Blaise Compaoré

Blezas Kompaorė (g. 1951 m. vasario 3 d., Uagadugu, Aukštutinė Volta – dabartinis Burkina Fasas) – Burkina Faso prezidentas, šias pareigas ėjęs nuo 1987 metais įvykdyto perversmo iki 2014 m. spalio 31 d. (2010-aisiais jis laimėjo jau ketvirtuosius rinkimus). Vakarų Afrikos šalių ekonominės bendrijos primininkas, šias pareigas ėjo nuo 1990 m. iki 1991 m. ir eina nuo 2007 m. sausio 19 d. Afrikos sąjungos pirmininkas, šias pareigas ėjo nuo 1998 m. birželio 8 d. iki 1999 m. liepos 12 d. Jis taip pat yra valdančiosios partijos "Progreso ir demokratijos kongresas" įkūrėjas.

Kompaorė buvo kaltinamas ankstesniojo prezidento Tomo Sankaros nužudymu. Prezidentu jis buvo išrinktas 1991 m., kuomet rinkimuose nedalyvavo opozicijos atstovai, o perrinktas tris kartus – 1998, 2005 bei 2010 metais. Save jis titulavo "regiono politinio stabilumo bei ekonominio progreso garantu".

Biografija 
Prezidento žmona – Šantal Kampaorė (pranc. Chantal Compaoré), kuri yra buvusi aktyvi pagalbininkė Afrikoje, padedanti kovoti žemyno moterims ir vaikams prieš ŽIV ir AIDS. Kompaorė išpažįsta Romos katalikų tikėjimą.

Kampaorė buvo ruošiamas kariu Kamerūne bei Maroke, vėliau tapo ministru Sankaros administracijoje.

1987-ųjų įvykiai 
Visas galias Kompaorė perėmė 1987 m. spalio 15 d., kai buvo nužudytas iki tol buvęs prezidentas Sankara. Kompaorė teisinosi, kad ši žūtis buvusi visiškai netyčinė, o šiuo pasiteisinimu daug kas abejojo. Perėmęs prezidentavimą, Kompaorė visiškai pertvarkė iki tol buvusią politiką teigdamas, kad konkurento veiksmai buvo priešiški Burkina Faso tobulėjimui.

Netrukus po rinkimų Prezidentas eliminavo dar du revoliucijos judėjimo lyderius – Henri Zongo ir Žaną-Batistą Bukari Linganį, kaltindamas juos vykdant priešrėžiminius veiksmus.

Prezidentas Kompaorė ir jo apsauga buvo apkaltinti ir žurnalisto Norberto Zongo žūtimi 1998 m. gruodžio mėnesį. Tai tik dar labiau padidino žiniasklaidos persekiojimus šalyje. Šio žurnalisto žūtis atskleidė tik vieną iš daugelio atvejų, kai prezidento galia buvo naudojama ne pagal paskirtį.

1991-ųjų rinkimai 
1991 m. Kompaorė buvo išrinktas šalies prezidentu. Tiesa, šiuose rinkimuose atsisakė dalyvauti opozicijos atstovai, taip protestuodami prieš iki tol buvusią prezidento veiklą. Šiuose rinkimuose iš viso dalyvavo tik 25 % elektorato, o tai tik dar labiau paaštrino diskusijas apie šių rinkimų teisėtumą.

1998 m. jis buvo perrinktas šalies prezidentu.

2005 m. Komaporė pranešė, kad sutelks visą savo dėmesį į naujus šalies prezidento rinkimus. Tai labai papiktino opoziciją, kuri citavo šalies konstituciją, kuri teigia, kad šalies prezidentų tas pats žmogus gali būti tik du kartus iš eilės. Tiesa, konstitucinis teismas pranešė, jog kadangi konstitucija priimta tik 2000 m., tad Kompaorė gali pretenduoti į dar vieną kadenciją.

2005-ųjų rinkimai 
2005 m. lapkričio 13 d. įvykusiuose rinkimuose perrinktas prezidentas nugalėjo 12 konkurentų ir surinkęs 80,35 % balsų tapo šalies prezidentu.

Valdymo ypatumai
Jo rankose yra vykdomoji valdžia, jis skiria ministrą pirmininką bei turi didžiulę įtaką šalies karinėms pajėgoms. Nors Blezas Kompaorė buvo perrintas 1998, 2005 ir 2010 metais, tačiau tai nereiškia, jog nebuvo jo režimo kritikų ir opozicijos. Jis vykdė nepopuliarius politinius bei ekonominius pokyčius, buvo įtariamas dėl kelių žmogžudysčių bei kaltinamas nepagerinatis ekonominės šalies padėties. 2003 spalį kilo incidentas, kada buvo apkaltinti ir suimti keli žmonės, esą, planavę nuversti Kompaorės režimą, o 2008 metais Burkina Fase vyko riaušės bei streikai.

Kompaorė yra pakankamai aktyvus veikėjas tarptautiniuose ir regioniniuose reikaluose. 1993 metais jis vadovavo Burkina Faso delegacijai, dalyvavusiai pirmojoje Tarptautinėje Tokijo konferencijoje dėl Afrikos vystymosi (angl. Tokyo International Conference on African Development).

2006 Kompaorė buvo tarpininkas Togo vidaus ginče tarp vyriausybės ir opozicinių partijų. Nesutarimai baigėsi pasiektu susitarimu. Jis veikė kaip tarpininkas ir per Dramblio Kaulo Kranto krizę, kai buvo pažeistas taikos susitarimas.

Jungtinių Tautų manymu, jis padėjo maištininkams per Siera Leonės pilietinį karą, pasibaigusį 2002-aisiais.

Burkina Faso prezidentai