joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Gustavas Rauskinis

Gustavas Aleksandras Rauskinis (; 1902 m. lapkričio 23 d. Vidžemės gubernijos Mazsalacos valsčiuje (prie Valmieros) – 1979 m. balandžio 10 d. Alkiškiuose, Lietuvos TSR) – Latvijos kariuomenės karininkas ir rašytojas, evangelikų liuteronų kunigas Lietuvoje.

Biografija 
Nuo 1919 m. tarnavo Latvijos kariuomenėje gimtajame Mazsalacos miestelyje: jaunesniuju raštininku, vėliau žvalgybos padalinio kareiviu. Kartu mokėsi Mazsalacos gimnazijoje, kurią baigė 1920 m. Tais pačiais metais demobilizuotas. 1920 m. lapkričio 15 d. įstojo į Latvijos karo mokylą, kurią po dvejų metų baigė. 1922 m. rugsėjo 1 d. buvo suteiktas leitenanto laipsnis. Tarnavo Rėzeknės pėstininkų pulke (nuo 1924 m. Ūkio padalinyje). 1926 m. paskirtas kuopos jaunesniuju vadu, tų pačių metų pabaigoje – vadu. 1927 m. lapkričio 17 d. pakeltas į vyresniuosius leitenantus. 1929 m. išleistas į atsargą.

Tarnaudamas susidomėjo literatūrine kūryba. Parašė ir per kelerius metus išleido keletą knygų. Vėliau nuo literatūros nutolo.

Stojo mokytis į Teologijos institutą. Po baigimo, 1933 m. buvo paskirtas į Alkiškių evangelikų liuteronų bažnyčią Lietuvoje – tapo pirmuoju naujai įsteigtos parapijos kunigu. Kartu teko aptarnauti ir kitas latviškas evangelikų bažnyčias Žagarėje ir Joniškyje. Gyveno Saunoriuose, kur vasaromis veikė konfirmantų mokykla. Kunigas įsijungė į Alkiškių latvių bendruomenės gyvenimą, išplėtė ir aptvėrė akmens mūru kaimo kapines. Antrojo pasaulinio karo metu jis pasirašė po bolševikinį režimą smerkiančiu straipsniu, todėl pokaryje buvo suimtas ir 1946 m. nuteistas dešimčiai metų tremties. Iš Sibiro grįžo 1955 m. ir iki pat mirties tarnavo Alkiškių evangelikų liuteronų bažnyčioje. Palaidotas šio kaimo kapinėse.

Bibliografija 
 Sirds kad liesmo. (1926 m.)
 Laimīgie maņevri. Dramatiska etīde. (1927 m.)
 Seržanta līgaviņa. (Kāzu dziesma.) (1928 m.)			
 Oskars Eglainis. (Ilgas dēļ brīvības.) Dramatiska spēle. (1929 m.)

Įvertinimas 
 Penkto laipsnio Pripažinimo kryžius (1938 m.)
 Latvijos Išvaduojamojo karo (1918–1920) medalis (1923 m.)

Šaltiniai 
 Inž. Visvaldis Krūmiņš. Eltišķu ev.-lut. latviešu draudze un baznīca // LELB Šiaurės Lietuvos latviškai kalbančių parapijų 2005 metų metraštis ir 2006 metų kalendorius 
 Rauskiņš Gustavs Aleksandrs Gustava d. // zudusilatvija.lv 
 Gustavs Rauskiņš
 Šiaulių–Mažeikių parapijos bei filijų istorija ir Alkiškių parapija  
 Gustavas Rauskinis, In: Alkiškių (buv. Šiaulių) evangelikų liuteronų bažnyčios archyvas (fotografijos), Šiaulių "Aušros" muziejus.

Lietuvos liuteronų kunigai
Lietuvos latviai
Latvijos karininkai
Latvijos rašytojai‎
Alexandru Curteian

Aleksandru Kurtejanas (g. 1974 m. vasario 11 d. Kišiniove. Buvęs Moldavijos futbolininkas, 2018–2020 m. dirbęs Lietuvoje „Panevėžio“ futbolo klubo vyr. treneriu.

Biografija

Žaidėjo karjera 
Kaip žaidėjas karjerą pradėjo 1991 m. Atstovavo Moldavijos, Lenkijos, Rusijos klubams. Bandė laimę Vokietijoje.

Atstovavo Moldavijos nacionalinei rinktinei.

Trenerio karjera 
Baigęs profesionalaus futbolininko karjerą ėmėsi trenerio darbo.

Nuo 2018 m. sausio 16 d. dirbo Panevėžio klubo vyr. treneriu.

2018 m. su FK Panevėžys tapo Pirmos lygos nugalėtojais ir pateko į A lygą. 

2019 m. A lygoje užėmė penktą vietą ir išsaugojo vietą elito divizione. 

2019 m. lapkričio mėn. pranešta, kad klubas pratęsė sutartį iki 2020 m. sezono pabaigos.

2021 m. tapo Sankt Peterburgo „Dinamo“ vyr. treneriu.

Išnašos

Nuorodos 
 Alexandru Curteian
 Alexandru Curteian football-teams.com
 Alexandru Curteian pe transfermarkt
 Alexandru Curteian soccerway
 MATCHES played by Moldova national team managed by Alexandru Curteian

Moldavijos futbolininkai
Futbolo treneriai
Užsienio treneriai Lietuvos futbole
Šahada

Šahada ( 'liudijimas') – musulmonų tikėjimo išpažinimas. Tai vienas iš 5 islamo stulpų, kuriuo liudijama Dievo vienybė (tauhidas) ir Mahometo pranašiškos pasiuntinystės viršenybė. Dar vadinamas kalima (žodžiu).

Šahados tekstas toks:
 
 lā ʾilāha ʾillā -llāh
 „Nėra kito dievo, išskyrus Dievą“

 
 muḥammadur rasūlu -llāh
 „Mahometas yra Dievo pasiuntinys“

Šahada pabrėžiama vienatinio Dievo viršenybė prieš bet kokias daugybines dievybes (ilah). Tai pagrindinis musulmonų tikėjimo išpažinimas, tėvo perduodamas naujagimiui, taip pat tariamas į ausį mirštančiajam. Atsiverčiantis kitatikis turi viešai ištarti šahadą. Šahada įtraukta į kasdienį viešą kvietimą melstis (azaną), ją sukalbėti patariama baigus maldą (salatą, rakatą), jos kartojimu (ypač, pirmosios dalies) neretai paremtas zikras. Šahadą ant savo vėliavų dažnai vaizduoja islamistiniai judėjimai ir organizacijos.

Korane tiksliai pateiktos šahados nėra, tačiau dalimis apreikšta 47, 48, 19 ir 29 surose.

Išnašos 

Islamo sąvokos
Visi pasaulio pinigai (filmas)

Visi pasaulio pinigai () – 2017 m. režisierius Ridley Scott sukurtas filmas pagal John Pearson knygą „Painfully Rich:The Outrageous Fortunes and Misfortunes of the Heirs of J. Paul Getty“ ir 1973 m. įvykusią istoriją, kuomet buvo pagrobtas vieno turtingiausių pasaulio žmonių J. P. Getty anūkas.

Pagrindiniai aktoriai 
 Aktorius – vaidmuo
 Michelle Williams – Geilė Haris
 Christopher Plummer – J. Polas Getis
 Mark Wahlberg – Flečeris Čeisas
 Charlie Plummer – J. Polas Getis III
 Andrew Buchan – J. Polas Getis II
 Romain Duris 
 Timothy Hutton
 Marco Leonardi

Turinys 
 
1973 m. Romoje pagrobiamas 16-metis J. Polas Getis III – turtingiausio pasaulio žmogaus ir naftos magnatos J. Polo Gečio anūkas. Nusikaltėliai pareikalauja 17 milijonų dolerių išpirkos, tačiau reikalai klostosi neprognozuojamai: senelis Getis yra didelis šykštuolis ir neketina mokėti špirkos. Be to, jo sūnaus santuoka senokai iširusi ir anūkas gyvena su motina Geile Haris, kuri neturi tokios pinigų sumos. Getis pasiunčia Flečerį Čeisą, kad šis sureguliuotų išpirkos klausimą kuo mažesnei sumai.

Kol vyksta nelengvos derybos, Flečeris sugeba išaiškinti pagrobėjus, tačiau šie spėja perkelti kalinį į kitą vietą, o vėliau parduoti jį nusikaltėlių grupuotei 'Ndrangheta, su kuria derėtis tampa dar sunkiau. Net ir tada, kai atsiunčiama nupjauna Gečio III ausis, senelis sutinka išpirkai skirti tik 1 milijoną, todėl Flečeris turi padaryti viską, kad pagrobėjai sutiktų sumažinti reikalaujamą sumą...

Pagrindiniai apdovanojimai 
 Oskaras (nominacija) – geiausias antrojo plano aktorius (C. Plummer)
 Auksinis gaublys (nominacija) – geriausia aktorė (M. Williams), geriausias režisierius (R. Scott)
 BAFTA (nominacija) – geiausias antrojo plano aktorius (C. Plummer)

2017 filmai
JAV filmai
Italijos filmai
Jungtinės Karalystės filmai
Trileriai
Veiksmo filmai
Biografiniai filmai
Eric Frenzel

Eric Frenzel (g. 1988 m. lapkričio 21 d. Anaberge-Būchholce)  – vokiečių šiaurės dvikovės sportininkas. Daugkartinis olimpinis ir pasaulio čempionas. Penkių pasaulio taurių nugalėtojas.

2018 m. žiemos olimpinių žaidynių Vokietijos vėliavnešys atidarymo ceremonijoje.

Rezultatai

Pasaulio taurė

Nuorodos 
 FIS svetainėje (anglų k.)

Šiaurės dvikovės sportininkai
Vokietijos olimpiečiai
Simonas Gaudėšius

Simonas Gaudėšius (1880 m. Viekšnių vls.–1942 m. vasario 23 d. Komijos ATSR) – Lietuvos vaistininkas, filantropas, Šilalės valsčiaus visuomenės veikėjas.

Biografija 
 
Gimė 1880 m. Viekšnių apylinkėje, ūkininko Simono Gaudėšiaus šeimoje. Įsigijęs provizoriaus specialybę, apie 1897 m. Šilalėje tapo vaistinės savininku. Už pasižymėjimą miestelio visuomeninėje veikloje 1918 m. buvo išrinktas į Šilalės valsčiaus tarybą ir revizijos komisiją. 1921 m. įsteigė Šilalėje vidurinę mokyklą. Šelpė neturtingus moksleivius, už kai kuriuos sumokėdavo mokslo mokestį, priimdavo į savo namus. 

1941 m. birželio 14 d. ištremtas į Terebėjų, Kortkeroso rajoną (), Komijos ATSR (Rusija). Mirė tremtyje 1942 m. vasario 23 d.

Įamžinimas 

 Pavadinta S. Gaudėšiaus gatvė Šilalės miesto centre.
 1993 m. Simono Gaudėšiaus vardas suteiktas jo įkurtai  Šilalės vidurinei mokyklai.
 Šilalės rajono savivaldybės tarybos 2015 m. gruodžio 29 d. sprendimu Nr. T1-311 numatyta 2018–2020 m. „pastatyti paminklą Šilalės patriarchui Simonui Gaudėšiui“.

Nuorodos 

 Vaistininkas Simonas Gaudėšius
 Šilalės miesto istorija 

Lietuvos vaistininkai
Lietuvos filantropai
Tesla Roadster (2020)

Tesla Roadster – būsimas pilnai elektra varomas 2 vietų sportinis automobilis, kurį nuo 2020 m. pardavinės „Tesla Motors“ kompanija. Įmonė teigia, kad šis automobilis iki 100 km/val įsibėgės per 2,1 sekundės ir pagal šį rodiklį jis bus pats greičiausias tarp legaliai gatvėse galimų naudoti automobilių pasaulyje. Šis modelis pakeis pirmąjį kompanijos sportinio automobilio modelį Tesla Roadster.

Naujasis modelis kainuos apie 200 000 JAV dolerių. Jis turės 200 kWh galios bateriją ir tris elektrinius variklius (vieną priekyje, du gale), kurių dėka bus galima vienu įkrovimu įveikti apie 1000 km normaliu greičiu.

Tesla Roadster bus keturių vietų kupė su stikliniu stoglangiu.

2017 m. duomenimis modelis turės tokius greičio pasiekimus:
 0–97 km/val per 1,9 s
 0–161 km/val per 4,2 s
 didžiausias greitis apie 400 km/val

Užsakymas 
Išankstiniai automobilio užsakymai prasidėjo 2017 metais, užsakant reikia sumokėti 50 000 JAV dolerių užstatą. Kitų Tesla automobilių modelių savininkai taip pat turėjo galimybę užsakyti naują Roadster su 100% nuolaida, jei jie buvo paskatinę 55 žmones įsigyti naują Tesla automobilį.

Kaina 
Tikimasi, jog mašinos pradinė kaina bus 200,000 JAV dolerių, tačiau pirmi 1,000 automobilių bus taip vadinami "Steigėjo modeliai" ir kainuos 250,000 JAV dolerių.

Šaltiniai 

Roadster
Sportiniai automobiliai
Elektromobiliai
Thomas Phibel

Tamošius Metju Fibelis arba Thomasas Fybelis ( ; g. 1986 m. gegužės 31 d.) – futbolininkas žaidžiantis centro gynėjo pozicijoje. Buvęs FK Palanga narys.

Karjera 
Gvadelupėje gimęs futbolininkas taip pat turi ir Prancūzijos pilietybę. 

Yra žaidęs belgų, lenkų, serbų ir rusų lygose.

2019 m. vasarį tapo FK Palanga nariu. A lygoje sužaidė 16 rungtynių. vasarą klubą sukrėtė permainos. Žaidėjas paliko klubą.

Šaltiniai

Nuorodos 
 int.soccerway.com
 transfermarkt.com
 footballfacts.ru

Phibel
Phibel
Phibel
Alfonsas Mėlynis - Vaikutis

Alfonsas Mėlynis - Vaikutis (g. 1897 m. sausio 13 d. Jakunčiuose, Antalieptės vlsč. Zarasų apskrityje - 
m. 1949 m. rugpjūčio 2 Mordovijoje, Javos konclageryje) Nepriklausomybės kovų savanoris, dviejų Vyčio kryžiaus ordinų kavalierius.

Tėvui anksti mirus motina ištekėjo už Kazimiero Vaikučio ir persikėlė į jo tėviškę Jakunčių kaime, tad Alfonsas užaugo su patėvio pavarde.

Veikla nepriklausomybės kovose

1919 m. birželio 17 d. Alfonsas savanoriu įstojo į Lietuvos kariuomenės I -jį pėst. LDK Gedimino pulką. Po mėnesio apmokymų Vyžuonėlų dvare, skiriamas į 4 kuopą ir siunčiamas į Zarasų frontą Kruopelių - Murliškių linijoje. Tuo metu bolševikų kariuomenė buvo įsitvirtinusi Bružų kaime, abipus plento Utena - Zarasai ir šiose pozicijoje laikėsi iki 1919 m. rugpjūčio 24 d. Tos dienos 13 val. Pirmasis pėstininkų pulkas pradėjo puolimą ir išmušęs bolševikus iš Bružų - Galminių pozicijų, pergalingai vijo iki Zarasų miesto.

Šiose puolamose kautynėse pasižymėjęs Alfonsas Mėlynis - Vaikutis apdovanojamas pirmuoju Vyčio kryžiumi (1919 m. gruodžio 9 d. Lietuvos kariuomenės vado įsakymas Nr. 202). Vėliau karžygis pasižymėjo 1919 m. lapkričio 22 d.  Radviliškio kautynėse su bermontininkais ties Radviliškiu, 1920 m. spalio mėn. - su lenkais ties Perloja, Už tai 1921 m. sausio 14 d. įsakymu kariuomenei Nr. 9 apdovanotas antruoju Vyčio kryžiaus ordinu.1921 m. gruodžio 2 d. paleistas iš kariuomenės į atsargą jaun. puskarininkiu.

Vėlesnė veikla 

Gyventi sugrįžo į Jakunčių kaimą. 1924 - 1927 m. tarnavo Zarasų pasienio policijos Suntupių ruože. Palikęs tarnybą pasienio policijoje, ūkininkavo Kunotų kaime, (Zarasų apskr.) iš Vencavų dvaro gautame ūkyje. Buvo aktyvus šaulių sąjungos narys, Naujasodžio apylinkės seniūnas, 1941 m. Birželio sukilimo dalyvis.

Artėjant antrai sovietinei okupacijai, pasitraukė į Žemaitiją, stojo į Tėvynės apsaugos rinktinę, dalyvavo kautynėse su sovietine kariuomene 1944 m. spalio 6 - 7 d. Sedos kautynėse. Po nesekmingų kautynių apsigyveno Maišiagaloje, dirbo Kiemelių daržininkystės ūkyje ūkvedžiu, 1946 - 1947 m. staliumi Vilniaus vyno - degtinės gamykloje.

Gyvenimo pabaiga 

1947 m. birželio 9 d. NKVD suimtas, tardytas, kankintas Zarasuose, Vilniuje, sudaryta nebūtų nusikaltimų byla, kurios pagrindu 1948 m. sausio 15 d. Pabaltijo karinės apygardos tribunolo nuteistas 25 m. kalėti. Mirė 1949 m. rugpjūčio 2 d. Mordovijoje, Javos konclageryje.

Šaltiniai 

 LCVA, f. 929, ap.6, byla 89, lap. 108, f. 930, ap. 6, byla 2365, lap. 38, f. 930, ap. 7. byla 827, lap. 91 - 72

 Lietuvos Ypatingasis archyvas. A. Mėlinio - Vaikučio b/byla Nr. 10383

 "Lietuvos žinios" 1926 m. liepos 1 d.

 "Karys" 1937 m. Nr. 50, 1938 m. Nr. 1, 1939 m. Nr. 36

 Vytautas Indrašius "Nepriklausomybės riteriai", Vilnius, 1998, psl. 176 - 180

 Vilius Kavaliauskas "Lietuvos karžygiai"  VI tomas,Vilnius, 2014, psl. 305 - 308

Tarpukario Lietuvos kariuomenė
Kenneth Zohore

Albinas Kenetas Dahrupas Zohorė (Albin Kenneth Dahrup Zohore, g. 1994 m. sausio 31 d.) – Danijos futbolininkas, žaidžiantis Anglijos „Premier Lygos“ Cardiff City klube puolėjo pozicijoje.

Zohorė karjerą pradėjo Danijoje, Copenhagen klube, būdamas 16 m., tapo jauniausiu Danijos Superlygos žaidėjų. 2012 m. buvo nupirktas Fiorentinos klubo, bet nesužaidė nė vienų rungtynių, dėl to buvo paskolintas Brøndby IF ir IFK Göteborg klubams, vėliau sugrįžo į OB klubą Danijoje.

2016 m. buvo nupirktas Cardiff City klubo, kur yra sužaidęs 77 rungtynes ir pelnęs 22 įvarčius.

Šaltiniai 

Danijos futbolininkai
Chirardotas

Chirardotas () – miestas vidurio Kolumbijoje, Kundinamarkos departamente, 134 km į pietvakarius nuo Bogotos, prie Magdalenos ir Bogotos upių santakos, juosiamas Rytų Kordiljeros. Tai vienas didžiausių ir ekonomiškai svarbiausių Kundinamarkos miestų. Yra svarbus tiltas, praeina Bogotos–Armenijos plentas ir Bogotos–Neivos geležinkelis, pastatytas upių uostas (išvežama daugiausia kava, odos) bei oro uostas. Vystoma maisto (mėsos, pieno, tabako), tekstilės, odos pramonė. Apylinkėse auginama kava, kukurūzai, ryžiai, medvilnė, bulvės, manijokai, veisiami galvijai, kiaulės.

Chirardotas – svarbus turistinis centras, Bogotos gyventojų poilsio vieta. Įrengta keletas vandens parkų, sanatorijų, viešbučių. Yra Šv. Mykolo katedra.

Istorija 
Pradžioje dabartinio miesto vietoje įkurtas ožkų ūkis La Čivatera. XIX a. vid. gyvenvietė pradėjo augti, 1852 m. įkurta oficialiai ir pavadinta prancūzų kilmės Kolumbijos generolo Atanasijaus Chirardoto (pranc. tarimu – Žirardo, Atanasio Girardot) garbei. XIX a. pab. pradėjo kurtis viešbučiai ir sanatorijos.

Šaltiniai 

Kolumbijos miestai
2019 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatas

2019 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatas – Tarptautinės bobslėjaus ir skeletono federacijos organizuojamas geriausių pasaulio skeletono ir ledrogių sporto atletų čempionatas, kuris vyko kovo 1 d. – kovo 9 d. Kanados mieste Vistleryje.

Medalių lentelė

Medalininkai

Bobslėjus

Skeletonas

Mišrios rungtys

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatai
2019 sporte
Martyno Mažvydo premija

Martyno Mažvydo premija, įsteigta LR Kultūros ministerijos, teikiama nuo 1996 m. už nuopelnus Lietuvos valstybės kalbai, raštijos istorijai ir knygos menui. 

Premijos tikslas – įvertinti geriausius Lietuvos literatūros, kalbos istorijos, kultūros bei knygotyros tyrinėjimus ir studijas, jų išleidimą ir/ar šaltinių publikavimą. 

Premija skiriama pavieniams asmenims arba autorių kolektyvams už reikšmingus pastarųjų penkerių metų mokslinius darbus. Teikiama kasmet gruodžio mėnesį.

Laureatai 
 2021 m. Gina Kavaliūnaitė-Holvoet už Samuelio Boguslavo Chylinskio Biblijos vertimo į lietuvių kalbą publikavimą knygų serijoje ir skaitmeninėje erdvėje bei šiai temai skirtus pastarųjų metų tyrimus.
 2020 m. Reda Griškaitė už mokslinius XIX a. tyrimus Lietuvos kitakalbės moterų literatūros istorijos, Lietuvos dvarų istorijos temomis bei jų tarpdalykiškumą, tarptautiškumą, inovatyvumą, sklaidą visuomenėje ir aktyvią veiklą Lietuvos literatūros ir rašto kultūros tyrimų srityje. 
 2019 m. Živilė Nedzinskaitė ir Darius Antanavičius už fundamentalias Kražių kolegijos istorijos ir veiklos šaltinių publikacijas.
 2018 m. Sigitas Lūžys – už Kazimiero Semenavičiaus knygos „Didysis artilerijos menas“ pirmosios dalies vertimą iš lotynų kalbos ir reikšmingus pastarųjų penkerių metų tyrinėjimus.
 2017 m. Sigitas Narbutas – už LDK literatūros tyrimus ir vertimus iš sen. graikų bei lotynų kalbų, už Alberto Kojalavičiaus-Vijūko veikalo „Šventasis Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos bei jai priklausančių provincijų giminių ir herbų vardynas“ rankraštinio šaltinio šifravimą, tyrimą, komentavimą, vertimą ir publikavimą.
 2016 m. Liudas Jovaiša – už nuopelnus Lietuvos valstybės kalbai, raštijos istorijai ir knygos menui už novatoriškus ir konceptualius tyrimus istorijos ir religinio paveldo srityse.
 2015 m. Mikas Vaicekauskas – už darbus, susijusius su Kristijono Donelaičio palikimo tyrimais ir šaltinių publikavimu.
 2014 m. Dalia Dilytė-Staškevičienė – už nuopelnus raštijos istorijai ir monografiją „Kristijono Donelaičio pasakėčios“.
 2013 m. nebuvo skirta
 2012 m. Gytis Vaškelis.
 2011 m. Dainora Pociūtė-Abukevičienė – už monografiją „Maištininkų katedros. Ankstyvoji reformacija ir lietuvių-italų evangelikų ryšiai“, už mokslinę veiklą tiriant ir įvertinant senąjį Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Mažosios Lietuvos kultūros bei raštijos paveldą.
 2010 m. Aušra Rinkūnaitė, Nijolė Klingaitė-Dasevičienė, Sondra Rankelienė – už katalogo „Bibliotheca Sapiehana: Vilniaus universiteto rinkinys“ sudarymą ir parengimą.
 2009 m. Petras Vidas Račius. 
 2008 m. Silvija Marija Vėlavičienė. 
 2007 m. nebuvo skirta
 2006 m. Arvydas Pacevičius.
 2005 m. Liucija Citavičiūtė.
 2004 m. Jolita Liškevičienė.
 2003 m. Alma Braziūnienė.
 2002 m. Elona Marija Ložytė.
 2001 m. Eugenija Ulčinaitė.
 2000 m. Ingrida Korsakaitė ir Aurelija Rabačiauskaitė.
 1999 m. Ingė Lukšaitė.
 1998 m. Domas Kaunas.
 1997 m. Vilniaus universiteto darbuotojai – už knygą „Akademijos laurai. Laureae Academicae“.
 1996 m. Jochenas Dytrichas Rangė (Jochen Dietrich Range, Vokietija).

Šaltiniai 

Lietuvos premijos
Lietuvos knygotyra
Granit Xhaka

Granitas Džaka (Granit Xhaka; g. 1992 m. rugsėjo 27 d.) – Šveicarijos futbolininkas (vidurio saugas), Londono „Arsenal“ klubo narys.

Gimė albanų šeimoje. Džaka pradėjo karjerą gimtajame Bazelio mieste, žaidė fc „basel“ jaunimo komandose, vėliau pagrindinėje komandoje. 2012 persikėlė į Borussia Mönchengladbach klubą, kur per 108 rungtynes pelnė 6 įvarčius. 2016 m. buvo nupirktas Arsenal klubo už 30 milijonų svarų sterlingų.

Džaka atstovavo savo šalį 2016 m. Europos, 2014 m. ir 2018 m. pasaulio čempionatuose.

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Xhaka
Jonas Norkaitis (1892)

Jonas Norkaitis (1892 m. lapkričio 25 d. Pervazninkuose (dab. Šakių rajonas), Rusijos imperija – 1983 m. kovo 22 d. Bad Mergentheime, VFR) – Lietuvos ekonomistas ir diplomatas, Vokietijos lietuvių bendruomenės veikėjas.

Biografija 
Mokėsi Marijampolės gimnazijoje, kurią baigė 1912 m. Po to Sankt Peterburgo universitete studijavo fiziką ir matematiką. Dar studijų metais pradėjo dirbti Sankt Peterburgo pašto tarnyboje. Vėliau grįžo į Nepriklausomybę paskelbusią Lietuvą ir 1919–1923 m. buvo Jurbarko muitinės, o 1920–1923 m. – kartu ir Virbalio muitinės viršininku.

1923 m. paskirtas Klaipėdos muitinės viršininku ir Lietuvos Respublikos finansų ministerijos įgaliotiniu Klaipėdos kraštui. 1925 m. persikėlė į Kauną (arch. Arno Funko suprojektuotas Jono Norkaičio gyvenamasis namas K. Būgos g. 41 / V. Mykolaičio-Putino g. 8 yra pripažintas architektūros paminklu). Dešimt metų tarnavo Lietuvos Respublikos finansų ministerijos Prekybos departamento direktoriumi, o 1935–1940 m. – Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerijos Ekonominio departamento direktoriumi.

Dalyvavo steigiant Lietuvos cukraus AB, 1931–1940 m. renkamas jos pirmininku. Priklausė Lietuvos energijos komiteto ekonominei komisijai. Nuo 1936 m. buvo skiriamas skaitlingų ekonominių derybų su užsienio valstybėmis delegacijų vadovu. 1939 m. buvo tarptautinių derybų su TSRS dalyvis, po kurių buvo pasirašyta Lietuvos–TSRS savitarpio pagalbos sutartis.

1940 m. J. Norkaitis su šeima pasitraukė į Vokietiją. 1942 m. grįžo į Lietuvą, okupacinės vokiečių vadovybės buvo paskirtas Daukšiagirės valstybinių ūkių administratoriumi. Artėjant Antrojo pasaulinio karo frontui, 1944 m. išvyko į Vokietiją. Po kiek laiko įsikūrė Bad Mergentheime, kur iki mirties gyveno.

Klaipėdos lietuvių draugijos „Aukuras“ narys. Po Antrojo pasaulinio karo priklausė VLIK'ui, buvo išrinktas šios organizacijos Kontrolės komisijos pirmininku. Karo pabėgėliai tautiečiai jį buvo išrinkę ir Lietuvos Raudonojo Kryžiaus organizacijos pirmininku Europai.

Sūnus Jonas Norkaitis – Vokietijos lietuvių bendruomenės veikėjas ir mecenatas.

Šaltiniai 
 Jonas Norkaitis (1892-11-25–1983-03-22) // www.archyvai.lt 

Lietuvos muitininkai  
Lietuvos ekonomistai
Lietuvos diplomatai 
Vokietijos lietuviai
2019 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai

2019 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai – 2019 m. kovo 3 ir kovo 17 d. vykę devintieji nepriklausomos Lietuvos istorijoje savivaldybių tarybų rinkimai. Jų metu išrinkta 1504 tarybų narių ir 60 merų.

Rinkimų sistema 
Lietuvos savivaldybių tarybos yra renkamos ketveriems metais, naudojant mišriąją rinkimų sistemą: jų nariai renkami proporcinio atstovavimo sistema pagal partijų sąrašus, o merai – daugumos atstovavimo sistema (vienmandatėse apygardose) dviem turais. Pirmajame ture kandidatas išrenkamas, jei surenka daugiau nei pusę balsų. Jei rinkimuose dalyvauja mažiau nei 40 proc. rinkėjų, kandidatas turi surinkti bent 20 proc. visų rinkėjų balsų. Jei pirmame ture nei vienas kandidatas nesurenka reikiamo kiekio balsų, antrame ture rinkėjai renkasi iš dviejų, daugiausia balsų pirmajame ture surinkusių kandidatų.

Savivaldybės tarybos nariu gali būti renkamas nuolatinis šios savivaldybės gyventojas, kuriam rinkimų dieną yra sukakę 18 metų, o savivaldybės tarybos nariu – meru, – Lietuvos Respublikos pilietis, kuris gali būti renkamas šios savivaldybės tarybos nariu. Savivaldybės tarybos nariu gali būti renkamas asmuo, kuris savo gyvenamąją vietą pagal Lietuvos Respublikos teisės aktus deklaravo šios savivaldybės teritorijoje likus ne mažiau kaip 90 dienų iki rinkimų dienos.

Rezultatai

Balsavimo rezultatai 
Balsavimo rezultatai

Negaliojančių biuletenių, aktyvumo, registruotų rinkėjų skaičiaus statistika:

Nueinantys ir išrinktieji merai

Šaltiniai 

2019 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai
Matas Vareika

Matas Vareika (g. 2000 m. sausio 27 d.) – Lietuvos futbolininkas, Vilniaus „Žalgirio“ saugas.

Karjera 
„Žalgiryje“ pagrindinėje sudėtyje nuo 2019 m. Debiutavo pirmojo turo rungtynėse prieš FK Palanga. Žalgiriečiai įtikinamai pirmavo prieš varžovus ir savo šanso pasirodyti sulaukė jaunasis žaidėjas. Iš viso 2019 m. A lygos sezone pasirodė 23 rungtynėse ir pelnė keturis įvarčius.

2022 m. spalio 30 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš FC Džiugas. Žalgiriečiai sutriuškino varžovus rezultatu 6:0.

Rinktinės 
Atstovavo įvairaus amžiaus Lietuvos jaunimo rinktinėms. 2018 m. debiutavo Lietuvos jaunimo iki 21 m. futbolo rinktinėje rungtynėse prieš Farerų salas.

Statistika 
 A lygos ir Pirmos lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;
 Pirmos lygos ekipa;

Pasiekimai 
 su FK Žalgiris
 A lyga 
 čempionas: 2020, 2021, 2022 m.
 vicečempionas: 2019 m.
 LFF taurė
 čempionas: 2021, 2022 m.
 Supertaurė: 2020 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 Soccerway
 fkzalgiris.lt
 Transfermarkt
 lietuvosfutbolas.lt
 Globalsportsarchive

Lietuvos futbolininkai
Paulius Golubickas

Paulius Golubickas (g. 1999 m. rugpjūčio 19 d.) – Lietuvos futbolininkas.

Karjera 
Futbolą pradėjo žaisti Alytuje. Atstovavo Alytaus „Auskos“ klubui (2015 m.).

2015 ir 2016 m. žaidė Dainavos Futbolo akademijos ekipose.

2016–2018 m. buvo išvykęs į Angliją, kur savo įgūdžius tobulino Yeovil Town FC jaunimo komandoje.

2018 m. žaidė Alytaus „Dainavoje“ (DFK), kuri rungtyniavo Pirmoje šalies lygoje.

FK Sūduva (2019 m. sezonas) 
2019 m. sezone atstovavo Marijampolės „Sūduvos“ klubą. Debiutavo klube pirmojo turo rungtynėse prieš FK Riteriai. Pasižymėjo įvarčiu ir išvedė komandą į priekį (1:0). Marijampolės „Sūduvos“  gretose sužaidė 28 rungtynes A lygoje ir pasižymėjo aštuoniais įvarčiais.

HNK Gorica (nuo 2020 m.) 
2020 m. pradžioje buvo išnuomotas Kroatijos HNK Gorica klubui. Debiutavo 2020 m. vasario 9 d. prieš Dinamo Zagreb ir aikštėje praleido 73 minutes. Golubicko atstovaujama ekipa pralaimėjo šias rungtynes rezultatu 0-2. Keitimas buvo atliktas po pirmojo praleisto įvarčio. Beje, komanda nuo 50 min. žaidė be vieno žaidėjo, pašalinto už raudoną kortelę.

2020 m. birželio mėn. paskelbta, kad HNK Gorica išpirko Golubicko kontraktą ir pasirašė ketverių metų sutartį su žaidėju. Sutartis su HNK Gorica sudaryta iki 2024 m.

2021 m. pavasarį Goricos klubas išnuomojo žaidėją Alytaus „Dainavai“. 2021 m. gegužės 8 d. rungtynėse prieš FC Džiugas pasižymėjo dviem rezultatyviais perdavimais. Buvo išrinktas į simbolinę turo rinktinę.

2021 m. birželio pabaigoje pranešta, kad dzūkų klube neberungtyniaus. Žaidėjas grįžo į HNK Gorica.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
  Ekipa žaidė A lygoje;

Rinktinės 
2019 m. pirmą kartą sulaukė kvietimo į nacionalinę rinktinę.
2021 m. birželio 4 d. pasižymėjo įvarčiu rungtynėse prieš latvius.

Pasiekimai 
„Sūduva“
 A lygos laimėtojas: 2019 m.
 LFF taurės laimėtojas: 2019 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 alyga.lt svetainė
 transfermarkt
 lietuvosfutbolas.lt

Lietuvos futbolininkai
Lietuvos futbolininkai užsienio komandose
Andrei Ciofu

Andrejus Čiofu (Andrei Ciofu; g. 1994 m. gegužės 31 d.) – Moldavijos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje.

Karjera 
Žaidė gimtoje Moldovoje. Atstovavo Milsami Orhei, FC Costuleni, Academia Chișinău, Speranța Nisporeni klubams.

2017 m. atvyko į Lietuvą ir žaidė FK Atlantas. A lygoje žaidė 28 rungtynes ir pelnė vieną įvartį.

2018 m. žaidė Graikijoje už Sparta ir Bulgarijoje už Vereja.
 
2019 m. tapo Kauno „Stumbro“ nariu. Debiutavo rungtynėse pirmame ture prieš FK Panevėžys 2019 m. kovo 2 d. 
Pergalingose rungtynėse pasižymėjo rezultatyviu perdavimu.

2019 m. vasarą perėjo į FK Panevėžys. Marškinėlių numeris buvo 11. Atstovaudamas panevėžiečių ekipai A lygoje sužaidė 8 rungtynes ir pelnė vieną įvartį.

2020 m. sausio mėn. pranešta, kad nebeatstovaus „Panevėžio“ klubui.

Šaltiniai

Nuorodos 
 soccerway svetainės duomenys

Ciofu
Ciofu
Gerardo Alonso

Cherardas Alonsas (Gerardo Alonso; g. 1998 m. gegužės 16 d.) – Meksikos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje. Buvęs Kauno „Stumbro“ žaidėjas.

Karjera 
Žaidė gimtoje Meksikoje.
 
2019 m. tapo Kauno „Stumbro“ nariu.
Debiutavo rungtynėse pirmame ture prieš FK Panevėžys 2019 m. kovo 2 d.
Stumbro klubui patekus į sudėtingą situaciją, žaidėjas išvyko į Olandijos Roda JC.

Šaltiniai

Nuorodos 
 svetainės duomenys (lietuvių k.)

Alonso
Alonso
Terem Moffi

Teremas Moffi (Terem Moffi; g. 1999 m. gegužės 25 d.) – Nigerijos futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje.

Karjera 
2017 m. trumpai žaidė „Kauno Žalgiryje“. A lygoje aštuonis kartus pasirodė pagrindinėje sudėtyje ir pasižymėjo įvarčiu.

2019 m. atstovavo FK Riteriai. Debiutavo rungtynėse prieš „Sūduvą“. Šiame mače pelnė vienintelį „riterių“ įvartį, o komanda pralaimėjo rezultatu 1-2. Iš viso 2019 m. A lygoje žaidė 29 rungtynes ir per jas pelnė 20 įvarčių. Rezultatyvumu A lygoje nusileido tik Tomislav Kiš (iš FK Žalgiris), kuris pelnė 2019 m. A lygoje pelnė 27 įvarčius. Su žaidėju Riterių klubas turėjo sutartį, tačiau leido save parodyti kitiems klubams ir Teremas gruodžio mėn. bandė laimę Belgijoje (Mukrono „Royal Excel“ klube)

2020 m. sausio 7 d. pranešta, kad Belgijos KV Kortrijk klubas perpirko galiojusį kontraktą ir Moffi parduotas.

2020 m. rugsėjo mėn. pasirodė pranešimai, kad žaidėją įsigijo prancūzai (FC Lorient klubas), o sandorio suma siekia 7 milijonus eurų. Sutartis pasirašyta penkeriems metams. Spalio 1 d. ši naujiena oficialiai patvirtinta ir žaidėjas buvo pristatytas klubo gerbėjams.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 transfermarkt.de
 weltfussball.de
Moffi
Moffi
Grušava

Grušava () – kaimas Baltarusijos vakaruose, Bresto srities Kobrino rajone. Administraciškai priklauso Gorodeco apylinkei.

Istorija
Pirmą kart rašytiniuose šaltiniuose Grušava paminėta 1404 m., kai Lietuvos didysis kunigaikštis Vytautas ją atidavė valdyti vienam iš Kobrinskių. 1454 m. priklausė Semionui Romanovičiui, o nuo 1495 m. – jo dukrai Anai Fedorovai. Vėliau valdė Pacai, po to Sanguškos. Išlikę 1528 m. dokumentai byloja, kad Grušava tuo metu buvo karaliaus dvaras. 1563 m. iškilo pirmoji stačiatikių cerkvė. 1677 m. kaimą nusipirko Samuelis Lubkovskis.

Rusijos imperijoje nuslopinus 1794 m. sukilimą, dvarą perėmė valstybė ir imperatorė Jekaterina II perdavė jį malšintojui  Aleksandrui Suvorovui. 1812 m. jį iš karvedžio palikuonių atpirko Kobrino chorunžis Antonis Rodzevičius, kuris mirė bevaikiu. Tada valdas perėmė brolis Henrikas, o vėliau pastarojo duktė, žinoma rašytoja Marija Rodzevičuvna.

Nuo 1921 m. kaimas įėjo į Lenkijos sudėtį, o po 1939 m. (išskyrus Antrojo pasaulinio karo laikotarpį) – į Baltarusijos TSR.

Dvaras

1825 m. Antonis Rodzevičius dvaro teritorijoje pastatė kelis įspūdingus gyvenamuosius rūmus. Aplink išsidėstęs parkas buvo originaliai suprojektuotas: jame grupėmis augo ąžuolai, liepos ir uosiai. Netoliese šakas skleidė 25 m aukščio 500–metis ąžuolas, vadinamas Marijos Rodzevičuvnos romano „Dievaitis“ vardu. Parke tyvuliavo tvenkinukas su Šv. Petro skulptūra saloje. 

Antrojo pasaulinio karo metais keli pastatai sudegė, pokaryje likusiuose buvo įsikūrusios remonto dirbtuvės ir mokykla, gyveno kolūkiečiai.

Žymūs žmonės   
 Ilgametė dvaro valdytoja Marija Rodzevičuvna (1864–1944) – lenkų rašytoja pozityvistė ir visuomenės veikėja.

Išnašos

Šaltiniai
 Грушево // globus.tut.by 
 Hruszowa: Zabytki i atrakcje // radzima.org/pl
 Грушево, усадьба Родевичей // Статья А. Т. Федорука в книге "Старинные усадьбы Берестейщины" 2004 г.
 Грушава, Hruszowa, Грушево. // Леанід Міхайлавіч Несцярчук: Замкі, палацы, паркі Берасцейшчыны – Mińsk: БЕЛТА, 2002, s. 191–193
 Hruszowa // Roman Aftanazy. Dzieje rezydencji na dawnych kresach Rzeczypospolitej, wyd. drugie przejrzane i uzupełnione, t. 2: Województwa brzesko-litewskie, nowogrodzkie – Wrocław: Zakład Narodowy im. Ossolińskich, 1993, s. 56–57
 Gruszewo w Słowniku geograficznym Królestwa Polskiego. T. II: Derenek – Gżack – Warszawa, 1881
 Hruszewo w Słowniku geograficznym Królestwa Polskiego. T. XV, cz. 1: Abablewo – Januszowo – Warszawa, 1900

Bresto srities gyvenvietės
Peniuga

Peniuga () – kaimas Baltarusijos vakaruose, Gardino srities Zelvos rajone. Administraciškai priklauso Karalinavo apylinkei.

Istorija
Nuo XVIII a. dvaras priklausė Grabovskių giminei. 1789 m. jis buvo padalintas tarp ATR karinio ir valstybės veikėjo Jono Jurgio Grabovskio sūnų. Peniuga ir aplinkiniai kaimai atiteko 1794 m. sukilėliui, LDK kariuomenės generolui Povilui Jurgiui Grabovskiui (1759–1794), kuris mirė bevaikis (tikėtina, kad žuvo sukilimo metu ginant Varšuvos Pragos priemiestį nuo Rusijos caro kariuomenės). XIX a. viduryje dvarą valdė Henrikas Rodzevičius (~1825–1881). Už pagalbą 1863 m. sukilėliams jis su žmona buvo ištremti į Sibirą, o Peniugos dvaras konfiskuotas. 1867 m. valdas nusipirko Vladimiras Davydovas, jo palikuonys dvarą valdė iki Pirmojo pasaulinio karo pabaigos. Peniugai buvo to paties pavadinimo valsčiaus centras Valkavisko apskrityje. Vėliau kraštas įėjo į atsikūrusios Lenkijos Respublikos sudėtį, o Peniugos žemės buvo padalintos tarp besikuriančių lenkų kariškių.

Nuo 1939 m., išskyrus Antrąjį pasaulinį karą, įėjo į Baltarusijos TSR sudėtį.

Žymūs žmonės   
 Marija Rodzevičuvna (1864–1944) – lenkų rašytoja pozityvistė ir visuomenės veikėja.

Išnašos

Šaltiniai 
 Peniuga // globus.tut.by 
 Pieniuha // Roman Aftanazy. Dzieje rezydencji na dawnych kresach Rzeczypospolitej, wyd. drugie przejrzane i uzupełnione, t. 2: Województwa brzesko-litewskie, nowogrodzkie – Wrocław: Zakład Narodowy im. Ossolińskich, 1993, s. 309–310 
 Pieniuga // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Tom XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska. – Warszawa, 1902. – s. 445

Zelvos rajonas
Jeremy de Nooijer

Žeremisas de Noijeris (Jeremy de Nooijer; g. 1992 m. kovo 15 d.) – Nyderlandų futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje. 2019 m. atstovavo „Sūduvos“ klubui.

Karjera 
Žaidėjas yra Roterdamo „Sparta“ sistemos auklėtinis. Karjeros pradžioje atstovavo savo klubą.

Buvo išvykęs į Bulgariją ir žaidė už PFK Levski Sofiâ. Vėliau persikėlė į FC Sheriff.

2019 m. kovo mėn. tapo FK Sūduva Marijampolė nariu.

2019 m. gegužės 15 d. pranešta, kad sutartis nutraukta abipusiu susitarimu.

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 Transfermarkt
 Voetbal International profile (nl)
 Profile at LevskiSofia.info (en)

N
N
Reality (albumas)

Reality yra dvidešimt trečiasis britų muzikanto David Bowie studijinis albumas, išleistas 2003 m. rugsėjo 15 d.

Įrašymas 
Albumas buvo įrašytas Niujorke, „Looking Glass Studios“ įrašų studijoje, prodiusuotas bendrai Davido Bowie ir Tony Visconti. Šį albumą Davidas pradėjo rašyti, kai pastarojo 2002 m. albumo Heathen prodiusavimas ėjo į pabaigą. Dauguma dainų yra kurtos Bowie, tačiau „Pablo Picasso“ buvo parašyta grupės The Modern Lovers, o „Try Some, Buy Some“ – Džordžo Harisono. Šios dvi dainos iš tikrųjų buvo numatytos įrašymui dar aštuntajame dešimtmetyje, Bowie'o koverių albumui Pin Ups 2, kuris niekada taip ir nebuvo išleistas. Kai kurias dainas Bowie parašė gana greitai, pavyzdžiui „Fall Dog Bombs the Moon“ buvo parašyta per 30 minučių. Kita daina, „Bring Me the Disco King“ Bowie'io buvo bandoma kurti ir 1993 m. albumui „Black Tie White Noise“, ir 1997 m. albumui „Earthling“ bei pastarajam 2002 m. „Heathen“, bet taip ir niekada nepasiekdavo galutinio rezultato, kol galiausiai buvo įrašyta Reality albumo kūrime.

Dainų sąrašas 

2003 albumai
David Bowie albumai
Vilius Armanavičius

Vilius Armanavičius (g. 1995 m. gegužės 8 d.) – Lietuvos futbolininkas, vidurio saugas.

Karjera

FC Stumbras 
Profesionalo karjerą pradėjo FC Stumbras. Šiame klube žaidė nuo 2015 m.

FK Jonava 
2018 m. liepos viduryje perėjo į Jonavos klubą.

FK Atlantas 
2019 m. atstovavo Klaipėdos „Atlantui“. A lygoje sužaidė 30 rungtynių ir buvo vienas iš ekipos lyderių.

FC Hegelmann Litauen 
2020 m. kovo pabaigoje pasirašė sutartį su FC Hegelmann Litauen, kurie žaidė Pirmoje lygoje ir joje iškovojo sidabro medalius.

2021 m. Hegelann Litauen pateko į A lygą. 2021 m. liepos 31 d. rungtynėse prieš Kėdainių „Nevėžį“ pasižymėjo įvarčiu ir prisidėjo prie varžovų sutriuškinimo rezultatu 6:0.

2021 m. rugpjūčio 27 d. A lygos rungtynėse prieš „Sūduvos“ klubą pelnė įvartį ir rezultatas tapo 1:0 kauniečių naudai. HL nugalėjo čempionato lyderius rezultatu 2:1.

2022 m. kovo 5 d. A lygos rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris pasižymėjo pelnydamas įvartį. Rezultatas tapo 2:1, o „Hegelmann“ ekipa iškovojo pergalę.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;
 Pirmos lygos ekipa;

Laimėjimai 
 su FC Stumbras
 LFF taurė 
 nugalėtojai: 2017

 su FC Hegelmann Litauen
 LFF I lyga
 sidabro medalis: 2020 m.

 asmeniniai pasiekimai
 2020 m. geriausias Pirmos lygos saugas.

Rinktinės 
 Atstovavo įvairaus amžiaus jaunimo rinktinėms.
 Nacionalinėje rinktinėje debiutavo 2021 m. spalio 12 d. rungtynėse prieš švecarus. Žaidėjas pasirodė po keitimo ir žaidė iki finalinio švilpuko. Lietuviai buvo sutriuškinti rezultatu 0:4. Rungtynės vyko LFF stadione, Vilniuje.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 SOCCERWAY
 FLASHSCORE
 lietuvosfutbolas.lt
 Transfermarkt
 hegelmannsports.lt
 Globalsportsarchive

Lietuvos futbolininkai
Klaudijus Upstas

Klaudijus Upstas (g. 1994 m. spalio 30 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas.

Karjera

FK Tauras 
Profesionalo karjerą pradėjo Tauragės „Taure“. A lygoje debiutavo 2013 m. Šiame sezone aukščiausioje lygoje sužaidė keturi kartus.

FK Banga 
2014 m. atstovavo Gargždų „Bangą“, kurioje sužaidė 13 rungtynių A lygoje ir pasižymėjo vienu įvarčiu.

FC Stumbras 
2015 m. persikėlė į Kauno „Stumbrą“. Šiame klube 2015 m. A lygoje sužaidė 21 rungtynes ir pelnė vieną įvartį. 2016 m. sezone per 25 rungtynes pasižymėjo dviem įvarčiais.

FK Jonava 
2017 m. perėjo į FK Jonava. 2017 m. A lygoje žaidė 28 rungtynėse ir pasižymėjo šešiais įvarčiais. 2018 m. žaidė vos penkeriose rungtynėse.

FK Atlantas 
2019 m. pirmoje sezono pusėje atstovavo Klaipėdos „Atlante“.

FK Palanga 
2019 m. vasarą prisijungė prie FK Palanga. Debiutavo 2019 m. rugpjūčio 3 d. XVIII (18) turo rungtynėse prieš FK Riteriai, kurios baigėsi palangiškių pralaimėjimu rezultatu 0:1. Iš viso sužaidė 7 rungtynes.

FC Hegelmann Litauen 
2020 m. vasario 19 d. FC Hegelmann Litauen pranešė, kad sudarė sutartį su buvusiu jaunimo rinktinės saugu. Ekipa rungtyniavo Pirmoje lygoje.

2021 m. sausio mėn. su žaidėju buvo pratęsta sutartis. Pagrindinė komanda debiutavo 2021 m. A lygoje. 

2021 m. lapkričio mėn. pranešta, kad sutartis su žaidėju pratęsta dar vieneriems metams.

2022 m. rugpjūčio 12 d. pelnė įvartį A lygos rungtynėse prieš „Džiugo“ klubą.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;
 Pirmos lygos ekipa;

Laimėjimai 
 su FC Stumbras
 LFF I lyga
 2014 m. – Pirmos lygos nugalėtojai;

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 SOCCERWAY
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 hegelmannsports.lt
 lietuvosfutbolas.lt
 Globalsportsarchive

Lietuvos futbolininkai
Titas Vitukynas

Titas Vitukynas (g. 1994 m. spalio 23 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas.

Karjera 
Profesionalo karjerą pradėjo tuometinėje Alytaus „Dainavoje“. 

Žaidė už FK Šiauliai, o vėliau už FK Klaipėdos Granitas. 

2016 m. perėjo į FK Trakai. 

2017/18 m. sezoną praleido Nyderlanduose ir žaidė HSV Hoek ekipoje.

Susikūrus Alytuje DFK Dainavai, grįžo į gimtinę. 2018 m. žaidė Pirmoje lygoje.

2019 m. žaidė Klaipėdos „Atlante“. Per sezoną A lygoje sužaidė 23 rungtynes, per kurias pasižymėjo dviem įvarčiais.

2021 m. atstovavo DFK Dainava ekipai, kuri debiutavo A lygoje.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
  Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 flashscore
 alyga.lt svetainė
 lietuvosfutbolas.lt
 transfermarkt.com

Lietuvos futbolininkai
Akinjide Idowu

Akindžidė Aidovu (Akinjide Idowu; g. 1996 m. rugsėjo 9 d.) – Nigerijos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje.

Karjera 
Futbolą pradėjo žaisti gimtinėje.

Nisporeni 
2016 m. atvyko į Moldovą. Sužaidė devynerias rungtynes Moldovos aukščiausioje lygoje.

FK Palanga 
2018 m. trumpai žaidė „Palangos“ klube. Debiutavo A lygoje 2018 m. rugsėjo 30 d. rungtynėse prieš FK Trakai. Vilniuje palangiškiai pralaimėjo rezultatu 0:3.  2018 m. rugsėjo 25 d. žaidė prieš FK Atlantas. Šiose rungtynėse užfiksuotos lygiosios 1:1. 2018 m. spalio 5 d. žaidė prieš FK Kauno Žalgiris. Patirtas pralaimėjimas rezultatu 0:2.

2018 m. A lygoje sužaidė tris rungtynes. Dar teko žaisti dvi pereinamąsias rungtynes, kuriose sprendėsi, ar FK Palanga išsaugos vietą A lygoje.

2018 m. spalio 28 d. žaidė prieš DFK Dainava ir nugalėjo rezultatu 3:0.

2018 m. lapkričio 3 d. žaidė atsakomosiose rungtynėse prieš dzūkus ir dar kartą juos nugalėjo. Šį sykį rezultatas buvo 2:0. Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo 5:0, kuris reiškė, kad palangiškiai išsaugojo vietą A lygoje.

FK Atlantas 
2019 m. atstovavo Klaipėdos „Atlantui“. Debiutavo 2019 m. kovo 3 d. rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris. 2019 m. A lygoje sužaidė 26 rungttynes.

Asswehly SC 
2020/21 m. sezone žaidė Libijoje ir atstovavo Asswehly SC.

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė (lietuvių k.)
 soccerway
 lietuvosfutbolas.lt
 Transfermarkt

Idowu
Idowu
Ņikita Juhņevičs

Nikita Juchnevičius (Ņikita Juhņevičs; g. 1997 m. gegužės 28 d.) – Latvijos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje.

Savo laiku buvo kviečiamas į Latvijos jaunimo rinktines.

Karjera 
Karjeros pradžioje žaidė žemesniųjų divizionų ekipose.

FS Metta/LU 
2015 m. debiutavo aukščiausioje lygoje, kai atstovavo FS Metta/LU.

Riga FC 
2016 m. perėjo į Riga FC klubą, tačiau pagrindinėje sudėtyje įsitvirtinti nepavyko. Žaidė dublerių ekipoje, o Virsliga čempionate sužaidė vos tris susitikimus.

Grobiņas SC 
2018 m. perėjo į Grobiņas SC, kurie kovojo Latvijos Pirmoje lygoje.

FK Atlantas 
2019 m. atstovavo Klaipėdos „Atlantui“. Nuo sezono pradžios pagrindinei ekipai vadovavo vyr. treneris Viktors Dobrecovs iš Latvijos. Atlantą papildė trys žaidėjai iš Latvijos: Devids Dobrecovs, Krišjānis Zviedris ir Ņikita Juhņevičs.

2019 m. kovo 2 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Kauno Žalgirį. žaidėjas pasirodė po keitimo pačioje rungtynių pabaigoje ir oficialiai sužaidė vos vieną minutę. „Atlantas“ nugalįjo varžovus rezultatu 2:0.

2019 m. spalio 30 d. rungtynėse prieš FK Sūduva žaidė visas rungtynes, o klaipdėdiečiai pralaimėjo triuškinamu rezultatu 1:9.

Po šių rungtynių atsistatydino vyr. treneris Viktors Dobrecovs. Po sezono klubui buvo pateikti įtarimai dėl sutartų rungtynių bei rezultatų įtakojimo.

FC Brandenburg 
2020 m. trumpam persikėlė į Vokietiją.

FK Dinamo Riga 
2020 m. grįžo į Latviją. Atstovavo FK Dinamo Riga, kuris žaidė 2020 m. Pirmoje lygoje. Pirmenybės vyko pandemijos sąlygomis.

2021 m. ir toliau atstovavo „Dinamo“ klubui. Dėl pandemijos Pirmos lygos kovos buvo ne kartą atidėtos, o pirmenybės liko neužbaigtomis.

Latvijos rinktinės 
2015 m. sausio 5 d. atstovavo Latvijos U-19 rinktinei. Žaidė prieš estus. Latviai nugalėjo varžovus rezultatu 5:0.

Šaltiniai

Nuorodos 
 lietuvosfutbolas.lt
 Soccerway
 Transfermarkt
 worldfootball.net

Juhnevičs
Juhnevičs
Rudinilson Silva

Rudinilsonas Gomešas Britas Silva (Rudinilson Gomes Brito Silva; g. 1994 m. rugpjūčio 20 d.) – futbolininkas kilęs iš Bisau Gvinėjos, rungtyniaujantis gynėjo pozicijoje. Žaidė Lietuvoje, atstovavo Utenio ir Kauno Žalgirio klubams.

Karjera 
 2013–2014: Lisabonos „Benfica-B“ (Portugalijos LigaPro)
 2014–2016: Gdansko „Lechia“ (Lenkijos Ekstraklasa)
 2017: Utenos „Utenis“ (Lietuvos A lyga)
 2017–2018: Churibgos „Olympique“ (Maroko Botola)
 2019–2020: „Kauno Žalgiris“ (Lietuvos A lyga)

FK Utenis 
2017 m. atvyko į Lietuvą ir žaidė už FK Utenis. Buvo paskolintas Maroko klubui (Olympique Club de Khouribga).

FK Kauno Žalgiris 
2019 m. grįžo į Lietuvą ir tapo FK Kauno Žalgiris nariu. 

2019 m. rugsėjo 28 d. Panevėžyje įvyko incidentas tarp Martyno Matuzo ir Rudinilson Silva. Rugsėjo 30 d. Kauno Žalgirio futbolo klubas išplatino pranešimą, kad Matuzas palieka klubą, o Rudinilson Silva suspenduotas dviem savaitėms. Iš viso 2019 m. A lygoje sužaidė 20 rungtynių.

2020 m. lapkričio mėn. pranešta, kad sutartis su žaidėju nepratęsta.

2021 m. sezone žaidėjas netikėtai sugrįžo į žalgiriečių ekipą. 2021 m. gegužės 3 d. rungtynėse prieš FK Panevėžys po Grato Sirgėdo perdavimo pirmą įvartį Lietuvos čempionate įmušė Rudinilsonas Silva. Futbolininkas iš Bisau Gvinėjos netrukus galėjo pasižymėti dar kartą, tačiau po smūgio kamuolys atsimušė į virpstą. 2021 m. gegužės 28 d. rungtynėse prieš FK Žalgiris tiksliai smūgiavo galva ir padėjo išplėšti lygiąsias. Galutinis rezultatas 2:2.

Sezono pabaigoje žaidėjas nebuvo registruojamas rungtynėms.

2022 m. oficialiai pranešta, kad atsisveikinta su šiuo žaidėju.

Suvalkų „Wigry“ 
2022 m. išvyko į Lenkiją, kur atstovavo SKS Wigry Suwałki. 2022 m. vasario 1 d. oficialiai pritatytas klubo naujokas. Netrukus paaiškėjo, kad klubas turi finansinių problemų. 2021–2022 m. sezoną baigė penktoje vietoje, tačiau po sezono buvo perkelti ė Ketrvirtą lygą (V pakopa). 

Žaidėjas persikėlė į Suomiją, Ykkönen rungtyniaujančią KTP Kotka (Kotkan Työväen Palloilijat).

Statistika

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt (Apie žaidėją)
 Soccerway (Apie žaidėją)
 lietuvosfutbolas.lt (Apie žaidėją)
 foradejogo.net (Apie žaidėją)
 ligaportugal.pt (Apie žaidėją)
 90minut.pl (Apie žaidėją)
 national-football-teams.com (Apie žaidėją)

Bisau Gvinėjos asmenybės
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Rokas Krušnauskas

Rokas Krušnauskas (g. 1995 m. lapkričio 4 d.) – Lietuvos futbolininkas, puolėjas.

Karjera 
Karjerą pradėjo Kaune ir atstovavo tuometiniam Kauno „Spyriui“. Buvo išvykęs į Atlantą ir vėl grįžo Kaunan. 

Atstovavo FK Jonava, po to vėl grįžo į FK Kauno Žalgiris. 

Buvo sezonas FK Banga Gargždai, o nuo 2018 m. vėl Kaune.

2019 m. gruodžio mėn. pranešta, kad žaidėjas palieka komandą.

2020 m. sausio mėn. paskelbta, kad žaidėjas išvyksta į Armėniją ir atstovaus aukščiausioje lygoje žaidžiančią FC Noah komandą.

Vėliau perėjo į FA Ganjasar Kapan. 2020 m. rugsėjo 23 d. pasižymėjo dviem tiksliais įvarčiais ir svariai prisidėjo prie varžovų sutriuškinimo rezultau 5-0.

Kauno rajono FC „Hegelmann Litauen“ 
LFF taurės 2021 m. turnyre aštuntfinalio rungtynėse prieš Šilą, kurios įvyko 2021 m. birželio 16 d., įmušė įvartį ir baigė varžovų triuškinimą. Galutinis rezultatas 4:0. 2021 m. birželio 29 d. paskelbta, kad abipusiu susitarimu nutraukta sutartis ir žaidėjas paliko komandą. Per tą laiką „Optibet A lygoje” sužaidė 15 rungtynių ir pelnė vieną įvartį bei atliko vieną rezultatyvų perdavimą. LFF taurės rungtynėse per du atrankinius etapus pasižymėjo dviem įvarčiais.

„Miercurea Ciuc“ (Rumunija) 
2021 m. vasarą futbolininkas persikėlė į Rumuniją, kurioje atstovavo „Miercurea Ciuc“ klubui, žaidžiančiam antros pakopos pirmenybėse Liga II.

„Džiugo“ klubas (Telšiai) 
2022 m. vasario mėn. tapo FC Džiugas nariu. 2022 m. kovo 26 d. rungtynėse prieš Gargždų „Bangą“ pasižymėjo pelnydamas įvartė.

2022 m. birželio 16 d. pranešta, kad žaidėjas palieka klubą. A lygoje sužaidė trylika rungtynių ir pasižymėjo vieninteliu įvarčiu į „Bangos“ klubo vartus.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai 

 Armėnijos futbolo taurė: 2020 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Soccerway
 alyga.lt
 fcdziugas.lt
 lietuvosfutbolas.lt
 FK Kauno Žalgiris
 Transfermarkt

Lietuvos futbolininkai
Renato Matos da Silva

Renatas Matošas da Silva (Renato Matos da Silva; g. 1994 m. rugpjūčio 20 d.) – futbolininkas kilęs iš Brazilijos, rungtyniaujantis saugo ir puolėjo pozicijose. Žaidė Lietuvoje, atstovavo, „Kauno Žalgirio“ ir Gargždų „Bangos“ klubams.

Karjera 
 2016: Rio de Žaneiro „America“ (Brazilijos Carioca 1)
 2017: Madeiros „Uniao“ (Portugalijos Segunda Liga)
 2017–2018: Bragansos „Braganca“ (Portugalijos trečia lyga)
 2018: Rio de Žaneiro „7 de Abril“ (Brazilijos Carioca 2)
 2019: „Kauno Žalgiris“ (A lyga)
 2019: Gargždų „Banga“ (Pirma lyga)
 2020: Gargždų „Banga“ (A lyga)
 2021: „Kauno Žalgiris“ (A lyga)
 2021: Gargždų „Banga“ (A lyga)
 2022: „Volta Redonda“

Nuo 2017 m. priklausė Uniao da Madeira klubui, tačiau buvo skolinamas žemesniojo diviziono komandai.

FK Kauno Žalgiris 
2019 m. tapo FK Kauno Žalgiris nariu. 2019 m. liepos 17 d. pranešta, kad sutartis su žaidėju buvo nutraukta. 

A lygoje sužaidė dvylika rungtynių ir pasižymėjo vienu įvarčiu.

Gargždų „Banga“ 
2019 m. vasarą prisijungė prie Gargždų „Bangos“. Pirmoje lygoje sužaidė trylika rungtynių ir pasižymėjo penkiais įvarčiais. Po sezono baigėsi sutartis su žaidėju.

2020 m. sausio 29 d. pranešta, kad sutartis su futbolo buvo pratęsta.

FK Kauno Žalgiris 
2020 m. gruodžio mėn. pranešta, kad žaidėjas grįžta į FK Kauno Žalgiris.

Gargždų „Banga“ 
2021 m. birželio pabaigoje pranešta, kad žaidėjas paliko FK Kauno Žalgiris ir atstovaus Gargždų „Bangos“ klubui.

2021 m. liepos 11 d. rungtynėse prieš „Hegelmann“ pelnė garbės įvartį, o gargždiškiai pralaimėjo net 1:4.

2021 m. gruodžio pabaigoje tapo aišku, kad žaidėjas palieka klubą.

2022 m. grįžo į Braziliją ir žaidė „Volta Redonda“ klube.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
 Ekipa žaidė A lygoje;
 Pirmos lygos ekipa;

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt
 Soccerway
 FK Kauno Žalgiris
 lietuvosfutbolas.lt
 Transfermarkt

Matos
Matos