joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Brian Bennett

Brian Bennett (g. 1940 m. vasario 9 d. Londone, Jungtinė Karalystė) – būgnininkas, pianistas, populiariosios muzikos kompozitorius ir aranžuotojas. Geriausiai žinomas kaip rokenrolo grupės The Shadows būgnininkas.

Bennett, Brian
Jungtinių Valstijų Kongresas

Jungtinių Valstijų Kongresas () – JAV federalinės vyriausybės įstatymų leidžiamasis organas. Jį sudaro dveji rūmai: Atstovų Rūmai (žemesnieji Kongreso rūmai) ir Senatas (aukštesnieji Kongreso rūmai). 

Kongresas posėdžiauja JAV Kapitolijuje Vašingtone. Ir senatoriai, ir atstovai renkami tiesioginių rinkimų metu, tačiau į atsilaisvinusias Senato vietas asmenys gali būti paskirti valstijų gubernatorių. Kongresą sudaro 535 balso teisę turintys nariai: 435 Atstovų rūmų nariai, arba kitaip atstovai (), ir 100 senatorių. JAV Atstovų rūmai taip pat turi 6 balso teisės neturinčius narius, atstovaujančius JAV teritorijoms (Puerto Rikas, Amerikos Samoa, Kolumbijos apygarda, Guamas, Mergelių salos, Šiaurės Marianų salos). Nors šie 6 atstovai negali balsuoti posėdžių metu, tačiau jie gali būti kongreso komitetų sudėtyje ir balsuoti komitetuose priimant sprendimus. Be to, jie gali teikti naujus įstatymus ar įstatymų pataisas.

JAV Atstovų rūmų nariai renkami dvejiems metams mažesniuose administraciniuose vienetuose – apygardose. Kongresinės apygardos turi skirtingą atstovų skaičių, kuris nustatomas pagal gyventojų skaičių, remiantis JAV gyventojų surašymo duomenimis su sąlygas, kad kiekviena valstija turi turėti bent vieną kongreso atstovą. Kiekviena valstija, nepriklausomai nuo gyventojų skaičiaus, turi du senatorius. Šiuo metu yra 100 senatorių, atstovaujančių 50 valstijų. Kiekvienas senatorius renkamas savo valstijoje 6 metų kadencijai. Kas dveji metai perrenkama apie trečdalį Senato narių.

Kongresas gali Kongreso aktais reguliuoti valstijų ir užsienio prekybą, mokesčius, organizuoti federalinius teismus, išlaikyti kariuomenę, skelbti karą ir imtis kitų „būtinųjų ir tinkamų“ priemonių. 

JAV konstitucija suteikia visą federalinės vyriausybės įstatymų leidžiamąją galią Kongresui. Abeji Kongreso rūmai yra lygiateisiai, tačiau kiekvieni rūmai turi specialių galių, kurių neturi kiti. Senato patarimas ir sutikimas reikalingas prezidento pasirinktiems aukšto laipsnio pareigūnams patvirtinti ir sutartims ratifikuoti. Biudžeto įplaukų įstatymo projektus privalo teikti Atstovų Rūmai, ir tik jie gali inicijuoti apkaltos procesus.

2021 m. sausio 6 d. Kongreso nariai rinkosi patvirtinti prezidento rinkimų ir Džo Baideno pergalę. Tuo metu Donaldo Trampo rinkėjai, nepatenkinti rezultatais, rinkosi šalia pastato, o vėliau ir įsiveržė į jį, taip sutrikdydami Kongreso veiklą. Susirėmimų su policija metu žuvo 4 protestuotojai ir vienas policininkas, suimta daugiau nei 80 žmonių.

Nuorodos 
Oficiali JAV Kongreso svetainė

Šaltiniai 

JAV politinė sistema
Parlamentai
JAV institucijos
JAV respublikonų partija

Respublikonų partija – viena iš dviejų didžiųjų politinių partijų Jungtinių Valstijų dvipartinėje sistemoje, kartu su Demokratų partija. Šiuolaikinėje politikoje Respublikonai atstovauja konservatyvesnei socialinei ir liberalesnei ekonominei krypčiai. Respublikonų simbolis – dramblys, o neoficiali spalva – raudona. Kaip ir Demokratų partijoje, terminas „respublikonas“ yra istorinis ir neturi jokios skiriančiosios vertės.

Respublikonų partija įkurta 1854 m. kaip koalicija tarp tuometinių Vigų, Šiaurės demokratų ir Laisvažemių, kurie priešinosi vergijos plėtrai ir palaikė Jungtinių Valstijų modernizavimo idėją. Pradžioje partijos pagrindas laikėsi Šiaurės Rytuose ir Vidurio Vakaruose, tačiau pastaraisiais dešimtmečiais jis vis labiau slenkasi į žemyno Vakarus ir Pietus.

Nuo tada, kai 1856 m. partija iškėlė savo pirmąjį kandidatą į prezidentus, Džoną Fremontą, 18 iš 29 JAV prezidentų buvo respublikonai. Partijai priklauso 28 iš 50 gubernatorių postų, ji kontroliuoja 20 valstijų įstatymų leidžiamuosius organus (o Demokratų partija – 19).

Šaltiniai

JAV partijos
Raudonvabaliai

Raudonvabaliai (Pyrochroidae) – vabalų (Coleoptera) šeima. Kūnas plokščias, priešnugarėlė ir antsparniai dažniausiai raudonos spalvos. Galva už smilkinių staigiai įsmaugta, todėl atrodo lyg su kaklu. Antenos iš 11 narelių, patinų šukiškos, o patelių pjūkliškos. Ryški spalva signalizuoja, jog vabalas maistui prastai tinka. 

Aptinkami lapuočių ir mišriuose miškuose ant įvairių žiedų. Lervos gyvena po trūnijančių medžių žieve.

Lervos gyvena po žieve, savo ar kitų rūšių išgraužtuose takuose. Daugelio rūšių lervos plėšrios, medžioja kitas lervas ar vabzdžius, todėl laikomos naudingomis. Kitais atvejais lervos minta grybiena. Vystosi dvejus-trejus metus.

Nelabai aišku, kuo ir ar išvis minta suaugę vabalai, bet jie buvo pastebėti ant žiedų, todėl manoma, jog gali maitintis nektaru ar žiedadulkėmis.

Pasaulyje yra apie 150 rūšių, Lietuvoje – 3 rūšys:
Paprastasis raudonvabalis (Pyrochroa coccinea)
Pyrochroa serraticornis
Šukaūsis raudonvabalis (Schizotus pectinicornis)

Šiai šeimai priskiriama dauguma anksčiau buvusios (dabar pasenusios ir panaikintos) Pedilidae šeimos rūšių.

Šaltiniai 

Vabalai
Taksonomija

Taksonomija () – biologijos šaka, kurios pagrindinis uždavinys yra sukurti sistemišką gyvųjų organizmų klasifikaciją. Taksonomijos terminą įvedė Augustin Pyrame de Candolle ir apibrėžė kaip „klasifikacijos teoriją“.

Sąvoka „Taksonomija“ pirmą kartą 1813 m. pasiūlė Augustin Pyrame de Candolle, atlikdamas augalų klasifikaciją. Iš pradžių ji buvo taikoma tik biologijoje. Vėliau šis terminas buvo pradėtas naudoti apibūdinti bendrą klasifikavimo teoriją ir sisteminant biologijos, kalbotyros, geografijos, geologijos objektus.

Matematiškai taksonomiją galima apibrėžti kaip klasifikaciją, kurioje visi objektai yra išdėstomi į tam tikrą medžio struktūrą. Šio medžio viršūnę paprastai sudaro vienintelis klasifikacijos elementas, kuriam priklauso visi kiti šios klasifikacijos objektai. Taksonas, einantis žemiau už viršūnę, yra labiau specifinis ir išskiria tam tikrą klasifikuojamų objektų aibę pagal tam tikrą požymį.

Taip pat skaitykite 
 Mokslinė klasifikacija
Kinijos vyrų krepšinio rinktinė

Kinijos vyrų krepšinio rinktinė oficialiai atstovauja Kinijos Liaudies Respublikai krepšinio varžybose. Šiuo metu komanda yra stipriausia Azijos rinktinė ir savo sąskaitoje turi daugiausia FIBA Azijos čempionų titulų.

Pasiekimai pasaulio čempionatuose 

 1950 – 
 1954 – 
 1959 – 
 1963 – 
 1967 – 
 1970 – 
 1974 – 
 1978 – 11 vieta
 1982 – 12 vieta
 1986 – 9 vieta
 1990 – 14 vieta
 1994 – 8 vieta
 1998 – 
 2002 – 12 vieta
 2006 – 15 vieta
 2010 – 16 vieta
 2014 – 
 2019 – 24 vieta

Dalyvavimas olimpinėse žaidynėse 
 1984 m. – 10 vieta
 1988 m. – 11 vieta
 1992 m. – 12 vieta
 1996 m. – 8 vieta
 2000 m. – 10 vieta
 2004 m. – 8 vieta
 2008 m. – 8 vieta
 2012 m. – 12 vieta
 2016 m. – 12 vieta

Dalyvavimas Azijos čempionatuose 

 1975 – 1 vieta 
 1977 – 1 vieta 
 1979 – 1 vieta 
 1981 – 1 vieta 
 1983 – 1 vieta 
 1985 – 3 vieta 
 1987 – 1 vieta 
 1989 – 1 vieta 
 1991 – 1 vieta 
 1993 – 1 vieta 
 1995 – 1 vieta 
 1997 – 3 vieta 
 1999 – 1 vieta 
 2001 – 1 vieta 
 2003 – 1 vieta 
 2005 – 1 vieta 
 2007 – 10 vieta
 2009 – 2 vieta 
 2011 – 1 vieta 
 2013 – 5 vieta
 2015 – 1 vieta 
 2017 – 5 vieta

Žymūs žaidėjai 
 Jao Mingas
 Ji Dzianlianas
 Hu Veidongas
 Mengke Batyras
 Vang Žiži
 Džou Či

Vyrų krepšinio rinktinės
Kinijos krepšinis
Kinijos sporto rinktinės
Fulham FC

Londono „Fulham“ – Anglijos futbolo klubas iš Fulhamo, pietvakarių Londono. Įkurtas 1879 m. Seniausias Londono klubas, žaidęs Premier League.

Istorija

Pasiekimai 

 Anglijos trečiojo diviziono (dab. Pirmoji lyga) čempionas (1949, 1999 m.)
 Anglijos antrojo diviziono (dab. Futbolo lygos čempionatas) čempionas (2001 m.)

Sezonai 

|}

UEFA varžybos 

|}

Nuorodos 

 http://www.fulhamfc.com

Anglijos futbolo klubai
Manchester City FC

Mančesterio „City“ – Anglijos futbolo klubas iš Mančesterio.

Istorija

Logotipas

Pasiekimai 

 Anglijos II diviziono (Futbolo lygos čempionato) čempionas (1899, 1903, 1910, 1928, 1947, 1966, 2002 m.)
 Anglijos II diviziono (Futbolo lygos čempionato) antroji vieta (1896, 1951, 1989, 2000 m.)

Sezonai 

|}

UEFA varžybos

Nuorodos 

 http://mcfc.co.uk

Manchester City
Mančesteris
Newcastle United FC

Niukaslo „United“ – Anglijos futbolo klubas iš Niukaslo prie Taino.

Istorija

Pasiekimai 

 Anglijos II diviziono (Futbolo lygos čempionato) čempionas (1965, 1993, 2010, 2017 m.)
 Anglijos II diviziono (Futbolo lygos čempionato) antroji vieta (1898, 1948 m.)

Sezonai 

|}

UEFA varžybos 

|}

Nuorodos 

 http://www.nufc.co.uk

Newcastle
Édouard André

Eduardas Fransua Andrė (Édouard François André, 1840 m. liepos 17 d. Burže – 1911 m. spalio 25 d. La Krua) – prancūzų dendrologas, Prancūzijos kraštovaizdžio architektūros katedros profesorius, kraštovaizdžio architektas, sodininkas.

Biografija 

Eduardas Fransua Andrė gimė 1840 m. liepos 17 d. Burže, Prancūzijoje, miesto sodininko šeimoje. Mokėsi Anžė. Nuo 1859 m. stažavosi Paryžiaus nacionaliniame gamtos istorijos muziejuje. Nuo 1860 m. pradėjo dirbti Paryžiaus Želdynų skyriaus vyriausiuoju sodininku. Dalyvavo, tvarkant Buttes‑Chaumont’o ir kt. parkus. Dėstė Versalio nacionalinės sodininkystės mokykloje. 1866 m. Liverpulyje Seftono parko konkurse laimėjo I vietą. 1875–1876 m. tyrinėjo Kolumbijos, Ekvadoro, Venesuelos augmeniją. Iš ten parsivežė 3600 augalų rūšių kolekciją. 1892 m. Eduardas Fransua Andrė paskirtas Versalio nacionalinės sodininkystės mokyklos Kraštovaizdžio architektūros katedros (pirmoji Prancūzijoje) profesoriumi.

Per savo gyvenimą E. Andrė suprojektavo apie 100 privačių ir visuomeninių parkų visame pasaulyje, daugiausia Europoje. Žinomiausi iš jo sukurtų yra Seftono parkas Liverpulyje, Anglijoje, buvusios Liuksemburgo citadelės sodai, taip pat daugelis želdynų Paryžiaus viešosiose erdvėse.

Veikla Lietuvoje 

Eduardą Fransua Andrė į Lietuvą pakvietė atvykti grafai Tiškevičiai. Čia jis XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje suprojektavo peizažinio stiliaus parkus buvusiuose Tiškevičių dvaruose Lentvaryje, Trakų Vokėje, Užutrakyje ir Palangoje. Juose harmoningai sukomponuoti E. Andrė būdingi kraštovaizdžio elementai: dirbtinės grotos ir uolos, sudarančios kalnų įspūdį, išradingai priderinti natūralūs vandens telkiniai, padailinti dirbtiniais elementais, vandens kaskadomis ir kriokliais, tvenkiniai.

Atminimo įamžinimas 

Nuo 1994 m. Prancūzijoje veikia Eduardo Fransua Andrė asociacija, sauganti jo kūrybinį palikimą. Ši asociacija palaiko ryšius su Palangos botanikos parku. Palangos botanikos parke prie centrinio įėjimo, dešinėje tako pusėje 2006 m. atidengta skulptūra E. F. Andrė atminti (skulptorė – Gražina Oškinytė-Eimanavičienė, architektas – Gintas Likša).

Lietuvos televizija sukūrė dokumentinį filmą „Sveikas, ponas André“ (režisierius Vidmantas Bačiulis, operatorius V. Plytnikas, garso režisierius J. Mažeika).

Vilniuje yra Euduardo Andrė vardo gatvė.

Kūriniai 

 Visuotinis traktatas apie parkų ir sodų kompoziciją (L’Art des Jardins. Traité général de la composition des Parcs et Jardins 1879 31983).
 Bromelijinių šeimos augalai (Bromeliaceae Andreanae 1889).

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 

 E. Andrė parkai Lietuvoje – XXI amžius
 E. Andrė nekrologas 
 VIRTUALI PARODA „PARKŲ KŪRĖJAS ÉDOUARD FRANÇOIS ANDRÉ“  – Palangos Gintaro muziejus
 www.manoparkas.lt  – Parkų mylėtojams ir E. Andrė palikimui skirtas tinklalapis

Prancūzijos architektai
Dendrologai
Parkų projektuotojai
Lietuvos parkų projektuotojai
Haroldas Mackevičius

Haroldas Mackevičius (g. 1966 m. rugpjūčio 1 d. Vilniuje) – Lietuvos humoristas, scenaristas, TV laidų prodiuseris.

Biografija 
1982–1985 m. Vilniaus pieno kombinato darbininkas. 1984 m. baigė Vilniaus 34-ąją vidurinę mokyklą, 1985 m. Vilniaus 21-ąją profesinę technikos mokyklą (šaltkalvio specialybę). 1985–1987 m. karinės gamyklos darbininkas. 1986 m. baigė direktorių kursus (3 mėn.) prie Profesinių sąjungų tarybos. 1987–1989 m. Raudonojo Kryžiaus ligoninės traumatologijos skyriaus sanitaras. 1987–1990 m. Kauno medicinos institute studijavo stomatologiją (nebaigė). 

1990 m. Kauno POP centro impresarijus. 1990–1996 m. Keistuolių teatro direktorius, spektaklių „Smaragdo miesto burtininkas“, „Jonas Kareivis“, TV filmų „Tamangai“, Geltonų plytų kelias“, „Pulkininko Haroldo praradimų klubas“ prodiuseris. 1995–1997 m. muzikos festivalio „Nida“ prodiuseris, autorius. Nuo 1996 m. LNK, BTV, Info TV ir LRT televizijos laidos „Dviračio šou“ prodiuseris, aktorius. 1997–2000 m. Baltijos televizijos komercijos direktorius.

Prodiusavo ir kūrė LNK televizijos pramogines laidas „Ragai“, „Lalaila“, „Le Broniaus šou“, „Šou biznio šou“, „Pričiupom“ (2004–2012 m.), „Auksiniai svogūnai“ (2000–2004 m.), „Dviračio žvaigždė“ (2010–2011 m.), „Auksiniai kiaušiniai“ (2013 m.), naujametes programas, sezonų atidarymus. Prodiusavo ir kūrė LRT televizijos laidas „Visi namie“ ir „Dėmesio pakrašty“ (2013–2014 m.). LNK televizijos laidų „Plikis ir ponia“, „Kviečiu šokti. Pažadinta aistra“, „Kviečiu šokti“, „Šokiai ant ledo“ vienas iš scenaristų, tiesioginės pokalbių laidos „Partija“ (2006 m.), realybės šou „Baras 2“ ir „Baras 3“ vedėjas.

Šaltiniai 

Lietuvos humoristai
Lietuvos scenaristai
Lietuvos prodiuseriai
Lietuvos laidų vedėjai
The Window

The Window (liet. Langas) – vadinamojo laisvo stiliaus vaidmenų žaidimo sistema. The Window platinama nemokamai ir išsiskiria ypač paprastu taisyklių rinkiniu.

Šioje sistemoje veikėją aprašo septynios savybės ir maždaug aštuoni įgūdžiai. Tikslus skaičius gali skirtis kiekvienam veikėjui ir priklauso nuo meistro ir žaidėjų laisvo pasirinkimo. Taip pat, skirtingai nei daugumoje kitų vaidmenų žaidimų sistemų, The Window savybės ir įgūdžiai išreiškiami būdvardžiais, ne skaičiais. Pavyzdžiui, aukštas intelektas ar puiki sveikata. Papildomai, prie kiekvienos savybės ar įgūdžio nurodomas kauliuko, naudojamo prireikus tos savybės, tipas. Žaidime reikalingas visas tipiškas vaidmenų žaidimų kauliukų rinkinys.

Žaidimo mechanika 

Veiksmo tikrinimui metamas kauliukas, nurodytas prie atitinkamos savybės ar įgūdžio. Kuo mažesnis metimo rezultatas, tuo sėkmingesnis veiksmas. Pagal nutylėjimą, sėkmei reikia išmesti 6 arba mažiau, tačiau žaidimo meistras gali keisti šį slenkstį, atsižvelgdamas į veiksmo sudėtingumą.

Kuo aukštesnis įgūdis ar savybė, tuo mažiau akių turintis kauliukas jai naudojamas, taip didinant sėkmingo veiksmo tikimybę.

Savybės 

Paprastai The Window veikėjai turi šias savybes:

 Jėga
 Vikrumas
 Sveikata
 Intelektas
 Bendras išprusimas
 Pastabumas

Dažnai papildomai naudojamos šios:

 Sėkmė
 Talentas magijai (naudojama maginės fantastikos scenarijuose)
 Psichikos būklė (naudojama Call of Cthulu tipo scenarijuose)

Kita 

Sistema neturi konkretaus įgūdžių sąrašo, jie yra laisvai pasirenkami kuriant veikėją. The Window tinka žaisti bet kuriame realiame ar išgalvotame pasaulyje.

Taip pat ši sistema neturi konkretaus veikėjo lapo – naudojami paprasti popieriaus lapai, į kuriuos surašomi veikėjo įgūdžiai bei savybės, o toliau veikėjas aprašomas laisvu stiliumi: gyvenimo istorija, siekiai, filosofija, motyvacija ir panašiai.

Pavadinimas „Langas“ atspindi kūrėjų filosofiją. Jų nuomone, taisyklėmis perkrautos sistemos trukdo ir nustelbia pagrindinį vaidmenų žaidimų akcentą: vaidybą. Todėl The Window sukurta kaip galima paprastesnė, „skaidri“.

Nuorodos 

 Oficiali svetainė

Vaidmenų žaidimų sistemos
Linkonys

Linkonys – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 1 km į rytus nuo Adutiškio.

Gyventojai 

Žymūs žmonės 
 Linkonyse 1937 m. spalio 26 d. gimė Lietuvos žurnalistas, fotografas Alfonsas Balys Bučelis.

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Christine Korsgaard

Christine Marion Korsgaard (g. 1952, Čikaga) – JAV filosofė, kurios pagrindinės tyrinėjimų sritys yra etika ir jos istorija, etikos ir metafizikos sąryšiai, mąstymo filosofija, asmens tapatumo, tarpusavio ryšių ir reglamentavimo klausimai.

Korsgaard
Subatiškė

Subatiškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 3 km į šiaurės rytus nuo Adutiškio.

Gyventojai

Išnašos 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Mociškė

Mociškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 2 km į šiaurės rytus nuo Lasių, šalia Lazdinių ežero.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Lazdinėliai

Lazdinėliai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje. Geležinkelio stotis.

Gyventojai

Asmenybės 
 Alfonsas Vileita (g. 1930 m.), teisininkas, teisėtyrininkas civilistas, autorių teisių specialistas, Vilniaus universiteto (VU) docentas, Lietuvos įstatymų komentarų bendraautoris.

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Plytinė

Plytine vadinama:

 Plytinė - plytas gaminanti įmonė, gamykla;
 miestų dalys:
 Klaipėdos;
 Palangos;
 Vilniaus;
 kaimai:
 Šalčininkų rajone;
 Švenčionių rajone;
 Trakų rajone;
 Ukmergės rajone;
 Vilniaus rajone:
 Buivydžių seniūnijoje,
 Nemenčinės seniūnijoje,
 Gudelių Plytinė Maišiagalos seniūnijoje.
Margumiškis (Švenčionys)

Margumiškis – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 1 km į vakarus nuo Švenčionių.

Gyventojai

Žymūs žmonės
 Antoni Olechnowicz (1905-1951), karininkas

Šaltiniai 

Panaikintos Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Vaiškūnai

Apie kaimą Širvintų rajone žr. Vaiškūnai (Širvintos).

Vaiškūnai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Švenčionių. Seniūnaitijos centras.

Gyventojai

Žymūs žmonės 

Vaiškūnuose gimė kompozitorius, choro dirigentas Julijonas Sinius (1911–1959), Lietuvos veterinarijos akademijos prof. Kazys Vytautas Trainys (1938–2016), Lietuvos žemdirbystės instituto direktorius (2011–2015), Lietuvos mokslų akademijos tikrasis narys, lietuviškų augalų veislių selekcininkas, doc. dr. Vytautas Ruzgas (g.1951 m.), inžinierius hidrotechnikas, mokslininkas ir verslininkas Kazys Ruzgas (1955), karo ir civilinės aviacijos lakūnas, kapitonas instruktorius mag. inž. Jonas Ruzgas (g. 1960).

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Vidžių Kelias

Vidžių Kelias – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 2 km į šiaurės rytus nuo Švenčionių, prie išsišakojančio kelio link Mielagėnų ir tolyn link Vidžių.

Gyventojai

Išnašos 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Mielagėnų Kelias

Mielagėnų Kelias – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 2 km į šiaurės rytus nuo Švenčionių, prie kelio į Mielagėnus.

Gyventojai

Išnašos 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Karaimų judaizmas

Karaizmas () – religinė judaizmo srovė, kuri vieninteliu religinės doktrinos ir praktikos šaltiniu pripažįsta Hebrajų Bibliją. Talmudas, pasak karaitų, esąs žmonių sukurtas Dievo duotos Toros pakaitalas. Lietuvoje praktikuoja karaimai. Daugiausiai karaimų, gyvena Lenkijoje, Turkijoje, Egipte, Prancūzijoje, Izraelyje, JAV bei Lietuvoje.

Susiformavo VIII a. Babilonijoje kaip reakcija prieš rabinų Talmudą. Šios religinės srovės pradininku laikomas Ananas ben Dovydas (754–775). VIII–X a. paplito Mesopotamijoje, Sirijoje, Šiaurės Afrikoje, Bizantijos imperijoje, Chazarų kaganate.

Išnašos 

Karaimai
Pušalota

Pušalota – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 1 km į šiaurę nuo Pabradės, Pabradės miškuose, Žeimenos dešiniajame krante, šalia Pabradės sodų. Praeina kelias .

Dar minimas kaip Pušalotas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Naujadvaris

Naujadvaris – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Eišiškių, prie Nezdilės upelio (netoli jo santakos su Verseka). Seniūnaitijos centras. Ties kaimu jungiasi plentai  ir .

Istorija 

XIX a. pab. – palivarkas Lydos apskrities Eišiškių valsčiuje; apylinkės centras. Gyveno 13 katalikų ir 19 žydų.

Kaime 2003–2005 m. buvo filmuojamas BTV serialas „Dapkai ir Butkai“.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Trasa Bremgarten

Bremgarten – Formulės 1 trasa, sudaryta iš šalia Berno apylinkės kelių Šveicarijoje. Joje nuo 1950 iki 1954 vyko Formulės 1 Šveicarijos Grand Prix lenktynės.

Istorija 
Trasa įrengta 1931 metais motociklų lenktynėms. Ji ypatinga tuo, jog neturi tiesiųjų ir sudaryta iš greitų posūkių virtinės. Ji buvo gana pavojinga lenktynininkams, ypač lyjant. Pirmosos autolenktynės joje vyko 1934, kuriose tragiskai žuvo britų lenktynininkas Hugh Hamilton. Neatitikus FIA trasų reglamento reikalavimams, čia nebevyko Formulės 1 Šveicarijos Grand Prix lenktynės.

Statistika

Adresas 
Casablanca
Morocco

Nuorodos 
 www.f1db.com  
 www.f-1.lt (liet. k.)

Formulės 1 trasos
Šveicarijos sportas
Pliauškės

Pliauškės – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės šiaurinės centrinėje dalyje, 4 km į rytus nuo Švenčionėlių.

Istorija

Iki 2015 m. vadinosi Pliauškės I. 2015 m. prie kaimo prijungtos Pliauškės II, kaimas pervadintas į Pliauškes.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Benjamin Disraeli

Grafas Bykonsfildas Bendžaminas Dizraelis (, 1804 m. gruodžio 21 d. Londonas – 1881 m. balandžio 19 d. Londonas) – Didžiosios Britanijos valstybės veikėjas, Jungtinės Karalystės ministras pirmininkas, rašytojas, nuo 1867 m. erlas.

Biografija 
Žydų kilmės, 1817 m. krikštytas. Ketvirtojo dešimtmečio pradžioje vienas Jaunosios Anglijos torių judėjimo lyderių. Judėjimas siekė aristokratijos ir žemųjų visuomenės sluoksnių sąjungos, kaip atsvaros stiprėjančiam viduriniam sluoksniui. 1837–1876 m. Bendruomenių rūmų, nuo 1876 m. Lordų rūmų deputatas.

Politinė veikla 
1846 m. kovojo prieš torių ministro pirmininko R. Pilio sprendimą panaikinti protekcionistinius muitus (grūdų įstatymai). Dėl jo ir jo šalininkų veiklos torių partija skilo. 1852 m., 1858–1859 m., 1866–1868 m. finansų ministras. 1867 m. pasiūlė vadinamąjį Reformų bilį, didžiajai daliai miestų darbininkų suteikiantį rinkimų teisę.

1868 m. ir 1874–1880 m. ministras pirmininkas. 1875 m. jo vyriausybė įsigijo Sueco kanalo bendrovės kontrolinį paketą. 1876 m. jis inicijavo įstatymą dėl karalienės Viktorijos paskelbimo Indijos imperatore. 1878 m. Berlyno kongrese neleido Rusijai po laimėto 1877–1878 m. karo su Turkija įsigalėti Balkanuose, be to, Didžioji Britanija prisijungė Kiprą.

Jo vyriausybė priėmė įstatymus dėl lūšnynų sutvarkymo, dėl sveikatos apsaugos sistemos ir profsąjungų pertvarkymo, darbo sąlygų fabrikuose pagerinimo. Imperializmas ir socialinės reformos ilgam tapo konservatorių politikos svarbiausiais bruožais. Atsistatydino dėl ekonominio nuosmukio ir nesėkmingų kolonijinių karų 1878–1880 m. Afganistane ir 1879 m. Pietų Afrikoje.

Kūryba 
Jaunosios Anglijos torių judėjimo idėjos vyravo jo romanuose, kuriuose ankstyvųjų Viktorijos laikų Anglija vaizduojama susiskaldžiusi į turtinguosius ir beturčius. 1837 m. išgarsėjęs literatūriniu kūriniu „Pašėlęs lordas“ išrinktas į Bendruomenių rūmus.

Parašė romanus:
 Vivianas Grėjus (Vivian Grey, 1826–1827 m.);
 Kontarini Fleming (Contarini Fleming, 1832 m.);
 Koningsbis (Coningsby, 1844 m.);
 Sibilė (Sybil, 1845 m.).

Šaltiniai 

Jungtinės Karalystės Parlamento nariai
Anglijos rašytojai
Jungtinės Karalystės premjerai
Albanijos vėliava

Albanijos vėliava – raudoname fone juodas dvigalvis erelis.

Jis paimtas iš Albanijos nacionalinio didvyrio Gregorijaus Kastrijoto (dar žinomo kaip Skanderbegas), XV amžiuje vadovavusio albanų sukilimui prieš Osmanų imperiją ir trumpam iškovojusiam nepriklausomybę (1443–1478), antspaudo. Spėjama, kad Skanderbego erelis paveldėtas iš Bizantijos imperijos herbo. Erelis turi 25 plunksnas, simbolizuojančias 25 metus, kuriuos Skanderbergas kovojo prieš turkus ir 25 Skanderbego surengus mūšius prieš juos.

1911 metais Dede Gjon Luli, būdamas su savo vyrais tarp dviejų frontų (su slavais ir turkais), šiaurės Albanijos Alpėse nuo Deçic viršūnės paskelbė Albanijos nepriklausomybę. Tai buvo pirmas kartas po 500 metų, kai buvo iškelta Albanijos valstybinė vėliava. 1912 Vloroje Albanijos buvo oficialiai paskelbta nepriklausomybė. Albanijos Karalystės ir komunistinės Albanijos laikais buvo naudota vėliava labai panaši į dabartinę. Pirmojoje virš erelio buvo pavaizduotas Skanderbego šalmas, antrojoje – raudona žvaigždė su geltonu apvadu. Dabartinė vėliava oficialiai patvirtinta 1992 metų balandžio 7 dieną.

Tokią pačią vėliavą, kaip tautinę vėliavą naudoja Kosovo ir Makedonijos albanai.

Albanijos prekybos ir karinė jūrų vėliava skiriasi nuo valstybinės vėliavos. Prekybos vėliavą sudaro trys horizontalios juostos: raudona, juoda ir raudona. Karinė jūrų vėliava panaši į valstybinę vėliavą, tačiau čia erelis pavaizduotas baltame fone, o apatinėje vėliavos dalyje yra raudona juosta.

Nuorodos 

 Albanijos vėliava 
 Vexilla-Mundi

Albanijos atributika
Valstybinės vėliavos
Arūnas Sakalauskas (1962)

Arūnas Sakalauskas (g. 1962 m. kovo 29 d. Varniuose) – lietuvių aktorius ir televizijos laidų vedėjas.

Biografija 

1969–1980 m. mokėsi Tauragės 1-ojoje vidurinėje mokykloje, 1980–1981 m. Vilniaus 21-ojoje technikos mokykloje. 1981–1985 m. studijavo Lietuvos muzikos akademijoje (Aktorinio meistriškumo katedra), kurso vadovas – Jonas Vaitkus.

1985–1986 m. ir 1987–1989 m. Kauno valstybinio akademinio dramos teatro (KVADT) aktorius, nuo 1989 m. Lietuvos valstybinio akademinio dramos teatro (LNDT) aktorius.

Filmografija 
 Mano mažytė žmona, rež. Raimundas Banionis, (1984)
 Vaikai iš "Amerikos" viešbučio, rež. Raimundas Banionis, (1990)
 Miškais ateina ruduo, rež. Raimondas Vabalas, (1990)
 Nepaprasti Tučkaus ir jo viršininko nuotykiai. "Mafijos gniaužtuose", rež. A. Gricius., V. Lekavičius, (1993)
 Nepaprasti Tučkaus ir jo viršininko nuotykiai. "Karlo - Henriko karūnos paslaptis", rež. A. Gricius., V. Lekavičius, (1994)
 Aš nežinau, kas aš esu, rež. Aloyzas Jančoras, (1995)
 Baimė (1996)
 Trys dienos, 1991
 Ir jis pasakė jums sudie, rež. Andrius Šiuša, (1993)
 Likusios dienos (1995)
 Mėnulio Lietuva, 1997 m., rež. Gytis Lukšas
 Jurgis Rusteika. Aušros sūnūs, rež. Bronius Morkevičius (1998)
 Sekmadienis toks, koks yra, 2003
 Valius Degutis, policijos komisaras.Lietuviškas tranzitas, rež. Evaldas Kubilius, (2003)
 Food Family, (2005)
 Debesėlis ir Faustas (2005)
 Staska. Anastasija, rež. Maris Martinsons (2006)
 Dėdė, Rokas ir Nida (2015).

Nuorodos, šaltiniai 
 Biografija 
 Lfc.lt informacija

Lietuvos aktoriai
Anglijos Pirmoji futbolo lyga

Angljijos Futbolo lygos pirmasis divizionas (Football League One; dar vadinama Coca-Cola Football League 1) – antrasis pagal stiprumą Anglijos futbolo lygos divizionas, trečiasis pagal stiprumą visos Anglijos futbolo sistemos divizionas.

Lygoje rungiasi 24 komandos, kurios sezono metu tarpusavyje sužaidžia po dvejas rungtynes. Sezono pabaigoje pirmąsias dvi vietas užėmę klubai kartu su atkrintamųjų varžybų nugalėtoju (dalyvauja 3−6 vietas užėmusios komandos) patenka į Futbolo lygos čempionatą. Jas pakeičia pastarojoje lygoje paskutinias tris vietas užėmusios ekipos.

4 klubai, likę paskutiniai šioje lygoje iškrenta į žemesnį divizioną − Anglijos Antrąją futbolo lygą. Jas pakeičia pastarojo čempionato pirmas tris vietas užėmusios komandos bei atkrintamųjų varžybų nugalėtoja (rungiasi 4−7 vietas užėmę klubai).

Lygos klubai 

2019-2020 m. sezono lygos klubai:

Nuorodos 

 Lygos svetainė

Anglijos futbolo varžybos
UEFA šalių II lygmens pirmenybės
Anglijos Antroji futbolo lyga

Angljijos Futbolo lygos antrasis divizionas (Football League Two; dar vadinama Sky Bet Football League 2) – trečiasis pagal stiprumą Anglijos futbolo lygos divizionas, ketvirtasis visos Anglijos futbolo sistemos lygis.

Lygoje rungtyniauja 24 komandos, kurios sezono metu tarpusavyje sužaidžia po dvejas rungtynes. Sezono pabaigoje pirmas tris vietas užėmę klubai bei viena atkrintamųjų varžybų nugalėtoja (dalyvauja 4−7 vietas užėmusios komandos) patenka į aukštesnį divizioną − Anglijos Pirmąją futbolo lygą. Jie yra pakeičiami pastarosios lygos paskutinias 4 vietas užėmusiais klubais.

Šioje lygoje paskutinias 2 vietas užėmę klubai iškrenta į žemesnį divizioną − Conference National, o jie yra pakeičiami pastarojo čempionato bei atkrintamųjų varžybų nugalėtojais (dalyvauja 2−5 vietas užėmusios komandos).

Lygos klubai 
2019-2020 m. sezono lygos klubai:

Nuorodos 

 Lygos svetainė

Anglijos futbolo varžybos
National League

National League, Vanarama National League, Motorama National League – aukščiausias Anglijos nacionalinės lygų sistemos divizionas, ir penktas pagal stiprumą visoje Anglijos futbolo sistemoje. National League žaidžia ir profesionalūs ir pusiau profesionalūs Anglijos bei Velso klubai. Tai žemiausias divizionas, organizuojamas visos šalies mastu. „National League“ buvo vadinama „Conference National“ iki 2015–2016 m. sezono.

Lygos klubai 

Lygos 2019-2020 m. sezono klubai.

Nuorodos 

 Oficialus lygos puslapis 

Anglijos futbolo varžybos
Morkūnai (Zarasai)

Morkūnai – kaimas Zarasų rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 2 km į rytus nuo Dusetų.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
Inžinieriaus Antano Gruodžio ir medicinos mokslų daktarės Stefanijos Gruodytės tėviškė.

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Šlapės

Šlapės – kaimas Zarasų rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, Šventosios dešiniajame krante. „Ievos žvėrynas“ (įkurtas 2001 m., auginami elniai, danieliai, muflonai).

Gyventojai

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Padustėlis

Padustėlis – kaimas Zarasų rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 1 km į pietryčius nuo Dusetų, prie kelių  ir  sankryžos. Seniūnaitijos centras.

Istorija 

XVII a. minimas Padustėlio dvaras. 1607 m. Padustėlio dvaro inventoriuje minimi Skineikiai, Šaltamalkiai. XX a. dalis kaimo prijungta prie Dusetų.

Gyventojai

Galerija

Žymūs žmonės 
 Kazimieras Ubeika (1884–1942), visuomenės veikėjas, pedagogas.
 Elena Žalinkevičaitė-Petrauskienė (1900–1986), aktorė.
 Paulius Širvys (1920–1979), lietuvių poetas. Gimtasis namas 1983 m. pažymėtas paminkline lenta.
 Leonas Urbonas (1922–2000), tapytojas, grafikas, skulptorius.
 Kazimieras Ubeika (1884–1942), visuomenininkas, publicistas, pedagogas, Šiaulių miesto burmistras (mirė tremtyje).
 Balys Ubeika (1900–1968), Lietuvos nepriklausomybės kovų savanoris, Zarasų policijos nuovados viršininkas (mirė JAV)
 Antanas Ubeika (1903–1947) – Lietuvos partizanas.
 Adelė Ubeikaitė (1922) – bibliografė, ilgametė Lietuvos mokslų akademijos darbuotoja.

Literatūra 
 Vytautas Indrašius „Svaitutėlės čiurlenimas“, 2001 m., psl. 103–105

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Kruvinų ritualų mitai

Kruvinų ritualų mitai yra įtarimai, kad tam tikra grupė aukoja žmones ir naudoja jų kraują įvairioms apeigoms. Tariamos aukos dažniausiai būna vaikai.

Tokių ritualų atlikimu buvo kaltinami žydai, taip pat krikščionys, katarai, kartaginiečiai, tamplieriai, raganos, eretikai, čigonai, druidai, neopagonys, satanistai ir netgi evangelikai.

Tipiškas kruvino ritualo mitas 
Tipiškas kruvino ritualo mitas turi šiuos elementus:
 auką pagrobia religinės grupės nariai
 auka dažniausiai būna nekaltas vaikas
 auka gali būti seksualiai išnaudojama ar kankinama. Ji nužudoma ritualo metu.
 įvyksta kanibalizmo aktas – valgomas aukos kūnas ar geriamas kraujas
 ritualo metu arba po jo vyksta seksualinės orgijos, kartais su kraujomaišos elementais

Romėnų kaltinimai krikščionims 
Pirmame ir antrame mūsų eros amžiuje kai kurie Romos rašytojai, pažodžiui interpretuodami eucharistijos ritualą, įrodinėjo, kad krikščionys geria Jėzaus kraują bei valgo jo kūną tiesiogine to žodžio prasme. Buvo manoma, kad krikščionys įvaikina pamestus kūdikius tam, kad juos aukotų per tokias apeigas. Krikščionių paprotys organizuoti susiėjimus, kuriuose būtų dalinamasi maistu, kėlė įtarimus apie ten vykstančias orgijas.
Tokie kaltinimai, vaizdavę ankstyvąją krikščionių bažnyčią kaip agresyvią pogrindinę sektą, buvo naudojami krikščionių persekiojimui.

Krikščionių kaltinimai žydams 
Nuo Viduramžių iki pat XX amžiaus krikščionys kaltino žydus Jėzaus nužudymu. Sklido gandai, kad kasmet, švęsdami Paschą, žydai nukryžiuoja nekaltą krikščionį. Tokie kaltinimai (pavyzdžiui, šventojo Viljamo iš Norvičo istorija) būdavo pagrindas surengti žydų pogromą, o spėjamą auką paskelbti kankiniu. XX amžiuje mitai apie kruvinus žydų ritualus pasitarnavo nacių propagandai.

Krikščionių kaltinimai raganavimu 
Nuo Viduramžių iki naujųjų laikų buvo manoma, kad raganos, žiniuoniai, burtininkai ir aiškiaregiai tam tikromis dienomis rengdavo susirinkimus, vadinamuosius raganų šabus. Jų metu būdavęs garbinamas Šėtonas, niekinami krikščionybės simboliai, valgoma žmogiena ir geriamas kraujas. Būdavo ir lytiškai santykiaujama su Šėtonu, kuris pasirodydavo žmogaus arba gyvūno (šuns, milžiniškos rupūžės) pavidalais.

Šiuolaikiniai kaltinimai satanistams 
Atskiras straipsnis: Satanistinių ritualų mitas

Šiais laikais kruvinais ritualais dažnai apkaltinami satanistai. Atkartodamas senesnes legendas, mitas sako, kad satanistai, susibūrę į slaptą tinklą, aukoja vaikus, valgo žmogieną, ir rengia orgijas.

Nuorodos 
 Blood libel myths: Then and now
 St. William of Norwich
 Маслова Н. Бич и молот. Охота на ведьм. Санкт-Петербург, 2005, ISBN 5-352-01402-9

Mitai
Karužai (Marijampolė)

Karužai – kaimas šiaurės vakarinėje Marijampolės savivaldybės dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Šunskų. 

Kaime įkurtas Marijampolės botanikos sodas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Marijampolės savivaldybės gyvenvietės
Karužai (Varėna)

Karužai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Nedzingės, prie Nedzingio upelio ir Karužų ežerėlio šiaurinio galo.

Istorija 
1850 m. – Merkinės parapijos Karužų kaimas buvo Želnio valda.

Gyventojai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Lietuvos valstybinis mokslo ir studijų fondas

Valstybinis studijų fondas – biudžetinė įstaiga, LRV įsteigta 1993 metais.

Misija 
Fondo misija – valstybės studijų politikos įgyvendinimas, užtikrinant aukštojo mokslo prieinamumą, kokybę ir skaidrų finansinės paramos studentams administravimą, pagrįstą šiuolaikiškomis technologijomis, elektroninėmis viešosiomis paslaugomis.

Funkcijos 
Valstybinis studijų fondas vykdo šias funkcijas:
 Administruoja valstybės paskolas ir valstybės remiamas paskolas studentams;
 Administruoja stipendijas trečiosios studijų pakopos studentams;
 Administruoja socialines stipendijas;
 Administruoja valstybės lėšų gražinimą, kai valstybės finansuojamose studijų vietose studijavę asmenys, pašalinti iš aukštosios mokyklos arba nutraukę studijas, privalo šias lėšas grąžinti į valstybės biudžetą;
 Administruoja per atitinkamą studijų laikotarpį sumokėtos studijų kainos kompensavimą daliai valstybės nefinansuojamose pirmosios pakopos ar vientisųjų studijų vietose geriausiai pirmuosius dvejus metus (ištęstinių studijų atveju – pusę studijų programos) ir likusius studijų metus baigusių asmenų;
 Administruoja valstybės paramos skyrimą išeivijos ir lietuvių kilmės užsieniečių vaikų, vaikaičių, provaikaičių studijoms Lietuvos aukštosiose mokyklose;
 Švietimo ir mokslo ministro pavedimu įgyvendina kitas aukštojo mokslo kokybei ir prieinamumui užtikrinti skirtas priemones..

Nuorodos, šaltiniai 
 Oficialus Lietuvos valstybinis mokslo ir studijų fondo tinklalapis (lietuvių, anglų k.)

Lietuvos mokslo organizacijos
Lietuvos paramos fondai
Lietuvos biudžetinės įstaigos
studijos
Kukliai (Švenčionys)

Kukliai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurę nuo Švenčionėlių, 1 km į vakarus nuo Kaltanėnų. Kuklių seniūnaitijos centras. Patenka į Aukštaitijos nacionalinio Parko teritoriją. Įsikūręs prie Sekluočio ežero pietrytinio kampo ir abipus Kiaunos upės žemupio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Švenčionių rajono savivaldybės gyvenvietės
Kukliai (Varėna)

Kukliai – kaimas Varėnos rajono savivaldybės šiaurės rytuose, 3 km į pietvakarius nuo Valkininkų GS gyvenvietės, prie Dainavos girios. Seniūnaitijos centras. Netoliese praeina plentas .

Gyventojai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Paulius Egidijus Kovas

Paulius Egidijus Kovas (g. 1965 m. Kaune) – Lietuvos vadybininkas, derybų konsultantas, buriuotojas.

Biografija 
1988–1991 m. Lietuvos kino studijos režisieriaus asistentas. 1992–1997 m. BTV programų įsigijimo direktorius, prodiuseris. 1997–1998 m. TV3 programų direktorius. 1998–2007 m. LNK generalinis / programų direktorius, valdybos narys. 2007–2009 m. UAB „MG Baltic Media“ generalinis direktorius, valdybos narys. Nuo 2009 m. lektorius, konsultantas. 2010–2012 m. UAB „Europos verslo klubai“ moderatorius. 2011–2012 m. UAB „Baltijos TV“ valdybos narys. 2013–2015 m. Verslo angelų fondo verslo angelas, valdybos narys. Nuo 2014 m. ICF sertifikuotas koučeris. Nuo 2017 m. HILL Management konsultantas.

1985–1987 m. VU Gamtos mokslų fakulteto žygeivių klubo „Gabija“ pirmininkas. VU žygeivių klubo leidinio „Žygeivis“, ėjusio 1989–1991 m. redaktorius. 2001–2008 m. Lietuvos radijo ir televizijos asociacijos (LRTA) prezidentas. 2005–2009 m. buriuotojų klubo „Ambersail“ prezidentas, 2008–2009 m. projekto „Tūkstantmečio odisėja. Vienas vardas – Lietuva“ idėjos bendraautoris ir projekto vykdytojas, Tūkstantmečio odisėjos XI etapo jachtos „Ambersail“ kapitonas. 

Turi sūnus Jurgį ir Petrą, du anūkus – Igną ir Pijų. 2009 m. Kauno rotušėje vedė aktorę Nijolę Narmontaitę (g. 1959).

Bibliografija 
 Gyvenimas audroje: kaip išlikti sausam: negailestingos jūros pamokos negailestingam verslui ir gyvenimui / Paulius Kovas; sud. Palmira Galkontaitė, Egidijus Knispelis. – Kaunas: Luceo, 2014. – 238 p.: iliustr. + 1 vaizdo diskas (DVD). – ISBN 978-609-8112-09-2

Įvertinimas 
 2004 m. medalis, skirtas Lietuvos narystei ES ir NATO paminėti
 2009 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius

Šaltiniai 

Lietuvos vadybininkai
Lietuvos buriuotojai
Dujotekana

UAB Dujotekana – lietuviška energetikos bendrovė, viena stambiausių Lietuvos gamtinių dujų ūkyje veikiančių bendrovių. Įkurta 2001 m., šiuo metu įmonei vadovauja Rimandas Stonys (pirmtakas – Raimundas Paliukas).

Veiklos rodikliai 
2003 m. pagal pajamas „Dujotekana“ užėmė 17 vietą tarp didžiausių Lietuvos įmonių. 2003 m. įmonės pajamos 514,6 mln. litų (39 proc. daugiau nei 2002 m., 369,4 mln. lt). „Dujotekanos“ pelnas prieš apmokestinimą 2003 m. siekė 55,8 mln. lt (214 proc. daugiau nei 2002 m., 17,8 mln. lt). 2005 m. „Dujotekana“ importavo 517 mln. kub. metrų dujų (49 proc. mažiau nei 2004 m., 1020 mln. kub. metrų). „Dujotekanos“ apyvarta 2005 m. siekė 170 mln. lt (2004 m. – 309 mln. lt); grynasis pelnas 2005 m. – apie 19 mln. lt.

Bendradarbiavimas 
Rusijos koncernas „Gazprom“ 2006 m. bendrovei patvirtino 590 mln. kub. m gamtinių dujų importo kvotą. „Dujotekana“ dujas importuoja pagal dvišalę 2002-2012 m. dujų tiekimo sutartį. Bendrai su „Clement Power Venture Inc.” valdo „Kauno elektrinę”, bendradarbiauja su AB „Geonafta”, „Erdgasspeicher Kalle Gmbh”, Vokietijos energetikos koncernu RWE, taip pat Lietuvos geologijos tarnyba.

Privatizavimas 
2002 m. prasidėjus „Lietuvos dujų“ privatizavimui, kai kurie politikai viešai abejojo proceso skaidrumu .

„UAB Dujotekana“ ir „Lietuvos dujos“ po 2002 m. įvykusio privatizavimo tapo monopolinėmis dujų tiekimo įmonėmis ir dujas tiekia su 17 ir atitinkamai 15 proc. antkainiais, kai valstybinės kainų ir energetikos kontrolės komisijos siūloma dujininkų pelno marža yra 7-8 proc. .

Išnašos

Nuorodos, šaltiniai 
 Bendrovės tinklalapis (lietuvių, rusų bei anglų k.)
 Įmonės naujienos  Verslo banga, portalas

Lietuvos gamtinių dujų įmonės
Jonas Šurkus

Jonas Šurkus (1919 m. spalio 2 d. Gulbinuose – 1998 m. spalio 12 d. Kaune) – sovietinis gydytojas psichiatras.

Biografija 
1945 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto Medicinos fakultetą. Iki 1947 m. dėstė Vilniaus, 1947–1950 m. Kauno universitete. Nuo 1951 m. dėstė Kauno medicinos institute, nuo 1953 m. neurologijos ir psichiatrijos katedros vedėjas, 1953–1955 m. dar ir instituto Gydomojo fakulteto prodekanas, 1955–1958 m. ir 1960–1961 m. dekanas, 1970 m. profesorius. 1952–1953 m. dar ir Kauno srities sveikatos skyriaus vedėjas. 

1969 m. medicinos mokslų daktaras. 1969 m. LSSR nusipelnęs gydytojas. 1972 m. buvo pirmosios psichiatrų ekspertizės komisijos pirmininkas Romo Kalantos (1953–1972) byloje bei kitose vėlesnėse politinių kalinių bylose. 

Parašė mokslinių straipsnių apie psichikos ligų diagnostiką ir kliniką, psichikos sutrikimus sergant reumatu. Tyrė lietuvių liaudies mediciną, parašė apie tai mokslinių straipsnių.

Buvo vedęs, pirmoji žmona Ramutė Šurkienė, antroji – Aldona Lapytė, psichiatrė. Sūnus Gintaras Šurkus (buvęs prezidento Rolando Pakso patarėjas jaunimo ir visuomeninių organizacijų klausimais).

Šaltiniai 

Lietuvos psichiatrai
Algirdas Dembinskas

Algirdas Dembinskas (1939 m. liepos 6 d. Joniškėlyje – 2016 m. liepos 23 d.) – lietuvių psichiatras, medicinos pedagogas.

Algirdas Dembinskas buvo Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto Psichiatrijos klinikos vedėjas, profesorius.

Narystė 
Lietuvos psichiatrų asociacija.

Išnašos

Nuorodos 
VU MF informacija

Lietuvos psichiatrai
Energijos skirstymo operatorius

Energijos skirstymo operatorius (ESO) – valstybės valdoma energetikos įmonė Lietuvoje.

Pagrindinės ESO funkcijos: elektros energijos tiekimas ir skirstymas bei gamtinių dujų skirstymas, garantinis elektros ir dujų tiekimas, elektros ir dujų įvedimas, elektros ir dujų skirstymo tinklų eksploatavimas, priežiūra, valdymas ir plėtra, jų saugumo ir patikimumo užtikrinimas.

ESO aptarnauja 1,6 mln. klientų visoje Lietuvoje. Bendrovės aptarnaujamas plotas siekia 65,3 tūkst. km².

Istorija 
Bendrovė ESO įkurta sujungimo būdu reorganizavus elektros ir dujų skirstomųjų tinklų bendroves – AB LESTO ir akcinę bendrovę „Lietuvos dujos“. 2016 m. sausio 1 d. LESTO ir „Lietuvos dujos“ baigė savo veiklą kaip juridiniai asmenys, o ESO perėmė abiejų bendrovių turtą, teises ir pareigas, taip pat visą ilgalaikį ir trumpalaikį turtą, ilgalaikius ir trumpalaikius finansinius bei kitus įsipareigojimus, gautinas ir mokėtinas sumas pagal LESTO ir „Lietuvos dujos“ sudarytas sutartis ar kitais pagrindais kylančias prievoles.

ESO taip pat perėmė visas kitas teises ir pareigas bei prievoles (įskaitant teises ir pareigas pagal sudarytas kolektyvines ir darbo sutartis, bankų sąskaitose esančias lėšas, sutartis su naujaisiais bei esamais klientais, elektros energijos gamintojais, nepriklausomais tiekėjais, taip pat prekių, paslaugų ir/ar darbų tiekėjais) bei teises ir pareigas, kylančias iš kitų sudarytų dokumentų (techninių sąlygų, projektavimo sąlygų ir kt.), išskyrus tas, kurias Lietuvos Respublikos imperatyviomis teisės normomis draudžiama arba kurių negalima perduoti kitam asmeniui reorganizavimo metu.

Ūkis 
ESO valdo 121,698 tūkst. km elektros linijų: 78,7 proc. jų sudaro elektros oro linijos, o 21,3 proc. – elektros kabeliai. Bendrovė taip pat eksploatuoja 8,4 tūkst. km skirstomųjų dujotiekių.

94,98 proc. ESO akcijų valdo „Lietuvos energija“, UAB. Kiti akcininkai – 5,02 proc.

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Išnašos 

Lietuvos energetikos bendrovės
Kuodžiai (reikšmės)

Kuodžiai yra:

 kaimas Klaipėdos rajone;
 kaimas Lazdijų rajone;
 kaimas Mažeikių rajone;
 kaimas Panevėžio rajone;
 kaimas Šakių rajone;
 kaimas Telšių rajone.
Kuodžiai (Mažeikiai)

Kuodžiai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Juodeikių.

Gyventojai

Nuorodos

Šaltiniai 

Mažeikių rajono savivaldybės gyvenvietės
Kučiūnai (Varėna)

Kučiūnai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Merkinės, prie kelio  ir Straujos aukštupio.

Gyventojai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Miškiniai (Kaunas)

Miškiniai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, prie kelio . Veikia žemės ūkio bendrovė „Miškiniai“ (užsiima kiaulių auginimu ir penėjimu mėsai).

Gyventojai 

 Žymūs žmonės
 Vidas Mačiulis (g. 1946 m.), sporto žurnalistas.

Šaltiniai 

Kauno rajono savivaldybės gyvenvietės
Miškiniai (Kražiai)

Miškiniai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Karklėnų, nedideliame miškelyje. Eina kelias .

Gyventojai

Išnašos 

Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Miškiniai (Užventis)

Miškiniai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 13 km nuo Užvenčio.

Gyventojai

Išnašos 

Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Miškiniai (Molėtai)

Miškiniai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje.

Istorija 

1656 m. kaimas minimas Videniškių krikšto metrikų knygoje. Gyveno Ona Miškinyčia.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Miškiniai (Šilalė)

Miškiniai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Upynos seniūnijoje, 1 km į pietvakarius nuo Upynos. Kaimo pašonėje yra Svystkalnis – regykla.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Miškiniai (Trakai)

Miškiniai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Trakų, Rūdiškių miškų šiaurinėje dalyje. Geležinkelio stotis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Trakų rajono savivaldybės gyvenvietės
Kalviai (Lazdijai)

Kalviai – kaimas pietinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 4 km į vakarus nuo Kapčiamiesčio, įsikūrusi tarp Kaviškio ir Niedaus ežerų, Kapčiamiesčio girioje. Kaimą kerta asfaltuotas kelias .

Gyventojai

Nuorodos 
 Kowale Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom IV, psl. 505 (lenk.)

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Varnasalis

Varnasalis – viensėdis Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 3 km į šiaurę nuo Alantos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Duobytė

Duobytė – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 1 km į rytus nuo Alantos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Kameniškis

Kameniškis – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 3 km į rytus nuo Alantos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Šilinka

Šilinka – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 2 km į pietryčius nuo Alantos.

Istorija 

Žinoma nuo 1744 metų.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Julio Argentino Roca

Chulijas Archentino Roka (Alejo Julio Argentino Roca Paz; g. 1843 m. liepos 17 d., Tukumane – m. 1914 m. spalio 19 d., Buenos Airėse) – Argentinos armijos generolas ir prezidentas (1880–1886 m. ir 1898–1904 m.).

Chulijas Roka gimė Tukumano mieste, čia garsioje šeimoje. Užbaigė valstybinį koledžą Konsepsion del Urugvajaus mieste. Būdamas 15 metų įstojo į Argentinos Konfederacijos armiją. Dar būdamas paaugliu, Roka tapo jaunosios artilerijos karininku ir kariavo Buenos Airių apylinkėse. 1865–1870 m. kariavo Trigubo Aljanso kare prieš Paragvajų. Po generolo José M. Arredondo sukilimo numalšinimo, prezidentas Aveljaneda Rokai suteikė generolo laipsnį. 1877 m. jis tapo karo ministru. Roka susidūrė su indėnų pasipriešinimu Patagonijoje. 1878–1879 m. vykdytų kampanijų prieš indėnus metu, nužudyta apie 1250 vietinių gyventojų ir dar apie 3000 paimta į nelaisvę. Dėl šios sėkmingos kampanijos, prezidentas Aveljaneda Roką pasirinko savo įpėdiniu.

1880 m. spalio 12 d. Roka pradėjo savo, kaip prezidento, darbą. Prezidentas ėmė vykdyti aktyvią federalistinę politiką. Nacionalizuota dalis bažnyčios turto ir perimtos kai kurios jos funkcijos (pvz, gyventojų registravimas, švietimas). Dėl to pašlijo Argentinos ir Vatikano santykiai. Ekonomika perėjo į valstybės kontrolę. Didelė imigracija padėjo išlaikyti aukštą ekonominį lygį. Tačiau buvo labai išsikerojusi korupcija. 1886 m. buvo surengtas pasikėsinimas prieš Chuliją Roką.

Pasibaigus kadencijai, Roka tapo senatoriumi ir vidaus reikalų ministru. 1895 m. prezidentu tapus José Evaristo Uriburu, Roka tapo senato prezidentu. Jis dukart pavadavo ir sergantį prezidentą. 1897 m. Partido Autonomista Nacional partija leido Rokai kandidatuoti į prezidentus antrą kartą. 1898 m. spalio 12 d. jis be konkurencijos vėl tapo Argentinos vadovu. 1901–1902 m. Argentina įsivėlė į sienų konfliktą su Čile. Jo kadencija baigėsi 1904 m.

1912–1914 m. Roka buvo ypatinguoju ambasadoriumi Brazilijoje.

|-

Argentinos prezidentai