joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Balandis

Balandis – ketvirtas metų mėnuo pagal Grigaliaus kalendorių, jį sudaro 30 dienų.

Lotyniškas mėnesio pavadinimas Aprīlis kildinamas arba iš žodžio aperire ('atidaryti', turbūt dėl pradedančių augti augalų), arba iš etruskų žodžio Apru, reiškiančio 'Afroditė'.

Lietuviški pavadinimai – Žiedų, Karvelio, Sultekis, Mildvinis.

 Normaliais (ne keliamaisiais) metais balandis prasideda ta pačia savaitės diena, kaip liepa.
 Keliamaisiais metais – kaip sausis.

Lietuvos klimatas  

Balandžio mėnesį dienos ilgumas siekia 13-15 valandų, labai sustiprėja Saulės spinduliavimas, pakyla oro temperatūra. Vidutinė mėnesio temperatūra yra 5,4 °C. Užėjus šiltiems anticiklonams oro temperatūra gali kai kuriais sušilti iki 25-28 °C, dirvos temperatūra – iki 42 °C, tačiau užėjus šaltoms oro masėms naktimis būna šalnų iki -17 °C. Balandžio rekordinės užfiksuotos temperatūros: aukščiausia +31,8 °C (2012 m., Vilnius), žemiausia -23,0 °C (1963 m., Švenčionys).

Balandį vidutiniškai iškrenta 38–48 mm kritulių, iš kurių (Vilniuje) 65 % sudaro lietus, 33 % mišrūs krituliai ir 2 % sniegas. Šaltais metais paskutinis sniegas ištirpsta balandžio antrojoje pusėje. Vėjuotų dienų, kurių metu vėjo greitis viršija 8 m/s vidutiniškai būna 5-8, pajūryje 11. Dienų su rūku nuo 2 (Ukmergėje) iki 7 (Klaipėdoje). Vidutinė rūko trukmė 22-36 h. Balandį vidutiniškai būna viena diena su perkūnija. Pirmoje mėnesio pusėje kartais dar būna pūgų.
Balandžio mėnesį atgimsta gamta: suželia žiemkenčiai, pievose pradeda žaliuoti žolė, medžiai. Žydi ankstyvieji augalai snieguolės, scylės, šalpusniai, medžiai ir krūmai – blindės, klevai.

Šventės ir atmintinos datos 
 Balandžio 1 d.
 Juokų (melagių) diena

 Balandžio 2 d.
 Tarptautinė vaikų knygos diena

 Balandžio 7 d.
 Pasaulinė sveikatos diena

 Balandžio 12 d.
 Pasaulinė aviacijos ir kosmonautikos diena

 Balandžio 15 d.
 Kultūros diena

 Balandžio 18 d.
 Tarptautinė paminklų apsaugos diena

 Balandžio 23 d.
 Jurginės

 Balandžio 25 d.
 Taikos, sveikatos ir derliaus maldavimų diena

 Balandžio 28 d.
 Tarptautinė susigiminiavusių miestų diena

Astronomija 
Saulė balandį pereina per Žuvų (kovo 12 – balandžio 18) ir Avino (balandžio 19 – gegužės 13) žvaigždynus.

Zodiakas 
Balandžio zodiako ženklai:
 Avinas (kovo 21 – balandžio 19)
 Jautis (balandžio 20 – gegužės 20)

Šaltiniai 

Balandis
Pavasaris
Savaitė

Savaitė – laiko periodas, ilgesnis nei diena ir trumpesnis nei mėnuo. Šiuolaikiniuose kalendoriuose, taip pat ir Grigaliaus kalendoriuje, savaitė yra lygi 7 dienoms. Skirtingai nei kiti laiko periodai, savaitė tiesiogiai astronomiškai nėra pagrįsta, tačiau gana plačiai naudojama.

Žinoma, jog babiloniečiai turėjo fiksuotą septynių dienų savaitę prieš maždaug nei 4000 metų, kurios ilgis tikriausiai rėmėsi 28 dienų mėnesio dalinimu į keturias dalis. Dėl europiečių vykdytos kolonizacijos ir vėlesnės globalizacijos 7 dienų savaitė pradėta taikyti visame pasaulyje, netgi tokiose kultūrose, kur anksčiau tokio laiko matavimo vieneto nebuvo.

Vėliau ir to paties regiono tauta žydai sukūrusi Bibliją turėjo septynių dienų savaites, minima garsioji biblijinė pasaulio sukūrimo istorija, pagal kurią Dievas sukūrė pasaulį per šešias dienas, o septintąją ilsėjosi.

Kitas septynių dienų paaiškinimas – iš Žemės plika akim matomi 7 šviesuliai (Saulė, Mėnulis ir penkios planetos), minimos babiloniečių.

Į europiečių kalendorių savaitė pateko Romos imperijai tapus krikščioniškai.

Žodžio kilmė

Manoma, kad žodis kilęs nuo žydiško žodžio šabaš (prūsų sawaīti, per lenkų sobota ir graikų σάββατον), reiškiančio šeštadienis.  Tačiau yra versijų, siejančių žodžio raidą su senesnėmis kalbomis, kurios esmė – sa- traktuojamas kaip senasis priešdėlis, atitinkantis dabartinį są-, o pagrindinė šaknis esanti vait-.

Savaitės dienos 
Įvairiose kalbose savaitės dienų pavadinimai yra skirtingos kilmės.
Romėniškuose pavadinimuose naudoti šviesulių vardai, šiuos pavadinimus vėliau perėmė prancūzų, ispanų, kitos kalbos.
Skandinavai naudojo savo dievų vardus, šį vardinimą dalinai perėmė anglai.

Kai kuriose šalyse savaitės pradžia laikomas pirmadienis, kitose – sekmadienis. Tačiau ir pastarosiose darbo savaitė trunka nuo pirmadienio iki penktadienio.

Sekmadienį savaitė prasidėdavo senovės Egipte, šios tradiciją nuo senovės laikosi ir žydai. Dėl šios priežasties arabų, graikų, hebrajų ir portugalų kalbose žodžio „pirmadienis“ reikšmė yra „antra diena“. Mūsų laikais savaitė nuo sekmadienio skaičiuojama JAV, Filipinuose, Kanadoje.

Pirmadienis yra pirma savaitės diena Europoje, Pietų Amerikoje, kitose pasaulio dalyse. Tokia savaitės forma yra formalizuota ISO 8601 standarte.

Savaitė
Tarptautiniai santykiai

Tarptautiniai santykiai – politologijos mokslo disciplina, nagrinėjanti valstybių užsienio politiką tarptautinės sistemos rėmuose, įskaitant tarptautinių organizacijų, nevyriausybinių organizacijų ir tarptautinių korporacijų įtaką bei kitus valstybių tarpusavio santykių aspektus. Tarptautinių santykių teorijos remiasi įvairiomis socialinių mokslų disciplinomis: politologija, ekonomika, istorija, teise, filosofija, sociologija.

Tarptautiniai santykiai yra nesena politologijos mokslo sritis. Anksčiau įvairiais tarptautinių santykių aspektais domėjosi istorikai, filosofai ir teisininkai.

Teorijos 
Tarptautinių santykių teorijoje yra daug mokyklų, tarp jų:
 transakcionizmas. Mėgsta naudoti „aplinkos“ terminą, atmeta valstybės kaip monolito idėją ir teigia, jog tarptautiniai santykiai (užsienio politika) yra lemiama daugybės institucijų ir įstaigų.
 globalizmas
 pliuralizmas
 konstruktyvizmas
 institucionalizmas.
 marksizmas
 kritinės teorijos
 anglų mokykla
Tačiau dvi mokyklos yra dominuojančios, tai yra, realizmas ir liberalizmas.

Temos 
Į tarptautinių santykių tyrimo lauką patenka tokios temos kaip:
 užsienio politika,
 tarptautinė teisė,
 tarptautiniai režimai,
 aplinkosauginis judėjimas,
 branduolinio ginklo platinimas, nacionalizmas, pagalba skurstančioms šalims, ekonominis vystymasis ir žmogaus teisės.
Vilnius Kaunas Klaipėda (1999 albumas)

{{Infolentelė albumas
| Pavadinimas =Vilnius Kaunas Klaipėda
| Tipas =gyvas
| Atlikėjas =Foje
| Viršelis =FOJE_virselis_VilniusKaunasKlaipeda_CD.jpg
| Išleistas =1999
| Įrašytas =1997 gegužės 12 Klaipėdoje Vasaros estradoje
1997 gegužės 14 Kaune Nemuno saloje
1997 gegužės 17 Vilniuje, Vingio parko estradoje
| Žanras =Rokas
| Trukmė =
| Leidėjas =Bomba 
| Prodiuseris =garso režisieriai: Giedrius Litvinas (Kaune, Klaipėdoje);
Giedrius Klimka (Vilniuje)
| Apžvalgos =
| Ankstesnis albumas =Mokykla(1997)
| Šis albumas =Vilnius Kaunas Klaipėda(1999)
| Kitas albumas =Paveikslas(2002)
}}Vilnius Kaunas Klaipėda yra grupės Foje albumas, įrašytas 1997 m. trijų atsisveikinimo koncertų Klaipėdoje, Kaune ir Vilniuje metu. Jis buvo išleistas 1999 m. Bombos CD ir MC.

Prieš koncertus laikraščiuose buvo išplatinta anketa fanams pažymėti, kokias dainas jie nori išgirsti. Dauguma į albumą įtrauktų dainų, tarp jų ir paskutinė, buvo įrašytos Kaune, nes šio koncerto įrašas techniškai buvo geriausias.

Albume vienoje dainoje bosu groja pirmasis grupės bosistas Darius Tarasevičius, t. y. grupė grojo ta sudėtimi, kuria pradėjo savo karjerą.

 Dainos 

 Intro 
 Kitoks pasaulis 
 Skrisk 
 Paskutinis traukinys 
 Tušti delnai 
 Aš numirsiu vistiek 
 Kai perplauksi upę 
 Baltam name 
 Žvaigždės kartais krenta 
 Paskutinė diena 
 Sidabrinės svajonės 
 Balsas 
 Vandenyje 
 Meilės nebus per daug 
 Krantas 
 Laužo šviesa 

Muzika ir žodžiai Andriaus Mamontovo.

 Žmonės 

 Darius Burokas  – boso gitara, klavišiniai
 Algis Krikščiūnas  – mušamieji, perkusija
 Arnoldas Lukošius – klavišiniai, akordeonas
 Andrius Mamontovas – gitaros, balsasKiti''
 Darius Tarasevičius – boso gitara (koncerto svečias)
 Giedrius Litvinas – garso įrašų režisierius (Kaune, Klaipėdoje)
 Giedrius Klimka – garso įrašų režisierius (Vilniuje)
 Albertas Jankauskas – garso režisierius (Kaune, Klaipėdoje)
 Valdas Karpuška – garso režisierius (Vilniuje)
 Raimondas Trilikauskis – suvedimas (M-1 įrašų studijoje)

Albumo detalės 

Įrašyta:
 Klaipėdoje [12-05-1997] – 3,4,8 dainos
 Kaune [14-05-1997] – 1,5,7,11-16 dainos
 Vilniuje [17-05-1997] – 2,6,9,10 dainos

 Išleista: Bomba Records – BBCD 131, BBMC 131
 Išleidimo metai: 1999
 Išleidimo formatai: Audio diskas [CD], audio kasetė [MC]
 Žanras – Pop Rock
 Stilius – Pop Rock

Foje albumai
1999 albumai
1982 (1996 albumas)

1982 yra paskutinis lietuviškas grupės Foje albumas, išleistas 1996 m. (CD, MC). Jį įrašė du grupės nariai – Andrius Mamontovas ir Arnoldas Lukošius.

Andrius Mamontovas interviu Lietuvos rytui prisimena: Mes jį, galima sakyti, įrašėme dviese su Arnoldu Lukošiumi. Sėdėdavome studijoje MA per naktis dvi savaites. Sėdėdavome dviese, įsmeigę akis į kompiuterio ekraną, ir programavome. Darius Burokas ir Algis Kriščiūnas atvažiavo tik dviem dienoms. Įrašė savo partijas ir beveik tuojau pat išvyko namo. "

„Bandymas pasirašyti kontraktą su Bomba records buvo paskutinis lašas, perpildęs taurę“, – tęsia jis, užsimindamas, kodėl grupė iširo netrukus po albumo įrašymo. – Iki to laiko mes visada uždarbį dalydavome į lygias dalis. (…) Grupės nariai, kurie įrašant albumą dirbo mažiausiai, labiausiai reikalavo lygių užmokesčių. (…) Be to, prieš tai pasirašiau sutartį su Lietuvos autorinių teisių gynimo agentūros asociacija ir įstatymiškai sutvarkiau autorinio honoraro klausimą. Kai turėjau be jokių problemų gauti tai, kas man priklauso – atsirado tuo nepatenkintų. 'Sutinkame, tu esi autorius ir turi gauti autorinį honorarą, bet ne tiek', – aiškino draugai. (…) Viskas baigėsi tuo, kad atsisakiau savo dalies iš grupės honoraro ir pasiėmiau tik autoriui priklausančius pinigus. Visiems išėjo po lygiai. Bet aš tą atlyginimą gavau tik po pusės metų. Tai buvo paskutinis nemalonus įvykis.

Dainos 

 Skrisk  - 3:30
 Tušti delnai  - 5:05
 Balsas  - 3:42
 Tu vėl esi akla  - 4:48
 Žvaigždės kartais krenta  - 3:46
 Dar ilgai  - 4:30
 Tamsiausia valanda  - 4:04
 Sidabrinės svajonės  - 2:50
 Alternatyvinė daina apie meilę  - 4:14
 Paskutinis traukinys  - 3:43

Muzika ir žodžiai Andriaus Mamontovo

Žmonės 

 Andrius Mamontovas – Vokalas, gitara, klavišiniai, programavimas, žodžiai ir muzika, prodiusavimas
 Arnoldas Lukošius – Klavišiniai, akordeonas, prodiusavimas
 Darius Burokas  – Boso gitara
 Algis Kriščiūnas  – Būgnai, perkusija
 Ramūnas Jaras – Klarnetas [6 daina]
 Giedrius Litvinas – Masteringas, miksavimas
 Gediminas Zujus – Programavimas

Albumo detalės 

Albumo dizainas – LUAB Moteris
             
Įrašyta 1996 metų Vasario – Balandžio mėnesiais, studijoje MA.

 Išleista – Bomba Records – BBCD 075 ; BBMC 075
 Išleidimo formatai – Audio diskas [CD], audio kasetė [MC]
 Išleidimo metai – 1996
 Žanras – Rock
 Stilius – Pop Rock

Foje albumai
1996 albumai
C++

C++ – bendros paskirties programavimo kalba, viena populiariausių programavimo kalbų.

Kalbą sukūrė Bjarne Stroustrup XX a. devintajame dešimtmetyje, kaip C kalbos išplėtimą, apibrėžiantį (include failų – bibliotekų) rinkinį bei specialų pre – procesorių, suteikiantį C kalbai objektinio programavimo galimybes. Vėliau atsirado virtualios funkcijos, šablonai, operatorių perrašymas, daugiaprotėviškumas, anoniminės funkcijos, dar vadinamos lambda funkcijomis. Pirmasis C++ kalbos standartas buvo patvirtintas 1998 m., dabartinis standartas (C++20) – 2020 m.

kodo pavyzdys

#include <iostream>

using namespace std;

int main() {

int i = 0;

while (i < 5) {

 cout << "labas pasauly" << i<< endl;

  i++;

}

 return 0;

}
Programavimo kalbos
Konfederacija (valstybių sąjunga)

Konfederacija (iš  – „sąjunga, susivienijimas“) – tokia valstybių santykių forma, kai į sąjungą įeinančios valstybės dalį savo kompetencijos perduoda konfederacijos valdymo institucijoms, tačiau išlieka suvereniais subjektais (gali pačios spręsti, kokias funkcijas perduoti, o kokias pasilikti). Kuriamos dažniausiai kariniais – gynybiniais tikslais.

Istorinės konfederacijos 
 Šveicarija
 JAV (1781–1788)
 Reino konfederacija (1806–1813)
 Vokietijos Konfederacija (1815–1866)
 Šiaurės Vokietijos sąjunga (1867–1871)
 Amerikos Valstijų Konfederacija (1861–1865)
 Afrikos Valstybių Sąjunga (1961–1963)
 Beniliuksas
 Senegambijos konfederacija (1982–1989)
 Serbija ir Juodkalnija (2003–2006)
 Rusijos ir Baltarusijos sąjunga

Valdymo formos
Vasario 29

Vasario 29 yra diena, kuri į Grigaliaus kalendorių įtraukiama tik keliamaisiais metais. Tai 60-a metų diena, iki metų galo lieka 306 dienos.

Informacija

Vardadieniai 
Gustis – Tolvaldas

Šią dieną Lietuvoje

Įvykiai 
 1768 – sudaryta Baro konfederacija.

Gimimo dienos 
 1832 m. – Robertas Adolfas Chodasevičius, karo inžinierius, topografas, pulkininkas (m. 1896 m.).
 1884 m. – Povilas Čiurlionis, pianistas, vargonininkas, chorvedys, architektas. Vienas iš vargonininko Konstantino Čiurlionio penkių sūnų, artimiausias M. K. Čiurlionio brolis (m. 1945 m.).
 1896 m.:
 Juozas Urbšys, nepriklausomos Lietuvos užsienio reikalų ministras, diplomatas, karininkas, vertėjas (m. 1991 m.).
 Karolis Požėla, revoliucionierius, vienas iš Lietuvos komunistų partijos įkūrėjų, vienas iš „Keturių komunarų“ (m. 1926 m.).
 1928 m. – Gerardas Bajoras, Lietuvos chemikas, chemijos mokslų daktaras (m. 1991 m.).
 1936 m. – Edvardas Prichodskis, nusipelnęs kultūros veikėjas, ilgametis Jonavos rajono vadovas, Jonavos rajono garbės pilietis. „Nenuilstantis Jonavos miesto ir kaimo ūkio kūrėjas“, kurio dėka Jonavos mieste pastatytos užtvankos, stadionas, aikštės ir restauruotos gatvės, kaime – pastatyti būtiniausi infrastruktūros ir ūkiniai objektai. Jonavos rajono LKP veikėjas, vadovas.
 1944 m. – Zygmunt Mackevič, biologas histologas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
 1952 m. – Stanislovas Dambrauskas, inžinierius, Lietuvos ir Rokiškio rajono politinis veikėjas.
 1960 m.:
 Jonas Ramonas, agronomas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
 Laimuntas Kleinauskas, Lietuvos bei Joniškio rajono karinis ir politinis veikėjas.
 Violeta Boreikienė, Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja.
 1972 m. – Mindaugas Baužys, Lietuvos baleto artistas.
 1984 m. – Giedrius Tomkevičius, dabartinio Lietuvos čempiono Panevėžio Ekrano žaidėjas.

Mirtys 
 1600 m. – Kasparas Henenbergeris, Prūsijos istorikas, geografas ir kartografas, kunigas, bet nebuvo ordinuotas, nes neprisidėjo prie tuo metu Prūsijoje įsigalėjusių A. Osianderio pasekėjų (g. 1529 m.).
 1936 m. – Juozas Karabinas, Lietuvos knygnešys, daraktorius (g. 1852 m.).
 1988 m. – Konstantinas Rudaminas Jurgėla, teisininkas, istorikas, žurnalistas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas (g. 1904 m.).
 2020 m. – Nelė Paltinienė, lietuvių estrados dainininkė (g. 1929 m.).

Šią dieną pasaulyje 
 1932 – Salvadore po karinio perversmo valstybės ir vyriausybės vadovu tapo generolas Maximiliano Hernández Martínez.

Gimimo dienos 
 1792 m. – Džoakinas Antonijus Rosinis, italų kompozitorius, vienas iš didžiausių italų operos kūrėjų (m. 1868 m.).
 1920 m. – Fiodoras Abramovas, rusų rašytojas (m. 1983 m.).
 1924 m. – Vladimiras Kriučkovas, TSRS saugumo tarnybų karininkas, vadovas, armijos generolas (m. 2007 m.).
 1980 m.:
 Simon Gagne, kanadiečių ledo ritulio žaidėjas.
 Vanessa Jung, vokiečių teatro ir filmų aktorė.

Mirtys 
 1964 m. – Frank Albertson, JAV aktorius (g. 1909 m.).
 1968 m. – Tore Ørjasæter, Norvegijos poetas (g. 1886 m.).

Šaltiniai 

29
Magelano ir Čilės Antarktidos regionas

Magelano ir Čilės Antarktidos regionas () – XII Čilės regionas. Tai yra didžiausias ir mažiausiai apgyvendintas regionas pačiuose šalies pietuose, šiaurėje besiribojantis su Aiseno regionu, o rytuose su Argentina. Regionui taip pat priskiriama dalis Antarktidos, nors tarptautinė bendrija to nepripažįsta.

Regionas pasiekiamas lėktuvu iš Santjago, antžeminiu transportu per Argentiną arba jūra per Puerto Nataleso uostą.

Regiono sostinė Punta Arenasas yra 3 090 kilometerų į pietus nuo Santjago.

Nedidelis gyventojų skaičius ir tankumas sudaro geras sąlygas daugeliui vietinių augalų ir gyvūnų rūšių. Regione nesunku rasti pingvinų, nandų, kondorų ir kitų retų gyvūnų rūšių. Taip pat auginamos avys.

Istorija 

Magelano sąsiauris nuo XVI a. naudojamas susisiekimui tarp Atlanto ir Ramiojo vandenyno.

Nuo 1843 m. regionas priklauso Čilei.

1940 m. lapkritį Čilė paskelbė savo pretenzijas į dalį Antarktidos teritorijos. Teritorija, į kurią pretenduoja Čilė, kertasi su anksčiau paskelbtomis Argentinos ir britų pretenzijomis bei nėra pripažinta Jungtinių Tautų ar didžiųjų valstybių.

Provincijos 

Paskutinės Vilties provincija: šios provincijos sostinė yra Puerto Natalesas, besilaikantis daugiausia su stambiųjų raguočių auginimu susijusiais verslais. Iš čia patogu vykti į Paino bokštų nacionalinį parką, kuris yra vienas iš gražiausių Amerikos parkų.

Teritorija Antarktidoje tarptautiniu mastu nėra pripažįstama Čilei bei ginčyjama su Argentina. Čilė pretenduoja į 1 255 577 km2 teritoriją Antarktidoje.

Ekonomika 

Ugnies Žemėje pagrindines pajamas teikia naftos gavyba. Vasarą papildomu svarbiu pajamų šaltiniu tampa turizmas.

Įžymybės 
Regione yra daug pasaulyje žinomų ir lankytinų vietų – tai Paino bokštų nacionalinis parkas, fjordai, ledynai, Ugnies Žemė, Horno kyšulys, Magelano sąsiauris. Iš čia dažnai pradedamos ekspedicijos į Antarktidą.

Čilės regionai
Palangos oro uostas

Palangos oro uostas (IATA kodas PLQ, ICAO kodas EYPA) – tarptautinis oro uostas Vakarų Lietuvoje, 32 km nuo Klaipėdos, 17 km nuo Kretingos miesto centro, 7 km nuo Palangos miesto centro (Kunigiškiuose). Pasiekiamas keliu . Iš Palangos ir Klaipėdos į oro uostą veža autobusai. Oro uosto infrastruktūra pritaikyta aptarnauti vidutinės ir mažos klasės orlaiviams.

Istorija 
Palangos aerodromas pradėjo funkcionuoti 1937 m. Iš pradžių įkurtas laukuose prie vieškelio Palanga–Darbėnai, kurie 1975–1990 m. užstatyti gyvenamaisiais namais.
1939 m. atidarytas pirmasis Lietuvoje reguliarus oro maršrutas Kaunas–Palanga.
1946 m. prie Kunigiškių gyvenvietės įkurtas Palangos karinis aerodromas, kuriame stovėjo pasienio apsaugos naikintuvų dalinys. Senajame aerodrome iki 1970 m. veikė sportinės aviacijos mokykla, kuriai vadovavo vienas iš sportinės aviacijos pradininkų, lėktuvų konstruktorius Bronius Oškinis.
1963 m. įkurtas Palangos civilinis oro uostas, aptarnavęs skrydžius į Vilnių, Maskvą ir kai kuriuos kitus TSRS miestus.
1991 m. įkurta valstybės įmonė „Palangos oro uostas“.
1994–1997 m. pagal Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos (ICAO) reikalavimus rekonstruotas skrydžių valdymo centras, tūpimo-kilimo tako danga ir keleivių terminalas.
1998 m. rekonstruoti orlaivių stovėjimo peronas ir riedėjimo takas.
2006 m. pradedama nauja tūpimo-kilimo tako rekonstrukcija.
2007 m. spalio 26 d. atidarytas naujas keleivių terminalas, atitinkantis Šengeno sutarties reikalavimus.
2011 m. atliktas keleivių terminalo praplėtimas ir rekonstrukcija.
2014 m. Įvykdytas Lietuvos oro uostų reorganizavimas, po kurio Tarptautinis Palangos oro uostas tapo VĮ Lietuvos oro uostai Palangos filialu.
2016 m. kovo 23 d. Wizz Air pradėjo reguliarius skrydžius į Londono Lutono oro uostą.
2016 m. kovo 29 d. Ryanair pradėjo reguliarius skrydžius į Londono Stanstedo oro uostą.
2020 m. birželio 26 d., po 14 metų pertraukos, atnaujintas tiesioginis vietinis skrydis maršrutu Vilnius–Palanga ir atgal.

Statistika

Aptarnautų keleivių statistika, tūkst.

Baltijos valstybių oro uostų keleivių skaičius 
Aptarnautų keleivių skaičius (pagal metus ir oro uostus):

Aviakompanijos ir kryptys

Reguliarieji skrydžiai
Aviakompanijų ir jų vykdomų reguliariųjų skrydžių krypčių sąrašas:

Šaltiniai

Nuorodos 

 Palangos oro uosto oficialus puslapis
 VĮ „Tarptautinis Palangos oro uostas“ profilis informaciniame portale www.imones.lt
 

Palanga
Lietuvos oro uostai
1993 m. Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimai

1993 m. Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimai – 1993 m. vasario 14 d. vykę pirmieji Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimai po nepriklausomybės atgavimo.

Rinkimų sistema 
Lietuvos Respublikos Prezidentas renkamas pagal daugumos atstovavimo (mažoritarinę) rinkimų sistemą. Išrinktu laikomas tas kandidatas į Respublikos Prezidento vietą, kuris pirmą kartą balsuojant ir dalyvaujant ne mažiau kaip pusei visų rinkėjų, gavo daugiau kaip pusę visų rinkimuose dalyvavusių rinkėjų balsų. Jeigu rinkimuose dalyvavo mažiau kaip pusė visų rinkėjų, išrinktu laikomas tas kandidatas, kuris gavo daugiausia, bet ne mažiau kaip 1/3 visų rinkėjų balsų. Jeigu pirmajame balsavimo rate nė vienas kandidatas nesurenka reikiamos balsų daugumos, po dviejų savaičių rengiamas pakartotinis balsavimas dėl dviejų kandidatų, gavusių daugiausia balsų. Išrinktu laikomas kandidatas, surinkęs daugiau balsų.

Respublikos Prezidentu gali būti renkamas Lietuvos pilietis pagal kilmę, ne mažiau kaip trejus pastaruosius metus gyvenęs Lietuvoje, jeigu jam iki rinkimų dienos yra suėję ne mažiau kaip keturiasdešimt metų ir jeigu jis gali būti renkamas Seimo nariu. Lietuvos Respublikos piliečiai Prezidentą renka penkeriems metams. Tas pats asmuo gali būti renkamas ne daugiau kaip du kartus iš eilės.

Kandidatai 

Dėl pretendavimo atšaukimo, rinkimuose ketino dalyvauti, bet galiausiai nekandidatavo Vytautas Landsbergis. Jis parėmė Stasį Lozoraitį.

Rezultatai 
Aktyviausi buvo Birštono, Neringos, Palangos miestų ir Kupiškio, Rokiškio bei Šakių rajonų rinkėjai – balsavo daugiau nei 85 % balsavimo teisę turinčių piliečių. 

 Algirdą Brazauską labiausiai palaikė Šalčininkų ir Vilniaus rajonai. Juose balsavo atitinkamai 88,9 ir 83,2 % visų šių savivaldybių rinkimų teisę turinčių piliečių. 
 Už Stasį Lozoraitį daugiausiai balsų atidavė Kauno miesto (54,7 %) ir Kauno rajono (51,5 %) rinkėjai.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Ineta Nedveckė „Pirmieji istorijoje televiziniai kandidatų į prezidentus debatai: kaip Lietuvai išbristi iš duobės?“, LRT.lt, 2019.05.07 18:54 

Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimai
Prezidento, 1993
Lietuvos istorija (po 1990 m.)
Moldavų kalba

Moldavų kalba („Limba moldovenească“) – valstybinė Moldovos kalba. Kalbą vartoja apie 3,5 mln. Moldovos gyventojų, 3 milijonams tai gimtoji kalba. Šios kalbos egzistavimas yra ginčijamas – daugumos Rumunijos gyventojų bei kalbininkų nuomone, ji niekuo nesiskiria nuo rumunų kalbos, o atskira kalba buvo paskelbta tik dėl politinių priežasčių.

Atskira kalba paskelbta 1924 m., kai buvo sukurta Moldovos ATSR, kuri buvo Ukrainos TSR sudėtine dalimi. tuo pat metu buvo šiai kalbai sukurta abėcėlė kirilicos pagrindu, nors rumunų kalba naudoja lotynišką abėcėlę. 1940 m. Sovietų Sąjungai okupavus dabartinės Moldovos teritoriją taip pat laikyta, kad jos gyventojai kalba moldavų kalba.

1989 metais moldavų kalba paskelbta valstybine Moldovos TSR kalba, taip pat sugrąžinta ir rumuniška lotyniškos abėcėlės versija. Po nepriklausomybės atgavimo 1991 metais moldavų kalba kaip valstybinė įtvirtinta Moldovos Respublikos konstitucijoje. 1996 m. Moldovos prezidentas bandė pakeisti kalbos pavadinimą į rumunų kalbą, bet jo siūlymą atmetė Moldovos parlamentas. Nepaisant to, oficialūs Moldovos asmenys ministrų lygmeniu ne kartą skelbė, kad „moldavų ir rumunų kalba yra ta pati“. „mes rumunai ir taškas“.<sup> ,   Pagal oficialius 2004 m. gyventojų surašymo Moldavijoje duomenis 78,4 % moldavų teigė, kad jų gimtoji kalba yra moldavų.,  

2003 m. buvo išleistas rumunų-moldavų kalbų žodynas (autorius Vasilė Stati), kaip argumentas, kad kaimyninės šalys kalba skirtingomis kalbomis, tačiau Rumunijos Akademijos kalbininkai paskelbė, kad visi moldaviški žodžiai yra ir rumuniški.

Nuorodos 

 
 

Romanų kalbos
Kas laimės milijoną?

„Kas laimės milijoną?“ – populiariausias pasaulyje televizijos žaidimas, kuriame už teisingus atsakymus į palaipsniui sunkėjančius klausimus laimimi pinigai.

Apie žaidimą 
Žaidimą sugalvojo Jungtinės Karalystės kompanija CELADOR International Limited dar 1998 metais. Tikslus jo pavadinimas yra „Kas nori būti milijonieriumi?“ („Who wants to be a millionaire?“). Pirmą kartą jis buvo parodytas ITV (Didžioji Britanija) kanalu 1998 m. rugsėjo 1 d. Per vienerius metus jis labai išpopuliarėjo, licencijas rodyti šį žaidimą nupirko daugiau nei 100 šalių.

Dabar yra keli žaidimo formatai:
 klasikinis (koks buvo rodytas Lietuvoje);
 šeimyninis (kai žaidžia ne vienas žaidėjas, bet pora) ir kt.

Lietuvoje 
Žaidimas Lietuvoje pradėtas rodyti 2002 metų gegužės 16 d, pavadinimu „Kas laimės milijoną“, o ne originalaus pavadinimo naudojamo kitose šalyse vertimu, nes tuo metu Lietuvoje per TV4 (vėliau Baltijos televizija) kanalą jau buvo rodomas kitas savo turiniu nepanašus žaidimas pavadinimu „Kas taps milijonieriumi?“. Jis buvo rodomas kiekvieną ketvirtadienį per TV3, paskutinį kartą parodytas 2005 m. rugpjūčio 18 d. Šis žaidimas filmuotas ARTeta video studijoje, kuri kelis kartus buvo atnaujinama. Laidą iš pradžių vedė Henrikas Vaitiekūnas, o paskui jo vietą užėmė Vytautas Kernagis. 

Didžiausia laimėta suma – 64 000 Lt. Daugiausia kartų buvo laimėta po 1000 Lt.

Žaidimo taisyklės 
Iš aštuonių žaidėjų išrenkamas vienas, kuris kovos dėl vieno milijono litų. Tai daroma per atrankinį turą – žaidėjams pateikiamas klausimas ir keturi atsakymų variantai, kuriuos reikia surikiuoti nurodyta tvarka. Greičiausiai tai padaręs žaidėjas ir eina į rato vidurį.

Toliau šis žaidėjas atsakinėja į įvairių rūšių klausimus, prie kiekvieno klausimo pateikiami keturi atsakymo variantai, iš kurių tik vienas yra teisingas. Kad laimėtų milijoną, žaidėjas turi atsakyti į 15 klausimų. Kuo didesnė laimėjimo suma, tuo sudėtingesnis klausimas.

Vieną kartą per žaidimą galima pasinaudoti trimis pagalbos:
 vienas iš dviejų – kompiuteris panaikina 2 neteisingus atsakymus;
 skambutis draugui – skambinama žaidėjo draugui ir klausiama jo nuomonės dėl užduoto klausimo;
 salės pagalba – salėje esantys žmonės reiškia savo nuomonę spausdami mygtukus savo pultuose.

Kai žaidėjas nežino teisingo atsakymo, jis gali paimti jau laimėtus pinigus ir pasitraukti iš tolesnio žaidimo. Jei žaidėjas pateikia neteisingą atsakymą, jis nukrenta iki nesudegančios sumos, iki kurios jis spėjo prieiti (jei žaidėjas jau atsakė į 5-ąjį klausimą – jis gauna ne mažiau 1000 Lt, jei žaidėjas jau atsakė į 10-ąjį klausimą – jis gauna ne mažiau 32 000 Lt).

Televizijos žaidimai
Diena

Diena – šviesusis paros metas, laikotarpis nuo saulės krašto pasirodymo virš horizonto (saulėtekio) iki visiško nusileidimo už horizonto (saulėlydžio). Kasdieninėje kalboje žodžiu diena vadinama para. Diena prasideda rytu, baigiasi vakaru.

Dienos trukmė skirtinga priklausomai nuo geografinės platumos ir metų laiko (Saulės deklinacijos). Pusiaujyje diena trunka apie 12 valandų. Tolstant nuo pusiaujo žiemą diena trumpėja, vasarą – ilgėja. Platumose tarp poliaračių ir ašigalių vasarą Šiaurės pusrutulyje, žiemą Pietų pusrutulyje būna poliarinė diena, kuri trunka ilgiau nei 24 valandas, ties ašigaliuose – apie pusę metų. Saulėgrįžos metu yra pats didžiausias skirtumas tarp dienos ir nakties trukmės: Šiaurės pusrutulyje ilgiausia diena yra birželio 22 d. (vasaros saulėgrįža), o trumpiausia – gruodžio 22 d. (žiemos saulėgrįža), pietų pusrutulyje – atvirkščiai. Per lygiadienius dienos ir nakties trukmė tampa vienoda: pavasario lygiadienis – apie kovo 20-21 dieną, rudens lygiadienis – apie rugsėjo 22-23 dieną.

Žodžio kilmė 
Žodis „diena“ panašiai skamba daugelyje indoeuropiečių kalbų. Mokslininkai jį kildina iš inoeuropietiškos šaknies „dei-“ arba „di-“, reiškiančios šviesti, spinduliuoti. Iš tos pačios indoeuropietiškos šaknies kilęs žodis Dievas.

Reiškiniai 
 Vidurdienis (pusiaudienis) – vidurio dienos momentas, esantis tarp saulėtekio ir saulėlydžio. Žymimas 12 valandų 00 minučių.
 Rytas – dienos pradžia
 Vakaras – dienos pabaiga

Mityba 
 Priešpiečiai
 Pietūs
 Popiečiai

Poilsis 
 Popietė – dienos laikas po vidurdienio. Dažnai tai neilgas poilsio laikas nuo darbo, vaikams – popiečio miego laikas.
 Siesta – popietinis miegas, paprastai po vidurdienio valgio, ypatingai karšto klimato šalyse.

Para
Vytenis

Vytenis (g. apie 1260 m. – m. 1315 m. arba 1316 m. pasak legendos – nutrenktas žaibo) – Lietuvos didysis kunigaikštis (nuo ~1295 iki 1315 ar 1316 m.), Butvydo sūnus. Jo valdymo laikotarpis pasižymėjo nuolatinėmis lietuvių kovomis su Vokiečių ordinu, Lenkija ir Volynės rusėnais. Ordinas šiuo laikotarpiu stengėsi įsitvirtinti Žemaitijoje, taip sujungdamas savo Prūsijos ir Livonijos šakų teritorijas. Sąjunga su Ryga ir Rygos arkivyskupu buvo pats įdomiausias politikos vaisius. Atstovaudamas tautišką politiką ir kovodamas su ordinu, jis rado sąjungininkų tarp pačių krikščionių.

1294 m., dar nebūdamas Ldk, Vytenis su 800 vyčių daliniu įsiveržė į Mazoviją ir nužygiavo iki pat Lenčicos. 1298 m. laimėjo Turaidos mūšyje prieš Livoniją. Jo valdymo pradžioje prie LDK buvo prijungta pietinė kuršių krašto dalis (dab. „žemaičių dounininkų“ tarmės arealas), 1307 m. – Polockas, šiek tiek vėliau – ir Pinskas su Turovu. Kovodamas su Livonijos ordinu, Vytenis vykusiai išnaudojo pastarojo nesutarimus su Rygos arkivyskupu (pvz., 1298 m. arkivyskupo prašymu Rygoje ilgam įkurdino LDK kariuomenės įgulą).

Apie 1312 m. katalikiško savo šeimos (o gal ir visos LDK) krikšto sumetimais Vytenis buvo pasikvietęs į Lietuvą pranciškonų vienuolių; greičiausiai apie tą laiką jo leidimu Vilniuje buvo pastatyta katalikų bažnyčia; naujausi archeologiniai tyrinėjimai parodė, kad Vilnius Vytenio valdymo laikais iš nedidelės amatininkų ir pirklių gyvenvietės ėmė virsti tikru miestu.

1315 m. ar 1316 m. Vytenis mirė. Tikslios mirties priežasties nerasta (daug istorikų mano, kad buvo nutrenktas žaibo), bet Kryžiuočių teigimu, jis buvo nužudytas savo brolio Gedimino, kuris norėjo valdyti Lietuvą.

Manoma, kad valdant Vyteniui, LDK submonarchas buvo Gediminas, − galbūt kaip tik todėl būtent jis po Vytenio mirties tapo nauju Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu.

Gediminaičių dinastijos valdovai
Plaukimas

Plaukimas – gyvų ir negyvų daiktų slinkimas ar laikymasis vandenyje.  Skiriasi nuo dreifavimo (judėjimas erdvėje kartu su vandeniu) ir plūduriavimo (pasyvus to paties gylio išlaikymas).

Plaukti gali:
 organizmai – gyvūnai (tarp jų ir žmogus), dalis vienaląsčių (protistų ir prokariotų),
 techniniai įrenginiai – transporto priemonės (laivai, plaukiojantys automobiliai ir kt.), kai kurie ginklai (pvz., torpedos) ir t. t.

Plaukimas kaip sporto šaka 
Plaukimas – aktyvus arba pasyvus judėjimas vandenyje. Sportinio plaukimo tikslas – kuo greičiau įveikti tam tikrą atstumą tam tikru plaukimo būdu.
Plaukimas laikomas viena iš sveikiausių sporto šakų, nes judant vandenyje yra mažai apkraunami sąnariai. Be to, vandens temperatūra ir spaudimas skatinančiai veikia medžiagų apykaitą dėl intensyvesnio šilumos atidavimo. Teigiamai veikiama širdis, nuo kurios vandens spaudimas nuima dalį veninio spaudimo. Plaukti gali tiek sveiki, tiek įvairaus sunkumo negalią turintys žmonės. Plaukimo varžybos yra įtrauktos į vasaros Olimpinių žaidynių programą nuo pat jų atkūrimo – 1896 m.

Plaukimo varžybos vyksta šiuose nuotoliuose:
 50, 100, 200, 400, 800, 1500 m  laisvu stiliumi
 50, 100, 200 m  nugara
 50, 100, 200 m  krūtine
 50, 100, 200 m  peteliške
 100, 200, 400 m kompleksiniu būdu
 4 × 100 m laisvu stilium estafetė
 4 × 200 m laisvu stiliumi
 4 × 100 m kombinuota estafetė

Plaukimo varžybos rengiamos 50 bei 25 m baseinuose. Plaukimas yra olimpinė sporto šaka. Olimpinėse žaidynėse yra plaukiama 50 m ilgio baseine.

Plaukimo istorija 
Seniausios žinios apie plaukimą randamos Egipte 9-4 tūkstantmetyje pr. m. e. Iš graikų ir romėnų laikų žinome apie plaukimo mokymą ir pagalbines priemones, tokias kaip oro pripildyta žarna arba kamštinis plaukimo diržas. Apie 310 m. pr. m. e. minima karinė plaukimo mokykla.

Šaltiniai

Literatūra 
 Plaukimas visai šeimai / Birutė Statkevičienė. – Kaunas: Lietuvos kūno kultūros akademija, 2004. – 82 p.: iliustr. – ISBN 9986-569-97-4
 Mokome plaukti ir saugiai elgtis vandenyje: mokomoji knyga / Valentina Skyrienė, Salvinija Tarūtienė, iliustr. Rasma Raudonienė. – Vilnius: Lietuvos sporto informacijos centras, 2004. – 107 p.: iliustr. – ISBN 9986-574-69-2

Judėjimas
Triestas

Triestas – Italijos miestas ir uostas Adrijos jūros pakrantėje, įsikūręs netoli Slovėnijos sienos. Friulio-Venecijos-Džiulijos regiono sostinė ir Triesto provincijos centras. Miestas yra vyskupijos centras, turi savo universitetą, astronomijos ir geofizikos observatoriją. Trieste yra „Acquario Marino“ – miesto akvariumas, kuris supažindina su Adrijos jūros pasauliu.

Istorija 

Įkurtas keltų genčių, I a. pr. m. e. tapo Romos kolonija. Buvo svarbus Venecijos ir Istrijos regiono miestas, nuo XIX a. tapo stambiu uostu. 1920 m. lapkričio 12 d. pagal Rapolo taikos sutartį atiteko Italijai kartu su Istrijos regionu.

Sportas

Trieste 1934 m. vyko II pasaulio futbolo čempionatas.

Nuotraukos

Miestų partnerystė 

  Beirutas, Libanas (nuo 1956 m.)
  Duala, Kamerūnas (nuo 1971 m.)
  Gracas, Austrija (nuo 1973 m.)
  Santosas, Brazilija (nuo 1977 m.)
  Sautamptonas, Anglija, Jungtinė Karalystė (nuo 2002 m.)
  Havras, Prancūzija

Šaltiniai

Nuorodos 
 Miesto istorijos datos
 Triestas - Nuotrauka vadovas - (Italų) (pdf)

Buvę UNPO nariai
Habsburgų monarchijos teritorijos
Italijos miestai
Australijos sostinės teritorija

Australijos sostinės teritorija (, ACT) – 1911 m. Australijos valstijų išskirta ir kitoms Australijos valstijoms nepriklausanti teritorija su naujai įkurta sostine Kanbera.

1901 m. sausio 1 d., po dešimtmečio diskusijų, svarstymų ir konsultacijų, buvo įkurta Australijos Sandrauga. 1911 m. pusiaukelėje tarp dviejų svarbiausių konkuruojančių dėl sostinės statuso miestų – Melburno ir Sidnėjaus buvo parinkta naujoji sostinės teritorija. Nuo 1901 m. iki 1927 m. Australijos Vyriausybė laikinai buvo įsikūrusi Melburne. Australijos sostinės teritoriją iš visų pusių supa Naujojo Pietų Velso valstija. 425 706 gyventojai (2019 m.).

Šaltiniai

Nuorodos 
 Australijos sostinės teritorijos žemėlapis 

Australijos teritorijos
Madridas

Madridas (isp. Madrid) – Ispanijos sostinė, esanti šalies centre prie Mansanareso upės. Madrido autonominio regiono ir provincijos centras. 3,18 mln. gyventojų (2017; su priemiesčiais  6,31 mln. gyventojų . Tai didžiausias Ispanijos miestas, antras pagal dydį Europos Sąjungos ir šeštas pagal dydį Europos žemyno miestas.

Madridas didelis administracinis ir ekonominis centras, susisiekimo mazgas, yra tarptautinis oro uostas. Pagaminama apie 10 proc. visos Ispanijos produkcijos. Gaminamos mašinos, elektrotechnika, išvystyta cheminė-farmacinė, lengvoji, poligrafinė, cemento, maisto pramonė. Yra metropolitenas, nuo 1508 m. veikia universitetas. Yra nacionalinė ir universiteto bibliotekos, Ispanijos karališkoji akademija. Daug muziejų (Prado, valstybinis archeologijos, Armerija ir kt.), bažnyčių.

Istorija 
Nors miesto teritorijoje žmonės gyveno nuo priešistorinių laikų, čia buvo rasta keltų genties karpetanų gyvenvietės ir romėnų vilų liekanos, pirmieji išlikę rašytiniai duomenys apie miestą iš IX amžiaus, kai Mohamedas I įsakė čia pastatyti nedidelius rūmus. Rūmai pastatyti šalia Mansanareso upės, kurią musulmonai maurai pavadino Madžritu (Majrit, paminėtas 932 m.), kas reiškia „vandens šaltinis“. Iš šio pavadinimo kilo ir miesto vardas. Aplink rūmus pastatyta nedidelė tvirtovė (al-Mudaina). Tvirtovę 1085 m. užėmė Alfonsas VI, verždamasis Toledo link. XIV-XV a. buvo Kastilijos karalių rezidencija, nuo 1561 m. – Ispanijos sostinė.

Sportas

Futbolas 

Mieste 1964 m. vyko II Europos futbolo čempionatas, o 1982 m. – XII pasaulio futbolo čempionatas. Stipriausi klubai:

 C. Atlético de Madrid
 Club Español de Madrid
 Gimnástica de Madrid
 Rayo Vallecano de Madrid
 Real Madrid CF
 Real Madrid Castilla CF
</div>

Krepšinis 
 Madrido Estudiantes
 Madrido Real

Miestai partneriai

Šaltiniai

Nuorodos 
 Svetainė apie Madrido miestą
Nepriklausomų valstybių sandrauga

Nepriklausomų valstybių sandrauga (NVS; , СНГ) – valstybių sąjunga, sudaryta iš buvusių Tarybų Sąjungos respublikų.

Istorija 
Sąjunga sukurta 1991 m. gruodžio 8 d. Baltarusijai, Rusijai ir Ukrainai pasirašant susitarimą sukurti tokią sąjungą. 1991 m. gruodžio 21 d. pasirašant Almatos deklaraciją prie sąjungos prisijungė kitos buvusios TSRS respublikos, išskyrus Estiją, Gruziją, Latviją, Lietuvą ir Moldaviją.

1993 m. gruodžio 3 d. prie NVS prisijungė Gruzija, o 1994 m. balandžio 8 d. ir Moldavija.

Turkmėnistanas 2005 m. nutraukė narystę NVS ir liko tik asocijuotu nariu.

2008 m. rugpjūčio 12 d. Gruzija paskelbė išstojanti iš NVS. Priežastis – Pietų Osetijos karas 2008 metais.

2014 m. Ukraina pasitraukė iš sąjungos, nes Rusija aneksavo Krymą ir Sevastopolį.

Sudėtis

Tikrosios narės

Asocijuotosios narės

Išstojusios šalys

Šalys stebėtojos

Išnašos 

 
Tarptautinės ekonominės organizacijos
Tarptautinės politinės organizacijos
Tatrai

Tatrai (slovakiškai ir lenkiškai Tatry) – kalnų grandinė palei Slovakijos ir Lenkijos sieną, aukščiausia Karpatų kalnų dalis. Didžiausia kalnų dalis ir visos aukščiausios viršūnės yra Slovakijoje. Aukščiausia viršūnė yra Gerlachas (2655 m).

Tatrai plačiai žinomi kaip žiemos sporto vieta su tokiais kurortais kaip Visoke Tatrai, įkurtas 1999 m. ir susidedantis iš atskirų Štrbske Pleso, Stary Smokoveco ir Tatrų Lomnicos gyvenviečių, taip pat Popradas Slovakijoje bei Zakopanė Lenkijoje.

Tatrai susideda iš Vakarų Tatrų (slovakiškai Západné Tatry, lenkiškai Tatry Zachodnie) ir Rytų Tatrų (slovakiškai Východné Tatry, lenkiškai Tatry Wschodnie). Rytų Tatrai, savo ruožtu, susideda iš Aukštųjų Tatrų (Vysoké Tatry, Tatry Wysokie) ir Belianskio Tatrų (Belianske Tatry, Tatry Bielanskie). Aukštieji Tatrai su savo 24 (ar 25) aukštesnėmis, nei 2 500 m viršūnėmis yra vieninteliai Alpių tipo kalnai visame 1 200 km ilgio Karpatų kalnų ruože.

Tatrai turi būti skiriami nuo kitos Slovakijos kalnų grandinės Žemųjų Tatrų (slovakiškai Nízke Tatry), kurie yra į pietus nuo Tatrų, nors kartais Tatrų sąvoka naudojama apibūdinti Tatrus ir Žemuosius Tatrus kartu.

Nuo 1949 m. Tatruose veikia Tatrų nacionalinis parkas (TANAP).

Nuorodos 
 Aukštųjų Tatrų nuotraukos (Slovakija)

Tatrai
Lenkijos kalnai
Slovakijos kalnai
Tikrieji laumžirgiai

Šis biologinis straipsnis apie žirgelių šeimą. Apie filmą skaitykite – Laumžirgis (filmas).

Tikrieji laumžirgiai (Aeshnidae) – žirgelių (Odonata) šeima.

Vabzdžiai stambūs, margi. Kūnas iki 80 mm ilgio, atstumas tarp išskėstų sparnų 90-110 mm. Akys viršugalvyje suglaustos. Skraido labai greitai. Baikštūs. Lervos stambios, 45 mm ilgio. Gyvena stovinčiuose ir lėtai tekančiuose vandenyse. Minta įvairiais bestuburiais, buožgalviais, žuvų mailiumi.

Sistematika 

Lietuvoje 3 gentys, 12 rūšių: 
 Imperatoriškasis laumžirgis (sin. didysis karališkasis laumžirgis; Anax imperator). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
 Karališkasis laumžirgis (sin. mažasis karališkasis laumžirgis; Anax parthenope). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. 
 Žydrasis laumžirgis (Aeshna caerulea) 
 Mėlynžiedis laumžirgis (Aeshna cyanea) 
 Didysis laumžirgis (Aeshna grandis) 
 Rudasis laumžirgis (Aeshna isoceles) 
 Paprastasis laumžirgis (Aeshna juncea) 
 Rudeninis laumžirgis (Aeshna mixta) 
 Mėlynakis laumžirgis (Aeshna affinis) 
 Žaliasis laumžirgis (Aeshna viridis) 
 Pelkinis laumžirgis (Aeshna subarctica) 
 Šiaurinis laumžirgis (Aeshna crenata) 
 Baltaplaukis laumžirgis (Brachytron pratense) 

 

bat-smg:Laumžėrgis
Gaubtatinkliai

Gaubtatinkliai (Linyphiidae) – vorų (Araneae) šeima.

Šie vorai tarp žolių, dirvos įdubimuose, ant medžių ir krūmų šakų įsirengia šiek tiek išgaubtus kupolą ar lietsargį primenančius gaudomuosius tinklus. Virš gaubtuvo, sudarančio tankiai supintų siūlų dangą, vorai nutiesia beveik nematomas gijas. Skrisdamas vabzdys į jas atsitrenkia ir nukrenta ant gaubtuvo, kur įsivelia lipniuose jo siūluose. Apatinėje tinklo pusėje esantys pritvirtinimo siūlai laiko gaubtuvą gerai įtemptą. Voras tupi apatinėje dangos pusėje nugara žemyn. Tokioje pozoje jis vos pastebimas, nes apatinė tamsioji pusė susilieja su dirvos ir šakų fonu, o viršutinė, šviesesnioji, sunkiai įžiūrima dangaus fone. Auką pačiumpa prakąsdamas dangalą. Tačiau kai kurios įkritusios skruzdėlės (Lasius, Formica) sugeba iš spąstų pabėgti arba pasipriešina puolančiam vorui. 

Rudenį šie vorai savo voratinkliais, primenančiais nedidelius baltus skraidžius debesėlius, persikrausto iš vienos vietos į kitą („bobų vasara“).

Tai gausi, visame pasaulyje paplitusi vorų šeima, kurioje žinoma 562 gentys ir 4263 rūšys. Lietuvoje yra 170 rūšių.

Nuorodos 

 LINYPHIID SPIDERS OF THE WORLD by TANASEVITCH A.V.
 http://www.gwu.edu/%7elinygen/ Linyphioid Genera of the World (Pimoidae and Linyphiidae), 
An Illustrated Catalog
  Sheet web spiders

Vorai
Paprastoji angis

Paprastoji angis (Vipera berus) – angių (Viperidae) šeimos roplys.

Lietuvoje angis dar kitaip vadinama: gyvatė marguolė, margoji gyvatė, pantinė gyvatė. Tai vienintelis nuodingas Lietuvos roplys. Kūno viršus pilkas, pilkai ar tamsiai rudas, 75–80 cm. Išilgai nugaros vingiuoja ruda ar juoda juosta. Galva plati, trikampė, ant jos yra X formos raštas. Gyvavedė.

Lietuvoje gan dažna. Aptinkama drėgnuose miškuose, miško aikštelėse, kirtavietėse, pamiškėse, aukštapelkėse, paežerėse ir vietose, kur auga aukšta žolė. Mėgsta šiltas ir saulėtas vietas. Pasižymi sėslumu: juda aplink savo gyvenamąją vietą 60-100 metrų spinduliu. Žiemoja grupėmis graužikų, kurmių urvuose, po kelmais. Žiemojimo laikas – nuo rugsėjo ar spalio iki balandžio mėnesio. Anksčiau buvo įprasti pelkėtų vietovių ropliai. Naikinant pelkes, šių gyvačių labai sumažėjo, vietomis tapo retos ar net išnyko.

Gyvatė atsiveda jauniklius rugpjūčio mėnesį. Ką tik gimusios angys siekia 16-18 cm, iš pat pradžių yra nuodingos.

Roplys pradeda medžioti prietemoje, yra aktyviausias pirmomis nakties valandomis. Minta smulkiais graužikais (pelėnais, pelėmis), driežais, varlėmis, kiaušiniais. Jaunos paprastosios angys minta mažesniu grobiu – vabzdžiais, kirminais. Žmogaus nepuola, tačiau užminta ar pajudinta gali skaudžiai įgelti. Įkandimas paprastai nėra mirtinas.  Gyvatė gelia dantimis, o kaišiodama dvišaką liežuvį uodžia kvapus.

Paprastosios angies priešai gamtoje – lapės, barsukai, ereliai, pelėdos, ežiai.

Visoje Europoje saugoma pagal Berno konvenciją (III kategorija).

Šaltiniai 

Angys
Defliacija

Defliacija – bendrojo kainų lygio mažėjimas, arba pinigų vertės didėjimas prekių ir paslaugų atžvilgiu.

Defliacijai priešinga sąvoka yra infliacija. Skirtingai nuo infliacijos, kurios metu nukenčia turintys grynųjų pinigų, defliacijos metu nukenčia turintys įvairų kitokį turtą, nes pinigų vertė padidėja, ir jų savininkai atsiduria palankesnėje padėtyje. Kaip ir infliacija, defliacija ne visada laikoma naudingu ekonomikos reiškiniu.

Išnašos 

Pinigų politika
Ekonominės problemos
Sklandūnai

Sklandūnai, Būriuotojai (Papilionidae) – drugių šeima. Drugiai stambūs ir puošnūs. Sparnai su juodomis, raudonomis ar mėlynomis dėmėmis. Užpakaliniai sparnai su lanko pavidalo iškarpa. Skrisdami sparnais plasnoja retai ir sklendžia ore planiruodami. Vikšrai žasvi arba margi, ant galvos turi šakės pavidalo mėsingas išaugas.

Šeimoje priskaičiuojama iki 600 rūšių, iš jų apie 100 gyvena Palearktikoje. Europoje randama 12 rūšių, Lietuvoje – trys:

Juodasis apolonas (Parnassius mnemosyne). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Podalirijus, sklandūnas (Iphiclides podalirius)
Machaonas, vyčiadrugis (Papilio machaon). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Nuorodos 
 Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist (2nd draft) 
 Papilionidae of the World: a pictorial summary
 Papilionidae of Russia 
 Papilionidae of Pakistan
Mėšlagrybis

Mėšlagrybis (Coprinus) – pievagrybinių (Agaricaceae) šeimos grybų gentis.

Vaisiakūniai smulkūs arba vidutinio dydžio, su skiautėtai gofruota kepurėle. Lakšteliai dažniausiai ištyžtantys. Kotas lygus, kartais su žiedu. Auga ant žemės, mėšlo, humusingos dirvos. Geras objektas įvairiems biologiniams tyrimams atlikti. Pasižymi indikatorinėmis savybėmis, matuojama vaisiakūniuose susikaupusio švino bei gyvsidabrio koncentracija, taip įvertinant bendrą užterštuma.

Mėšlagrybis vadinamas „rašaliniu grybu“ (), mat subrendus lakšteliai suskystėja ir varva tamsių sporų kupinu skysčiu, kuris tinka rašymui.  Tai sporų platinimo strategija: kepurėlė pamažu nusilupa, ir ta dalis, kurioje ką tik subrendo sporos, visada lieka labiausiai vėjams atviroje kepurėlės vietoje.

Mėšlagrybis – populiarus modelinis organizmas grybų morfogenezei tirti. Apie mėšlagrybį (Coprinus cinereus) sukauptų eksperimentinių duomenų pagrindu buvo sukurti grybų gravitropinės reakcijos ir vėliau grybų vaisiakūnių formavimosi matematiniai modeliai.

Šiaurės Europos šalyse aprašyta 85, Lietuvoje rasta 31 rūšis, visi saprotrofai, kai kurie turi antibiotinių gydomųjų savybių, domisi medikai.

Lietuvoje auga šios rūšys:
 Gauruotasis mėšlagrybis (Coprinus comatus)
 Ilgakotis mėšlagrybis (Coprinus lagopus)
 Išsėtinis mėšlagrybis (Coprinus disseminatus)
 Kelminis mėšlagrybis (Coprinus micaceus)
 Kopinis mėšlagrybis (Coprinus dunarum). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
 Miškinis mėšlagrybis (Coprinus silvaticus)
 Pievinis mėšlagrybis (Coprinus plicatilis)
 Pleiskanotasis mėšlagrybis (Coprinus saccharinus)
 Rašalinis mėšlagrybis (Coprinus atramentarius)

Šaltiniai 

Agarikiečiai
Blandis

Blandis (Platanthera) – gegužraibinių (Orchidaceae) augalų gentis.
Daugiamečiai žoliniai augalai, turintys sveikus šakniagumbius ir du pamatinius plačius lapus.

Rūšys 
Iš viso gentyje yra apie 85 rūšys, paplitusios tropikuose ir abiejų pusrutulių vidutinio klimato juostoje:

Šiaurinė blandis (Platanthera hyperborea) 
Plunksnažiedė blandis (Platanthera leucophaea)
Ilgalapė blandis (Platanthera praeclara)
ir kt.

Lietuvos rūšys 

Lietuvoje auga dvi rūšys: 
Dvilapė blandis (Platanthera bifolia)
Žalsvažiedė blandis (Platanthera chlorantha). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Rūšių skiriamieji požymiai

Literatūra 
Gudžinskas Z., Ryla M., 2006: Lietuvos gegužraibiniai (Orchidaceae). – Vilnius. 104 P. ISBN 9986-662-28-1.

Nuorodos 

 Platanthera chlorantha, nuotrauka
 Platanthera bifolia, Orchidaceae, Lesser Butterfly-Orchid, tekstas su nuotr.
 Image of Platanthera chlorantha (Orchidaceae) 

Gegužraibiniai
Gandriniai paukščiai

Gandriniai paukščiai (Ciconiiformes) – paukščių (Aves) būrys, kuriam prklauso gana stambūs ir stambūs paukščiai. Stambiausia rūšis yra afrikinis marabu (Leptoptilos crumeniferus). Jo ūgis 150 cm, svoris iki 8,9 kg, išskėstų abiejų sparnų skersmuo 260 cm, bet ‘Fisher and Peterson’ skelbia 370 cm išskėstų abiejų sparnų skersmenį, o tai yra didžiausias abiejų išskėstų sparnų skersmuo tarp visų šiuo metu egzistuojančių paukščių rūšių. Smulkiausia rūšis – mėlynskruostis gandras (Ciconia abdimii), kuris yra iki 75 cm ūgio, bei iki 1,3 kg svorio.

Jie turi ilgą kaklą, snapą ir kojas. Priekinių pirštų pamatinėje dalyje yra plėvelė, užpakalinis pirštas gerai išlavėjęs, remiasi į žemę. Gyvena prie vandenų, pelkėtose vietose, prie sodybų. Minta gyvūniniu maistu. Monogamai. Dauguma medžiuose. Ištvermingi skraidytojai.

Išskiriami į 1 gandrinių (Ciconiidae) šeimą su 6 gentimis, kuriose yra 20 rūšių.

Lietuvoje gyvena dvi gandrų rūšys, priklausančios vienai tikrųjų gandrų (Ciconia) genčiai:
 Baltasis gandras (Ciconia ciconia)
 Juodasis gandras (Ciconia nigra)

Anksčiau gandrinių paukščių būriui buvo priskiriamos garninių (Ardeidae), ibinių (Threskiornithidae), batasnapinių (Balaenicipitidae), plaktukagalvinių (Scopidae) šeimos, bet atlikus DNR tyrinėjimus, šios šeimos buvo priskirtos irklakojinių paukščių (Pelecaniformes) būriui.

Šaltiniai
Gamtos tyrimų centro Botanikos institutas

Gamtos tyrimų centro Botanikos institutas – valstybinio mokslinių tyrimų instituto Gamtos tyrimų centro padalinys, atliekantis botanikos, augalų ir susijusių mokslo sričių tyrimus.

Nuorodos 
 Botanikos institutas

Botanika
Gamtos tyrimų centras