Matas Šalčius

Matas Šalčius (1890 m. rugsėjo 20 d. Čiudiškiuose, Prienų valsčius – 1940 m. gegužės 26 d. Guajaramerine, Bolivija) – Lietuvos žurnalistas, rašytojas, keliautojas, visuomenės veikėjas.

Biografija 
M. Šalčiaus tėvas kilęs iš senos Šalčių giminės, kuri minima jau nuo XVIII amžiaus. Pranė ir Juozas Šalčiai augino septynis sūnus ir dvi dukteris, Matas buvo ketvirtas vaikas šeimoje. Brolis kooperatininkas Petras Šalčius.

Mokėsi Marijampolės gimnazijoje, vėliau – Kaune. Dar besimokydamas užsiėmė žurnalistine veikla, rašė straipsnius į laikraščius. Baigęs „Saulės“ mokytojų kursus dirbo mokytoju Žemaitijoje. Dėl viešų pasisakymų prieš carinę valdžią Visos Rusijos mokytojų suvažiavime Kauno gubernatoriaus įsakymu 1914 m. ištremtas iš Lietuvos. Emigravo per Kiniją, Japoniją į JAV. Emigracijoje taip pat užsiėmė žurnalistine veikla. 

Lietuvai tapus nepriklausoma valstybe, Matas Šalčius tapo ELTOS direktoriumi. Dirbo Lietuvos kariuomenės propagandos skyriuje, mokytojavo. 1919 m. įsteigė Šaulių sąjungą, buvo pirmasis žurnalo „Trimitas“ redaktorius. 1925 m. keliavo po Vakarų Europą – Angliją, Ispaniją, Prancūziją, Portugaliją, domėjosi jų kultūra. Aktyviai propagavo turizmą. 1929 m. balandžio 25 d. įsteigta Turizmo sąjunga, kurios valdybos sekretoriumi išrinktas M. Šalčius.

1929 m. lapkričio 20 d. su kitu garsiu to meto keliautoju Antanu Poška leidosi į kelionę Indijon. Keliautojai aplankė Balkanų šalis, Egiptą, Artimuosius Rytus, Iraną, toliau vienas keliavo po Indiją (susitiko su Mahatma Gandžiu, R. Tagore), Pietryčių Aziją, japonų užkariautą Kiniją, Filipinus. Po ketverių metų kelionių keliautojas išleido knygą „Svečiuose pas 40 tautų“. Už ją apdovanotas „Spaudos fondo“ premija.

1936 m. išvyko į Pietų Ameriką. Čia bandė suvienyti lietuvių išeiviją, Buenos Airėse leido laikraštį „Išvien“. Tačiau, nesulaukęs išeivijos palaikymo, tęsė keliones. Aplankė Argentiną, Urugvajų, Braziliją, Boliviją, Čilę, Paragvajų. 1939 m. persirgo maliarija. 1940 m. susirgo ūmiu smegenų uždegimu nuo kurio ir mirė. Palaidotas Guajaramerino mieste.

Nuo 1906 m. mokyklos, švietimo, auklėjimo klausimais rašė leidiniuose „Lietuvos ūkininkas“, „Vilniaus žinios“, „Santara“ „Lietuvos žinios“, „Ateitis“, „Naujoji gadynė“, „Darbininkas“, Klaipėdos garsas, „Naujoji Romuva“, „Mūsų rytojus“, „Savivaldybė“, „Ūkininko balsas“ ir kt. leidiniuose. 1910–1914 m. redagavo Lietuvių mokytojų sąjungos leidinį „Mokykla“. Išvertė K. Anderseno ir kt. autorių pasakų. 

Poliglotas. Mokėjo anglų, ispanų, vokiečių, prancūzų, rusų, lenkų ir žinoma lietuvių kalbas.

Atminimas 
 1985 m. gimtinėje Čiudiškiuose pastatyta medinė skulptūra (aut. Leonas Juozonis).
 1990 m. įsteigta Mato Šalčiaus premija.
 2005 m. liepos mėnesį Lietuvos keliautojų ekspedicija „Bolivija-Peru 2005“, vadovaujama Gintauto Babravičiaus, nustatė apytikslę keliautojo mirties vietą. Guajaramerine, miesto centre, šalia bažnyčios buvo pastatytas Mato Šalčiaus atminimui skirtas bareljefas.

Bibliografija 
 Kaip gyvena latviai, anglai, suomiai, 1916 m.
 Lenkų sąmokslas Lietuvoje, 1921 m.
 Ką kiekvienas turi žinoti apie turizmą, 1935 m.
 Svečiuose pas 40 tautų, 6 t. 1935–1936 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Lietuvių keliautojas Antanas Poška 
 Didžiuojuosi savo mokykla 
 Įrašas asianstudies.lt
 Mato Šalčiaus pėdsakų beieškant: nuo Čiudiškių iki Guajaramerino 
 Straipsnis ritoja.lt apie Mato Šalčiaus ryšius su Japonija

Šaulių sąjungos nariai
Lietuvos rašytojai
Lietuvos redaktoriai
Lietuvos keliautojai
Lietuvos orientalistai
Lietuvos japonistai