joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Brešos metropolitenas

Brešos metropolitenas (it. Metropolitana di Brescia) – metropoliteno linija, kurią planuojama 2012 m. baigti statyti Brešos mieste. Sistema bus 13,7 km ilgio ir ją sudarys 17 stotelių. Šis metro bus antrasis visiškai automatizuotas Italijoje po Turino metro. Planuojama, kad Brešos miesto metro galės važiuoti iki 80 km/val greičiu.

Statybos pradėtos 2004 m., tačiau dėl archeologinių kasinėjimų statybos kuriam laikui buvo sustabdytos.

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Šaltiniai 

Italijos metropolitenas
Alotropija

Alotròpija ( 'keistis', iš  'kitas' +  'posūkis, savybė') – kai kurių cheminių elementų savybė priklausomai nuo slėgio ir temperatūros būti kelių būsenų ar formų. Pvz., sieros kristalai gali būti monoklininės ir rombinės sistemos. Vieninės medžiagos, kurios sudarytos iš to paties cheminio elemento, bet skiriasi struktūra ir savybėmis, vadinamos alotropinėmis atmainomis. Pvz., deguonis (O2, O3); fosforas (baltasis fosforas; raudonasis fosforas); anglis (deimantas, grafitas), siera.

Chemija
Pruškuvas

Pruškuvas () – miestas centrinėje Lenkijoje, Mozovijos vaivadijoje. Apskrities administracinis centras. 

Gyvenvietė susikūrė XV a., bet miesto statusą pelnė tik 1916 m. Iki Antrojo pasaulinio karo Pruškuve gyveno daug žydų. Karo metu mieste buvo įkurtas Nacistinės Vokietijos stovykla. Po Antrojo pasaulinio karo Pruškuvas tapo vienu didžiausiu industriniu miestu Mozovijos vaivadijoje.

Sportas 
Mieste stovi BGZ Arena, kurioje yra įrengtas uždarų patalpų velodromas. Jame vyko Pasaulio ir Europos treko čempionatai.

Nuorodos 
Oficiali svetainė (lenkų k.)

Lenkijos miestai
Palermo metropolitenas

Palermo metropolitenas (it. Metropolitana di Palermo) – metropolitenas, aptarnaujantis Palermo miestą, Sicilijoje (pietų Italijoje). Dalinamas į dvi linijas (A ir B).

Istorija 
Pirmoji Palermo metro linija B pradėjo veikti 1990 m. mėnesį prieš XIV pasaulio futbolo čempionatą, kuris vyko Italijos miestuose.

Iš pradžių metro turėjo vos 6 stoteles.

Po trejų metų 1993 m. buvo atidaryta antroji A linija.

Ateities projektai 
2008 m. pradėtas A linijos pratęsimo planas – pagal jį bus pridėta dar 12 stotelių.

1993 m. pradėtas B linijos ilginimas, kurio pasekoje ši linija taps žiedo formos linija. Šiuo metu šie darbai yra sustabdyti dėl teisinių priežasčių.

Ateities projektuose yra ir visiškai automatizuotos C ir D linijos.

Italijos metropolitenas
Palermas
Aglabidai

Aglabidai – vasalinė Abasidų kalifato arabų emyrų dinastija (800-909 m.) Ifrikijoje (Š. Afrika). Pradininkas Ibrahimas ibn al Aglabas (800-812 m.). Aglabidai nukariavo Siciliją, Sardiniją ir Maltą. Pelnėsi iš piratavimo jūrose, Italijos ir Prancūzijos pietinių pakrančių puldinėjimų. 

Žlugo nuo Fatimidų šiitų antpuolių.

Tuniso istorija
Alžyro istorija
Arabų kilmės dinastijos
Sunitų dinastijos
Emyratai
Abasidų vasalai
Tarnobžegas

Tarnobžegas () – miestas-apskritis pietryčių Lenkijoje, prie Vyslos upės. Buvęs vaivadijos centras. Išvystyta mašinų, chemijos, tekstilės pramonė. Miesto apylinkėse išgaunama siera.

Sportas 
 KS Siarka Tarnobrzeg (futbolas)

Lenkijos miestai
Pnevai

Pnevai – miestas vakarų Lenkijoje, prie Pnevų ežero. Yra 3 bažnyčios.

Pnevų koplyčioje palaidota katalikų šventoji Uršulė Leduchovska.

Istorija 

Minimi nuo 1256 m.

Sportas 
 KS Sokół Pniewy (futbolas)

Lenkijos miestai
Melecas

Melecas (; ) – miestas pietryčių Lenkijoje, prie Vislokos upės. Meleco apskrities administracinis centras. Nuo 1999 m. priklauso Pakarpatės vaivadijai, 1975–1998 m. buvo Žešuvo vaivadijoje.

Išvystyta mašinų ir aviacijos pramonė.

Sportas 
 FKS Stal Mielec futbolo klubas,
 Stadion Stali, futbolo stadionas, kurio talpa	6 800 žiūrovų.

Lenkijos miestai
Žešuvas

Žešuvas (, , , ) – miestas-apskritis pietryčių Lenkijoje, vaivadijos centras. Išvystyta mašinų, maisto pramonė. XV–XVIII a. architektūros paminklai.

Istorija 

Įkurtas XIV a.

Sportas 
 ZKS Stal Rzeszów (futbolas)
 CWKS Resovia Rzeszów (futbolas)
 Miesto stadionas, kurio talpa 12 tūkst. žiūrovų.
 Stadion Resovii („Resovijos“ stadionas), kurio talpa 3,4 tūkst. žiūvovų.

Galerija 
 Kunigaikščių Liubomirskių pilis (XVII amžius).

Šaltiniai 

Lenkijos miestai
Staliova Volia

Staliova Volia – miestas pietryčių Lenkijoje, prie Vyslos ir Sano santakos. Išvystyta sunkioji, ypač plieno pramonė, statybų sektorius.

Sportas
 ZKS Stal Stalowa Wola (futbolas)

Lenkijos miestai
Gožuvas

Gožuvas (arba Didžiosios Lenkijos Gožuvas) (, ) – miestas-apskritis vakarų Lenkijoje, prie Vartos upės, buvęs vaivadijos centras. Išvystyta mašinų, chemijos, tekstilės, maisto pramonė.

Sportas 
 GKP Gorzów Wielkopolski (futbolas)

Šaltiniai 

Lenkijos miestai
Mazovijos Novy Dvuras

Mazovijos Novy Dvuras – miestas rytinėje Lenkijoje. Išlikusi Modlino tvirtovė. Išvystyta chemijos, lengvoji, maisto, medienos pramonė.

Sportas
 MKS Świt Nowy Dwór Mazowiecki (futbolas)

Miestų partnerystė

 Nyderoršelis
 Elektrėnai

Galerija 

Lenkijos miestai
Tychos

Tychos (, ) – miestas-apskritis pietų Lenkijoje, Aukštutinės Silezijos aglomeracijoje. Nutolęs 20 km nuo Katovicų. Nuo 1999 m. priklauso Silezijos vaivadijai.

Išvystyta automobilių, popieriaus, chemijos, maisto pramonė. Angliakasybos centras.

Sportas 
 GKS 71 Tychy (futbolo klubas);
 Miesto stadionas

Galerija 

Lenkijos miestai
Liubinas

Liubinas – miestas pietvakarių Lenkijoje, 20 km į šiaurę nuo Legnicos, prie Zimnicos upės. Tarptautinis oro uostas. Stipriai išvystyta vario gavybos pramonė.

Sportas
 SSA Zagłębie Lubin (futbolo klubas),
 „Zagłębie“ stadionas, kurio talpa daugiau nei 16 tūkst. žiūrovų.

Lenkijos miestai
Valbžychas

Valbžychas – miestas pietvakarių Lenkijoje, buvęs vaivadijos centras. Žemutinės Silezijos akmens anglies baseino centras. Išvystyta mašinų pramonė. Yra kalnų muziejus. Prie miesto įkurtas kalnų balneologinis kurortas Ščavnas Zdrujus.

Sportas
 GKS Zagłębie Wałbrzych (futbolas)

Lenkijos miestai
Hobšeidas

Hobšeidas (; ; ) – miestas pietvakarių Liuksemburge, į vakarus nuo Kapeleno, netoli sienos su Belgija.

Istorija

1880 m. nutiestas geležinkelis Petanžas–Etelbriukas.

Sporta s
 FC Alliance Äischdall 07 – futbolo klubas;
 Namų rungtynes žaidžia Stade Koericherberg (Hobšeidas). Stadiono talpa – 2,1 tūkst žiūrovų. Natūralios vejos danga (žolė).<ref>

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali komunos svetainė
 Oficiali FC Alliance Äischdall 07 svetainė

Liuksemburgo miestai
Eišenas

Eišenas (; ; ) – miestas pietvakarių Liuksemburge, į vakarus nuo Hobšeido, prie Eišo upės pasienyje su Belgija. Neveikianti geležinkelio stotis. Yra bažnyčia.

Istorija

Viduramžiais pastatyta pilis. 1880 m. atidaryta geležinkelio stotis, 1969 m. uždaryta.

Sportas

Futbolas 
 FC Alliance Äischdall 07 – futbolo klubas;
 Namų rungtynes žaidžia Stade Koericherberg (Hobšeidas). Stadiono talpa – 2,1 tūkst žiūrovų. Natūralios vejos danga (žolė).
 FC Olympique Eischen – buvęs futbolo klubas;

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali komunos svetainė
 Oficiali FC Alliance Äischdall 07 svetainė

Liuksemburgo miestai
2010 m. Europos trumpo baseino plaukimo čempionatas

2010 m. Europos trumpo baseino plaukimo čempionatas – 18-as Europos šalių geriausių plaukikų trumpame baseine (25 m) čempionatas, kuris vyko Eindhovene, Nyderlanduose. Pirmąją čempionato dieną Vytautas Janušaitis 200 m kompleksiniame plaukime pelnė sidabro medalį.

Pagal čempionato taisykles, kiekviena šalis turi galimybę į kiekvieną rungtį deleguoti po trys sportininkus, bet į kitą etapą patenka tik du šalies atstovai. Trims tos paties šalies plaukikams pasiekus rezultatus, leidžiančius pelnyti vietas kitame etape, prasčiau atplaukęs nei kiti du plaukikai sportininkas į kitą etapą nepatenka. Tokiu atveju pakvietimą pelno kitų šalių prasčiau plaukę atstovai.

Medalių lentelė

Rezultatai

Vyrai

Moterys

Lietuvos komanda

Dalyvaujančios šalys
Čempionate pasirodė atstovai iš 35 Europos šalių:

Išnašos

Nuorodos 
Oficiali svetainė 

2010 sporte
Plaukimo varžybos
Nyderkornas

Nyderkornas – miestelis pietvakarių Liuksemburge, į pietryčius nuo Petanžo, prie Šjero upės. Geležinkelio stotis. Yra ligoninė.

Sportas 
 FC Progrès Niedercorn – futbolo klubas;
 Progrès Niedercorn (moterys) – moterų futbolo ekipa.
 „Jos Haupert“ stadionas, kurio talpa 2,8 tūkst. žiūrovų.

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali futbolo klubo svetainė

Liuksemburgo miestai
Forum Cinemas

UAB Forum Cinemas – kino demonstravimo ir platinimo įmonė Lietuvoje. Pristato kompanijų 20thCentury Fox, „Buena Vista“, „Walt Disney Pictures“, „United International Pictures“ bei „Dream Works“ studijų filmus. UAB „Forum Cinemas” nuomos ir nuosavybės teisės įmonė valdo kino centrus „Forum Cinemas Vingis” bei „Forum Cinemas Akropolis” Vilniuje bei kino centrą „Forum Cinemas" Kaune.

Priklauso tarptautiniam kino centrų tinklui „Forum Cinemas”. Šis veikia visose Baltijos šalyse, Suomijoje bei planuoja plėsti savo veiklą Rusijoje ir Baltarusijoje. „Forum Cinemas” tinklo savininkė – Suomijos kompanija „Finnkino“, priklausanti vienai didžiausių Suomijos kompanijų „Rautakirja“ (vienai iš dukterinių didžiausio daugiašalio koncerno Suomijoje „Sanoma“ kompanijų).

„Forum Cinemas” vyksta „Yomayo” kino dienos, kasmetiniai kino festivaliai „Scanorama” ir „Kino pavasaris“.

2007 m. įmonė atidarė kino teatrą Kauno „Akropolyje“. 2008 m. įkūrė kino teatrą prekybos ir pramogų centre „Babilonas“ Panevėžyje, metų gale ir Šiaulių (Akropolyje). 2010 m. perėmė kino teatrą Klaipėdoje.

Kino teatrai

Uždaryti kino teatrai

Nuorodos 
 

kino kompanijos
Lietuvos įmonės
Lietuvos kino teatrai
Makedonijos Kamenica

Makedonijos Kamenica – miestas šiaurės rytų Makedonijoje, prie Kamenicos upės.

Istorija 

Nuo seno vietovė garsėjo Sasos kaime išgaunamomis alavo ir cinko rūdomis. Kamenica minima nuo 1566 m. kaip Kamena Reka (tai rodo, kad miesto vardas yra kilęs nuo pro jį tekančios upės pavadinimo), nors jau 1570 m. minima kaip Kamenica. 1950 m. gavo miesto teises, jugoslavų buvo pervadinta Makedonijos Kamenica siekiant atskirti nuo kitų Kamenicos vardu vadinamų gyvenviečių Jugoslavijoje.

Sportas 
 FK Sasa Makedonska Kamenica (futbolas)

Šiaurės_Makedonijos miestai
1984 m. vasaros olimpinės žaidynės

1984 m. vasaros olimpinės žaidynės – dvidešimt trečiosios daugiašakės vasaros sporto varžybos, kurios vyko Los Andžele, Jungtinėse Amerikos valstijose.

Žymūs faktai 
 1984 m. vasaros olimpinės žaidynes boikotavo Tarybų Sąjunga ir jos sąjungininkės: Afganistanas, Angola, Bulgarija, Kuba, Čekoslovakija, Rytų Vokietija, Etiopija, Vengrija, Laosas, Mongolija, Šiaurės Korėja, Lenkija ir Vietnamas.
 Rumunija buvo vienintelė Varšuvos pakto valstybė, kuri neboikotavo žaidynių.
 Dėl politinių priežasčių žaidynes taip pat boikotavo Iranas ir Libija. Iranas tapo vienintele šalimi, kuri boikotavo abejas 1980 m. ir 1984 m. olimpiadas.
 Tarptautinis olimpinis komitetas pakeitė Taivano olimpinį vardą iš Kinijos Respublikos į Kinų Taipėjų, tad pirmą kartą po 1952 m. vasaros olimpinių žaidynių olimpiadoje pasirodė Kinijos Liaudies Respublika. Pastaroji grįžusi po prieš 28 metus įvykusio debiuto pelnė 32 medalius, iš kurių 15 aukso.
 Užfiksuoti 11 patvirtintų neleidžiamų preparatų vartojimo atvejai. Dar 17 mėginių buvo įtartini.
 Edwin Moses pelnė aukso medalį 400 m barjeriniame bėgime, praėjus aštuoneriems metams kai jis laimėjo šią rungtį 1976 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
 Carlos Lopes iš Portugalijos laimėjo pirmąjį aukso medalį savo šaliai olimpiados istorijoje. Taip pat jo pasiektas rezultatas maratono bėgime buvo paskelbtas olimpiniu rekordu (2:09:21), kuris išsilaikė 24 metus.
 Olimpinėse žaidynėse pirmą kartą vyko moterų maratono rungtis. Sportininkėms bėgant paskutinė ratą nuo perkaitimo pargriuvo atstovė iš Šveicarijos Gabi Andersen-Schiess.
 Pirmasis aukso medalis šių žaidynių metu ir pirmasis Kinijos Liaudies Respublikos auksas atiteko šauliui Xu Haifeng.
 Žaidynėse pirmą kartą įtrauktos ritminės gimnastikos ir sinchroninio plaukimo rungtys.
 Kinijos gimnastas Li Ning pelnė šešis medalius.
 Victor Davis iš Kanados laimėjo 200 m plaukimą krūtine ir pasiekė naują pasaulio rekordą.
 Pirmą kartą moterų gimnastikoje sportinės gimnastikos daugiakovėje laimėjo ne atstovė iš Rytų Europos (tam įtakos turėjo žaidynių boikotavimas). Nugalėtoja tapo šeimininkų atstovė Mary Lou Retton.
 Žaidynėse pirmą kartą debiutavo: Bahreinas, Bangladešas, Butanas, Britų Mergelių salos, Džibutis, Pusiaujo Gvinėja, Gambija, Grenada, Mauritanija, Mauricijus, Šiaurės Jemenas, Omanas, Kataras, Ruanda, Samoa, Solomono salos, Tonga, ir JAE.

Sporto šakos

Demonstracinės sporto šakos 
 Beisbolas
 Tenisas

Medalininkai

Nuorodos 

 Oficiali svetainė
Pilkasis kėnis

Pilkasis kėnis (Abies concolor) – pušinių šeimai (Pinaceae) priklausanti spygliuočių medžių rūšis. Paplitusi vakarinės Šiaurės Amerikos kalnuose – Siera Nevadoje, Uoliniuose kalnuose, Didžiajame baseine, Klamato kalnuose ir kt.

Tai visžalis, spygliuotis medis, kurio aukštis siekia iki 60 m, kamieno skersmuo iki 1,9 m. Nors pasitaiko dar aukštesnių, ypač Josemičio nacionaliniame parke (Kalifornija). Pavyzdžiui, Abies concolor var. lowiana porūšis, kurio medis žinomas kaip Merced Lake Giant, augantis Merced ežero rytinėje pusėje, buvo išmatuotas (1997 metais) 66,1 m aukščio, 223 cm kamieno skersmens bei 99 m³ tūrio. Taip pat šiame parke auga ir daugiau viršijančių 60 m aukštį bei virš 200 cm kamieno skersmenimis šio porūšio medžių.

Jų laja spirališka, vėliau tampa plokščiaviršūne. Spygliai 1,5-6 cm ilgio, apie 2,3 mm pločio, tamsiai žali. Moteriški kankorėžiai cilindriški, alyviškai žali, vėliau tamsiai rudi, 7-12 cm ilgio, 3-4,5 cm pločio, vyriški – purpuriški. Sėklos 8-12 mm ilgio.

Išskiriami du pilkojo kėnio porūšiai:
 Abies concolor subsp. concolor – Uoliniuose kalnuose, nuo Aidaho iki Arizonos, vietomis šiaurės Meksikoje;
 Abies concolor subsp. lowiana – vakarų pakrantės kalnuose, nuo Oregono iki Kalifornijos pusiasalio Meksikoje.

Mediena minkšta, nepatvari, kartais naudojama popieriaus gamybai. Pilkasis kėnis dažnai puošiamas kaip Kalėdų eglutė.

Šaltiniai 

Pušiniai
Medžiai ir krūmai
Kaukazinis kėnis

Kaukazinis kėnis (Abies nordmanniana) – pušinių šeimai (Pinaceae) priklausanti spygliuočių medžių rūšis. Paplitusi Juodosios jūros pietinių ir rytinių pakrančių kalnuose (Turkijoje, Gruzijoje, Armėnijoje, Azerbaidžane, Rusijoje).

Kaukaziniai kėniai laikomi aukščiausiais vietiniais Europos medžiais. Tai visžalis, spygliuotis medis, kurio aukštis paprastai siekia iki 61 m, kamieno skersmuo iki 2 m. Vakarų Kaukaze yra augančių 78 m ir 85 m aukščio šios rūšies medžių. Spygliai 1,8-3,5 cm ilgio, apie 0,5 mm storio, tamsiai žali. Moteriški kankorėžiai cilindriški, 10-20 cm ilgio, 4-5 cm pločio, sudaryti iš 150–200 plaušelių. Sėklos 6 mm ilgio, su 22 mm ilgio sparneliu.

Išskiriami du pilkojo kėnio porūšiai:
 Abies nordmanniana subsp. nordmanniana – Kaukaze, šiaurės rytų Turkijoje;
 Abies nordmanniana subsp. equi-trojani – šiaurės vakarų Turkijoje.

Mediena minkšta, naudojama popieriaus gamybai, lengvoms konstrukcijoms. Kaukazinis kėnis dažnai puošiamas kaip Kalėdų eglutė.

Šaltiniai 

Pušiniai
Medžiai ir krūmai
Komendanto valanda

Komendanto valanda – ypatingoji padėtis mieste, kuomet nustatytu paros metu (paprastai naktį) gatvėse ir kitose viešose vietose draudžiamas civilių asmenų (arba jų dalies – pvz., nepilnamečių) judėjimas.

Komendanto valanda įvedama susidarius nepaprastajai situacijai – kilus karui, pilietiniams neramumams, po stichinių nelaimių, masinės evakuacijos ir kt., kuomet smarkiai padidėja nusikalstamumas. Tuo metu teritoriją kontroliuoja kariuomenė, policija ar kitos specialiosios tarnybos. Jų tikslas būna užtikrinti gyventojų ir turto saugumą, išvengti bereikalingų aukų.

Dalyje šalių, pvz., Rusijoje, Islandijoje, vietomis JAV teisiškai įvesta komendanto valanda, draudžianti nepilnamečiams vaikščioti naktį be suaugusiųjų.

Šaltiniai 

Ginkluotųjų pajėgų teisė
Administracinė teisė
Feleštis

Feleštis – miestas vakarų Moldavijoje; rajono centras. Geležinkelio stotis. Išvystyta cukraus, siuvimo pramonė.

Istorija 

Miesto teisės nuo 1940 m.

Sportas 
 FC Fălești futbolo klubas;
 „Pișevic“ stadionas, kurio talpa 2 tūkst. žiūrovų.
 FC Spicul Făleşti buvęs futbolo klubas.

Išnašos

Nuorodos 
 jewishgen.org

Moldavijos miestai
Hinčeštis

Hinčeštis – miestas Moldavijoje, 36 km nuo Kišiniovo, prie Kogilniko upės. Rajono centras. Išvystyta lengvoji pramonė. XIX a. rūmų kompleksas.

Istorija 

1965–1990 m. vadintas Kotovskiu karo vado G. Kotovskio (1881–1925) garbei.

Sportas 
 Petrocub Sărata-Galbenă (2001–2003)

Moldavijos miestai
Verslo klasė

Verslo klasė – nuo 2001 m. leidžiamas verslo žurnalas. Leidėjas – verslo dienraštis „Verslo žinios“. „Verslo klasės“ vyriausiasis redaktorius – Ramūnas Terleckas, (anksčiau buvę redaktoriai: Aurelijus Katkevičius, Vidas Rachlevičius, Beatričė Laurinavičienė). 

2018 m. „Verslo klasės“ gaunamų pajamų dalis iš reklamos sudarė 90 %, 10 % – prenumerata bei žurnalo pardavimai. Leidinio tiražas apie 8 000 egz. (dalis tiražo platinama kartu su laikraščiu).

Tarp nuolatinių žurnalo temų – verslo vadybos naujovės, visuomenėje vykstantys procesai ir jų analizė, perspektyvų sklaida, mokslo ir technologijų naujienos, svarbios praeities pamokos ir galimos raidos tendencijos. Tai ne tik verslo, bet ir pažintinis žurnalas, kuriame stengiamasi parodyti įvykius istoriniame ir pasauliniame kontekste.

Žurnalo autoriai ir bendradarbiai: Regimantas Dima, Giedrius Drukteinis, Ginta Gaivenytė, Nerius Jasinavičius, Paulius Jurkevičius, Donatas Katkus, Mykolas Katkus, Liutauras Leščinskas, Erikas Murinas, Naglis Navakas, Ernestas Parulskis, Mykolas Pleskas, Elė Pranaitytė, Aidas Puklevičius, Lukas Ramonas, Tomas Sinickis, Sigita Šimkutė, Rytas Staselis, Giedrius Vilpišauskas, Justinas Žilinskas, Aurimas Šimeliūnas.

Nuorodos 
 Žurnalo puslapis „Verslo žinių“ portale
 Žurnalo puslapis facebook

Išnašos 

Lietuvos žurnalai
Verslo žurnalai
Lietuvos verslo spauda
Briunė

Briunė – miestas pietvakarių Norvegijoje. Geležinkelio stotis. Yra skulptūrų parkas, XIX a. malūnas.

Sportas
 Bryne FK (futbolas)

Norvegijos miestai
Fredrikstadas

Fredrikstadas () – miestas pietryčių Norvegijoje, greta Sarpsborgo, prie Glomos žiočių. Išvystyta chemijos ir lengvoji pramonė, nors anksčiau buvo laivyba ir medienos pramonė.

Istorija 
Miestas buvo įkurtas 1567 m., kai sudeginto Sarpsborgo miesto gyventojams Danijos ir Norvegijos karalius Frederikas II leido persikelti prie Glomos upės. Fredrikstadas tapo gynybiniu miestu 1663 m.

Sportas 
 Fredrikstad FK (futbolas)

Šaltiniai 

Norvegijos miestai
Ulsteinvikas

Ulsteinvikas – miestas vakarų Norvegijoje. Savivaldybės centras, uostas. Išvystyta laivybos pramonė, yra laivų statykla.

Sportas
 IL Hødd (futbolas)
 „Høddvoll“, futbolo stadionas.

Galerija

Nuorodos 
Ulstein Group
Sjøborg Theatre
IL Hødd - Major local multi-sport club
Fjord1 - operators of local and regional bus services
Listing of bus routes that operate from or through Ulsteinvik

Norvegijos miestai
Gnieznas

Gnieznas – miestas vakarų Lenkijoje, 50 km į rytus nuo Poznanės. Išvystyta odos, avalynės, maisto, siuvimo, mašinų pramonė. Gotikinė Švč. Mergelės Marijos katedra (XIV–XV a.) su Gniezno vartais (1170 m.; bronza).

Istorija
Slavai šiose vietose gyveno jau VIII–IX a. X a. Gnieznas tapo pirmąja Lenkijos sostine, čia rezidavo Gniezno arkivyskupas.

Šaltiniai 

Lenkijos miestai
Kongsvingeris

Kongsvingeris – miestas pietryčių Norvegijoje, 110 km nuo Oslo, abipus Glomos upės. Savivaldybės centras. Išlikusi XVII a. tvirtovė, Norvegijos policijos universitetinė kolegija, nacionalinis moterų muziejus.

Istorija

1669 m. įkurti įtvirtinimai. Miesto teisės įgytos 1854 m.

Sportas
 Kongsvinger IL (futbolas)

Norvegijos miestai
Šv. Elijo kalnas

Šv. Elijo kalnas (, ) – Šiaurės Amerikos Kordiljerų viršukalnė, esanti Šv. Elijo kalnuose. Stūkso ties JAV (Aliaska) ir Kanados (Jukonas) siena. Aukštis – 5489 m. Tai antras pagal aukštį abiejų šalių kalnas (JAV nusileidžia Makinliui, o Kanadoje – Logano kalnui). Kalnas patenka į Vrangelio-Šv. Elijo bei Kluano nacionalinius parkus (UNESCO objektas).
 
Tlinkitų kalba kalnas vadinamas Yaas'éit’aa Shaa, tai reiškia „kalnas už Ledynų įlankos“. Pirmasis europietis, išvydęs kalną buvo rusų jūrų keliautojas Vitus Beringas (1714 m. liepos 16 d.). Nėra žinoma, ar Beringas suteikė kalnui kokį vardą. Manoma, kad XVIII a. kartografai kalno pavadinimą parinko pagal Šv. Elijo kyšulį, kurį pranašo Elijo dieną (liepos 20 d.) atrado ir taip pavadino Beringas.

Pirmasis į kalną įkopė italų alpinistas, princas Luigi Amadeo di Savoia (1897 m. liepos 31 d.).

JAV kalnai
Kanados kalnai
Aliaskos geografija
Bauskas

Bauskas (arba Bauska) – buvęs kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, dabar Ventos miesto dalis. Kaimą mena Bausko gatvė Ventoje, prasidedanti prie seniūnijos pastato.

Istorija 

Ankstyvuoju sovietmečiu buvo darbininkų gyvenvietė. 1966 m. gruodžio 30 d. su Purviais II sujungta į naują Ventos gyvenvietę .

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Akmenės rajono savivaldybės gyvenvietės
Mjondalenas

Mjondalenas – miestelis pietų Norvegijoje, 11 km į vakarus nuo Drameno, prie Dramenselvos upės.

Sportas
 Mjøndalen IF (futbolas)

Galerija

Nuorodos 
 Picture and map of Mjøndalen 
 Portåsen svetainė (oficiali) 

Norvegijos miestai
Moldė

Moldė – miestas pietinėje Norvegijoje, Rumsdalio pusiasalyje. Apskrities centras. Uostas.

Istorija 

Moldė viduramžiais kūrėsi kaip prekybos centras. 1742 m. suteiktos miesto teisės. XIX a. tapo tekstilės ir aprangos pramonės bei turizmo centru.

Sportas 
 Molde FK (futbolas)

Galerija

Nuorodos 
 Municipal fact sheet from Statistics Norway
 Tourist information
 Molde University college
 Molde International Jazz Festival
 Romsdals Budstikke
 Molde F.K.
 VS Molde Futsal 
 Molde and the Molde Panorama
 Armin Burkhart vaizdai 

Norvegijos miestai
Mosas

Mosas – miestas pietryčių Norvegijoje. Uostas, oro uostas. Išvystyta popieriaus, metalo, tekstilės pramonė.

Sportas 
 Moss FK (futbolas)

Galerija

Nuorodos 
 Municipal fact sheetStatistics Norway
 Moso komunos svetainė 
 Municipal website 
 Moss meteorites
 Foto-Moss.com  
 Mossby.no 
 "Moss Avis" 
 Short historical summary of Moss 
 Norwegian Lady statue
 "Mofs Avis", parodic local newspaper 

Norvegijos miestai
Sandefjordas

Sandefjordas – miestas pietų Norvegijoje. Savivaldybės centras. Uostas, oro uostas. Išvystyta maisto pramonė.

Sportas 
 Sandefjord Fotball (futbolas)

Galerija

Nuorodos 

Municipal fact sheet from Statistics Norway
Miesto komunos svetainė
Whaling Museum
Sandefjord Public Library 
The local history society "Gamle Sandefjord" - "Old Sandefjord" 
A local history society dedicated to the erstwhile municipality of Sandar - Sandar Historielag i Sandefjord 
A biographical dictionary of the population of the town of Sandefjord in 1801, in Norwegian
A blog-format collection of potted biographies of people in Sandefjord who turn up in the sources as of 1762 as well as occasional articles based on that material, mostly in Norwegian.

Norvegijos miestai
Akmenės spaustuvė

Akmenės spaustuvė – spaustuvė, įkurta 1950 m. pabaigoje Akmenėje.

Istorija 
Nuo 1951 m. Akmenės spaustuvėje buvo spausdinamas Akmenės rajono laikraštis „Pergalės vėliava“, 1951–1953 m. – taip pat ir Papilės MTS laikraštis „Kolūkiečių draugas“ bei Akmenės MTS laikraštis „Stachanovinis darbas“. 1951 m. pabaigoje spaustuvė tapo Telšių spaustuvės skyriumi. 1952 m. joje pradėtas spausdinti Akmenės cemento gamyklos laikraštis „Cementininkas“. Panaikinus Žagarės rajoną ir vietos laikraščio spaustuvę, 1959 m. Akmenės spaustuvė gavo plokščiąją ir tigelinę spausdinimo mašinas. 1962 m. „Pergalės vėliavai“ tapus bendru Mažeikių ir Akmenės rajonų laikraščiu, jis buvo ruošiamas ir spausdinamas Mažeikiuose, o Akmenės spaustuvė uždaryta.

1965 m. vėl ėmus leisti Akmenės rajono laikraštį „Vienybė“, atkurta ir spaustuvė. Ji tapo Telšių spaustuvės skyriumi. Nuo 1967 m. čia vėl buvo spausdinamas ir laikraštis „Cementininkas“. 1969 m. Telšių spaustuvės Akmenės skyrius perkeltas į Naująją Akmenę. 1976 m. Akmenės spaustuvė prijungta prie Šiaulių spaustuvės „Titnagas“. Nuo 1980 m. laikraštį „Vienybė“ ofsetu spausdina „Titnagas“, o Akmenėje iki 1992 m. jis buvo tik surenkamas ir sulaužomas, nuo 1992 m. laikraštį kompiuteriu renka ir maketuoja redakcija.

1992 m. Akmenės poligrafijos įmonė tapo valstybine Akmenės spaustuve, nuo 1995 m. – UAB „Naujosios Akmenės spaustuvė“. Ji turi 2 plokščiąsias ir vieną tigelinę spausdinimo mašinas. Spausdina brošiūras, blankus, etiketes, smulkius spaudinius.  Nuo 2000 m. UAB „Utenos Indra“ Naujosios Akmenės filialas.

Šaltiniai 

Lietuvos spaustuvės
Akmenės spauda
Bronius Akstinas

Bronius Akstinas (g. 1929 m. rugpjūčio 10 d. Grūte, Marcinkonių valsčius, Gardino apskritis) – Lietuvos žurnalistas.

Biografija 
1950 m. baigė Druskininkų vidurinę mokyklą, 1956 m. – žurnalistikos studijas Vilniaus universitete.

1952–1961 m. „Tiesos“ redakcijos korespondentas, kultūros, feljetonų skyrių vedėjas. 1961–1991 m. naujienų agentūros „Novosti“ (APN) Lietuvos skyriaus korespondentas. 1979 m. LSSR nusipelnęs žurnalistas. Išleido informacinių leidinių apie Lietuvą.

Bibliografija 
 Lietuva iš arti. – Vilnius: Mintis. – anglų kalba 1972 m., vokiečių kalba 1973 m., prancūzų, rusų, lenkų kalba 1975 m., ispanų kalba 1976 m.
 Tarybų Lietuva. – Vilnius: Mintis. – moldavų kalba 1972 m., lietuvių, anglų, rusų, vokiečių kalba 1976 m.
 Lietuvos TSR, baltarusių kalba, 1973 m.
 Lietuvos pramonė, lietuvių, angų, vokiečių, prancūzų, lenkų, rusų kalba. – Vilnius: Mintis, 1980.

Šaltiniai 

Lietuvos žurnalistai
Lietuvos publicistai
1948 m. vasaros olimpinės žaidynės

1948 m. vasaros olimpinės žaidynės arba XIV olimpinės žaidynės – keturioliktosios daugiašakių moderniosios olimpiados žaidynės, kurios vyko 1948 m. Londone, Jungtinėje Karalystėje.

Tai buvo pirmosios įvykusios žaidynės po 1936 m. Berlyno olimpinių žaidynių. Dvejos ankstesnės olimpiados buvo atšauktos dėl Antro pasaulinio karo. Tai buvo jau antrosios vasaros olimpinė žaidynės surengtos Londone. Dėl agresijos karo metu į žaidynes nebuvo pakviestos Vokietija ir Japonija. Tarybų Sąjunga pakvietimą į žaidynes pelnė, bet nusprendė atstovų nesiųsti.

Miesto rinkimai 
1939 m. tarptautinis olimpinis komitetas Londonui suteikė teisė rengti 1944 m. žaidynes. Miestas varžėsi su Roma, Detroitu, Budapeštu, Lozana, Helsinkiu, Montrealiu ir Atėnais. Dėl antrojo pasaulinio karo šios žaidynės buvo atšauktos, bet Londonas vėl nusprendė dalyvauti atrankoje į 1948 m. olimpiados rengimą. Jungtinę Karalystė buvo viena iš dviejų Europos šalių, kurios pateikė prašymą ir varžėsi su keturiais JAV miestais. 1946 m. tarptautinio olimpinio komiteto sprendimu Londonas buvo vertesnis surengi žaidynes negu kiti ketui JAV miestai: Baltimorė, Mineapolis, Los Andželas ir Filadelfija, bei Šveicarijos miestas Lozana.

Žymūs faktai 
 Keturiolika šalių ir teritorijų debiutavo žaidynėse: Britų Gviana, Burma, Ceilonas, Iranas, Irakas, Jamaika, Korėja, Libanas, Pakistanas, Puerto Rikas, Singapūras, Sirija, Trinidadas ir Tobagas, Venesuela.
 Į lengvosios atletikos programą pirma kartą įtrauktas vyrų 10 km ėjimas ir trys moterų rungtys: 200 m bėgimas, šuolis į tolį, rutulio stūmimas.
 JAV atstovė Alice Coachman tapo pirmąja spalvotąja moterimi iškovojusia aukso medalį olimpinėse žaidynėse. Auksą ji pelnė šuolio į aukštį sektoriuje.
 Dešimtkovės rungtį laimėjo septyniolikmetis Bob Mathias iš JAV ir tapo jauniausiu olimpinio aukso savininku lengvojoje atletikoje.
 10 iš 12 medalių šuolių į vandenį rungtyse laimėjo JAV rinktinė.
 Visų 1948 m. žaidynių metu buvo įmušti 102 įvarčiai futbolo varžybose. Vidutiniškai per varžybas buvo įmušta po 5,66 įvarčio.
 Šaudymo rungtyse vyrai ir moterys varžėsi kartu. Visus medalius tuomet laimėjo tik vyrai.
 Vyrų 4x200 m laisvo stiliau plaukimo estafetėje JAV rinktinė pasiekė pasaulio rekordą.
 Iš olimpinės programos buvo pašalintas polas ir rankinis.

Sporto šakos

Demonstracinės sporto šakos 
 Lakrosas
 Menų varžybos

Medalininkai

Šaltiniai

Nuorodos 
 
 Oficiali svetainė

Vasaros olimpinės žaidynės
1948 sporte
Londono sportas
Purviai II

Purviai II – buvęs kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, dabar Ventos miesto dalis.

Istorija 

Purviai II 1966 m. gruodžio 30 d. su Bauska sujungti į naują Ventos gyvenvietę .

Gyventojai
 1959 m. – 301 gyv.

Išnašos 

Gyvenviečių straipsniai be gyventojų skaičiaus lentelės
Panaikintos Akmenės rajono savivaldybės gyvenvietės
Sogndalis

Sogndalis – miestelis pietvakarių Norvegijoje, Sognės regione, prie Sognės fjordo įlankos. Savivaldybės centras. Veikia universitetinė kolegija. Išvystyta medienos, maisto pramonė.

Sportas
 Sogndal Fotball (futbolas)

Galerija

Nuorodos 
Municipal fact sheet from Statistics Norway]
NRK Municipality encyclopedia
Official Website of Sogndal
A detailed panoramic view of Sogndal

Norvegijos miestai
Herenvenas

Herenvenas – miestas šiaurės Nyderlanduose. Geležinkelio stotis. Išvystyta laivyba, yra dviračių fabrikas. Yra teatras.

Sportas 
 SC Heerenveen (futbolas)

Nyderlandų miestai
1952 m. vasaros olimpinės žaidynės

1952 m. vasaros olimpinės žaidynės arba XV olimpinės žaidynės – penkioliktosios daugiašakių moderniosios olimpiados žaidynės, kurios vyko 1952 m. Helsinkyje, Suomijoje. Žaidynės pasižymėjo kaip olimpiada, kurioje buvo sumušta daugiausiai pasaulio rekordų.

Helsinkis teisę surengti olimpiada pelnė antrą kartą. Pirmoji Suomijos sostinėje 1940 m. turėjusi įvykti olimpiada buvo atšaukta dėl Antrojo pasaulinio karo.

Miestai kandidatai 
Helsinkis teisę surengti olimpines žaidynes laimėjo nurungęs penkis JAV miestu ir Nyderlandų sostinę Amsterdamą.

Žymūs faktai 
 Olimpinėse žaidynėse pirmą kartą pasirodė Tarybų Sąjunga. Pirmasis šalies aukso medalis atiteko disko metikei Ninai Romaškovai.
 Izraelis debiutavo olimpinėse žaidynėse. Šalies tautinis olimpinis komitetas negalėjo deleguoti savo atstovų į 1948 m. olimpaidą dėl nepriklausomybės karo, o Britų Palestinos mandatas 1936 m. olimpiadą Nacistinėje Vokietijoje boikotavo.
 Kinijos Respublika (Taivanas) pasitraukė iš žaidynių liepos 20 d. dėl Kinijos Liaudies Respublikos dalyvavimo.
 Devynis milijonus gyventojų turinti Vengrija iškovojo 42 medalius ir galutinėje įskaitoje liko trečia, nusileisdama tik JAV ir Tarybų Sąjungai.
 Po 1948 m. suspendavimo į žaidynes buvo leista grįžti Japonijai ir Vokietijai. Po Vokietijos suskilimo žaidynėse dalyvavo tik Vakarų Vokietijos dalis ir atskiras Saro protektoratas.
 Buvo pakeistos jojimo varžybų taisyklės ir leista dalyvauti ne tik karininkams. Žaidynėse taip pat pirmą kartą jojimo rungtyse dalyvavo moterys. Pirmąja aukso medalininke tapo Danijos atstovė Lis Hartel.
 Emil Zátopek iš Čekoslovakijos pelnė tris aukso medalius 5000 m, 10000 m ir maratono bėgimuose. Maratono distanciją sportininkas bėgo pirmą kartą.
 Bob Mathias iš JAV tapo pirmuoju dešimtkovininku apgynusiu savo olimpinio čempiono vardą.
 Josy Barthel iš Liuksemburgo laimėjęs 1500 m tapo pirmuoju savo šalies aukso medalininku.
 Žaidynėse debiutavo šios šalys: Bahamos, Kinija, Auksinis krantas, Gvatemala, Honkongas, Indonezija, Izraelis, Nyderlandų Antilai, Nigerija, TSRS, Tailandas ir Vietnamas, Saro protektoratas, Vakarų Vokietija (dalyvavo kaip tiesiog Vokietija).

Sporto šakos

Demonstracinės sporto šakos 
 Rankinis
 Suomiškas beisbolas

Medalininkai

Šaltiniai

Nuorodos 
 
 Oficiali svetainė

Vasaros olimpinės žaidynės
1952 sporte
Sporto varžybos Helsinkyje
Wilfried Martens

Vilfrydas Martensas (; 1936 m. balandžio 19 d. Sleidingė, Belgija – m. 2013 m. spalio 9 d.) – belgų teisininkas, Belgijos politinis veikėjas, 1979–1992 m. Belgijos ministras pirmininkas. Nuo 1990 m. buvo yra Europos liaudies partijos (ELP) pirmininkas.

Belgijos premjerai
Venlas

Venlas – miestas pietryčių Nyderlanduose, pasienyje su Vokietija. Geležinkelio stotis. Yra teatras, Limburgo muziejus.

Sportas
 VVV-Venlo (futbolas)

Nyderlandų miestai
Vytautas Andrejaitis

Vytautas Andrejaitis (1935 m. gruodžio 10 d. Norbutuose, Akmenės valsčius – 2008 m. birželio 19 d. Kaune) – Lietuvos žurnalistas.

Biografija 
Mokėsi Akmenės vidurinėje mokykloje, 1959 m. baigė Kauno politechnikos instituto Hidrotechnikos fakultetą, specialybė – statybos inžinierius.

1958 m. studijuodamas pradėjo dirbti laikraščio „Kauno tiesa“ redakcijoje, pramonės, statybos ir transporto skyriaus vedėjas. Nuo 1962 m. Eltos korespondentas Kaune, nuo 1968 m. Lietuvos radijo ir televizijos komiteto televizijos transliacijų grupės Kaune vyresnysis redaktorius, nuo 1974 m. RTV Kauno vyriausiosios redakcijos vyr. redaktoriaus pavaduotojas, 1991–1997 m. vyresnysis redaktorius.

Rengė laidas visuomeninėmis ir ekonominėmis temomis; informacinės publicistinės laidos: „Savaitės aidai“ ir „Sekmadienio rytą“, rengtos kartu su kitais Kauno žurnalistais; laidų ciklas ir dokumentinis filmas „Palangos Juzės keliais,“ ciklas „Prie gimtinės slenksčio“ ir kt. 

Nuo 1958 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. 2004 m. žurnalistikos senjorų klubo „MES“ iniciatorius ir pirmasis vadovas. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.

Bibliografija 
 Pėdsakai. Apie laiką, save ir kolegas, 2000. – 182 p.
 Pėdos po saule. – Kaunas, 2003.
 Žurnalistai apie laiką ir save: prisiminimai, įspūdžiai, apmąstymai (dail. Vladimiras Beresniovas). – Kaunas: Lietuvos žurnalistų sąjungos Kauno apskrities skyrius: Ketvirtoji valdžia, 2008. – 251 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-755-43-2

Šaltiniai

Nuorodos 
 Profesija be senaties termino // Kauno diena, 2005-10-12

Lietuvos žurnalistai
1956 m. vasaros olimpinės žaidynės

1956 m. vasaros olimpinės žaidynės arba XVI olimpinės žaidynės – šešioliktosios daugiašakės moderniosios olimpiados žaidynės, kurios vyko 1956 m. Melburne, Australijoje. Dėl karantino nuostatų Australijoje nevyko jojimo rungtys. Šio sporto rungtys įvyko kelis mėnesius prieš žaidynes Stokholme, Švedijoje. Žaidynės tapo pirmosiomis vykdytomis ne Europoje ar Šiaurės Amerikoje.

Miestai kandidatai 
Melburnas dėl teisės surengti olimpines žaidynes nurungė aštuonis varžovus iš Amerikos kontinentų. Dėl žaidynių rengimo nesivaržę nei vienas Europos miestas.

Rengimas 
Žaidynės pirmą kartą vyko pietų pusrutulyje. Daugelis tarptautinio olimpinio komiteto narių skeptiškai vertino Melburną kaip vasaros olimpinių žaidynių vietą, nes žaidynės turėjo vykti kuomet šiauriniame pusrutulyje bus žiema.

Dėl iškilusių finansinių nesutarimų TOK prezidentas Avery Brundage perspėjo 1960 m. žaidynių miestą Roma būti pasirengusiai nesklandumų atveju priimti sportininkus ir surengti žaidynes Italijoje.

Politiniai atgarsiai 
Egiptas, Irakas ir Libanas žaidynėse nedalyvavo dėl Sueco krizės, kuomet Izraelis, Prancūzija ir JK įsiveržė į Egipto teritorijas. Dėl tarybų Sąjungos sukeltos Vengrijos revoliucijos žaidynes boikotavo Nyderlandai, Ispanija ir Šveicarija. Pastarosios trys šalys ir Egiptas nors ir nedalyvavo Melburno olimpiadoje, liepos mėnesį buvo pasirodę Stokholme vykusiose jojimo olimpinėse varžybose.

Likus mažiau nei dviem savaitėms iki olimpinių žaidynių jas boikotuoti nusprendė Kinijos Liaudies Respublika dėl sprendimo leisti Taivanui dalyvauti kaip Kinijos Respublikai.

Žymūs faktai 
 Atstovai iš Rytų ir Vakarų Vokietijų dalyvavo kaip jungtinė Vokietijos komanda. Taip sportininkai varžėsi iki 1968 m. vasaros olimpinių žaidynių.
 Pirmą kartą įvykdytas, vėliau tradicija tapęs, bendras visų šalių atletų paradas uždarymo ceremonijoje neišskiriant šalių.
 Žaidynėse debiutavo šios šalys: Etiopija, Fidžis, Kenija, Liberija, Malajų Federacija, Šiaurės Borneo ir Uganda.

Sporto šakos

Demonstracinės sporto šakos 
 Beisbolas
 Australiškas futbolas

Medalių lentelė

Nuorodos 
 
 Oficiali svetainė

Vasaros olimpinės žaidynės
1956 sporte
Žuruena

Žuruena () – upė Brazilijoje, Mato Groso valstijoje; viena iš Tapažosą sudarančių upių (Amazonės baseinas). Prasideda Paresiso kalnuose, visai netoli Guaporės ištakų. Aukštupyje vadinama Ananina (rio Ananiná). Teka Brazilijos plokščiakalniu šiaurės, šiaurės rytų kryptimi. Aukštupyje ir vidurupyje gausu slenksčių, krioklių. Žemupyje teka riba tarp Mato Groso ir Amazonės valstijų. Susilieja su Teles Piresu ir sudaro Tapažosą.

Didžiausi intakai:
 dešinieji – Saueruina, Sangė, Arinosas;
 kairieji – Kamararė, Žunina, Žuinamirinas, San Žuan da Bara, Bararati.

Dėl slenksčių upė laivybai netinkama. Poplūdis būna gruodžio-balandžio laikotarpiu. Prie Žuruenos yra keletas indėnų rezervacijų bei Žuruenos nacionalinis parkas.

Šaltiniai 

Brazilijos upės
Teles Piresas

Teles Piresas () arba San Manuelis (rio São Manuel) – upė Brazilijoje, Mato Groso ir Paros valstijose; viena iš Tapažosą sudarančių upių (Amazonės baseinas). Prasideda Azulo kalnuose. Teka šiaurės, šiaurės rytų kryptimi per Brazilijos plokščiakalnį. Aukštupyje ir vidurupyje vaga slenkstėta. Susilieja su Žuruena ir sudaro Tapažosą.

Didžiausi intakai:
 Paranatinga, Selestė, Verdė, Njandu, Krištalinas, Peišoto de Azevidas, San Beneditas, Kururu-Asu.

Poplūdis būna spalio-balandžio laikotarpiu. Upė laivuojama 192 km nuo žiočių ruože. Didžiausia gyvenvietė prie Teles Pireso – Alta Floresta.

Šaltiniai 

Brazilijos upės
Antanas Anskaitis

Antanas Anskaitis (g. 1931 m. gegužės 30 d. Alksnėnuose, Paežerių valsčius, Vilkaviškio apskritis) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

Biografija 
1951 m. baigė Pilviškių vidurinę mokyklą, 1956 m. – Vilniaus universitete žurnalistikos specialybę.

1955–1970 m. „Valstiečių laikraščio“ Mechanizacijos skyriaus literatūrinis darbuotojas, skyriaus vedėjas, atsakingasis sekretorius. 1970–1989 m. žurnalo „Tarybų darbas“ vyr. redaktorius, 1990 m. sausio-balandžio mėn. – laikraščio „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Aukščiausiosios Tarybos ir Vyriausybės žinios“ vyr. redaktorius. Laikraštį reorganizavus į „Lietuvos aidą“, 1990–1998 m. dirbo jo vyresniuoju korespondentu. Rašė ekonomikos, valdymo tobulinimo, kaimo gyvenimo, daržininkystės ir sodininkystės klausimais.  1996–2009 m. Lietuvos savivaldybių asociacijos leidinio „Savivaldybių žinios“ korespondentas.

Bibliografija 
 Pavyzdinė kolūkio revizijos komisijos darbo instrukcija: patvirtinta 1940 m. vasario 11 d. – Vilnius: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1949. – 17 p.
 Švenčionių rajono Julijos Žemaitės vardo kolūkio patyrimas, naudojant vėjo variklį / LTSR politinių ir mokslinių žinių skleidimo draugija. – Vilnius, 1957. – 3 p.
 Grioviais teka vanduo: „Dotnuvėlės“ kolūkio patyrimas sausinant dirvas lėkščiašlaičiais grioviais. – Vilnius: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1960. – 28 p.: iliustr.
 Kai jauti draugo ranką: apybraižos. – Vilnius: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1963. – 54 p.
 Penki pūdai žurnalistikos: prisiminimai. – Vilnius: Charibdė, 2010. – 231 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-739-23-4

Šaltiniai 

Lietuvos redaktoriai
Lietuvos publicistai
Vilniaus kunigaikščio Gedimino progimnazija

Vilniaus kunigaikščio Gedimino progimnazija (buvusi „Genio“ progimnazija) – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Lukiškių skg. 5, vykdanti ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191665719. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba. 

Progimnazijos buveinė yra Lukiškių skg. 5, veiklą vykdo patalpose, esančiose Miglos g. 1A, Blindžių g. 3 ir Lukiškių g. 14.

Istorija 

1991 m. įkurtas Vilniaus 15-osios vidurinės mokyklos filialas. 1993 m. gegužės 15 d. filialas reorganizuotas į 13-ąją pradinę mokyklą. Mokyklos direktorės Stasės Vėbrienės ir pavaduotojos ugdymui Rūtos Tuskenienės iniciatyva mokykla pašventinta. 

1996 m. rugsėjo 11 d. LR Vilniaus miesto tarybos sprendimu Nr. 153 Vilniaus miesto taryba nusprendė 13-ajai pradinei mokyklai suteikti „Genio“ vardą.

2002 m. balandžio 10 d. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos sprendimu Vilniaus „Genio“ pradinei mokyklai perduotas vaikų lopšelis-darželis Nr. 99 (Blindžių g. 3).

2016 m. balandžio 19 d. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos sprendimu Nr. 1-417 Vilniaus „Genio“ pradinė mokykla pertvarkyta į to paties pavadinimo progimnaziją.

2019 m. liepos 10 d. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos sprendimu Nr. 1-130 Vilniaus „Genio“ progimnazija pervadinta į Vilniaus kunigaikščio Gedimino progimnaziją (trumpasis pavadinimas – Gedimino progimnazija). 2019 m. liepos 27 d. švietimo ir mokslo institucijų registre pakeistas buvęs mokyklos adresas Miglos g. 1 į Lukiškių skg. 5 (juridinio asmens kodas 191665719).

Šaltiniai

Nuorodos 

 Mokyklos svetainė

Gedimino
Gedimino
Gaudeamus (choras)

Vilniaus universiteto akademinis mišrus choras „Gaudeamus“ – Vilniaus universiteto (VU) akademinis choras, vienas iš seniausių chorų Lietuvoje.

Istorija 
1811 m. rugsėjo 15 d. Vilniaus universiteto choras ir orkestras (60 dalyvių) atliko J. Haidno mišias.

1939 m. Lietuvai buvo grąžintas Vilnius. 1940 m. sausio 17 d. studentų namuose įvyko pirmoji choro repeticija, kurioje dalyvavo apie 70 dainininkų. Chorui vadovauti buvo pakviestas Konradas Kaveckas (1905–1996).

Vadovai 
 Rasa Gelgotienė – meno vadovė ir vyr. dirigentė;
 Ignas Garla – chormeisteris, koncertmeisteris;
 Nerijus Masevičius – chormeisteris.

Šaltiniai

Nuorodos 

 VU choro tinklavietė

Vilniaus universitetas
Akademiniai chorai
Lietuvos chorai
Follo FK

Ši „Follo“ – Norvegijos futbolo klubas iš Ši miesto.

Pasiekimai

Nuorodos 
 oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 RSSSF duomenų bazė (Visas archyvas)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)

Follo
Ratilio

„Ratilio“ - Vilniaus universiteto folkloro ansamblis. 

Ansamblio nariai – įvairių kursų ir fakultetų studentai: filologai, fizikai, medikai, biologai, matematikai ir kt. Daugelis jų – miestiečiai, bet yra ir tikrų žemaičių, aukštaičių, dzūkų, suvalkiečių, šnekančių savo krašto tarme. Tad scenoje, pasakodami sakmes, pasakas, liaudiškus anekdotus, jie prabyla tarmiškai.
Dainų, šokių, ratelių ansamblio nariai mokosi ne tik iš tautosakos rinkinių. Folkloro tradiciją jie stengiasi perimti iš kaimo dainininkų, pasakų sekėjų, muzikantų, su kuriais bendrauja per kasmet vykstančias tautosakos rinkimo ekspedicijas.

Ansamblyje skamba ir senieji lietuvių liaudies instrumentai – ragai, daudytės, skudučiai, diatoninės kanklės ir kt. Ypatingą vietą programose užima archajiškasis lietuvių folkloro žanras – sutartinės.
Neapsieisi ir be kapelijos, kurioje – bandonijos, armonikos, smuikai, basedlė ir kiti smagūs instrumentai. Ratiliokai be šokių ir žaidimų – kaip daržas be tvoros. Jų moka apie 100, tad bepigu gimtadienius ar vestuves jais pagardinti. Atšoktos ne vienos ansambliečių vestuvės, kuriose viskas būta su tradiciniais papročiais, dainomis, šokiais ir net romansais.

Istorija 
Vilniaus universiteto folkloro ansamblis „Ratilio“ gyvuoja nuo 1968 metų. Jo įkūrėja Aldona Ragevičienė ansambliui vadovavo 5 metus. Po to kurį laiką vadovavo Laima Burkšaitienė, o nuo 1978 m. iki 2007 m. – Zita Kelmickaitė. Instrumentinės grupės vadovais yra buvę: Arvydas Karaška, Algirdas Klova, Antanas Fokas, Milda Ričkutė.

1980 m. buvo įrašyta ansamblio plokštelė „Lietuva – dainų kraštas“, 1987 m. – antroji ansamblio plokštelė, o 1990-aisiais – garsajuostė. Dviejų kompaktinių plokštelių rinktinė „Ratilio“ (2002 m.) atspindi 35 metų ansamblio triūsą.

2008 m. ansamblis atšventė savo 40-metį, jo proga surengė koncertą, kuriame dalyvavo visos ratiliokų kartos, o 45 m. sukakties proga (2012 m.) išleista dviguba garso plokštelė "Lietuvos tradicinė muzika".

Per nemenką ansamblio istoriją koncertuota Latvijoje, Lenkijoje, Italijoje, Suomijoje, Rusijoje, Vokietijoje, Švedijoje, Šveicarijoje, Prancūzijoje, JAV, Kanadoje ir kt. 

Pagrindinė Vilniaus universiteto folkloro ansamblio veikla – neužmiršti ir puoselėti tradicinės kultūros palikimą, koncertuoti ir rengti vakarones įvairiausiose Lietuvos vietose ir užsienyje.
Nuo 2007 m. ansamblio meno vadovė – Milda Ričkutė. Instrumentinės grupės vadovė – Kristina Aponavičiutė.

Šaltiniai

Nuorodos
Oficiali „Ratilio“ svetainė
„Ratilio“ puslapis Veidaknygėje
Lietuvos folkloriniai ansambliai
Vilniaus universitetas
Stasys Arnašius

Stasys Arnašius (1933 m. spalio 12 d. Teneniuose, Šilalės valsčius, Tauragės apskritis – 2011 m. lapkričio 6 d.) – Lietuvos žurnalistas.

Biografija 
1953 m. baigė Šilalės vidurinę mokyklą, 1958 m. – Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakulteto žurnalistikos specialybę.

1958–1961 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ redakcijos literatūrinis darbuotojas, savo rašinius spausdino ir žurnaluose „Švyturys“ bei „Jaunimo gretos“. 1961 m. pabaigoje pradėjo dirbti Lietuvos radijo Informacijos redakcijoje. Perėjęs į Lietuvos televiziją, rengė laidas informacinei programai „Panorama“. Nuo 1970 m. dirbo Visuomeninių programų direkcijoje, rengė laidas „Keliai. Mašinos. Žmonės“, „Gamta ir mes“, televizijos forumus gamtosaugos temomis, laidas ekonominėmis temomis, daugiausia apie technikos ir gamybos pažangą. 

Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.

Kūryba 
Sukūrė televizijos filmus apie lietuvių išeivių gyvenimą Australijoje ir Amerikoje „Lietuviais esame mes gimę“ ir „Lietuva širdy“, trijų dalių dokumentinę kino juostą „Neramus Baltijos pavasaris“ (1984 m.).

1965 m. už aktyvią saugaus eismo propagandą per respublikinį radiją apdovanotas Garbės raštu.

Bibliografija 
 Motinos širdis: publicistinė dokumentinė apybraiža. - Vilnius: Mintis, 1960.
 Interviu su savimi ir su tais, kuriuos sutikau kelyje… - Vilnius: Savivaldybių žinios, 2008. - 144 p.: iliustr. - ISBN 978-9955-9644-2-1

Šaltiniai 

Lietuvos publicistai
Lietuvos televizijos žurnalistai
Lietuvos radijo žurnalistai
Vezikulė

Vezikulė () – ląstelės citoplazmoje esantis organoidas (puslelė ~60 nm), padedanti veikti metabolizmui. Vezikulės būna įvairios, jų turinys priklauso nuo proceso, dėl kurio jos susidarė. Pavyzdžiui, dėl Goldžio komplekso veiklos, susidaro lizosomos. Fagosomos – gaubia didesnes daleles, pavyzdžiui, bakterijas. Vezikulės vykdo ląstelės gėrimą – pinocitozę, sekreciją – medžiagų išskirymą iš ląstelės ir daugelį kitų gyvybiškai svarbių medžiagų pernašos procesų.

Organoidai
Dienavagiai II

Apie kaimą arčiau Žalvarių žr. Dienavagiai I.

Dienavagiai II – kaimas Molėtų rajono savivaldybės pietuose, 5 km į rytus nuo Giedraičių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Petras Velička

Petras Velička (1911 m. birželio 30 d. Pakalniškiai, Veliuonos valsčius – 1991 m. gegužės 27 d. Vilnius) – Lietuvos žurnalistas, fotografas, vertėjas.

Biografija 
Mokėsi Veliuonos pradinėje mokykloje, Vilkijos progimnazijoje, Belvederio pienininkystės ir Kauno aukštesniojoje technikos mokykloje. 1946 m. baigė Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultetą, kartu lankė ir teisės paskaitas. 1949–1951 m. studijavo filosofiją.

Jaunystėje bendravo su Baliu Buraču, mokėsi iš jo. Fotografijos mokėsi pas Steponą Kolupailą. 1935 m. Kaune leido mėnesinį žurnalą „Aš esu visur“. Dirbo Teisės institute. 1948–1984 m. leidyklos „Vaga“ verstinių ir originalių knygų redaktorius, grožinės literatūros vertėjas. Iš rusų ir kitų kalbų išvertė apie 20 knygų. 

Lietuvos fotomenininkų sąjungos narys.

Parodos 
 Laiko paženklinti, Vilniaus fotografijos galerija, Vilnius, 1999; Fotografijos muziejus, Šiauliai, 1999;
 Rusų dramos teatras, Vilnius, 2000;
 Dailės galerija, Dusetos, 2000;
 Fotografijos galerija „Prospektas“, Vilnius, 2002;
 Dingusio kaimo dvasia, Seimas, Vilnius, 2002;
 Fotografijos muziejus, Ryga, Latvija, 2003.

Bibliografija 
 Fotografijos. Vilnius: Lietuvos fotomenininkų sąjunga, 2002 m.
 Atsisveikinant su XX amžiumi, Vilnius, 2000 m.;
 Veliuona, Vilnius, 2001 m.;
 Lietuvos fotografija: vakar ir šiandien, Vilnius, 1999, 2001 m.;
 Lietuvos fotografija iki XXI a., Vilnius, 2002 m.

Šaltiniai 

Lietuvos redaktoriai
Lietuvos fotografai
Lietuvos vertėjai