastatas pasirodė esąs per brangus, tad operos teatrą nuspręsta naujai statyti Lincoln centre.

Esamu projektu susidomėjo Džonas D. Rokfeleris jaunesnysis. Pagrindiniam Rockefeller centro architektui Reimondui Hudui kilo idėja derėtis su Amerikos radijo korporacija (RCA) ir jos dukterinėmis įmonėmis, National Broadcasting Company (NBC) ir Radio-Keith-Orpheum (RKO), dėl pastato žiniasklaidos įmonėms statybų šioje vietoje. Dangoraižio techniniai brėžiniai pristatyti 1930 m. kovą, o nustačius pastato tūrį ir matmenis galutinai baigti rengti kitų metų kovą. Dar po metų, 1932 m. kovą, prasidėjo pirmieji statytų darbai. Tų pačių metų rugsėjį pastatas jau buvo 64 aukštų. Statant 69 aukštą, 1932 m. rugsėjo 20 d., buvo padaryta žymi nuotrauka „Pietūs ant dangoraižio“, kurios autorius Čarlzas Klaidas Ebetsas.

Visuomenei pastatas iškilmingai atvertas 1933 m. gegužės pabaigoje. Tiesa atidarymą norėta daryti dar mėnesio pradžioje, bet dėl kilusių nesutarimų dėl žymaus Diego Riveros paveikslo „Žmogus kryžkelėje“, kuris galiausiai prieš atidarymą buvo pašalintas, atidarymas buvo atidėtas. Iškilusiam pastatui pagal susitarimą duotas RCA Building pavadinimas.

Architektūra 
Dangoraižis buvo pastatytas atsižvelgiant į užsakovo, Amerikos radijo korporacijos, reikalavimus. Taigi, siekiant pagerinti garso izoliaciją, transliavimo patalpos buvo izoliuotos nuo laikančiųjų konstrukcinių elementų. Tam panaudoti plieniniai spaustukai, aptraukti veltiniu. Liftai, suprojektuoti iš viso 58 keleiviams, buvo įrengti centrinėje pastato dalyje.

Dangoraižio požeminiuose aukštuose įsikūrę parduotuvės ir restoranėliai. Dėl būdingos formos pastatas pramintas „plyta“. Virš pagrindinio pastato įėjimo yra iškilaus amerikiečių skulptoriaus Lee Lawrie frizas, kuriame cituojama iš Izaijo knygos (33:6):

Pažymėtina, kad 1933 m. pavasarį meksikietis muralistas Diego Rivera pagrindiniame fojė freskoje „Žmogus kryžkelėje“ nutapė Vladimiro Lenino atvaizdą ir gegužės 1 dienos paradą. Pajutęs visuomenės nuomonės spaudimą, Džonas Rokfeleris paprašė Riverą pašalinti šį atvaizdą arba bent jau pavaizduoti Abraomą Linkolną priešingoje vestibiulio pusėje. Rivera atsisakė, tad buvo nušalintas nuo darbo, o freska buvo apklijuota. 1934 m. vasario mėn. darbininkai ją visiškai sunaikino. Vietoje to buvo sukurta nauja freska, ant kurios, be kitų, buvo pavaizduoti Linkolnas ir Ralfas Emersonas.

Pastate yra apžvalgos aikštelė. Uždarytas rekonstruoti 1986 m., vėl atidarytas tik 2005 m.

Išnašos

Literatūra 
 
 
 
 
 

Niujorko dangoraižiai
Art Deco pastatai
HNK Cibalia Vinkovci

Vinkovcų „Cibalia“ – Kroatijos futbolo klubas iš Vinkovcų. Klubo komanda 2009-2010 m. sezone žaidžia Kroatijos Prva HNL lygoje.

Istorija 
2021–2022 m. sezone runtgyniavo Antroje lygoje. Užėmė šeštą vietą.

Pirma lyga (II pakopa) 
Nuo 2022–2023 m. žaidė Pirmoje lygoje (antra pakopa). Buvo įvykdyta lygų reorganizacija ir Pirmoji lyga tapo SuperSport lyga, o Antroji tapo Pirmąja.

Pasiekimai 

 II lygos čempionas (1998, 2005 m.)

Sezonai 

|}

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Cibalia
Gediminas Rudžionis

Gediminas Rudžionis (g. 1948 m. rugsėjo 9 d. Kaune) – Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1969–1972 m. Vilniaus pedagoginiame institute studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą, 1973 m. baigė Vilniaus universitetą, istorikas.

Lydė metalą Kuro aparatūros gamykloje, dirbo kroviku, vadovavo vaikų poilsiavietei. Po 1990 m. ėmėsi verslo, 1997–2000 m. Lietuvos Respublikos Seimo pirmininko pavaduotojo padėjėjas, 2001 m. UAB „Gerva“ konsultantas. 2009 m. Europos Parlamento nario Juozo Imbraso padėjėjas.

1983–1990 m. Lietuvos komunistų partijos, 1999 m. partijos Socialdemokratija 2000 narys, tarybos ir valdybos narys, Vilniaus skyriaus atsakingasis sekretorius, 2004 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. Partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Vilniaus miesto skyriaus narys, Šeškinės skyriaus pirmininkas. 

2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.  2007–2011 m. Ekonomikos ir finansų komiteto pirmininkas.

Sutuoktinė Jurgita, vaikai Dovilė, Rokas, Antanas.

Šaltiniai 

Vilniaus politikai
Lietuvos pedagogai
Stasys Šedbaras

Stasys Šedbaras (g. 1958 m. vasario 10 d. Tūjainiuose, Šilalės raj.) – teisininkas, Lietuvos ir Vilniaus miesto politinis veikėjas, teisės pedagogas, buvęs teisėjas, advokatas, Seimo narys.

Biografija 

1976 m. baigė Kaltinėnų vidurinę mokyklą, 1981 m. su pagyrimu baigė teisė studijas Vilniaus universiteto Teisės fakultete. MRU TF apgynė socialinių mokslų (teisės krypties) daktaro disertaciją (2005 m.).

1981–1982 m. buvo kadrų inspektorius, juriskonsultas vienoje iš Vilniaus ūkinių organizacijų. 1982 m. vieno iš Vilniaus miesto administracinių rajonų prokuratūros stažuotojas, prokuroro padėjėjas, vyresnysis prokuroro padėjėjas, nuo 1987 m. Vilniaus rajono teismo teisėjas, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas (1989–1992 m.), nuo 1992 m. iki 1993 m. LR teisingumo ministro pavaduotojas, 1993 m. LR Konstitucinio Teismo teisėjas, advokatas (nuo 1996 m. kovo mėn. iki 1998 m., nuo 2000 m. lapkričio mėn.), Stasio Šedbaro advokatų kontoros advokatas (nuo 2002 m. balandžio 10 d. iki 2008 m. lapkričio 17 d.)

1997 m. LR Ministro Pirmininko aparato valstybės konsultantas valstybės ir žmogaus teisių klausimais, 1998–1999 m. LR vidaus reikalų ministras. 1999 m. aktyviai dalyvavo steigiant administracinius teismus, buvo Aukštesniojo administracinio teismo pirmininkas. Nuo 2000 m. ir Lietuvos teisės universiteto Administracinės teisės ir proceso katedros docentas, 2006-2008 m. VDU Teisės instituto direktorius..

Mokslinių interesų kryptys – administracinis procesas, jo teisinis reguliavimas, žmogaus teisių apsauga. Dėstomi kursai – „Administracinio proceso teisė“, „Valstybės tarnybos lyginamoji teisė“, „Administracinių aktų priėmimas ir įgyvendinimas ir administracinių sutarčių sudarymas ir vykdymas“.

2007–2008 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys. Nuo 2008 m. Seimo narys. Laimėjo 2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose.

Žmona Ona (g. 1958 m.), pradinių klasių mokytoja. Sūnūs Tomas (g.1979), teisininkas, Martynas (g. 1982 m.), muzikas. Dukra Viktorija (g. 1995 m.), moksleivė.

Narystė partijose, visuomeninė veikla 

2000 m. Krikščionių konservatorių socialinės sąjungos pirmininko pavaduotojas. 2006 m. Tėvynės sąjungos Vilniaus miesto skyriaus narys. Lietuvos teisininkų draugijos žurnalo „Justitia“ redaktorių kolegijos pirmininkas, 2004 m. Lietuvos teisininkų draugijos pirmininkas.

Apdovanojimai 
 1996 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Karininko kryžius už nuopelnus kuriant Lietuvos teisinę sistemą bei pastangas stiprinant valstybingumą.

Šaltiniai 

|-

Seimo nariai
LRS Teisės ir teisėtvarkos komiteto pirmininkai
LR Konstitucinio Teismo teisėjai
Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjai
Lietuvos administracinių teismų pirmininkai
Lietuvos vidaus reikalų ministrai
Lietuvos teisingumo viceministrai
VDU Teisės fakulteto dekanai
Aukštesniojo administracinio teismo teisėjai
Lietuvos administratyvistai
Lietuvos advokatai
Vidas Urbonavičius

Vidas Urbonavičius (g. 1979 m. spalio 1 d. Kuršėnuose, Šiaulių rajonas) – Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
Mokėsi Šiaulių 10-oje, 15-oje ir 18-oje vidurinėse mokyklose. 1998 m. baigė Šiaulių „Romuvos“ gimnaziją, 2003 m. – Mykolo Riomerio universitetą.

2003–2006 m. Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Teisės ir personalo departamento Kontrolės skyriaus vyr. specialistas. 2006–2008 m. UAB „Bubbledeck Lithuania“ direktorius. 2006–2012 m. Tėvynės sąjungos vykdomojo sekretoriaus patarėjas teisės klausimais. 2009–2012 m. ūkio ministro patarėjas teisės klausimais.

2013–2014 m. UAB „Trakų vandenys“ juriskonsultantas, 2014 m. – direktoriaus pavaduotojas. 2014–2017 m. UAB „Trakų paslaugos“ direktorius. Nuo 2017 m. dirba UAB „LT respublikos vairavimo mokykla“.

2007–2018 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.

Nuo 2003 m. Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų Vilniaus miesto skyrių sueigos Senamiesčio skyriaus narys. Tėvynės Sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų Tarybos ir Priežiūros komiteto narys. Nuo 2007 m. Jaunųjų konservatorių lygos narys.

2009 m. vedė, žmona Kristina, duktė Elena-Julija.

Šaltiniai 

Vilniaus politikai
Lietuvos teisininkai
Vilius Navickas

Vilius Navickas (g. 1959 m. spalio 14 d. Kaune) – Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 

1977 m. baigė Vilniaus 15-ąją vidurinę mokyklą, 1982 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, inžinierius – mechanikas.

1982–1991 m. Valstybinės autoinspekcijos transporto techninės priežiūros inspektorius. 1991–2003 m. UAB „VEDA“ direktorius, 2003 m. UAB „Eurokubas“ patarėjas – konsultantas, 2005 m. UAB „Euro-Construct“ direktorius.

2001–2010 m. TS-LKD Vilniaus miesto skyriaus narys, pašalintas iš partijos kilus skandalui dėl daryto spaudimo Vilniaus savivaldybės kontrolieriui Šarūnui Skučui, reikalaujant tendencingai atlikti tyrimus.

Nuo 2007 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys. 2009–2010 m. ėjo Vilniaus miesto mero pareigas.

Sutuoktinė Jolanta, vaikai Jurgita, Audrius.

Nuorodos 

Vilniaus merai
Povilas Tamošauskas

Povilas Tamošauskas (g. 1939 m. vasario 9 d. Sėleniuose, Plungės rajonas) – Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
1961 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą, kūno kultūros dėstytojas, treneris. Habilituotas sociologijos mokslų daktaras.

Vilniaus Gedimino technikos universiteto (VGTU) kūno kultūros katedros docentas, 2001 m. Kūno kultūros katedros vedėjas, 2003–2012 m. Humanitarinio instituto direktorius, profesorius.

Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos Vilniaus miesto skyriaus narys.

1997–2000 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys. 

Rektorių konferencijos kūno kultūros ir sporto komiteto pirmininkas, VGTU senato narys, Verslo vadybos fakulteto tarybos narys, sporto mokslo tarybos narys, 2006–2017 m. VGTU mokslo žurnalo „Santalka“ vyr. redaktorius. 

Sutuoktinė Jūratė, vaikas Rokas.

Šaltiniai 

Vilniaus politikai
Lietuvos redaktoriai
Lietuvos sporto pedagogai
Fabio Quagliarella

Fabijas Kvaljarela (g. 1983 m. spalio 31 d.) – Italijos futbolininkas. Sampdoria ir Italijos nacionalinės rinktinės puolėjas.

2000–2004 m. buvo Italijos jaunimo rinktinių narys. Į nacionalinę rinktinę pakviestas po sėkmingo sezono Sampdoria klube (13 įv. per 35 rungt.).

2007 m. birželio 6 d. XIII Europos čempionato atrankos varžybose tarp Lietuvos ir Italijos įmušė 2 įvarčius. Tai buvo pirmieji Quagliarella įvarčiai įmušti už nacionalinę rinktinę.

2010 m. rugpjūčio 27 d. Juventus paskelbė, kad vienam sezonui išsinuomavo Quaglirella už 4 milijonus eurų, su galimybe pilnai išpirkti kontraktą už 10 milijonų eurų. 2011 m. birželio 22 d. tai buvo padaryta ir žaidėjas pasirašė trejų metų kontraktą su Juventus klubu.

2014 m. liepos 17 d. Torino klubas pranešė, kad išpirko žaidėjo teises už 3,5 milijono eurų. Jis grįžo į šį klubą po 9 metų.

2016 m. italas prisijungė prie Sampdoria komandos.

2018-2019 m. Serie A sezone italas pelnė įvarčius 11 rungtynių iš eilės ir pakartojo 1994 m. Gabriel Batistuta rekordą. Tame pačiame sezone žaidėjas tapo rezultatyviausiu lygoje, pelnęs 26 įvarčius.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Nuorodos 

Quagliarella