joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Gintė Damušytė

Gintė Bernadeta Damušytė-Damušis (g. 1956 m. balandžio 25 d. Klyvlendas, Ohajo valstija, JAV) – Lietuvos visuomenės veikėja, diplomatė, Lietuvos ambasadorė Danijoje ir Islandijos Respublikai (nuo 2016 m. rugpjūčio 12 d.).

Biografija 

Tėvas Adolfas Damušis. 1973 m. baigė lituanistinę mokyklą Detroite, 1975 m. baigė vokiečių kalbos kursus Gėtės institute (Vokietija), 1979 m. – istoriją ir politologiją Veino universitete Detroite, gaudama politinių mokslų ir istorijos bakalauro diplomą.

Nuo 1983 m. žurnalų „Bridges“ ir nuo 1984 m. „The Observer“ redakcijų bendradarbė.  1979–1991 m. dirbo Lietuvių informacijos centro direktorė, redagavo to centro leidžiamą biuletenį. 1979–1991 m. Lietuvių katalikų religinės šalpos reikalų vedėjo pavaduotoja, nuo 1992 m. jos tarybos direktorė. Koordinavo Lietuvos Katalikų bažnyčios ir politinių kalinių šelpimą, vertė pogrindžio spaudą. 1979–1983 m. Pasaulio lietuvių jaunimo sąjungos valdybos pirmininkė, JAV lietuvių bendruomenės tarybos narė. 1983–1988 m. Pasaulio lietuvių bendruomenės (PLB) visuomenės reikalų komisijos valdybos pirmininkė. . 2008 m. gegužės 28 d. perdavė savo tėvo prof. Adolfo Damušio ar­chyvą VDU Išeivijos institutui.

1991–1996 m. dirbo Lietuvos misijoje prie Jungtinių Tautų. Nuo 1996 m. delegacijos prie Europos Saugumo ir Bendradarbiavimo Organizacijos vadovė (Vienoje), nuo 1997 m. Lietuvos Respublikos ambasados Austrijoje patarėja, 1998 m. – laikinoji reikalų patikėtinė, 1998–2001 m. Lietuvos Respublikos ambasadorė Austrijoje, 1999–2001 m. taip pat ir Slovakijai, 2000–2001 m. dar ir Kroatijai. Nuo 2001 m. Lietuvos ambasadorė prie NATO, 2006–2008 m. – Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerijos ambasadorė ypatingiems pavedimams, Lietuvos paramos Afganistanui koordinatorė.

2008 - 2012 m. – Lietuvos ambasadorė Kanadoje, vėliau - URM ambasadorė ypatingiems pavedimams, atsakinga už ryšius su užsienio lietuviais, 2013-2016 m. - Lietuvos URM Užsienio lietuvių departamento direktorė.

Nuo 2016 m. rugpjūčio 12 d. - Lietuvos ambasadorė Danijoje ir Islandijos Respublikai.. Ja buvo iki 2021 m. lapkričio vidurio.

Apdovanojimai 
 Balzeko lietuvių kultūros muziejaus Metų žmogus
 Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius, 2003 m.

Šaltiniai 

|-

|-

|-

|-

|-

Ateitininkai
Lietuvos ambasadoriai Kanadoje
Lietuvos ambasadoriai Austrijoje
Lietuvos ambasadoriai prie tarptautinių organizacijų Vienoje
Lietuvos ambasadoriai prie NATO
Lietuvos ambasadoriai Danijoje
Lietuvos diplomatai
JAV lietuvių bendruomenės veikėjai
Klaipėdos Nafta-Universitetas

Neptūnas-Akvaservis – Lietuvos krepšinio klubas iš Klaipėdos, įkurtas 1987 m. Tuomet ji dar vadinosi Klaipėdos „Viesulu“. Vėliau, 1995 m., prisijungus Klaipėdos universitetui, komandos branduolį nuolatos sudaro akademinis jaunimas.

Nuo 1996 m. ekipos pavadinimas keitėsi į „Universitetas-Irvinga“, nuo 1999 m. – „Universitetas-Laivitė“, nuo 2003 m. – „Nafta-Uni-Laivitė“, nuo 2010 m. – „Nafta-Universitetas“, nuo 2013 m. – „Nafta-Uni-Akvaservis“, nuo 2017 m. – „Neptūnas-Akvaservis“.

Per tą laikotarpį pasipuošta visų spalvų medaliais: 2001 ir 2002 m. komanda, treniruojama Genadijaus Glikmano, iškovojo trečiąją vietą LKKA pirmenybėse, 2006 m. krepšininkai, vadovaujami stratego Daliaus Ubarto, tapo NKL vicečempionais, 2007 m. su tuo pačiu treneriu pavyko iškovoti NKL čempionų titulą ir 2011 m. su treneriu Dainiumi Miliūnu pelnyti bronzos medalius. 2015 m. su treneriu Ryčiu Vaišvila iškovoti aukso medaliai, 2017 m. – vicečempionų titulas.

Dalyvauja Nacionalinėje krepšinio lygoje.

Klubo pasiekimai

Žymiausi žaidėjai 
 Arvydas Macijauskas
 Valdas Vasylius
 Mindaugas Girdžiūnas
 Arvydas Šikšnius
 Artūras Gudaitis
 Aidas Viskontas
 Marius Runkauskas
 Egidijus Dimša
 Mindaugas Mockus
 Deividas Gailius
 Osvaldas Kurauskas
 Irmantas Milišauskas
 Simas Galdikas

Nuorodos 

 Oficiali komandos svetainė
 NKL.lt informacija apie komandą 

Lietuvos krepšinio klubai
Klaipėdos sportas
II Kauno fortas

II Kauno fortas – Kauno tvirtovės dalis Julijanavoje (patenkama iš Pilviškių g.). Pastatytas 1887–1888 m., rekonstruotas 1893–1898 m. ir 1908 m. Kultūros vertybių registre – nuo 2002 m., unikalus kodas – .

Forto teritorijoje šikšnosparniams apsaugoti įsteigtas Julijanavos teriologinis draustinis.

Aprašymas 

Fortas griežtos simetrinės struktūros, orientuotas į pietvakarius. Intensyviai urbanizuotas, nuo gamtinio karkaso atskirtas tankiai apstatytais gyvenviečių sodybinio tipo pastatais. Neblogai išlikęs forto perimetras, pavienių topolių eilės, gerai matosi forto simetriška penkiakampės formos konfigūracija, turėjusi labai didelę įtaką gyvenamųjų rajonų planinės struktūros susidarymui. Matomi modernizavimo pėdsakai (betoniniai bokšteliai). Susideda iš kazematinės dalies, centrinės ir šoninių poternų, turi kampinius ir užnugario kaponierius, kontreskarpinę sieną, glasį, apjuostas gynybiniu grioviu.

Reljefas nėra išraiškingas, iš dalies pažeistas, ant forto pylimų želdinių beveik nėra. Urbanizuotoje aplinkoje II forto teritorija turi miesto parko ar sodo funkciją.

Istorija 

Per Pirmąjį pasaulinį karą, kaip ir I bei III fortai, Antrasis fortas buvo intensyviai apšaudomas. Antrojo forto prieigos ir visa teritorija iki šių dienų gali būti užteršta artilerijos šaudmenimis, likusiais po tvirtovės šturmo.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Kauno tvirtovė 
 II fortas kaunotvirtove.lt forume
 II fortas efoto.lt svetainėje
 Kauno II Fortas - trumpametražis dokumentinis filmas

2
Darbdavys

Darbdavys – darbo teisinių santykių subjektas, įdarbinantis asmenis (darbuotojus). Darbdaviu gali būti fizinis asmuo, taip pat įmonė, įstaiga, organizacija ar kita organizacinė struktūra (nepaisant nuosavybės formos, teisinės formos, rūšies bei veiklos pobūdžio), turinčios darbinį teisnumą ir veiksnumą (LR DK 16 str.). Darbdavio (fizinio asmens) teisnumą ir veiksnumą reglamentuoja darbo įstatymai, Civilinis kodeksas.

Istoriškai, 1854 m. darbdavys buvo apibrėžiamas kaip kažkas kas „leidžia sau dirbti, darbą užsako ir už jį užmoka“.  Šis apibrėžimas dabar būtų pernelyg platus, nes papildomai apribojama jog darbdaviui teikiamos paslaugos negali būti atskiro, nepriklausomo verslo dalis. Kai kada tai nebūna labai aišku, ir, pavyzdžiui,  pateikiama dvidešimt kriterijų, kuriais remiantis prireikus sprendžiama ar subjektas yra darbdavys (tokių kaip ar dirbama tik jam vienam, ar fiksuotos darbo valandos, ar jis gali atleisti darbuotoją, ar parūpina visus įrankius bei medžiagas, ar darbas vyksta jo patalpose, ar pakankamai smulkmeniškai vadovauja ir kitų panašių). Darbdavys turi daug valdžios. Palyginus mažiau valdžios turintis subjektas yra klientas, kuriam nepriklausomas verslas () teikia paslaugas.

Šaltiniai

Taip pat skaitykite 
Lietuvos verslo darbdavių konfederacija

Darbo teisė
Mokesčių teisė

ja:雇用
zh:僱傭
Antakalnis II

Antakalnis II – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, Lyduokių seniūnijoje, 5 km į rytus nuo Ukmergės, prie kelio .

Nuo 1999 m. gyvenvietėje įsikūrusi medžio apdirbimo įmonė.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Juodžiūnai (Ukmergė)

Juodžiūnai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Lyduokių.

Istorija

Gyventojai

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Slabada (Lyduokiai)

Slabada – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje. Kaime stovi sena koplytėlė statyta apie 1888 m. Auga saugomas Felinkos ąžuolas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Vyliaudžiai

Vyliaudžiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Lyduokių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Džadida

Džadida (arab.: الجديدة) – Maroko jūrų uostas ant Atlanto vandenyno kranto, 90 km į pietus nuo Kasablankos ir 125 km į šiaurę nuo Safi. El Džadidos portugalų statytas miestas yra įtrauktas į UNESCO saugomų objektų sąrašą.

Istorija 
Džadida anksčiau buvo žinoma kaip Mazaganas (portug.: Mazagão), kai 1502 m. portugalai užėmė miestą ir pastatė įtvirtinimus nuo vandenyno pusės.  1769 m. Mazaganą portugalai paliko, o miesto gyventojai persikėlė į Braziliją, kur pastatė naują Mazaganą (dabar Amapa). El Jadida atiteko Maroko sultonui Mahometui ben Abdalachui.

Džadida dabar 
Dabar mieste gyvena 144 440 (2004 m. surašymas) gyventojų. Miestas yra Dukalo-Abdo regione. Nuo jūros jį saugo portugalų laikais uoloje iškaltos aukštos sienos. Tvirtovėje išliko vėlyvosios portugalų gotikos (Manueline) laikų statyta vandens saugykla ir Švenčiausiosios Mergelės Marijos ėmimo į dangų bažnyčia.

Sportas 
 Difaa Džadida; futbolo ekipa žaidžia Botola pirmenybėse.

Nuorodos 
El Jadida miesto puslapis 

Maroko miestai
Nord Stream

Nord Stream – gamtinių dujų dujotiekis nutiestas Baltijos jūros dugnu ir jungiantis Rusiją ir Vokietiją. Dujotiekis nuteistas tranzitu per Suomijos, Danijos ir Švedijos teritorijas, bet nebuvo prijungtas prie šių šalių gamtinių dujų skirstymo tinklų. Transportuojamos dujos iš Vakarų Sibiro telkinių esančių Jamalo Nencų autonominėje apygardoje (Tiumenės sritis).

Nord Stream buvo ilgiausias povandeninis magistralinis dujotiekis (šiuo metu ilgiausias – Nord Stream 2), kuris savo ilgiu aplenkė lygi tol ilgiausią Langeledo dujotiekį.

Istorija 

Projektas pradėtas vystyti 1997 m., kai Gazprom ir Suomijos kompanija Neste (vėliau – Fortum) įkūrė jungtinę kompaniją, North Transgas Oy, kuri vystytų dujotiekio tarp Rusijos ir Vokietijos tiesimą Baltijos jūros dugnu.

2011 m. spalio 8 d. Nord Stream paleistas veikti. Atidarymo ceremonijoje dalyvavo Vokietijos kanclerė Angela Merkel, Rusijos prezidentas Dmitrijus Medvedevas, Prancūzijos premjeras François Fillon ir Nyderlandų premjeras Mark Rutte.

2012 m. spalio 8 d. išplėstas Nord Stream 1 pajėgumas atidarius antrąją dujotiekio jungtį. Bendrasis dujotiekio pejėgumas išaugo iki 55 mlrd. m³ per metus.

Taip pat skaitykite 
 Nord Stream 2
 Jamalo–Europos dujotiekis

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali „Nord-Stream“ svetainė

Rusijos dujotiekiai
Vokietijos dujotiekiai
Suomijos dujotiekiai
Danijos dujotiekiai
Švedijos dujotiekiai
Vysokojė

Vysokoje vadinama:

 Vysokojė (Papelkiai), miestelis Karaliaučiaus krašte;
 Vysokajė, miestas Baltarusijoje.
Astravas (reikšmės)

Astravu vadinama:

 Astravas – Biržų miesto dalis;
 kaimas Zarasų rajone;
 miestelis Baltarusijoje;
 Margėnai, kaimas Rokiškio rajone (minimas XVIII a. Astravo vardu).
Prancai

Prancai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, prie kelio Šakiai–Plokščiai. Veikia Šakių gimnazijos pradinio ugdymo skyrius.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šakių rajono savivaldybės gyvenvietės
Jurgėnai (Pasvalys)

Jurgėnai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje. Veikia Pumpėnų mokyklos pradinio ugdymo skyrius, biblioteka (nuo 1954 m.).

Gyventojai

Šaltiniai

Nuorodos 
 Jurgėnų biblioteka 

Pasvalio rajono savivaldybės gyvenvietės
Kantabrija

Kantabrija () – autonominis regionas Ispanijos šiaurėje, kartu ir to paties pavadinimo provincija. Sostinė ir didžiausias miestas – Santanderas. Plotas 5321 kv. km (15-ta vieta tarp autonominių regionų). Gyventojų – 593,8 tūkst. (2012 m.; 16-ta vieta tarp autonominių regionų).

Istorija 
Antikos laikotarpiu teritorijoje gyveno keltiberų kantabrų gentis, nuo kurios kilęs ir regiono pavadinimas. Pasak kai kurių šaltinių gentį valdė tik moterys. V a. kantabrus iš regiono išstūmė į Iberijos pusiasalį atsikėlę ir jį užkariavę vestgotai, kurie Kantabrijoje įkūrė savo kunigaikštystę. VIII a. beveik visas Iberijos pusiasalis atiteko maurams, tačiau Asturija ir Kantabrija liko neužkariautos ir iš čia prasidėjo pusiasalio rekonkista.

Miestai 

Didžiausi provincijos miestai (2014 m.):
 Santanderas – 175,7
 Torelavega – 54,1
 Kastro Urdialesas – 32,1
 Kamargas – 31,0
 Pjelagosas – 23,9
 El Astiljeras – 18,2

Ispanijos regionai
Arma

Arma – miestas Šiaurės Airijoje, Armos grafystės centras. Mažiausias miestas šalyje.

Istorija 

Žinomas nuo 600 m. pr. m. e. Miesto statusas suteiktas 1995 metais, praėjus metams po karalienės Elžbietos II vizito.

Sportas 
 Armagh City FC (futbolas)

Šiaurės Airijos miestai
Švokštoniai

Švokštoniai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, prie Nairių.

Istorija 

Nuo XVIII a. minimas Švokštonių dvaras. XIX a. pabaigoje kaimas priklausė Vaškų valsčiui.

Gyventojai

Žymūs žmonės 

Dvare gimė Antanas Juozapavičius (1894–1919), pirmasis nepriklausomos Lietuvos karininkas, žuvęs už tėvynę.

Šaltiniai 

Pasvalio rajono savivaldybės gyvenvietės
Daugėliai

Daugėliais vadinama:

 kaimas Jurbarko rajone;
 kaimas Šiaulių rajone;
 Kuršėnų miesto dalis.
Robert Hooke

Robertas Hukas (Robert Hooke, 1635 m. liepos 18 d. Freshwater miestelyje, Anglija – 1703 m. kovo 3 d.) – anglų gamtos tyrinėtojas, garsėjęs savo universalumu.

Biografija 
Gimė 1635 m. Anglijos Freshwater miestelyje. Jo tėvas vadovavo vienai to miestelio bažnyčių, tad Robertas, kaip ir jo trys broliai, kurie visi buvo pastoriais, tikėjosi gauti reikiamą išsilavinimą ir prisijungti prie tėvo. Tačiau nuo pat vaikystės Robertą kamavo nuolat pasikartojantys galvos skausmai, tad tėvas, baimindamasis, kad jis nesugebės įgyti reikiamo išsilavinimo, nusprendė leisti Robertui pačiam pasirinkti gyvenimo kelią.

Nuo 13 metų Hooke`as mokėsi Westminsterio mokykloje. 1653 m. jis gavo vietą Oksfordo bažnyčios chore, kur sutiko chemiką ir fiziką Robertą Boyle`ą, kuris jam pasiūlė tapti jo asistentu.

1660 m. eksperimentais nustatė, bet tik 1676 m. paskelbė savo Huko dėsnį: „koks ištįsimas, tokia jėga“ (nors ir sąvokos kaip įtempiai ar deformacijos R. Hukui dar nebuvo žinomos).

1662 m. Hooke`as gavo eksperimentų kuratoriaus vietą naujai įkurtoje Karališkoje draugijoje (Royal Society), kur buvo atsakingas už eksperimentų rengimą jos susitikimų metu.

1665 m. išleido knygą „Mikrografija“, kurioje pateikė keleto mikroskopinių ir teleskopinių stebėjimų rezultatus bei keletą originalių biologinių pastebėjimų. Jis pirmasis pavartojo biologinį terminą ląstelė (), nes stebint augalo ląsteles jos jam pasirodė panašios į vienuolyno celes. Hooke`as dažnai siejamas su ląstelės atradimu, tačiau tuo abejoti verčia pernelyg didelis jo mikroskopo paprastumas.

Tais pačiais 1665 m. Hooke`as užėmė geometrijos profesoriaus postą Greshamo koledže, taip pat buvo Christopherio Wreno asistentu padedant atstatyti Londono miestą po didžiojo gaisro 1666-aisiais.

Hooke`as mirė Londone, 1703 m. Per savo gyvenimą jis buvo sukaupęs milžinišką sumą pinigų, kurie po jo mirties buvo rasti jo kambaryje.

Šaltiniai 

Hooke
Hooke
Abankajus

Abankajus (, ) – Peru miestas, į vakarus nuo Kusko, Andų kalnuose, 2378 m aukštyje, prie Pačačiakos upės. Apurimako departamento administracinis centras. 57,8 tūkst. gyventojų (2007 m.).

Abankajaus apylinkės nuo seno gyvenamos indėnų čankų. Ispanai miestą įkūrė 1540 m. Amancay, Villa de los Reyes pavadinimu. 1874 metais suteiktos miesto teisės. 1997 m. apylinkes nusiaubė nuošliauža, kurios metu žuvo daugiau nei 400 žmonių.

Netoli miesto įsikūręs gražiu kraštovaizdžiu garsėjantis Ampajaus nacionalinis draustinis, kuris yra ir svarbus turistinis regiono objektas. Vystomas cukranendrių perdirbimas, likerio, romo gamyba, dailieji amatai. Apylinkėse auginamos cukranendrės, kasama vario rūda.

Mieste yra 2 universitetai: Universidad Particular Tecnológica de los Andes ir Universidad Nacional Micaela Bastidas de Apurimac.

Peru miestai
Vilhelms Munters

Vilhelms Munters (1898 m. liepos 25 d. Rygoje – 1967 m. sausio 11 d. Rygoje) – Latvijos politikas, diplomatas.

Biografija 

Nuo 1920 m. dirbo užsienio reikalų ministerijoje. 1925 m. ėmė vadovauti Baltijos valstybių reikalų skyriui. 1933 m. tapo užsienio reikalų ministerijos generaliniu sekretoriumi. 1936–1940 m. dirbo užsienio reikalų ministru.

Latvijos užsienio reikalų ministrai
Latvijos diplomatai
Prancūzijos karalius

Prancūzijos karalius – () bendras dabartinėje Prancūzijos teritorijoje gyvenusių tautų, padėjusių pagrindą prancūzų tautai, valdovų monarchų pavadinimas.

Istorija 
Prancūzų istorikai savo šalies valdovų dinastijas pradeda skaičiuoti nuo saliečių frankų, kurių vadas Faramondas, atsiskyręs nuo Reino frankų šakos, persikėlė per upę ir įsikūrė dabartinio Turo apylinkėse. Nuo 420 m. skaičiuojama ir Merovingų dinastijos pradžia. Tačiau šis skaičiavimas yra sąlyginis, nes Merovingų ir Karolingų laikais mirus karaliui, karalystė buvo padalijama jo sūnums. Subyrėjus Senovės Romai nei germanai, nei frankai valstybės nebesukūrė. Tik vėliau, atsiradus teisinei sistemai, valstybės samprata atgijo. Manoma, kad tokios pirmosios Prancūzijos pradžia galėtų būti laikytina 843 m. Verdeno taika arba Hugo Kapeto valdymo pradžia 987 m., nes ir vienu ir kitu atveju vyko žymus dabartinės Prancūzijos žemių vienijimas. XII a. pirmoje pusėje karalių Liudviko VI ir Liudviko VII patarėjas Sen Deni abatas Sugerijus, sustiprinęs bažnyčią, atliko lemiamą vaidmenį karališkos valdžios įtvirtinimo procese.

Tačiau iš esmės frankų, o vėliau prancūzų valdovai – karaliai, imperatoriai, prezidentai, nuo 486 m. iki šiol nenutrūkstamai tęsia tos pačios teritorijos, tos pačios tautos tą pačią valdžią. Lentelėje naudojamas terminas Neustrija apima Centro ir Vakarų Prancūzijos žemes, Austrazija – Rytų Prancūziją, dalį Vokietijos ir dalį Italijos. Lentelėje taip pat įtraukti keli valdovai, kurių prilyginimas krašto valdovams abejotinas. Jų vardai išskirti kursyvu arba skliausteliais. Paryžiaus karaliai taip pat priskiriami Prancūzijos karaliams.

Prancūzijos valdovai 

 Napoleonas IV Napoléon IV, Napoléon Eugène Louis Jean Joseph Bonaparte 1856–1879;
 Napoleonas V Napoléon V, Napoléon Joseph Charles Paul Bonaparte 1822–1891.

Kiti straipsniai 
 Prancūzijos istorija | Vakarų Frankų karalystė | Vakarų Romos imperija;
 Prancūzijos karalystė | Prancūzijos karalienės;
 Didžioji Prancūzijos revoliucija | Prancūzijos respublika | Prancūzijos prezidentas.

Nuorodos 
 Prancūzijos karalių genealogija .

 

ar:قائمة ملوك فرنسا
bs:Spisak francuskih vladara
io:Regnanto di Francia
it:Lista dei monarchi francesi
ka:საფრანგეთის მეფეების სია
ru:Список королей Франции
sk:Zoznam monarchov Francúzska
sr:Француски краљеви
th:รายพระนามกษัตริย์ และจักรพรรดิฝรั่งเศส
Mergelis

Mergelis – molinga klintinė nuosėdinė uoliena. Būna molio, smėlio ir dolomitiniai mergeliai. Mergelis yra žaliava cementui gaminti.

Šaltiniai
 Geografijos žodynas, S. Agapovas, S. Sokolovas, D. Tichomirovas. 1972 m. Kaunas ,,Šviesa''.

Uolienos
Childerikas I

Childerikas I (, 440 m. Vestfalija – 481 m. gruodžio 26 d. Turnė) – salijų frankų karalius, vienas pirmųjų Prancūzijos karalių.

Biografija 

Frankų karaliaus Merovigo sūnus, frankų karaliaus Chlodvigo I tėvas.  Jo vardas frankų kalba reiškia tvirtas mūšyje. Žmona Bazina, vaikai Chlodvigas (466–511 m.), Albofleda (467–511 m.), Lantehilda, Adolfleda (469–535 m., ostgotų karaliaus Teodoriko Didžiojo žmona), Richaras, Rignomeras ir Guntramas.

Childerikas pirmasis iš frankų karalių, kurio gyvenimą ir darbus patvirtina Grigalius Turietis (Grégoire de Tours, 538–594 m.), nusirašęs juos iš Anžero metraščių.

Pagal sutartį su Romos imperija saliju frankams apsigyvenus Belgikos provincijoje tarp Maso ir Somos upių, tarnavo karininku romėnų karvedžiams Egidijui ir Pauliui. 457 m. mirus tėvui tapo frankų karaliumi, tačiau dėl karšto kraujo, linkusios suvedžioti frankų merginas, frankai jį išvijo ir savo valdovu pripažino Egidijų. Childerikas pabėgo į Germaniją, kur taip pat netruko suvilioti Tiuringijos karaliaus žmoną Baziną.

Tačiau 461 m. buvo užmuštas Romos imperatorius Flavijus Majorinas ir Šiaurinėje Galijoje dislokuota romėnų kariuomenė pasiskelbė nebepriklausanti imperijai. Be to, teritoriją į pietus nuo Luaros tuo metu jau buvo užėmę vestgotai, o pietryčiuose šeimininkavo burgundai. Atkirsti vakarų frankus nuo jūros grasino saksai, nuolat puldinėję frankų gyvenvietes. Todėl frankai, prisimindami sutartį su Roma, nebuvo patenkinti Egidijaus nenoru pripažinti kariuomenės vado Ricimero valdžią. Egidijus, pajutęs pasipriešinimą, nužudė 100 frankų. Tada frankai aštuntaisiais Egidijaus valdymo metais prisiminė savo karalių Childeriką, kuris 463 m. jau buvo vedęs savo vyrą palikusią Baziną iš Tiuringijos.

Childeriko valdymas pasižymėjo svarbiomis pergalėmis. 463 m. jis sumušė vestgotus, 468 m. prie Orleano nugalėjo Luarą peržengusį ir grasinusį Anžerui saksų karalių.

Jis mirė 481 m., dvidešimt ketvirtaisiais savo valdymo metais, frankų karaliaus sostą palikdamas sūnui Chlodvigui.

Kapas 

Jo kapas 1653 m. atrastas Turnė. Kape buvo rastas karo kirvis, trumpas ir ilgas kalavijai, ietis, granatais papuoštos auksinės bitutės bei kapšas su 90 auksinių Rytų Romos imperijos monetų. Kiekvienas solidas svėrė po 4,55 g, tačiau jos buvo išleistos skirtingų imperatorių, nuo Teodosijaus II iki Zenono. Ant 180 cm ūgio vyro skeleto rankos rastas žiedas su vardiniu antspaudu, kuriame buvo įrašas Childerici Regis – Karalius Childerikas.

Stebuklingai išlikusio neapiplėšto kapo įkapių plėšikai vis tik nepasigailėjo. Visas lobis buvo saugomas Paryžiaus Medalių ir monetų muziejuje, bet naktį iš 1831 m. lapkričio 5 į 6 d. muziejus buvo apiplėštas. Visa laimė, kad 1655 m. Nyderlandų hercogo gydytojas Žanas Žakas Šiflė visas kapo įkapes buvo aprašęs ir netgi nupiešęs.

Galerija

Šaltiniai 

Merovingai
Tetonas

Tetonas () - Andų viršukalnė Peru, Apurimako departamente. Aukštis 5300 m. 

Peru kalnai
Abankajaus provincija

Abankajaus provincija (, ) – provincija Peru, Apurimako departamento šiaurinėje dalyje. Provincija padalinta į 9 apygardas. Sostinė – Abankajus.

Apygardos 
 Abankajus
 Čakočė
 Sirka
 Kurahuasis
 Huanipaka
 Lambrama
 Pičirhua
 San Pedro de Kačora
 Tamburkas

Apurimako departamento provincijos
Antabambos provincija

Antabambos provincija (, ) – provincija Peru, Apurimako departamento pietinėje dalyje. Provincija padalinta į 7 apygardas. Sostinė – Antabamba.

Apygardos 
 Antabamba
 El Oras
 Huakirka
 Chuan Espinosa Medranas
 Oropesa
 Pačakonasas
 Sabainas

Apurimako departamento provincijos
Aimaraeso provincija

Aimaraeso provincija (, ) – provincija Peru, Apurimako departamento vakarinėje dalyje. Provincija padalinta į 17 apygardų. Sostinė – Čaluanka.

Apygardos 
 Čalhuanka
 Kapaja
 Karaibamba
 Čapimarka
 Kolkabamba
 Kotarusė
 Huailju
 Chusto Apu Sahuaraura
 Lukrė
 Pokohuanka
 San Chuan de Čaknja
 Sanjaika
 Soraja
 Tapairihva
 Tintajus
 Toraja
 Janaka

Apurimako departamento provincijos
Kotabambo provincija

Kotabambo provincija (, ) – provincija Peru, Apurimako departamento rytinėje dalyje. Provincija padalinta į 6 apygardas. Sostinė – Tambobamba.

Apygardos 
 Tambobamba
 Kotabambasas
 Koiljurkis
 Hakira
 Mara
 Čaljhuahuačas

Apurimako departamento provincijos
Grau provincija

Grau provincija (, ) yra Peru, Apurimako departamento centrinėje dalyje. Provincija padalinta į 14 apygardų. Sostinė – Čukibambilija.

Apygardos 
 Čukibambilja
 Kurpahuasis
 Gamara
 Huailjatis
 Mamara
 Mikaela Bastidas
 Pataipampa
 Progresas
 San Antonijas
 Santa Rosa
 Turpajus
 Vilkabamba
 Virundas
 Kuraskas

Apurimako departamento provincijos
Činčeroso provincija

Činčeroso provincija (, ) – provincija Peru, Apurimako departamento šiaurės vakarinėje dalyje. Provincija padalinta į 8 apygardas. Sostinė – Činčerosas.

Apygardos 
 Činčerosas
 Ankas-Hualjas
 Kočarkasas
 Huakana
 Okobamba
 Ongojus
 Uranmarka
 Ranrakanča

Apurimako departamento provincijos
Andahuailaso provincija

Andahuailaso provincija (, ) – provincija Peru, Apurimako departamento vakarinėje dalyje. Provincija padalinta į 19 apygardų. Sostinė – Andahuailasas.

Apygardos 
 Andahuailasas
 Andarapa
 Čiara
 Huankarama
 Huankarajus
 Huajana
 Kakijabamba
 Kišuara
 Pakobamba
 Pakuča
 Pampačiris
 Pomakoča
 San Antonio de Kačis
 San Cheronimas
 San Migel de Čakrapampa
 Santa Marija de Čikmas
 Talavera de la Reina
 Tumaj Huaraka
 Turpas

Apurimako departamento provincijos
Valiulis

Algirdas Vaclovas Valiulis – inžinierius, pedagogas
 Algirdas Valiulis – teisininkas
 Gintaras Valiulis – fizikas
 Jurgis Juozas Valiulis (Karolis Drunga) – chemikas, rezistentas
 Remigijus Valiulis – sportininkas
 Skirmantas Valiulis – menotyrininkas, televizijos ir kino kritikas
 Valentinas Valiulis – politikas
Antrimas

Antrimas (, ) – miestas Šiaurės Airijoje, Antrimo grafystėje. Kartu tai ir grafystės administracinis centras bei svarbus grafystės miestas. 20,0 tūkst. gyventojų (2001). Nutolęs 35 km nuo šalies sostinės Belfasto keliaujant traukiniu.

1642 metais Antrimui buvo parinkta vieta prie Nėjaus ežero. Mieste yra kelios bažnyčios, pilies griuvėsiai.

Šiaurės Airijos miestai
Balimena

Balimena (airių k. „žemė vidury miestų“) – miestas Šiaurės Airijoje, pačiame šalies centre Antrimo grafystėje. Žemės ūkio centras. Veikia akademija. Buvusi geležinkelio stotis.

Istorija

Miestas buvo pradėtas statyti karaliaus Karolio I leidimu 1626 metais.

Sportas 
 Ballymena United FC

Miestų partnerystė
 

Šiaurės Airijos miestai
Bangoras (Šiaurės Airija)

Bangoras – miestas rytinėje Šiaurės Airijoje, pietiniame Belfasto įlankos krante, 22 km į rytus nuo Belfasto. Pajūrio kurortas. Yra viena didžiausių mažųjų laivų prieplaukų visoje Airijoje. Geležinkelio stotis. Išvystytas turizmas. XIX a. pilis.

Sportas
 Bangor FC (futbolas)

Šiaurės Airijos miestai
Didžiosios Britanijos kurortai
Lerganas

Lerganas – miestas Šiaurės Airijoje, 30 km į pietvakarius nuo Belfasto. Geležinkelio stotis. Mieste yra suplanuotos, tiesios ir gražios gatvės, aikštės ir graži architektūra. Pramoninis centras.

Sportas 
 Glenavon FC (futbolas)

Šiaurės Airijos miestai
Oma

Oma – miestas Šiaurės Airijos vakaruose, Tirono grafystėje. Miestas yra didžiausias grafystėje. Yra menų centras, Alsterio amerikiečių muziejus po atviru dangumi, daug bažnyčių.

Istorija

Miesto statusą gavo 1768 metais. Nors miestas jau žinomas dar nuo 792 m. pr. m. e. (seniausias miestas Šiaurės Airijoje).

Sportas
 Omagh Town FC (futbolas)

Šiaurės Airijos miestai
Miškinė lelija

Miškinė lelija (, , ) – lelijinių (Liliaceae) šeimos, lelijų (Lilium) genties dekoratyvus, medingas, dažinis, nuodingas augalas.

Tai daugiametis, iki 100 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas stačias, apvalus, šviesiai žalias, apatinė dalis plaukuota. Lapai pailgai elipsiški, 5-8 cm ilgio ir 0,8-1,5 cm pločio, beveik menturiniai, kartais pražanginiai. Žiedai tamsiai rožinės spalvos, aitriai kvepiantys, susitelkę stiebo viršūnėje, kekėse. Vainiklapiai šviesiai purpuriniai, rausvai raudoni, dėmėti. Vaisius – pailga dėžutė. Sėklos plokščios, šviesiai rudos.

Žydi birželio – liepos mėn. Dauginasi sėklomis ir svogūnėliais.

Paplitimas ir augavietės 
Šio augalo tėvynė – Europa. Auga lapuočių ir mišriuose miškuose, kartais pušynuose. Tai vienintelė Lietuvoje savaime auganti rūšis.

Mėgsta pusiau ūksmingas, šiltas vietas, apydrėgnę, derlingą, molingą ir kalkingą dirvą.

Apsauga 
Lietuvoje ši lelija saugoma, jos negalima skinti ar kitaip niokoti.

Lelijiniai
Vaistiniai augalai
Nuodingieji augalai
Dažiniai augalai
Valai (tauta)

Valai () – keltų tauta, gyvenanti Velse ir kalbanti keltų grupės valų kalba; dalis yra perėję prie anglų kalbos.

Išnašos

Jungtinės Karalystės gyventojai
Keltai
Velsas
Lenko korta

Lenko korta () – asmens dokumentas, patvirtinantis lenkų kilmę ir suteikiantis lengvatų lenkams, gyvenantiems ne Lenkijoje. Dokumentas patvirtintas Lenkijos Respublikos Seime 2007 m. rugsėjo 7 d.

Teisė, išimties tvarka gauti Lenko kortą suteikiama išvardintų valstybių asmenims, neturintiems Lenkijos pilietybės arba leidimo gyventi Lenkijos Respublikos teritorijoje, Armėnijos, Azerbaidžano, Baltarusijos, Estijos, Gruzijos, Kazachstano, Kirgizijos, Lietuvos, Latvijos, Moldavijos, Rusijos, Tadžikistano, Turkmenijos, Ukrainos ir Uzbekistano.

Taip pat Lenko korta gali būti išduota asmenims, kurių lenkiška kilmė buvo patvirtinta pagal 2000 metų lapkričio 9 d. nutarimo punktus dėl repatriacijos.

Asmuo, turintis Lenko kortą, po trijų mėnesių gyvenimo Lenkijos teritorijoje įgyja teisę nuolat apsigyventi Lenkijoje, jiems numatomas nemokamas gydymas, įvažiavimo viza – nemokama. Lenko korta užtikrina daugkartinį įvažiavimą į Lenkiją, ji prilyginama vizai, leidžiančiai nuolat gyventi Lenkijoje. Asmenų, turinčių Lenko kortą, vaikai įgyja vienodas teises į mokslą ir stipendijas, kaip ir Lenkijos piliečiai. Asmenys su Lenko korta, turintys leidimą gyventi, galės dirbti Lenkijoje, gauti bedarbio pašalpą, kitas socialines garantijas, įsigyti nekilnojamą turtą, užsiimti ūkine veikla. 

2008 m. Lenkijos Respublikos ambasadorius Lietuvoje, Janusz Skolimowski pirmąją Lenko kortą įteikė lenkų kilmės dvasininkui, tuo metu seniausiam Lietuvos lenkui, Vilnijos lenkakalbių gyventojų patriarchui – Juzefui Obremskiui.

Kortos išdavimo dinamika

Išnašos

Nuorodos 

 Teisės aktų internetinė sistema: Lenko kortos tekstas (Tekst ujednolicony)  
 Poland.gov.pl: Lenko korta {pl} {be} {ru} {uk} (lt) 
 Lenko korta gyvenantiems Rytų šalyse  

Asmens dokumentai
Pilietybės teisė
SK Freya-VfR Klaipėda

Freya Klaipėda – buvęs tarpukario Lietuvos futbolo klubas iš Klaipėdos. 1932 m. prisijungė VfR Klaipėda klubą.

Istorija

Pasiekimai

Sezonai 

|}
|}

Žymūs žaidėjai 
 Frydrichas Tašius, 1933

Nuorodos 

Freya Klaipeda
Klaipėdos futbolas
Paprastoji gyvatžolė

Paprastoji gyvatžolė (, , ) – rūgtinių (Polygonaceae) šeimos, gyvatžolių (Bistorta) genties augalas.

Daugiametis, 30-100 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas stačias, standus, plikas, bambliuotas. Lapai pražanginiai, kotuoti, pailgi arba pailgai lancetiški, lygiais arba nežymiai banguotais kraštais. Apatiniai lapai 4-20 cm ilgio, 1-7,5 cm pločio, stiebiniai mažesni ir siauresni. Žiedynas – cilindriška, 1,5-5 cm ilgio, iki 2 cm skersmens tanki varpa. Žiedai smulkūs, balkšvai rožiniai. Vaisius – tribriaunis, blizgantis, rudasriešutėlis.

Žydi gegužės – liepos mėn., sėklos subręsta rugpjūčio mėn. Dauginasi vegetatyviškai ir sėklomis. Auga pamiškėse, pelkėtų pievų pakraščiuose, upių slėniuose, šlapiose dirvose.

Vaistinei žaliavai ruošiami šakniastiebiai. Jie kasami rudenį. Šakniastiebiuose yra iki 25 % rauginių medžiagų, 0,44 % galinės rūgšties, 0,5 % katechinų, 1,1 % kalcio oksalatų, krakmolo, oksimetilantrachinonų, askorbino rūgšties, dažinių ir apie 10 % mineralinių medžiagų.

Augalas medingas, dekoratyvus ir dažinis.

Rūgtiniai
Vaistiniai augalai
Dažiniai augalai
Tikrasis lipikas

Tikrasis lipikas (, , ) – raudinių (Rubiaceae) šeimos, lipikų (Galium) genties augalas.

Daugiametis, 30-90 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas apvalus, su 4 išilginėmis briaunelėmis, kylantis arba stačias. Lapai linijiški, 1 mm pločio, po 6-12 menturiuose. Žiedai maži, geltoni, kvepia medumi. Vaisiai pliki, sudaryti iš dviejų rutuliškų dalių, kuriose yra po vieną sėklą.

Žydi birželio – spalio mėn. Auga sausose pievose, šlaituose, ganyklose, dirvonuose.

Vaistams vartojama žolė. Ji pjaunama augalams pradėjus žydėti. Augale yra trioksiantraglikozido galiozino, glikozido asperilozido, rauginių, mineralinių medžiagų, eterinio aliejaus, citrinos, askorbino rūgščių.

Žiedų milteliais apibarstomos žaizdos, votys bei išbertos vietos.

Raudiniai
Vaistiniai augalai
FK Tauras Kaunas

Apie XXI a. mėgėjų klubą žr. FM Tauras Kaunas.

Kauno „Tauras“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Istorija

„Tauras“ įkurtas kaip LFLS Kaunas klubo skyrius. 

Jo steigėjai – D. Žilevičius, Vyt. Stašinskas ir kiti. Pasibaigus 1934 m. Lietuvos pirmenybėms klubo pagrindinė sudėtis perėjo žaisti iš antrosios ("A") lygos į  aukščiausią ("L") lygą.

Algimanto Klimkevičiaus knygoje „Lietuvos futbolo istorija. Žmonės. 1911–1990.“ 253 pusl. aprašomi Algimanto Bertašiaus prisiminimai, kuriuose nurodoma, kad „Tauras“ 1943 m. žaidė raudonai/juodomis aprangomis (raudona ir juoda).

Dėl sovietų įsiveržimo į Lietuvą 1944 m. čempionatas nutrūko būtent pirmaujant „Tauro“ klubui.

Pasiekimai 

 Lietuvių sporto šventės finalininkas (1935 m.)

Sezonai 

|}
|}

|}

Žymūs žaidėjai 
 Viktoras Abramikas, 1942–1943
 Vladas Adomavičius, 1937, 1939–1940, 1942–1943
 Antanas Bulzgys, 1932
 Vladas Choniavka, 1936–1938, 1942–1943
 Juozas Dirgėla, 1928–1931
 Vladas Dzindziliauskas, 1942–1943
 Alfonsas Gudaitis, 1936, 1942–1943
 Dizmanas Ilgūnas
 Jurgis Safronovas, 1936–1938
 Vytautas Stašinskas, 1928
 Eduardas Žalkauskas, 1936–1938

Nuorodos 

Tauras Kaunas
Kauno futbolas
Gaiciūnai

Gaiciūnai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Pabaisko.

Istorija 
Pokario metais apylinkėse veikė Didžiosios Kovos apygardos, "A" partizanų rinktinės, Alfonso Morkūno (Plieno) partizanų būrio partizanai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Gametangė

Gametangė – augalų, dumblių ir grybų ląstelė arba organas, kuriame susidaro lytinės ląstelės (gametos). Moteriškos gametangės vadinamos oogonėmis, vyriškos – anteridžiais.

Ląstelė
Kopūstėliai (Pabaiskas)

Kopūstėliai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje. Šalia gyvenvietės sovietmečiu buvo įsikūrusi raketinė bazė. Ši bazė užėmė apie 100 ha plotą. Joje buvo dislokuojamos vidutinio nuotolio SS-4 klasės raketos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Mažeikiškiai

Apie kaimą Panevėžio rajone žr. Mažeikiškiai (Panevėžys).

Mažeikiškiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Pabaisko.

Gyventojai 

 Kaime gimė
 Mažeikiškiuose 1947 m. balandžio 10 d. gimė Lietuvos žurnalistas, redaktorius Romas Dikčius.

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Olišanka

Olišanka – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 1 km nuo Pabaisko.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Pavytinė

Pavytinė – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje. Pavytinės paštas yra gretimame Antakalnio kaime.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Piliakalnis (Ukmergė)

Piliakalnis – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Pabaisko.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
Kaime gimė kalbininkas Kazys Morkūnas.

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Savidonys

Savidonys – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 7 km į vakarus nuo Pabaisko.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Savidonyse 1945 m. birželio 9 d. gimė dailininkas, ekspresionistinės tapybos atstovas Alfonsas Vilpišauskas.

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Vaitkūnai (Ukmergė)

Vaitkūnai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Pabaisko, prie Gniužos upelio ir pietinių Ukmergės pakraščių (Pašilės). Kolektyviniai sodai ir nausėdijos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Jačionys

Apie Vilniaus miesto dalį žr. Jočionys.

Jačionys – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Ukmergės. 

Šalia automagistralės  pastatytas „Würth Lietuva“ logistikos centras. Įrengti Baltijos kelio atminimo ženklai.

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Kelmai

Kelmai  – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, Veprių seniūnijoje, 4 km į pietryčius nuo Veprių, prie kelio  ir Knyzlaukio miško. Miške į šiaurę nuo Kelmų yra sovietų raketų paleidimo aikštelės 5 SS-4 liekanos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Skominai

Skominai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Pabaisko.

Gyventojai

Žymūs žmonės

 Povilas Bakšys (1901-1973), kunigas, vyskupas

Nuorodos 
 Skominy Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom X, psl. 691 (lenk.)

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Stavidonys

Stavidonys – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, prie kelio Butrimonys–Pabarė. Veikia Butrimonių vidurinės mokyklos skyrius.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Ancevičiai

Ancevičiai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Eišiškių, prie Nezdilės upelio ir plento . Veikė Eišiškių gimnazijos skyrius.

XIX a. pab. buvo okolica Lydos apskrityje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Naujakuriai

Naujakuriai – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje. Veikė P. K. Bžostovskio mokyklos skyrius.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
FK Dinamo Kaunas

Kauno „Dinamo“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Istorija

1945 m. atkūrus sovietų valdžią Kauno „Dinamo“ buvo viena stipriausių Lietuvos komandų, 1946 m. ji kartu su Kauno „Spartaku“ sudarė LTSR rinktinės branduolį, kuris vėliau tapo Vilniaus „Žalgirio“ klubu.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Žymūs žaidėjai 
 Bronius Galvičius, 1945
 Zenonas Ganusauskas, 1945
 Viktoras Kučinskas, 1945
 Stepas Mikalauskas, 1945
 Steponas Petraitis, 1945
 Stasys Skalskis, 1945
 Jonas Zienius, 1947

Treneriai
 Voldemaras Jaškevičius, 1946

Nuorodos 

Dinamo Kaunas
Kauno futbolas
FK Spartakas Kaunas

Kauno „Spartakas“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Istorija

Tai pirmasis LTSR aukščiausios lygos nugalėtojas 1945 m. Po metų jis kartu su Kauno „Dinamo“ komanda sudarė LTSR rinktinės branduolį, kurio pagrindu 1947 m. sukurtas būsimasis Vilniaus „Žalgiris“.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Žymūs žaidėjai 

 Jonas Babinskas, 1945
 Vladas Choniavka, 1945
 Vladas Dzindziliauskas, 1945
 Dizmondas Ilgūnas, 1945
 Zenonas Jankauskas, 1947
 Vytautas Javorskis, 1945
 Henrikas Kersnauskas, 1945
 Stasys Penkauskas, 1945
 Petras Škėlovas, 1947
</div>

Nuorodos 

Spartakas Kaunas
Kauno futbolas
Kuliniai (Čiulėnai)

Kuliniai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, prie šiaurinio Stirnių ežero kranto. Ribojasi su kaimais: Purvėnai, Damošiškės.

Istorija 
Seniau čia buvo dvaras, priklausęs Žurauskams. Po 1863 m. sukilimo rusų valdžia dvarą nusavino, išdalijo rėžiais. Yra veikiančios sentikių kapinės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
BMW 1 Serija

BMW 1 Serija (kodiniai pavadinimai: E81 – 3 durų hečbekas, E82 – kupė, E87 – 5 durų hečbekas, E88 – kabrioletas) – automobilis, pradėtas gaminti BMW 2004 m. Skirtas konkuruoti su Audi A3 ir Volkswagen Golf, bet varomas galiniais ratais.

Antros kartos modeliai (kodiniai pavadinimai: F20 – 5 durų hečbekas, F21 – 3 durų hečbekas) pradėti gaminti 2011 m. Jame atsirado keturių varomų ratų pasirinkimas (xDrive), o vėliau ir ekonomiški trijų cilindrų motorai. Trečios kartos modelis (kodinis pavadinimas: F40) pradėtas gaminti 2017 m. Trečios kartos modelis nebeturi galinių varomų ratų pasirinkimo ir gaminamas tik kaip 5 durų hečbekas.

Išnašos 

1 Serija
Kompaktiniai automobiliai
FK Lokomotyvas Kaunas

Kauno „Lokomotyvas“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Istorija 

Klubas netiesiogiai laikomas ŠŠ Kovas Kaunas klubo sekėju, kadangi užėjus sovietams pastarasis klubas reformuotas į geležinkeliečių komandą „Lokomotyvas“.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Treneriai
 Antanas Paulaitis, 1947

Nuorodos 

Lokomotyvas Kaunas
Kauno futbolas
FK Kauno audiniai

Kauno „Audiniai“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Pasiekimai 

Klubas įsteigtas prie „Kauno audinių“ šilko fabriko (įkurtas 1930 metais).

Sezonai 

|}
|}

|}

Žymūs žaidėjai

 R. Grušas
 V. Cigleris
 Vytautas Javorskis
 Kęstutis Birieta
 J. Kulvietis
 Stepas Martyšius
 A. Zienius
 Petras Škėlovas, 1949
 Antanas Paulaitis
 Č.A.Valentukonis
</div>

Treneriai
 Antanas Paulaitis

Nuorodos

Kauno Audiniai
Kauno futbolas
FK Drobė Kaunas

Kauno „Drobė“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Istorija 

Klubas įsikūrė prie tekstilės gamyklos „Lima“ (įkurta 1937 m.), žaidė Darbo rūmų aikštėje Jonavos gatvėje (vėliau tapo „Limos“ stadionu). 1971 m. „Limos“ gamykla prijungta prie „Drobės“ fabriko, kurio reprezentacine komanda klubas ir tapo.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Žymūs žaidėjai
 Jonas Kubilevičius, 1954
 Henrikas Markevičius, 1954

Treneriai
 Jaroslavas Citavičius, 1954
 Romualdas Dambrauskas, 1956, 1964

Nuorodos 

Drobe Kaunas
Kauno futbolas
FK Panemunė Kaunas

Kauno „Panemunė“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Panemunės (Kaunas).

Istorija

Komandą sudarė SSRS desantininkų dalinio futbolininkai iš Aukštosios Panemunės. 1960 m. komanda nežaidė jokiose pirmenybėse, tačiau išbandė jėgas „Tiesos“ taurės turnyre ir jį sugebėjo laimėti.

Pasiekimai

Žymūs žaidėjai
 Algirdas Žilinskas, gynėjas 1960
 V. Voropajevas, 1960
 V. Selkovikovas, 1960
 A. Jaščenka, 1960
 A. Linkevičius, 1960

Šaltiniai

Panemunė Kaunas
Kauno futbolas
FK Politechnika Kaunas

Kauno „Politechnika“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Istorija

Įkurta kaip Akademinis sporto klubas (ASK). 1992 m. kai kurie pajėgesni žaidėjai perėjo į Ranga Kaunas komandą.

Istorija

Pasiekimai

Sezonai 

|}
|}

|}
|}

|}
|}

Treneriai
 Vygandas Lekas

Žaidėjai
 Fulgentas Bižys, puolėjas ~1970
 Martinas Gusiatinas, ~1960
 Romaldas Juknevičius

Nuorodos 

Politechnika Kaunas
Kauno futbolas
FK Vilija Kaunas

Kauno „Vilija“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Vilijampolės mikrorajono (Kaunas).

Istorija 

Komanda įkurta 1971 m. kaip „Kelininkas“. 1976 m. ji pateko į SSRS kolektyvų taurės pusfinalį, kur per pratęsimą pralaimėjo Vodnik Vanino komandai 1:2. Šią sėkmę klubas pakartojo 1979 m., kai Kaune vėl per pratęsimą pralaimėjo Dinamo Leningrad komandai 1:2. Nors tik 1990 m. pervadintas „Vilija“, tačiau dar 1981 m. Kauno „Vilija“ SSRS „Odinio kamuolio“ varžybose laimėjo sidabrą.  1991 m. prisijungė prie „Bangos“.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Sudėtis (1991) 

 R. Aranauskas (g. 1973)
 D. Armalis (g. 1966)
 L. Bičkauskas (g. 1969)
 R. Čepkauskas (g. 1964)
 Kazimieras Dranginis (g. 1956)
 R. Gricius (g. 1972)
 D. Gvildys (g. 1970)
 E. Karčiauskas (g. 1971)
 A. Krunglevičius (g. 1969)
 Egidijus Meidus (g. 1966)
 R. Norvilas (g. 1969)
 R. Ožakauskas (g. 1961)
 A. Soraka (g. 1965)
 S. Šileika (g. 1971)
 S. Urbutis (g. 1968)
 V. Vaskūnas (g. 1971)
 E. Žukauskas (g. 1972)
</div>

Dubleriai

|}

Žymūs žaidėjai
 Antanas Ulevičius, vartininkas 1979-1983
 Julius Kvedaras
 Romualdas Lincevičius
 Petras Baršauskas
 Juozas Puotkalis
 Kazimieras Dranginis
 Kazimieras Bričkus
 Gercas Žakas
 Romas Rudzevičius
 Antanas Katavičius

Treneriai
 Vygandas Lekas
 Andrius Paškevičius, 1987
 Romas Lavrinavičius, 1991

Šaltiniai

Nuorodos 

Vilija Kaunas
Kauno futbolas
FK Sirijus Klaipėda

Klaipėdos „Sirijus“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Klaipėdos. 1990 m. tapo pirmuoju Lietuvos čempionu po nepriklausomybės atkūrimo.

Istorija 

Klubas įsikūrė 1973 m. prie sausųjų elementų gamyklos „Sirijus“. Pati gamykla buvo perkelta į Klaipėdą 1945 m. rugpjūtį (iki tol nuo 1931 m. veikė Kaune). 

„Sirijus“ 1988 m. laimėjo LTSR taurę, 1989 m. debiutavo LTSR aukščiausiojoje lygoje. 1990 m. pradžioje ėmus irti „Atlantui“ (antroji pagal stiprumą to meto Lietuvos komanda), nemaža dalis klubo žaidėjų perėjo į „Sirijų“ ir komanda sugebėjo laimėti pirmąsias nepriklausomos Lietuvos pirmenybes bei iškovoti šalies futbolo taurę. 

P. Kravto iniciatyva klubą rėmė Vakarų Lietuvos pramonės ir finansų korporacija (VLPFK) ir „Vakarų bankas“ , tačiau dėl nepakankamos finansinės paramos klubas 1995 m. rudenį performuotas į jaunių rinktinę JR Klaipėda.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
|}

Žymūs žaidėjai 
 Audrius Žuta, 1990–1991, 1993
 Saulius Atmanavičius, 1990
 Arūnas Mika, 1992–1993
 Viktoras Olšanskis, 1992–1993
 Marius Poškus, 1991–1992, 1994
 Tomas Ražanauskas, 1994
 Edgaras Tumasonis, 1992–1993
 Raimundas Vainoras, 1992

Treneriai 
 Šenderis Giršovičius, 1988–1992

Dubleriai

„Sirijaus“ dubleriai nebuvo pastovi komanda. 1990 m. jie žaidė „Sirijiečio“ vardu. Beje, ši komanda tiek pirmenybių, tiek ir taurės turnyro ketvirtfinaliuose pralaimėjo pagrindinei „Sirijaus“ komandai. Po sezono „Sirijietis“ iširo. Kita dublerių komanda suburta 1992 m. pradžioje „Oriono“ klubo pagrindu, bet ir ji po sezono pasitraukė iš varžybų. Dar viena komanda sukurta 1995 m. vasarą iš buvusio „Jogintos“ komandos, bet ir ji po sezono pasišalino iš Lietuvos varžybų.

|}

Šaltiniai

Nuorodos 

Buvę Lietuvos futbolo klubai
Klaipėdos futbolas
FK Žydrius Marijampolė

Marijampolės „Žydrius“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas, įkurtas Marijampolėje. Klubas perėmė AFK Neris Vilnius klubo teisę žaisti aukščiausioje lygoje.

Istorija 
1994 m. Marijampolėje Žydrūnas Buzas subūrė komandą, kurią pavadino „Žydriumi“. 

1993/1994 m. aukščiausios lygos pirmame rate kovojo Vilniaus „Neris“, bet turėjo finansinių problemų ir nebesugebėjo tęsti pirmenybių. Šios komandos vietą užėmė naujadaras „Žydrius“, kuris tęsė pirmenybes vietoje pasitraukusios Vilniaus „Neries“. 

1994 m. balandžio 4 d. Panevėžyje įvykusiose rungtynėse vietos FK Ekranas Panevėžys sutriuškino marijampoliečius rezultatu 10:1.

Galutinėje komandų rikiuotėje marijampoliečiai liko 11 pozicijoje. Vasarą komanda buvo išformuota.

Klubas aukščiausioje šalies lygoje žaidė pusę sezono.

Komandos spalvos 
 Namuose žaidė žydros spalvos marškinėliais, šortais ir kojinėmis.
 Svečiuose žaidė tamsesnės mėlynos spalvos marškinėliais, su baltomis rankovėmis ir baltais šonais. Šortai buvo tamsios mėlynos spalvos. Kojinės irgi buvo tamsiai mėlynos.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 

Žydrius Marijampolė
Žydrius Marijampolė
Andahuailasas

Andahuailasas (, ) – miestas Peru, Apurimako departamente, 2926 m aukštyje. Andahuailaso provincijos centras. 34,1 tūkst. gyventojų (2005 m.).

Miesto centras – kolonijinė Ginklų Aikštė (Plaza de Armas), joje stovi senovinis fontanas, aplinkui sodai su skulptūromis. Priešais aikštę stovi kolonijinė XVII a. bažnyčia. Andahuailaso apylinkėse gausu ikikolonijinio laikotarpio pastatų liekanų (36 chullpas bokštai, Waywaka miesto liekanos).

Peru miestai
Galisija

Galisija (,  arba Galiza; oficialiai galisiškai Comunidade Autónoma de Galicia, ispaniškai Comunidad Autónoma de Galicia) – autonominis regionas šiaurės vakarų Ispanijoje. Regionas padalintas į keturias provincijas: La Korunjos, Lugo, Orensės ir Pontevedros. Kalvotose vietovėse esančiuose ūkiuose plėtojama tradicinė žemdirbystė.

Regiono pavadinimas kilęs nuo keltiberų tautos, kuri senovėje apgyvendino šią teritoriją (galaeci, taip pat kallaiker, ).

Geografija 

Galisija yra šiaurės vakarų Ispanijoje maždaug tarp 9°W 42°N ir 7°W 44°N. Šiaurėje Galisijos krantus skalauja Kantabrijos jūra, vakaruose Atlanto vandenynas. Pietuose regionas ribojasi su Portugalija, o rytuose su Ispanijos autonominiais regionais Kastilija-Leonu ir Asturija.

Regioną charakterizuoja aukštos kalnų grandinės, atskiriančios Galisiją nuo likusios Ispanijos. Daugiau nei pusė teritorijos yra aukščiau nei 400 m virš jūros lygio. Aukščiausias taškas yra Pena Trevinca (2 127 m). Pajūris sudaro 1 659 km, iš jų 300 km smėlio pliažų.

Galisijai taip pat būdingi miškai, kurie sudaro 30 % visų Ispanijos miškų.

Svarbiausi miestai yra La Korunja, Ferolis, Lugas, Orensė, Pontevedra, Santjago de Kompostela ir Vigas.

Klimatas 

Regiono klimatas yra lemiamas Atlanto vandenyno ir yra švelnus, tačiau labai drėgnas. Galisijai būdingos švelnios žiemos su gausiais krituliais ir nelabai karšti vasaros mėnesiai. Vidutinė metinė temperatūra pakrantėje La Korunjos mieste yra 13,8 °C, o Vigo mieste – 14,7 °C.

Galisijos miestų temperatūra (vidurkis 1971–2000):

Taip pat skaitykite 
 Galisijos Svebų karaliai
 Vestgotų karaliai
 Astūrijos karaliai
 Galisijos karaliai

Išnašos 

Ispanijos regionai
Mikierių tiltas

Mikierių tiltas (dar kitaip vad. Beždžionių tiltas) – pėsčiųjų tiltas per Šventąją Mikieriuose, Anykščių raj., jungiantis Mikierius ir Inkūnus. Viename krante – prie Šimonių girios įsikūrusi miškų ūkio gyvenvietė, girininkija, mokykla, medicinos punktas, kitame krante – Inkūnų bažnyčia, kapinaitės.

Tilto duomenys 

Tiltas yra 80 m ilgio, 1,20 m pločio. Jį laiko 8 m aukščio plieniniai vamzdžiai – pilonai ir plieniniai lynai. Tiltas yra pakibęs aukštai virš vandens, todėl jam nekelia grėsmės aukštas vanduo ar ledonešis. Kiekvienas tilto kvadratinis metras gali atlaikyti 500 kilogramų svorį.

Tiltą suprojektavo AB „Kelprojektas“ (projekto vadovas Darius Žickis), pastatė tiltų statybos įmonė UAB „Tilsta“. Statybos trukmė – 1 mėn. ir 2 sav.

Istorija 

1973 m. šioje vietoje Vilniaus miško chemijos ūkio Ignalinos baro pušų sakintojai pastatė savo poreikiams medinį pakabinamą tiltą. Tiltą vietiniai gyventojai praminė „beždžionių lieptu“. Tiltas kentėjo nuo pavasarinių potvynių, jį apgadindavo plaukiantys ledai. Nors gyventojai „beždžionių lieptą“ vis paremontuodavo, patvarkydavo, tačiau ilgainiui statinys tapo nesaugus. Valstybinės tiltų inspekcijos ir Anykščių rajono savivaldybės pareigūnams nustačius, kad medinio tilto konstrukcijos visiškai susidėvėjusios, yra avarinės būklės, tiltas 2001 m. buvo nugriautas. Apie aštuoniasdešimt vietinių gyventojų liko atskirti. Norint patekti į kaimą, esantį anapus upės, reikėdavo aplinkui sukarti daugiau nei 20 kilometrų.

Juozo Vitkaus inžinerijos bataliono perkėlų kuopos kariškiai buvo sumontavę 60 t keliamosios galios pontoninį tiltą. Tačiau atėjus rudeniui, tiltas buvo išmontuotas, nes galėjo upėje įšalti. 2002 m. iš sijų ir plieninių lynų konstrukcijų pastatytas naujas tiltas.

Nuorodos 

 Ir tiltas, ir bendruomenės centras 

Anykščių rajono savivaldybė
Tiltai per Šventąją
Pėsčiųjų tiltai
Kabantys tiltai
Mikael Jepson

Mikael Jepson (g. 1974 m. liepos 24 d.) – švedų glamroko grupės The Ark gitaristas.

Užaugo Rotnėje, mažame miestelyje netoli Vekšės, kur 1991 metais su draugais įkūrė The Ark. Priklauso ir kitam projektui – Stereo Explosion.

Jepson, M.