joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rede Globo

Rede Globo (oficialus pavadinimas yra Rede Globo de Televisão) yra Brazilijos televizijos kanalas, kurio būstinė Rio de Žaneire.

Įkurtas 1965 m. žurnalisto Roberto Marinho. Tai yra didžiausias televizijos tinklas Brazilijoje, stebimas kasdien 140 milijonų žmonių.

Manoma, kad tai trečias pagal dydį komercinis transliuotojas pasaulyje, ir didžiausias Lotynų Amerikoje.

Nuorodos 
 Rede Globo tinklalapis

Rede Globo
Ptolemėjas IX Soteras II

Ptolemėjas IX Soteras II arba Latiras (gr.: Πτολεμαῖος Σωτήρ Λάθυρος, Ptolemaĩos Sōtḗr Láthuros) buvo Egipto karaliumi tris kartus: 116 m. pr. m. e. – 110 m. pr. m. e., 109 m. pr. m. e. – 107 m. pr. m. e. ir 88 m. pr. m. e. – 81 m. pr. m. e., o tarpiniais laikotarpiais valdė jo brolis Ptolemėjas X.

jo motina Kleopatra III nusprendė, kad valdys su Soteru (Ptolemėjas VIII norėjo, kad žmona valdytų su vienu iš sūnų), nors ją privertė išsirinkti jį Aleksandrijos gyventojai. Jis vedė seserį Kleopatrą IV, bet motina ją išstūmė ir pakeitė jo jaunesne seserimi Kleopatra Selene. Vėliau ji apkaltino Ptolemėją IX, kad šis bandė ją nužudyti, sėkmingai jį nuvertė ir pakeitė kitu sūnumi Aleksandru. Tačiau ji pavargo nuo Aleksandro (Ptolemėjo X) ir sugrąžino į sostą Ptolemėją IX. Kleopatrą III nužudė Ptolemėjas X vėl atgavęs sostą, bet žuvo mūšyje ir po to vėl valdė Ptolemėjas IX iki savo mirties. Ptolemėjas IX pakeitė Aleksandro Didžiojo sarkofagą stikliniu, o tikrąjį išlydė, kad gautų trūkstamo aukso savo monetoms. Aleksandrijos gyventojai supyko ir po kelių dienų nužudė Ptolemėją IX.

Nuorodos 

 Ptolemėjas IX Soteras II (anglų k.)
 Ptolemy IX Soter II Tėbuose (anglų k.)

Ptolemėjų dinastija
Slaughter and May

Slaughter and May – tarptautinė teisinių paslaugų įmonė, vienijanti 560 advokatų.   „Slaughter and May“ savo  ofisus yra atsidariusi Pekine, Honkonge, Briuselyje ir Londone. Ji priklauso Magiškajam Ratui ir yra įsikūrusi Londone. 2009-10 m. jos metinės įplaukos siekė £439,5 mlrd. svarų, o kiekvienam įmonės partneriui tenkantis pelnas buvo £1,84 mln svarų.

Išnašos

Nuorodos 
Slaughter and May Svetainė

Advokatų kontoros
Jungtinės Karalystės įmonės
Linklaters

Linklaters LLP – tarptautinė teisinių paslaugų įmonė, vienijanti 2 680 advokatų.  „Linklaters“ turi ofisus 26 svarbiausių pasaulio finansų bei verslo centruose, 19 šalyse. Ši bendrovė buvo įsteigta 1838 m. Ji priklauso Magiškajam Ratui ir yra įsikūrusi Londone. „Linklaters“ bendrovė yra viena iš didžiausių teisinių paslaugų įmonių pasaulyje pagal advokatų skaičių ir pajamų srautus.  2009-10 m. jos metinės įplaukos siekė £1,18 mlrd. svarų, o kiekvienam įmonės partneriui tenkantis pelnas buvo £1,2 mln. svarų.

Išnašos

Nuorodos 
 Oficialus Linklaters LLP tinklalapis

Advokatų kontoros
Jungtinės Karalystės įmonės
Freshfields Bruckhaus Deringer

Freshfields Bruckhaus Deringer LLP – tarptautinė teisinių paslaugų įmonė, vienijanti 2 500 advokatų.  „Freshfields Bruckhaus Deringer“ turi ofisus 27 svarbiausių pasaulio finansų bei verslo centruose, 16 šalyse.  Ji priklauso Magiškajam Ratui ir yra įsikūrusi Londone. „Freshfields Bruckhaus Deringer“ bendrovė yra viena iš didžiausių teisinių paslaugų įmonių pasaulyje pagal advokatų skaičių ir pajamų srautus.  2009-10 m. jos metinės įplaukos siekė £1,14  mlrd. svarų, o kiekvienam įmonės partneriui tenkantis pelnas buvo £1,4 mln. svarų.

Išnašos

Nuorodos 
 Oficialus Freshfields Bruckhaus Deringer LLP tinklalapis

Advokatų kontoros
Jungtinės Karalystės įmonės
Allen & Overy

Allen & Overy – tarptautinė teisinių paslaugų įmonė, vienijanti 2 700 advokatų. Ši bendrovė buvo įsteigta 1930 m. „Allen & Overy“ turi ofisus 36 svarbiausių pasaulio finansų bei verslo centruose, 26 šalyse.  Ji priklauso Magiškajam Ratui ir yra įsikūrusi Londone. „Allen & Overy“ bendrovė yra viena iš didžiausių teisinių paslaugų įmonių pasaulyje pagal advokatų skaičių ir pajamų srautus.  2009-10 m. jos metinės įplaukos siekė £1,05  mlrd. svarų, o kiekvienam įmonės partneriui tenkantis pelnas buvo £1.1 mln. svarų.

Išnašos

Nuorodos 
 Oficialus Allen & Overy tinklalapis

Advokatų kontoros
Jungtinės Karalystės įmonės
Donaldas Kairys

Donaldas Kairys (g. 1977 m. kovo 6 d. Šilutėje) – krepšinio treneris, buvęs Lietuvos krepšinio rinktinės trenerio asistentas.

Treneris 
Dirbo „San Antonio Spurs“, Vilniaus „Lietuvos ryto“, Maskvos CSKA, „Chimki“ klubuose, o nuo 2007 metų – Lietuvos vyrų krepšinio rinktinėje.

2007 metų pavasarį jis trumpai vadovavo NKL čempionate dalyvaujančiai Šilutės komandai, o 2009 metais, kai dėl nemokamų atlyginimų išvyko visi kiti treneriai ir dauguma geriausių krepšininkų, perėmė Rygos ASK komandos vairą.

2011 m. Lietuvos nacionalinės vyrų krepšinio rinktinės Eurobasket 2011 čempionate trenerio padėjėjas.

Nuo 2013 m. rugsėjo iki 2014 m. vasario treniravo klubą „Cmoki-Minsk“ iš Baltarusijos.

2022 m. liepos pabaigoje pasirašė vienerių metų sutartį su Utenos „Juventus“ klubu ir tapo jo vyriausiuoju treneriu.

Trenerio karjera 

 2005–2006 m. : Maskvos „Chimki“ vyr. trenerio asistentas
 2006 m. – Vilniaus „Lietuvos rytas“ vyr. trenerio asistentas
 2007–2008 m.: Maskvos „CSKA“ vyr. trenerio asistentas
 2008 m. Rygos „ASK“ vyr. trenerio asistentas
 2008–2009 m. Rygos „ASK“ vyr. treneris
 2011 m. Krasnodaro „Lokomotiv-Kuban“ vyr. trenerio asistentas
 2011–2012 m. : Kamianskės „DniproAZOT vyr. treneris
 2012–2013 m. Kamianskės „DniproAZOT vyr. trenerio asistentas
 2013–2014 m. Minsko-Tsmoki vyr. treneris
 2014–2016 m. Energa Czarni vyr. treneris
 2017–2019 m. Talino „Kalev/Cramo“ vyr. treneris
 2019–2020 m. Pirėjo „Olympiacos“ vyr. trenerio asistentas
 2020 m. – Saratovo Avtodor vyr. treneris
 2020–2021 m. – Vilniaus „Rytas“ vyr. treneris

Šaltiniai 

Lietuvos krepšinio treneriai
Lietuvos krepšininkai
Niujorkas (reikšmės)

Žodis Niujorkas gali reikšti:

 Niujorkas – JAV miestas;
 Niujorkas – JAV valstija;
 Niujorkas – šešiolikaaukščių bendrabučių kompleksas Saulėtekio alėjos (Vilnius) pradžioje, kur Saulėtekio alėja jungiasi su Nemenčinės plentu;
 New York – keli gyvenamieji punktai Anglijoje.
Opidumas

Opidumas (, dgs. oppida) – įtvirtinta gyvenvietė, paprastai kalvos viršūnėje, Galijoje ir kitose teritorijose šiauriau Alpių. 
Daug opidumų užkariavus Romai tapo senovės Romos administracinio vienetų centrais. Lotynų kalboje opiddum ėmė reikšti 'miestas'. 

Žodis kildinamas iš  'uždaras plotas', galbūt iš  'užimtas plotas', 'pėdos atspaudas'.

Julijus Cezaris žodžiu oppida vadino geležies amžiaus keltų gyvenvietes, buvusias Galijoje. Dabar šiuo žodžiu vadinami ikirominiai miestai, egzistavę Vakarų ir Centrinėje Europoje. Dabar opidumais paprastai vadinamos didelės įtvirtintos ikirominės gyvenvietės.

Daugelis opidumų išaugo iš piliakalnių, nors ne visi jie turėjo gynybinę reikšmę. Žeminiais įtvirtinimais (grioviais ir pylimais) apsupti opidumai žinomi kaip uždarieji opidumai (). Opidumų klestėjimo laikais laikomi II-I a. pr. m. e. Opidumai buvo šiauriau Alpių - dabartinėse Vengrijoje, Čekijoje, Slovakijoje, Vokietijoje, Belgijoje, Prancūzijoje.

Pagrindiniai struktūriniai opidumų bruožai:
 sienos ir vartai,
 erdvus išplanavimas,
 dominuojanti aplinkinėse teritorijose padėtis. 
Opidumai skyrėsi dydžiu, forma, juose vykdyta veikla ir politine svarba. Ne visi opidiumai buvo genčių sostinės. Pvz., helvetai (rytų Alpės) turėjo 12 opidumų, o biturigai (centrinė Galija) turėjo mažiausiai 20-30 opidumų.

Kiti bruožai:
 viešojo gyvenimo irba administraciniai centrai,
 juose nuolat gyvendavo mažiausiai 1000 žmonių,
 jie buvo sudalinti į zonas su skirtingomis funkcijomis.

Opidumų vystymasis buvo svarbus etapas Europos urbanizacijoje. Opidumai buvo pirmos didelės gyvenvietės šiauriau Viduržemio jūros regiono, kurias tikrai galima laikyti miestais. 
Cezaris rašė, kad kiekviena galų gentis gali turėti po kelis opidumus, bet jie būna nevienodai svarbūs. Galbūt jis turėjo omenyje, kad opidumai sudarė tam tikrą hierarchinę sistemą. 

Užkariautose teritorijose romėnai opidumų sistemą naudojo kaip imperijos žemėms administruoti. Daugelis jų tapo romėnų miestais, kurie dažnai nuo kalvų viršūnių persikėlė į lygumas.

Nuorodos 

 Oppida 
 A History of Oppida
Senovės Romos architektūra
Galija
1980 m. žiemos olimpinės žaidynės

1980 m. žiemos olimpinės žaidynės arba XIII olimpinės žiemos žaidynės – tryliktosios žiemos olimpinės žaidynės, kurios vyko 1980 m. vasario 14 d. – 23 d. Leik Plesido mieste JAV.

Žymūs faktai 
 Olimpinėse žaidynėse pirmą kartą panaudotas dirbtinis sniegas.
 JAV ledo ritulio rinktinei antrą kartą pavyko iškovoti aukso medalį. Šis šalies rinktinės laimėjimas buvo itin netikėtas, nes žaidėjų sudėtis buvo laikoma itin silpna lyginant su Tarybų Sąjungos rinktine, laimėjusia sidabrą. 2004 m. apie JAV rinktinės pergalę išleistas filmas „Miracle“.
 Kinijos Liaudies Respublika sugrįžo į olimpines žaidynes po IOC sprendimo Kinijos Respubliką vadinti Kinų Taipėjumi.
 Lichtenšteino atstovė Hanni Wenzel laimėjo aukso medalius slalomo ir didžiojo slalomo rungtyse. Lichtenšteinas tapo mažiausia šalimi pelniusia aukso medalį olimpinių žaidynių istorijoje.
 Greitojo čiuožimo rungtyse JAV atstovas Eric Heiden pirmą kartą per vienas žiemos žaidynes iškovojo penkis aukso medalius. Sportininkas taip pat pagerino 4 olimpinius čiuožimo rekordus ir vieną pasaulio rekordą.
 15 km slidinėjimo rungtyje Švedijos atstovas Thomas Wassberg aplenkė suomį Juha Mieto vos 0,01 sekundės dalimi.

Sporto šakos 
 Kalnų slidinėjimas
 Biatlonas
 Bobslėjus
 Slidinėjimas
 Dailusis čiuožimas
 Ledo ritulys
 Rogučių sportas
 Šiaurės dvikovė
 Šuoliai su slidėmis
 Greitasis čiuožimas

Medalių lentelė

Dalyvavusios šalys

Šaltiniai 

Žiemos olimpinės žaidynės
1980 sporte
Gustáv Husák

Gustavas Husakas (, 1913 m. sausio 10 d. Dubravka – 1991 m. lapkričio 18 d. Bratislava) – paskutinis socialistinės Čekoslovakijos prezidentas.

Biografija 
1933 m. studijuodamas teisę, pradėjo dalyvauti komunistinėje veikloje. Antrojo pasaulinio karo metais už antifašistinę veiklą keturis kartus kalintas, koordinavo Slovakijos nacionalinį sukilimą prieš nacius, buvo Slovakijos liaudies rados pirmininko pavaduotojas.

Po 1948 m. komunistinio perversmo Čekoslovakijoje greitai kilo karjeros laiptais, tačiau 1950 m. buvo apklatinas „buržuaziniu nacionalizmu" ir suimtas. 1954 m. nuteistas kalėti iki gyvos galvos. 1960 m. prezidentas Antoninas Novotnas G. Husaką amnestavo, o 1963 m. – pilnai reabilitavo. Po išlaisvinimo dirbo Slovakijos Mokslų akademijos Valstybės ir teisės institute, 1968 m. tapo ČSSR Ministrų tarybos pirmininko pavaduotoju. 

XX a. 6-tame dešimtmetyje buvo vienas iš Čekoslovakijos Komunistų partijos reformatorių, Aleksandro Dubčeko šalininkas, aktyviai priešinosi SSRS bandymams kištis į ČSSR vidaus reikalus, tačiau 1968 m. rugpjūčio mėn. pakeitė poziciją ir tapo Leonido Brežnevo šalininku. SSRS vadovai po Varšuvos bloko šalių kariuomenės įvedimo į Čekoslovakiją rėmėsi G. Husaku vykdant vadinamąjį „normalizacijos“ procesą, atkuriant politinę kompartijos kontrolę. Režimas kovojo su disidentais, vyko Komunistų partijos ir profesinių sąjungų „valymas“.

1969 m. tapo Čekoslovakijos komunistų partijos Pirmuoju, 1971 m. – Generaliniu sekretoriumi, 1975 m. išrinktas ČSSR prezidentu. Jo valdymo metu iš esmės buvo sustabdytos visos reformos ir Prahos pavasario pasiekimai. Nuo 1971 m. iki 1989 m. šalies vadovybė praktiškai neatsinaujino.

1987 m. atsistatydino iš partijos Generalinio sekretoriaus posto. Po 1989 m. Aksominės revoliucijos atsistatydino iš ČSSR prezidento posto, jo įpėdiniu tapo Vaclavas Havelas. 1990 m. pašalintas iš Čekoslovakijos komunistų partijos. 

G. Husakas buvo triskart ČSSR didvyris (1969, 1973 ir 1983 m.), Sovietų Sąjungos didvyris (1983 m.).

Šaltiniai 

|-

Čekoslovakijos prezidentai
Eddie Irvine

Edis Irvainas (Eddie Irvine; g. 1965 m. lapkričio 10 dieną) – buvęs Formulės 1 lenktynininkas iš Didžiosios Britanijos. Eddie užaugo Konligo mieste Dauno grafystėje. Ten jis savo tėvų įtakotas susipažino su automobilių lenktynėmis.

Karjera prieš Formulę 1 
Savo profesionalaus lenktynininko karjerą Eddie pradėjo 1983 m., o 1988 m. jau lenktyniavo Formulės 3 čempionate. Kiekvienais metais brito rezultatai gerėjo ir jis lenktyniavo vis aukštesnėje sporto klasėje. 1990 m. Eddie buvo pakviestas į Formulės 3000 Jordan Grand Prix ekipą, o jau kitais metais debiutavo už šios komandos Formulės 1 automobilio vairo.

Formulės 1 karjera 
1996 m. jis pasirašė kontraktą su Scuderia Ferrari ekipa ir tapo vokiečio Michaelio Schumacherio komandos draugu. Pats sėkmingiausias brito sezonas buvo 1999 m., kurio metu jis pelnė visas keturias savo karjeros pergales. Dar penkis kartus tais metais jis užlipo ant apdovanojimų pakylos, o sezoną baigė antroje vietoje nuo nugalėtojo Mika Häkkinen atsilikęs vos dvejais taškais.

Kitame sezone jis debiutavo už naujos Jaguar Racing komandos vairo. Ši komanda nepateisino vilčių, o Eddie per trejus metus sugebėjo finišuoti ant podiumo vos du kartus. Po 2002 m. sezono britas pranešė apie pasitraukimą iš Formulės 1.

Formulės 1 pilotai
Airijos sportininkai
Rytų Ekvatorija

Rytų Ekvatorija () – vilajetas Pietų Sudane, šalies pietrytinėje dalyje, Etiopijos, Kenijos ir Ugandos pasienyje. Administracinis centras – Toritas.

Geografija 
Rytų Ekvatorija yra kur kas didesnio Ekvatorijos regiono dalis. Pietuose iškilę Imatongo kalnai, juose yra aukščiausia šalies vieta – Kinječio kalnas (3187 m). Pačiuose pietryčiuose siekia Turkanos ežerą (šis priėjimas yra ginčytina Ilemio trikampio teritorija).

Svarbiausi miestai: Toritas, Kapoeta, Magvis, Ikotosas, Namulė, Pageris.

Gyventojai 

Pagrindinės vilajeto tautos: toposai, madžiai, ačioliai, didingai.

Suskirstymas 

Vilajetas padalintas į 8 apskritis:
 Magvio apskritis
 Budžio apskritis
 Ikotoso apskritis
 Rytų Kapoetos apskritis
 Šiaurės Kapoetos apskritis
 Pietų Kapoetos apskritis
 Lafono apskritis
 Torito apskritis

Pietų Sudano vilajetai
Arthur Wellesley

Artūras Velslis Velingtonas (, 1769 m. gegužės 1 d. – 1852 m. rugsėjo 14 d.) – Jungtinės Karalystės karininkas, du kartus šalies ministras pirmininkas. Vienas iš žymiausių XIX a. kariuomenės vadų.

Jaunystė 
Gimė 1769 m. Dubline, Airijoje. Kilęs iš Dangano Velslių giminės. Vaikystėje mokėsi parapijos moklykloje, vėliau trejus metus vienoje garsiausių britų nepriklausomoje mokykloje – Itono koledže. Nuo 1786 m. mokėsi karybos Prancūzijoje, Anžė karališkojoje akademijoje.

Karjeros pradžia 
Tarnybą pradėjo 1787 m. Britų sausumo pajėgų 73 kalniečių pulke. 1787 m. pabaigoje jam suteiktas leitenanto laipsnis. 1789 m. perkeltas į 12 lengvųjų dragūnų pulką. Iki 1793 m. priklausė Airijos lordo – leitenantų štabui, keletą metų buvo Airijos parlamento narys. 1794 m. dalyvavo žygyje Nyderlanduose, o 1796 m. buvo perkeltas į Indiją. 1803 m. rugsėjo 23 d. pasižymėjo Assaye mūšyje Indijoje. Mūšis tapo pirmąja didele jo karine pergale, kurios metu Britų Rytų Indijos kompanijos pajėgos įveikė Marathų konfederaciją antrajame Britų–marathų kare. Už sėkmingai įvykdytas operacijas Indijoje 1805 m. buvo paskirtas generolu majoru. Grįžęs į Angliją buvo išrinktas Bendruomenių rūmų nariu, o 1807 m. paskirtas Airijos reikalų valstybės sekretoriumi.

Napoleono karuose 
1808 m. su būriu išsilaipino Portugalijoje ir pradėjo Lisabonos puolimą. Laimėjo Vimeiro mūšį, bet po jo buvo atšauktas ir apklausinėjamas dėl britų ir prancūzų karininkų susitarimo po mūšio (Sintros konvencija), pagal kurį prancūzai atsitraukė iš Lisabonos britų laivais. Kadangi jis nebuvo pasirašęs susitarimo, buvo išteisintas ir grįžo į pareigas. Paskui sutriuškino Prancūzijos maršalų N. J. Soulto ir Ž. Bonaparto kariuomenes. Baigiantis 1812 m. užėmė daugumą Ispanijos miestų, o kitų metų vasarą, įveikęs Napoleono vadovaujamą kariuomenę, perėmė visos Ispanijos kontrolę.

Po Napoleono ištrėmimo 1814 m. į Elbos salą, paskirtas ambasadoriumi Prancūzijoje. „Šimto dienų“ laikotarpiu vadovavo britų, olandų ir hanoveriečių pajėgoms. Vadovaudamas Jungtinės Karalystės ir Prūsijos kariuomenėms, 1815 m. birželio 18 d. sutriuškino Napoleono kariuomenę Vaterlo mūšyje.

Vėlesnioji karjera 
1819 m. iki 1827 m. buvo logistikos generolas. Po to tapo vyriausiuoju Didžiosios Britanijos kariuomenės vadu ir šias pareigas ėjo iki pat mirties. 1828 m. tapo Jungtinės Karalystės ministru pirmininku. Jo vyriausybė žlugo 1830 m. po masinių vasaros ir rudens riaušių. Po 1834 m. jis laikinai pavadavo ministrą pirmininką Robert Peel. Vėliau jo kabinete ėjo užsienio ministro pareigas. Laikotarpiu nuo 1841 m. iki 1846 m. buvo Lordų rūmų vadovas. 1846 m. pasitraukė iš politinės veiklos.

Atminimo įamžinimas 
Jo pavarde pavadinta Naujosios Zelandijos sostinė Velingtonas. Jo garbei Velingtono vardu pavadintas JAV Niujorko valstijos centre stūksantis kalnas, pastatyta daug paminklų ir pavadinta gatvių Jungtinėje Karalystėje, Airijoje, Kanadoje.

Šaltiniai 

Wellesley
Wellesley
Antoninas Zapotockis

Antoninas Zapotockis (, g. 1884 m. gruodžio 19 d. Zakolanos prie Kladno – 1957 m. lapkričio 13 d. Prahoje) – Čekoslovakijos politinis ir valstybės veikėjas, buvęs šios šalies Prezidentas ir Ministras pirmininkas.

Biografija 
Nuo 1900 m. dalyvavo Čekoslovakijos socialdemokratų darbininkų partijos kairiojo sparno veikloje. 1921 m. buvo vienas Čekoslovakijos komunistų partijos įkūrėjų, Centro komiteto narys, 1922 – 1929 m. – šios partijos CK sekretorius, Politinio biuro narys 1929-1939 m. ir nuo 1945 m.

1925 – 1938 m. buvo Čekoslovakijos nacionalinio susirinkimo deputatas nuo ČSKP.

Antrojo pasaulinio karo metais buvo suimtas ir kalėjo Zaksenhauzeno koncentracijos stovykloje.

Po išlaisvinimo 1945 m. išrinktas Čekoslovakijos profesinių sąjungų Centro tarybos pirmininku. Nuo 1945 m. vasario mėn. iki 1948 m. birželio mėn. buvo Ministro pirmininko pavaduotojas, nuo 1948 birželio mėn. iki 1953 m. kovo mėn. – Čekoslovakijos Ministras pirmininkas.

Kartu su ČSKP vadovu K.Gotvaldu organizavo represijas ir parodomuosius procesus prieš politinius oponentus.

Po K. Gotvaldo mirties 1953 m. išrinktas Čekoslovakijos prezidentu. Tęsė jo politinį kursą ir represijas (pavyzdžiui, 1954 m. kalėti iki gyvos galvos buvo nuteistas Gustavas Husakas), nors parodomųjų procesų jau nebeorganizavo.

Šaltiniai 

Čekoslovakijos prezidentai

|-

|-
Zenonas Vainoris

Zenonas Vainoris (1925 m. vasario 19 d. Šiauliuose – 2009 m. kovo 25 d.) – Lietuvos radijo inžinierius, išradėjas, pedagogas.

Biografija 
1932–1938 m. mokėsi Šiaulių 6-ojoje pradžios mokykloje, 1938–1945 m. Šiaulių 1-ojoje gimnazijoje. 1945–1947 m. Šiaulių 2-osios pradinės mokyklos mokytojas, vedėjas. 1947–1951 m. studijavo Kauno politechnikos institute (KPI). 1952 m. Šiaulių srities radiotransliacinių tinklų direkcijos vyr. inžinierius.

1952–1964 m. Charkovo (Ukraina) karinės radiolokacinės akademijos dėstytojas, vyr. dėstojas. 1960 m. Sovietų Sąjungos maršalo Leonido Govorovo artilerijos radiotechnikos akademijoje apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją. 1964–1980 m. KPI Vilniaus filialo (vėliau VISI) Radijo aparatūros technologijos katedros vedėjas, 1978–1980 m. dar ir VISI Automatizacijos fakulteto dekanas. 1966 m. docentas, 1978 m. profesorius.

1975 m. Leningrado V. Uljanovo-Lenino elektrotechnikos institute apgynė technikos mokslų daktaro disertaciją.  1980–1989 m. LSSR aukštojo ir specialiojo vidurinio mokslo ministerijos Mokslo valdybos viršininkas. 1989–1991 m. VTU (VGTU) Radijo aparatūros technologijos katedros vedėjas. 1991–2002 m. Radioelektronikos katedros profesorius, vėliau – lektorius.

Mokslinė veikla 
35 išradimų, 137 mokslinių straipsnių, 14 mokymo metodinių leidinių autorius, 2 monografijų bendraautoris. Parengė 24 technikos mokslų kandidatus.

1975 m. LTSR nusipelnęs inžinierius. 1978 m. LSSR valstybinės (su kitais), 1997 m. Lietuvos mokslo premijos laureatas.  2007 m. apdovanotas LR Švietimo ir mokslo ministerijos I premija už vadovėlį „Bangų elektronikos pagrindai“.  Buvo Lietuvos mokslininkų sąjungos narys.

VGTU Elektronikos fakultete atidaryta profesoriaus Zenono Vainorio vardo auditorija.

Šaltiniai 

Lietuvos radijo inžinieriai
Lietuvos išradėjai
Lietuvos pedagogai
Ketai

Ketai () – nedidelė Sibiro tauta, kalbanti Jenisiejaus kalbų grupei priklausančia paskutine gyva ketų kalba. Ją savo gimtąja kalba telaiko apie 20% ketų bendruomenės. Rusijos imperijos laikais, kolonizuojant naujas Sibiro teritorijas, vadinti ostiakais, Jenisiejaus ostiakais (gyveno šios upės vidurinio ir aukštutinio baseino rajone Krasnojarsko krašte). Oficialiai ketai pripažinti Sovietų Sąjungoje 1930 m. Vis dėlto vyko sparti asimiliacija, jie buvo rusinami, verčiami dirbti kolūkiuose.

Dabartinių ketų protėviai apsigyveno Obės ir Jenisiejaus tarpupio pietuose, susimaišius Pietų Sibiro europidams su senovės mongolidais. Su ketais siejama Kazachstano ir Pietų Sibiro karasukų kultūra. Ketų tikėjimo pagrindą sudarė animizmas, paremtas trimis pasauliais (viršutiniu dangaus, viduriniu žmonių ir apatiniu požeminiu) ir daugybe gerųjų ir blogųjų dvasių. Nuo seno ketai užsiima žvejyba, medžiokle taigoje, elninikyste.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Ketai 
 Apie ketus vaizdo medžiagoje 

Paleoaziečiai
Sibiro tautos
Cartier

Cartier S.A. – prancūzų juvelyrinių dirbinių gamintoja ir pardavėja, priklausanti „Richemont“ prabangos prekių grupei. Šiuo metu „Cartier“ savo klientams siūlo ir prabangius laikrodžius, odos gaminius bei aksesuarus. „Cartier“ prekės ženklas užima penktą vietą prabangiausių prekių ženklų sąraše.   Pagrindiniai „Cartier“ konkurentai yra „Tiffany & Co.“ ir „Bulgari“.

Išnašos 

Prancūzijos įmonės
Prabangos prekių bendrovės
Adrián Ramos

Gusatavas Adrianas Ramosas Vaskesas (Gustavo Adrián Ramos Vásquez; g. 1986 m. sausio 22 d.) – Kolumbijos futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. Buvęs Kolumbijos rinktinės žaidėjas.

Karjerą pradėjo „América de Cali“ klube, kurio jaunimo komandoje treniravosi. Sezoną žaidė „Santa Fe“ klube, bet vėliau grįžo į „América“ ir tapo vienu klubo lyderių. 2009 m. išvyko į Vokietiją.

Ramosas Kolumbijos rinktinėje debiutavo 2008 m., draugiškose varžybose prieš Ekvadorą.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Ramos, Adrian
Radamel Falcao

{{football player infobox 
| playername     = Falcao
| image          = 
| fullname       = Radamel Falcao García Zárate
| dateofbirth    = 
| cityofbirth    = Santa Marta
| countryofbirth = Kolumbija
| currentclub    = SK Galatasaray
| clubnumber     =  9
| height         =  1,77 m
| position       = puolėjas
| youthyears    = 20002001–2005
| youthclubs = MillonariosRiver Plate
| years         = 2005–2009 2009–20112011-20132013-2014-20152015–20162020-
| clubs = River Plate PortoAtlético de MadridAS Monaco → Manchester United (skol.)→ Chelsea (skol.)  Galatasaray SK | caps(goals) = 90 (34)51 (41)68 (52)107 (65)26 (4)10 (1)0 (0)
| nationalyears = 2007–     
| nationalteam = 
| nationalcaps(goals)  = 88 (34)
| pcupdate       =  2018
| ntupdate       =   2019
}}
Radamelis Falkao Garsija Saratė (Radamel Falcao García Zárate''; g. 1986 m. vasario 10 d.) – Kolumbijos futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. Klubo „AS Monaco“ ir Kolumbijos rinktinės žaidėjas. Dažniausiai vadinamas tiesiog Falkao; šiuo vardu jis pavadintas pagal žymų brazilų futbolininką Paulą Robertą Falkaną.

Karjerą pradėjo Argentinos „River Plate“ klube, kurio jaunimo komandoje treniravosi. Jis buvo vienas svarbiausių komandos lyderių. 2009 m. Falkao perėjo į Porto klubą. 2010–2011 m. UEFA Europos lygos čempionate jis tapo ne tik rezultatyviausiu žaidėju, bet pamušė lygos rekordą (17 įvarčių per 14 varžybų). Be to, jis įmušė vienintelį finalo įvartį, atnešusį pergalę Porto klubui. 2011 metų vasarą už 40 milijonų eurų perėjo į Madrido „Atletiką“.

Falkao Kolumbijos rinktinėje debiutavo 2007 m.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Laimėjimai

Klubiniai 
River Plate
 Argentinos Primera División (1): 2008 Clausura

FC Porto
 Primeira Liga (1): 2010–11
 Taça de Portugal (2): 2009–10, 2010–11
 Supertaça Cândido de Oliveira (2): 2009-10, 2010-11
 UEFA Europos lyga (1): 2010–11

Atletico Madrid
 UEFA Europos lyga (1): 2011-12

Asmeniniai 
 Rezultatyviausias Taça de Portugal žaidėjas: 2009–10
 Geriausias Čempionų lygos įvartis: 2009–10
 Rezultatyviausias pasaulio tarptautinių varžybų žaidėjas: 2010-11
 Rezultatyviausias Europos lygos žaidėjas: 2010-11

Šaltiniai 

Falcao
Mario Yepes

Marijus Albertas Jepesas Diasas (Mario Alberto Yepes Díaz; g. 1976 m. sausio 13 d.) – Kolumbijos futbolininkas, rungtyniavęs gynėjo pozicijoje.

Karjerą pradėjo Kolumbijos „Cortuluá“ klube. Pradžioje žaidė kaip puolėjas, bet vėliau tapo gynėju. 1997 m. tapo pajėgaus klubo „Deportivo Cali“ žaidėju ir su juo laimėjo šalies lygą. 1999 m. jis persikėlė į „River Plate“ ir buvo vienas komandos lyderių. Vėliau rungtyniavo Prancūzijos ir Italijos klubuose.

Diasas Kolumbijos rinktinėje debiutavo 1999 m. Su ja 2001 m. laimėjo „Copa America“ taurę.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Laimėjimai

Klubiniai 
 Deportivo Cali
 Fútbol Profesional Colombiano: 1998, 1999
 Copa Libertadores: (2 vieta) 1999
River Plate
 Primera División Argentina: 1999 Apertura, 2000 Clausura
Paris Saint-Germain
 Prancūzijos futbolo taurė: 2006
 Prancūzijos futbolo lygos taurė: 2008
Milan
 Serie A: 2011

Nacionaliniai 

 Copa America: 2001

Šaltiniai 

Yepes, Mario
Rudolf Slánský

Rudolfas Slanskis (, tikroji pavardė – Zalcmanas, 1901 m. liepos 31 d. dab. Pilzenas – 1952 m. gruodžio 3 d. Prahoje) – Čekoslovakijos valstybės ir komunistinio judėjimo veikėjas, žurnalistas.

Biografija 
Gimė žydų šeimoje, baigė Prahos universitetą. 1921 m. buvo vienu iš Čekoslovakijos komunistų partijos įkūrėjų, 1929 m. tapo partijos vadovo Klemento Gotvaldo pavaduotoju. 1935–1938 m. buvo Čekoslovakijos Nacionalinio susirinkimo deputatu. Po Miuncheno sutarties įvykių pabėgo į SSRS.

Antrojo pasaulinio karo metais organizavo partizaninį judėjimą Slovakijoje. 1945 m. tapo ČSKP Generaliniu sekretoriumi. Buvo vienas iš komunistinio perversmo organizatorių 1948 m. Būdamas aršus stalinistas aktyviai bendradarbiavo su sovietinėmis specialiosiomis tarnybomis, organizavo masinį terorą prieš politinius oponentus. Per penkerius metus Čekoslovakijoje buvo nuteista virš 100 tūkst. žmonių, 233 asmenys nuteisti mirties bausme.

1951 m. rugsėjo mėn. Maskvos nurodymu ir sankcionavus K. Gotvaldui, už „klaidingą kadrų politiką“ buvo pašalintas iš ČSKP Generalnio sekretoriaus pareigų, paskirtas Ministrų tarybos pirmininko pavaduotoju. Netrukus tardytojai paskelbė, kad R. Slanskis buvo „sionistinio sąmokslo vadovas. 1951 m. lapkričio mėn. į Prahą atvykęs Anastasas Mikojanas perdavė Stalino reikalavimą nedelsiant suimti R. Slanskį. Lapkričio 23 d. jis buvo suimtas, lapkričio 20-27 d. vyko vadinamasis „Slanskio procesas“, kuriame buvo teisiama 14 aukštas pareigas užimačių partinių funkcionierių (du čekai, slovakas ir 11 žydų tautybės žmonių). R. Slankis nuteistas mirties bausme ir pakartas kartu su dešimčia kitų proceso dalyvių. Paskutiniai jo žodžiai buvo: „Gavau, ko nusipelniau“.  R. Slanskio palaidojimo vieta nežinoma. 1963 m. reabilituotas.

Šaltiniai 

Čekoslovakija
Gervėčių apylinkė

Gervėčių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Paberžės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Širvintų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Barskūnų apylinkės ir Šiaulių apylinkės.

Šaltiniai

Širvintų rajono apylinkės
Juan Arango

Chuanas Fernandas Arangas Saensas (Juan Fernando Arango Sáenz; g. 1980 m. gegužės 17 d.) – buvęs Venesuelos futbolininkas, rungtyniavęs atakuojančiojo saugo pozicijoje. Ilgametis Venesuelos rinktinės žaidėjas. Arangas yra vienas iš nedaugelio Venesuelos futbolininkų, žaidusių elitinėse Europos lygose.

Karjeros pradžioje rungtyniavo Venesuelos ir Meksikos klubuose, vėliau tapo vienu „RCD Mallorca“ klubo lyderių.

Arangas Venesuelos rinktinėje žaidė nuo 1999 m., dalyvavo šešiuose „Copa América“ čempionatuose.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Arango
Giancarlo Maldonado

Džiankarlas Gregorijus Maldonadas Mareras (Giancarlo Gregorio Maldonado Marrero; g. 1982 m. birželio 29 d.) – Venesuelos futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. Meksikos „Atlante FC“ klubo ir Venesuelos rinktinės žaidėjas. Jis yra visų laikų rezultatyviausias Venesuelos žaidėjas.

Per savo karjerą rungtyvavo Urugvajaus, Venesuelos, Čilės, Meksikos, JAV klubuose.

Maldonadas Venesuelos rinktinėje debiutavo 2003 m. draugiškose varžybose prieš Haitį. Kadangi Maldonadas jaunystėje treniravosi Urugvajuje, jam buvo siūloma žaisti už šios šalies rinktinę, tačiau jis pasirinko atstovauti tėvynę.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Laimėjimai

Klubiniai 
UA Maracaibo
 Primera División Venezolana: 2004–2005
Atlante
 Primera División de México: 2007 Apertura
 CONCACAF Čempionų lyga: 2008–2009

Asmeniniai 

 Amerikų „auksinis batelis“: 2007

Šaltiniai 

Maldonado
Marcelo Elizaga

Marselas Ramonas Elisaga Fereras (Marcelo Ramón Elizaga Ferrero; g. 1972 m. balandžio 19 d.) – iš Argentinos kilęs Ekvadoro futbolininkas, rungtyniaujantis vartininko pozicijoje. Ekvadoro rinktinės ir „Deportivo Quito“ klubo žaidėjas.

Gimė Argentinoje, karjerą pradėjo antros lygos klube „Nueva Chicago“. Vėliau žadė „Lanús“ ir „Quilmes“ klubuose. 2005 m. išvyko į Ekvadorą, kur ėmė ginti „Emelec“ klubo vartus. Daug kartų išrinktas geriausiu Ekvadoro lygos vartininku. Vėliau priėmė Ekvadoro pilietybę ir ėmė rungtyniauti už šios šalies rinktinę.

Elisaga Ekvadoro rinktinėje debiutavo 2007 m. draugiškose varžybose prieš Airiją.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Elizaga
Pfalco vokiečių tarmė

Pfalco vokiečių tarmė () – vokiečių kalbos tarmė, vartojama Vokietijoje, Reino krašto-Pfalco žemėje.

Nuorodos 

 

Vokiečių aukštaičių kalbos ir tarmės
Walter Vílchez

Valteris Rikardas Vilčesas Sotas (Walter Ricardo Vílchez Soto; g. 1982 m. vasario 20 d.) – Peru futbolininkas, rungtyniaujantis vidurio arba kairiojo gynėjo pozicijoje. Peru klubo„ Sporting Cristal“ ir Peru rinktinės žaidėjas.

Didžiąją dalį savo karjeros žaidėjas praleido Peru klubuose, nors yra žaidęs Argentinoje bei Meksikoje.

Vilčesas Peru rinktinėje debiutavo 2001 m. Jis tapo komandos kapitonu 2011 m. Copa America čempionate.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Laimėjimai 

 Copa América – 3 vieta: 2011

Šaltiniai 

Vilchez, W.
Arturo Vidal

Arturas Erasmas Vidalis Pardas (Arturo Erasmo Vidal Pardo; g. 1987 m. gegužės 22 d.) – Čilės futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje, Čilės rinktinės žaidėjas.

Karjerą pradėjo Colo-Colo klube, kurio jaunimo komandoje treniravosi. 2007 m. Vidalį už 11 mln. dolerių įsigijo Leverkūzeno „Bayer“ klubas. 2011 m. liepos 22 d. pasirašė penkerių metų sutartį su Juventus klubu. Nuo 2015 m. sportininkas atstovavo Bayern komandai.

Vidalis Čilės rinktinėje debiutavo 2007 m., draugiškose varžybose prieš Venesuelą.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Laimėjimai 

 Primera Division Chile: Apertura 2006, Clausura 2006, Apertura 2007
 Serie A: 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15 m.
 Coppa Italia: 2014–15 m.
 Supercoppa Italiana: 2012, 2013 m.
 Bundesliga: 2015–16, 2016–17, 2017–18 m.
 Vokietijos futbolo taurė: 2015–16 m.
 Vokietijos futbolo supertaurė: 2016, 2017 m.
 La Liga: 2018–19 m.
 Supercopa de España: 2018 m.
 Copa America: 2015, 2016 m.

Šaltiniai 

Vidal
Grenlandijos šuo

Grenlandijos šuo () priklauso vienai seniausių haskių tipo šunų veislių, be to laikomas patikimu žmogaus pagalbininku keliaujant bei medžiojant poliarines meškas, ruonius, šiaurinius elnius. Priklauso Šiaurės kinkomiesiems šunims kartu su Samojedų šunimi, Aliaskos malamutu, Sibiro haskiu. Grenlandijos šuo kartais pavadinamas Eskimų šunimi (Esquimaux Dog), tačiau tai atskira veislė, nepaisant nežymių skirtumų.

Veislės istorija

Šie šunys kilę iš Arktikos pakrančių ruožo Šiaurės Sibire, Aliskoje, Kanadoje ir Grenlandijoje. Tikėtina, jog šių šunų protėviai atsidūrė Grenlandijoje kartu su inuitų persikėlėliais. Pirmieji šunys atvežti į Angliją apie 1750 m., o Kennel klubas veislę patvirtino 1880 m. Į kontinentinę Europą atvežti 1936 m, tačiau čia, įskaitant ir Skandinavijos šalis, išlieka pakankamai reti. 

Grenlandijos šunys dalyvavo daugelyje poliarinių ekspedicijų, kurioms vadovavo garsūs keliautojai R. Amundsenas, F. Nansenas.

Temperamentas

Grenlandijoje tai darbiniai šunys, patikima transporto priemonė. Vertinami už savo jėgą, ištvermę ir greitį, lojalumą šeimininkui ir jo komandoms. Puikiai jaučiasi komandoje, ypač kinkinyje, paklusnūs ir supratingi, gerai orientuojasi, draugiški žmogui. Akivaizdūs kai kurie vilko elgesio ypatumai - manoma, jog praeityje šie šunys kryžminosi su laukiniais vilkais. Treniravimas reikalauja kantrybės. Kaip sargybiniai netinkami.

Išvaizda

Tai stiprus tvirtai suręstas šuo. Plati pleišto formos kaukolė, kiek pasuktos akys, mažos plaukuotos trikampės ausys padeda atlaikyti didelį šaltį. Šuo turi tvirtas raumeningas kojas su plačiomis letenomis. Uodega, palyginti, neilga, gali būti užmesta ant nugaros ar karoti kaip pas vilką. Susirangęs šuo su ja užsikloja snukį. Kailis vidutinio ilgumo, tankus, dvisluoksnis: vidinis daugiau primena trumpą vilną, išorinis - ilgesnis, šiurkštus, su vandenį atstumiančiomis savybėmis. Plauko spalva gali būti įvairi. Patinai gerokai didesni - iki 58 - 68 cm ūgio, iki 30 kg svorio, o kalės siekia 51 - 61 cm ūgio.

Šaltiniai

Nuorodos

 Grenlandijos šuo
 Veislės standartas (rusų k.) 
Šunų veislės
Vitalijus Cololo

Vitalijus Cololo (1974 m. rugpjūčio 3 d. Druskininkuose – 2019 m. gruodžio 2 d. Ispanijoje) – graikų kilmės lietuvių humoristas, renginių vedėjas, pedagogas.

Biografija 

Baigė Druskininkų 2-ąją vidurinę mokyklą, Šiaulių pedagoginiame institute įgijo pradinių klasių mokytojo specialybę.

Studijuodamas Pedagoginiame institute, aktyviai dalyvavo studentų linksmųjų išradingųjų klube, buvo šio klubo kapitonas. Tuo metu Šiaulių LIK-as tarp Lietuvos aukštųjų mokyklų klubų visada užimdavo pirmąsias vietas. Dalyvavo Lietuvos studentų LIK-ų konkursuose. Šiaulių pedagoginio universiteto studentų laisvalaikio centro administratorius-renginių organizatorius.

Vienuolika metų dirbo TV3, vėliau perėjo į LNK televiziją. TV3 humoro laidos “Tegyvuoja karalius!” (su V. Šilansku, Vytautu Šapranausku), „Šeštadienio šou“, „Šapro šou“, „Kioskelis“, „Puikusis šou“, „Dzin“, filmavosi seriale „Grybauskai“; dalyvavo ištvermės realybės šou „Džiunglės“, LNK laidos „Oplia“ ir kt. dalyvis. Renginių ir laidų (Lietuvos talentai), „Vaikų balsas“ apdovanojimų vedėjas. Dalyvavo projekte „Iššūkis žvaigždėms. Lietuvos dainų dešimtukas" (su Rasa Kaušiūte), „Žvaigždžių duetai“ su Natalija Bunke laimėjo 3 vietą. Humoro šou „prajuokink mane“ ir „juoko kovos“ komisijos narys.

Druskininkų miesto muziejaus filialo (Vaikų dailės galerijos) vadovas.

Druskininkų „Rotary“ klubo narys.

Vedęs (2000 m.). Žmona Inga. Dukra Evita.

2019 m. gruodžio 2 d. mirė Ispanijoje dėl komplikacijų po uždegimo.

Šaltiniai 

Lietuvos laidų vedėjai
Lietuvos humoristai
Aveilas

Aveilas () – miestas Pietų Sudano rytuose, prie Lolo ir Pongo upių. Šiaurės Bahr al Gazalio vilajeto sostinė. Yra geležinkelis į Vau, kerta Chartumo-Džubos kelias. Verčiamasi žemės ūkiu, gyvulininkyste.

Aveile veikia Jungtinių Tautų misija Sudane, keletas paramą teikiančių nevyriausybinių organizacijų.

Pietų Sudano miestai
Rumbekas

Rumbekas () – miestas centrinėje Pietų Sudano dalyje, 220 km į šiaurės vakarus nuo Boro. Buhairato vilajeto sostinė. Dauguma mesto gyventojų – dinkai. Verčiamasi gyvulininkyste, žemės ūkiu (sorgai, soros, manijokas). Veikia negrįstos dangos oro uostas.

Istorija 

Rumbekas smarkiai nukentėjo Pietų Sudano karo metu. Sudano Liaudies Išlaisvinimo judėjimas buvo pasirinkęs Rumbeką laikinąja Pietų Sudano sostine, bet vėliau ji perkelta į Džubą.

Pietų Sudano miestai
2011 m. Europos Grand Prix

2011 m. Europos Grand Prix buvo aštuntosios 2011 m. Formulės 1 sezono lenktynės, kurios vyko birželio 24-26 dienomis Valensijos trasoje.

Lenktynes laimėjo sezono lyderis ir 2010 m. čempionas vokietis S. Vettel.

Kvalifikacija

Lenktynės

Pastabos 
 Šiose lenktynėse finišavęs lenktynininkių skaičius (24) yra naujas Formulės 1 rekordas. Taip pat tai buvo ketvirtos Formulės 1 lenktynės, kuriose nebuvo nei vieno pasitraukusio lenktynininko. Kitos trys yra 1961 m. Olandijos GP (15 startavusių), 2005 m. JAV GP (6) ir 2005 m. Italijos GP (20).

Čempionato įskaitos 

Lenktynininkų įskaita

Komandų įskaita

 Pateiktos tik penkios geriausios vietos

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
2011 sporte
2011 m. Didžiosios Britanijos Grand Prix

2011 m. Didžiosios Britanijos Grand Prix – devintosios 2011 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko liepos 8-9 dienomis Silverstone trasoje. 

Gegužės mėnesį buvo pristatyta pakeista trasos konfigūracija. Buvo pakeistas trasos techninio aptarnavimo zonos kompleksas ir perkelta starto-finišo tiesioji, pristatytas naujas boksų kompleksas.

Aktyvaus difuzoriaus apipūtimo draudimas 
2011 m. birželio 16 d. FIA nutarė nuo Didžiosios Britanijos GP uždrausti aktyvaus difuzoriaus apipūtimą aktyviosiomis dujomis. Pagal naują tvarką komandos nuo varžybų Silverstoune turėjo užtikrinti, kad laisvai veikiančio bolido išmetamųjų dujų srautas neviršytų 20 proc. to, kuris sukuriamas lenktynininkui pilnai spaudžiant akceleratorių. Aktyvų difuzorių apipūtimą FIA iš pradžių ketino uždrausti dar nuo Ispanijos GP lenktynių, tačiau sukilus komandoms buvo kurį laiką atidėjusi šiuos planus.

Tačiau prieš pat Didžiosios Britanijos lenktynės situacija ėmė keistis. FIA kiek pakoregavo bolidų difuzorių aktyvaus apipūtimo draudimą, pritaikydama tam tikras išimtis „Mercedes“ ir „Renault“ variklių naudotojams. „Renault“ padaryta išimtis, leidžiant varikliu sukurti didesnį – net 50 proc. – išmetamųjų dujų srautą nenaudojant degalų. Taip esą nuspręsta dėl to, kad šis gamintojas tokią praktiką dar nuo 2009 m. naudojo patikimumo sumetimais – taip esą aušinami išmetamųjų vamzdžių vožtuvai. „Mercedes“ atveju tam tikras – spėjama, gerokai mažesnis – papildomas lygis bus leidžiamas dėl kuro deginimo stabdant.

Jau kitą dieną - liepos 9 - FIA prieš Didžiosios Britanijos GP šeštadienio treniruotes paskelbė atšaukianti „Renault“ varikliams padarytą išimtį taikant aktyvaus difuzorių apipūtimo draudimą. Toks sprendimas buvo priimtas po penktadienio vakarą vykusių intensyvių organizacijos atstovo Charlie Whitingo konsultacijų su motorų gamintojų specialistais.

Liepos 9 d. vakare FIA paskelbė visiškai keičianti savo ansktesnius nutarimus - esą ji yra pasiruošusi visiškai atšaukti aktyvaus difuzoriaus apipūtimo draudimą, jei tik tam pritars visos Formulės 1 ekipos. Prieš pat sekmadienio lenktynes Formulės 1 komandos bandė susitarti dėl šio draudimo atšaukimo, tačiau to padaryti nepavyko, tad liko galioti anksčiau FIA įvestas draudimas.

Po šių lenktynių komandoms pavyko susitarti ir jos visos bendrai pritarė šio draudimo atšaukimui. Liepos 14 dieną FIA oficialiai patvirtino atšaukianti draudimą iki sezono pabaigos.

Kvalifikacija

Lenktynės

Pastabos 
 Tai buvo pirmoji Ferrari ir Fernando Alonso pergalė šiame sezone.

Čempionato įskaitos 

Lenktynininkų įskaita

Komandų įskaita

 Pateiktos tik penkios geriausios vietos

Šaltiniai 

Formulės 1 Grand Prix
2011 sporte
2011 m. Azijos lengvosios atletikos čempionatas

2011 m. Azijos lengvosios atletikos čempionatas – devynioliktas kas dvejus metus vykstantis Azijos lengvosios atletikos čempionatas, kuriame varžosi pajėgiausi sportininkai atstovaujantys AAA priklausančias valstybes. 2011 m. čempionatas vyko liepos 7 - 10 dienomis Japonijoje. Čempionate varžėsi 507 sportininkai iš 40 šalių,

Vyrų rezultatai

Bėgimai

Techninės rungtys

Moterų rezultatai

Bėgimai

Techninės rungtys

Nuorodos 
Oficiali svetainė

Azijos lengvosios atletikos čempionatas
2011 sporte
Pietų Sudano vyrų krepšinio rinktinė

Pietų Sudano vyrų krepšinio rinktinė atstovauja Pietų Sudanui visose nacionalinėse krepšinio varžybose. Rinktinė buvo suburta 2011 m. gegužės mėnesį ir siekia narystės FIBA.

Savo pirmąjį oficialų susitikimą rinktinė turėjo sužaisti su Uganda 2011 m. liepos 10 dieną šalies sostinėje Džuboje, tačiau rungtynės buvo du kartus atšauktos.

Šaltiniai 

Vyrų krepšinio rinktinės
Pietų Sudano sporto rinktinės
Valdemaras Novickis

Valdemaras Novickis (1956 m. vasario 22 d. Kalesninkuose, Eišiškių rajone – 2022 m. sausio 31 d. Kaune) – Lietuvos rankininkas, olimpinis čempionas, rankinio treneris.

Biografija 
1986 m. baigė Lietuvos veteniranijos akademiją. Buvo Kauno „Granito“ komandos rankininkas, daugkartinis Lietuvos čempionas ir prizininkas, 1993–2000 m. Lietuvos vyrų rankinio rinktinės vyriausiasis treneris. Nuo 1993 m. Kauno „Granito“ vyriausiasis treneris. Nuo 2000 m. Lietuvos kariuomenės rankinio rinktinės vyriausiasis treneris.

Pasiekimai 
 1974 m. – SSRS moksleivių spartakiados nugalėtojas,
 1977 m. – Pasaulio jaunimo rankinio čempionas (su SSRS jaunimo rinktine),
 1978 m. – pasaulio vicečempionas (su SSRS vyrų rinktine),
 1980 m. – Maskvos olimpinis vicečempionas (su SSRS rinktine),
 1982 m. – pasaulio čempionas (su SSRS rinktine),
 1985 m. – pasaulio rankinio taurės laimėtojas (su SSRS rinktine),
 1987 m. – tarptautinės rankinio federacijos (IHF) taurės laimėtojas (su Kauno „Granitu“),
 1988 m. – Seulo olimpinis čempionas (su SSRS rinktine),
 1988 m. – tarptautinės rankinio federacijos (IHF) taurės finalininkas (su Kauno „Granitu“),
 1981 ir 1985 m. SSRS vyrų rankinio vicečempionas (su Kauno „Granitu“),
 1979 ir 1986 m. SSRS vyrų rankinio čempionato bronzos medalio laimėtojas (su Kauno „Granitu“).
 1990 ir 1991 m. Pabaltijo rankinio lygos laimėtojas (su Kauno „Granitu“).

Šaltiniai 

Lietuvos rankininkai
TSRS olimpiečiai
SC Olimpas Mažeikiai

Mažeikių „Olimpas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Mažeikių.

Istorija 

Klubas įkurtas 2009 m. 2011 m. debiutavo SFL varžybose.

SFL varžybos 

|}

Nuorodos

Olimpas
Olimpas
Pietų Sudano autonomija

Pietų Sudanas buvo Sudano administracinis teritorinis vienetas, autonomija dabartinės Pietų Sudano Respublikos teritorijoje, egzistavęs 1972–1983 m. ir 2005–2011 m.

Raida 
Autonominis regionas įkurtas 1972 m. Adis Abebos sutarimu, kuris pabaigė Pirmąjį Sudano pilietinį karą. Juo trims pietinėms Sudano provincijoms buvo suteikta autonomija, vėliau įkurti vykdomosios valdžios (Aukščiausioji vykdomoji taryba) ir įstatymų leidybos (Liaudies regioninė asamblėja) organai.

Po 11 metų, 1983 m. autonomija buvo panaikinta Sudano prezidento Gafaro Nimeirio, kas inspiravo Antrąjį Sudano pilietinį karą. 2005 m. sausio 9 d. buvo pasirašytas naujas taikos susitarimas, kuriuo autonomija atkurta. Jos pirmasis prezidentas John Garang de Mabior tais pačiais metais žuvo lėktuvo katastrofoje.

Autonomijoje buvo atmesta islamu pagrįsta šarija, kuri turėjo įtaką Sudano teisei, greta arabų, valstybinės Sudano kalbos, regionine kalba tapo anglų, padaryta daug kitų svarbių pakeitimų. Autonomijos valdžioje buvo viena partija – SPLAM, ir iš esmės įsitvirtino dinkų etnokratija.

2011 m. sausio 9-11 d. įvyko referendumas dėl Pietų Sudano nepriklausomybės. Remiantis jo rezultatais, 2011 m. liepos 9 d. autonominis regionas tapo nepriklausoma Pietų Sudano valstybe.

Administraciniai vienetai 

Autonomijos įkūrimo laikotarpiu 1972 m. Pietų Sudaną sudarė trys didelės provincijos:
 Bahr al Gazalis
 Ekvatorija
 Aukštutinis Nilas
1976 m. Autonomijoje įvykdyta administracinė reforma, kurios metu provincijų skaičius padvigubėjo: nuo Bahr al Gazalio atskirta Ežerų vilaja, nuo Aukštutinio Nilo – Džonglėjus, o Ekvatorija padalinta į Rytų ir Vakarų dalis.

2005 m. atkūrus autonomiją, iki jos egzistavimo pabaigos, Pietų Sudaną sudarė 10 valstijų (vilajų), kurios tapo ir nepriklausomo Pietų Sudano administraciniais vienetais:
 Šiaurės Bahr al Gazalis
 Vakarų Bahr al Gazalis
 Varapas
 Ežerai
 Centrinė Ekvatorija
 Rytų Ekvatorija
 Vakarų Ekvatorija
 Aukštutinis Nilas
 Džonglėjus
 Vienybė

Vadovai 
Pirmojo laikotarpio autonomijos vadovai buvo tituluojami Aukščiausios vykdomosios tarybos prezidentais, o antrojo laikotarpio – vyriausybės prezidentais.
 1972–1978 Abel Alier;
 1978–1979 Joseph Lagu;
 1979–1980 Peter Gatkuoth; 
 1980–1981 Abel Alier;
 1981–1982 Gismalla Abdalla Rassas;
 1982–1983 Joseph James Tombura;
 2005 John Garang de Mabior;
 2005–2011 Salva Kiir Mayardit.
Pietų Sudano istorija
Sudano istoriniai administraciniai vienetai
en:Government of Southern Sudan (2005–2011)
FK Pamaina Kaunas

Kauno „Pamaina“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

Sezonai

|}

Dubleriai

|}

Nuorodos

Pamaina Kaunas
Kauno futbolas
Antanas Varnelis

Antanas Varnelis (1971 m. Dadotkuose, Telšių rajone – 1994 m. rugsėjo 28 d.) – Lietuvos serijinis žudikas, 1992 m. liepos – gruodžio mėnesiais nužudęs 6 žmones, dar 3 bandęs nužudyti. Už šiuos nusikaltimus buvo nuteistas mirties bausme sušaudant.

Biografija 

Gimė daugiavaikėje šeimoje, turėjo tris brolius ir tris seseris. Iš tėvų atėmus tėvystės teises, dar kūdikystėje A. Varnelis pateko į Jurbarko rajone įsikūrusius Viešvilės vaikų namus, kuriuose ir užaugo. Mokyklą lankė Gelgaudiškyje, Šakių rajone.

Sulaukęs 16 metų amžiaus dėl polinkio vogti buvo du kartus tiriamas Žiegždrių psichiatrinėje ligoninėje (Kauno rajone). Jam buvo nustatyta įgimta silpnaprotystė ir lengvas protinis atsilikimas su asmenybės psichopatizacija. Nepaisant to, buvo pripažintas pakaltinamu.

Iki 1992 m. buvo du kartus teistas už vagystes, kalėjęs. 1992 m. sausio 14 d. už gerą elgesį anksčiau laiko paleistas į laisvę. Per tų pačių metų liepos – gruodžio mėnesius Šakių, Jurbarko, Kelmės, Šiaulių ir Raseinių rajonuose keliaudamas pėsčiomis nužudė 6 ir sunkiai sužalojo 3 vienkiemiuose gyvenusius senyvo amžiaus žmones bei juos apiplėšė. Gruodžio mėnesį jis buvo sulaikytas Kauno rajone, Muniškių kaime. Vietos gyventojai, pažinę A. Varnelį iš tatuiruočių, patys jį sulaikė.

Teismas skyrė A. Varneliui pakartotinę psichiatrinę ekspertizę. Utenos psichiatrinės ligoninės ekspertai taip pat pripažino A. Varnelį pakaltinamu.

Teismo sprendimu buvo nuteistas mirties bausme sušaudant. Nuosprendis įvykdytas 1994 m. rugsėjo 28 d. Jis tapo penktuoju iš septynių asmenų, kuriems po Nepriklausomybės atkūrimo Lietuvoje buvo įvykdyta mirties bausmė.

Šaltiniai 

Lietuvos nusikaltėliai
Serijiniai žudikai
Air France-KLM

Air France-KLM S.A. – holdingo bendrovė, įsikūrusi Prancūzijoje. Stambiausia Europos oro linijų bendrovė buvo įsteigta 2003 m., kai susijungė „Air France“ ir „KLM Royal Dutch Airlines“ įmonės.  „Air France-KLM“ holdingui taip pat priklauso 25 % „Alitalia“ akcijų.  Pagrindiniai „Air France-KLM“ oro vežėjos konkurentai yra „International Airlines Group“ bei „Deutsche Lufthansa“.

Išnašos 

Prancūzijos įmonės
Oro linijų bendrovės
Monkų apskritis

Monkų apskritis () – apskritis šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje.
Apskrities centras Monkų miestas. Apskritis ribojasi su Balstogės, Lomžos, Grajevo, Augustavo, Sokulkos apskritimis. Apskrityje yra 7 valsčiai.

Apskrities valsčiai 
Apskrityje yra 7 valsčiai:

Istorija 

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Apie XV a. šias vietoves pradėjo kolonizuoti mozūrai ir lenkai. Nuo XIII-XIV a. iki 1513 m. dabartinės apskrities žemės priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, o nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. priklausė Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1914 m. priklausė Rusijos imperijos Gardino gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. Nuo 1919 m. iki 1939 m. priklausė Lenkijos Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. apskritis buvo prijungta prie Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR. 1941–1945 priklausė Trečiajam Reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 2011 m. lapkričio 11 d. pradėtas naudoti Monkų apskrities herbas.

Gyventojai 

Pagal 2005 m. birželio 30 d. surašymo duomenis:

Transportas

Keliai 
Nacionaliniai ir vietinės reikšmės keliai einantys per apskrities teritoriją:
 Valstybinis kelias Nr. (Geldapė – Bobrovnikai-Brzostowica Valstybės siena Baltarusija);
 Vaivadijos kelias Nr. (Piątnica Lomža – Osoveco Tverdza);
 Vaivadijos kelias Nr. (Osoveco Tverdza – Valstybės siena, Chvorošcianų-Dubnicos pasienio punktas);
 Vaivadijos kelias Nr. (Sokolų – Sokolanai).

Geležinkeliai 
Per apskrities teritoriją eina geležinkelio linija: Balstogė – Monkos – Lukas

Apskrities gamta 
Monkų apskrityje yra šie gamtos saugomi objektai:  
Nacionaliniai parkai:
  Bebro nacionalinis parkas --> ()
Saugomos kraštovaizdžio teritorijos:
 Bebro slėnis I --> ();
Draustiniai:
 Bebro upės pelkynai --> (),
 Bebro upės žemuma --> (),
 Červonės Bagno draustinis --> ()

Šaltiniai

Nuorodos 
 BIP Podlaski Urząd Wojewódzki w Białymstoku. Monkų apskrities tinklalapis (lenk.).

 
Palenkės vaivadijos apskritys