Antanas Gravrogkas

Grafas Antanas Julijonas Gravrogkas (Antoni Julijan Gravrogc, 1880 m. gegužės 18 d. Šeduvoje – 1958 m. balandžio 1 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius mechanikas, visuomenės veikėjas, siaurojo geležinkelio direktorius.

Biografija 

Kilęs iš senos grafų titulą  turinčios von Gravrogk (Graurod, Graenrodt, Grorodt, Garderode, Greverode, Grawrogk) ir baronų von Goes, bei von Haren giminių. Bernard von Haren 1253 metais buvo Memel ir Kuldigos komturas. 1259 metais būdamas Livonijos (Kalavijuočių) Ordino Didžiuoju Magistru, dalyvavo Skuodo mūšyje. Gravrogkai kilę iš iš Friesland, XII a. paplitusi Nordrhein-Westfalen,  XIV–XVII a.  Rheinland-Pfalz kur XIV–XV a. užėmė aukštas pareigas. O LDK XVII a. valdė beveik visą šiaurės Lietuvą, vėliau nusigyveno ir sulenkėjo. Giminė, kaip turinti Riterio titulą minima jau IX a. Geldulf Herren de Greverode, 1118 metais minimas gyvenvietėje Grefrath. Šis pavadinimas reiškią „Rodung der Grafen“ – grafų nuosavybė. 1221 metais minimi Bruder Arnold, Albert und Walter von Greverode – Rheingrafen, Herren zu Greherath, Sande, Cleve und Heithausen. 1553 metų balandžio 14 dieną, Rheinland-Pfalz krašto valdovai, Philipp von Nassau-Saarbrücken ir Philipp von Nassau-Wiesbaden-Idstein, suteikė Philipps von Grorodt paveldimą Markgrafo titulą. Vėliau, 1560 metais Philipps von Grorodt tapo Vitztum im Rheingau (Stathalter), juo buvo iki gyvenimo galo 1567 metais. Jo anūkui, Christoph Georg von Grawrogk, 1628 metais Švedijos Karalius Gustav II Adolf patvirtino paveldimą grafo titulą.

Mokėsi Telšių mokykloje, 1892–1893 m. Mintaujos gimnazijoje, 1899 m. baigė Šiaulių gimnaziją. 1900 m. įstojo į Peterburgo universiteto Matematikos fakultetą, tačiau jame mokėsi neilgai. 1903 m. įstojo ir 1910 m. baigė Peterburgo technologijos institutą. Studijų metais dalyvavo lietuvių studentų organizacijų ir Lietuvos socialdemokratų partijos veikloje. 1910 m. Peterburge vedė bajoraitę Stefaniją Gruzdytę-Gruzdz (1884–1977), 1925 m. susilaukė sūnaus Kristupo (Christoph von Grawrock). Dirbo inžinieriumi Jekaterinoslavo metalurgijos fabrike, 1916–1919 m. Smolenske.

1920 m. grįžo į Lietuvą, dirbo Lietuvos geležinkeliuose. 1922–1924 m. Lietuvos universiteto dėstytojas, 1925 m. docentas. Pasižymėjo kaip aktyvus visuomenės veikėjas, ilgus metus buvo Lietuvos šaulių sąjungos vicepirmininkas. 1923 m. vienas pagrindinių Klaipėdos krašto sukilimo organizatorių. 1932–1933 m. Kauno miesto burmistras. 1932–1934 m. Lietuvos miestų sąjungos pirmininkas. 1944–1950 m. Kauno valstybinio universiteto, nuo 1950 m. Kauno politechnikos instituto Technikos fakulteto Technologijos katedros dėstytojas, profesorius. Dėstė metalų technologiją, vėliau, studentams mechanikams – medžio technologiją ir malūnus, 1952 m. docentas. 

Nuo 1900 m. bendradarbiavo spaudoje. Rašė laikraščiams ir žurnalams „Varpas“, „Skardas“, „Naujoji Gadynė“, „Viltis“, „Lietuvos aidas“, „Trimitas“ (1930–1931 m. jį redagavo), fakulteto žurnalui „Technika“. Pasirašinėjo slapyvardžiu Vikingas. Palaidotas Kauno Petrašiūnų kapinėse.

Atminimo įamžinimas 
1990 m. Antano ir Julijono Gravrogkų vardu pavadinta Kauno Dainavos mikrorajono gatvė.

Bibliografija 
 Lietuvos pramonė, 1925 m.
 Metalų technologija: vadovėlis, 1926 m.
 Reaktingųjų vandens turbinų darbo rato apskaičiavimas, 1939 m.
 Reaktyvinių vandens turbinų analitinio skaičiavimo būdas, 1945 m.

Įvertinimas 
 1928 m. LDK Gedimino 3 laipsnio ordinas
 1925 m. Klaipėdos krašto išvadavimo sidabrinis skydas
 1931 m. Šaulių žvaigždė
 1939 m. Šaulių žvaigždės medalis
 Žūvančiųjų gelbėjimo kryžius (po mirties 2016-09-29)

Šaltiniai 

|-

Šaulių sąjungos nariai
Lietuvos inžinieriai mechanikai
Lietuvos geležinkelininkai
Lietuvos pedagogai
Lietuvos redaktoriai
Kauno miesto burmistrai
Goesai