joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Abraomas Bermanas

Abraomas Bermanas (g. 1905 m. gruodžio 31 d. Vidžiuose, Vitebsko sritis) – Lietuvos komunistinio judėjimo veikėjas.

Biografija 
1925–1929 m. LKJS Anykščių parajonio komiteto sekretorius. 1928–1929 m. LKP Panevėžio rajono komiteto narys. 1929–1940 m. kalintas. 1940–1941 m. dirbo Utenoje. 1942–1945 m. 16-osios lietuviškosios divizijos politinis darbuotojas, 1945 m. kapitonas. 1945–1962 m. dirbo Kaune.  Bendradarbiavo laikraščiuose „Arbeter“ ir „Kareivių tiesa“.

Šaltiniai 

Lietuvos publicistai
Kruonio herbas

Kruonio herbas – Kruonio miestelio ir seniūnijos heraldinis atributas.

Aprašas
Laukas sidabrinio žaibo pavidalo kaspinu perskeltas iš kairės, dešinysis viršutinis laukas raudonas, kairysis apatinis – juodas.

Simbolika 
Žaibas – elektros energijos simbolis, kadangi vietovė visoje Lietuvoje žinoma kaip Kruonio hidroakumuliacinės elektrinės įsikūrimo vieta.

Istorija

Herbas patvirtinas 2007 m. gegužės 9 d. LR prezidento dekretu.

Kruonis
2007 m. patvirtinti Lietuvos gyvenviečių herbai
Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenviečių herbai
Egbertas

Egbertas (m. 839 m.) – Vesekso karalius (802–839 m.).

Biografija 

Kento karaliaus Elmundo sūnus.

Valdymas 

Giminaičio Vesekso karaliaus Beortriko 789 m. ištremtas į žemyną, bet 802 m. paveldėjo jo sostą. 805 m. buvo pripažintas bretvalda (britų arba Britanijos valdovu). Prisijungęs Nortumbriją 830–831 m. buvo pirmasis faktiškas, nors taip nesititulavo, Anglijos valdovas.

Šaltiniai 

Anglijos karaliai
Anglijos saksų dinastija
Vesekso karaliai
Kento karaliai
Džokeris (komiksas)

Džokeris yra piktadarys, kurį pristato DC Comics. Jis yra didžiausias Betmeno priešas, kuris atsakingas už daugelį tragedijų, nutikusių Betmeno gyvenime, pvz., Barbara Gordon paralyžius ir Jason Todd, kuris yra antrasis Robinas, mirtis. 

Jerry Robinson, Bill Finger ir Bob Kane sukurtas Džokeris pirmą kartą pasirodė Batman #1 numeryje (1940 m. pavasaris).

Pasirodymuose komiksų knygose Džokeris yra vaizduojamas kaip kriminalų meistras. Nors jo apibūdinimas ilgainiui keitėsi, jis daugelio kritikų yra vertinamas kaip tobuliausias Betmeno priešas.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Why So Serious? - The Many Faces of Joker
 The Origin of Joker at DCComics.com

Komiksų veikėjai
Bandža

Bandža () – muzikos instrumentas, gnaibomasis chordofonas. Bandža gimininga Afrikos liutniai ir Europos mandolinai. Skirtingai, nei mandolina, bandžos garsas aštresnis ir labiau žvangantis.

Konstrukcija 
Bandžos korpusas yra dengtas odos membrana vienpusio būgnelio (tambūrino) pavidalo, ilgu kakleliu su galvute. Išilgai bandžos korpuso užtempiama nuo 4 iki 7 viengubų arba dvigubų metalinių stygų. Skambinama pirštais arba plektru.

Istorija 
Laikoma, kad bandžos yra kilę iš V. Afrikos. XVII a. jos, kartu su juodaodžiais vergais atgabentos į JAV. Buvo vartojamos klajojančių juodaodžių muzikantų baladėms pritarti, Lotynų Amerikos šokių muzikoje, menestrelių vaidinimuose. XIX a. pab. – XX a. pr. tapo džiazo muzikos instrumentu. Lietuvoje paplito nuo XX a. pr. ir vartota džiazo ansambliuose, Kantri ir pramoginės muzikos dainoms, šokiams.

Šaltiniai 

 

Styginiai instrumentai
Hiperbolinė geometrija

Matematikoje hiperbolinė geometrija (taip pat dar vadinama Lobačevskio geometrija arba Bolai-Lobačevskio geometrija) yra neeuklidinė geometrija, kurioje lygiagretumo postulatas iš Euklidinės geometrijos yra pakeistas. Lygiagretumo postulatas Euklidinėje geometrijoje yra tapatus teiginiui, jog 2-matėje erdvėje, bet kokiai tiesei ir taškui ne ant tos tiesės yra tik viena tiesė, kuri nekerta pradinės tiesės. Hiperbolinėje geometrijoje yra bent dvi skirtingos tiesės, kurios gali eiti per tą patį tašką ir nekirsti pradinės tiesės, taigi lygiagretumo postulatas yra klaidingas.
Rūta Šepetys

Rūta Šepetys (g. 1967 m. lapkričio 17 d. Detroite, JAV) – lietuvių kilmės JAV rašytoja.

Biografija 
Gimė JAV lietuvio ir amerikietės šeimoje. Šeimoje iš trijų vaikų ji jauniausia. Jos tėvas Lietuvą paliko 1940 m., vėliau devynerius metus praleido Vokietijos pabėgėlių stovyklose ir 1949 m. atvyko į JAV. Rūta Šepetys baigė Hilsdalo koledžą (Hillsdale College), kur studijavo operą, tarptautinius finansus. Vėliau mokslus tęsė Prancūzijoje (Toulone ir Nansyje). Įgijusi magistro laipsnį grįžo į JAV ir trylika metų dirbo Los Andžele, muzikos verslo srityje. Įkūrė savo firmą, atstovavo daugeliui garsių JAV muzikantų, dainininkų ir grupių. Panorusi šiek tiek ramesnio gyvenimo, persikėlė į Tenesio valstiją. Dabar Rūta gyvena Nešvilyje su vyru Michaelu, netoli tėvų ir vyresnio brolio. 2005 m. ji pirmąkart lankėsi tėvo gimtinėje.

Rūta Šepetys išgarsėjo visame pasaulyje istoriniu romanu „Tarp pilkų debesų“ (angl. Between Shades of Gray) apie lietuvių tremtį į Sibirą Antrojo pasaulinio karo metais. Visi veikėjai išgalvoti, tačiau sąlygos, kuriose jiems teko išgyventi, – tikros, sukurtos remiantis tremtinių pasakojimais. Knyga skirta vaikams ir paaugliams, tačiau, daugelio nuomone, ji tinkama skaityti visų amžiaus grupių žmonėms.  Romanas pateko į „The New York Times“ bestselerių sąrašą, išverstas į 27 pasaulio kalbas. Italijoje romanas įtrauktas į mokykloms rekomenduotinų knygų sąrašą.

Bibliografija 
 Between shades of gray: a novel / Ruta Sepetys. – New York: Philomen Books, 2011. – 344 p.: portr. – ISBN 978-0-399-25412-3
 Tarp pilkų debesų: romanas / iš anglų k. vertė Lina Būgienė. – Vilnius: Alma littera, 2011. – 334 p. – ISBN 978-9955-38-964-4
Druska jūrai: romanas / iš anglų k. vertė Zita Marienė. – Vilnius: Alma littera, 2016. – 320 p. – ISBN 978-609-01-2517-5

 Nelengvu keliu: romanas / iš anglų k. vertė Valdas V. Petrauskas. – Vilnius: Alma littera, 2013. – 277 p. – ISBN 978-609-01-0918-2

Šaltiniai

Nuorodos 
 Asmeninė svetainė (anglų k.)

JAV rašytojai
Lietuvių kilmės asmenybės
Palomenės dvaras

Palomenės dvaras – dvaras, buvęs Palomenėje.

Istorija

XIX a. pradžioje dvaras priklausė Zaleckiams, kurie fundavo koplyčią (būsimoji Palomenės bažnyčia). XIX a. viduryje dvarą valdė Navalskai.

1863 m. vasario 28 d. vykdydamas sukilimo vadovybės manifestą, Trakų apskrities karinio viršininko padėjėjas Tomas Gregotovičius Palomenės dvaro savininkui Adomui Žilinskiui įsakė nedelsiant perduoti dvare gyvenantiems valstiečiams žemės sklypus jų asmeninėn nuosavybėn be jokio atlyginimo ar kitokių buvusių baudžiauninkų įsipareigojimų. Baudėjai Palomenės dvare rado šį sukilėlių aktą. Už tai A. Žilinskis buvo nubaustas 3 mėnesius kalėti. 

1923 m. dvare buvo 1 ūkis ir 26 gyventojai.

Šaltiniai

Palomenė
Kaišiadorių rajono dvarai
Superherojus

Superherojus – išgalvotas veikėjas, kuris dažniausiai turi nežmoniškų galių ir jas paskiria saugoti visuomenę nuo nelaimių ar piktadarių. Nuo tada, kai pasirodė Supermenas – pirmasis superherojaus prototipas (1938 m.), istorijos apie superherojus ir jų nuotykius paplito visur – nuo komiksų iki televizijos. Dabar superherojai yra neatsiejama Amerikos kultūros dalis.

Superherojai dažniausiai sutinkami komiksų knygose, bet taip pat ir kitose žiniasklaidos priemonėse, pvz., radijuje, televizijos serialuose, filmuose ir kt.

Keletas superherojų: Supermenas, Betmenas, Žmogus voras, Kapitonas Amerika, X-Menai, Halkas ir Nuostabioji moteris.

Amerikos kultūra
Marškonės dvaras

Marškonės dvaras – dvaras, buvęs dabartiniame Marškonės kaime.

Istorija

XIX a. priklausė Agnietei Borovskaitei-Tanskienei (1793–1884) ir jos sūnui Mykolui Tanskiui (1863 m. sukilimo dalyvis). Po sukilimo iš jų atimta Marškonė, o Mykolas Tanskis ištremtas. A. Tanskienė apsigyveno Viekšniuose, kur turėjo namus su dideliu sklypu. Pas ją šeimininkavo Marija Alseikaitė (~1830–1912), kuriai vėliau atiteko šis namas.

Iki I pasaulinio karo Marškonės dvaras priklausė Savelevui. 1923 m. dvaras išskirstytas viensėdžiais ir pavadintas Marškonės kaimu. Apie 3 ha dydžio dvaro centras paskirtas Rekečių pradinei mokyklai.

Mažeikių rajono dvarai
Douglas MacArthur

Daglasas Makarturas (; (1880 m. sausio 26 d. Litl Roke, Arkanzase  – 1964 m. balandžio 5 d. Vašingtone, JAV) – JAV armijos generolas, Antrojo pasaulinio karo dalyvis.

Biografija 
Gimė JAV generolo leitenanto A. Makarturo šeimoje. Jaunystėje gyveno daugelyje JAV vietovių. 1903 m. baigė Vest Pointo karo akademiją. 

Dalyvavo Pirmojo pasaulinio karo veiksmuose Prancūzijoje dislokuotos JAV 42-osios divizijos štabo viršininku, vėliau – divizijos vadu. Nuo 1919 m. iki 1922 m. Vest Pointo akademijos komendantas. Nuo 1923 m. tarnavo JAV pajėgose Filipinuose. Nuo 1930 m. iki 1935 m. JAV armijos štabo viršininkas. Nuo 1935 m. iki 1941 m. JAV karinis patarėjas Filipinuose. Nuo 1937 m. tapo Filipinų feldmaršalu. Antrojo pasaulinio karo pradžioje vadovavo didvyriškai Filipinų gynybai, už kurią 1942 m. balandžio 1 d. buvo apdovanotas aukščiausiu JAV kariniu apdovanojimu – Garbės medaliu (Medal of Honor). Nuo 1942 m. liepos vadovavo JAV puolimui Naujojoje Gvinėjoje, o vėliau ir Filipinuose. Nuo 1945 m. balandžio mėnesio paskirtas JAV pajėgų Ramiajame vandenyne vadu. 1945 m. rugsėjo 2 d. JAV linijiniame laive „Misūri“ (USS Missouri (BB-63)) priėmė visišką Japonijos kapituliaciją, po kurios paskirtas JAV okupacinių pajėgų Japonijoje vadu. 

Vykdė radikalias reformas Japonijoje, parengė pokarinę Japonijos konstituciją. Nuo 1950 m. liepos mėnesio vadovavo Jungtinių Tautų karinėms pajėgoms Korėjos kare. Siūlė panaudoti branduolinį ginklą  Kinijoje. Dėl nesutarimų su JAV prezidentu H. Trumenu 1951 m. balandžio mėnesį buvo paleistas į atsargą. Dalyvavo 1952 m. JAV prezidento rinkimų kampanijoje, vėliau vadovavo kelioms didelėms JAV kompanijoms. Palaidotas Norfolko mieste Virdžinijoje.

Šaltiniai 

 JAV generolai
Paryžiaus-Buržė tarptautinis oro uostas

Paryžiaus-Buržė oro uostas () (IATA kodas: LBG, ICAO kodas: LFPB) – oro uostas, esantis Prancūzijoje, Buržė komunoje, 11 km į šiaurę nuo Paryžiaus. Šiuo metu naudojamas tik bendrajai aviacijai (verslo lėktuvams) bei oro parodoms, nelyginiais metais čia vyksta Paryžiaus aviacijos paroda. Svarbiausias verslo oro uostas Europoje. Oro uoste taip pat vyksta Musée de l'Air et de l'Espace.

Istorija 

1919 m. pradėti vykdyti pirmieji komerciniai skrydžiai; buvo vienintelis Paryžiaus oro uostas iki 1932 m., kai buvo atidarytas Orli oro uostas. Labiausiai žinomas kaip istorinio Čarlzo Lindbergo skrydžio per Atlanto vandenyną 1927 m. nusileidimo taškas, taip pat kaip dvisparnio lėktuvo „Baltasis paukštis“ (L'Oiseau Blanc) skrydžio, kuris įvyko dvejomis savaitėmis anksčiau už Č. Lindbergo skrydį, išvykimo taškas. Buržė oro uostas taip pat buvo paminėtas Deno Brauno romane „Da Vinčio kodas“.

1940 m. birželio 25 d. išsilaipinęs Buržė oro uoste Adolfas Hitleris kartu su Albertu Špejeriu ir palyda pirmą ir paskutinį kartą apsilankė Paryžiuje.

1961 m. birželio 16 d. Buržė oro uoste dezertyravo Rusijos baleto šokėjas Rudolfas Nurejevas.

Nuo 1977 m. nebevykdyti jokie tarptautiniai skrydžiai, o nuo 1980 m. ir vietiniai, paliekant tik verslo tikslams skirtus skrydžius.

Nelaimės ir incidentai 
2000 m. liepos 25 d. bandydamas nusileisti sudužo Concorde lėktuvas.

Statiniai ir renginiai 

Oro uoste yra Prancūzijos oro ir kosmoso muziejus, taip pat čia nuo 1953-ųjų nelyginiais metais rengiama Paryžiaus aviacijos paroda.

Oro uoste pastatyta statula paminėti prancūzę Raymonde de Laroche, kuri tapo pirmąją moterimi, išsilaikiusia piloto teises.

Šaltiniai

Nuorodos 

Aéroports de Paris (oficiali svetainė) 

Prancūzijos oro uostai
Dnipro arena

Dnipro arena () yra futbolo stadionas Dnipras, Ukrainoje. Pastatytas vietoje seno Meteor stadiono. Naujasis stadionas atidarytas 2008 m. rugsėjo 14 d. Stadionas talpina 31 003 žiūrovus. Namų rungtynes žaidžia FK Dnìpro futbolo klubas.

Dnipro arena buvo pasirinkta kaip stadionas, kuriame turėjo vykti Euro 2012, bet dėl vietų trūkumo buvo išmestas iš sąrašų. Pagal UEFA reikalavimus, minimalus žiūrovų skaičius turi būti ne mažesnis nei 33 000 sėdimų vietų.

2009 m. stadione vyko Ukrainos futbolo taurės finalas, kuriame FK Vorskla Poltava 1:0 laimėjo prieš FK Šahtar Donecʹk.

Šaltiniai

Nuorodos 

 FK Dnìpro oficiali svetainė

Ukrainos futbolo stadionai
Age of Empires (serija)

„Age of Empires“ – asmeniniams kompiuteriams skirta kompiuterinių strateginių žaidimų serija, kurią sukūrė „Ensemble Studios“ ir išleido „Microsoft Studios“. Pirmasis šios serijos žaidimas buvo „Age of Empires“, išleistas 1997 m. Nuo tada pasirodė dar septyni žaidimai ir trys nepriklausantys serijai. Serijos žaidimai yra istoriniai realaus laiko strategijos žaidimai, juose yra du pagrindiniai žaidimo režimai: atsitiktinis žemėlapis ir kampanija. „Age of Empires“ žaidimai rungtyniavo su kita populiaria strategijos serija „Civilization“.

„Age of Empires“ serijos žaidimų kopijų parduota per 20 milijonų.

Žaidimai 

Pirmajame serijos žaidime, „Age of Empires“, veiksmas sutelktas į įvykius Europoje, Afrikoje ir Azijoje, kurie trunka nuo akmens amžiaus iki geležies amžiaus, šio žaidimo papildymas „The Rise of Rome“ stebi Romos imperijos formavimąsi ir jos plėtimąsi. Tęsinys „Age of Empires II: The Age of Kings“ vyksta viduramžiuose, o šios dalies papildymas „The Conquerors“ yra sutelktas į ispanų Meksikos užkariavimą. Vėliau išleisti trys „Age of Empires III“ žaidimai vyksta ankstyvajame moderniajame laikotarpyje, kai europiečiai užkariavo Ameriką ir kai keletas Azijos tautų buvo nuosmukyje. Naujausia dalis „Age of Empires Online“ siūlo žaisti žaidimą nemokamai (free-to-play) pasinaudojant „Games for Windows Live“ paslauga.

Atskiras žaidimas „Age of Mythology“ yra sukurtas taip pat tame pačiame laikotarpyje kaip ir „Age of Empires“, tačiau koncentruotas į mitologiją iš graikų, egiptiečių ir norvegų pasaulio.

Age of Empires 

Žaidimas buvo išleistas 1997 m. spalio 26 d. Veiksmas vyksta laikotarpyje nuo akmens iki geležies amžiaus, o papildymas „The Rise of Rome“, kuris pasirodė 1998 m. spalio 31 d., seka Romos imperijos stiprėjimą.

Age of Empires II 

Žaidimas buvo išleistas 1999 m. rugsėjo 30 d. Jis seka Europos ir Azijos istoriją viduramžiuose, jo papildymas „The Conquerors“, pasirodęs 2000 m. rugsėjo 24 d., vyksta tame pačiame laikotarpyje, tačiau jame dar yra įtrauktas ispanų Meksikos užkariavimas.

Age of Empires III 

Žaidimas buvo išleistas 2005 m. spalio 18 d. Žaidimas ir jo pirmasis papildymas „The WarChiefs“, kuris pasirodė 2006 m. spalio 17 d., vyksta Amerikos kolonizacijos laikotarpyje, o antrasis papildymas „The Asian Dynasties“ (2007 m. spalio 23 d.) seka tą patį laikotarpį Azijoje.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Age of Empires
Petr Eben

Petras Ebenas (, g. 1929 m. sausio 22 d. Žamberke Pardubicių krašte – m. 2007 m. spalio 24 d. Prahoje) – čekų kompozitorius, pianistas, vargonininkas.

Biografija 

P. Ebenas augo Pietų Čekijos krašte, buvo auklėjamas katalikiška dvasia, nors ir buvo žydų kilmės. Mokėsi groti fortepijonu, violončele, vargonais. 1944 m. pakliuvo į Buchenvaldą, kur pasisekė išgyventi. Pokaryje įstojo į Prahos muzikos akademiją, kur studijavo kompozicijos ir fortepijono disciplinas. 1955 m. pradėjo dėstyti Prahos Karolio universitete (Univerzita Karlova v Praze). Nuo 1978 m. dėstė kompoziciją Mančesterio Karališkajame koledže (Royal Northern College of Music). Nuo 1990 m. – festivalio „Prahos pavasaris“ prezidentas.

Kūryba 

P. Ebenas pagarsėjo savo fortepijoninėmis ir vargonų improvizacijomis Vestminsterio, Paryžiaus (Notre Dame de Paris) katedrose ir kt. Kompozitorius kūrybinių idėjų sėmėsi čekų ir moravų folklore, sakralinėse giesmėse. P. Ebeno kūriniai skamba didžiuosiuose Europos muzikos festivaliuose Zalcburge, Avinjone ir kt. Jo kūriniai įtraukti ir į Lietuvos atlikėjų repertuarus (vargonininko B. Vasiliausko ir kt.).

Rinktinės kompozicijos 

 Missa adventus et Lent, 1952
 Organ Concerto No. 1, 1954
 Sunday Music, vargonai, 1957–59
 Hořká hlína, kantata, 1959–60
 Piano Concerto, 1960–61
 „Laudes“, vargonai, 1964
 Ordinarium missae, 1966
 Apologia Socratus, oratorija, 1967
 Truvérská mše, 1968–69
 Vox clamantis, 1969
 „Ten Preludes on Chorales of the Bohemian Brethren“, vargonai, 1971–73
 Pragensia, kantata, 1972
 Noční hodiny (Hours of the Night), simfonija, 1975
 Faust, muzika spektakliui, 1976
 Hamlet, muzika spktakliui, 1976–77
 Pocta Karlu IV, kantata, 1978
 „Mutationes“, vargonai, 1980
 Rorate coeli, fantazija violončelei ir vargonams, 1982
 Missa cum populo, 1982
 Kletby a dobrořečení, baletas, 1983
 Hommage à Dietrich Buxtehude, vargonai, 1987
 Job, vargonai, 1987
 „A Festive Voluntary: Variations on Good King Wenceslas“, vargonai, 1987
 Organ Concerto No. 2, 1988
 Prague Te Deum, 1989 (mišriam chorui su pučiamaisiais instrumentais ir vargonais)
 „Biblical Dances“, vargonai, 1990–91
 Posvátná znamení, oratorija, 1992–93
 Proprium festivum monasteriense, himnas, 1993
 „Amen – es werde wahr: Choralphantasie für Orgel“, vargonai, 1994
 „Momenti d’organo“, vargonai, 1994
 Hommage à Henry Purcell, vargonai, 1994–95
 Jeremiah, opera, 1996–97
 „Campanae gloriosae“, vargonai, 1999

Bibliografija 

 K. Vondrovicova, Petr Eben, Praha, 1993 m.

Nuorodos 

 Apie Petrą Ebeną
 2012 m. Prahos tarptautinis festivalis P. Ebeno premijai laimėti

Čekijos kompozitoriai
Čekijos atlikėjai
Kristupas Viesiolovskis

Kristupas Viesiolovskis (, ? – 1637 m. balandžio 19 d.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės veikėjas. 1626–1637 m. Mielniko seniūnas.

Biografija 

Bajoras, kilęs iš Viesiolovskių giminės, tėvas Petras Viesiolovskis, motina Sofija Liubomirskaitė.

Šeima 
Buvo vedęs Aleksandrą Marijaną Sobieckytę, su kuria vaikų neturėjo, įsivaikino Grasildą Vadinskytę, kuri ištekėjo už Jono Stanislovo Sapiegos.

Valstybės tarnyba 
Lietuvos didysis pastalininkis (1600–1604), Lietuvos didysis stalininkas (1604–1620), Lietuvos didysis raikytojas (1620–1622), Lietuvos dvaro maršalka (1622–1635) ir Lietuvos didysis maršalka (1635–1637).

Išrinktas Seimo maršalka 1609 ir 1618 metais.

Buvo Tikocino ir Supraslio seniūnas, Vilniaus tijūnas.

|-

Viesiolovskiai
ATR seimo maršalkos
Lietuvos dvaro maršalkos
Lietuvos didieji maršalkos
Lietuvos didieji stalininkai
Lietuvos pastalininkiai
Lietuvos raikytojai
Vilniaus tijūnai
Mielniko seniūnai
Kryčavo seniūnai
Vasilkuvo seniūnai
ATR Seimo atstovai
Jack White

Džekas Vaitas (angl. Jack White, dar žinomas kaip Jack White III) – amerikiečių gitaristas, būgnininkas, dainų kūrėjas, įrašų prodiuseris, aktorius. Geriausiai žinomas kaip roko grupės „The White Stripes“ vokalistas.

Biografija 
Gimė Mičigano valstijoje (Detroite), JAV. Augo dešimties vaikų šeimoje (šeši broliai ir trys seserys), buvo jauniausias. Gyvenu pietvakarių Detroite.
Džekas nuo mažens mėgo klasikinę muziką. Pirmuoju savo instrumentu (būgnu) pradėjo groti būdamas šešerių. Būdamas vyresnis pradėjo klausytis bliuzo, jo mėgstamiausi atlikėjai buvo Son House ir Blind Willie McTell. Su savo vaikystės draugu Dominic Suchyta Džeko palėpėje savaitgaliais klausydavo dainų bei bandė jas atlikti. Bėgant laikui Džekas buvo pramintas „Vaikis su trumpais plaukais ir kabėmis“.
Filme „60 minučių“ Vaitas pasakė, kad jo gyvenimas turėjo būti visai kitoks. „Aš turėjau vykti į seminarą Viskonsine ir tapti kunigu, tačiau paskutinę sekundę pagalvojau „Aš tiesiog baigsiu aukštąją mokyklą. Be to, nemanau, kad man leis su savimi pasiimti savo muzikos instrumentus“.
Džekas įkūrė pirmąją savo grupę „The Upholsterers“ būdamas devyniolikos, kartu su draugu Brajanu Meldonu. Vaitas grojo gitara ir pianinu, o Brajanas – būgnais.

The White Stripes 
1997 metais Džekas kartu su savo žmona Meg White įkūrė grupę The White Stripes. Pirmasis jų koncertas vyko Detroito bare „Gold Dollar“, rugpjūčio 14-ąją. Tąkart White Stripes grojo tik 10 dainų.
Jų pirmasis singlas – „Let’s shake hands“ buvo išleistas 1997 m.
Pirmasis albumas „The White Stripes“ išleistas 1999.
Po metų pasirodė ir antrasis albumas – „De Stijl“ (olandiškai – stilius).
Trečiasis albumas „White Blood Cells“ (2001) atnešė jiems pasaulinę šlovę.
Ketvirtą albumą „Elephant“ (2003) kritikai paskelbė geriausiu grupės albumu, o dainą „Seven Nation Army“ – geriausia alternatyvaus roko daina.
„Get Behind Me Satan“ – penktasis albumas buvo įrašytas Vaito namuose. Jame grupė eksperimentavo su marimba, timpanais ir įvairiais gitaros riffais.
Perkamiausias White Stripes albumas buvo „Icky Thump“ (2007). Jame vyravo punk ir garage rock atgarsiai.
Taip pat White Stripes turėjo planų išleisti septintąjį albumą 2009 m. vasarą, tačiau albumas taip ir liko neišleistas.

Taip pat buvo sukurti trys dokumentiniai filmai apie The White Stripes – „The White Stripes – Candy Colored Blues“, „The White Stripes Under Blackpool Lights“ (2004), „The White Stripes Under Great White Northern Lights“.

2011 m. vasario 2 d. grupė savo oficialiame tinklalapyje pranešė, kad Jack ir Meg pasuko skirtingais keliais.

Solinė diskografija 
 Blunderbuss (2012)
 Lazaretto (2014)
 Boarding House Reach (2018)
 Fear of the Dawn (2022)
 Entering Heaven Alive (2022)

JAV atlikėjai
Kalvarijos dvaras

Kalvarijos dvaras – dvaras, buvęs Kalvarijoje. Išlikę daugiaaukštis vandens malūnas, kumetynas, gyvenamasis namas, tvenkinys ir senovinio grindinio atkarpa.

Istorija

Neabejojama, kad XVII a. 2-ojoje pusėje prie nedidelio Šešupės vingio, upės dešiniajame krante, jau egzistavo dvaras.  Besikuriantiems kaimams valdyti prie Šešupės buvo įkurtas dvaras, pavadintas Kalvarija. Šis dvaras pirmą kartą paminėtas 1690 m. Trakų pavieto padūmės rejestre. Tada Kalvarijos dvarui priklausė 65 dūmai. Dvarą valdė Rečycos vaiskis ir Bresto teisėjas Kristupas Aleksandras Gordzijevskis. Iki šiol nėra aišku, kodėl netoli Triobių įsikūręs dvaras buvo pavadintas Kalvarija. Nuo 1700 m. jau vartojamas dvigubas pavadinimas Triobiai-Kalvarija, kas rodo, jog kaimas su dvaru jau sudarė vieną vienetą. 

Skirtinguose šaltiniuose minimi skirtingi galimi dvaro įkūrėjai: galbūt tai Sapiegos, galbūt - Pacai, nes visi jie yra valdę Užnemunės girias. Vėliau dvaras ėjo iš rankų į rankas, 1836 m. Ru­sijos caras jį padovanojo generolui Stegmanui. 1918 m. dvaras išparceliuotas. 

1923 m. gyventojų surašymo duomenimis dvaro pastatuose gyveno 246 žmonės. Malūną ir kai kuriuos statinius valdė stambus miestelio verslininkas, milijonierius I. Romanovas, bet nuolat užsienyje ieškojo šių statinių pirkėjų.

Šaltiniai

Kalvarija
Kalvarijos savivaldybės dvarai
Ikšididai

Ikšididai () – sogdų kilmės musulmonų sunitų dinastija, kurios galios centras buvo Egipte. Nors Ihšididai valdė de facto nepriklausomi, jie nominaliai pripažino Abasidų kalifato valdžią. IX a. dinastija valdė dalį Šiaurės Afrikos ir Pietvakarių Azijos: teritorijas, kur dabar yra valstybės Egiptas, Izraelis, Jordanija, Libanas, Sirija. Dinastijos pavadinimas kilo nuo neįprasto valdovų titulo ichšid (ar akšid).

Raida 

Dinastijos įkūrėjas buvo Muhamadas bin Tugdžas, kurio senelis buvo Džefas, tiurkas iš Ferganos, tarnavęs Abasidų armijoje kaip mameliukas. Šio sūnus Tugadžas gyveno Egiptą valdant Tulunidams, ir užsitarnavęs jų pasitikėjimą, gavo valdyti kaip vietininkas Damaską. 928 m. šio sūnus Muhamadas iš Kalifo galvo valdyti Ramlą Palestinoje, o vėliau, kaip ir tėvas, – Damaską Sirijoje.

935 m. Mahamadas tapo vietininku milžiniškoje Abasidų provincijoje, apimančioje Egiptą, Palestiną, Siriją ir šiaurės vakarų Hidžazą. Netrukus jis ryžosi tituluotis ichšido titulu. Tai buvo titulas, naudotas Ferganos valdovų, iš kur buvo kilęs Muhamado senelis. Vietininkui tampant vis labiau nepriklausomu, Abasidų kalifas 940 m. įsiveržė į provinciją, tačiau Muhamadas sugebėjo atsilaikyti. Tuo pat metu ichšidui grėsmę kėlė ir kita Abasidų vasalų dinastija – Hamdanidai, kurie siekė įsiviešpatauti Sirijoje. 945 m. taika Ichšididai ir Hamdanidai Siriją pasidalino.

Po Muhamado mirties jo sūnus Elkasimas buvo dar visai mažas. Dėl to valdžioje galimybę įsitvirtinti turėjo jo regentas, juodaodis eunuchas Kafuras. Turėdamas politiko ir karvedžio talentą, jis paėmė valdžią Egipte ir Sirijoje į savo rankas. 961 m. mirus Elkasimui, sostą paveldėjo jo brolis Elhasnas Ali, bet ir jis greitai mirė. Ši situacija nusilpnino šalį.

Tuo metu šiaurines teritorijas siaubė karmatai, vakaruose stiprėjo Fatimidai, kurie pajungė visą Magrebą (Maroką, Alžyrą, Tunisą ir vakarinę Libiją). Valdant ketvirtajam Fatimidų valdovui al-Muizui mirė Kafuras, ir Fatimidų armijos įsiveržė į Egiptą bei Siriją, jį prijungė be jokio pasipriešinimo.

Valdovai (ichšidai)

 Muhamadas bin Tugdžas (Muhammad bin Tughj Al-Ikhshid) (935–946 m.),
 Elkasimas Anogoras (Abu Elqasem Anogor ben Elikhshid) (946–961 m.),
 Elhasnas Ali (Abu Elhasn Ali ibn Elikhshid) (961–966 m.),
 Kafuras (Abul Misk Kafur) (966–968 m.),
 Elfavaris Ahmedas (Abu Elfawaris Ahmed ibn Ali ibn Elikhshid) (968–969 m.)

Egipto istorija
Abasidų vasalai
Tiurkų kilmės dinastijos
Sunitų dinastijos
Emyratai
Freerice

FreeRice – 2007 m. spalio 7 d. startavęs internetinis projektas-žaidimas, skirtas rinkti ryžius badaujantiems žmonėms. Šios idėjos autorius yra amerikietis Džonas Brynas, internetinių labdaros projektų pionierius. Šiuo metu tinkalapis priklauso Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacijai.

Nuorodos 
Freerice Svetainė.
Freerice Donation Totals.
5 Things You Should Know About Hunger.

Išnašos 

Svetainės
Eddie Vedder

Eddie Vedder (tikrasis vardas Edward Louis Severson III, g. 1964 m. gruodžio 23 d. Evanstone, JAV) – JAV muzikantas, dainininkas ir dainų kūrėjas , geriausiai žinomas kaip roko grupės Pearl Jam pagrindinis vokalistas ir vienas iš trijų gitaristų. Laikomas alternatyviojo roko ikona. 

Jis taip pat kuria garso takelius ir prisideda prie kitų muzikantų albumų. 2007-aisias išleido pirmąjį solinį albumą, filmo Into the Wild garso takelį. Antrasis albumas, Ukulele Songs, išleistas 2011 gegužės 31 d. kartu su koncertiniu DVD, pavadintu Water on the Road.

Diskografija

Solinė diskografija

Temple of the Dog diskografija

Pearl Jam diskografija

 Ten (1991)
 Vs. (1993)
 Vitalogy (1994)
 No Code (1996)
 Yield (1998)
 Binaural (2000)
 Riot Act (2002)
 Pearl Jam (2006)
 Backspacer (2009)
 Lightning Bolt (2013)

Singlai

Išnašos 

Vedder, Eddie
Vedder, Eddie
Ernestas Janušas

Ernestas Janušas (g. 1979 m. Vilniuje) – Lietuvos redaktorius ir laidų vedėjas.

Biografija 
1997 m. baigė Vilniaus Karoliniškių vidurinę mokyklą. 1995–2005 m. radijo stoties „Radiocentras“ laidų vedėjas, muzikos skyriaus redaktorius. 2005–2008 m. radijo stoties ZIP FM programų direktorius ir vadovas. Nuo 2008 m. epasas.lt rinkodaros skyriaus vadovas. 1999–2007 m. ir 2010–2012 m. laidos NKTV (rodyta per LNK ir „Lietuvos ryto TV“ kanalais) vedėjas.  Nuo 2012 m. radijo stoties „Radiocentras“ laidos „Myliumuzika.lt Top 10“ vedėjas.

Šaltiniai 

Lietuvos laidų vedėjai
Lietuvos redaktoriai
Viktoras Martinkus

Viktoras Martinkus (g. 1953 m. spalio 20 d. Mažeikiuose) – gydytojas rentgenologas, Lietuvos ir Anykščių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 

1960–1971 m. mokėsi Mažeikių 1-ojoje vidurinėje mokykloje. 1977 m. baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultete, įgijo gydytojo išsilavinimą.

1977–1978 m. Vilniaus respublikinės „Raudonojo kryžiaus“ klinikinės ligoninės gydytojas rentgenologas internas. 1978–1988 m. Anykščių rajono centrinės ligoninės gydytojas rentgenologas, 1988–1997 m. – šios ligoninės Rentgeno kabineto vedėjas. Nuo 1997 m. viešosios įstaigos Anykščių rajono savivaldybės ligoninės Rentgeno kabineto vedėjas, gydytojas radiologas. Nuo 1984 m. Anykščių rajono savivaldybės ligoninės gydytojas endoskopuotojas.

1995–1997 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.

Šaltiniai 

Anykščių politikai
Lietuvos gydytojai
2011 m. Azijos krepšinio čempionatas

2011 m. Azijos krepšinio čempionatas buvo 26-tas FIBA organizuotas Azijos krepšinio čempionatas. Čempionato metu išaiškėjo komandos patekusios į 2012 m. olimpinį atrankos turnyrą ir 2012 m. olimpines žaidynes Londone.

Čempionate nugalėjo ir 15 kartą Azijos čempione tapo Kinijos vyrų krepšinio rinktinė, finale 70-69 nugalėjusi Jordanijos ekipą. Tai buvo vienintelis kartas Azijos čempionate, kuomet nugalėtojas išaiškėja tik 1 taško skirtumu.

Į olimpinį atrankos turnyrą pateko antrą ir trečią vietas užėmusios Jordanijos ir Korėjos komandos.

Galutinė čempionato lentelė

Nuorodos 
 Oficiali čempionato svetainė

Šaltiniai 

2011 sporte
Azijos krepšinis
Viršužiglio Šv. Onos koplyčia

Viršužiglio Šv. Onos koplyčia – katalikų koplyčia, stovinti Viršužiglio kaime, 15 km į rytus nuo Kauno, 0,5 km į vakarus nuo Kauno marių pakrantės, netoli kelio  esančiose kapinaitėse. 

Priklauso Šlienavos Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo parapijai. Sekmadieniais vyksta šv. Mišios.

Istorija 

1883 m. Kampiškėse pastatyta koplyčia. 1909 m. įkurta atskira Kampiškių parapija, o praplėtus koplyčią pastatyta Kampiškių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia. Pastačius Kauno HE Kampiškių kaimas atsidūrė po vandeniu. Sovietinė valdžia, nepaisydama per Lietuvą nuskambėjusių kampiškiečių protestų, bažnyčią nugriovė, o jos medžiagas išgabeno į Šlienavos kaimą.

Atgavus nepriklausomybę, 1990–1995 m. Viršužiglyje šalia kapinių už kaimo bendruomenės lėšas buvo pastatyta koplyčia.

Architektūra 

Koplyčią neatlygintinai suprojektavo ir vykdė statybos priežiūrą architektas Liucijus Albertas Dringelis. Projektuota laikantis liaudies architektūros tradicijų, derinantis prie kaimo aplinkos bei atsižvelgiant į ribotas finansines galimybes.

Koplyčia stovi aukščiausioje kapinių vietoje prie svarbiausių takų sankirtos, pagrindiniu fasadu atgręžta į vakarus, o šoniniu – į kelią. Vienabokštė, pseudobazilikinė, planas kryžiaus formos su išsikišusiomis į šonus zakristijomis, užbaigtas trisiene apside. Statinio tūris darnių proporcijų. Pagrindinė fasado kompozicija netradicinė – grakštus bokštas, dengtas keturšlaičiu stogeliu, su kylančiomis fasado plokštumomis. Tęsinyje pridengtos grotelėmis angos juosia bokšto viršų. Fasado plokštumoje abipus bokšto yra suporinti langai, kurių viršutinės nuožulnios linijos remiasi į stogo šlaitus. Statinio portalą išryškina vienšlaitis stogelis, paremtas kolonėlėmis. Šoninių fasadų kompozicija tradicinė – su aukštais stačiakampiais langais ir žemais zakristijos langeliais.

Viduje navas skiria dvi poros stulpų. Vidurinė nava aukštesnė, šoninės nuosekliai žemėja lauko sienų link. Apsidė žema. Sienos ir lubos apkaltos lentelėmis. Apsidėje stovi nedidelis, nesudėtingų stilizuotų formų L. Dringelio suprojektuotas altorius. Atsisakant tradicinės varpinės koplyčios šventoriuje, nedidelis varpas pakabintas viduje.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 Koplyčios pamorama (panoramas.lt)

Kauno rajono koplyčios
Katla

Katla () – aktyvus ugnikalnis pietinėje Islandijoje, apie 100 m gylyje po Mirdalsjokiudlio ledynu. Katlos aukštis siekia 1512 m. Tai vienas didžiausių plotu Islandijos ugnikalnių – jo kaldera yra 10 km skersmens. Pagal formą Katla priskiriama Vulkaninio skydo ugnikalniams. Katla smarkiau išsiveržia kas 40–80 metų.

Geologija 
Katla yra vienas aktyviausių pasaulio ugnikalnių. Didelis priešistorinis Katlos išsiveržimas įvyko prieš 10 600 metų, kurio metu, manoma buvo išmesta apie 6–7 km³ piroklastų. Katlos išsiveržimų metu staigiai ir smarkiai tirpsta ledas, kyla smarkūs potvyniai.

Dabartinis aktyvumas 
Paskutinį kartą Katla buvo išsiveržusi 1999 m. Katla yra apie 20 km į rytus nuo Ejafjadlajokudlio ugnikalnio. Pastebėta, kad po Ejafjadlajokudlio išsiveržimų, prabusdavo ir Katla. Tai įvyko 920 m., 1612 m., 1821–1823 m. Po 2010 m. pavasarį įvykusio Ejafjadlajokudlio išsiveržimo, atidžiai stebima ir Katla. Nuo 2011 m. liepos mėnesio fiksuojamas didelis Katlos seisminis aktyvumas.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Ugnikalnių duomenų bazė

Islandijos ugnikalniai
Regina Drūsienė

Regina Drūsienė (g. 1958 m. lapkričio 1 d. Lygainiuose) – Lietuvos pedagogė.

Biografija 

1966–1969 m. mokėsi Vosiškių pradinėje mokykloje, 1969–1970 m. – Varekonių pradinėje mokykloje, 1970–1977 m. baigė Babtų vidurinę mokyklą. 1982 m. baigė Vilniaus universiteto Matematikos fakultetą, įgijo matematikos dėstytojos specialybę.

1982–1986 m. Anykščių Jono Biliūno gimnazijos matematikos mokytoja, 1986–2005 m. – direktoriaus pavaduotoja. Nuo 2005 m. šios mokyklos direktorė.

Šaltiniai 

Lietuvos pedagogai
Lietuvos mokyklų direktoriai
Graikijos futbolo varžybos 2010–2011 m.

Graikijos futbolo varžybos 2010–2011 m.
  prasidėjo 2010 m. rudenį, baigėsi 2011 m. pavasarį;
 s turnyras prasidėjo 2010 m. rudenį, finalas įvyko 2011 m. pavasarį.

2010–2011 m. Graikijos Superlyga 
 Graikijos Superlyga – aukščiausia futbolo lyga.
 Dalyvavo 16 komandų.

Komandų rikiuotė 
 Olympiakos Peiraias (73)
 Panathinaikos Athina (60)
 AEK Athina (50)
 PAOK Thessaloniki (48)
 Olympiakos Volos (47)
 Aris Thessaloniki (45)
 AO Kavala (40)
 Ergotelis Irakleio (39)
 AO Xanthi (36)
 Panionios Athina (35)
 Iraklis Thessaloniki (35)
 Atromitos Athina (34)
 AO Kerkyra (33)
 Asteras Tripoli (31)
 AE Larisa (25)
 Panserraikos Serres (24)

2010–2011 m.Graikijos futbolo taurė 
 Graikijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Graikijoje. Vyksta nuo 1931 metų.

Dalyviai 
 67 komandos dalyvavo futbolo taurės turnyre.

Pusfinalio ir finalo schema

Šaltiniai

Nuorodos 
 Foot.dk archyvas
 SOCCERWAY 2010–2011 m.

Graikijos futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2010–2011 m.
Tarptautinė fonetinė abėcėlė

Tarptautinė fonetinė abėcėlė () arba TFA – abėcėlinė fonetinio žymėjimo sistema, paremta lotynų abėcėle. Ją sukūrė Tarptautinė fonetikos asociacija, siekdama sunorminti įvairių kalbų garsų užrašymą.  Tarptautinę fonetinę abėcėlę naudoja leksikografai, žmonės, kurie moko(si) užsienio kalbų, lingvistai, kalbos ir kalbėsenos patologai, dainininkai, aktoriai, dirbtinių kalbų kūrėjai bei vertėjai.

TFA sukurta taip, kad pavaizduotų tik tas kalbos savybes, kurias turi šnekamoji (oralinė/vokalinė) kalba: kalbos garsus, fonemas, intonaciją ir žodžių bei skiemenų išskaidymą. Tam, kad būtų atskirtos papildomos savybės kaip griežimas dantimis, šveplavimas ar garsai, sukuriami su kiškio lūpa ar vilko gomuriu, gali būti naudojamas išplėstas simbolių rinkinys, vadinamas TFA papildymu ().

TFA simboliai yra sudaryti iš vieno arba daugiau elementų, priskiriamų dviem tipams: raidės ir diakritiniai ženklai. Pavyzdžiui, anglų kalbos raidė  TFA sistema gali būti užrašyta viena raide – , arba raide su diakritiniu ženklu – . Tai priklauso nuo to, kaip tiksliai jos tarimą norima užrašyti. Dažnai foneminei transkripcijai naudojami pasvirieji brūkšniai, todėl  yra mažiau tikslu nei  ar  ir, priklausomai nuo kalbos ir konteksto, gali reikšti abu garsus.

Retkarčiais Tarptautinė fonetikos asociacija prideda, panaikina ar pakeičia tam tikras raides ar diakritinius ženklus. Po paskutinio pakeitimo 2005 m. TFA turi 107 raides, 52 diakritinius ir 4 prozodinius ženklus. Visi jie pavaizduoti TFA tinklalapyje.

Šaltiniai 

Abėcėlės
Kvietiškio dvaras

Kvietiškio dvaras – dvaras, buvęs dabartinėje Marijampolėje, Kvietiškyje, P. Armino g. 92. Šiuo metu istorinę, architektūrinę ir kultūrinę reikšmę turi išlikę mediniai dvaro rūmai, pieninė, sandėlis su rūsiu, kluonas, prižiūrėtojo ir kumečių gyvenamieji namai. Parke auga daug liepų, klevų, ąžuolų, uosių, eglių ir kitų medžių. Dabar buvusio Kvietiškio dvaro pastatuose įsikūręs Marijampolės kolegijos Verslo ir technologijų fakultetas.

Istorija

XVIII a. 

Kvietiškio laukuose 1717 m. pastatyta Prienų seniūno Morkaus Antano Butlerio ir jo žmonos Pranciškos Ščiukaitės-Butlerienės dvaro sodyba. Jį sudarė mediniai dvaro rūmai, 3 klojimai, 2 klėtys, 3 tvartai, bravoras, grūdų magazinas, vežiminė, vandens ir vėjo malūnai, plytinė.  1738 m. inventorizacijos akte išvardinta, kiek ir kas dvaro laukuose pasėjama. Kiekvienais metais buvo sėjama 20 statinių rugių, 10 – avižų, 8 su ketvirčiu – miežių, 2 – grikių. 1744 m. mirus Morkui Antanui Butleriui, dvaro valdytoju tapo jo sūnus Mykolas Butleris. Iš dvaro į bažnyčią ir į vienuolyną 1758 m. ėjo kelias, vadinamas rožančkeliu.

1782 m. mirus Mykolui Butleriui, karalius paprašė atlikti Kvietiškio dvaro inventorizaciją. Tuo Butlerių šeimininkavimas dvare ir baigėsi, nes dar 1775 m. raštišku susitarimu antroji Mykolo Butlerio žmona Marijana Markovska-Bykovska negavo teisės perimti seniūnijos po jos vyro mirties. 1775 m. buvo sudarytas raštiškas susitarimas, kad Mykolo Butlerio mirties ar atsisakymo valdyti seniūniją atveju ji turi būti pavesta Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės artilerijos generolui kunigaikščiui Kazimierui Nestorui Sapiegai.

XIX a. 
1807 m. birželio 19 d. šiame dvare apsigyveno Prancūzijos maršalas Mišelis Nėjus. 1831 m. balandžio 22 d. dvaro laukuose įvyko Marijampolės mūšis tarp sukilėlių ir Rusijos imperijos kariuomenės.

XX a. 
1903 m. dvare tarnavo, bet nebūtinai jame gyveno, 406 žmonės.  1922 m. išparceliavus Kvietiškio dvarą, 122 ha žemės skirta miestui išplėsti ir savanorių žemės valdoms.

Šaltiniai 

Marijampolė
Marijampolės savivaldybės dvarai
Klervo

Klervo () − miestas Liuksemburgo šiaurėje, Dykircho apygardoje; Klervo kantono administracinis centras.

Klervo buvo stipriai sugriautas 1944 m. gruodžio 16−18 d. II pasaulinio karo metu (Klervo mūšis).

Dabar Klervo miestas turistams siūlo daug sporto ir kultūros renginių. Mieste yra geri viešbučiai ir restoranai. Galima aplankyti muziejus ir parodas. Taip pat galima mėgautis nuostabia gamta, vaikščiojant išpuoselėtais pasivaikščiojimo takais.

Nuorodos 
Klervo  (anglų k.)

Liuksemburgo miestai
RS:X

RS:X – burlentčių klasė. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pakeitė Mistral One Design Class burlenčių klasę. Klasę sukūrė bendrovė Neil Pryde.

RS:X burlenčių klasė išskiria gebėjimu gerai pasirodyti esant mažam ir vidutiniam vėjo greičiui.

2024 m. RS:X burlentė išbraukta iš olimpinės programos, o ją pekeitė iQFoil.

Techniniai duomenys 
 Ilgis: 2,86 m
 Aukštis: 4,8-5,2 m
 Groto plotas: 8,5-9,5 m²
 Svoris: 15,15 kg
 Įgula: 1 žmogus

Šaltiniai

Nuorodos 
RS:X oficiali svetainė
Neil Pryde oficiali svetainė 

Olimpinės laivų klasės
Burlenčių sportas
UAB Vilniaus viešasis transportas

UAB „Vilniaus viešasis transportas“ (VVT) – Vilniaus miesto savivaldybei priklausanti įmonė, atsakinga už Vilniaus miesto autobusų ir troleibusų maršrutų aptarnavimą, turimų transporto priemonių bei joms reikalingos infrastruktūros priežiūrą.  

Įmonė atlieka tas pačias funkcijas, kurias atliko UAB „Vilniaus troleibusai“ ir UAB „Vilniaus autobusai“ iki jų reorganizavimo.

Aptarnaujami maršrutai 
Įmonė aptarnauja 59 iš 81 dieninių autobusų maršrutų, bei visus 18 troleibusų maršrutų. Šiuo metu naktiniai autobusai nekursuoja dėl pandemijos.

Rudenį-pavasarį darbo dienomis į miesto gatves išvyksta 330 autobusų ir 190 troleibusų, o poilsio dienomis - 185 autobusai bei 110 troleibusų. Naktiniais maršrutais važiuoja 13 autobusų.

Istorija 
2011 m. lapkričio 4 d. Vilniaus miesto tarybos sprendimu UAB „Vilniaus autobusai“ ir UAB „Vilniaus troleibusai“ reorganizavimo būdu sujungiamos ir įsteigiama UAB „Vilniaus viešasis transportas“.

2012 m. įvestas daugiafunkcis elektroninis bilietas - Vilniečio kortelė, su kuria galima atsiskaityti už kelionę Vilniaus autobusais ar troleibusais, taip pat išsinuomoti oranžinius dviračius.

2013 m. kovo 27 d. į Vilnių pristatyti 19 naujų, suspaustomis dujomis varomų „MAN Lion's City A21 CNG“ autobusų. Autobusai pagaminti Poznanėje, Lenkijoje.  

2014 m. sausio 28 d. gatvėmis pradėjo važinėti 19 naujų, suspaustomis dujomis varomi „Solaris Urbino 12 CNG“ autobusų. 

2014 m. balandžio 29 d. nupirktas 21 naujas ispaniškas „Castrosúa“ autobusas: dvidešimt suspaustomis dujomis varomi „Castrosúa City Versus“ ir vienas hibridinis „Castrosúa Tempus Hybrid“.

2017 m. rugsėjo 6 d. privatus vežėjas UAB „Transrevis“ pradėjo aptarnauti pirmuosius miesto maršrutus, kurie buvo perimami iš VVT. Iki 2018 m. balandžio 28 d. privačiam vežėjui perduoti aptarnauti 21 dieninis ir 1 naktinis autobusų maršrutai.

2021 m. dirba nuostolingai 3 mln. Eur – tokius nuostolius dėl pandemijos sumažinto keleivių srauto ir pabrangusio kuro šiemet prognozuoja vilniečius vežanti bendrovė „Vilniaus viešasis transportas“ (VVT). Naujai paskirtas bendrovės vadovas teigia, kad į sudėtingą situaciją patekusiai bendrovei būtina spartinti strateginius pokyčius. (https://www.vilniausviesasistransportas.lt/news/253/57/Susumaves-I-pusmecio-rezultatus-Vilniaus-viesasis-transportas-prabilo-apie-pokycius/)

Eksplotuojami autobusų modeliai

Eksploatuojami troleibusų modeliai

Šaltiniai 

Vilniaus transportas
Heino Eller

Heinas Eleris (, g. 1887 m. kovo 7 d. Tartu, Lifliandijos gub. – m. 1970 m. birželio 16 d. Taline, Estijos TSR) – vienas iš garsiausių XX a. estų kompozitorių, pedagogas, sukūręs savo mokyklą, atlikėjas.

Biografija 

H. Eleris mokėsi muzikos ir groti smuiku privačiai. Vėliau grojo keliuose ansambliuose ir orkestruose, smuikavo kaip solistas. 1907 m. įstojo į Sankt Peterburgo konservatoriją, bet 1908–1911 m. studijavo teisę. Konservatoriją baigė 1920 m.

1920–1940 m. H. Eleris dirbo profesoriumi Tartu Aukštojoje muzikos mokykloje. Joje dėstė muzikos teoriją ir kompoziciją. Šiuo laikotarpiu gimė jo taip vadinama Tartu kompozicijos mokykla, kuri pastūmėjo kūryboje daugelį to meto estų kompozitorių. Nuo 1940 m. iki pat mirties, 1970 m., H. Eleris dirbo profesoriumi Tartu konservatorijoje, dėstė kompoziciją.

Kompozitoriaus žmona, žydų kilmės pianistė Anna Kremer, 1942 m. žuvo Vokietijoje koncentracijos stovykloje.

Kūryba 

H. Elerio kūryboje daugiausia buvo instrumentinių kūrinių. Jiems būdinga XX amžiaus pradžios muzikos klasikinė stilistika, derinama su estų liaudies muzikos tradicijomis. Didelę įtaką darė garsieji Edvard Grieg, Claude Debussy, Aleksandras Skriabinas. Kompozitoriaus stilius buvo artimas impresionizmui.

Mokiniai 

H. Eleris buvo legendinis kompozicijos mokytojas. Jo suformuota Tartu mokykla ilgą laiką konkuravo su Talino mokykla, kuriai vadovavo Arturas Kapas. H. Elerio pedagoginis talentas buvo visapusiškas, nepakartojamas. Jo išugdytų mokinių sąrašas kalba už save: kiekvienas jų tapo kūrėjais su savo nepakartojamu stiliumi. Tarp H. Elerio mokyklą praėjusių mokinių buvo:
 Eduard Tubin (1905–1982) – kompozitorius, dirigentas;
 Kaljo Raid (1921–2005) – kompozitorius, violončelininkas, pastorius;
 Jaan Rääts (g. 1932) – kompozitorius, estų kino muzikos kūrėjas;
 Arvo Pärt (g. 1935) – sakralinės muzikos kūrėjas;
 Lepo Sumera (1950–2000) – kompozitorius, pedagogas;
 Boris Parsadanian (1925–1997) – armėnų ir estų kompozitorius.

Rinktiniai darbai 

 Dawn, simfoninė poema, (1915–1918, 1920);
 Twilight, simfoninė poema, (1917);
 Moderato sostenuto in D minor, balsui, smuikui ir fortepijonui, (1921);
 Elegia, arfai ir orkestrui, (1931);
 Concerto in B minor, smuikui ir orkestrui, (1937);
 Five Pieces, styginių instrumentų orkestrui, (1953).

Įvertinimas 

 TSRS Liaudies artisto vardas, 1967;
 Estijos TSR Valstybinė premija, 1948, 1965;
 TSRS išleistas pašto ženklas, 1987;
 Įsteigta Heino Elerio premija, 1998 (viena garbingiausių muzikos srityje Estijoje).

Heino Elerio konkursai 

 1987 m. Heino Elerio konkurse Taline I premiją laimėjo lietuvių pianistas Andrius Vasiliauskas.

Nuorodos 

 H. Elerio biografija, kūryba 
 Estijos muzikos informacjos centro svetainėje apie H. Elerį
 H. Elerio premija
 H. Elerio biografija (rusų k.)

Estijos kompozitoriai
Estijos atlikėjai
Estijos pedagogai
Leonas Radus-Zenkavičius

Leonas Radus-Zenkavičius (1874 m. vasario 21 d. Jurbarke – 1946 m. balandžio 12 d. Kaune) – Lietuvos karinis veikėjas, generolas.

Biografija 
Tėvas Apolonas Radus-Zenkavičius buvo valstybės patarėjas, nuo 1868 m. Raseinių apskrityje Bakaičių kaime valdė 152 dešimtines žemės ir miško. 
1892 m. baigė Polocko kadetų mokyklą, vėliau mokėsi Sankt Peterburgo Pavelo karo mokykloje, tarnavo Rusijos kariuomenėje Rygoje. Nuo 1897 m. iki 1900 m. mokėsi Sankt Peterburgo Generalinio štabo akademijoje. 1901 m. paskirtas į Vilniaus karo apygardos štabą. Dalyvavo Rusijos ir Japonijos kare. Po karo paskirtas korpuso štabo, o nuo 1912 m. ir divizijos štabo viršininku. Pirmojo pasaulinio karo dalyvis, kovėsi fronte Rytų Prūsijoje. Nuo 1916 m. pradžios divizijos štabo viršininkas Rumunijos fronte.  1917 m. rugsėjį paskirtas divizijos vadu. Po 1917 m. Spalio perversmo tarnavo Rusijos TFSR kariuomenės generalinio štabo karo istorijos skyriuje. 1920 m. dirbo Lietuvos atstovybėje Maskvoje. Po metų grįžo į Lietuvą ir buvo paskirtas Lietuvos kariuomenės ypatingųjų reikalų generolu prie Krašto apsaugos ministro. Nuo 1922 m. iki 1928 m. Aukštųjų karininkų kursų viršininkas. 1923 m. lapkritį paskirtas Generalinio štabo viršininku. 1928 m. paleistas į atsargą. 1944 m. nesėkmingai bandė pasitraukti į Vokietiją, slapstėsi Kaune. Parašė pirmuosius lietuviškus karo mokslo vadovėlius, taip pat „Trumpą Didžiojo karo eskizą“.

Įvertinimas 
 1924 m. 1 rūšies Vyčio kryžiaus ordinas
 1928 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

Šaltiniai 

 Lietuvos generolai
Vestri FC

Knattspyrnudeild Vestra (Vestri FC) ankstesniais metais žinomas kaip BÍ/Bolungarvík – Islandijos futbolo klubas iš Bolungarviko ir Isafjorduro.

Istorija

2006 m. įkurtas BÍ/Bolungarvík klubas, kai susijungė BI 88 ir UMF Bolungarvik komandos.

Nuo 2006 iki 2016 m. komanda vadinosi Ungmennafélag Bolungarvíkur, o trumpiau BÍ/Bolungarvík. 

2008 m. komanda pateko į 2. deild karla 

2010 m. pateko į 1. deild karla. 

2016 m. susijungė į vieną klubą Skellur (tinklinio komanda), Sundfélagið Vestri (Plaukimo sekcija) ir KFÍ (krepšinio komanda).

Logotipų kaita

Pasiekimai
 s pusfinalis (2011 m.)

Sezonai

BÍ/Bolungarvík sezonai 

|}

Vestri FC sezonai  

|}

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia balta žalia apranga.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė www.vestri.is
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Vestri
Lenkijos armijos stadionas

Lenkijos armijos stadionas () yra futbolo stadionas Varšuvoje, Lenkijoje. Stadione, kuriame telpa 31 103 žiūrovai, nuo 1930 m. rugpjūčio 9 d. namų rungtynes žaidžia Legia Warszawa futbolo klubas. Lenkijos armijos stadionas yra penktas pagal dydį Ekstraklasa lygoje. Priklauso Varšuvos miestui.

Pepsi Arena 
2011 m. liepos 19 d. Legia ir PepsiCo pasirašė trejų metų paramos sutartį, pagal kurią stadiono pavadinimas pakeistas į Pepsi Arena. Sutarties suma nebuvo atskleista.

Nuorodos 

 Stadiono svetainė (lenkų k.)

Lenkijos futbolo stadionai
Varšuvos architektūra
Varšuvos sportas
Skruzdėlė darbininkė

Skruzdėlė darbininkė – skruzdėlių bendruomenės vienas svarbiausių individų – jų yra daugiausiai. Tai patelės su neišsivysčiusia dauginimosi funkcija.

Aprašymas 

Pagrindinis darbininkių rūpestis – šeima. Jos yra besparnės, su mažesniais regos organais. Tarp kai kurių rūšių yra ir visai aklų, pvz., Adetomyrma. Darbininkės taip pat pasižymi paprastesne kūno sandara. Amžiaus trukmė – nuo 1 mėn, (pvz.,  Solenopsis) iki 3 metų.

Polimorfizmas 

Kai kurioms tos pačios rūšies skruzdėlėms būdingas polimorfizmas – kūno dydžių, jutimo organų gebėjimų, aktyvumo skirtumai, kurie priklauso nuo vykdomų užduočių bendruomenėje. Dažnai didesnės darbininkės turi neproporcingai didelę galvą, išvystytus stiprius žandikaulius (mandibulae). Tai vadinamieji kareiviai. Smulkesnės darbininkės dirba įvairus kitus darbus, pačios mažiausios daugiausia lizdo viduje. Stambiausios ir smulkiausios darbininkės masės gali skirtis iki 500 kartų. Manoma, šiuos skirtumus nuo individo vystymosi pradžios nulemia skirtinga mityba. To pasekoje pasireiškia diferencinė genų ekspresija .

Pareigos 

Kaip bendruomeniniams vabzdžiams, darbininkėms būdingas polietizmas – pareigų pasiskirstymas, specializacija:
 auklės, besirūpinančios, prižiūrinčios jauniklius,
 stato, remontuoja skruzdėlyną, valo būstus,
 rūpinasi maisto paieška, tiekimu, dalijimusi (trofalaksis),
 saugo skysto maisto atsargas (nektaro talpas).

Santykiai su motinėle 

Šeimoje darbininkės visapusiškai rūpinasi motinėle, seka kastų dydį ir santykį. Tam tikslui atitinkamai dozuoja maisto davinį (sumažina ar padidina), kontroliuodamos atžalų bei lervų skaičių. Jos gali nužudyti savo „karalienę“, jai praradus savo vislumą. Skruzdėlių bendruomenėje darbininkės paprastai nesidaugina, kad galėtų rūpintis motinėlės atžalomis, kurios yra jų broliai ir seserys.

Nors daugumoje skruzdėlių rūšių darbininkės yra bevaisės patelės, tačiau tarp primityvesnių iš jų yra darbininkių (), gebančių poruotis su patinėliais ir daugintis  bei dėti apvaisintus kiaušinėlius. Taip atliekama tikros motinėlės funkcija.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Skruzdėlių gyvenimo ciklas
 Pasaulio skruzdėlės

Skruzdėlės
Kotrynos kalnas

Kotrynos kalnas arba Katerino kalnas () – kalnas Sinajaus pusiasalio pietuose, Sinajaus kalnuose; aukščiausia vieta Egipte. Aukštis – 2629 m. Kalno papėdėje yra Katerino miestelis bei žymusis Šv. Kotrynos vienuolynas. Netoliese stūkso Sinajaus kalnas.

Egipto geografija
Azijos kalnai