joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Balsiai (Šiauliai)

Balsiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Šakynos.

Istorija 
Nuo 1918 m. kaimas priklausė Šiaulių apskrities Gruzdžių valsčiui, nuo 1950 m. – Šiaulių rajono Šakynos apylinkės kaimas.  1953–1991 m. kaimo žemė priklausė Šakynos apylinkės Šakynos tarybiniam ūkiui.

Gyventojai 
1923 m. surašymo metu kaime buvo 16 ūkių.

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Balsiškiai

Balsiškiai – kaimas Kretingos rajono savivaldybės pietrytinėje dalyje, 11 km į pietus nuo Kartenos ir 6 km į šiaurės vakarus nuo Kalniškių.

Kaime veikia UAB „Durpeta“, ruošianti durpes kurui, kraikui ir kompostui.

Istorija 
Kaimas įsikūrė apie XVIII a. prie Tyro (Kalniškių) durpyno, į šiaurę nuo jo esančiose pelkėtose ir miškingose žemėse. Jam pradžią davė Balsių užusienis, buvęs į šiaurę-šiaurės rytus nuo Tyro pelkės, Tyrupalio dešiniajame krante, Kalniškių (Kalveliškių) kaimynystėje. Priešingame Tyrupalio krante tuo pat laiku kūrėsi Šešuikių užusienis. Balsiuose XVIII a. pabaigoje buvo 2, o Šešuikiuose – 3 sodybos.

XIX a. Balsių užusienis virto Balsiškių kaimu, o Šešuikius imta vadinti Šešaičiais. 1846 m. Kartenos parapijos Balsiškių kaime buvo 7, o Šešuikių – 5 valstiečių sodybos. 1849 m. grafo Franso Pliaterio Kartenos dvare dirbo 46 baudžiauninkai iš Balsiškių kaimo.
 
XIX a. antroje pusėje – XX a. pradžioje abi gyvenvietės susijungė į vieną kaimą, kuriam buvo paliktas Balsiškių, nors retsykiais naudotas ir Šešaičių vardas. 1923 m. jame buvo 24 sodybos. Galutinai kaimas susiformavo tarpukario žemės reformos metu. Stambiausi ūkininkai jame buvo Juozas Ronkus, Ignas Talmontas ir Antanas Smulkys.

Kaimas glaudžiasi prie Vėlaitynės miško, į kurį po karo išėjo partizanauti dalis kaimo vyrų. Iš jų Jonas Martinkus ir Ignas Smilginis 1948 m. žuvo. Kiti buvo partizanų rėmėjais ir ryšininkais. 1948 ir 1949 m. į Sibirą ištremta 15 žmonių: Juozas Ronkus, Ignas Smilingis, Antanas Smulkys, Kazys Stonkus ir Ignas Talmontas su šeimomis.

Pradėjus eksploatuoti Tyro durpyną, Balsiškiai virto svarbia durpių gamybos baze. Pokario metais čia buvo atidaryta pradinė mokykla. Ją 1970 m. lankė apie 20 vaikų, kuriuos mokė viena mokytoja. Vėliau mokykla buvo uždaryta.

2002 m. sausio 1 d. kaime buvo 20 sodybų.

Gyventojai

Kultūros paveldas 
 Paminklas Buganto kuopos partizanams (pastatytas 2013 m.)

Šaltiniai 

Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės
Baltišius

Baltišius – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Skudutiškio.

Istorija 

1745 m. Molėtų krikšto knygos kaimą Balteykie galbūt galima tapatinti su Baltišiumi. 1864 m. Skudutiškio dvaro vienkiemis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Baltpamūšis

Baltpamūšis – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kiemėnų, prie Mūšos upės.

Gyventojai

Išnašos 

Pasvalio rajono savivaldybės gyvenvietės
Baltūniškė

Baltūniškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, už 6 km nuo Adutiškio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Bambiniai

Bambiniai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Gražiškių, prie kelio .

Gyventojai

Nuorodos 
 Bombieniki Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom I, psl. 305 (lenk.)

Šaltiniai 

Vilkaviškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Didieji Žalimai

Didieji Žalimai – kaimas Kretingos rajono savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Grūšlaukės ir 6 km į šiaurę nuo Kūlupėnų. Kaimą supa miškai: piečiau auga Vaineikių miškas, šiauriau – Grūšlaukės, pro Didžiuosius Žalimus teka Varupis.

Etimologija 

Vietovardžio Žalimai kilmė:

1. Asmenvardžio Žalimas (pirmojo naujakurio) daugiskaitos forma. 

2. Kaimo žemė buvusi apžėlusi žaliais krūmais, dėl to pavadinta Žalimais.

Rašytiniuose šaltiniuose vietovardis rašomas , , , , .

Istorija 
Žalimų kaimas susiformavo XVIII a. plėšininėje Vaineikių miško žemėje. Jame 1821 ir 1843 m. buvo po 8, 1846 m. – 15, 1866 m. – 11 dūmų. 

Nuo XIX a. vidurio kartografinėje medžiagoje išskiriami Didieji ir Mažieji Žalimai. Didžiuosiuose Žalimuose 1923 m. buvo 8, 2011 m. – 1 ūkis.

1965 m. kaime žuvo paskutinis Žemaičių apygardos partizanas Pranas Končius-Adomas.

Gyventojai

Žymūs asmenys 
Kaime žuvo
 Pranas Benetis (1922–1948), Kardo rinktinės Narimanto (Palangos) kuopos vadas, rinktinės štabo žvalgybos skyriaus viršininkas.
 Kostas Lenkas (1927–1948), Kardo rinktinės štabo spaudos ir propagandos skyriaus viršininkas.
 Pranas Končius (1911–1965), paskutinis žuvęs LLA Žemaičių apygardos partizanas.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Ričardas Čekutis, Dalius Žygelis. Paskutiniai Lietuvos partizanai. - Bernardinai.lt - 2007 m. lapkričio 9 d.
 Irena Šeškevičienė. Didieji Žalimai – paskutinio Lietuvos partizano buveinė. - Pajūrio naujienos - 2009 m. birželio 19 d.
 Dovilė Simaitytė. Išnyko kaimai, bet ne kaimynystės jausmas. - Pajūrio naujienos - 2012 m. birželio 8 d.

Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės
Barauka

Barauka vadinami kaimai:

 Ignalinos rajone;
 Rokiškio rajone;
 Zarasų rajone:
 Suvieko seniūnijoje,
 Zarasų seniūnijoje.
Barauka (Rokiškis)

Barauka – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 17 km nuo Obelių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Rokiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Barauka (Suviekas)

Barauka – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Samanių, šalia Baraukos Rokiškio rajone (nuo jos skiria geležinkelis Radviliškis–Daugpilis). Praeina kelias , teka Kriaunelė.

Istorija 

1735–1846 m. Baraukoje stovėjo pirmoji Zarasų sentikių cerkvė. Ji 1847 m. Kurliandijos generalinio-gubernatoriaus įsakymu nugriauta, vėliau nebeatstatyta.

Gyventojai

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Barauskai

Barauskai – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 3 km nuo Kamšų.

Gyventojai

Nuorodos 
 Borowszczyzna Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom I, psl. 323 (lenk.)

Šaltiniai 

Kalvarijos savivaldybės gyvenvietės
Baravykynė (Molėtai)

Baravykynė – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Giedraičių.

Istorija 
1838 m. minimas Baravykynės vienkiemis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Barčiūnai

Barčiūnai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 7,5 km į pietus nuo Seirijų, prie kelio  (ir jo atšakos į Vainiūnus), greta Cijūnmiškio miško. Yra Lietuvos partizanų kovos ir žūties vieta (1950 m. Asadauskų sodybos bunkeryje žuvo 4 Dainavos apygardos Šarūno rinktinės Mindaugo tėvūnijos partizanai). Veikia kailinių žvėrelių ūkis.

Istorija 
Kaimo pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio Barčiū́nas.

XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Seirijų valsčių bei parapiją.

Gyventojai

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Bareikiškiai

Bareikiškiai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 3,3 km nuo Musninkų.

Gyventojai

Šaltiniai 

Širvintų rajono savivaldybės gyvenvietės
Bareikos

Bareikos – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje.

Geografija 
Išsidėstęs už 5 km į šiaurės rytus nuo Švėkšnos, 8 km nuo Veiviržėnų, 3 km nuo Šalpėnų, 8 km nuo Judrėnų; trikampyje tarp Šalpės, Graumenos ir Judrės upių. Per kaimą teka Alkupis, o tai rodo čia buvus alką, senovės lietuvių religinio kulto vietą. Kaimas ribojasi su Legučių, Pakapių, Vainotiškės, Pakalniškių, Jurkiškės (Švėkšnos sen.) kaimais. Iš rytų ir pietų kaimą supa Bareikių miškas, žmonių dar vadinamas Dvarkalnio mišku. Vidury kaimo yra nedidelė Bareikių giraitė. Yra išlikusios senos kaimo kapinaitės. Vakariniu pakraščiu eina kelias Legučiai–Pakalniškiai (4235).

Istorija 
Bareikų vietovardis (Bareykenfield 'Bareikių laukas') pirmą kartą paminėtas 1387 metų kryžiuočių žvalgų sudarytuose Lietuvos kelių pranešimuose. Tai seniausia žinoma Švėkšnos apylinkių gyvenvietė.

Ji yra pirmoji žemaičių gyvenamoji vietovė kryžiuočių žygių kelyje iš Klaipėdos pilies pro Priekulę, palei Veiviržo upę, persikeliant per Graumeną (Grawmanape) ties Bareikomis (Bareykenfield), pasiekiama upė Jūra ir persikėlus – į Varnius.

1553–1555 metais atliekant Švėkšnos dvaro žemių matavimus nustatyta, kad žemė „rubežiuojasi“ su „karališkais“  Bareikų ir Šalpėnų bajorų žemėmis ir Švėkšnos dvarui nepriklauso. 1644 ir 1695 metų Švėkšnos dvaro inventoriuje šie kaimai neminimi.

1737 metų Švėkšnos bažnyčios katalikų registracijos sąrašuose kaimai vadinami „VILLA“, o bajorkaimiai – „REGIO“. Bareikose („REGIO Boreikianis“) surašytos 5 bajorų „GD“ (Generosus dominus 'gimęs ponu, kilmingas') šeimos: 24 katalikai ir 6 vaikai; mažiau kilmingų bajorų „D“ (Dominus 'ponas')  tik viena šeima: atitinkamai 3 katalikai ir 1 vaikas; bei 10 laisvų valstiečių šeimų – 37 katalikai ir 16 vaikų.

1846 m. Bareikų akalicoje surašyti 4 bajorų ūkiai, 3 – laisvų valstiečių. Juose gyveno 49 gyventojų, tame tarpe  22 samdiniai ir keletas kampininkų. 1923 m. buvo 1 palivarkas, kuriame surašyta 26 gyventojai ir 13 sodybų kaime – 65 gyventojai. 2001 m. – 22 gyventojai.

Gyventojai

Literatūra 
 Kazys Rėbžda. Šalpėnai. Kaunas: UAB Lisaura, 2015.

Šaltiniai 

Klaipėdos rajono savivaldybės gyvenvietės
Bareišiai (Rokiškis)

Bareišiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Rokiškio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Rokiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Barevičiai

Barevičiai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kruonio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Bargailiai

Apie kaimą Kelmės rajone žr. Bargailiai (Kelmė).

Bargailiai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Pašušvio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Radviliškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Bargalis

Bargalis – kaimas Kretingos rajono savivaldybės teritorijos šiaurės rytinėje dalyje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Salantų.

Geografija 
Kaimas įsikūręs lygumoje, ribojasi su Žudgalio, Kirkšiais, Leliūnais, Klecininkais ir Pesčiais. Pietine kaimo dalimi prateka Pestupis (dešinysis Salanto intakas), centrine dalimi praeina kelias .

Istorija 
Po baudžiavos panaikinimo tarp Pesčių dvaro ir Barkelių XIX a. II pusėje įkurtas Kniugalvių (, ) kaimas, kuris XX a. pr. pavadintas Bargaliu.

Nuo 1919 m. Bargalio vardu buvo vadinama seniūnija (administracinis centras – Leliūnai). 1950–1954 m. kaimas buvo apylinkės administracinis centras.

1923 m. buvo 14 ūkių. 1930 m. iš Grūšlaukės į Salantus per kaimą šauliai nešė Vytauto Didžiojo paveikslą.

Bargalio gyventojai priklauso Leliūnų kaimo bendruomenei.

Gyventojai

Kultūros paveldas 
 Koplytėlė su Marijos ir 4 angeliukų skulptūromis.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Bargalis – Kretingos krašto enciklopedija

Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės
Barysiai

Barysiai – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, Gataučių seniūnijoje, 5 km nuo Stupurų, prie kelio . Pro kaimą teka Kulpė. Į vakarus nuo kaimo yra Barysių aerodromas.

Istorija 
1950–1991 m. kaimas priklausė Mičiurino kolūkiui. 1957–1959 m. kaimo rytinėje dalyje pastatytas Barysių aerodromas, kuriame 1959–1992 m. veikė civilinis Šiaulių oro uostas.

Gyventojai

Nuotraukos

Šaltiniai 

Joniškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Baryškiai

Baryškiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Papilio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Barkiai

Barkiai – buvęs kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Slavikų.

Istorija 
Kidulių apylinkės Barkių kaimas 1987 m. kovo 25 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.

Gyventojai

Nuorodos 
 Barki Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom XV cz. 1, psl. 86 (lenk.)

Šaltiniai 

Panaikintos Šakių rajono savivaldybės gyvenvietės
Barliškės

Barliškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Eitminiškių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Baroniškiai

Baroniškiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Piniavos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Baroniškiai (Radviliškis)

Baroniškiai – viensėdis Radviliškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Radviliškio.

Istorija 

1923 m. buvo 3 ūkiai (kiemai), kuriuose gyveno 19 gyventojų.

Gyventojai

Šaltiniai 

Radviliškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Barsiukynė

Barsiukynė – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, netoli Miežiškių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Kišiniovo vandens bokštas

Kišiniovo vandens bokštas () – XIX a. pramoninės architektūros paminklas Kišiniove.

Bokštas stovi ant A. Matevičiaus ir B. Budonio gatvių kampo. Šis bokštas buvo vandentiekio pradžia mieste. Viršutinis aukštas buvo pastatytas iš medžio, bet žemės drebėjimo metu nugriuvo, o 1980–1983 m. buvo atstatytas. Pastato aukštis iki viršutinio karnizo – 22 m. Laikančios sienos pastatytos iš akmens-kriauklainio, įterpiant keletą eilių plytų. Sienų storis svyruoja nuo 2 m prie pagrindo iki 0,6 m viršutiniuose aukštuose. Bokšto viduje išliko metaliniai sraigtiniai laiptai, o rekonstrukcijos metu buvo sumontuotas liftas. Vienu metu bokšte buvo įsikūrusi Istorijos muziejaus būstinė. Panašios konstrukcijos vandens bokštas buvo pastatytas V. Aleksandro ir V. Mikle gatvių sankirtoje, bet iki šių dienų neišliko.

Literatūra 
 Chişinău: Enciclopedie. – Chişinău,: 1997. − 117 psl.

Moldavija
Bokštai
Ramutė Rachlevičiūtė

Ramutė Rachlevičiūtė (g. 1955 m. gegužės 25 d. Kaune) – Lietuvos menotyrininkė, dėstytoja.

Biografija 
1973–1978 m. studijavo Lietuvos valstybiniame dailės institute. 1978 m. apgynė diplominį darbą „20 a. 2-osios pusės lietuvių tapyba ir tarybinė dailės kritika“ (vad. Nijolė Tumėnienė).

1979–1980 m. dirbo Lietuvos dailės muziejaus Vilniaus dailės parodų rūmuose. 1981–1991 m. Valstybinis TV ir Radijo komiteto kultūros laidų redaktorė. Nuo 1992 m. Vilniaus dailės akademijos dėstytoja, galerijos „Akademija“ vadovė. Nuo 1992 m. Dailės istorijos ir teorijos katedros lektorė. Dėstomi dalykai: XX a. Vakarų ir Lietuvos dailės istorija, Rusų avangardo (1900‒1930) dailė ir architektūra, Skandinavijos šalių dailė.

Grantai, stipendijos 
 1995 m. Islandija, Šiaurės kraštų ministrų taryba
 1997 m. Islandija, Šiaurės kraštų ministrų taryba
 2002 ir 2003 m. Cité internationale des Arts, Paryžius
 2002 ir 2010 m. Northern Art Council, Didžioji Britanija
 2006–2007 m. Individuali kūrėjo stipendija, Lietuvos Respublikos kultūros ministerija.

Apdovanojimai 
 1994 m. Tarptautinis dokumentinių filmų konkursas (Kopenhaga, Danija) – filmo „Dailininkas Audrius Puipa“ (scenarijus ir redaktorė).
 Vyriausybės kultūros ir meno premija (2021)

Narystė 
 Nuo 1992 m. Lietuvos dailininkų sąjungos Dailėtyros sekcijos narė.
 Nuo 2002 m. Tarptautinės dailės kritikų asociacijos (AICA) Lietuvos sekcijos narė
 Nuo 2004 m. Tarptautinės dailės kritikų asociacijos (AICA) Lietuvos sekcijos prezidentė
 Nuo 2005 m. Tarptautinės dailės kritikų asociacijos (AICA) tarybos narė
 Nuo 2005 m. Lietuvos dailės istorikų draugijos narė
 Nuo 2005 m. Baltijos asamblėjos meno premijos skyrimo komisijos narė
 Lietuvos dailininkų sąjungos almanacho ,,Dailė“ redakcinės kolegijos narė.

Nuorodos 
 Apie Ramutę Rachlevičiūtę

Lietuvos menininkai
Lietuvos pedagogai
Mircea Snegur

Mircea Snegur (g. 1940 m. sausio 17 d.) – pirmasis Moldavijos prezidentas. Šias pareigas ėjo nuo 1990 iki 1997 m.

Biografija 
1967–1990 m. buvo Tarybų Sąjungos komunistų partijos narys. 1990 m. daug prisidėjo prie Moldavijos nepriklausomybės paskelbimo ir aktyviai dirbo, kad ji būtų pripažinta. 1996 m. prezidento rinkimuose politikas pralaimėjo kovą parlamento vadovui Petru Lucinschi.

|-

Moldavijos prezidentai
Kaniavos ežeras

Kaniavos ežeras arba Paršelis – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, 5,5 km į pietvakarius nuo Panočių, 1 km į pietus nuo Kaniavos, Rudnios miško apsuptyje. Ežeras ovalo formos: ilgis iš šiaurės į pietus 0,5 km, plotis iki 0,35 km. Altitudė 149,3 m. Krantai daugiausia lėkšti, pelkėti, rytinis status. Pasiekiamas keliuku Rudnia-Kaniava. Ežeras nenutekantis, priklauso Ūlos upės baseinui.

Šaltiniai 

Varėnos rajono ežerai
Autostrada A2 (Lenkija)

A2 – per Lenkiją einanti automagistralė (autostrada), einanti rytų-vakarų kryptimi. Planuojamas automagistralės ilgis – 657 km, eksploatuojama 475 km.

Kelias šiuo metu jungia Varšuvą su Berlynu. Planuojama, kad magistralė bus pratęsta į rytus nuo Varšuvos ir pasieks Lenkijos ir Baltarusijos valstybių sieną. Šiuo metu eksploatuojama tik viena atkarpa į rytus nuo Varšuvos – Mazovijos Minsko aplinkkelis.

Lenkijos automagistralės
Nacionalinė teismų administracija

Nacionalinė teismų administracija – nuo įstatymų vykdomosios valdžios nepriklausoma įstaiga, aptarnaujanti teismų savivaldos institucijas, siekiant užtikrinti Lietuvos teismų sistemos, jos valdymo ir darbo organizavimo efektyvumą, teisėjų ir teismų savivaldos nepriklausomumą.

Istorija 

1998 m. buvo įkurtas Teismų departamentas prie Lietuvos Respublikos teisingumo ministerijos, bet 1999 m. pabaigoje Konstitucinis Teismas priėmė nutarimą dėl kai kurių tuometinio Teismų įstatymo nuostatų atitikties Konstitucijai. Buvo konstatuota, kad tik nepriklausoma teismų institucinė sistema gali garantuoti teismų organizacinį savarankiškumą, kad teismų administravimas turi būti organizuojamas nepažeidžiant teisėjų nepriklausomumo, o įstatymu turi būti nustatytas toks teisinis reguliavimas, pagal kurį valstybinės institucijos, užtikrinančios nepriklausomą teismų administravimą, būtų įsteigtos prie teisminės valdžios.

Todėl 2002 m. buvo įkurta teismus ir teismų savivaldos institucijas aptarnaujanti įstaiga.

Veikla 

Pagrindinės Nacionalinės teismų administracijos veiklos kryptys:
 padeda užtikrinti teismų ir teisėjų nepriklausomumą, teismų organizacinį savarankiškumą;
 pagal kompetenciją užtikrina teismų ir teismų savivaldos institucijų glaudžius tarpusavio ryšius;
 padeda teismų savivaldos institucijoms įgyvendinti pavestas funkcijas;
 pagal kompetenciją užtikrina sklandų teisėjų korpuso formavimą;
 organizuoja ir užtikrina centralizuotą teismų materialinį-techninį aprūpinimą;
 užtikrina teisėjų pensinį aprūpinimą;
 siekdama užtikrinti efektyvų ir racionalų valstybės lėšų valdymą ir naudojimą, organizuoja teismų vykdomų valstybės biudžeto programų projektų ir programų sąmatų projektų rengimą ir investicijų projektų (investicijų programų) teismams įgyvendinimą;
 kuria ir įgyvendina bendrosios teismų informacinės sistemos strategiją;
 siekia, kad teismų sistema veiktų efektyviai;
 atlieka vidaus auditus teismuose.

Direktoriai 

 Raimondas Bakšys (2002–2009 m.)
 Kęstutis Vaškevičius (2010–2013 m.)
 Reda Molienė (2013–2019 m.)
 Natalija Kaminskienė (nuo 2019 m.)

Šaltiniai

Nuorodos 

 Nacionalinė teismų administracija

Lietuvos teismų sistema
Lietuvos biudžetinės įstaigos
Teisinės organizacijos
Domonis

Domonis – antras pagal dydį miestas Anžuano saloje, priklausantis Komorų Sąjungai.

Mieste pastatytas pirmojo nepriklausomos Komorų Sąjungos prezidento Ahmedo Abdelacho mauzoliejus. Aplink gyvenvietę yra išlikusi miesto gynybinė siena.

Istorija 
XV a. miestas buvo svarbus prekybos taškas tarp Azijos ir Afrikos. Iki XVIII a. jis buvo Anžuano sultonato sostinė.

Žymūs gyventojai 
 Ahmedas Abdelachas, pirmasis nepriklausomos šalies prezidentas.
 Tadžidinas Ben Saidas Masundė, Komorų prezidentas.
 Inzudinas Ben Saidas Masondė, buvęs aukščiausiasis teismo teisėjas.
 Afanas Mohamedas, buvęs ministras.
 Saidas Mohamedas Džoharas, Komorų prezidentas.
 Abdalachas Ahmedas Suretė, pirmasis Komorų Sąjungos konstitucinio tesimo pirmininkas.

Išnašos 

Komorų miestai
Vilniaus miesto ketvirtasis apylinkės teismas

Vilniaus miesto ketvirtasis apylinkės teismas (sutr. Vilniaus m. 4-asis apylinkės teismas) – buvęs bendrosios kompetencijos teismas, nagrinėjęs civilines ir baudžiamąsias bylas bei jo kompetencijai įstatymų priskirtas administracinių teisės pažeidimų bylas, apylinkės teismas Lietuvos sostinėje. Teismo veiklos teritorija buvo Vilniaus miesto Naujosios Vilnios seniūnija. Panaikintas sujungus Vilniaus miesto apylinkės teismus, įsteigus Vilniaus miesto apylinkės teismą.

Adresas: S. Batoro g. 41, LT-2048, Vilnius (Naujoji Vilnia).

Teismo pirmininkai 
 Iki 1986 m. – Josifas Tomaševičius (g. 1946 m.)
 ~1991-1993 m. Artūras Drigotas (g. 1965 m.)
 1993 m. kovo mėn. – 2007 m. gegužės mėn. Vladislavas Lenčikas
 Nuo 2007 m. liepos mėn. Jeugenijuš Jaglinski (g. 1964 m.).

Šaltiniai 

Apylinkės teismai
Naujoji Vilnia
Istoriniai Lietuvos teismai
Orhėjus

Orhėjus – Moldavijos miestas ant Reuto upės, Orhėjaus rajono centras. Miestas yra maždaug 50 km į šiaurę nuo Kišiniovo. Iki 2003 m. Orhėjus buvo apskrities (žudeco) centras, po to apskritys buvo panaikintos. Dauguma gyventojų kalba rumuniškai arba rusiškai. Vienoje miesto mokykloje dėstymo kalba yra rusų kalba.

Istorija 

Miesto įkūrimo data nežinoma. Miestas pastatytas Dakijos tvirtovės Petrodava, kuri dar vadinama Senuoju Orhėjumi (). Tvirtovės likučiai su požemiais išlikę iki šių dienų, jie yra tarp Trebuženio ir Butučenio kaimų. Griuvėsiuose rasta monetų ir kitokių daiktų.

Viena hipotezė teigia, kad miesto pavadinimas Orhei kilęs iš vengrų kalbos Őrhely – 'tvirtovė'. Pagal hipotezę pavadinimas kildinamas iš XIII a., kai vengrai šiame krašte statė įtvirtinimų liniją.
Zaporožės kazokai Orhėjų vadino Irgejevas ir Igrejevas (). Senovės Rusijoje jis buvo žinomas kaip Oryga bei Orygova (). Dabartinis rusiškas pavadinimas – Orgejevas.

Iki 1812 m. Orhėjuje buvo osmanų sardarų, valdžiusių šiaurinę Besarabijos dalį, rezidencija.

1835 m. miestelis Senasis Orhėjus tapo apskrities miestu Orgejevu.

Iki Antrojo pasaulinio karo Orhėjuje gyveno daug žydų, jame buvo didelės žydų kapinės.. Dabar mieste likusi vienintelė veikianti sinagoga. Dauguma bažnyčių yra stačiatikių cerkvės.

1944 m. rugpjūčio mėn., Jasų-Kišiniovo operacijos metu, artilerijos ugnis ir bombardavimai beveik visiškai sugriovė miestą, kuris karui pasibaigus buvo atstatytas.

1991 m. Orhėjuje gyveno 39,1 tūkst. gyventojų.

Sportas 
 FC Milsami Orhei (futbolo klubas)

Šaltiniai 

Moldavijos miestai
FK Sasa Makedonska Kamenica

Makedonijos Kamenicos „Sasa“ – Makedonijos futbolo klubas iš Kamenicos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1968 m. Yra žaidę elito divizione, bet vėliau iškrito į žemesnius lygmenis.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė

Sasa Makedonska Kamenica
GFK Tikveš

Kavadarcio „Tikveš“ – Makedonijos futbolo klubas iš Kavadarcio.

Istorija
Klubo ištakos siekia 1930 m. Pastaraisiais metais žaidė žemesniuose divizionuose.

2013/2014 m. žaidė Trečioje lygoje, Pietų regione, bet pirmenybių nebaigė, o taškai ir pasiekimai buvo anuliuoti.

Logotipas

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Žymūs buvę treneriai
 Naćo Totovski
 Trajče Kovačev
 Andon Dončevski
 Svetozar Gođevac

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermart
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė

Tikves
FK Osogovo Kočani

Kočanų „Osogovo“ – Makedonijos futbolo klubas iš Kočanų.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1924 m.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermart
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė

Osogovo Kočani
FK Rudar Probištip

Probištipo „Rudar“ – Makedonijos futbolo klubas iš Probištipo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1947 m. Yra dalyvavę elito diviziono kovose, bet vėliau sekė kritimas į žemesnius divizionus.

Pasiekimai

Išnašos

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė

Rudar Probištip
FK Borec Veles

Veleso „Borec“ – Makedonijos futbolo klubas iš Veleso.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1926 m. Kitados rungtyniavo elito divizione. Jame debiutavo 1992–1993 m., bet ilgam įsitvirtinti nepavykdavo. Vienu metu buvo iškritę į Trečią lygą.

2021–2022 m. Pirmoje lygoje liko vienuolikti, priešpaskutinėje vietoje ir po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną.

Klubo simbolika 
 Emblema

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Išnašos

Nuorodos 
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermart
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė

borec
FK Bregalnica Štip

Štipo „Bregalnica“ – Makedonijos futbolo klubas iš Štipo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1921 m.

Pasiekimai

Sezonai

Šaltiniai

Nuorodos 
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė

brengalnica
FK Vardarski Bogdanci

Bogdancų „Vardarski“ – Makedonijos futbolo klubas iš Bogdancų.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1969 m. 

Didžiausias klubo pasiekimas, kad vieną sezoną (1992/1993 m.) dalyvavo elito lygoje. Po to sekė kritimas į žemesniuosius divizionus.

Pasiekimai

Išnašos

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė

Vardarski
FK Karaorman Struga

Strugos „Karaorman“ – Makedonijos futbolo klubas iš Strugos.

Istorija
Klubo ištakos siekia 1923 m.

Pasiekimai

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 RSSSF duomenų bazė

Karaorman Struga
FK Ohrid

Ochrido FK – Makedonijos futbolo klubas iš Ochrido.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1921 m. Susikūrus nepriklausomai Makedonijai, yra žaidę Pirmoje lygoje 1994–95, 1995–96 ir 2010–12 m.

Galerija

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė

Ohrid
FK Kožuf Gevgelija

Gevgelijos „Kožuf“ – Makedonijos futbolo klubas iš Gevgelijos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1922 m.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 [ SOFASCORE]
 [ FLASHSCORE]
 [ Transfermarkt]
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė

Kožuf Gevgelija
FK Skopje

Skopjės FK – Makedonijos futbolo klubas iš Skopjės.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1960 m.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Nuorodos
 SOCCERWAY
 FLASHSCORE
 SOFASCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė

Skopje
FK Kumanovo

Kumanovo FK – Makedonijos futbolo klubas iš Kumanovo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1924 m.

Pasiekimai

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 RSSSF duomenų bazė

Kumanovo
FK Bregalnica Delčevo

Delčevo „Bregalnica“ – Makedonijos futbolo klubas iš Delčevo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1926 m.

Pasiekimai

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 RSSSF duomenų bazė

bregalnica
FK Vëllazërimi 77

FK „Vëllazërimi 77“ arba Kičevo „Vlazrimi“ – Makedonijos futbolo klubas iš Kičevo. Komandą įkūrė albanai. Jų kalba pavadinimas būtų KF Vëllazërimi 77.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1977 m.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 RSSSF duomenų bazė

Vëllazërimi 77
FK Nov Milenium Sušica

Sučicos „Nov Milenium“ – Makedonijos futbolo klubas iš Sušicos.

Klubas pasitraukė iš II lygos pirmenybių po I rato, 2008 m. žiemą.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 2006 m.

Pasiekimai
 s pusfinalis (2008 m.)

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 RSSSF duomenų bazė

Nov Milenium Sušica
Kismajus

Kismajus () – miestas pietryčių Somalyje, Žemutinės Džubos regiono sostinė. Išsidėstęs prie Indijos vandenyno, į vakarus nuo Baravos, prie Džubos upės žiočių. Yra apie 256 000 gyventojų, ir tai trečias pagal dydį šalies miestas.

Istorija 

Kismajų apie X a. įkūrė svahilių pirkliai, ir greitai jis tapo svarbiu prekybos centru Indijos vandenyno prekyboje. Čia susiformavo miestas-valstybė, dalyvavusi svahilių civilizacijoje. Vietinis svahilių etninis pogrupis bajuni kalba kibajuni dialektu.

XVI a., regione įsitvirtinus Portugalijai, miestas buvo atkirstas nuo svarbios prekybos. Per XVI–XIX a. miestas buvo valdomas stipresnių valstybių, kurios įgydavo įtaką regione: Adžurano, Galedi sultonatų. Per tą laiką miesto apylinkėse įsitvirtino somalių klanas darodai. XIX a. miestą užvaldė Zanzibaro sultonatas.

1886–1890 m. miestą užvaldė Vokietija, o 1896 m. jis atiteko Britų imperijai, kaip Kenijos kolonijos dalis Džubalandas. 1925 m. Džubalandas kartu su Kismaju perėjo Italijai, ir miestas tapo Italijos Somalio dalimi.

Somalio miestai
Svahilių valstybės
Liozna

Liozna – miestelis šiaurės rytų Baltarusijoje, 40 km nuo Vitebsko, netoli sienos su Rusija, prie Mošnos upės; rajono centras. Geležinkelio stotis. Išvystyta tekstilės, pieno, duonos, medienos pramonė. Stovi cerkvė, Laisvės paminklas. Yra 2 vidurinės mokyklos, muzikos, sporto, meno mokyklos. Veikia kraštotyros muziejus, kultūros namai, 2 bibliotekos.

Istorija 

Liozna įsikūrė XV a. pabaigoje, nuo 1654 m. minima kaip miestelis. 1924 m. tapo rajono centru.

Pavadinimo kilmė 

Miestelio vardas kildinamas nuo žodžio лёзны – „svetimas, nevietinis, atėjūnas“, nors kita versija spėja, kad nuo žodžio лаза – „žemuma, įduba“.

Šaltiniai 

Vitebsko srities miesto tipo gyvenvietės
Lioznos rajono gyvenvietės
KF Haukar

Habnarfjorduro „Haukar“ – Islandijos futbolo klubas iš Habnarfjoduro.

Istorija 

1935–1961 m. buvo prijungtas prie FH Hafnarfjordur klubo, vėliau atsiskyrė.

2010 m. sezone liko 11 vietoje ir iškrito į antros pakopos pirmenybėse, kuriose žaidžia iki šiol.

Pasiekimai 
 s ketvirtfinalis (2007, 2008 m.)

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 Globalsportsarchive
 SOCCERWAY

Haukar
UMF Selfoss

Selfoso UMF – Islandijos futbolo klubas iš Selfoso.

Istorija 

Ungmennafélag Selfoss žinomas paprastesniu  Selfoss pavadinimu, buvo įkurtas 1936 m. birželio 1 d. 

Užsiima įvairiais sportais (gimnastika, atletika, rankinis, dziudo, futbolas, plaukimas, tekvondo ir motokrosas). 

1955 m. buvo suburta futbolo komanda. Debiutinės rungtynės buvo sužaistos tik 1966 m. 

Nuo 1966 iki 1993 m. komanda žaidė 1. deild karla (antros pakopos pirmenybėse). Vėliau sekė nuopuolis į žemesnius divizionus.

2009 m. tapo antros pakopos nugalėtojais ir iškovojo teisę dalyvauti elito diviziono kovose.

2010 m. pirmą kartą per klubo gyvavimo istoriją futbolo komanda varžėsi aukščiausioje šalies futbolo lygoje. Užėmė paskutinę, dvyliktą vietą ir iš elito diviziono iškrito į žemesnę pakopą.

2011 m. antroje pakopoje užėmę antrą vietą vėl gavo teisę žaisti elite.

2012 m. vėl dalyvavo aukščiausios futbolo lygos pirmenybėse. užėmė vienuoliktą vietą ir vėl iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2013 m. žaidė antros pakopos pirmenybėse.

Spalvinė gama 
Ruda ir balta.

Pasiekimai 
 s pusfinalis (1969 m.)

Sezonai 

|}

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia balta žalia apranga.

Nuorodos 
 Oficiali klubas svetainė
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Globalsportsarchive

Selfoss
Apigeninas

Apigeninas – flavonas, kai kurių glikozidų sudėtinė dalis. Jis yra geltonos spalvos skystis, naudotas dažyti vilnai. Apigeninas (4’,5,7-trihydroxyflavone) laikomas viena iš vaisiuose bei daržovėse aptinkamų medžiagų, saugančių nuo vėžio .

Apigeninas medicinoje 
Nustatyta, kad apigeninas stabdo kai kurių rūšių vėžinių ląstelių linijų augimą. Jam priskiriama reikalingų normaliam ląstelės ciklui ir sunykimui genų (pvz., DLC1 reekspresijos sukėlimas per metilinimo proceso – universalaus genų raiškos valdymo mechanizmo, suvaldymą) veiklos rekonstrukcija. Taigi, jei vėžinėje ląstelėje geno raiška buvo užblokuota tik promotoriaus metilinimu – jis pats nebuvo visiškai sudarkytas ar eliminuotas, ekstraktai iš apigenino turinčių augalų ar išgrynintas apigeninas gali būti naudingas atkuriant tokio geno veiklą ir tuo normalizuojant ląstelę.

Neseniai parodyta, kad apigeninas:
 sukelia autofagiją, kas paaiškina jo chemioprevencines savybes,
 tačiau tuo pat metu stabdo dalies vaistų organizme įsisavinimą, .Apigeninas yra CYP2C9 inhibitoriumi, ir stabdo vaistų metabolizmą sąveikaudamas su vaistų apykaitą kūne skatinančiu fermentu.

Apigeninas sąveikauja su ciklosporinu – vaistu, slopinančiu imuniteto priešinimąsi organų persodinimo operacijose. Tirtas jo poveikis bcl-2 ir apoptozei. Vertintas transformuojančio augimo faktoriaus-β ir apoptozės indeksas sąveikoje su cyclosporinu A, jam pažeidus inkstus .

Glikozidai 
Glikozidai, susidarantys apigeninui jungiantis su cukrumis, yra:

 Apiinas – išskiriamas iš petražolių bei salierų
 Apigetrinas (apigenin-7-gliukozidas) – randamas kavos pakaitale iš kiaulpienių
 Izoviteksinas (apigenin-6-C-gliukozidas, homoviteksinas, saponaretinas)
 Rhoifolinas (apigenin 7-O-neohesperidozidas)
 Viteksinas (apigenin-8-C-gliukozidas)

Apigeninas maiste 
Apigenino gausu petražolėse, dygliuotojo ožerškio lapuose, guavose, kur kas mažiau česnakuose, kinietiškuose kopūstuose, paprikoje, salieruose, žirniuose, pipirmėtėse.

Nuorodos 

Flavonai
Benzenediolai
Heterocikliniai junginiai
Naujasis viešasis valdymas

„Naujasis viešasis valdymas“ – viešojo administravimo metodas, kuris akcentuoja privatizaciją, darbų atlikimo įvertinimą, strateginį planavimą ir kitas vadybos perspektyvas. Pagal Lindą Kaboolian pažymi, kad naujasis viešasis valdymas skatina administracines technologijas: klientų aptarnavimą, sutartis, sudaromas darbų atlikimo pagrindu, konkurenciją, rinkos lengvatas ir dereguliaciją.

„Naujojo viešojo valdymo“ tikslas 
Pagerinti socialinius ryšius, pilietinį dalyvavimą, bendradarbiaujantį veikimą ir abipusę paramą bei įtaką.

„Naujojo viešojo valdymo“ objektas 
Klientas, nes tų valdžių, kurių varomoji jėga yra klientas, turi atidžiai jų klausytis, valdžios turi sukurti tarp paslaugų teikėjų konkurenciją, turi teikti ištekliais, kuriais klientai galėtų naudotis rinkdamiesi paslaugų teikėjus.

Atsiradimo pagrindas 
„Naujojo viešojo valdymo atsiradimui reikšmės turėjo fiskalinės aštuntojo dešimtmečio krizės, kurių siekis buvo sukurti valdžią,
kuri „dirbtų geriau ir kainuotų mažiau“. Tuo pačiu metu valstybių vadovai, kuriems rūpi atskaitingumas ir didelis našumas, ėmėsi pertvarkyti savo biurokratines agentūras, naujai apibūdinti organizacijų misiją, supaprastinti agentūros veiklos procesus ir
decentralizuoti sprendimų priėmimą.

Hierarchinis valdymas iš dalies turi būti pakeistas horizontaliais ryšiais tarp institucijų ir centrinės vyriausybės galių apribojimu. Didesnis valdymo funkcijų decentralizavimas suteikia daugiau atsakomybės vietiniai valdžiai ir kitoms decentralizuotoms viešosios valdžios struktūroms.

Naujosios valstybės reformų diegimas dešiniajame sektoriuje sukuria kolektyvinių sprendimų priėmimo sistemą. Priimant ir įgyvendinant sprendimus, dalyvauja įvairios decentralizuotos viešosios valdžios institucijos, socialiai atsakingas privatus verslas, nevyriausybinės organizacijos, pilietinės bendruomenės, vykdomos konsultacijos tarp šių organizacijų. 

Turbūt geriausias naujojo viešojo valdymo pavyzdys tarptautiniame kontekste yra Naujosios Zelandijos administracinė reforma. Bandydama sukurti efektyvesnes viešąsias organizacijas, vyriausybė privatizavo esmines valstybės funkcijas ir pertvarkė personalo sistemą. Kad vyriausieji pareigūnai labiau orientuotųsi į darbo atlikimą, įdiegė naują metodą valdžios agentūrų produktyvumui ir efektyvumui išmatuoti, ir taip pertvarkė departamentines sistemas, kad jos atspindėtų valdžios įsipareigojimą atsiskaityti (Boston, 1996).

Naujosios Zelandijos reformų efektyvumas, panašiai kaip analogiškos veiklos Kanadoje, Didžiojoje Britanijoje ir Jungtinėse Valstijose, viso pasaulio valdžios įspėja, jog ieškoma naujų standartų ir diegiami nauji vaidmenys.

Naujojo viešojo valdymo pagrindiniai bruožai 
 Tarnavimas piliečiams, o ne klientams;
 Pilietiškumo vertinimas labiau už vadybiškumą;
 Viešojo intereso ieškojimas;
 Piliečių įtraukimas į viešųjų reikalų sprendimą;
 Kovos prioritetai su neigiamų reiškinių viešajame sektoriuje priežastimis, bet ne su pasekmėmis;
 Strateginis mąstymas, demokratiškas veikimas;
 Atskaitomybė svarbiau už efektyvumą;
 Tarnavimas, o ne reguliavimas;
 Žmonių, o ne produktyvumo vertinimas.

Išnašos 

Administravimas
Jedinecas

Jedinecas – Moldavijos šiaurės miestas. Miestas yra 201 km į šiaurę nuo šalies sostinės Kišiniovo.

Istorija 
Pirmą kartą istorijoje Jedinecas paminėtas 1431 m. birželio 15 d. dokumente, kuriame Moldavijos princui Aleksandrui Gerajam aprašyta ši vietovė.

1812 m. rytų Moldavija kartu su Jedineco miestu buvo aneksuota Rusijos imperijos ir pavadinta Besarabija. 1918 m. Besarabija tapo demokratine Moldavijos respublika, o po kelių mėnesių susijungė su Moldavija.

1940 m. visa Moldavija buvo okupuota Tarybų Sąjungos ir pavadintas Moldavijos TSR.

1991 m. Moldavija atgavo nepriklausomybę.

Kultūra 
Jedineco mieste yra gamtos istorijos muziejus ir nacionalinio meno muziejus, kuriame eksponuojama daug originalių Moldavijos meno kūrinių ir objektų.

Moldavijos miestai
Bartešiškės

Bartešiškės – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Šimonių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kupiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Bartkūnai (Kaišiadorys)

Bartkūnai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Rumšiškių, prie kelio . Posūkis link Lašinių. Šalia kaimo į Kauno marias įteka Motera.

Istorija 
Iki pastatant Kauno HE 1960 m., kaimas buvo į šiaurės vakarus nuo dabartinės vietos , bet buvo priverstas persikelti į naują, neapsemtą vietą.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Kauno marių užlietos gyvenvietės
Bartkūnai (Šiauliai)

Bartkūnai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės teritorijoje, 5 km į šiaurę nuo Gruzdžių, tarp Gurbmiškės ir Laumakių miškų.

Istorija 

Nuo 1863 m. Bartkūnų palivarkas priklausė Gruzdžių valsčiaus Gruzdžių seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Gruzdžių valsčiui, nuo 1950 m. – Šiaulių rajono Gruzdžių apylinkės kaimas. 1953–1991 m. kaimo žemė priklausė Gruzdžių tarybiniam ūkiui.

Gyventojai 
1923 m. surašymo metu kaime buvo 6 ūkiai.

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Bartlaukė

Bartlaukė – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Raudėnų.

Istorija 

Bartlaukės kaimo centrinėje dalyje, 4,0 km į šiaurę nuo kelio Kuršėnai–Upyna (Telšiai), 0,26 km į šiaurės vakarus nuo Kuršėnų miškų urėdijos, Ilgšilio girininkijos, Užpelkių miško 21 kv. šiaurės vakarų kampo yra Bartlaukės senosios kapinės (kultūros paminklo MC kodas 4641).

Gyventojai

Šaltiniai 

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Barutiškiai

Barutiškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Inturkės.

Istorija 
1900 m. vienkiemis minimas Inturkės juodraštinėje priešvedybinių apklausų knygoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Baruvka

Baruvka vadinami kaimai:

 Molėtų rajone:
 Paąžuolių seniūnijoje,
 Suginčių seniūnijoje;
 Ukmergės rajone.
Barzdžių Medsėdžiai

Barzdžių Medsėdžiai – kaimas šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 10 km į pietvakarius nuo Salantų.

Etimologija 
Pavadinimas žemaičių tarme  reiškia Barzdžių kaimo miške išsibarsčiusią vienkieminę gyvenvietę (viensėdžius). Rašytiniuose šaltiniuose vietovardis rašomas , , , .

Geografija 
Kaimo žemės plyti lygumoje, esančioje į pietus nuo Pestupio. Jos ribojasi su Klecininkais, Barzdžiais, Klausgalvų Medsėdžiais ir Mažaisiais Žalimais. Vakariniu pakraščiu praeina kelias Leliūnai–Mažieji Žalimai, rytiniu – Pesčiai–Klausgalvai. Šiaurės rytinį pakraštį siekia Klecininkų tvenkinys.

Istorija 
Barzdžių Medsėdžiai susiformavo XVIII a. plėšininėje Barzdžių kaimo žemėje (bendro naudojimo miškuose ir ganyklose). XVIII–XIX a. tai buvo vienkieminis užusienis, priklausęs Barzdžių kaimo bendruomenei, o XX a. pr. tapo savarankišku kaimu. Jame 1923 m. buvo 33 ūkiai.

Kaime išliko seniausias Lietuvoje, 1643 m. statytas, vėliau – rekonstruotas, namas.

Gyventojai

Kultūros paveldas 
 Sodyba: namas (1643 m.), tvartas ir kluonas (abu – XIX a.)
 Paminklas 1948 m. žuvusiems Kardo rinktinės Skirmanto kuopos partizanams (pastatytas 2018 m.)

Šaltiniai

Nuorodos 
 Irena Šeškevičienė. Nyksta protėvių kultūrinis palikimas. – Pajūrio naujienos – 2013 m. liepos 12 d.
 Barzdžių Medsėdžiai: Kretingos krašto enciklopedija

Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės
Baskai (Molėtai)

Baskai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Giedraičių.

Istorija 
Kaimas minimas 1781 m. Giedraičių mirusiųjų metrikų knygoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Basonys II

Basonys II – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Kalvių. 

Kaimo teritorijoje, šalia ežero įlankos yra archeologijos objektas – Basonių II (Kalvių) senovės gyvenvietė (A 59).

1999–2000 m. gyvenvietę tyrinėjo archeologas Egidijus Šatavičius. Tyrimų metu surasta daug titnago radinių, kurie datuojami 11-9 tūkstm. pr. m. e. Vėlesnių žvalgymų metu nustatyta, kad kaimo ribose būta ne vienos, bet 4-5 skirtingo laikotarpio gyvenviečių, kurios datuotinos akmens amžiaus įvairiais periodais.

Gyvenvietė buvo įkurta Kalvių ež. pietinės įlankos pietvakarinio kranto aukštutinėje terasoje. Pagal 1995, 1999–2000 m. vykusių žvalgomųjų archeologinių tyrimų metu rastus titnaginius dirbinius ir titnago skaldą gyvenvietė datuojama vėlyvuoju paleolitu (IX tūkst. pr. m. e.) ir mezolito I puse (VIII–VII tūkst. pr. m. e.) bei priskiriama Svidrų kultūrai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Batiškiai

Batiškiai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Girėnų. Per kaimą eina kelias .

Gyventojai

Šaltiniai 

Šakių rajono savivaldybės gyvenvietės
Baukai (Pasvalys)

Baukai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Daujėnų.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Rapolas Skipitis (1887–1976) – Lietuvos teisininkas, advokatas ir politinis veikėjas;
 Petras Rauduvė (1912–1994) – lietuvių grafikas ir pedagogas.

Šaltiniai 

Pasvalio rajono savivaldybės gyvenvietės
Baukiai

Baukiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Ariogalos.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Martynas Masalskis (1858-1954), Lietuvos vargonų meistras.

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Baušiškės (Trakai)

Baušiškės – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 11 km nuo Rūdiškių, prie Luknos upės ir Karvio ežero.

Gyventojai

Šaltiniai 

Trakų rajono savivaldybės gyvenvietės
Bažavalė

Bažavalė – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Verėduvos. Stūkso Bažavalės piliakalnis.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Bažavalėje 1886 m. gruodžio 27 d. gimė Lietuvos ekonomistas, bankininkas, politinis veikėjas Stasys Digrys.

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Bažnytkaimis

Bažnytkaimiu vadinama:

 kaimas, kuriame yra bažnyčia;
 gyvenvietė Ignalinos rajone.
Bažnytkaimis (Ignalina)

Bažnytkaimis – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Dūkštelių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Bečerninkai

Bečerninkai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Troškūnų.

Gyventojai 

Bečerninkuose 1898 m. rugsėjo 19 d. gimė teisininkas, žurnalistas, redaktorius Jonas Dagelis.

Šaltiniai 

Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės
Beinoras

Beinoras – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 21 km į šiaurę nuo Biržų, Biržų girios šiaurinėje dalyje.

Istorija

1949-1993 m. kolūkio „Auksinė varpa“ gyvenvietė.

Gyventojai

Šaltiniai 

Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Bejėnai

Bejėnai – viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Vaškų.

Gyventojai

Šaltiniai 

Pasvalio rajono savivaldybės gyvenvietės
Bekelniškė

Bekelniškė – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 11 km nuo Kimbartiškės.

Istorija 
XX a. pr. pateko į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvos valsčius).

Gyventojai

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Bekešiai

Bekešiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Giedraičių.

Istorija 
Kaimas minimas 1781 m. Giedraičių mirusiųjų metrikų knygoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Belazariškis

Apie kaimą Panevėžio rajone žr. Belazariškis (Panevėžys).

Belazariškis – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Vosiliškio, prie kelio .

Etimologija 

Kaimo vardas yra dvarininkinis vietovardis, kilęs nuo dvarininkų Belozarų giminės, kuriai priklausė greta buvęs Vosiliškio dvaras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Raseinių rajono savivaldybės gyvenvietės
Belezai

Belezai – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 8 km nuo Laičių. 2015 m. netoliese aptiktas Belezų piliakalnis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Elektrėnų savivaldybės gyvenvietės
Bendreliai

Bendreliai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Varkalių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Bendžiukai

Bendžiukai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Joniškio.

Istorija 

Kaimas užrašytas 1852 m. Joniškio bažnyčios metrikų knygoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Bėnupė (Biržai)

Bėnupė – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 24 km į šiaurę nuo Biržų, 7 km nuo Nemunėlio Radviliškio, prie Bėnupės upelio, Biržų girios šiaurės vakariniame pakraštyje.

Istorija

1949-1993 m. kolūkio „Auksinė varpa“ gyvenvietė.

Gyventojai

Šaltiniai 

Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Berckiai

Berckiai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Šiaudinės, prie kelio .

Gyventojai

Šaltiniai 

Šakių rajono savivaldybės gyvenvietės
Berezninkai

Berezninkai – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 9 km nuo Sangrūdos.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Povilas Kupstas (1860–1940) – knygnešys, daraktorius

Šaltiniai 

Kalvarijos savivaldybės gyvenvietės
Bernardinka

Apie kaimą Anykščių rajone žr. Bernardinka (Anykščiai).

Bernardinka – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Paparčių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kaišiadorių rajono savivaldybės gyvenvietės
Bernatoniai (Krekenava)

Bernatoniai – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 11 km nuo Krekenavos.

Gyventojai

Išnašos 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Bernotavas

Bernotavas – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Žlibinų.

Istorija

Gyventojai

Šaltiniai 

Plungės rajono savivaldybės gyvenvietės
Bernotiškis (Pandėlys)

Bernotiškis – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Panemunio.

Gyventojai

Išnašos 

Rokiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Bernotiškis (Utena)

Bernotiškis – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Tauragnų.

Gyventojai

Išnašos 

Utenos rajono savivaldybės gyvenvietės
Berštupis

Berštupis – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 4 km nuo Bagotosios.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Romualdas Kęstutis Urbaitis (1942–2022) – teisininkas, buvęs LR Konstitucinio Teismo ir Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas.

Šaltiniai 

Kazlų Rūdos savivaldybės gyvenvietės
Beržėnai (Mažeikiai)

Beržėnai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Sedos.

Gyventojai

Šaltiniai 

 

Mažeikių rajono savivaldybės gyvenvietės
Beržininkai (Rimšė)

Beržininkai – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Gaidės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Beržininkai II

Beržininkai II – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Gaidės.

Gyventojai

Šaltiniai 

Ignalinos rajono savivaldybės gyvenvietės
Beržiškės (Šalčininkai)

Beržiškės – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kalesninkų.

Istorija

Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 29 žmonės, iš kurių visi buvo užrašyti lenkais.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Beržynas (Vilkaviškis)

Beržynas – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kybartų.

Gyventojai

Nuorodos 
 Berżyny Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom XV cz. 1, psl. 116 (lenk.)

Šaltiniai 

Vilkaviškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Beržynė (viensėdis)

Beržynė – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 12 km nuo Karsakiškio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Beržuvis (Švenčionys)

Beržuvis – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Šventos, prie Beržuvio ežero.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Bestraigiškė

Bestraigiškė – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 14 km nuo Seirijų. 

Bestraigiškės miške stovi paminklas, skirtas atminti 1951 m. rugsėjo 27 d. žuvusiems Dainavos apygardos Šarūno partizanų rinktinės štabo nariams.

Istorija 
Nuo XIX a. pradžios iki 1868 m. kaimas buvo Bestraigiškės valsčiaus centras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Biekšios

Biekšios – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Matuizų, Merkio dešiniajame krante, Dainavos girioje, prie Vilniaus–Gardino geležinkelio (kitapus jo – Pamerkiai). Kaimas gatvinis. Praeina kelias Barteliai–Pamerkiai–Kukiškės.

Istorija 
XX a. pr. kaimas pateko į Trakų apskrities Valkininkų valsčių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Bielazariškės (Dūkštos)

Bielazariškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 8 km nuo Dūkštų, Neries dešiniajame krante. Stūkso Bielazariškių piliakalnis. Kaimas išplanuotas lygiagrečiai su upe, geraisiais pirkių galais į upės pusę. Ties kaimu yra nedidelė rėva.

Istorija 
Kaimas minimas nuo XVIII a. (Białozoryszki). Ties šiauriniu kaimo galu XX a. pr. būta kelto per Nerį.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Bieliūnai

Bieliūnais vadinami kaimai:

 Vilniaus rajone;
 Zarasų rajone:
 Antazavės seniūnijoje,
 Imbrado seniūnijoje.
Bielkaučizna

Bielkaučizna – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Magučių. Stūkso Bielkaučiznos piliakalnis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Bijotai (Kybartai)

Bijotai – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Šikšnių, į rytus nuo Šiaudiniškių.

Istorija

Kaimas panaikintas 1976 m.

Gyventojai

Šaltiniai 

Gyvenviečių straipsniai be koordinačių
Panaikintos Vilkaviškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Bildžiai

Apie kaimą Karaliaučiaus krašte žr. Bildžiai (Pilkalnio apskritis)

Bildžiai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km nuo Lavoriškių.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės