joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Mathias Oyewusi

Kechindė Matijus Ojevusis (Mathias Oyewusi, Kehinde Mathias Oyewusi, Mathias Kehinde Oyewusi; g. 1999 m. vasario 2 d.) – futbolininkas iš Nigerijos, rungtyniaujantis puolėjo arba saugo pozicijoje. 2022 m. atstovavo Vilniaus „Žalgiriui“.

Karjera 
Futbolininko karjerą pradėjo Nigerijoje „Flying Sport“ akademijoje. 

Bandė laimę Italijos klubų peržiūrose, o profesionalo karjerą pradėjo Slovėnijoje.

Du sezonus futbolininkas žaidė „Ankaran“, „Bilje“ klubuose, kurie žaidė Slovėnijos Antroje lygoje (antra pakopa). Antroje lygoje per 32 rungtynes pelnė 19 įvarčių ir atliko 6 rezultatyvius perdavimus.

Trečios Slovėnijos lygos klubas „Postojna“, su kuriuo sudarė sutartį žaidėjas, jį skolino ND Gorica klubui.

2020–2021 m. sezone rungtyniavo Nova Goricos „Gorica“ klube. Pirmoje lygoje per 28 rungtynes pasižymėjo 3 įvarčiais ir rezultatyviu perdavimu.

FK Žalgiris 
Atvyko į Lietuvą. Treniravosi su FK Žalgiris nuo 2021 m. rudens. 2021 m. rugsėjo 9 d. FK Žalgiris pranešė apie naujoką. 

Dėl teisinių ginčų su buvusiu klubu Slovėnijoje (FC Postojna) žaidėjas negalėjo sudarinėti sutarčių ir žaisti oficialių rungtynių.

2022 m. vasario mėn. tapo Vilniaus „Žalgirio“ klubo pilnateisiu nariu. 2022 m. vasario 2 d. – per savo 23-iąjį gimtadienį – oficialiai įregistruotas klube 2022 metų sezonui.

Debiutavo A lygoje 2022 m. kovo 4 d. rungtynėse prieš „Jonavos“ klubą.

2022 m. liepos 27 d. pasižymėjo pelnydamas įvartį EUFA čempionų lygos atrankos rungtynėse prieš Malmo FF. Po jo pelnyto įvarčio rezultatas tapo 1:0. Rungtynės Švedijoje baigėsi rezultau 2-0. Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo 3-0, o FK Žalgiris pateko į kitą etapą.

2022 m. rugpjūčio 29 d. pasižymėjo pelnydamas įvartį rungtynėse prieš FC Hegelmann. Žalgiriečiai nugalėjo varžovus rezultatu 4:1.

2022 m. spalio 27 d. išvykoje, rungtynėse Šveicarijoje, tarp FC Basel ir FK Žalgiris rezultatas buvo lygus 2:2. Šveicarai pirmavo rezultatu 2:0, tačiau po dviejų tikslių Mathias Oyewusi smūgių rezultatas tapo lygus, o žalgiriečiai išsaugojo galimybes pakovoti dėl vietos kitame etape.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
  Ekipa žaidė A lygoje;

Laimėjimai 
 su FK Žalgiris
 A lyga
 čempionas: 2022 m.
 LFF taurė
 nugalėtojas: 2022 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 Soccerway
 Transfermarkt
 lietuvosfutbolas.lt
 Globalsportsarchive

Nigerijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Ašmenos apskritis (Lenkija)

Ašmenos apskritis () – administracinis-teritorinis vienetas, egzistavęs 1920-1944 m. dabartinės Lietuvos ir Gudijos teritorijoje į pietryčius nuo Vilniaus, Ašmenos aukštumoje. Centras – Ašmena.

Apskritis keletą kartų keitė savo pavaldumą. Priklausė Lenkijos Respublikai, Baltarusijos TSR, Trečiajam Reichui.

Istorija 
Pirmojo pasaulinio karo metu istorinė Ašmenos apskritis buvo okupuota Vokietijos Imperijos. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir TSRS taikos sutartį Ašmenos apskritis atiteko Lietuvai, tačiau greitai ji buvo okupuota lenkų ir 1920–1939 m. priklausė Lenkijai: 1920–1922 m. buvo Vidurio Lietuvoje, 1922–1925 m. Vilniaus administracinėje apygardoje, o 1925–1939 m. Vilniaus vaivadijoje.

1939 m. rugsėjo pabaigoje Ašmenos apskritis užimta TSRS, priskirta Baltarusijos TSR, bet 1940 m. sausio 15 d. buvo panaikinta. Tų pat metų rugpjūčio 3 d. dalį apskrities teritorijos Baltarusija perdavė Lietuvos TSR ir toje teritorijoje buvo sudaryta Vilniaus apskrities Dieveniškių ir Šalčininkų valsčiai. 1942 m. balandžio 1 d. apskritį atkūrė vokiečių valdžia ir priskyrė Vilniaus krašto apygardai, kuriai priklausė iki 1944 m. Sudaryta apskrities lietuvių administracija, nauja švietimo sistema. 

1943 m. apskrityje buvo 7 valsčiai – Galšios, Ašmenos, Graužiškių, Krevo, Kučionių, Salų, Smurgainių.

Iš karto po Antrojo pasaulinio karo apskritis buvo perduota Baltarusijos TSR.

|-
| 1931 || 2.298 (ar 2.332, ar 2.376) || 101.542 || ||
|-
| 1942 || 2052 || 95.500 || ||7 valsčiai
|}

Lietuviai 

Daug Ašmenos apskrities gyventojų XIX a. – XX a. pirmoje pusėje buvo lietuviai. 1857 m. lietuviškai kalbantys sudarė 30,8 %, 1890 m. – 9,4 %, 1897 m. – 3,8 %, 1909 m. apie 4,6 % apskrities gyventojų. XIX a. pabaigoje lietuvių kalbos arealas sparčiai siaurėjo. 1890 m. lietuvių kalba buvo išlikusi visame Dieveniškių valsčiuje, Lazūnų apylinkėse ir kai kuriuose kaimuose aplink Jokintonis. 1910 m. lietuvių kunigų duomenimis, lietuviškai kalbėjo 10,3 % visų apskrities katalikų.

Pagal Lenkijos statistiką 1919 m. apskrityje buvo 64 (0,03 %) lietuviai, iš jų Ašmenoje apie 10 %, 1931 m. – atitinkamai 1562 ir 6 %. Lenkų valdžia persekiojo lietuvius, uždarė lietuvių mokyklas, skaityklas. Apskrityje lietuvių kalba išliko palei Lydos (Dieveniškės, Norviliškės, Surviliškės, Lipniškės, Geranainys), Vilniaus (Graužiškės, Velbutavas, Klevyčia), Naugarduko (Dūkšto seniūnija, Trobų ir Vijos parapijose) apskritis.

Šaltiniai 

Ašmenos apskritis
Vilniaus vaivadijos (1925-1939) apskritys
Ašmenos apskritis (LDK)

Ašmenos apskritis, arba Ašmenos pavietas (, ) – buvęs Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės administracinis-teritorinis vienetas dabartinės Gudijos  ir Lietuvos teritorijoje, į pietryčius nuo Vilniaus, Ašmenos aukštumoje. Tai buvo viena didžiausių LDK apskričių. Centras nuo 1566 m. – Ašmena.

Apskrities teritorija apėmė dabartinės Baltarusijos šiaurės vakarinę dalį (Gardino srities Ašmenos, Astravo, Smurgainių ir Vijos rajonus, Minsko srities Vileikos, Maladečinos, Medilo ir Valažino rajonus, Vitebsko srities Pastovių rajoną), o taip pat Lietuvos Švenčionių rajoną ir Dieveniškių seniūniją.

Istorija 
1384–1402 m. Kryžiuočių karo kelių į Lietuvą aprašymuose minimas Ašmenos karaliaus dvaras. Apskritis minima nuo XVI a. pradžios, iki 1564–1566 m. teismų ir administracijos reformų apskritis nebuvo aiškiai apibrėžtas teritorinis vienetas, todėl kartais buvo vadinama Ašmenos pavietu. Per 1528 m. kariuomenės surašymą priklausė Vilniaus apskričiai (pavietui). Ašmenos dvarui priklausė 264 bajorai, turėję apie 1700 tarnybų, sudarė atskirą vėliavą, turėjo vėliavininką.

Nuo 1566 m. aiškiai suformuota apskritis įėjo į Vilniaus vaivadiją. XVII a. viduryje apskrityje buvo 30 542 dūmai, 1667 m. – 13 983 dūmai. Apskrities žemės teismai vykdavo Švenčionyse, Ašmenoje ir Medile. 

1775 m. apskritis padalinta administracinės reformos metu: iš šiaurinės jos dalies buvo sudaryta Užnerio apskritis (nuo 1843 m. – Švenčionių apskritis). 1793 m., po antrojo ATR padalijimo, rytinę apskrities dalį prisijungė Rusija, kuri čia suformavo Vileikos apskritį. 

Po trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo, 1795 m. visa buvusios Ašmenos apskrities teritorija atiteko Rusijos imperijos Vilniaus gubernijai. Čia suformuotas Ašmenos ujezdas.

|-
| 1566 || 15.925 || || ||
|-
| 1790 || || 118.475 || || 17 miestų ir miestelių
|-
| 1795 || || 48.732 || ||
|}

Šaltiniai 

 
Vilniaus vaivadijos apskritys
Vileikos apskritis (Lenkija)

Vileikos apskritis () – Lenkijos Respublikos teritorinis vienetas tarpukariu. Centras – Vileika.

Istorija 

Pasibaigus Pirmajam pasauliniam karui, Lenkija įsiveržė į vakarinę Baltarusijos dalį. Iš buvusios Vileikos apskrities bei kelių greitimų valsčių Dysnos ir Barysavo apskrityse 1921 m. suformuota Dunilovo apskritis. Ji buvo priskirta Naugarduko vaivadijai.

Panaikinus gretą esančią Vidurinę Lietuvą, 1926 m. sausio 1 d. priskirta Vilniaus vaivadijai. 1927 m. jos pietinėje dalyje atskirta Maladečinos apskritis. Gyvavo iki 1939 m., kuomet tą Lenkijos dalį okupavo TSRS. Apskritis buvo panaikinta ir prijungta prie Baltarusijos TSR.

Šaltiniai 

Vileikos apskritis
Vilniaus vaivadijos (1925-1939) apskritys
UEFA salės futbolo Europos čempionatas

UEFA salės futbolo Europos čempionatas – nuo 1996 m. kas ketverius metus vykstantis stipriausių Europos salės futbolo (futsalo) nacionalinių komandų varžybos, kurias organizuoja UEFA. Ispanija yra daugiausiai kartų Europos čempionatą laimėjusi šalis.

Rezultatai

Lietuvos vyrų salės futbolo rinktinė UEFA futsal Europos čempionato atrankoje

Šaltiniai 

Salės futbolo varžybos
UEFA
Denise Herrmann

Denise Herrmann (g. 1988 m. gruodžio 20 d.)  – Vokietijos slidinėjimo kroso ir biatlono sportininkė, olimpinė čempionė.

Biografija 
2011 m. vokietė debiutavo pasaulio slidinėjimo čempionate ir užėmė 23-ią vietą sprinto rungtyje. 2013 m. pasaulio čempionate pateko į sprinto rungties geriausiųjų 10-ką. Savo debiutinėse 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Herrmann dalyvavo trejose slidinėjimo kroso rungtyse. Individualioje sprinto rungtyje vokietė liko 8-a, komandiniame sprinte užėmė 4-ą vietą, o moterų komandinėje estafetėje su Vokietijos nacionaline rinktine iškovojo bronzos medalius.

2016 m. persiorientavo į biatloną. 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse sportininkė užėmė 6-ą vietą persekiojimo rungtyje. 2019 m. biatlono pasaulio čempionate laimėjo persekiojimo rungtį ir pirmą kartą tapo pasaulio čempione.

2022 m. žiemos olimpiadoje Herrmann nugalėjo moterų individualaus starto rungtyje ir pirmą kartą tapo olimpine čempione.

Šaltiniai 

Vokietijos biatlonininkai
Slidininkai
Vokietijos olimpiečiai
Ariagner Smith

Ariagneris Smitas (Ariagner Steven Smith Medina ; g. 1998 m. gruodžio 13 d.) – futbolininkas iš Nikaragvos, puolėjas. Atstovavo šalies nacionalinei rinktinei.

Karjera 
2014–2018 m. rungtyniavo gimtosios šalies „Real Esteli“ klube.

2018 m. sudarė ilgalaikį kontraktą (galioja iki 2023 m. gruodžio 31 d.) su Jūrmalos „Spartaks“ klubu, kuriame žaidė 2018 m. sezone.

Nuomos pagrindais rungtyniavo Uzbekistano klubuose – Zarafšano „Qizilqum“ bei Taškento „Lokomotiv“.

2021 m. sezono pirmoje pusėje žaidė Baltarusijoje – Rečycos „Sputnik“ klube, kuris turėjo finansinių problemų ir pasitraukė iš čempionato.

2021 m. antroje pusėje atstovavo Maskvos „Veles“ klubui, žaidė antroje pagal pajėgumą Rusijos lygoje.

FK Panevėžys 
2022 m. vasario mėn. pranešta, kad atstovaus „Panevėžio“ klubui. Nikaragvos rinktinės žaidėjas, kuris priklauso Jūrmalos „Spartaks“ klubui, 2022 m. Panevėžyje rungtyniavo nuomos pagrindais.

2022 m. kovo 6 d. oficialiai debiutavo panevėžiečių gretose A lygos rungtynėse prieš „Riterių“ klubą.

2022 m. kovo 20 d. pelnė pirmą įvartį A lygoje rungtynėse prieš „Džiugo“ klubą.

2022 m. balandžio 16 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš FA Šiauliai.

2022 m. birželio 22 d. pelnė du įvarčius į FK Jonava vartus ir svariai prisidėjo prie varžovų sutriuškinimo rezultatu 5-0.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
  Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 lietuvosfutbolas.lt
 Transfermarkt
 SOCCERWAY
 fkspartaks.lv
 Globalsportsarchive
 national-football-teams

Nikaragvos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Marko Pejić

Markas Pejičius (; g. 1995 m. vasario 24 d.) – Kroatijos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje. Gynybinio plano žaidėjas, kuris gali žaisti gynėju bei saugu. Kitados  atstovavo Kroatijos U-16, U-17 ir U-21 jaunimo rinktinėms.

Karjera 
Zagrebo „Dinamo“ sistemos auklėtinis. Buvo išvykęs į Italijos „Siena“ klubą.

Profesionalo karjerą pradėjo antroje pagal pajėgumą Kroatijos lygoje, atstovavo „Sesvete“ klubui.

Splito „Hajduk“ klube praleido beveik trejus metus. Debiutavo UEFA Europos lygos atrankos turnyre.

2016 m. išvyko į Austriją. Atstovavo Vienos „Austria“ klubui. Daugiausiai laiko praleido jaunimo ekipoje.

2019 m. persikėlė į Slovėniją, antroje šalies lygoje rungtyniavusį „Koper“ klubą. Su šiuo klubu tapo Antros lygos nugalėtojais ir pateko į Pirmą lygą (aukščiausioji futbolo lyga).

FK Kauno Žalgiris 
2022 m. vasario mėn. pranešta, kad atstovaus Kauno Žalgiriui.

2022 m. kovo 5 d. debiutavo naujoje komandoje A lygos rungtynėse prieš FC Hegelmann.

2022 m. gegužės 22 d. pasižymėjo įvarčiu prieš FK Žalgiris.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
  Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 SOCCERWAY
 Transfermarkt
 lietuvosfutbolas.lt
 Globalsportsarchive

Kroatijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
FK Transinvest

Galinės kaimo „Transinvesto“ futbolo klubas arba Galinės „Transinvest“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus rajono Galinės kaimo.

Istorija 
2021 m. gruodžio mėn. paraiškas licencijuotis Antrai lygai pateikė ir iki tol niekam nežinomas klubas, kuris įvardintas  „Transekspedicijos“ futbolo klubu.

Tapo žinoma, kad futbolo klubo steigėjais ir rėmėjais tapo krovinių pervežimo įmonė Transekspedicija (@transekspedicija).

2022 m. Antros lygos ekipų pristatyme jau buvo rašoma, kad ekipa suburta VGTU Vilkai pagrindu. Nuo 2019 m. VGTU Vilkai žaidė kaip bendra komanda su FK Širvintos. 2021 m. sezone ekipa žaidė III lygos Vilniaus zonoje ir užėmė antrąją vietą.

2022 m. 
2022 m. sausio 28 d. sužaidė draugiškas rungtynes su Utenos Uteniu. Jose rezultatu 6-3 nugalėjo vilniečiai.

2022 m. vasario 4 d. draugiškose rungtynėse rezultau 1-3 pralaimėjo BFA.

Dalyvavo Snaigės žiemos futbolo turnyre.

2022 m. licencijavosi Antrai lygai. Tapo vienu iš dalyvių, kurie rungtyniavo 2022 m. Antroje lygoje.

Antroje lygoje debiutavo 2022 m. balandžio 3 d., kai Širvintų stadione žaidė namų rungtynes prieš Sūvuvos B ekipą. Po permainingos kovos rezultatu 5-3 nugalėjo „Transinvest“ futbolininkai.

2022 m. gegužės 20 d. klubas pasiekė pergalę Antros lygos rungtynėse rekordiniu rezultatu 16-0. Širvintų miesto stadione vykusiose rungtynėse buvo sutriuškinti Džiugas B futbolininkai.

Pavadinimų kaita 
 2021 m. FK Transekspedicija
 2022 m. FK Transinvest (FK TransINVEST)

Klubo logotipas

Apranga ir jos pokyčiai 
 Namuose žaidžia geltona apranga.

Spalvinė gama 
Mėlyna ir geltona.

 Aprangų gamintojai
 Adidas nuo 2022 m.

Treneriai 
 Giedrius Barevičius, (2022 m.)

Sezonai 

|}

Sudėtis 
 duomenys
 21. Deividas Maciulevičius, gynėjas
 Deivis Linauskas, saugas
 Klimas Gusočenka
 Povilas Kiselevskis
 Marius Šalkauskas (C) (G)	33
 Andrius Kazakevičius	15			
 Levani Chapodze	88			
 Danielius Zybartas	22	
 Mantas Makutunovičius	23		
 Aldas Korsakas	47		
 Atas Kajus Apanavičius	30				
 Mindaugas Gelžinis	79		
 Aurimas Tamaliūnas	10
 Justinas Lesickas (G)	12		
 Artūras Vilkancas	3		
 Ignas Sakalauskas	13		
 Deniz Kocakaya	8		
 Augustas Valukonis	18
 Artur Skuratovič	9			-
 Jurgis Stankevičius	19
 Augustinas Bulka	4

Žymiausi žaidėjai 
 Deividas Maciulevičius, gynėjas, 2022 m.
 Klimas Gusočenka
 Povilas Kiselevskis

Šaltiniai

Nuorodos 
 Facebook paskyra
 transekspedicija.lt
 SOFASCORE
 Globalsportsarchive
 lietuvosfutbolas.lt (klubas)
 lietuvosfutbolas.lt 2022 m. I etapas

Lietuvos futbolo klubai
Vilniaus futbolas
Liepos (Kėdainiai)

Liepos – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Dotnuvos. Kaimu einu Liepų gatvė.

Istorija 

Kaimas įkurtas 2020 m. spalio 14 d. kaip naujas kaimas.

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Čermnas

Čermnas () – kaimas Lenkijoje, Švento Kryžiaus valvadijoje, Konskių apskrityje, Falkuvo valsčiuje. 657 gyventojai (2011 m.).

Šaltiniai 

Lenkijos gyvenvietės
Komand Ridžas

Komand Ridžas () – aukščiausias Nauru taškas, kurio aukštis – 65 metrai.

Netoli jo eina riba tarp Aivo ir Buados apygardų.

Geografija 
Komand Ridžas yra Nauru salos pietvakariuose. Iš jo atsiveria vaizdas į vakaruose esančią Nauru aglomeraciją ir pietryčiuose esančią Buados lagūną. Kalva yra pailgo reljefo formos. Viršukalnė ir jos vakarinis flangas yra Aivo rajone, o rytinis flangas – Buados rajone.

Kaip ir likusią centrinės salos plynaukštės dalį, Komand-Ridžą sudaro koralinės kilmės klinties viršūnės, tarp kurių yra fosfatų. Kadangi ši rūda nebuvo eksploatuojama, viršūnėje išliko atogrąžų miškas.

Istorija 
Antrojo pasaulinio karo metais Nauru buvo okupavę japonai. Komand Ridžas buvo jų komunikacijų bunkeris Nauru saloje. Yra išlikę kai kurių jo liekanų, įskaitant surūdijusius antrojo pasaulinio karo ginklus ir artileriją. Pačiame bunkeryje ant sienų išlikę japoniški užrašai.

Išnašos 

Okeanijos kalnai
Nauru geografija
Albatros L 58

„Albatros L 58“ – XX a. trečiajame dešimteyje Berlyno primiestyje Johanistalyje įsikūrusios įmonės „Albatros Flugzeugwerke“ sukurtas aukštasparnis vienmotoris penkiavietis – šešiavietis keleivinis lėktuvas, naudotas ir Vokietijos-SSRS aviakompanijos „Deruluft" vykdytuose skrydžiuose per Lietuvą (Berlynas-Karaliaučius-Kaunas-Maskva).

Istorija 
Pasibaigus Pirmajam pasauliniam karui ir jame dalyvavusioms valstybėms ratifikavus Versalio sutartį, Vokietijos imperijos aviacija buvo išskaidyta; skrydžiai, iš pradžių juos visai uždraudus, buvo atnaujinti tik civilinio transporto. Nedrąsus aviacijos rinkos atgimimas naujai įkurtoje Veimaro Respublikoje paskatino kurti naujus modelius, sukurtus pakeisti į keleivinius perdarytus karinius orlaivius bei taip išgyventi ekonominę sektoriaus krizę.

Trečiojo dešimtmečio pradžioje Sąjunginkų aeronautikos kontrolės komisija (pranc. Commission Aéronautique Inter-Alliée) leido Vokietijoje pradėti civilinių orlaivių gamybą. Netrukus po šio leidimo paskelbimo Vokietijos aviakompanija „Deutsche Luftreederei“ užsakė „Albatros Flugzeugwerke“ sukurti lengvąjį 5-6 vietų keleivinį orlaivį. Šio užskaymo rezultatas – aukštasparnis vieo piloto valdomas Albatros L 58. Jo konstrukcija rėmėsi nerealizuotu Albatros L 57 projektu.

Pirmasis L 58 prototipo skrydis įvyko 1923 m. Vėliau buvo sukurta patobulintas modelis L 58a, varomas „Rolls Royce Eagle VIII" varikliu.

1926 m. L 58 pagrindu „Albatros" sukūrė keleivnį biplaną L 73.

Konstrukcija 
L 58 buvo daugiausiai medinės konstrukcijos, konsolinis aukštasparnis monoplanas su 2,80 × 1,15 × 1,60 m dydžio uždaru salonu penkiems–šešiems keleiviams. Orlaivį varė vienas Maybach Mb IVa variklis, sukęs dvimentį medinį fiksuoto žingsnio propelerį.

Piloto darbo vieta buvo įrengta priešais sparnus atviroje kabinoje. Orlaivio važiuoklė buvo fiksuota, pagrindinę šasi sudarė du ratai, uodegos gale buvo pačiūža.

Eksploatacija 
Iš viso buvo pagaminti 9 šio lėktuvo vienetai. Visas šias mašinas iš pradžių įsigijo Vokietijos aviakompanija „Deutsche Luftreederei" ir jos įpėdinė „Deutscher Aero Lloyd". Keletų jų vėliau perėmė 1926 m. įkurta „Deutsche Luft Hansa“. Du lėktuvai buvo parduoti Sovietų Sąjungos ir Vokietijos aviakompanijai „Deruluft".

Paskutinis Vokietijoje eksploatuotas L 58 egzempliorius, D-576 Wolkensegler, sudužo netoli Eseno 1928 m. birželio 5 d.

Techninai duomenys

Literatūra 

 (CZ/EN)) Albatros L.58, Valka.cz
 (RU) Albatros L.58, Уголок неба
 (DE) Wolfgang Wagner: Der deutsche Luftverkehr – Die Pionierjahre 1919–1925. Bernard & Graefe, Koblenz 1987, ISBN 3-7637-5274-9, p. 144.
 (DE) K. Grasmann (Hrsg.): Flugzeug Typentafeln. DMZ 1925–1927. 1977 (Faksimile-Nachdruck Deutsche Motor-Zeitschrift Heft 7/1925).
 (EN) Taylor, Michael J. H. (1989). Jane’s Encyclopedia of Aviation. London: Studio Editions. p. 55.

Albatros orlaviai
Oro laineriai
Aukštasparniai
Monoplanai
Shannon Aviza

Šenon Aviza (Shannon Aviza g. 1998 m. spalio d.) – amerikiečių futbolininkė, centro gynėja šiuo metu žaidžianti Šiaulių „Gintros“ komandoje.

Karjera 
Kilusi iš nedidelio miestelio Norfolko grafystėje, Masačiusetse. Įspūdingai žaidė Medway vidurinėje mokykloje, pelnydama 54 įvarčius ir atlikdama 50 rezultatyvių perdavimų. Buvo ekipos kapitonė, o jos atstovajama Mustangs komanda pateko į Masačusetso 3 diviziono valstijos finalą 2015, o 2016 m. laimėjo Tri Valley lygos, 3 diviziono Pietų skyriaus ir Rytų Masačusetso diviziono čempionatus. 

Klubiniame lygmenyje Aviza žaidė Boston Breakers ekipoje, kuri dalyvavo NPL nacionaliniuose čempionatuose ir pateko į Nacionalinės taurės finalą 2015 ir 2016 metais.

2017–2020 m. studijos Sirakūzų Universitete 
Studijavo Sirakūzų Universitete. Ketverius metus atstovavo universitetui, buvo ekipos lyderė, kuri visas rungtynes pradėjo startinėje sudėtyje, buvo ekipos kapitonė.

New England FC 
Baigusi studijas prisijungė prie NEFC (New England Football Club) akademijos ekipos.

FC Gintra 
2022 m. persikėlė rungtyniauti į Lietuvą. Atstovavo „Gintros“ klubui.

2022 m. kovo 11 d. LMFA taurės turnyro finalo rungtynėse pasižymėjo pelnydama įvartį ir svariai prisidėjo prie „Gintros“ klubo pergalės.

2022 m. kovo 27 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FC Hegelmann. Šiaulietės šiose rungtynės rezultatu 2:1 palaužė varžoves.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
  Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai 
FC Gintra
 Lietuvos čempionė: 2022 m.
 LMFA Žiemos taurės turnyro nugalėtoja: 2022 m.

Įvertinimai 
 2016 m. pelnė 3 diviziono Rytų Masačusetso metų žaidėjos apdovanojimą.

Asmeninė informacija 
 Sirakūzų universitete ir Martin J. Whitman vadybos mokykloje įgijo informacijos valdymo ir technologijų bei rinkodaros valdymo specialybę.
 Tėvai: Džonas Aviza () ir Ailinas Aviza (). 
 Du broliai ir viena sesuo.

Šaltiniai

Nuorodos 
 gintra.lt (Apie žaidėją)
 [ lietuvosfutbolas.lt] (Gintra 2022 m. sezone)
 [ Soccerway duomenų bazė] (Apie žaidėją)
 [ UEFA] (Apie žaidėją)

JAV futbolininkės
Samuel Odeoyibo

Semjuelis Odeojibas (Samuel Odeoyibo; g. 1993 m. rugsėjo 28 d.) – Nigerijos futbolininkas, gynėjas. 

Žaidė Lietuvoje ir atstovavo Kauno rajono „Hegelmann“ futbolo klubui.

Karjera 
2013 m. Odeojibas atvyko į Baltarusiją. Treniravosi Pirmosios lygos klube „Smolevichi-STI“, tačiau dėl problemų su dokumentais negalėjo pasirašyti sutarties. 

Jis keletą metų praleido žaisdamas mėgėjišku lygmeniu, kol 2016 m. galėjo pasirašyti oficialią sutartį su FK Krumkačy.

FK Krumkačy 
2016 m. atstovavo FK Krumkačy, tačiau į pagrindinė sudėtį retai patekdavo. Aukščiausioje lygoje sužaidė vos dvejas rungtynes.

FK Naftan Novopolock  
2017 m. antroje pusėje persikėlė į Naftan.

FK Granit Mikaševiči 
2018 m. žaidė FK Granit Mikaševiči.

FK Belšina 
2019 ir 2020 m. atstovavo FK Belšina Babrujsk.

FK Tarpeda-BelAZ 
2021 m. atstovavo FK Tarpeda-BelAZ.

FC Hegelmann 
2022 m. atstovavo FC Hegelmann klubui.

2022 m. kovo 5 d. debiutavo naujoje komandoje A lygos rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris.

2022 m. rugpjūčio 12 d. pelnė įvartį A lygos rungtynėse prieš „Džiugo“ klubą.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 lietuvosfutbolas.lt
 SOCCERWAY
 footballfacts.ru
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Nigerijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Švenčionių apskritis (1918–1950)

Švenčionių apskritis () – administracinis vienetas dabartinės Lietuvos šiaurės rytuose ir gretimose Baltarusijos teritorijose, egzistavęs 1918–1950 m. Per savo egzistavimą keletą kartų keitė priklausomybę.

Istorija 
Iki 1915 m. šioje teritorijoje egzistavo to paties pavadinimo apskritis, priklausiusi Rusijos imperijos Vilniaus gubernijai. 1915–1918 m. per apskritį ėjo fronto linija, ir ji buvo panaikinta.

Apskritis atkurta 1918 m. pabaigoje, į ją įėjo vokiečių sukurta Pabradės apskritis ir Pabradė. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos okupuotam Vilniaus kraštui (1922–1925 m. Vilniaus administracinei apygardai, 1925–1939 m. Vilniaus vaivadijai). 1925 m. iš Breslaujos apskrities perduotas Dūkšto valsčius. 

1939 m. spalį vakarinė apskrities dalis (centras – Švenčionėliai) atiteko Lietuvai, o rytinė (centras – Švenčionys) – Baltarusijai, kuri rytinės dalies lietuviškus valsčius (su Švenčionimis) 1940 m. lapkritį perdavė Lietuvai. 1941 m. sausio 15 d. apskritis atkurta Lietuvos TSR sudėtyje – jai priskirtos teritorijos iš Gudijos TSR Švenčionių rajono, Adutiškio rajono, Vydžių rajono ir Svyrių rajono. 1941 m. vokiečių okupacinė valdžia prie Švenčionių apskrities prijungė Švenčionėlių apskritį ir Baltarusijos Vidžių valsčių.

1941–1944 m. Švenčionių apskritis įėjo į Ostlando Lietuvos generalinės srities Vilniaus krašto apygardą. 1950 m. birželio 20 d. apskritis pertvarkyta į Švenčionių rajoną (32 apylinkės), dalis teritorijos atiteko Dūkšto rajonui (1 apylinkė), Ignalinos rajonui (44 apylinkės), Pabradės rajonui (20 apylinkių) ir Švenčionėlių rajonui (21 apylinkė).

|-
| 1942 || || 107 900 || ||
|-
| 1943 || 3236 || || 11 valsčių: Adutiškio valsčius, Daugėliškio valsčius, Ignalinos valsčius, Joniškio valsčius, Kaltanėnų valsčius, Mielagėnų valsčius, Pabradės valsčius, Saldutiškio valsčius, Švenčionėlių valsčius, Švenčionių valsčius, Tverečiaus valsčius ||
|-
| 1949  || 2859 || || 13 valsčių (119 apylinkių) ||
 3 miestai: Pabradė, Švenčionėliai, Švenčionys
 7 miesteliai
|-
| 1950 || || || 118 apylinkių ||
|}

Šaltiniai 
 

 
Vilniaus vaivadijos (1925-1939) apskritys
Athena Kuehn

Atina Kjūin arba Atėnė Kuėn (Athina Kuehn; g. 1999 m. liepos 27 d.) – amerikiečių futbolininkė, centro saugė šiuo metu žaidžianti Ispanijos Huelvos „Sporting“ komandoje. Žaidėja gimė ir užaugo JAV, tačiau jos seneliai vokiečiai. Mergina turi JAV ir Vokietijos pilietybes.

Karjera 
Kilusi iš Las Vegaso. Studijavo Minesotos universitete. Po studijų rungtyniavo Kolorado „Pride“ ekipoje.

FC Gintra 
2022 m. persikėlė rungtyniauti į Lietuvą. Atstovavo „Gintros“ klubui.

2022 m. kovo 27 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FC Hegelmann. Šiaulietės šiose rungtynės rezultatu 2:1 palaužė varžoves.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
  Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai 
FC Gintra
 Lietuvos čempionė:
 (būsimas įvykis)
 LMFA Žiemos taurės turnyro nugalėtoja: 2022 m.

 asmeniniai
 Geriausia FC Gintra žaidėja Žiemos taurės turnyro finale (2022 m. kovo 11 d.)

Įvertinimai 
 Ne kartą įvertinta kaip geriausia rungtynių, lygos žaidėja.

Asmeninė informacija 
 Tėvai: Shay Kuehn ir Bernhard Kuehn
 Turi jaunesnę seserį (Lola Kuehn).

Šaltiniai

Nuorodos 
 gintra.lt (Apie žaidėją)
 lietuvosfutbolas.lt (Gintra 2022 m. sezone)
 lietuvosfutbolas.lt (Apie žaidėją)
 Soccerway duomenų bazė (Apie žaidėją)

JAV futbolininkės
Skanstes SK

Sporto klubo „Skanste“ futbolo ekipa – Latvijos futbolo klubas iš Rygos. Klubas turi futbolo futbolo ekipa, dominasi ir kitų rūšių sportine veikla.

Istorija 
Klubas įkurtas Rygoje. 2021 m. rungtyniavo Antroje lygoje. Dėl pandemijos grėsmių visos žemesniųjų lygų pirmenybės buvo sustabdytos. Tuo metu ekipa buvo pirmoje vietoje.

2022 m. klubas siekė licencijuotis ir žaisti Pirmoje lygoje.

Pasiekimai 
 Antra lyga (D3)
 Nugalėtojai: 2021 m.
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Klubo spalvinė gama 
Tradicinė klubo apranga – pilki marškinėliai, juodi šortai ir juodos kojinės.

 Aprangos gamintojai.
 2021 m. žaidė Nike firmos apranga.

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]
 instagram paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 lff.lt (apie klubą)
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSf (Taurių laimėtojai)

Skanstes SK
Zarasų apskritis (1919–1950)

Zarasų apskritis,  iki 1927 m. (ar 1929 m.) Ežerėnų apskritis buvo Lietuvos šiaurės rytuose (dab. Zarasų rajonas ir aplinkinės teritorijos). Centras – Zarasai.

Istorija 
Iki 1915 m. šioje teritorijoje egzistavo Rusijos imperijos Novoaleksandrovsko apskritis. Pirmojo pasaulinio karo metais kraštą okupavus vokiečiams, čia suformuota Saldutiškio apskritis. Lietuvai paskelbus nepriklausomybę, 1919 m. pradžioje jos vietoje suformuota Ežerėnų apskritis. Kitais metais jos rytinę dalį (Kazokinės, Dūkšto apylinkės) okupavo Lenkija. Šios teritorijos buvo įtrauktos į Breslaujos apskritį.

Lietuviškoji Ežerėnų apskritis 1927 ar 1929 m. pervardinta Zarasų apskritimi. Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, 1941–1944 m. įėjo į Trečiojo Reicho Ostlando Lietuvos generalinės srities Panevėžio krašto apygardą. Po karo apskritis buvo išlaikyta LTSR sudėtyje.

1950 m. birželio 20 d. Zarasų apskritis pertvarkyta į Zarasų rajoną (24 apylinkės), dalis teritorijos perduota Dūkšto rajonui (24 apylinkės), Dusetų rajonui (16 apylinkių) ir Obelių rajonui (6 apylinkės).

Administracinis sukirstymas 

|-
| 1923  (išsamiau) || 1314 || 42.657 || 8 valsčiai: Antalieptės valsčius, Antazavės valsčius, Degučių valsčius, Dusetų valsčius, Imbrado valsčius, Paupinės valsčius, Salako valsčius, Smalvų valsčius ||
 1 miestas: Zarasai
 5 miesteliai
 403 kaimai
 3 bažnytkaimiai
 57 dvarai ir palivarkai
 526 vienkiemiai
|-
| 1939 || 1831 || 64.410 || ||
 1 miestas: Zarasai
|-
| 1942 || || 61.100 || ||
|-
| 1949  || 1950 || || 9 valsčiai (71 apylinkė) ||
 1 miestas
|-
| 1950 || || || 70 apylinkių ||
|}

Valsčiai 
Apskrities valsčiai 1920–1950 metais:

Apskrities viršininkai 
 Antanas Nevodničėnas – nuo 1919 m. rugsėjo 5 d. iki 1921 m. liepos 11 d.
 Eustachas Šlepavičius – nuo 1921 09 01 iki 1923 07 05
 Ignas Urbaitis – nuo 1923 11 20 iki 1925 08 11
 Juozas Dijokas – nuo 1925 08 11 iki 1926 08 03
 Antanas Grigiškis – nuo 1926 08 15 iki 1926 10 21
 Kazys Svilas – nuo 1926 10 21 iki 1928 05 20
 Juozas Merkys – nuo 1928 11 20 iki 1930 07 15
 Jonas Raščius – nuo 1930 07 15 iki 1933 06 01
 Vincas Vitkus – nuo 1933 06 01 iki 1934 08 30
 Jonas Šlepetys – nuo 1934 09 01 iki 1938 12 30
 Antanas Staškevičius – nuo 1939 01 01 iki 1940 06 26
 Pranas Kriščionaitis – nuo 1940 06 20 iki ?
 Lionginas Grumbinas 1941–1943
 Jonas Steponavičius 1943–1944

Šaltiniai 
 
 Pranas Gipiškis. Zarasų kraštas. Zarasai 1936.
 Žurnalas „Policija“ 1925–1940 m.
 Vytautas Indrašius "Zarasų apskrities viršininkai 1919–1940 m. " knygoje "Zarasai laiko vilnyse', 2006, Utenos Indra, psl. 111–114

 
Tarpukario Lietuvos apskritys
Dysnos apskritis (Lenkija)

Dysnos apskritis (, ) – Lenkijos Respublikos administracinis teritorinis vienetas tarpukariu. Centras – Glubokas.

Istorija 

Pasibaigus Pirmajam pasauliniam karui, Lenkija įsiveržė į vakarinę Baltarusijos dalį. Iš buvusios rusiškos Dysnos apskrities dalies buvo suformuota Lenkijos Dysnos apskritis su centru Gluboko mieste. Ji buvo priskirta Naugarduko vaivadijai.

Panaikinus gretą esančią Vidurinę Lietuvą, 1926 m. sausio 1 d. priskirta Vilniaus vaivadijai. Tuo pačiu gretimai Breslaujos apskričiai perduoti 8 valsčiai. Gyvavo iki 1939 m., kuomet tą Lenkijos dalį okupavo TSRS. Apskritis buvo panaikinta ir prijungta prie Baltarusijos TSR.

Valsčiai 

 Bainos valsčius (Bohiń)
 Čeresų valsčius (Czeressa)
 Čarnievičų valsčius (Czerniewicze)
 Drujos valsčius (Druja)
 Gluboko valsčius (Głębokie)
 Ihumenavo valsčius (Hermanowicze)
 Jaznos valsčius (Jazno)
 Jodų valsčius (Jody)
 Leonpolės valsčius (Leonpol)
 Lužkų valsčius (Łużki)
 Mikalajavo valsčius (Mikołajewo)
 Miorų valsčius (Miory)
 Naujojo Paguosčio valsčius (Nowy Pohost)
 Ožechovo valsčius (Orzechowo)
 Plisos valsčius (Plisa)
 Prazarokų valsčius (Prozoroki)
 Perbrado valsčius (Przebrodzie)
 Stefanpolės valsčius (Stefanpol)
 Šarkauščinos valsčius (Szarkowszczyzna)
 Aukštosios valsčius (Wierzchnie)
 Ažugirės valsčius (Zalesie)
 Tumilavičų valsčius (Tumiłowicze)
 Dokšicos valsčius (Dokszyce)
 Porpliščios valsčius (Porpliszcze)
 Parafjanavos valsčius (Parafianów)
</div>

Šaltiniai 

Dysnos apskritis
Vilniaus vaivadijos (1925-1939) apskritys
Naugarduko vaivadijos (1921-1939) apskritys
Lydos apskritis (LDK)

Lydos apskritis, arba Lydos pavietas () – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės administracinis teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijos ir Lietuvos teritorijoje, į pietus nuo Vilniaus. Centras – Lyda.

Apskritis apėmė dab. Baltarusijos teritorijas, kur šiuo metu yra Lydos, Varanavo ir Ščiutino rajonai. Taip pat apėmė Lietuvos pietinį pakraštį su Eišiškių seniūnija. Baltarusijoje jos apimtose srityse susiformavęs istorinis regionas vadinamas Lidčina (Лідчына).

Istorija 
Apskritis sudaryta 1566 m., iki 1795 m. priklausė LDK Vilniaus vaivadijai. Didžiausi miesteliai buvo Astryna, Varanavas, Belica, Benekainys, Vosyliškės, Dakudava, Dambrava, Žaludkas, Žirmūnai, Užubalis, Iščelna, Lyda, Nočia, Naujadvaris, Orla, Rodūnia, Roženka, Sabackinė, Ščiutinas, Eišiškės.

Sudarymo metu priklausė Lydos valsčius, Naujadvario valsčius, Kaniavos valsčius, Rodūnios valsčius, Vosyliškių valsčius ir kiti.

Po ATR padalijimų 1795 m. integruota į Rusijos imperiją. Prie jos prijungus Eišiškių apskritį, suformuota to paties pavadinimo apskritis.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Łucjan Tatomir, Geografia ogólna i statystyka ziem dawnej Polski, Kraków 1868, s. 161.

 
Vilniaus vaivadijos apskritys
Santa Lichareva

Santa Lichareva (g. 2005 m. rugsėjo 25 d.) – Lietuvos futbolininkė, žaidžianti FC Gintra klube saugės pozicijoje.

Karjera 
Sportuoti pradėjo Mažeikiuose. Iš pradžių Mažeikių sporto mokykloje, o vėliau „Triumfo“ ekipoje. 2018 m. „Triumfas“ žaidė LMFA I lyga Vakarų zonoje. Keturis kartus gynė klubo garbę.

2019 m. ir toliau atstovavo „Triumfo“ ekipai. 2019 m. žaidė LMFA I lyga Šiaurės regione. Sužaidė penkerias rungtynes.

„Ukmergės“ SC 
2020 m. atstovavo Ukmergės Sporto Centro ekipai, kuri dalyvavo Merginu Elitinės U-15 Lygos kovose.

„Gintra-ŠSG“ 
2021 m. persikėlė į Šiaulius ir atstovavo Šiaulių Sporto Gimnazijai. Su „Gintros-ŠSG“ ekipa tapo LMFA I lyga vicečempione, žaisdavo startinėje sudėtyje ir čempionate pasižymėjo 3 įvarčiais.

Elitinėje lygoje atstovaudavo Ukmergės SC ekipai.

„Gintros“ klubas 
2022 m. pasirašė sutartį su FC Gintra.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
  Ekipa žaidė A lygoje;

Rinktinės 
Kviečiama į WU-17 rinktinę.

 Debiutavo 2021 m. rugsėjo 23 d. rungtynėse prieš Kazachstano WU-17.

Pasiekimai 
 su FC Gintra
 Lietuvos moterų futbolo A lyga: 2022 m.
 Baltijos moterų futbolo lyga:
 LMFA Žiemos taurės turnyro nugalėtoja: 2022 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 fkgintra.lt info
 Soccerway (Apie žaidėją)
 lietuvosfutbolas.lt
 [ lietuvosfutbolas.lt] (Gintros 2022 m. sezonas)
 Globalsportsarchive

Lietuvos futbolininkės
Lydos apskritis (Rusija)

Lydos apskritis, arba Lydos ujezdas () – Rusijos imperijos administracinis teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijos ir Lietuvos teritorijoje, į pietus nuo Vilniaus. Centras – Lyda.

Istorija 

Rusiškoji Lydos apskritis 1795 m. suformuota LDK Lydos apskrities teritorijoje, prie jos prijungus trumpalaikę Eišiškių apskritį. Rusijoje keletą kartų keitė savo pavaldumą: 1795–1797 m. apskritis priklausė Rusijos imperijos Slanimo gubernijai, 1797–1801 m. Lietuvos gubernijai, nuo 1801 m. Gardino gubernijai, o 1843 m. perduota Vilniaus gubernijai.

1897 m. apskrityje gyveno 205,8 tūkst. žmonių, iš kurių 73,2 % buvo baltarusiai, 12,0 % – žydai, 8,7 % – lietuviai, 4,7 % – lenkai, 1,2 % – rusai. Lydos mieste buvo 9323 gyventojai.

1913 apskrityje buvo 23 valsčiai: Aleksandravo valsčius (Александровская), Benekainių valsčius (Бениконская), Bielyčios valsčius (Белицкая), Vosyliškių valsčius (Василишская), Hančarų valsčius (Гончарская), Dakūdavos valsčius (Докудовская), Dubičių valsčius (Дубичская), Žirmūnų valsčius (Жирмунская), Žaludko valsčius (Жолудская), Užubalio valsčius (Заболотная), Kaniavos valsčius (Конявская), Lebedos valsčius (Лебедская), Lydos valsčius (Лидская)), Lipniškių valsčius (Ляцкая), Muto valsčius (Мытлянская), Arlios valsčius (Орлянская), Astrynos valsčius (Остринская), Sabackinės valsčius (Покровская), Rodūnios valsčius (Радунская), Roženkos valsčius (Рожанковская), Tarnavos valsčius (Тарновская), Ščiutino valsčius (Щучинская), Eišiškių valsčius (Эйшишская).

Formaliai apskritis egzistavo iki 1920 m., tačiau nuo 1915 m. teritorijas okupavo Vokietijos imperija. Jos 1915–1916 m. priklausė Oberosto Gardino, 1916–1917 m. Balstogės-Gardino, 1918 m. Lietuvos sričiai. Čia suformuotos Rodūnios, Vosyliškių ir Plentos apskritys. 

1919 m. įėjo į Lietuvos ir Baltarusijos sudėtį. 1920 m. liepos 12 d. pagal Maskvos taikos sutartį atiteko Lietuvai, tačiau 1920–1939 m. buvo okupuota Lenkijos. Čia vėl suformuota Lydos apskritis, kuri priskirta Naugarduko vaivadijai.

|-
| 1834 || || 99.634 || ||
|-
| 1897 || 5616 || 269.500 || ||
 miestas: Lyda
 miestelis: Eišiškės
|-
| 1914 || 5616 || || ||
|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 
 

 
Vilniaus gubernijos apskritys
Slanimo gubernijos apskritys
Lietuvos gubernijos apskritys
Surdegio mokykla

Surdegio mokykla – buvusi mokykla Surdegio miestelyje, uždaryta 2010 m.

Istorija

Pirmoji žinoma mokykla Surdegyje yra parapinė mokykla, nuolat veikusi nuo 1897 m. Pirmoji valdinė liaudies mokykla Surdegyje buvo įsteigta 1913 m. 1919 m. rugsėjo 15 d. pradėjo veikti pirmoji valdinė lietuviška pradžios mokykla. Ilgiausiai Surdegio pradžios mokykloje mokytojavo ir jai vadovavo vargonininkas, chorvedys Boleslovas Kašponis.

Sovietmečiu veikė Surdegio aštuonmetė mokykla, 1967–1968 m. – vidurinė, vėliau – vėl aštuonmetė, pagrindinė. 2001 m. Surdegio pagrindinė mokykla buvo pertvarkyta į Troškūnų Kazio Inčiūros vidurinės mokyklos pradinio ugdymo skyrių, o 2010 m., kai nebeliko vaikų, šis skyrius uždarytas.

Išnašos 

Surdegis
Buvusios Anykščių rajono savivaldybės mokyklos
Nemuno žemupio kapinynų kultūra

Nemuno žemupio kapinynų kultūra – geležies amžiaus ir viduramžių baltų archeologinė kultūra, II–VII a. gyvavusi dabartinėje šiaurės vakarų Lietuvoje.

Teritorija 
Šios kultūros pėdsakų aptinkama Nemuno žemupyje ir Klaipėdos krašto šiaurės rytuose. Ne vėliau kaip VIII a. šiose srityse gyveno baltai kuršiai.

Maždaug nuo V a. Baltijos jūros pietinėje pakrantėje galima rasti skandinavų kultūrų pėdsakų (Gruobinios gyvenvietėje).

Laidosena 
Laidota, skirtingai nuo gretimos sūduvių kultūros, palaikų nedeginant. Mirusieji guldyti ant nugaros, ištiestomis kojomis, krūtinės srityje įvairiai sudėtomis rankomis. Kapai neapdėti akmenų vainikais, nėra miniatiūriių puodelių, tačiau kapuose randama daug kitų įkapių. Daug iš Romos atkeliavusių daiktų. Kultūra panaši į vakarų Lietuvos kapinynų srities kultūrą.

Gyvenvietės 
Namus įsirengdavo daugiausia prie vandens telkinių.

Maždaug nuo V a. ant stačių šlaitų ar uždarose vietose statytos gyvenvietės, jos buvo sutvirtintos žemės pylimais ir medinėmis statinėmis tvoromis, gyvenviečių plotas sudarydavo apie 0,5–1 ha.

Ekonomika 
Kaip ir gretimų kultūrų atstovai, šios kultūros žmonės vertėsi žemdirbyste, gyvulininkyste, medžiokle ir žvejyba. Be to, tikriausiai buvo svarbi prekyba gintaru ir tauriaisiais metalais – bronza ir sidabru.

Išnašos

Literatūra 
 Wilhelm Gaerte: Urgeschichte Ostpreußens. Königsberg 1929
 Hans Mortensen, Gertrud Mortensen: Die Besiedlung des nordöstlichen Ostpreußens bis zum Beginn des 17. Jahrhunderts. Leipzig 1938
 Marija Gimbautas: Die Balten. München 1983

Baltų archeologinės kultūros
Samantha Rosette

Samanta Li Džonson Rozetė (Samantha Lee Johnson Rosette g. 1998 m. sausio 15 d.) – amerikiečių futbolininkė, krašto gynėja. Žaidė ir Lietuvoje. Atstovavo Šiaulių „Gintros“ klubui.

Karjera 
Niujorke gimusi amerikietė rungtyniauja krašto gynėjos pozicijoje, tačiau gali žaisti ir aukščiau, ir centro gynėja.

2021 m. sezone atstovavo Šymkento „BIIK-Kazygurt“ klubui, bei tapo Kazachstano čempione.

FC Gintra 
2022 m. persikėlė rungtyniauti į Lietuvą. Atstovavo „Gintros“ klubui.

2022 m. kovo 27 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FC Hegelmann. Šiaulietės šiose rungtynės rezultatu 2:1 palaužė varžoves. Samantha Rosette pelnė lemiamą įvartį, kuris garantavo pergalę minimaliu rezltatu.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
  Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai 
Šymkent BIIK-Kazygurt
 Kazachstano čempionė: 2021 m.

FC Gintra
 Lietuvos čempionė: 2022 m.
 LMFA Žiemos taurės turnyro nugalėtoja: 2022 m.
 Baltijos moterų futbolo lygos nugalėtoja: 2022 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 gintra.lt (Apie žaidėją)
 lietuvosfutbolas.lt (Statistika)
 lietuvosfutbolas.lt (Gintra 2022 m. sezone)
 SOCCERWAY (Apie žaidėją)
 FLASHSCORE (Apie žaidėją)
 UEFA svetainė (Apie žaidėją)

JAV futbolininkės
Kansallinen liiga

Kansallinen Liiga – aukščiausias moterų Suomijos futbolo lygos divizionas. 

Čempionatą organizuoja Suomijos futbolo federacija. Čempionės patenka į UEFA moterų čempionų lygos turnyrą.

Istorija 
Pirmoji moterų futbolo lyga buvo įkurta 1974 m., o dabartiniu pavadinimu žinoma nuo 2020 m. sezono.

Pavadinimų kaita 
 1974–2006 Naisten SM-sarja;
 2006–2019 Naisten Liiga;
 nuo 2020 m. Kansallinen Liiga

2022 m. komandos 
 Dalyvaujančios komandos
 2022 m. dalyvavo 10 ekipų.

Čempionės ir prizininkės

Taip pat skaitykite 
 Naisten Suomen Cup

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė (anglų k.)
 RSSSF duomenų bazė
 Soccerway svetainė

Suomijos futbolo varžybos
Moterų sporto varžybos
Åland United

Åland United – Suomijos futbolo klubas iš Lemlando (Alandų salų). Moterų komanda dalyvauja Kansallinen Liiga. Namų rungtynes žaidžia Wiklöf Holding Arena, Marianhaminoje

Istorija 
Moterų futbolo klubas susikūrė 2004 m. Pateko į aukščiausią šalies lygą.

Apranga 
 Klubas žaidžia Craft firmos apranga.
 Namuose žaidžia žydra balta apranga.
 Išvykose rungtyniauja tamsiai mėlyna apranga.

Pasiekimai 
 Suomijos čempionatas 
 Nugalėtojos (3) : 2009, 2013, 2020
 Suomijos taurė 
 Nugalėtojos (2) : 2020, 2021
 Finalininkės (1) : 2018
 Lygos taurė 
 Nugalėtojos (0) : 
 Finalininkės (0) :

Sezonai

Sudėtis 
Atnaujinta 2021 m. rugpjūčio 8 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE

Åland United
Åland United
KuPS (moterys)

KuPS arba pilnu pavadinimu Kuopion Palloseura (naiset) – Suomijos futbolo klubas iš Kuopijo. Moterų komanda dalyvauja Kansallinen Liiga.

Istorija 
2018 m. suburta moterų futbolo ekipa prie KuPS. 2019 m. pateko į aukščiausią šalies lygą, kurioje užėmė penktą vietą.

2020 m. sezone iškovojo bronzos medalius, o 2021 m. tapo šalies čempionėmis.

2022–2023 m. moterų čempionių lyga 
2022–2023 m. UEFA moterų čempionų lygos atrankos burtai lėmė, kad susitiko su Lietuvos čempionėmis FC Gintra.

2022 m. rugpjūčio 18 d. įvyko pusfinalio rungtynės, kuriose Suomijos atstovės rezultatu 2-0 nugalėjo Šiaulių „Gintrą“. Įvarčius pelnė Nanne Ruuskanen ir Lavdije Begolli.

2022 m. rugpjūčio 21 d. įvyko lemiamos rungtynės dėl pirmosios vietos grupėje. Jose kovojo KuPS ir Briuselio „RSC Anderlecht”.
KuPS gretose du įvarčius pelnė Gentjana Rochi. Po pagrindinio laiko rezultatas buvo lygus (1-1). Pratęsus rungtynes komandos apsikeitė įvarčiais, bet nugalėtojos nepaaiškėjo (2-2). Baudinių serijos metu Suomijos atstovės palaužė „Anderlecht”. Į tolimesnį etapą pateko tik grupės nugalėtojos, KuPS ekipa iš Suomijos, o finalininkės ir paguodos rungtynių dalyvės iš tolimesnių kovų iškrito.

Apranga ir jos pokyčiai 
 Klubas žaidžia Puma firmos apranga.

Sportinės aprangos pokyčiai
 Namuose žaidžia geltona juoda apranga. 

 Išvykose rungtyniauja juoda arba juoda balta apranga.

Pasiekimai 
 Suomijos čempionatas 
 Nugalėtojos (1) : 2021
 Suomijos taurė 
 Nugalėtojos (0) : 
 Finalininkės (0) : 
 Lygos taurė 
 Nugalėtojos (0) : 
 Finalininkės (0) :

Sezonai

Sudėtis 
Atnaujinta 2022 m. rugpjūčio 18 d.

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Taip pat skaitykite 
 KuPS (klubo vyrų ekipa)

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė 
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 Globalsportsarchive

KuPS
HJK (moterys)

HJK arba pilnu pavadinimu Helsingin Jalkapalloklubi (naiset) – Suomijos futbolo klubas iš Helsinkio. Moterų komanda dalyvauja Kansallinen Liiga. Töölön pallokenttä arba Bollis stadionas – klubo namų arena.

Istorija 
Moterų futbolo klubas susikūrė 1971 m. Pateko į aukščiausią šalies lygą. Daugkartinės šalies čempionėmis.

Apranga 
 Klubas žaidžia Adidas firmos apranga.
 Namuose žaidžia balta mėlyna apranga.
 Išvykose rungtyniauja geltona apranga.

Pasiekimai 
 Suomijos čempionatas 
 Nugalėtojos (23) : 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1979, 1980, 1981, 1984, 1986, 1987, 1988, 1991, 1992, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2005, 2019.
 Suomijos taurė 
 Nugalėtojos (17) : 1981, 1984, 1985, 1986, 1991, 1992, 1993, 1998, 1999, 2000, 2002, 2006, 2007, 2008, 2010, 2017, 2019
 Finalininkės (8) : 1988, 1994, 1996, 2001, 2003, 2004, 2013, 2015.
 Lygos taurė 
 Nugalėtojos (3) : 2009, 2010, 2011
 Finalininkės (1) : 2007

Sezonai

Sudėtis 
Atnaujinta 2021 m. rugpjūčio 8 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE

HJK
PK-35 Vantaa (moterys)

PK-35 Vantaa arba pilnu pavadinimu PK-35 Vantaa (naiset) – Suomijos futbolo klubas iš Vantos. Moterų komanda dalyvauja Kansallinen Liiga. Myyrmäen jalkapallostadion – namų arena, kuri talpina 4,6 tūkst. žiūrovų.

Istorija 
Moterų futbolo klubas susikūrė 2009 m. Pateko į aukščiausią šalies lygą. Daugkartinės šalies čempionėmis.

Apranga 
 Klubas žaidžia Craft firmos apranga.
 Namuose žaidžia balta raudona apranga.
 Išvykose rungtyniauja balta juoda apranga.

Pasiekimai 
 Suomijos čempionatas 
 Nugalėtojos (7) : 2010, 2011, 2012, 2014, 2015, 2016, 2018
 Suomijos taurė 
 Nugalėtojos (4) : 2011, 2012, 2013, 2016
 Finalininkės (2) : 2017, 2021
 Lygos taurė 
 Nugalėtojos (0) : 
 Finalininkės (1) : 2011

Sezonai

Sudėtis 
Atnaujinta 2021 m. rugpjūčio 8 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 PK-35 Vantaa Naisten Liigan sivuilla
 PK-35:n tilastoja (UrheiluSuomi.com)

PK-35 Vanta
Oulu Nice Soccer

Oulu Nice Soccer arba ONS, o suomiškai virallisesti Oulun Naisfutis ry – Suomijos futbolo klubas iš Oulu. Moterų komanda dalyvauja Kansallinen Liiga. Castrenin kenttä – klubo namų stadionas, kuris talpina 4 tūkst. žiūrovų.

Istorija 
Moterų futbolo klubas susikūrė 2006 m. Pateko į aukščiausią šalies lygą.

Apranga 
 Klubas žaidžia Puma firmos apranga.
 Namuose žaidžia balta raudona apranga.
 Išvykose rungtyniauja balta juoda apranga.

Pasiekimai 
 Suomijos čempionatas 
 Nugalėtojos (0) : 
 Suomijos taurė 
 Nugalėtojos (0) : 
 Finalininkės (0) : 
 Lygos taurė 
 Nugalėtojos (0) : 
 Finalininkės (0) :

Sezonai

Sudėtis 
Atnaujinta 2021 m. rugpjūčio 8 d.

Taip pat skaitykite 
 Kansallinen liiga

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE

ONS
Nurmijärven Jalkapalloseura

Nurmijärven Jalkapalloseura arba NJS – Suomijos futbolo klubas iš Nurmijervio savivaldybės (). Moterų komanda dalyvauja Kansallinen Liiga.

Istorija 
Moterų futbolo ekipa suburta 2004 m. Pateko į aukščiausią šalies lygą.

Apranga 
 Klubas žaidžia Puma firmos apranga.
 Namuose žaidžia tamsiai mėlyna apranga.
 Išvykose rungtyniauja geltona juoda apranga.

Pasiekimai 
 Suomijos čempionatas 
 Nugalėtojos (0) : 
 Suomijos taurė 
 Nugalėtojos (0) : 
 Finalininkės (0) : 
 Lygos taurė 
 Nugalėtojos (0) : 
 Finalininkės (0) :

Sezonai

Sudėtis 
Atnaujinta 2021 m. rugpjūčio 8 d.

Taip pat skaitykite 
 Kansallinen liiga

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE

n
Slanimo apskritis (Lenkija)

Slanimo apskritis () – Lenkijos Respublikos administracinis-teritorinis vienetas šalies šiaurės rytuose. Centras – Slanimas. Priklausė Naugarduko vaivadijai.

Istorija 

Apskritis įkurta 1920 m. gruodžio 12 d. iš rusiškosios Slanimo apskrities. 1931 m. apskrityje gyveno 126 510 žmonių, iš kurių 49 % buvo baltarusiai, o 41 % – lenkai.

Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui 1939 m. apskritį okupavo TSRS ir priskyrė ją Baltarusijos TSR Baranovičių sričiai. 1940 m. apskritis panaikinta ir paversta Slanimo rajonu.

Šaltiniai 

Naugarduko vaivadijos (1921-1939) apskritys
Slanimo apskritis
Slanimo apskritis (LDK)

Slanimo apskritis ( ) – LDK Naugarduko vaivadijos teritorinis administracinis vienetas egzistavęs nuo 1565 iki 1795 m. dabartinės Baltarusijos pietvakariuose. Apskrities centras buvo Slanimas.

Istorija 
Apskritis įkurta 1565 m., kai Naugarduko vaivadija padalinta į apskritis. XVII a. viduryje apskrityje buvo 88 176 gyventojai.

Apskritis iki 1793 m. priklausė Naugarduko vaivadijai, 1793–1795 m. – naujai įkurtai Gardino vaivadijai, 1795 m. ją užėmė Rusijos imperija, kuri čia suformavo rusiškąją Slanimo apskritį.

Suskirstymas 
Apskrities sudarymo metu ją sudarė Slanimo, Molčiadės, Zditovo ir Sakalavičių seniūnijos. Didžiausios apskrities gyvenvietės buvo Slanimas, Ružanai, Liskovas ir Zditovas.

Literatūra 
 Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш. Т. 1: Абаленскі – Кадэнцыя. – Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005. – 684 с.: іл. ISBN 985-11-0314-4.
 Энцыклапедыя гісторыі Беларусі. У 6 т. Т. 3: Гімназіі – Кадэнцыя / Беларус. Энцыкл.; Рэдкал.: Г. П. Пашкоў (гал. рэд.) і інш.; Маст. Э. Э. Жакевіч. – Мн.: БелЭн, 1996. – 527 с.: іл. ISBN 985-11-0041-2.

Šaltiniai 

 
Slanimo apskritis
LDK apskritys
Naugarduko vaivadija