joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
2022 m. moterų futbolo A lyga

2022 m. Lietuvos moterų futbolo A lyga – 30–osios moterų futbolo aukščiausios lygos pirmenybės nepriklausomoje Lietuvoje.

Kvietimas licencijuotis 2022 m. sezonui 
Lietuvos futbolo federacija 2021 m. lapkričio 18 d. pakvietė klubus registruotis 2022 m. sezono UEFA, A, I, II ir moterų A lygos klubų licencijavimo procesui.

2022 m. gruodžio 20 d. LFF pasidalino informacija apie klubų pateiktas paraiškas licencijuotis 2022 metų pirmenybėms.

Moterų A lygos licencijų pareiškėjai 
Lietuvos moterų A lygos čempionate paraiškas pateikė 8 komandos.

 Šiaulių „Gintra“, MFA „Žalgiris“-MRU, „Vilnius“, Gargždų „Banga“, Joniškio „Saned“, „Kauno Žalgiris“, Kauno raj. „Hegelmann“, „Šiauliai“.

Licencijavimo komiteto posėdis dėl moterų A lygos licencijų suteikimo įvyko 2022 m. vasario 18 dieną.

Licencijos

UEFA licencijų pareiškėjai 
UEFA licencijų, reikalingų siekiant dalyvauti tarptautinėse varžybose, siekė šie klubai:

 Šiaulių „Gintra“ (Moterų UEFA Čempionių lygos licencija);
 „Vilnius“ (Moterų UEFA Čempionių lygos licencija);

Licencijavimo komiteto posėdis dėl UEFA licencijų išdavimo numatytas 2022 m. balandžio 29 dieną.

2022 m. Moterų futbolo A lyga 
 Moterų futbolo A lygos sezonas prasidėjo 2022 m. kovo mėn. ir baigėsi rudenį.

Dalyviai 
 Gintra (Šiauliai);
 FK Saned (Joniškis);
 MFK Banga (Gargždai);
 Hegelmann (Kauno rajonas);
 MFA „Žalgiris“-MRU (Vilnius);
 FK „Vilnius“ (Vilnius);

Komandų rikiuotė

Rezultatai 
 (būsimas įvykis)

Rezultatyviausios žaidėjos 
  Chrystyna Perevyzdnyk (FK Vilnius) – 16 įvarčių;

Pandemijos grėsmė 
Čempionatas vyko pandemijos sąlygomis.

FC Gintra žaidėjos (čempionės) 
Atnaujinta: 2022 m. liepos 21 d.

 (nuo 2021 m.)
 (nuo 2022 m.)
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

 (nuo 2022 m.)
 (nuo 2022 m.)
 (nuo 2022 m.)
 (nuo 2022 m.)
 (nuo 2022 m.)
 (nuo 2022 m.)
 (nuo 2022 m.)
 (nuo 2022 m.)
 (nuo 2022 m.)
 (nuo 2022 m.)
 (nuo 2022 m.)
 (nuo 2022 m.)
 (nuo 2022 m.)
 (nuo 2022 m.)
 (nuo 2022 m. liepos mėn.)
 
 (nuo 2022 m.)

FC Gintra UEFA čempionių lygoje 

 Pusfinalio rungtynėse KuPS nugalėjo šiaulietes rezultatu 2:0 į finalą.

 Paguodos rungtynėse UKS SMS Łódź‎ nugalėjo šiaulietes rezultatu 1:0 ir užėmė trečią vietą grupėje.

Taip pat skaitykite 
 2022 m. LMFA Žiemos taurės turnyras
 Lietuvos futbolo varžybos 2022 m.
 2022 m. LMFA I lyga
 2022 m. A lyga
 UEFA moterų čempionų lyga 2022–2023 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway (2021 m. moterų A lyga)
 Moterų A lygos puslapis (lietuvosfutbolas.lt svetainėje)
 Gintra (lietuvosfutbolas.lt svetainėje)
 MFA Žalgiris-MRU (lietuvosfutbolas.lt svetainėje)
 Banga (lietuvosfutbolas.lt svetainėje)
 Saned (lietuvosfutbolas.lt svetainėje)
 Vilnius (lietuvosfutbolas.lt svetainėje)
 Hegelmann (lietuvosfutbolas.lt svetainėje)
 LFF.LT (Oficiali LFF svetainė)

Lietuvos futbolo varžybos
Lietuvos moterų futbolas
Bikioniškė

Bikioniškė (Bikioniškis) – buvęs kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Kolainių, 2 km į šiaurę nuo Gorainių, netoli Šakos upelio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Ceramica Cleopatra FC

„Ceramica Cleopatra“ futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose žinomas Ceramica Cleopatra Football Club pavadinimu, o trumpai vadinamas tiesiog Ceramica Cleopatra bei Cleopatra  – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Egipto lygoje. Klubas įsikūręs Gizoje.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 2007 m. Jis priklauso Cleopatra Group įkūrėjui Mohamed M. Abou El Enein. 

2019–2020 m. sezone rungtyniavo Antrame divizione, B grupėje užėmė pirmą vietą ir pateko į Premjer lygą. 

2020–2021 m. sezone debiutavo Premjer lygoje, o galutinėje ekipų rikiuotėje liko dešimti iš aštuoniolikos dalyvių.

2021–2022 m. sezone žaidė aukščiausioje šalies lygoje ir liko keturiolikti.

Pasiekimai 
 Premier lyga (I)
 Dešimtoji vieta: 2020–2021 m.
 Antrasis divizionas (D2):
 Nugalėtojai: 2019–2020 m. („B“ grupėje)

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Klubo pavadinimas, logotipas ir spalvos 
Kleopatra – egiptiečių karalienė. Verslo grupė pasivadinusi Cleopatra Group valdo šį klubą.

Logotipas 
Jame vaizduojama stilizuota karalienė Kleopatra.

Spalvinė gama 
Klubas žaidžia rudos spalvos aprangomis: rudi marškinėliai, šortai bei kojinės. Šortai ir kojinės gali būti juodos spalvos.

Sportinės aprangos 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose žaidžia rudomis aprangomis. 

 Atsarginės aprangos būdavo baltos spalvos. 

 Aprangų gamintojai
  Nike.

Sudėtis 
Atnaujinta: 2021 m. gruodžio 27 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY 
 SOFASCORE 
 FLASHSCORE 
 Transfermarkt (Apie klubą)
 Globalsportsarchive (Apie klubą)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)

Egipto futbolo klubai
Kašarka

Kašarka (Košarka) – buvęs viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, dabar patenka į Naudvario teritoriją.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Brieksynė (Baltinava)

Brieksynė () – kaimas rytų Latvijoje, Balvų savivaldybėje, 8 km į šiaurę nuo Baltinavos, 249 km nuo Rygos. 12 gyventojų (2006 m.).

Kaimas įsikūręs šalia kelio P45 (Viliaka-Karsava). Netoliese yra to paties pavadinimo gyvenvietė Briežuciemo valsčiuje. Yra katalikų kapinės su vietinės reikšmės architektūros paminklu Brieksynės kapinių koplyčia. Iškilusi 128 m aukščio Brieksynės kalva. Kaimo turizmo sodyba „Krustceles“.

Šaltiniai 

Latvijos gyvenvietės
Sporting Clube de Benguela

Sporting Clube de Benguela, o sutrumpintai Sporting de Benguela bei žinomas kaip Desportivo de Benguela – Angolos futbolo klubas. 

Ankstesniais metais žaidė nacionalinėje futbolo lygoje (Girabola). Klubo spalvinė gama – žalia ir balta.

Istorija 
Įkurtas 1915 m. Bengelos mieste. Žaidė regioninėse pirmenybėse. Vėliau pateko į Girabolą.

Girabola lygoje 1990 m. užėmė 11 vietą. 1991 m. Girabola liko 14 vietoje.
1992 m. Girabola susiklostė nesėkmingai: nors ekipa liko 12 vietą, tačiau žaidė pereinamąsias rungtynes ir jas pralaimėjo. Klubas iškrito iš aukščiausiosios lygos.

2021–22 m. pateko į aukščiausią šalies lygą. Įpusėjus čempionatui buvo surinkę vos vieną tašką ir buvo paskutinėje vietoje.

2021–22 m. liko 16 vietoje iš 16 dalyvių ir iškrito iš Girabolos.

Aprangos ir jų pokyčiai 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose žaidžia žaliomis–baltomis–juodomis aprangomis.

Stadionas 
Namų rungtynes žaidžia Estádio do Arregaça, kuris talpina 10 tūkst. žiūrovų.

Sezonai

Girabola ir taurės turnyras 

|}

|}
Šaltiniai:

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Facebook paskyra]
 Globalsportsarchive
 Zerozero.pt 
 Soccerway 
 SofaScore 
 Flashscore 
 playmakerstats
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF (Taurės turnyras)

Angolos futbolo klubai
CD Lunda Sul

CD Lunda-Sul, o pilnu pavadinimu Clube Desportivo da Lunda Sul, o sutrumpintai Desportivo Lunda Sul – Angolos futbolo klubas.

Žaidė nacionalinėje futbolo lygoje (Girabola). Klubo spalvinė gama – mėlyna ir balta.

Istorija 
Įkurtas 2020 m. lapkričio mėn. Saurimo mieste. Kovojo 2020/21 m. Segundona pirmenybėse. Tapo C serijos nugalėtojais. Pateko į elito divizioną.

2021/22 m. debiutavo Girabola ir liko ? vietoje iš 16 dalyvių.

Stadionas 
Namų rungtynes žaidžia Estádio das Mangueiras stadione, Saurimo mieste.

Laimėjimai

Nacionaliai pasiekimai 
 Angolos lyga: 0

 Segundona: 1
 B serijos nugalėtojai: 2021

 Angolos futbolo taurė: 0

 Angolos futbolo supertaurė: 0

Sezonai

Girabola ir taurės turnyras 

|}
Šaltiniai:

Šaltiniai

Nuorodos 
 Facebook paskyra
 Globalsportsarchive
 SOCCERWAY 
 SOFASCORE 
 zerozero.pt svetainė
 Girabola svetainė
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF (Taurės turnyras)

Angolos futbolo klubai
FC Talanta

„Talantos“ futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose žinomas Football Club Talanta pavadinimu, o trumpai FC Talanta bei Talanta – profesionalus Kenijos futbolo klubas, įsikūręs Nairobyje. Namie žaidžia raudonomis ir mėlynomis aprangomis, o svetur gali žaisti raudonai baltomis arba baltomis aprangomis.

Istorija 
Klubas įkurtas 2012 m. liepos mėnesį. Žaidė Pirmoje lygoje (), o vėliau Superlygoje.

2020/21 m. žaidė Superlygoje () ir po sėkmingo sezono, kai tapo šios lygos nugalėtojais, buvo perkelti į Premjer lygą.
Nuo 2021/22 m. sezono rungtyniavo Premjer lygoje (pirma pakopa).

Stadionas 
Namų rungtynes žaidžia Miesto stadione (), kuris talpina 15 tūkst. žiūrovų.

Taip pat gali žaisti Ruarakos stadione (), kuris talpina 4 tūkst. žiūrovų.

Aprangos ir jų pokyčiai 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose žaidžia mėlynomis aprangomis.

Aprangų gamintojai 
  Jako (2013 m. balandžio mėn. – 2014)
  hummel (20??)

Pasiekimai 
 Superlyga: (1)
 Nugalėtojai: 2017
 Kenyan Transparency Cup: (1)
 Nugalėtojai:

Sezonai 
 Pastarųjų metų sezonai

Šaltiniai

Nuorodos 
 Facebook paskyra
 Premjer lygos svetainė
 SOCCERWAY (Apie klubą)
 SOFASCORE (Apie klubą)
 Transfermarkt (Apie klubą)
 Globalsportsarchive (Apie klubą)
 RSSSF Čempionai ir sezonai
 RSSSF taurės turnyro istorija

Kenijos futbolo klubai
1955–1965 m. LTSR rajonų reformos

1955–1965 m. LTSR rajonų reformos – procesai, kurių metu 1955–1965 m. keliais etapais buvo atliekami Lietuvos TSR rajonų stambinimai. Reformas pradedant, 1955 m. respublikoje buvo 87 rajonai, įkurti 1950 m. Rajonų ir apylinkių situaciją reformų pradžioje labiausiai atitiko 1954 m. LTSR apylinkių reforma, išsami gyvenviečių situacija pateikta 1959 m. suskirstymo žinyne (tačiau jau nebe 87, bet 79 rajonuose). Apylinkių situaciją besibaigiant reformoms atitiko 1963 m. LTSR apylinkių reforma. Visiškai baigiant rajonų reformas 1965 m. liko 44 rajonai – toks Lietuvos suskirstymas į rajonus gyvavo iki pat 1994 m., o daugelio rajonų ribos išliko nepakitusios iki šių dienų.

Reformos 

Rajonai buvo reformuojami keliais etapais, kurių seka nebuvo iš anksto suplanuota. Rajonai buvo stambinami taip:
 1955-07-01 panaikinti 4 rajonai: Druskininkų rajonas, Panemunės rajonas, Smėlių rajonas, Žiežmarių rajonas – liko 83 rajonai;
 1959-01-23 panaikinti 4 rajonai: Dotnuvos rajonas, Obelių rajonas, Simno rajonas, Tytuvėnų rajonas – liko 79 rajonai;
 1959-03-18 panaikintas 1 rajonas: Joniškėlio rajonas – liko 78 rajonai;
 1959-12-07 panaikinta 16 rajonų: Daugų rajonas, Dūkšto rajonas, Dusetų rajonas, Kybartų rajonas, Linkuvos rajonas, Naujosios Vilnios rajonas, Naumiesčio rajonas, Pabradės rajonas, Priekulės rajonas, Salantų rajonas, Sedos rajonas, Švenčionėlių rajonas, Troškūnų rajonas, Vabalninko rajonas, Veisiejų rajonas, Žagarės rajonas – liko 62 rajonai;
 1962-03-31 panaikinti 6 rajonai: Kavarsko rajonas, Kazlų Rūdos rajonas, Kuršėnų rajonas, Pandėlio rajonas, Šeduvos rajonas, Vilkijos rajonas – liko 56 rajonai;
 1962-12-08 panaikinta 15 rajonų: Akmenės rajonas, Ariogalos rajonas, Jiezno rajonas, Jonavos rajonas, Kalvarijos rajonas, Nemenčinės rajonas, Pagėgių rajonas, Ramygalos rajonas, Rietavo rajonas, Skaudvilės rajonas, Šalčininkų rajonas, Širvintų rajonas, Užvenčio rajonas, Varnių rajonas, Vievio rajonas – liko 41 rajonas;
 1965-01-07 atkurti 3 rajonai: Akmenės rajonas, Jonavos rajonas, Širvintų rajonas – iš viso LTSR buvo 44 rajonai.

Šaltiniai 

1955
Kenya Police FC

Kenijos Policijos futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose žinomas Kenya Police Football Club pavadinimu, o trumpai Kenya Police FC – profesionalus Kenijos futbolo klubas.

Istorija 
Klubas įkurtas  m. 2020/21 m. žaidė Superlygoje () ir po sėkmingo sezono, kai buvo užimta trečioji vieta, o pereinamosiose rungtynėse nugalėjo aukščiausiojo diviziono Vihiga United FC, buvo perkelti į Premjer lygą. Pirmosios rungtynės baigėsi lygiosiomis 1:1, o antrose buvo stipresni policininkai, kurie nugalėjo rezultau 1:0 ir pateko į Premjer lygą.

Stadionas 
Namų rungtynes žaidžia Naivašos miesto Šer Karuturi stadione (), kuris talpina 4 tūkst. žiūrovų. Dar gali žaisti Moj stadione (Kisumu) mieste.

Aprangos 
Rungtyniauja raudonos spalvos marškinėliais. Įvairiais metais gali skirtis aprangų dizainas.

Pasiekimai 
 Superlyga (II pakopa)
 Nugalėtojai: 
 Antrieji:
 Tretieji: 2020/21

Sezonai 
 Pastarųjų metų sezonai.

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė] 
 Facebook paskyra
 Premjer lygos svetainė
 SOCCERWAY (Apie klubą)
 SOFASCORE (Apie klubą)
 Transfermarkt (Apie klubą)
 Globalsportsarchive (Apie klubą)

Kenijos futbolo klubai
Vihiga Bullets FC

Vihigos Bulllets futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose žinomas Vihiga Bullets Football Club pavadinimu, o trumpai Vihiga Bullets FC – profesionalus Kenijos futbolo klubas.

Istorija 
Klubas įkurtas 2018 m. 2020/21 m. žaidė Superlygoje () ir po sėkmingo sezono, kai buvo užimta antroji vieta, buvo perkelti į Premjer lygą.

Stadionas 
Namų rungtynes žaidžia Kakamegos miesto Buchungu stadione (), kuris talpina 5 tūkst. žiūrovų.

Aprangos 
Rungtyniauja žalios ir baltos spalvos marškinėliais. Įvairiais metais gali skirtis aprangų dizainas.

Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose žaidžia žalios spalvos marškinėliais, baltais šortais ir raudonomis kojinėmis.
 Svetur žaiždia raudonos spalvos marškinėliais, baltais šortais ir žaliomis kojinėmis.

Pasiekimai 
 II pakopa
 Nugalėtojai: 
 Antrieji:

Sezonai 
 Pastarųjų metų sezonai.

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė] 
 Facebook paskyra
 Premjer lygos svetainė
 SOCCERWAY (Apie klubą)
 SOFASCORE (Apie klubą)
 Globalsportsarchive (Apie klubą)

Kenijos futbolo klubai
Glotalizacija

Glotalizacija – artikuliavimo būdas, kuomet kalbos garsai realizuojami visiškai arba iš dalies uždarant balsaskylę (balso plyšį).

Jei glotalizacija vyksta susiaurinant, o ne visiškai uždarant balsaskylę, glotalizacija reiškiasi žemų dažnių nereguliariais balso klostės svyravimais, dėl kurių atsiranda kalbotyroje vadinamas „gergždžiantis balsas“. Kartais fonetikos specialistai dėl šios priežasties daro skirtumą tarp glotalizacijos ir glotalinių okliuzinių priebalsių, vis dėlto toks skirtumas, suprantama, nulemtas subjektyvių kriterijų.

Pastovi pradžios balsio glotalizacija kai kuriose kalbose yra fonetinis požymis. Lietuvių kalboje šio reiškinio nėra, tačiau vokiečių kalboje jis reiškiasi kaip antrinė artikuliacija, t. y. lydi, pavyzdžiui, okliuzinių priebalsių artikuliaciją.

Balsaskylės sanglauda svarbi tariant ejektyvinius priebalsius.

Glotalinių priebalsių pavyzdžiai – [ʔ], [ɦ], [h].

Išnašos 

Fonetika
Pasaulio tautos ir religijos

Pasaulio tautos ir religijos () – rusiška vienatomė enciklopedija, skirta pasaulio tautų ir religijų aprašymui. Ją sudaro >1250 straipsnių apie tautas bei >480 – apie religijas. Knygą papildo ~2000 iliustracijų.

Enciklopediją parengė gausus autorių kolektyvas, iš kurių dauguma – Rusijos mokslų akademijos N. Miklucho-Maklajaus etnologijos ir antropologijos instituto darbuotojai. Leidinį 1998 m. išleido leidykla „Didžioji Rusijos enciklopedija“. Knyga paremta 1988 m. „Tarybinės enciklopedijos“ leidyklos išleistu leidiniu „Pasaulio tautos“.

Vėliau išleista papildyta elektroninė šios enciklopedijos versija (leidėjas „KompaktBuk“).

Šaltiniai

Nuorodos 
 Papildyta enciklopedijos versija svetainėje «Рубрикон»
 Knygos straipsniai – etnolog.ru

Rusiškos enciklopedijos
Clube Ferroviário de Lichinga

Clube Ferroviário da Lichinga – profesionalus Mozambiko futbolo klubas, įsikūręs Lišingoje. Klubo spalvinė gama – žalia ir balta. 

Namų rungtynes žaidžia Lišingos miesto savivaldybės stadione, kuris dar vadinamas „Gegužės 1-osios dienos“ stadionu (), kurio talpa yra 10 tūkst. žiūrovų.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 1924 m. spalio 3 d. 

2019 m. žaidė Antrame divizione ir Šiaurės zonoje buvo pirmi. Klubas buvo perkeltas į aukščiausią lygą.

2020 m. pirmenybės Mozambike nevyko dėl pandemijos.

2021 m. buvo ketvirti Moçambola čempionate.

Pasiekimai 
 Moçambola:
 Čempionai (0 kartų): 
 Mozamibiko futbolo taurė:
 Nugalėtojai (0 kartų): 
 Supertaurė: (Supertaça de Moçambique)
 Nugalėtojai (0):

Sezonai 
 Pastarųjų metų sezonai.

Aprangos ir jų pokyčiai 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose žaidžia žalios ir baltos spalvos aprangomis.

Spalvinė gama 
 Žalia ir balta spalvos.

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]
 facebook paskyra
 SOCCERWAY (Apie klubą)
 SOFASCORE (Apie klubą)
 Transfermarkt (Apie klubą)
 Globalsportsarchive (Apie klubą)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)

Mozambiko futbolo klubai
Farerų futbolo varžybos 2022 m.

Farerų futbolo varžybos 2022 m.
  prasidėjo 2022 m. kovo 5 d., baigėsi 2022 m. spalio 22 d.;
 s turnyras prasidėjo 2022 m. pavasarį, finalas įvyko 2022 m. spalio 29 d.

2022 m. Supertaurė 
 Dėl Supertaurės kovojo KÍ Klaksvík ir B36.
 Rungtynės įvyko 2022 m. vasario 27 d. Tórsvøllur stadione.

 KÍ Klaksvík nugalėjo varžovus rezultatu 3:1 ir iškovojo trofėjų.

2022 m. Betri deildin menn 
 Farerų salų Premjer lyga – aukščiausioji futbolo lyga.
 Betri deildin menn vadintos dėl rėmimo sutarčių. (Nuo 2018 m. sezono.)
 Dalyvavo 10 komandų.

Dalyviai

Pokyčiai

Galutinė komandų rikiuotė 
 Čempionais tapo Klaksvikar ÍF.

2022 m. 1. deild 
 1. Deild – antros pakopos pirmenybės.
 Dalyvavo 10 komandų. 
 Dalyviai: Undrið FF, Sanduro B71, HB II, KÍ II, NSÍ II, B36 II, 07 Vestur II, TB Tvoroyri, Víkingur II ir lygos naujokai Undrið FF.

2022 m. Moterų futbolo elito divizionas 
 Betri Deildin – aukščiausioji moterų futbolo lyga.
 Dalyvės: 07 Vestur, B36 Tórshavn, EB/Streymur/Skála, Havnar Bóltfelag, Víkingur Gøta, KÍ Klaksvík, NSÍ Runavík ir TB/FCS/Ryon.
 Čempionėmis tapo KÍ Klaksvík.

Farerų moterų futbolo taurė

Finalo rungtynės

2022 m. Farerų futbolo taurė (Løgmanssteypið) 
 Farerų futbolo taurė – pagrindinis Farerų taurės turnyras. Vykstantis nuo 1955 metų.
 s turnyras () prasidėjo 2022 m. pavasarį.
 Finalo rungtynės vyko 2022 m. spalio 29 d. tarp Víkingur Gøta ir Klaksvikar ÍF.

Finalo rungtynės 

 Víkingur Gøta nugalėjo varžovus rezultatu 1:0 ir iškovojo taurę.

2022 m. Farerų rinktinė prieš Lietuvos rinktinę 

 2022 m. birželio 11 d. Fareruose rezultatu 2:1 nugalėjo šeimininkai.

 2022 m. rugsėjo 22 d. įvykusiose ryngtynėse rezultatas buvo lygus 1:1.

Šaltiniai

Nuorodos 
 RSSSF duomenų bazė (2021 m. sezonas)
 Flashscore rezultatai
 Soccerway Meistaradeildin (2022 m. aukščiausioji lyga)
 Soccerway 1.deild (2022 m. 1. deild (II pakopa))
 Soccerway (2022 m. futbolo taurės turnyras)
 Soccerway (2022 m. moterų aukščiausioji lyga)
 Soccerway (2022 m. moterų futbolo taurės turnyras)

Farerų futbolo varžybos
Europos futbolo varžybos 2022–2023 m.
Kiaulupių kapinių koplyčia

Kiaulupių kapinių koplyčia, taip pat Naudžių koplyčia – medinė koplyčia, stovinti Šakių rajone, Šakių seniūnijoje, už 6,5 km į pietvakarius nuo Šakių, 0,8 km į rytus nuo Naudžių, Kiaulupių kaimo senosiose kapinėse, netoli kelio . Kaimas priklauso Sintautų Švč. M. Marijos Ėmimo į dangų parapijai.

Senosios kapinės įrengtos šiaurinėje žvyrkelio pusėje. Jos prižiūrėtos, aptvertos medine tvora, retai apaugusios medžiais, išlikę keli antkapiai, stovi didelis medinis kryžius. Aplink plyti atviri laukai. Čia stovinti koplyčia dar vadinama Naudžių koplyčia, nes stovi pusiaukelėje tarp Kiaulupių ir Naudžių.

Istorija 

Kiaulupių kapinės minimos 1849 m., todėl manoma, kad koplyčia galėjo būti pastatyta XIX a., vėliau perstatyta. Naudžių koplyčią aprašė dailėtyrininkė Dalia Vasiliūnienė.

Architektūra 

Kapinių vartai įrengti priešais pagrindinį koplyčios fasadą. Pakelės koplyčia stovi kiek aukščiau už kelią, lygioje vietoje, į dešinę nuo vartų. Koplyčia nesudėtingų liaudies architektūros formų. Pagrindinis fasadas nukreiptas į kelią (pietryčius). Koplyčios statinys nedidelio vientiso tūrio, dengtas keturšlaičiu stogu su malksnų danga. Kraigą vainikuoja aukštai iškeltas kupoliukas su kryžiumi. Pastatas netaisyklingo, artimo kvadratui plano, su durimis priekinėje sienoje. Statinys medinis, apkalta vertikaliomis lentomis. Sienos aklinos, be langų. Pagrindinis fasadas asimetriškas, su vienvėrėmis durimis vidurinėje dalyje. Durys kiek patrauktos nuo vertikaliosios ašies į dešinę pusę, išsiskiriančios horizontalia lenelių apkala. Vidaus erdvė vientisa. Grindys ir lubos įrengtos iš lentų, sienos padengtos tinku. Prie galinės sienos, priešais duris, pastatytas nedidelis altorėlis, sienos papuoštos šventųjų paveikslais.

Šaltiniai 

Šakių rajono koplyčios
Endzelyno dėsnis

Endzelyno dėsnis – lietuvių ir latvių kalbų priegaidžių santykį nusakanti atitikmenų sistema, nustatyta latvių kalbininko J. Endzelyno.

Istorija 
Baltų prokalbėje būta dviejų priegaidžių – akūto (´) ir cirkumflekso (^ ; liet. k. žymima ˜). Akūtas buvo kylančioji priegaidė, o cirkumfleksas – krentančioji. Latvių ir prūsų kalbos išlaikiusios senąjį tarimą, o lietuvių kalboje akūtas tariamas krentančia intonacija, cirkumfleksas – kylančia. K. Būgos manymu, lietuvių kalbos priegaidės buvo pertvarkytos po XII a. ir jų tarimas tapo atvirkščias, veidrodinis latvių bei prūsų priegaidžių tarimui. Pasak J. Endzelyno, latvių kalbos tęstinė ir laužtinė priegaidės atsirado iš akūto dėl metatonijos lydimų kirčio perkėlimų.

Atitikmenys 
 Lietuvių kalbos tvirtagalę (kylančiąją) priegaidę atitinka latvių kalbos krentančioji ( – ).
 Lietuvių kalbos pastovaus kirčio žodžių tvirtapradę (krentančiąją) priegaidę atitinka latvių kalbos tęstinė ( – ).
 Lietuvių kalbos kilnojamojo kirčio žodžių tvirtapradę (krentančiąją) priegaidę atitinka latvių kalbos laužtinė (, dgs. vard. darbaĩ – ).
B. Stundžios statistiniai tyrimai rodo, kad atitikmenys patikimesni pirmuoju atveju – kai lietuvių kalboje turima tvirtagalė (kylančioji) priegaidė, o latvių kalboje – krentančioji. Kitais atvejais pasitaiko neatitikimų. Kartais tokie neatitikimai aiškinami istoriniu priegaidės, kirčio vietos kurioje nors iš kalbų pakeitimu.

Išnašos 

Akcentologija
Vladana Vučinić

Vladana Vučinič (, g. 1986 m. liepos 18 d.) – Juodkalnijos dainininkė ir dainų autorė. Dar žinoma sceniniu vardu Vladana.

Atlikėja su daina „Breathe“ atstovaus Juodkalnijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

„Eurovizijos“ dainų konkursas 
‎2022 m. sausio 4 d. buvo paskelbta, kad atlikėja buvo atrinkta Juodkalnijos visuomeninio transliuotojo‎‎ atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse. 

Atlikėjos eurovizinė daina „Breathe“ buvo išleista 2022 m. kovo 4 dieną.

Atliėkėja pasirodys antrajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyks 2022 m. gegužės 12 dieną, penkioliktuoju numeriu.

Karjera 

Iš Šiaurės Makedonijos kilusi Vladana Vučinič savo solinę karjerą pradėjo 2003 m., pasirodžiusi vietiniame televizijos šou. Po šio debiuto atlikėja buvo kviečiama pasirodyti įvairiuose muzikos festivaliuose, o 2005 ir 2006 m. ji dalyvavo Juodkalnijos nacionalinėje „Eurovizijos“ atrankoje „Montevizija“. 2005 m. atlikėja atrankoje užėmė 18 vietą, 2006 m. – vienuoliktą ir prasibrovė į Serbijos ir Juodkalnijos finalinį šou „Evropesma-Europjesma“.

2010 m. ji išleido albumą anglų kalba „Sinner City“, titulinė jo daina iki šiol yra didžiausias atlikėjos hitas.

Vladana tapo pirmąja Juodkalnijos atlikėja, kurios vaizdo klipą parodė MTV kanalas. Dainininkė taip pat yra interneto portalo, skirto madai, įkūrėja.

Šaltiniai 

Juodkalnijos atlikėjai
Juodkalnijos atstovai Eurovizijoje
2022 m. Eurovizijos dalyviai
FK Kaluš

„Kalušo“ futbolo klubas – buvęs Ukrainos futbolo klubas iš Kalušo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1947 m., kai mieste buvo suburta futbolo ekipa.

1995—2005 ir 2018–2020 m. žaidė Antroje lygoje (Druga Liha).

Istoriniai pavadinimai 
 1947: Chimik Kałusz (ukr. «Хімік» Калуш)
 1996: FK Kałusz (ukr. ФК «Калуш»)
 2001 liepa: Łukor Kałusz (ukr. «Лукор» Калуш)
 01.07.2003: Prykarpattia Kałusz (ukr. «Прикарпаття» Калуш)
 10.02.2004: Spartak-2 Kałusz (ukr. «Спартак-2» Калуш)
 07.2005: FK Kałusz (ukr. ФК «Калуш»)

Pasiekimai 
 Antra lyga, A grupė
 Nugalėtojai: 2002/03 m.

Sezonai

Ukrainos varžybos 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Офіційний сайт федерації футболу міста Калуша
 Профіль клубу на офіційному сайті ПФЛ
 Півфінальний бар'єр
 Копаний м'яч на Калущині

Kalušas
Kalušas

Kalušas gali reikšti:

 Kalušas (Albanija) – kaimas Albanijoje;
 Kalušas (Ukraina) – miestas Ukrainoje;
 FK Kaluš – futbolo klubas iš Kalušo Ukrainoje;
 Kalušo rajonas – rajonas Ukrainoje.
Raudonieji Šaltiniai

Raudonieji Šaltiniai – buvęs viensėdis Kalvarijos savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Liudvinavo.

XX a. pirmojoje pusėje viensėdis priklausė Javaravo valsčiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Kalvarijos savivaldybės gyvenvietės
Monika Liu

Monika Liubinaitė (sceninis vardas Monika Liu; g. 1988 m. vasario 9 d. Klaipėdoje) – Lietuvos dainininkė ir dainų autorė.

Atlikėja su daina „Sentimentai“ atstovavo Lietuvai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse ir patekusi į finalą, jame užėmė keturioliktąją vietą su 128 taškais.

Biografija 
Monika Liubinaitė gimė Klaipėdoje, Žvejybos uosto rajone, kanklininkės, Lietuvos muzikos mokytojos ir muzikanto šeimoje. Ji mokėsi Klaipėdos Ąžuolyno gimnazijoje, būdama maža lankė baleto pamokas. Būdama studente Monika persikėlė gyventi į Bostoną, vėliau išvyko gyventi į Londoną. Šiuo metu atlikėja gyvena Vilniuje.

Muzikinė karjera 
Muzikinę karjerą dainininkė pradėjo penkerių, kai ėmė mokytis griežti smuiku. Dainavimą ji atrado tik po dešimties metų ir iškart, 2004 m., triumfavo konkurse „Dainų dainelė“. Baigusi mokyklą M. Liubinaitė pasirinko džiazo muzikos ir vokalo studijas Klaipėdos universiteto Muzikos fakultete, vėliau išvyko į JAV, kur studijavo vienoje prestižiškiausių muzikos mokyklų pasaulyje – Berklio koledže Bostone. Nutraukusi studijas M. Liubinaitė persikėlė į Londoną, kuriame toliau kūrė dainas. Ji dirbo su garsiu prodiuseriu Mario Basanovu, bendradarbiavo su elektroninės muzikos šeima „Silence“, su grupe „Sel“ įrašė dainą „Ne vakar‟, būta pergalių vokalistų konkursuose, sėkmingai pasirodė LRT televizijos projekte „Auksinis balsas“.

Ankstyvoji M. Liubinaitės kūryba muzikai skirtame interneto puslapyje newsroom.indiemunity.com lietuvės kūryba apibūdinta kaip „stipriai elektro-pop (ir mažiau keista) Björk versija‟. Čia pat ji pagirta už įdomų ir gilų tekstą, gerokai pranokstantį lėkštą ir hipnotizuojantį radijo popsą.

2019 m. gegužės 23 d. „Lietuvos balso" prodiuseris Gediminas Jaunius paskelbė, jog Monika Liu taps naująja projekto mokytoja. Vėliau ji prisijungė ir prie kitų projektų, tokių kaip LNK „Kaukės“ ir „Aš matau tavo balsą“.

Eurovizijos dainų konkursas 

2021 m. gruodžio 7 d. buvo paskelbta, jog atlikėja dalyvaus Lietuvos nacionalinėje atrankoje į Euroviziją „Pabandom iš naujo! 2022“ su daina „Sentimentai“. Daina viešai buvo išleista 2022 m. sausio 18 d. ir iškart tapo klausomiausia daina Lietuvoje, remiantis tarptautinių muzikos klausymo platformų duomenimis.

Monika pirmąkart pasirodė trečiojoje atrankinėje laidoje, kurioje surinkusi daugiausiai balsų tiek iš komisijos, tiek ir iš žiūrovų – laimėjo savo atrankinę laidą dideliu atotrūkiu nuo kitų dalyvių ir pateko į vasario 5 d. vykusį pusfinalį, kuriame taip pat aplenkė visus dalyvius ir pateko į finalą. Finale surinkusi maksimalų komisijos įvertinimą ir ženkliai aplenkusi kitus dalyvius žiūrovų balsavime iškovojo teisę atstovauti Lietuvai Eurovizijoje 2022 m. Eurovizijoje, kuris įvyko Turine, Italijoje.

Atlikėja pasirodė pirmajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris įvyko 2022 m. gegužės 10 dieną trečiuoju numeriu ir pateko į konkurso finalą. Jame pasirodė 14 numeriu ir užėmė 14-tą vietą.

Diskografija

Studijiniai albumai

Singlai

Kiti singlai

Apdovanojimai

Šaltiniai 

Lietuvos dainininkai
Lietuvos atstovai Eurovizijoje
Pabandom iš naujo! 2022 dalyviai
2022 m. Eurovizijos dalyviai
Bitinė sprigė

Bitinė sprigė (Impatiens glandulifera) – spriginių šeimos augalų rūšis. Savaime paplitusi Vakarų Himalajuose (ypač, tarp Kašmyro bei Utarakhando), bet kaip užneštinis augalas išplitusi po Europą, Sibirą, Kanadą, JAV, Naująją Zelandiją ir kitur.

Vienmetis žolinis augalas. Stiebas status, aukštas, šakotas, trapus, gali užaugti iki 3 m aukščio (paprastai 1–2 m). Lapai pliki, lancetiniai arba elipsiški, 5–18 cm ilgio ir 2,5–7 cm pločio. Žiedyną sudaro 2–14 žiedų, kurių ilgis 25–40 mm. Žiedai rausvi (gali būti ir balti, violetiniai), kvapnūs, žydi birželio–spalio mėnesiais. Kaip ir kitos sprigės, bitinė sprigė subrandinta sėklų dėžutes (jose iki 16 sėklų), kurios vėliau nuo prisilietimo pradeda aižytis ir išsvaido sėklas.

Himalajuose auga 1800–4000 m aukštyje. Natūraliame areale paprastai auga lapuočių ir mišriuose miškuose, teikdama pirmenybę šlapesnėms, tačiau neatviroms saulės spinduliams augavietėms, vengia tankios žolės dangos. XIX a. bitinė sprigė pradėta auginti Britanijos botanikos soduose, parkuose, gėlynuose, kapinėse. XIX a. pab. – XX a. pr. pradėta auginti įvairiose Europos šalyse (Vokietijoje, Suomijoje, Švedijoje, Latvijoje, Lenkijoje, Danijoje) kaip dekoratyvus, medingas augalas. Kaip invazinis augalas pradėjo plisti nuo XX a. vid., Lietuvoje laukinėje gamtoje fiksuojama nuo 1959 m. Panašiu metu arealas pradėjo smarkiai plėstis Šiaurės Amerikoje, Rusijoje.

Bitinė sprigė prisitaikiusi prie įvairių biotopų, bet geriausiai auga drėgnose maistingose dirvose: upių ir ežerų pakrantėse, drėgnuose pakrančių žolynuose, šviesiuose lapuočių miškuose. Ypač sparčiai įsikuria žmogaus pažeistose vietose: apleistuose laukuose, pakelėse, grioviuose, gyvatvorėse. Sudaro vešlius sąžalynus su kitais azotamėgiais augalais (dilgėlėmis, žliūgėmis, šluotsmilgėmis ir kt.). Sėklos labai daigios, gausios (vienas augalas dažniausiai subrandina iki 2500 sėklų), plinta išmetant sodų ir daržų atliekas su svetimkraščių augalų antžeminėmis dalimis, kartu išmetamos ir šio augalo sėklos) ar dėl į vandens telkinius pakliuvusių sėklų sklaidymo, kai pavasarinių potvynių metu su gruntu iš upių pakrančių pernešamos ir sėklos; prie sėklų tolimojo plitimo taip pat aktyviai prisideda ir gyvūnai.

Lietuvoje – viena agresyviausių invazinių rūšių. Paplitusi beveik visoje šalyje, ir per pastarąjį dešimtmetį jos radaviečių kelis kartus pagausėjo. Ypač sparčiai plinta kai kurių upių ir upelių pakrantėmis. Šiaurės Lietuvoje gana dažnai aptinkami dideli sąžalynai paežerėse, pelkėtų ir aliuvinių miškų pakraščiuose.

Žaliosios augalo dalys, žiedai, sėklų dėžutės ir sėklos tinkamos valgymui.

Šaltiniai 

Spriginiai
Medingieji augalai
Lazar Sajčić

Lazaras Sajčičius (Лазар Сајчић; g. 1996 m. rugsėjo 24 d.) – Serbijos futbolininkas, saugas.

Karjera 
Priklausė įvairiems Serbijos klubams. Karjerą pradėjo Belgrado „Partizan“ akademijoje, o profesionalo karejerą – Pirmos lygos „Teleoptik“ klube. Vėliau sugrįžo į „Partizan“ klubą, bet buvo skolinamas „Sinđelić“ 

2016 m. trumpai žaidė „Jagodinos“ klube. 

Nuo 2016 m. vasaros atstovavo Čačako „Borac“ klubui, kuriame debiutavo aukščiausioje šalies lygoje. 

2018 m. išvyko į Čekijos antros lygos klubą „Dynamo“ iš Česke Budejovicų. 2018 m. sezoną teko užbaigti anksčiau laiko, po 3 rungtynių, nes žaidėjas patyrė kelio traumą. 

2019 m. serbas atvyko į Baltarusiją. „Gorodėja“ klube per 48 rungtynes pelnė 9 įvarčius ir atliko 5 rezultatyvius perdavimus. Tapo 2020 metų sezono geriausiu klubo žaidėju. 

2021 m. persikėlė į Homelį. „Homelio“ klube 2021 m. sužaidė 10 rungtynių ir pelnė 2 įvarčius aukščiausioje lygoje. 

2021 m. vasarą žaidėju susidomėjo „Atyrau“ klubas iš Kazachstano, bet žaidėjas nespėjo jame debiutuoti dėl šeimyninių problemų.

Kauno rajono „Hegelmann“ 
2021 m. pranešta, kad tapo FC Hegelmann nariu.

2022 m. kovo 5 d. debiutavo naujoje komandoje A lygos rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris.

2022 m. kovo 11 d. A lygos rungtynėse prieš FK Jonava pasižymėjo pelnydamas du įvarčius. FC Hegelmann nugalėjo jonaviškius rezultatu 4-1.

2022 m. balandžio 16 d. rungtynėse prieš „Riterių“ klubą pelnė įvartį ir išlygino rezultatą 1:1.

2022 m. rugpjūčio 12 d. pelnė įvartį A lygos rungtynėse prieš „Džiugo“ klubą.

2022 m. rugpjūčio 28 d. rungtynėse prieš FK Žalgiris L. Sajčičius pelnė įvartį ir FC Hegelmann pirmavo rezultatu 1:0, bet varžovai atsakė keturias tiksliais šūviais ir nugalėjo 4:1.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 lietuvosfutbolas.lt
 SOCCERWAY
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Anglijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Muzikos asociacijos metų apdovanojimai 2021

M.A.M.A. muzikiniai apdovanojimai 2021 buvo įteikti Žalgirio arenoje, Kaune, 2022 m. sausio 28 dieną. Apdovanojimų ceremoniją vedė Justė Arlauskaitė-Jazzu ir Tomas Sinickis.

Nominacijos 

2021 m. gruodžio 17 d. tiesioginės transliacijos metu buvo paskelbti apdovanojimų nominantai. 

Laimėtojai pažymėti paryškintu šriftu.

Metų proveržis 
 Angelou
 Gabrielė Vilkickytė
 Kedrostuburas
 Monikaze
 Vilius

Metų elektroninės muzikos atlikėjas 
 Five Rituals
 Fume
 Gardens of God
 Monikaze
 Ten Walls

Metų popmuzikos grupė, atlikėja ar atlikėjas 
 Jazzu
 Jessica Shy
 Justinas Jarutis
 Vaidas Baumila
 The Roop

Metų tradicinės pop muzikos atlikėjas 
 Inga Jankauskaitė
 Pikaso
 Saulius Prūsaitis
 Superkoloritas
 The Ditties

Metų alternatyvios muzikos atlikėjas 
 Arklio galia
 Kabloonak
 Migloko
 shishi
 Sraigės efektas

Metų hiphop muzikos atlikėjas 
 Erkė
 Ironvytas
 8 Kambarys
 Niko Barisas
 OG Version

Metų progresyvios pop muzikos atlikėjas 
 Angelou
 Daiva
 Evgenya Redko
 Free Finga
 Migloko

Metų roko atlikėjas 
 Akli
 Džordana Butkutė
 Egomašina
 Flash Voyage
 jautì

Metų grupė 
 Golden Parazyth
 jauti
 Saulės kliošas
 SEL
 The Roop

Metų koncertinis atlikėjas 
 Andrius Mamontovas
 Inga Jankauskaitė
 Jazzu
 Justinas Jarutis
 SEL

Metų atlikėjas 
 Andrius Mamontovas
 Daddy Was a Milkman
 FC Baseball
 Inga Jankauskaitė
 Justinas Jarutis

Metų vaizdo klipas 
 Evgenya Redko – „Vandenyne“
 Free Finga – „Atlanta“
 Happyendless – „Paliekant žemę“
 Jazzu – „Vasara“
 The Roop – „Discoteque“

Metų albumas 
 Donny Montell – „1987“
 FC Baseball – „Vorai“
 Free Finga – „Dėmesio!“
 Inga Jankauskaitė – „Švyturys“
 Justinas Jarutis – „Tavęs Manęs Savęs“

Metų daina – kūrinys 
 Donny Montell ir Džordana Butkutė – „17“
 Jazzu – „Vasara“
 Justinas Jarutis ir Jessica Shy – „Rugpjūtis“
 Vaidas Baumila – „Kunigunda“
 The Roop – „Discoteque“

Šaltiniai 

M.A.M.A. muzikiniai apdovanojimai
2021 muzikoje
2022 muzikoje
Stasė Repečkaitė

Stasė Repečkaitė (Čiurlienė) (1927 m. kovo 24 d. Anykščiuose – 1993 m. spalio 14 d. Kaune, palaidota Petrašiūnų kapinėse) – Kauno valstybinio muzikinio teatro solistė, sopranas.

Biografija 
Šeimoje Stasė Repečkaitė buvo antras vaikas (po brolio Jono). Tėvas Mykolas Repečka kilęs iš Padvarninkų, o mama Ona Kučiauskaitė-Repečkienė iš Anykščių. Baigė Kurklelių (Anykščių raj.) pradžios mokyklą. Tėvas mirė tesulaukęs vos 38 metų. Po tėvo mirties nuo 1938 m. gyveno ir mokėsi Anykščiuose, 1943–1948 m. baigė Anykščių gimnaziją. Stasės Repečkaitės muzikiniai gabumai buvo pastebėti ir įvertinti koncerte skirtame rašytojo Antano Vienuolio 60-mečiui (muzikos mokytojas Zigmas Leškevičius). 1948–1952 m. studijavo Vilniaus konservatorijoje pas Aleksandrą Staškevičiūtę. 

1952–1953 m. Stasė Repečkaitė dirbo Šiaulių muzikos mokykloje mokytoja. Nuo 1953 m. iki 1983 m. ji buvo Kauno muzikinio teatro solistė (sopranas).

Vaidmenys 
Muzikinio teatro scenoje ji sukūrė per septyniasdešimt pagrindinių vaidmenų operose, operetėse, miuzikluose. Tarp jų: Tatjana ir Jolanta - Piotro Čaikovskio operose „Eugenijus Oneginas“ ir „Jolanta“; Mikaela, Georges Bizet „Karmen“; Veronika, Vitolio Baumilo „Paskenduolė“; Amelija, Giuseppe Verdi „Simonas Bokanegra“, Tamara, Antono Rubinšteino „Demonas“; Margarita, Charles Gounod „Faustas“, Ona (Antano Belazaro „Auksinės marios“), Liubaša (K. Listovo „Sevastopolio valsas“), Andžela (Franso Leharo „Grafas Liuksemburgas“), Hana (F. Leharo „Linksmoji našlė“), Marica (Imrės Kalmano „Marica“), Silva (I. Kalmano „Silva“), Rozalinda (Johanno Strausso „Šikšnosparnis“), Anina (J. Strausso „Naktis Venecijoje“), Tania (Dmitrijaus Kabalevskio „Pavasaris dainuoja“), Parasia (Modesto Musorgskio „Soročincų mugė“), Lili (C. Porterio "Bučiuok mane, Keit!), Doli (D. Hermanno "Heilo, Doli!), Atujeva (A. Kolkerio „Lošimas“), Anundienė (Algimanto Bražinsko „Pagramančio šnekučiai“), Nastia (A. Cownerio „Panelė kaimietė“), Višta (P. Valgardto „Katės namai“) ir kitus.

Apdovanojimai 
1965 m. Stasei Repečkaitei buvo suteiktas Lietuvos SSR nusipelniusios artistės garbės vardas.

Nuorodos 
Stasės Repečkaitės sukurtų vaidmenų sąrašas

Šaltiniai 

Lietuvos operos dainininkai
Sopranai
Kultūros veikėjai
Aleksandra Staškevičiūtė

Aleksandra Staškevičiūtė (1899 m. gruodžio 22 d. Kaune – 1984 m. spalio 19 d. Vilniuje) – Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro solistė, sopranas, vokalo pedagogė, profesorė.

Biografija 
Aleksandra Staškevičiūtė greičiausiai nebuvo baigusi vidurinės mokyklos. Gerai kalbėjo rusiškai ir lenkiškai, čekiškai. Lietuviškai kalbėjo su specifiniu Kauno akcentu, rašė su klaidom. Apie jos šeimą beveik nieko nežinoma. Gimusi buvo Kaune, kaip pati sakydavo – „tiėvas vandenį vėžojo, a mama – skalbėja“. Manoma, kad jos tėvai iš Žemaitijos kilę nusigyvenę dvarininkai, kita versija, kad iš Baltarusijos. Ūgtelėjusi vienu metu gyveno dvare netoli Ukmergės, ten išmoko lenkų kalbos ir gražaus elgesio taisyklių. 1915–1920 m. gyveno Ukrainoje, Baltarusijoje, Rusijoje. Baigė Prahos konservatoriją (D. Brambergerovos klasę; studijavo 1922–1924 m. ir 1928–1930 m.). 1925–1928 m dar studijavo Prahos aukštosios pedagoginės mokyklos Muzikos skyriuje (L. Lindorfs‑Rusovo klasėje). 1929–1941 m. Valstybės teatro solistė. 1940–1941 m. ir 1944–1949 m. dėstė Kauno, 1949–1984 m – Lietuvos konservatorijoje. Nuo 1960 m. konservatorijos profesorė. 1941–1944 m. gyveno Rusijoje. Koncertavo Maskvoje bei kituose Rusijos miestuose, o taip pat ir fronte. Dalyvavo LSSR meno ansamblių veikloje. 1944–1953 m. dirbsa Lietuvos operos ir baleto teatro soliste. Padarė radijo įrašų, įrašė plokštelių bei paskelbė muzikos recenzijų.

Žymesni mokiniai: Marija Aleškevičiūtė, Irena Jasiūnaitė, Regina Maciūtė, Aldona Mikšytė, I. M. Žukaitė.

Vaidmenys 
Sukūrė apie 20 vaidmenų, tame tarpe: Tatjaną Piotro Čaikovskio operoje „Eugenijus Oneginas“, Margaritą Šarlio Guno operoje „Faustas“, Mikaelą Žoržo Bizė  operoje „Karmen“, Aidą Džiuzepės Verdžio operoje „Aida“, Andželiką Džiakomo Pučinio operoje „Sesuo Adželika“, Mimi Džiakomo Pučinio operoje „Bohema“, Čio Čio San Džiakomo Pučinio operoje „Madam Baterflai“, Doną Aną Volfgango Amadėjaus Mozarto operoje „Don Žuanas“, Gražiną Jurgio Karnavičiaus operoje „Gražina“, Jaroslavną A. Borodino operoje „Kunigaikštis Igoris“, Marženką Bedržicho Smetanos operoje „Parduotoji nuotaka“.

Koncertinė veikla 
1936 m. dainavo Prahos nacionaliniame teatre, 1936 m. Maskvos Didžiajame teatre, 1941 m. Taškento operos ir baleto teatre, 1952 m. Latvijos operos ir baleto teatre, 1952 m. Talino operos ir baleto teatre Estonia ir kitur. Dirbo su tokiais žymiais dainininkais Juse Björlingu, Fiodoru Šaliapinu, dirigentais A. Coatesu, E. Cooperiu, F. von Hoesslinu, N. Malko. Atliko monumentalių vokalinių simfoninių kūrinių solo partijas, dalyvavo 1930 m. Lietuvoje pirmą kartą atliekant Liudviko van Beethoveno IX simfoniją. Pirmoji atliko Jono Karoso, Vytauto Klovos, Stasys Vainiūnas ir kitų lietuvių kompozitorių kūrinius. Nuo 1931 m surengė visą eilę solo koncertų Lietuvoje, Rusijoje, Stokholme. Koncertavo su pianistais Baliu Dvarionu, Rimantu Geniušu, Vytautu Marijošiumi, Stasiu Vainiūnu. Dainavo su Kauno radiofono, Lietuvos filharmonijos simfoniniais orkestrais, Lietuvos kameriniu orkestru, Lietuvos kvartetu.

Šaltiniai 

Lietuvos operos dainininkai
Sopranai
Kultūros veikėjai
Stanislava Rapalienė

Stanislava (Stasė) Rapalienė (1922 m. gruodžio 24 d. Salantuose, Kretingos rajone – 1991 m. liepos 21 d. Kaune), palaidota Petrašiūnų kapinėse – Kauno valstybinio muzikinio teatro solistė, sopranas

Biografija 
Dainininkė turėjo iš prigimties gražų balsą ir Salantuose, kur gimė, daug kas į bažnyčią ateidavo pasiklausyti jos dainavimo. Jos gabumus pastebėjo kompozitorius Jonas Karosas ir pakvietė į Klaipėdos muzikos mokyklą. 1950 m. Stanislava Rapalienė baigė Klaipėdos muzikos mokyklos Elenos Mažrimaitės-Dirsienės dainavimo  klasę. Dar studijuodama pradėjo dainuoti Klaipėdos muzikinės dramos teatre, kur jai buvo patikėti pagrindiniai Bertos ir Serpoletos vaidmenys Isako Dunajevskio operetėje „Laisvasis vėjas“ ir Roberto Planketo operetėje „Kornevilio varpai“. Vokalo dėstytojai Elenai Dirsienei nebuvo sunku ugdyti turtingą iš prigimties jaunos dainininkės balsą. Per Kauno muzikinio teatro gastroles Klaipėdoje viename iš spektaklių jaunąją dainininkę pastebėjo režisierius Rostislavas Andrejevas ir pasikvietė į Kauno valstybinį muzikinį teatrą, kur per 32 metus Stasė Rapalienė sukūrė daugiau nei 80 vaidmenų operose ir operetėse.

Vaidmenys 
Stanislava Rapalienė dainavo pagrindines partijas Džiuzepės Verdžio operose „Rigoletas“, „Simonas Bokanegra“, „Traviata“; Piotro Čaikovskio operose „Eugenijus Oneginas“ bei „Jolanta“; Jurgio Karnavičiaus operoje „Gražina“, Žoržo Bizė „Karmen“, Džiakomo Pučinio „Bohemoje“, Antonino Dvoržako „Undinėje“, Volfgango Amadėjaus Mozarto „Figaro vedybose“ ir daugelyje kitų operų ir operečių. Jos balso grožis atsiskleidė ilgus metus atliekant pagrindinį vaidmenį Džiakomo Pučinio operoje „Madam Baterflai“, už kurį 1959 m. po premjeros garsus dainininkas Kipras Petrauskas jai viešai padėkojo. Kūrybingiausias Stanislavos Rapalienės darbo laikotarpis buvo diriguojant Juozui Indrai, režisuojant Rostislavui Andrejevui bei Reginai Senkutei.

Kita veikla 
Stanislava Rapalienė 23 metus buvo Kauno aklųjų kombinato kultūros namų vokalinio būrelio vadovė.

Apdovanojimai 
1973 m. Stanislavai Rapalienei suteiktas Lietuvos SSR liaudies artistės garbės vardas.

Atminties įamžinimas 
Ant namo Savanorių pr. 183, kuriame gyveno dainininkė, 1998 m. buvo atidengta memorialinė lenta: „Šiame name 1950–1991 m. gyveno Kauno valstybinio muzikinio teatro solistė Stanislava Rapalienė“ (Kauno m. mero 1998 03 05 potv. Nr.84).

Nuorodos 
 Stanislavos Rapalienės sukurti vaidmenys 
 Belcanto pokalbis: „Operos solistės Stanislavos Rapalienės interviu“, laidos vedėja Jūratė Vyliūtė, LRT Mediateka, 1978 m.

Šaltiniai 

Lietuvos operos dainininkai
Sopranai
Kultūros veikėjai
Rugilė Marija Rulytė

Rugilė Marija Rulytė (g. 2002 m. liepos 7 d.) – lietuvių kilmės futbolininkė, žaidžianti vartininkės pozicijoje. Turi Norvegijos pilietybę, šioje šalyje gyvena nuo vaikystės. Atstovavo Norvegijos jaunimo ir nacionalinei moterų riktinei.

Karjera

Rosenborg 
Profesionalią karjerą pradėjo Rosenborgo klube.

Rinktinės 
Debiutavo Norvegijos rinktinėje 2021 m. lapkričio 30 dieną, rungtynėse prieš Armėniją.

Šiose rungtynėse norvegės sutriuškino varžoves rezultatu 10-0.

Pasiekimai 
<...>

Šaltiniai

Nuorodos 
 Fotball (norvegų k.)
 Soccerway
 SofaScore
 LiveScore
 RBK Kvinner (norvegų k.)
 Globalsportsarchive 
 UEFA svetainė

Lietuvos futbolininkės
Norvegijos futbolininkės
Skra Częstochowa

Čenstakavos „Skra“ – Lenkijos futbolo klubas iš Čenstakavos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1926 m., kai buvo įkurtas sporto klubas.

1947 m. žaidė aukščiausioje šalies lygoje, tačiau po sezono iškrito į žemesnį divizioną.

2020/21 m. Antroje lygoje buvo šešti ir pateko į atkrintamąsias varžybas dėl galimybės žaisti Pirmoje lygoje. Tapo atkrintamųjų rungtynių ciklo nugalėtojais ir pateko į 2021/22 m. Pirmą lygą.

2021/22 m. sezone kovojo Pirmoje lygoje (antra pakopa).

Pavadinimų kaita 
 1926 – Robotniczy Klub Sportowy Skra Częstochowa
 1950 – Ogniwo Częstochowa
 1954 – Sparta Częstochowa
 1955 – Skra Częstochowa
 1972 – Skra Barbara Częstochowa
 1976 – Skra Częstochowa
 1980 – Skra Komobex Częstochowa
 1986 – Międzyzakładowy Robotniczy Klub Sportowy Skra Częstochowa
 2006 – Klub Sportowy Skra Częstochowa

Pasiekimai 
<...>

Sezonai 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Apranga 
 2021–2022 m. aprangų gamintojais buvo Joma firma.
 Namuose žaidžia mėlynos, o išvykose raudonos spalvos apranga.

Stadionas 

Skra žaidžia 990 vietų talpos stadione, kuris lenkiškai vadinasi Miejski Stadion Piłkarski Skra.

Sudėtis 
Atnaujinta: 2022 m. sausio 8 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali svetainė]
 facebook paskyra
 Transfermarkt
 90minut.pl (lenkų k.)
 RSSSF duomenų bazė (čempionai ir sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)

Lenkijos futbolo klubai
Eridanas Bagužas

Eridanas bagužas (g. 2004 m. liepos 28 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis puolėjo ir atakuojančio saugo pozicijose.

Atstovavo „Džiugo“ klubo pagrindinei ir dublerių ekipoms.

Karjera 
2016 m. atstovavo Nacionalinei Futbolo Akademijai.

Nuo 2017 m. atstovavo Telšių „Džiugo“ jaunimo ekipoms. Žaisdavo jaunimo lygose.

2020 m. sezonas 
2020 m. birželio 12 d. debiutavo Džiugas B ekipoje rungtynėse prieš Klaipėdos „Neptūną“. 

2020 m. rugpjūčio 29 d. debiutavo pagrindinėje klubo ekipoje rungtynėse prieš „Vilniaus Vyčio“ ekipą. Į žaidimą buvo mestas jau per pridėtą laiką. Žemaičiai nugalėjo varžovus rezultatu 3:1.

2021 m. sezonas 
2021 m. buvo pratęsta sutartis. Žaidė Telšių „Džiugo“ ekipoje, kuri debiutavo A lygoje. Žaisdavo ir Džiugas B komandoje, kuri rungtyniavo Antroje lygoje.

Debiutas A lygoje įvyko 2021 m. birželio 18 d. rungtynėse prieš „Žalgirio“ klubą. Pasirodė pačioje rungtynių pabaigoje (oficialiai sužaidė keturias minutes). Vilniečiai pirmavo rezultatu 3:0, tad į aikštę buvo mestas jaunasis žaidėjas.

2021 m. rugpjūčio 22 d. Antros lygos rungtynėse prieš Joniškio „Saned“, pasižymėjo pelnydamas Džiugas B ekipai net penkis įvarčius. Žemaičiai nugalėjo varžovus rezultatu 7:1.

Antrojo šanso A lygoje sulaukė paskutinėse sezono rungtynėse prieš „Žalgirio“ klubą. 2021 m. lapkričio 28 d. į aikštę buvo mestas 86 min. ir oficialiai sužaidė keturias minutes. Šiose rungtynėse vilniečiai nugalėjo rezultatu 3:2.

2021 m. gruodžio mėn. pasirašyta nauja sutartis, kuri galios iki 2023 m. sezono pabaigos. 2021 m. Eridanas Bagužas buvo Džiugas B ekipos lyderis ir kapitonas. Pelnė Antroje lygoje vienuolika įvarčių ir atliko penkis rezultatyvius perdavimus.

2022 m. sezonas 
2022 m. kovo 18 d. pranešta, kad žaidėjas skolinamas „Babrungo“ klubui.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai 
 su Telšių „Džiugu“
 (būsimas įvykis)

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt
 lietuvosfutbolas.lt
 SOCCERWAY
 Transfermarkt
 fcdziugas.lt
 Globalsportsarchive

Lietuvos futbolininkai
Joanna Wróblewska

Joana Vrublevska (g. 1995 m. lapkričio 27 d., Cechnuve) – Lenkijos futbolininkė, žaidžianti saugės pozicijoje. Buvo kviečiama į Lenkijos nacionalinę rinktinę. Atstovavo KS AZS Wrocław, GKS Katowice, WKS Śląsk Wrocław klubams.

Karjera 
Profesionalią karjerą pradėjo KS AZS Wrocław. Atstovavo klubui 2013–2018 m. Sužaidė daugiau nei šimtą rungtynių aukščiausioje lygoje.

2018–2020 m. žaidė GKS Katowice.

2020 m. vasarą tapo WKS Śląsk Wrocław žaidėja. 2020/21 m. sezone pelnė dešimt įvarčių ir tapo rezultatyviausia ekipos žaidėja.

Rinktinės 
Buvo kviečiama į jaunimo rinktines. Nuo 2016 m. kviečiama į nacionalinę rinktinę.

2020 m. rugsėjo mėn. Lenkijos nacionalinės moterų rinktinės treneris Milošas Stenpinskis () įtraukė žaidėją į išplėstinį rinktinės kandidačių sąrašą.

Pasiekimai 
 KS AZS Wrocław
 Trečia vieta: 2013/14.

Asmeniniai pasiekimai
 išrinkta 2020 metų futbolininke.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway (Apie žaidėją)
 slaskwroclaw.pl (Apie žaidėją)

Lenkijos futbolininkės
MKS Kluczbork

MKS Kluczbork – Lenkijos futbolo klubas iš Kliučborko.

Istorija 
2003 m. pavasarį futbolo aktyvistai iš LZS Kuniów (Kuniuvo miestelis netoli Kliučborko) pateikė pasiūlymą prisijungti prie Kliučborko futbolo organizacijų ir įkurti naują Kliučborko savivaldybės sporto klubą (MKS). 2003 m. birželio 30 d. įvyko steigiamasis susirinkimas, kurio metu buvo nuspręsta, kad pagrindinė komanda žais Ketvirtoje lygoje. Tuo metu naudotas MKS Kluczbork-Kuniów pavadinimas. Pirmasis klubo prezidentas buvo Andžejus Sypko, pavaduotojas Adamas Sokolovskis (daugkartinis Lenkijos futbolo čempionas), o treneriu tapo Ryšardas Okajus (buvęs Metal Kluczbork žaidėjas).

2003/04 m. klubas žaidė Ketvirtoje lygoje ir užėmė trečią vietą tarp 18 dalyvių.

2009/10 m. ekipa debiutavo Pirmoje lygoje (antra pakopa) ir užėmė aukštą šeštą vietą.

2010/11 m. liko penkiolikti tarp 18 dalyvių ir buvo pažeminti į Antrą lygą.

Keturis sezonus praleido Antroje lygoje. 2014/15 m. tapo šios lygos nugalėtojais ir buvo perkelti į Pirmą lygą.

2015/16 m. sezone Pirmoje lygoje buvo 15 vietoje, o 2016/17 m. liko 18 vietoje ir buvo perkelti į Antrą lygą.

2017/18 m. Antroje lygoje užėmė 15 vietą ir iškrito į Trečią lygą.

Nuo 2018/19 m. žaidė Trečioje lygoje.

Pasiekimai 
 Pirma lyga (D2)
 Šeštoji vieta: 2009/10 m.
 Antra lyga (D3)
 Pirmoji vieta: 2008/09 m., 2014/15 m.

Sezonai 

|}
 Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Lietuviai 
  Donatas Nakrošius, gynėjas, (2017–2018 m.).

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SofaScore
 90minut.pl
 Fortuna 1 Liga
 Transfermarkt
 YouTube platforma
 RSSSF duomenų bazė (sezonai)
 RSSSF duomenų bazė (taurės finalai)

Kluczbork