joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rockstar San Diego

„Rockstar San Diego“ (seniau „Angel Studios“) – JAV kompiuterinių žaidimų kūrėjų studija, viena iš „Rockstar Games“ dukterinių įmonių. Šie kūrėjai yra atvirojo pasaulio lenktynių žaidimų pradininkai, sukūrę tokias žaidimų serijas kaip „Midtown Madness“ ir apdovanojimus pelniusią „Midnight Club“. Taip pat jie atsakingi už „Red Dead“ laukinių vakarų žaidimų serijas („Red Dead Revolver“ (2004 m.) ir „Red Dead Redemption“ (2010 m.)). Studija taip pat įkūrė „RAGE Technology Group“, kurių sukurtas žaidimų variklis buvo naudojamas beveik visuose „Rockstar Games“ žaidimuose, įskaitant „Grand Theft Auto IV“. Studiją 2002  m. lapkritį įsigijo „Take-Two Interactive“.

Žaidimai

Sukurti Angel Studios vardu

Sukurti Rockstar San Diego vardu

Išnašos

Nuorodos 
 „Angel Studios“ tinklalapis
 Oficialus „Rockstar San Diego“ tinklalapis
 Rockstar San Diego svetainėje MobyGames

Kompiuterinių žaidimų kūrėjai
JAV kompiuterinių žaidimų įmonės
Bryan Oviedo

Brajenas Ovjedas (Bryan Oviedo; g. 1990 m. vasario 18 d.) – Kosta Rikos nacionalinės rinktinės futbolininkas, rungtyniaujantis kairiojo gynėjo arba saugo pozicijoje. Šiuo metu atstovauja Danijos „FC Copenhagen“ klubui.

Karjera

Klubinė karjera 
Futbolininko karjerą Ovjedo pradėjo gimtojoje Kosta Rikoje, kur atstovavo „CD Saprissa“ komandai. 2010 m. jis persikėlė į Europą ir pasirašė 3 metų sutartį su Danijos „FC Copenhagen“ klubu, tačiau netrukus, kad įgyti daugiau žaidimo praktikos, buvo išnuomotas „FC Nordsjælland“ komandai, su kuria 2010–11 m. sezone laimėjo Danijos futbolo taurę.

2012 m. vasarą Ovjedo už neskelbiamą pinigų sumą persikėlė į Anglijos „Everton FC“ klubą. Premier League jis debiutavo rungtynėse su „Swansea City AFC“ ir pirmajame sezone sužaidė 15 rungtynių, iš kurių 1 pradėjo starto sudėtyje. 2013 m. lapkričio 30 d. jis pelnė pirmąjį įvartį rungtynėse su „Stoke City FC“, o po 4 dienų jo pelnytas vienintelis rungtynių įvartis 86 minutę atnešė pergalę „Evertonui“ po 21 metų pertraukos „Old Trafford“ stadione prieš „Manchester United FC“..

2014 m. sausio 25 d. Ovjedo FA Cup turnyro rungtynėse su „Stevenage FC“ lūžo koja.

Tarptautinė karjera 
2009 m. Kosta Rikos komanda, kurioje rungtyniavo Ovjedo, Pasaulio jaunimo čempionate (U–20) užėmė 4 vietą. Nacionalinėje rinktinėje futbolininkas debiutavo 2010 m. sausį rungtynėse prieš .

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Kosta Rikos futbolininkai
Saulius Stripeika

Saulius Stripeika (1966 m. Akmenėje, Lietuvos TSR) – Lietuvos pasienio policininkas, politikas.

Biografija 

Gimė 1966 m. Akmenėje. Nuo 1993 m. vasaros dirbo Kriminalinės paieškos poskyrio jaunesniuoju inspektoriumi. Po poros metų jau buvo pakviestas į pasienio policijos departamento struktūras. Pradėjęs tarnybą kelio praleidimo punkto viršininku, buvo pakeltas užkardos vadu, 1997 m. vasarą paskiriamas Šiaulių pasienio policijos rinktinės vado pavaduotoju, o po pusmečio tapo rinktinės vadu ir šiose pareigose dirbo penketą metų. 1995 m. baigęs Kauno kūno kultūros institutą, nuo 2002 metų S. Stripeika gilino žinias M. Riomerio universitete, 2005 m. baigė magistrantūros studijas Teisės ir valdymo fakultete. Apdovanotas Vidaus reikalų ministerijos I laipsnio atminimo ženklu „Tėvynės labui“ bei pasižymėjimo ženklu „Už pavyzdingą tarnybą“, dovanotas vardinis šaunamasis ginklas, 2003 m. pareikšta Premjero padėka. 2005 m. tapo Valstybės sienos apsaugos tarnybos vadu. 2013 m. vasarį tapo Teisingumo ministerijos viceministru.

Šaltiniai

Lietuvos teisingumo viceministrai
Lietuvos viešojo administravimo teisininkai
Lietuvos pasienio policininkai
Frangelico

Frandželikas, frangelico () – riešutų ir žolelių skonio likeris, nuspalvintas karamelės dažikliu, gaminamas Kanalėje (, Italija). Likeryje yra 20 % tūrio etanolio. Anksčiau likeris buvo 24 etanolio tūrio % stiprumo. Imtas gaminti XX a. 9-tą dešimtmetį. Pirkėjų dėmesį patraukė originalia butelio forma: butelis priminė vienuolį, per juosmenį susijuosusį virve. Frandželikas parduodamas dviejų dydžių buteliuose – 750 ml ir 375 ml. 

Iš frandželiko gali būti gaminami kokteiliai – riešutinis martinis (Hazelnut Martini), Franželiko kolada (Frangelico Colada), frandželikas su spanguolių sultimis (Frangelico and Cranberry Juice). Maišant su degtine gaunamas kokteilis Chocolate Cake. 
Frandželikas gali būti tiesiog geriamas su ledu, su sodos vandeniu, su kava.

Gamintojas aiškina, kad likeris pavadintas pagal legendinį atsiskyrėlį Fra Angelico, kuris išrado unikalių likerių receptų. Butelio forma labai primena pranciškono abitą, pats likeris pavadintas pagal žymų tapytoją Fra Angelico (m. 1455 m.), kuris buvo dominikonas. Pastarųjų rūbai buvo balti ir be persijuosimo.

Frandželikas gaminamas panašiai kaip ir kiti riešutų likeriai: riešutai sutrupinami ir maišomi su kakavos milteliais, vanile ir kitais natūraliais gardikliais, o po to paliekamas mirkti spirite. Po to, kai spiritas sugeria visą ingredientų gardį, likeris košiamas, saldinamas ir pilstomas į butelius. 

Šią markę 2010 m. nupirko Gruppo Campari, o iki tol šią markę turėjo William Grant ir C&C Group.

Frandželikas buvo perduotas vertinti bent trims alkoholinių gėrimų vertinimo organizacijoms:
 San Francisko pasauliniame spiritų konkurse (San Francisco World Spirits Competition), 
 Alkoholinių gėrimų bandymų institutas (Beverage Testing Institute),
 ir Vyno entuziastai (Wine Enthusiast) palankiai įvertino šį gėrimą. 
Proof66, kuris pats nevertina alkoholinių gėrimų bet apibendrina kitų ekspertų vertinimus, frangeliką apibūdino kaip Tier 2 spiritą, kas reiškia, kad gėrimas papuola į „Labai rekomenduojamų“ (Highly Recommended) kategoriją.

Nuorodos 

Likeris
Itališka virtuvė
Amrish Puri

Amrišas Puris (; g. 1932 m. birželio 22 d. – m. 2005 m. sausio 12 d.) – žymus Indijos kino ir teatro aktorius. Jis buvo vienas svarbiausių Indijos teatro judėjimo veikėjų (dirbo su režisieriais Satyadev Dubey, Girish Karnad). Vaidino daugiausia pagrindinio antagonisto roles įvairiuose hindi filmuose, taip pat Holivudo filmuose „Gandis“ bei „Indiana Džounsas ir lemties šventykla“.

Biografija 
Amrišas Puris gimė Pandžabe, Navanšahro miestelyje. Jo brolis Madan Puri taip pat tapo aktoriumi. Vėliau Amrišas išvyko į Šimlą, kur baigė kolegiją. Kaip ir brolis, išvyko į Bombėjų, kur siekė tapti aktoriumi. Ten įsitvirtinti nepavyko, todėl dirbo draudimo agentūroje bei vaidino „Prithvi“ teatre. Ten išgarsėjo, 1979 m. laimėjo Dainų ir šokių akademijos apdovanojimą. Po to pradėtas kviesti į kiną.

Amrišas Puris vaidino daugiausia Bolivudo filmuose, nors taip pat atliko vaidmenų ir filmuose kanadų, marathų, pandžabų, malajalių, tamilų, telugų kalbomis. Iš viso suvaidino daugiau nei 400 filmų. Holivudo filmuose atliko Chano vaidmenį filme „Gandis“ (1982 m.) bei pagrindinio antagonisto, Kali kulto žynio Molaramo vaidmenį filme „Indiana Džounsas ir lemties šventykla“ (1984 m.). Indų filmuose bene žymiausias jo vaidmuo buvo generolas Mogambo filme Mr. India (1987 m.). Styvenas Spilbergas Amrišą Purį įvardino kaip savo mėgstamiausią filmų antagonistą.

Apdovanojimai 
 1968: Maharaštros valstijos dramos konkursas
 1979: Šokių ir dainų akademijos apdovanojimas
 1986: Filmfare geriausio antraplanio aktoriaus apdovanojimas, Meri Jung
 1991: Maharaštros valstijos Gaurav Puraskar
 1994: Sidnėjaus filmų festivalis, geriausias aktorius – Suraj Ka Satvan Ghoda
 1994: Singapūro tarptautinis filmų festivalis, geriausias aktorius – Suraj Ka Satvan Ghoda
 1997: Filmfare geriausio antraplanio aktoriaus apdovanojimas, Ghatak
 1997: Star Screen geriausio antraplanio aktoriaus apdovanojimas, Ghatak
 1998: Filmfare geriausio antraplanio aktoriaus apdovanojimas, Virasat
 1998: Star Screen geriausio antraplanio aktoriaus apdovanojimas, Virasat

Nuorodos 
 IMDB profilis
 Amrišo Purio epizodas iš filmo Mr. India
 Amrišo Purio epizodas iš filmo The Temple of Doom
 Amrišo Purio epizodas iš filmo Nagina

Indijos aktoriai
Rokas Zaveckas

Rokas Zaveckas (g. 1996 m. balandžio 15 d. Vilniuje) – Lietuvos kalnų slidininkas, olimpietis.

Biografija 
2014 m. sportininkas pateko į 2014 m. žiemos olimpines žaidynes. Olimpiadoje sportininkas užėmė 63-ią vietą didžiojo slalomo rungtyje.

Pasiekimai

Šaltiniai 

Zaveckas FIS puslapyje

Lietuvos kalnų slidininkai
Lietuvos olimpiečiai
Russell Crowe

Raselas Aira Krou (; g. 1964 m. balandžio 7 d.) – Naujosios Zelandijos ir Australijos aktorius, kino prodiuseris ir muzikantas. Tarptautinės bendruomenės dėmesio sulaukė po to, kai 2000 m. suvaidino Romos generolo Maksimo Decimo Meridijaus vaidmenį istoriniame epe „Gladiatorius“, kurį režisavo Ridlis Skotas. Už šį vaidmenį Krou pelnė Oskaro, Kino transliuotojų kritikų asociacijos, Empire ir Londono kino kritikų rato apdovanojimus bei dar 10 kitų nominacijų.

1999 m. Krou suvaidino tabako įmonės veiklos demaskuotojo Džefrio Vigando vaidmenį filme „Informatorius“, už kurį pelnė penkis apdovanojimus geriausio aktoriaus kategorijoje ir kitas septynias nominacijas. 2001 m. Krou įsikūnijo į matematiko ir Nobelio premijos laureato Džono F. Nešo vaidmenį biografiniame filme „Nuostabus protas“ ir už jį buvo apdovanotas daugeliu apdovanojimų, įskaitant BAFTA, Auksinį gaublį ir Ekrano aktorių gildijos apdovanojimą. Aktorius turi savo žvaigždę Holivudo šlovės alėjoje.

Šeima 
Krou tėvai, Jocelyn Yvonne (mergautinė pavardė Wemyss) ir John Alexander Crowe, abu dirbo filmavimo aikštelės maisto ir gėrimų tiekėjais; jo tėvas taip pat buvo viešbučio valdytojas. Krou senelis iš motinos pusės, Stan Wemyss, buvo kinematografas, kuriam buvo suteiktas Britų imperijos ordino nario titulas už Antrojo pasaulinio karo filmuotą medžiagą.

Kai Raselui buvo ketveri, jo šeima persikėlė gyventi į Sidnėjų, Naujojo Pietų Velso valstiją (Australija), kur tėvai toliau siekė karjeros. Raselui sukakus 14, šeima grįžo į Naująją Zelandiją, kur jis pradėjo lankyti Auckland Grammar School mokyklą. Sulaukęs 16, Raselas metė mokslus ir nutarė siekti aktoriaus karjeros.

Karjera 
Patartas savo gero draugo Tom Sharplin, Krou karjerą XX a. 9-ąjį dešimtmetį pradėjo kaip muzikos atlikėjas, pasivadinęs Russ Le Roq sceniniu vardu. Jis išleido keletą singlų Naujojoje Zelandijoje, kaip kad „I Just Want To Be Like Marlon Brando“, „Pier 13“, „Shattered Glass“, tačiau nei vienas iš jų nepakliuvo į muzikos topus. Kiek vėliau jis su draugu Billy Dean Cochran subūrė roko grupę 30 Odd Foot Of Grunts.

Aktoriaus karjerą pradėjo Australijoje, vaidindamas įvairiuose teatro miuzikluose, televizijoje. Sulaukęs pasisekimo nutarė išbandyti jėgas JAV kine. Kartu su Denzeliu Vašingtonu vaidino filme „Virtuosity“. Vėliau sekė bene žymiausias jo vaidmuo filme „Gladiatorius“.

Filmografija

Išnašos

Nuorodos 

 

Naujosios Zelandijos aktoriai
Australijos aktoriai
Australijos dainininkai
Naujosios Zelandijos dainininkai
Viktor Ahn

Viktor Ahn (g. Ahn Hyun-Soo 1985 m. lapkričio 23 d.) – Pietų Korėjos čiuožėjas trumpuoju taku, kuris nuo 2011 m. atstovaują Rusijai pakeistu vardu. Daugkartinis olimpinis čempionas.

Biografija 
2002 m. Ahn Hyun-Soo laimėjo pasaulio jaunimo čempionato galutinę įskaitą. Tais pačiais metais jis pelnė pirmuosius tris sidabro medalius pasaulio čempionate ir debiutavo olimpinėse žaidynėse, kuriose pasiekė finalą 1000 m nuotolyje. Po metų jis tapo pasaulio čempionu ir nuo 2003 m. iki 2007 m. Ahn Hyun-Soo pelnė 18 pasaulio čempiono titulų, o 2006 m. ir tris olimpinius aukso medalius. 2009 m. sportininkas patyrė sunkią traumą ir praleido sezoną, bei prarado vietą Pietų Korėjos rinktinėje. Nuo 2011 m. priėmė Rusijos pilietybę tam, jog atstovautų šeimininkus 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse.

Šaltiniai 

Čiuožėjai trumpuoju taku
Rusijos olimpiečiai
Pietų Korėjos olimpiečiai
Kolektyvinio saugumo sutarties organizacija

Kolektyvinio saugumo sutarties organizacija (KSSO), ( (ОДКБ)) – 1992 m. įkurtas karinis aljansas, bandantis reintegruoti buvusias SSRS šalis, kurios šiuo metu ir yra KSSO narės (ne visos). Organizacijoje yra 6 nariai, 1 stebėtoja ir vienas kandidatas į KSSO – tai Iranas.

2021 m. Tadžikistanas paprašė organizacijos narių pagalbos sprendžiant saugumo problemas šalyje dėl įvykių kaimyniniame Afganistane. 

2022 m. sausio 5 d. organizacijos pajėgos buvo išsiųstos į Kazachstaną, sprendžiant prasidėjusius neramumus visoje šalyje. Savo karius atsiuntė Rusija, Baltarusija, tą patį pažadėjo padaryti Armėnija.

Šalys narės 
Nariai
  (2002)
  (2002)
  (2002)
  (2002)
  (2002)
  (2002)

Stebėtoja
  (2013)

Kandidatai
 

Buvę nariai
  (prisijungė 1994, išstojo 1999)
  (prisijungė 1994, išstojo 1999)
  (prisijungė 1994, išstojo 2012)

Šaltiniai

Nuorodos 
Oficiali svetainė

Tarptautinės organizacijos
Karinės sąjungos
NVS
Panerių geležinkelio stotis

Panerių geležinkelio stotis – geležinkelio stotis Aukštuosiuose Paneriuose, Vilniuje.

Stotyje formuojami traukiniai, kraunami ir iškraunami vagonai.

Nuo 2013 m. rugsėjo 26 d. iš Panerių geležinkelio stoties į Kazachiją vyksta konteinerinis traukinys „Baltijos vėjas“.

Stoja šie keleiviniai traukiniai:
 Naujoji Vilnia–Vilnius–Kaunas (kai kurie)
 Naujoji Vilnia–Vilnius–Trakai
 Vilnius–Varėna–Marcinkonys

Yra du keleivinių traukinių peronai.

Šaltiniai 

Vilniaus geležinkelio stotys
Vaidotų geležinkelio stotis

Vaidotų geležinkelio stotis – geležinkelio stotis Vaidotuose, Vilniuje.

Stotyje veikia svarbiausia šalies geležinkelio skirstymo stotis. Vaidotų geležinkelio skirstymo stotis pastatyta Vilniaus geležinkelio stoties ir Panerių geležinkelio stoties krovoms sumažinti.

Stotis sujungta Vilniaus-Vaidotų-Panerių žiedu. Veda dvi tarptautinės linijos: iš Ukrainos per Baranovičius ir iš Baltarusijos per Molodečną, bei vietinė geležinkelio apylanka pro Nemėžį ir Kyviškes.

Šaltiniai 

Vilniaus geležinkelio stotys
Julia Roberts

Džiulija Fijona Roberts (; g. 1967 m. spalio 28 d. Smirnoje, Džordžijoje) – JAV aktorė ir prodiuserė. Holivude tapo žinoma suvaidinusi romantinėje komedijoje „Graži moteris“ (1990 m.), filmas pasaulyje uždirbo 464 mln. JAV dolerių. Už šį filmą Roberts buvo nominuota Oskarui ir gavo Auksinio gaublio apdovanojimą geriausios aktorės kategorijoje. Jos vaidmuo filme „Plieninės magnolijos“ (1989 m.) taip pat sulaukė kritikų pripažinimo, Džiulija buvo nominuota Oskarui ir gavo Auksinio gaublio apdovanojimą kaip geriausia antraplanio vaidmens aktorė. Už savo vaidmenį filme „Erina Brokovič“ (2000 m.) Roberts pelnė savo pirmąjį Oskarą.

Po filmo „Graži moteris“ aktorės karjeroje įsivyravo štilis, po keleto nelabai vykusių filmų Džiulijos megažvaigždės statusas pradėjo blankti. Ir tik po filmo „Mano geriausio draugo vestuvės“ (1997 m.) pasirodymo viskas vėl grįžo į savo vietas. Jos filmai „Mano geriausio draugo vestuvės“ (1997 m.), „Noting Hilas“ (1999 m.), „Pabėgusi nuotaka“ (1999 m.), „Oušeno vienuoliktukas“ (2001 m.), „Oušeno dvylikutukas“ (2004 m.), „Čarlio Vilsono karas“ (2007 m.), „Valentino diena“ (2010 m.), „Valgyk, melskis, mylėk“ (2010 m.), „Veidrodėli, veidrodėli“ (2012 m.) uždirbo daugiau nei 2,6 mlrd. JAV dolerių, taip Džiulija įgavo daugiausiai uždirbančios aktorės statusą – jai už filmavimąsi vienoje juostoje buvo mokama daugiau nei 20 mln. JAV dol.

Džiulija vienuolika kartų buvo išrinkta į „People“ žurnalo „Visų laikų gražiausių pasaulio moterų“ penkiasdešimtuką. Taip pat 2001 m. Amerikoje leidžiamas žurnalas „Ladies Home Journal“ Roberts įtraukė į finansiškai stipriausių ir įtakingiausių Amerikos moterų sąrašą, jai atiteko vienuolikta vieta.

Biografija 
Roberts gimė Smirnoje, Džordžijos valstijoje, Betty Lou (motina) ir Walter Grady Roberts (tėvas) šeimoje. Džiulija turi vyresnį brolį Eric Roberts ir seserį Lisa Roberts Gillan, taip pat dukterėčią Emma Roberts. Visi jie gerai žinomi aktoriai.

Roberts tėvai išsiskyrė 1972 m. Mergaitė liko gyventi su motina, kuri ištekėjo antrą karta už Michael Motes, vyro, kuris buvo apibūdinamas kaip turintis alkoholizmo problemų, smurtaujantis ir dažnai bedarbis. Džiulija bijojo savo patėvio ir nėra linkusi atvirauti apie savo vaikystės prisiminimus iš to laikotarpio. Roberts mama su savo antruoju vyru išsiskyrė po vienuolikos metų santuokos, kaip priežastį įvardijusi „žiaurus elgesys“ ir vėliau yra prasitarusi, jog ši santuoka buvo „didžiausia, mano gyvenime padaryta klaida“. Džiulijos tėvas mirė nuo vėžio, kai mergaitei tebuvo dešimt.

Džiulija planavo studijuoti veterinariją, bet aplinkybėms susiklosčius kita linkme, ji pasirinko studijuoti žurnalistiką. Su aktoryste ji buvo susipažinusi dar jaunystėje, nes jos tėvai abu buvo teatro aktoriai. Pirmasis Roberts vaidmuo kartu su jos vyresniu broliu Eric filme „Raudonas kraujas“ (Blood Red), nors filmas buvo nufilmuotas dar 1986 m., žiūrovai jį galėjo išvysti tik 1989 m. Įkvėpta savo brolio sėkmės Holivude Džiulija nusprendė išbandyti savo jėgas aktorystėje ir netrukus suvaidino vaidmenis, atvėrusius jai kelią į superžvaigždės statusą.

Filmografija

Išnašos

Nuorodos 

 
 Julia Roberts biografija 

JAV aktoriai
Kino prodiuseriai
Ghatas

Ghatas (; ; ) – akmeninis pakopinis ritualinis statinys upės krante, skirtas hinduistų ritualiniams apsiplovimams ir/ar mirusiųjų kremacijai. Ghatai yra esminis šventojo hinduistų miesto požymis, svarbi sakralinė hinduizmo vieta. Bengalų gyvenamose vietovėse ghatai gali stovėti ir ant tvenkinių krantų.

Ghatai statomi ir perstatomi jau kelis tūkstančius metų. Jis stovi šventųjų Indijos upių pakrantėse. Žinomiausi ghatai stovi Varanasio mieste vakariniame Gangos krante, tarp Arunos ir Asio upių žiočių. Visas šis ruožas beveik ištisai užstatytas ghatais.

Laidotuvės su kremacija vyksta ne visuose ghatuose. Kremacijai skirti ghatai vadinami . Žinomiausias laidojimo ghatas Varanasyje yra Hariščandra.
Daugumoje ghatų hinduistai tik atlieka ritualinį apsiplovimą.

Mirusieji Gangos krantuose kremuojami naudojant malkas, kurios Indijoje yra brangios. Sudeginus palaikai sumetami į upę. Neturtinguosius, kurie neturi pinigų kremacijai, ne degina, o kūną įmeta į Gangą. Taip pat nekremuoja kai kurias mirusiųjų kategorijas – netekėjusias merginas, nėščiąsias, vaikus, jų kūnus irgi nedegintus meta į upę. Pagal hinduistų doktriną mirtis Gangos krante išlaisvina sielą iš reinkarnacijos ciklo.

Ghatuose atliekamus ritualus stebi daugybė turistų.

Daug žinomų ghatų stovi ir šventosios upės Jamunos (kitaip Džamna) krantuose, ypač Vrindavano apylinkėse. Šis miestas suklestėjo XVII–XVIII a. valdant radžputų kunigaikščiams. Tuo metu iš raudono smiltainio buvo pastatyta daug šventyklų ir ghatų. Pirmasis ghatas ten buvo pastatytas 1580 m., o paskutinis – 1870 m. Dalis ghatų buvo apleisti ir užnešti gruntu. Dabar Vrindavano ghatus stengiamasi atstatyti ir vėl imti naudoti.

Kita grupė garsių ghatų yra Madhja Pradešo valstijoje, Narmados upės krantuose.

Indijos architektūra
Hinduizmo šventvietės
Baltik vairas

UAB Baltik vairas – didžiausia dviračių gamintoja Šiaurės Europos regione.
UAB Baltik vairas buvo įsteigta 1993 m. ir pratęsė dviračių pramonės gamybos tradicijas Šiauliuose.
 
Dviračių gamybos Šiauliuose istorijos pradžia siekia 1948 metus, kai buvo įsteigta Šiaulių dviračių gamykla.

Vienos didžiausių Šiaulių regiono pramonės įmonių UAB Baltik vairas veiklos kryptis – dviračių komponentų dažymas, dekoravimas ir dviračių surinkimas.

Per metus pagaminama apie 320 tūkst. dviračių, kurie eksportuojami į 15 šalių.

Veikla 

Baltik vairas gamina dviračius miestui (City), kelionėms (Trekking), kalnų, vaikiškus dviračius, taip pat elektrinius (e-bike) dviračius bei specialios paskirties dviračius (tandemus, triračius ledams, pramonėje naudojamus dviračius ir pan.).

Kiekvieną sezoną įmonėje pagaminama apie 500 skirtingų modelių, apie 50 prekių ženklų dviračių. Jų atitiktis Europos Sąjungos standartams ir kitiems saugumo reikalavimams tikrinama specialiose bandymų laboratorijose.

Priklausomai nuo sezoninio gamybos apkrovimo lygio įmonėje dirba iki 600 darbuotojų. Nuolatinis darbuotojų skaičius yra 320.

2013 metais įmonės apyvarta siekė 163,7 mln. Lt (56 mln. eu).

Pagrindinė Baltik vairas rinka – Vakarų Europos šalys, o ateities planuose – plėtra į Šiaurės šalių, Centrinės Europos ir Rytų Europos rinkas.
Į gamybos įrengimų atnaujinimą kasmet investuojanti įmonė planuoja vėl pradėti gaminti detales, visų pirma – dviračių rėmus.

UAB Baltik vairas yra viena iš EBMA (European Bicycle Manufactoring Association) steigėjų, Vokietijos ir Baltijos šalių prekybos rūmų narė, Šiaulių prekybos, pramonės ir amatų rūmų narė.

Bendrovė remia profesionalią dviračių sporto komandą „Staki–Baltik vairas“.

Istorija 

1993 m. kovo 18 d. įsteigta bendra Lietuvos-Vokietijos įmonė UAB Baltik vairas. Įmonė tapo PANTHER International GmbH įmonių grupės dalimi.

1993 m. gruodžio 1 d. UAB Baltik vairas iš valstybinės dviračių ir variklių gamyklos „Vairas“ perėmė su dviračių gamyba susijusius padalinius, o valstybinė įmonė, pervadinta į „Šiaulių vairas“, tęsė vidaus degimo variklių gamybą.

1999 m. pagamintas pirmas milijonas dviračių nuo UAB Baltik vairas įsikūrimo.

2011 m. rugpjūčio mėnesį nuo konvejerio nuriedėjo penki milijoninis UAB Baltik vairas pagamintas dviratis. 

2013 metų rugsėjį įmonės akcijas nupirko privatus investuotojas iš Danijos.

Šaltiniai 

Šiaulių įmonės
Dviračiai
In-Grid

Ingrid Alberini (g. 1973 m. rugsėjo 11 d.), geriau žinoma sceniniu vardu In-Grid – italų šokėja, dainininkė, dainų autorė. Geriausiai žinoma dėl 2003 m. tarptautino hito „Tu es foutu“, taip pat žinomo kaip „You Promised Me“. Daina buvo dideliu hitu Europoje, Rusijoje, Australijoje, Lotynų Amerikoje ir Jungtinėse Amerikos Valstijose.

Diskografija

Albumai 
 2003 – Rendez-Vous, In-Tango
 2004 – La vie en rose
 2005 – Voila!
 2009 – Passion
 2011 – Lounge Musique

Singlai 
 2002 – Tu Es Foutu
 2003 – In-Tango
 2003 – Shock
 2004 – Ah l’amour l’amour
 2004 – Milord
 2005 – Mama Mia
 2005 – Oui
 2006 – Tu es là? (su Pochill)
 2006 – I Was a Ye-Ye Girl (su Doing Time)
 2007 – I Love (su Stachursky)
 2009 – Le Dragueur
 2009 – Les Fous
 2010 – Vive le swing"
 2014 – J'Adore Rouge (Marco Lo Russo & SCM) feat In-Grid

Nuorodos 

 Oficiali svetainė

Italijos dainininkai
Vandens parkas

Vandens parkas – atrakcionų parkas, kurių atrakcijos įtraukia vandenį: nusileidimo kalneliai, žaidimų aikštelės su (besitaškančiu) vandeniu, srauniosios upės ar kitos pramoginės maudynės, plaukiojimai, aplinka, skirta vaikščiojimui basam. Didesniuose vandens parkuose gali būti įrengta dirbtinė aplinka, skirta banglenčių sportui, pavyzdžiui, jūros bangų baseinas ar FlowRider.

Vandens parkų raida 
Vandens parkų populiarumas auga nuo jų atsiradimo praeito amžiaus penktame dešimtmetyje ir šeštojo dešimtmečio pradžioje. Jungtinės Valstijos turi didžiausią ir intensyviausią vandens parkų rinką (virš 1000 vandens parkų ir daugybe naujų parkų, atsidarančių kasmet). Didžiausios organizacijos –  ir .

Vandens parkai Lietuvoje 
Šiuo metu Lietuvoje yra keli vandens parkai, žinomiausi jų: Vichy vandens parkas, Druskininkų vandens parkas, Grand SPA Lietuva vandens parkas ir Trasalis - Trakai Resort & SPA vandens parkas.

Galerija 

Pramogos
Parkai
Vanduo
Kristis Andreou

Kristis Andreou (g. 1994 m. rugpjūčio 12 d. Limasolyje) – Kipro futbolininkas, žaidęs Lietuvoje. Tuo metu atstovavo Vilniaus "Žalgirio" ekipai. Buvo kvieičmas į Kipro jaunimo iki 21 m. rinktinę.

Vilniaus Žalgiris 

Nuo pirmo A lygos turo Kristis Andreou pradėjo žaisti "Žalgirio" startinėje sudėtyje. Pirmąjį įvartį įmušė antrojo turo A lygos rungtynės su Marijampolės "Sūduva". Pirmąjį dublį ketvirtajame ture Su Klaipėdos "Atlantu".

Pasiekimai 

VMFD Žalgiris Vilnius
 LFF taurės laimėtojas (1) 2013-2014 m.
 A Lygos laimėtojas (1) 2014, 2015 m.

Šaltiniai 

Kipro futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Ignas Plūkas

Ignas Plūkas (g. 1993 m. gruodžio 8 d. Kaune) – Lietuvos futbolininkas, vartininkas.

Karjera 
Žaidėjas pirmiausiai pateko į FBK Kaunas. Žlugus šiam klubui, pasirašė sutartį su tuometiniu VMFD „Žalgiriu“. Vilniečiai buvo paskolinę žaidėją FK Šiauliai. Šiauliuose Ignas tapo pagrindiniu vartininku ir gaudavo daug žaidybinio laiko. Vėliau buvo skolinamas Utenos Utenio ekipai. Pasibaigus sutarčiai su Vilniaus „Žalgiriu“, perėjo į FK Trakai.

Nuo 2018 m. sezono priklausė Marijampolės „Sūduvai“. 2019 m. lapkričio mėn. pranešta, kad sutartis su marijampoliečiais pratęsta dar metams.

2020 m. A lygoje vartininkas nesužaidė nė minutės, tačiau liepos 23 d. rungtynėse prieš Bangą gavo raudoną kortelę. Šiose rungtynėse buvo parodyta ne viena raudona koterlė, o 84 min. iš techninės zonos buvo pašalintas ir Ignas Plūkas. Šiose rungtynėse buvo parodytas rekordinis raudonų kortelių skaičius.

„Hegelmann“ klubas 
 2021 m. sezonas
2021 m. sezone buvo nekeičiamas žaidėjas. Sužaidė visose 36 rungtynėse ir prasileido 38 įvarčius.

 2022 m. sezonas
Su žaidėju pratęsta sutartis ir 2022 m. A lygos sezonui.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Karjera rinktinėse 
Buvęs Lietuvos jaunimo iki 21 m. futbolo rinktinės žaidėjas.

Pasiekimai 
 su FK Sūduva 
 čempionas: 2018, 2019 m.
 vicečempionas: 2020 m.
 LFF taurė: 2019 m.
 Supertaurė: 2018, 2019 m.

 FK Trakai
 A lygos bronzos laimėtojas: 2017 m.

 asmenianiai įvertinimai
 Išrinktas į simbolinę 2021 m. A lygos rinktinę.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 SOCCERWAY
 Transfermarkt
 hegelmannsports.lt
 lietuvosfutbolas.lt
 Globalsportsarchive

Lietuvos futbolininkai
Jordan Henderson

Džordanas Brajanas Hendersonas (g. 1990 m. birželio 17 d.) – anglų futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje Liverpool FC klube bei Anglijos rinktinėje. Karjerą pradėjo 2008 m. Sunderland AFC. 2009 m. buvo skolinamas Coventry City FC. 2010 m. pirmą kartą buvo pakviestas į Anglijos rinktinę. Prieš tai buvo Anglijos jaunimo iki 21 m. futbolo rinktinės kapitonas.

Klubinė karjera

Sunderland 
Hendersonas gimė Sanderlande, Taino ir Viro grafystėje. 2008 m. liepos 1 d. pasirašė sutartį su Sunderland AFC klubu. Komandoje debiutavo 2008 m. lapkričio 1 d. išvykos rungtynėse prieš Chelsea klubą. Namų rungtynėse debiutavo lygos taurėje prieš Blackburn Rovers FC.

Tarptautinė karjera 
2010 m. lapkričio 11 d. Henderson praleido Anglijos jaunimo iki 21 m. draugiškas varžybas prieš Vokietijos jaunimo rinktinę, vietoje to buvo pakviestas į nacionalinės rinktinės sudėtį, 2010 m. lapkričio 17 d. draugiškoms rungtynėms prieš Prancūzijos rinktinę. Debiutinėse rungtynėse, kartu su Steven Gerrard, žaidė visas rungtynes centrinio saugo pozicijoje.

Henderson buvo pakviestas į naujai išrinkto Anglijos rinktinės trenerio Roy Hodgson sudėtį UEFA Euro 2012 m. čempionatui. 2012 m. gegužės 31 d. jis pakeitė traumuotą Frank Lampard. Čempionato pirmose varžybose prieš Prancūziją jis 77-tą žaidimo minutę pakeitė Scott Parker. Sekantis bei paskutinis pasirodymas čempionate buvo ketvirtfinalio varžybose prieš Italiją.

Pasiekimai

Žaidėjo 
Liverpool FC
 Anglijos lygos taurė: 2011–2012 m. sezonas
 UEFA Čempionų lyga: 2018–2019 m. sezonas
Premier League: 2019-2020 m. sezonas

Asmeniniai 
 Anglijos U-21 rinktinės metų žaidėjas: Futbolo Asociacijos 2012 m. apdovanojimas
 Jaunasis Liverpool FC metų žaidėjo apdovanojimas: 2011–2012 m. sezonas
 Jaunasis Sunderland AFC metų žaidėjo apdovanojimas: 2009–2010 ir 2010–2011 m.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Anglijos futbolininkai
Panevėžio kolegija

Panevėžio kolegija – valstybinė aukštoji mokymo įstaiga, veikianti Panevėžyje, Laisvės a. 23, vykdanti kolegines studijas ir plėtojanti taikomuosius mokslinius tyrimus. Įstaigos kodas – 111968437, teisinė forma – viešoji įstaiga. Kolegija rengia profesinio bakalauro kvalifikacinį laipsnį įgyjančius, Aukštaitijos regiono ir šalies darbo rinkos poreikius atitinkančius socialinių, technologijos ir biomedicinos studijų krypčių specialistus.

Istorija 

Kolegija įsteigta 2002 m. rugpjūčio 30 d., kai buvo sujungtos šios mokymo įstaigos:
 Panevėžio aukštesnioji technikos mokykla (buv. Panevėžio politechnikumas 1960–1991 m.), reorganizuota į Panevėžio kolegijos Verslo ir technologijų fakultetą. 
 Panevėžio Andriaus Domaševičiaus aukštesnioji medicinos mokykla (buv. Panevėžio A. Domaševičiaus medicinos mokykla iki 1991 m.), reorganizuota į Panevėžio kolegijos Sveikatos, socialinės priežiūros ir edukologijos fakultetą (2002 m.), vėliau pervardintą į Medicinos ir socialinių mokslų fakultetą (2007 m.).
 Rokiškio aukštesnioji pedagogikos mokykla (buv. Rokiškio kultūros mokykla 1967–1993, Rokiškio kolegija 1993–2000), reorganizuota į Panevėžio kolegijos Rokiškio filialą.

2019/2020 m.m. kolegijoje studijavo virš 1300 studentų.

Studijų programos 

Lietuvos studijų ir mokymo programų registre įregistruotos 19 koleginių studijų programos iš socialinių, technologijos, biomedicinos mokslų studijų sričių.

Technologijos mokslų fakultetas:

 Elektros ir automatikos įrenginiai	
 Statyba	
 Kompiuterių technika	
 Kompiuterių tinklų administravimas	
 Kelių inžinerija
Elektromechanika
Informacijos sistemų kūrimas ir priežiūra

Biomedicinos mokslų fakultetas:

 Bendrosios praktikos slauga	
 Kineziterapija	
 Burnos higiena	
 Grožio terapija	
 Socialinis darbas 
 Skubioji medicinos pagalba (planuojama nauja studijų programa)

Socialinių mokslų fakultetas:

 Ikimokyklinis ir priešmokyklinis ugdymas 
 Teisė
 Buhalterinė apskaita
Logistika
Tarptautinis verslas
Inžinerinė vadyba
Verslo vadyba

Nuorodos 

 Oficiali svetainė
 Panevėžio kolegija (aikos.smm.lt) 
 Įkurta aukštoji mokykla Panevėžyje

Panevėžys
Lietuvos kolegijos
Pavilnio geležinkelio stotis

Pavilnio geležinkelio stotis – geležinkelio stotis (pusstotė) Vilniaus-Daugpilio geležinkelio linijoje, Vilniaus-Naujosios Vilnios tarpustotyje, esanti Žemajame Pavilnyje (Vilniuje), į rytus nuo miesto centro, tarp Naujosios Vilnios ir Rasų, Pavilnių parke. Pusstotėje stoja elektriniai traukiniai iš Naujosios Vilnios elektrinių traukinių depo į Vilnių, kurie po to tęsia kelionę į Kauną ir Trakus, bei priemiestiniai traukiniai į Keną, Turmantą, Ignaliną.

Istorija 

XIX a. pabaigoje buvo nutiestas Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelis (traukiniai pradėjo važinėti 1862 m. kovo 15 d.).

1914 m. prie Žemutinio Pavilnio platformos kasdien sustodavo 8 traukiniai, buvo įrengtas aklikelis statybinėms medžiagoms iškrauti.

Nuorodos 
 Pavilnio geležinkelio pusstotė (Vilnius) (Wikimapia)

Vilniaus geležinkelio stotys
Pavilnys
Vingio regbio stadionas

Vingio regbio stadionas – regbio stadionas Vilniuje. Įsikūręs Vingio parke šalia Vingio stadiono. Namų aikštė Vilniaus Regbio Akademija komandai ir nacionalinei rinktinei. Vienintelis tarptautinius standartus atitinkantis regbio stadionas Lietuvoje.

Istorija 
Stadioną įrengė Vilniaus miesto Gelеžinio Vilko regbio klubas savo lėšomis.

Vingio regbio stadione žaidžiami Lietuvos ir užsienio rinktinių oficialūs susitikimai.

2014 m. stadione vyko Europos moterų regbio B diviziono čempionatas.

Šaltiniai 

Vilniaus stadionai
Regbis Lietuvoje
Popėja Sabina

Popėja Sabina (lot. Poppaea Sabina, apie 30-32 − 65 m.) – Romos imperatorė, Nerono antroji žmona.

Biografija 

Popėja Sabina gimė Pompėjoje apie 30-32 m. Pavadinta senelio konsulo Gaius Poppaeus Sabinus garbei. Buvo ištekėjusi už Klaudijaus pretorionų sargybos prefekto Rufrijaus Krispino, su kuriuos susilaukė sūnaus Rufrijaus (vėliau nužudytas Nerono). Po to ištekėjo už būsimo imperatoriaus Otono ir 58 m. tapo Nerono meiluže. Neronas savo bičiulį Otoną išsiuntė valdyti provincijos. Tikima, kad dėl Popėjos intrigų 59 m. Neronas nužudė savo motiną Agripiną, o 62 m. išsiskyrė ir organizavo pirmosios žmonos Klaudijos Oktavijos nužudymą. Neronas vedė Popėją ir 63 m. su ja susilaukė dukters Klaudijos. Abi, motina ir duktė, buvo pramintos Augustomis. Kūdikis po 4 mėnesių mirė. Popėja Sabina mirė 65 m., būdama nėščia antrą kartą, anot Tacito, nuo Nerono spyrio šio įtūžio priepuolio metu. Po mirties buvo senato sudievinta. Jos gimtajam miestui Pompėjai buvo suteiktas Romos kolonijos statusas. Anot liudijimų, Popėja, norėdama išlaikyti grožį, maudėsi asilių piene.

Išnašos 

Romos imperijos imperatorės
Raheem Sterling

Rahimas Šakilas Sterlingas (1994 m. gruodžio 8 d. Kingstone, Jamaikoje) – jamaikietis Anglijos futbolininkas, žaidžiantis atakuojančio saugo pozicijoje Manchester City klube bei Anglijos rinktinėje. Karjerą pradėjo Queens Park Rangers FC klube. Taip pat žaidė Anglijos U-16, U-17 ir U-21 jaunimo rinktinėse. Nuo 2012 m. Anglijos rinktinės žaidėjas. Nuo 2015 m. liepos mėn. perėjo į Manchester City komandą.

Tarptautinė karjera 
Sterling pirmą kartą Anglijos iki 16 m. jaunimo rinktinėje debiutavo 2009 m. lapkričio 5 d., rungtynėse prieš Šiaurės Airiją. Buvo pakviestas atstovauti Angliją 2011 m. FIFA U-17 pasaulio taurėje. Pirmą įvartį pelnė rungtynėse prieš Ruandą. Taip pat pelnė įvartį į Argentinos vartus. 2012 m. rugsėjo 10 d. buvo pakviestas į nacionalinę rinktinę į 2014 m. pasaulio futbolo čempionato atrankos rungtynes prieš Ukrainą. Deja, rungtynes praleido ant atsarginių žaidėjų suolelio. 2013 m. spali pirmą kartą buvo pakviestas į Anglijos U-21 rinktinę. Spalio 16 d. debiutavo prieš Serbiją. Anglijos rinktinėje debiutavo 2012 m. lapkričio 14 d., išvykos draugiškose rungtynėse prieš Švediją. Pirmąjį įvartį už Anglijos iki 21 m. rinktinę pelnė 2013 m. rugpjūčio 13 d., rungtynėse 6–0 nugalėjus Škotijos bendraamžius.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 

 Žaidėjo profilis liverpoolfc.com svetainėje 

Anglijos futbolininkai
Vytis Čiubrinskas

Vytis Čiubrinskas (g. 1956 m. lapkričio 11 d.) – Lietuvos antropologas, profesorius, humanitarinių mokslų daktaras. Įvairių mokslinių straipsnių autorius, knygų sudarytojas bei autorius.

Tyrimų sritys: transnacionalizmas ir diaspora; etniškumas, nacionalizmas ir kosmopolitizmas; kultūrinis paveldas, socialinė atmintis ir identiteto politika; pokolonijinių ir posocialistinių transformacijų procesai pasaulyje.

Biografija 

1979 m. Vilniaus universitete baigė istorijos magistrantūros studijas, 1993 m. tapo mokslų daktaru (istorijos ir etnologijos srityje). 1980–1982 m. dirbo Lietuvos nacionalinio muziejaus etnografijos departamente, 1982–1988 m. LIetuvos kultūros ministerijos paveldosaugos padalinyje, 1988–2003 m. dirbo Vilniaus universiteto istorijos fakultete. Dalyvavo daugelyje stažuočių ir mainų programų užsienyje – Suomijoje, Norvegijoje, Švedijoje, Danijoje, Vokietijoje, JAV, Jungtinėje Karalystėje, Indijoje. Skaitė paskaitas, dalyvavo konferencijoje įvairiuose pasaulio universitetuose.

Nuo 2003 m. dirba Vytauto Didžiojo universitete, Sociologijos katedroje bei Vilniaus universiteto Orientalistikos centre. Nuo 2007 m. yra Pietų Ilinojaus universiteto Antropologijos departamento (JAV) asocijuotas profesorius.

2013 -2014 m. organizavo ir dalyvavo projekte „1863 m. sukilimo tremtinių kultūrinis paveldas ir lietuviškasis identitetas Rusijos Saratovo krašte“, kurio metu lankė buvusius lietuviškus kaimus Saratovo srityje.

Nuo 1994 m. Société Internationale d’Ethnologie et de Folklore (SIEF) narys, nuo 1997 m. Europos socialinių antropologų asociacijos (EASA) narys, nuo 1999 m. Baltiškų studijų asociacijos (AABS) narys, nuo 2013 m. Didžiosios Britanijos ir Britų sandraugos socialinių antropologų asociacijos (ASA) narys.

Nuo 2001 m. mokslinio žurnalo Lietuvos etnologija: socialinės antropologijos ir etnologijos studijos vyr. redaktorius.

Bibliografija 
 
 Lietuvos sentikiai = Старообрядцы Литвы : duomenys ir tyrimai, 1996–1997 (vyr. redaktorius, 1998 m.)
 Socialinės ir kultūrinės antropologijos teorijos (2007 m.)
 Lietuviškojo identiteto trajektorijos (sudarytojas kartu su Jolanta Kuznecoviene, 2008 m.)
 Lietuviškasis identitetas šiuolaikinės emigracijos kontekstuose (sudarytojas, 2011 m.)
 Transnacionalizmas ir nacionalinio identiteto fragmentacija (bendraautoris, 2014 m.)
 Daugiau publikacijų žr.  https://vdu-lt.academia.edu/vytisciubrinskas

Šaltiniai

Nuorodos 
 Globalizacija primeta pasauliui vakarietišką matą, 15 min.lt
 Socialinė antropologija – „aukso vidurys“ tarp socialinių ir humanitarinių mokslų, bernardinai.lt

Lietuvos antropologai
VDU dėstytojai
Vilniaus verslo kolegija

Vilniaus verslo kolegija (VVK) – pirmoji privati aukštoji mokymo įstaiga (kolegija) Lietuvoje, veikianti Vilniuje, Kalvarijų gatvė 129-401, vykdanti kolegines studijas. Įstaigos kodas – 191807983, teisinė forma – viešoji įstaiga. Kolegijos absolventai įgyja profesinio bakalauro kvalifikacinį laipsnį. Kolegijos steigėja – Jolanta Skirgailė.

Istorija 

Vilniaus verslo kolegija (anksčiau E. Rastenienės kalbų ir vadybos kolegija) pradėjo veiklą 1989 m. kaip viena pirmųjų nevalstybinių aukštųjų mokyklų. 2001 m. institucijai suteiktas kolegijos – aukštosios neuniversitetinės mokyklos statusas ir teisė išduoti absolventams valstybės pripažintą aukštojo mokslo diplomą. Nuo 2007 m. kolegija - aukštoji akredituota mokykla, turinti teisę suteikti profesinio bakalauro laipsnį baigusiems filologijos, informatikos, vadybos ir verslo administravimo krypčių studijų programas. 

2014 m. gegužės mėn. žurnalo „REITINGAI“ paskelbtame aukštųjų mokyklų reitinge, Vilniaus verslo kolegija užėmė pirmą vietą tarp visų Lietuvos nevalstybinių kolegijų. 

Baigusieji kolegiją yra vieni iš geriausiai įsidarbinančių absolventų tarp visų Lietuvos kolegijų. 2012 metais 88,5 % baigusių susirado darbą (2013 m. žurnalo „Veidas“ duomenys). 2013 metais šis rodiklis dar pagerėjo: 92,6 % absolventų sėkmingai įsidarbino, kūrė ar vystė savo verslą (2014 m. žurnalo „Reitingai“ duomenys). 2018 m. Reitingų duomenimis Vilniaus verslo kolegija užima 1-ą vietą vertinant Turizmo ir poilsio profesinio bakalauro studijas; 2-oje vietoje rengiant Informatikos specialistus; 3-oje vietoje vertinant Verslo profesinio bakalauro studijas. Kolegija užėmė 2-ą vietą vertinant Anglų kalbos (Verslo) ir komunikacijos bakalauro studijas. Taip pat, remiantis 2019 m. žurnalo „Reitingai“ švietimo įstaigų paskelbtais duomenimis iš privačių kolegijų darbdaviai geriausiai vertino Vilniaus verslo kolegiją.

Studijų programos 

Kolegijoje dėstoma lietuvių ir anglų kalbomis. Studijos kolegijoje vyksta nuolatine ir ištęstine studijų formomis. Veikiančios katedros: Informacinių technologijų, Užsienio kalbų, Verslo vadybos. Nuo 2013 m. kolegijoje nuolatinės ir ištęstinės studijos vyksta pagal šias studijų programas:
 Verslo vadyba ir marketingas
Verslo vadyba ir marketingas pagal Team Academy (Suomija) verslumo mokymosi metodą (nuo 2019 m.)
E. verslas 
 Logistikos verslas
 Anglų kalba ir tarptautinė komunikacija
 Interaktyvios medijos ir technologijos
 Programavimas ir internetinės technologijos
 Programavimas ir finansinės technologijos
Žaidimų kūrimas
Anglų kalba tarptautinei komunikacijai

Studijų programos yra akredituotos Studijų kokybės vertinimo centre (SKVC) ir įregistruotos LR Švietimo, mokslo ir sporto ministerijoje.

Direktoriai 

 Jolanta Skirgailė, 1989–2021
Gitana Neverienė, 2021-dabar

Žymūs pedagogai 

 Diana Gumbrevičiūtė-Kuzminskienė, advokatė

Nuorodos 

Vilniaus verslo kolegijos oficiali svetainė
Vilniaus verslo kolegija (aikos.smm.lt)

Šaltiniai 

Vilniaus aukštosios mokyklos
Lietuvos kolegijos
Privačios aukštosios mokyklos
The xx

The xx yra britų grupė, susikūrusi 2005 m. Vandsvorte (Londonas) ir atliekanti indie pop stiliaus muziką. 2009 m. rugpjūtį pasirodė debiutinis grupės albumas pavadinimu „xx“, o po dvejų metų grupė išleido antrąjį studijinį albumą „Coexist“. Šiuo metu grupę sudaro trys nariai: Romy Madley Croft (gitara, vokalas), Oliver Sim (gitara, vokalas) ir Jamie Smith (perkusija). Grupė išleidusi tris studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „I See You“, buvo išleistas 2017 m. sausį.

Grupės istorija

2005–2009 metai: grupė formuojasi 
Grupės nariai susipažino mokydamiesi Elliot School mokykloje, kuri yra žymi tokiais alumnais kaip atlikėjas Four Tet ir aktorius Pierce Brosnan. Patys grupės nariai mokyklos įtakos nesureikšmina: „Viena mokytoja iš Elliot, kuri net nėra mūsų mokiusi, minėjo, kokie puikūs mokiniai mes buvome. Tai šiek tiek erzina. Mes buvome palikti patys sau – bet neabejoju, kad tai mums buvo savotiškai naudinga“. Oliver Sim ir Romy Madley Croft sukūrė savo grupę dueto pagrindu dar būdami penkiolikos. Gitaristė Baria Quershi prisijungė 2005 m., o Jamie Smith – dar po metų.

2009–2011: albumas xx 
2009 m. rugpjūčio 17 d. pasirodė debiutinis grupės albumas xx. Jį išleido nepriklausoma įrašų kompanija Young Turks. Nors grupės nariai iki tol buvo dirbę su muzikos prodiuseriais, savo pirmąjį albumą prodiusavo ir miksavo patys. The xx albumą įrašinėjo nedideliame garaže, dažniausiai naktimis. Kritikai ir klausytojai debiutinį albumą sutiko itin pozityviai. Rolling Stone žurnalo topuose grupė užėmė devintą vietą, o NME – antrąją.

2011-dabartis: albumas Coexist 
2011 m. gruodį Oliver Sim atskleidė, kad būsimasis grupės albumas bus įkvėptas klubinės muzikos. 2012 m. grupė paviešino ir išleido pirmą singlą Angels iš būsimojo albumo Coexist. Tų pačių metų rugsėjo 3 d. The xx leido išklausyti antrąjį albumą savo internetinėje svetainėje, o rugsėjo 11 d. albumas jau buvo išleistas oficialiai.

Grupės nariai 
 Romy Madley Croft – gitara ir vokalas
 Oliver Sim – bosinė gitara ir vokalas
 Jamie Smith – perkusija

Buvę grupės nariai 
 Baria Qureshi – klavišiniai ir gitara (2005–2009)

Diskografija 
 xx (2009)
 Coexist (2012)
 I see You (2017)

Šaltiniai

 Saxelby, Ruth (14 July 2009). "The xx" "It started as a joke"". Dummy. Nuoroda tikrinta 2016-11-14.
 "The sound of shyness". New Statesman. Nuoroda tikrinta 2014-02-06.

Nuorodos 

 Oficiali The xx internetinė svetainė 
 The xx diskografija Discogs svetainėje 

Anglijos atlikėjai
Italijos socialinė respublika

Italijos socialinė respublika (, RSI) – nuo 1943 iki 1945 m., Antrojo pasaulinio karo metu, gyvavusi fašistinė Italijos valstybė, kuri buvo įkurta nacistinei Vokietijai padėjus užgrobti šiaurinę dalį Italijos karalystės ir ten įkuriant naująją valstybę, kuriai visą laikotarpį vadovavo Benito Musolinis, buvęs Italijos karalystės premjeras.

Italijos socialinė respublika per dvejus metus nespėjo aprūpinti valstybės: saugumo tikslams, vidaus reikalams, nebuvo suformuota policija viešajai tvarkai palaikyti, nebuvo pakankamai karių numalšinti gyventojų pasipiktinimui dėl fašistinio režimo, todėl buvo dažni bandymai išlaisvinti Italiją iš fašistinio režimo, pereiti prie demokratijos ir stoti į sąjungininkių pusę. Paskutinis partizanų sukilimas, kuriame jie pasiekė pergalę, vyko balandžio 25 d., kai po trijų dienų Giulino di Mezzegra mieste buvo pakartas gyventojų įniršio išsiliejimo objektu tapęs Benito Musolinis.

Nuorodos 
 Musolinis – diktatorius, o Stalinas?

Italijos istorija
Fašizmas
Trečiojo Reicho satelitinės valstybės
Gitega

Gitega () – miestas vidurio Burundyje, aukštumose, 1504 m virš jūros lygio, 60 km į rytus nuo Bužumbūros, prie Luvironzos upės. Tai vienas didžiausių ir svarbiausių šalies miestų. Svarbus transporto mazgas (keliai į Bužumbūrą, Rutaną, Bururį, Ngozį, Mujingą; yra vietinis oro uostas). Maisto pramonė.

Yra katalikų katedra, Burundžio nacionalinis muziejus, ligoninė. Toliau už miesto yra karališkieji rūmai.

Istorija 

Gitega buvo karališkąja Burundžio sostine. Kolonijiniais laikais dar vadinta Kitega. 2007 m. išsakyti planai Burundžio sostinę grąžinti į Gitegą. 2019 m. parlamento balsavimu nutarta sostinę iš Bužumbūros perkelti į Gitegą.

Šaltiniai 

Burundžio miestai
Šiaulių neaustinių medžiagų fabrikas

Šiaulių neaustinių medžiagų fabrikas – savarankiška akcinio kapitalo įmonė įsikūrusi Šiaulių mieste.

Istorija 

Gamybinę veiklą pradėjo 1940 m. pirminiu lino perdirbimu, vėliau buvo pradėtos gaminti neaustos, įdėklinės bei kamšytinės medžiagos, regeneruota vilna. Metams bėgant fabrikas sėkmingai tobulino savo gamybinę veiklą ir šiuo metu fabrikas yra viena didžiausių įmonių grupė Lietuvoje. Bendrovę vienija 16 įmonių: UAB „Neaustima“, UAB „Comco“, UAB „Sintuva“, UAB „Interscalit“, UAB „Gemega“, UAB „Trivilita„, UAB „Litsofa“, UAB „Artilux Baltija" ir kitos įmonės, kurios gamina neaustines medžiagas, čiužinius, matrasus, minkštus baldus, buitinius šviestuvus.

Nuorodos 

 AB „Neaustinių medžiagų fabrikas"

Šaltiniai 

Šiaulių įmonės
Lietuvos pramonės įmonės
Dziufenas

Dziufenas, taip pat rašomas kaip Dzioufenas arba Čiufenas (, Jiǒufèn; Wade–Giles: Chiu3-fen4; pe̍h-ōe-jī: Káu-hūn; pažodžiui 'devynios dalys') – kalnų vietovė šiaurės Taivane, Naujojo Taipėjaus miesto Žuifango rajone, apie 10 km į rytus nuo Kilungo. Populiarus turistinis objektas.

Istorija 

Pirmaisiais Čing dinastijos valdymo metais kaimelyje gyveno devynios šeimos, taigi kaimelis reikalaudavo „devynių davinių“ kiekvienąkart atvykus siuntoms. Vėliau Jiufen (iš kinų k. 'devynios dalys') tapo kaimo pavadinimu.

Dziufenas buvo izoliuota gyvenvietė iki 1890 m., kai teritorijoje buvo rasta aukso. To pasekoje kilusi aukso karštinė paspartino kaimo išaugimą į miestą. Gerovės pikas pasiektas valdant japonams, apie 1934–1943 m. Dauguma šiandieninių vietovės bruožų atspindi Japonijos kolonizacijos erą, yra daug po šiai dienai išlikusių japonų smuklių. Antrojo pasaulinio karo metu kaime buvo įsteigta Kinkaseki karo belaisvių stovykla, kurioje laikyti Sąjungininkų kareiviai, paimti į nelaisvę Singapūre (įskaitant daug britų). Kareiviai dirbdavo netolimose aukso kasyklose. Po karo aukso gavyba sumenko, kasykla buvo uždaryta 1971 m. Dziufeną greitai užklupo ekonominis nuosmukis ir kuriam laikui miestelis buvo užmirštas.

1989 m. Hou Hsiao-hsien filmas „A City of Sadness“, pirmasis palietęs tuomet Taivane tabu laikytą 228 incidento temą, susilaukė didžiulės sėkmės kino teatruose. Filmo dėka Dziufenas, kuriame filmuotos filmo scenos, pagyvėjo. Nostalgiški Dziufeno vaizdai, vaizduoti filme ir kitose medijose, traukė daugelį turistų atvykti į Dziufeną. Praeito amžiaus pabaigoje Dziufenas išgyveno turizmo bumą, kuris padėjo suformuoti turistinėmis atrakcijomis gausų miestelio vaizdą. Greitai ėmėsi kurtis retro-kiniško stiliaus kavinės, arbatos namai, suvenyrų krautuvėlės ir kt.

Dziufenas išpopuliarėjo 2001 m., kuomet jo centrinės dalies vaizdai buvo panaudoti anime filme „Stebuklingi Šihiros nuotykiai Dvasių pasaulyje“.

Galerija

Šaltiniai 

Sinbėjus
Dzilongas

Dzilongas (), taip pat Kilungas arba Čilungas (pe̍h-ōe-jī: Ke-lâng-chhī) – miestas šiaurės Taivane. Ribojasi su Naujuoju Taipėjumi. Svarbus uostamiestis (Taipėjaus priešuostis). Mašinų gamyba, laivų statyba, metalo apdirbimas, elektronikos, chemijos, maisto (daugiausia žuvų) pramonė. Netoli Dzilongo kasamos akmens anglys. Veikia Taivano nacionalinis jūrų universitetas.

Istorija 

Kilungo teritorijoje pirmieji apsigyveno ketagalanai, viena iš Taivano aborigenų genčių. Pirmasis jų kontaktas su vakariečiais buvo XVII a., kuomet jie susidūrė su ispanais, čia įrengusiais fortą, kuris buvo vienas iš Ispanijos Rytų Indijų postų. Nuo 1642 iki 1661 m. ir 1663–1668 m. Kilungas priklausė olandams. Olandai įsirengė savo tris nedidelius įtvirtinimus, mokyklėlę ir paskyrė dvasininką. Mingų dinastijos lojalistui Zheng Chenggong sėkmingai užpuolus pietų Taivane įsikurdinusius olandus, Kilungo fortų įgula pasitraukė į Japonijoje įkurtus olandų prekybos postus. 1663 m. olandai sugrįžo ir sustiprino ankstesnius įtvirtinimus. Tačiau prekyba su Kinija per Kilungą buvo ne tai, ko olandai norėjo, todėl 1668 m. jie pasitraukė savo noru.

1863 m. Čingų imperija Kilunge įsteigė prekybos postą. Čia vyko keletas Prancūzijos–Kinijos karo (1884–1885 m.) mūšių.

Po 1895 m. Šimonoseki taikos visa Taivano teritorija perėjo Japonijos valdžion. Buvo pradėta sistematiška miesto plėtra. Pradėti penkių etapų Kilungo uosto rengimo darbai. Apie 1916 m. uostamiesčio prekybos mastai pralenkė net Tamsujų ir Kaosiungą, tokiu būdu Kilungo uostas tapo vienu pagrindinių Taivano prekybinių uostų.

1920 m. Kilungas įgijo miestelio statusą ir įėjo į Taipėjaus prefektūros Kilungo apskrities sudėtį, o jau 1924 m. tapo miestu. 1941 m. įsiplieskus Karui Ramiajame vandenyne, Kilungas tapo vienu iš pirmųjų Sąjungininkų bombonešių taikinių ir to pasekoje buvo beveik visiškai sugriautas. 1984 m. pasiektas akmens anglies kasybos pikas. Miestas augo sparčiai, apie 1984 m. uostas pagal konteinerių krovos apimtis buvo 7-as pasaulyje.

Miestai partneriai 
Miestai, su kuriais Dzilongas yra užmezgęs partnerystės ryšius:

  Bakolodas, Filipinai
  Bikinio atolas, Maršalo Salos
  Kempbelas, JAV
  Korpus Kristis, JAV
  Davao, Filipinai
  Yst Londonas, Pietų Afrikos Respublika
  Marikvilis, Australija
  Mijakodžima, Japonija
  Rosemedas, JAV
  Solt Leik Sitis, JAV
  Tander Bėjus, Kanada
  Jakima, JAV

Šaltiniai 

Taivano miestai