joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Milgaudžiai

Milgaudžiai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, Gaurės seniūnijoje, 5 km į šiaurės rytus nuo Gaurės.

Milgaudžių kaimas įsikūręs Šešuvies upės kilpoje ir Varno upelio santakoje, todėl tarybinei armijai buvo patogu strategiškai čia įsitvirtinti. 1940 čia buvo gelžbetoniniai fortai – Antrojo pasaulinio karo karinės inžinerijos palikimas.

1928 metais buvo įkurta pradžios mokykla. Spaudos draudimo metais kaime veikė knygnešiai: Jonas Gaspetavičius, Gilaitis, Poška.

Gyventojai

Šaltiniai 

Tauragės rajono savivaldybės gyvenvietės
Prelomčiškė

Prelomčiškė – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Stebulių, Metelių RP. Yra Prelomčiškės piliakalnis, nuo kurio puikiai rytuose matosi Dusia, ant jo švenčiamos Joninės. Apylinkėse nutiestas gamtinis takas.

Istorija

Gyventojai

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Mitriūnai

Mitriūnai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Krekenavos, šalia kelio  ir Lokaušos upelio.

Daugumą gyventojų sudaro po kolektyvizacijos ir melioracijos čia atsikėlę aplinkinių kaimų ir vienkiemių gyventojai. Išlikęs Mitriūnų dvaras ir parkas. Kaime dominuoja viena pagrindinė gatvė, apie kurią išsidėsčiusios keliasdešimt sodybų. Vyrauja pagal standartinius projektus po II pasaulinio karo statyti plytiniai namai su ūkiniais pastatais.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Molainiai (Velžys)

Molainiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje.

Istorija 
Iki 2008 m. priklausė Velžio seniūnijai. Nuo 2008 m. priklauso Panevėžio seniūnijai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Naisiai

Naisiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės rytuose. Seniūnaitijos centras. Veikia Naisių mokykla, biblioteka, paštas (LT-81030), Šiaulių rajono literatūros muziejus, modernus sporto centras, kultūros namai.

Istorija 

Iki 1795 m. Naisiai priklausė valstybės iždui, buvo Šiaulių ekonomijos Naisių dvaras. Kartu su visa Šiaulių ekonomija Rusijos imperatorė Jekaterina II Naisius padovanojo grafui Platonui Zubovui.

1904 m. balandžio 19 d. Vilniaus švietimo įstaigos globėjo nurodymu grafui Vladimirui Zubovui leidžiama jo dvaruose atidaryti keturias vienaklases pradines mokyklas. Viena iš jų pradėjo veikti Naisiuose. Pirmoji mokytoja – Ana Guseva, baigusi Sankt Peterburgo progimnaziją, iki tol dirbo Naisių dvaro valdytojo E. Gaidamavičiaus vaikų mokytoja. 1904–1914 m. pradžios mokykla, 1949–1999 m. septynmetė, aštuonmetė mokykla, nuo 1999 m. Naisių mokykla.
 
Po I pasaulinio karo dvaras priklausė Aleksandrai Zubovaitei Fledžinskienei. Šiandien buvusioje dvaro sodyboje išlikę keturi pastatai, iš jų ir buvę dvaro rūmai.

Sovietmečiu buvo vieno iš geriausių Lietuvoje „Už taiką“ kolūkio centrinė gyvenvietė. 1977 m. kolūkis įsteigė Z. Gaidamavičiaus-Gėlės premiją, kasmet įteikiamą už geriausią poezijos debiutą (gretimuose Sereikiuose įveistas poetų laureatų parkas). Naisiuose buvo įkurtas nedidelis literatūros muziejus,

Dabar Z. Gėlės premiją skiria Naisių žemės ūkio bendrovė, UAB „Agrokoncernas“, kuris žemę dirba Šiaulių, Pakruojo ir Joniškio rajonuose. 2009 m. apie kaimą pastatytas filmas „Naisių vasara“, režisierius Saulius Balandis.

2015 m. Naisiai buvo pirmąja mažąja Lietuvos kultūros sostine. 2016 m. patvirtintas Naisių herbas.

|}

Gyventojai

Žymūs žmonės 

Naisiuose gimė:
 Zigmas Gaidamavičius-Gėlė (1894–1912), poetas.
 Mindaugas Karbauskis, lietuvių kilmės Rusijos teatro režisierius.
 Ramūnas Karbauskis (1969–), verslininkas, Seimo narys.
 Darius Daukšas (1977–), istorikas, antropologas.

Turizmas 

Sodyboje, kurioje 1884 m. gimė poetas Zigmas Gaidamavičius-Gėlė, 1948 m. įkurtas Šiaulių rajono literatūros muziejus. Dviejose ekspozicijos salėse ir fonduose saugoma ir kaupiama medžiaga apie 78 praeities ir dabarties rašytojus, literatus ir kalbininkus. Yra Z. Gėlės premijos laureatų ekspozicija. Antrame muziejaus aukšte eksponuojama unikali medalių, skirtų Lietuvos ir užsienio šalių rašytojams, kultūros veikėjams, kolekcija. Medalius sukūrė Lietuvos dailininkai.

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 
 Šiaulių rajono literatūros muziejus
 Naisių kaimo bendruomenė
 Naisiuose ir jų apylinkėse kuriamo serialo „Naisių vasara“ serialo tinklalapis

Šiaulių rajono savivaldybės gyvenvietės
Naujieji Bernatoniai

Naujieji Bernatoniai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 5 km nuo Raudondvario.

Gyventojai

Šaltiniai 

 

Kauno rajono savivaldybės gyvenvietės
Naujiena

Naujiena – kaimas Marijampolės savivaldybės pietuose, prie kelio  ir geležinkelio Rail Baltica. Šalia kaimo telkšo Žaltytis. Seniūnaitijos centras. Yra geležinkelio stotis.

Istorija 

Kaimas minimas 1744 m.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Naujienoje 1929 m. gegužės 10 d. gimė kunigas Juozas Zdebskis, vienas žymiausių pokario disidentų ir kovotojų už tikinčiųjų teises. Žuvo 1986 m. vasario 5 d. Šalčininkų rajone, palaidotas Rudaminos bažnyčios šventoriuje.
 Taip pat čia 1932 m. lapkričio 20 d. gimė inžinierius technologas, habilituotas technologijos mokslų daktaras Algirdas Jurgis Kliučininkas.

Šaltiniai 

Marijampolės savivaldybės gyvenvietės
Padusys

Padusys – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Stebulių, šiaurės vakarinėje Dusios pakrantėje, Metelių regioniniame parke. Ant kalvų, Prelomčiškės gamtiniame take įrengta paukščių stebykla.

Istorija

Gyventojai

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Obelių Priemiestis

Obelių Priemiestis  – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, šiaurės vakariniame Obelių miesto pakraštyje, prie kelio  ir Rastupio upelio. Seniūnaitijos centras.

Gyventojai

Išnašos 

Rokiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Padubysys I

Padubysys I (iki 2017 m. Padubysys) – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Seredžiaus, dešiniajame Dubysos krante (kitame krante yra Vilkijos Padubysys Kauno rajone). Seniūnaitijos centras. Išlikęs Padubysio dvaro vandens malūnas (pastatytas 1920 m.).

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Pranas Virakas (1871–1966), spaudos bendradarbis, tautosakos rinkėjas, bibliotekininkas, kelių laikraščių redaktorius
 Vilhelmas Vaičekauskas (1936–2009), teatro ir kino aktorius, gimęs Padubysyje.

Šaltiniai

Nuorodos 
 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Pajotijys

Pajotijys – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Gelgaudiškio, šalia kelio . Dabartinis Pajotijys įsikūrė 1921–1923 m. buvusiose Gelgaudiškio dvaro žemėse iš trijų kaimų: Pajotijo, Klerapolio ir Anapolio. Pajotijo pavadinimas kilo nuo Jotijos upės, kuri teka šiaurinėje kaimo pusėje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šakių rajono savivaldybės gyvenvietės
Pajuodupis

Pajuodupis – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Dainavos, šalia Juodupės ir Versekos santakos (Eišiškių HE tvenkinys). Seniūnaitijos centras. Ties kaimu kertasi keliai ,  ir .

Istorija 

XIX a. pab. – kaimas ir šlėktų okolica Lydos apskrities Eišiškių valsčiuje, Versekos apylinkėje. Priklausė Lodaciškių dvarininkams Adamavičiams.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Pakalnė (Šilutė)

Pakalnė – kaimas Šilutės rajono savivaldybės pietvakariuose, Rusnės saloje, Nemuno deltos regioniniame parke. Iš pietryčių į šiaurės vakarus teka Pakalnės upė – viena Nemuno deltos atšakų, tekanti tarp Skirvytėlės ir Atmatos. Seniūnaitijos centras. Kaimo turizmo sodybos „Pakalnės vingis“ ir „Pakalnė“.

Padavimas 

Pasakojama, kad kadaise kaime gyveno našlė su sūnumi, kuris buvo geras šaulys. Vieną rytą būdamas arti dumburio, jis pastebėjo besimaudant du skaisčiai baltus balandžius. Pasigėrėjęs, jis ėmė ropoti arčiau ir prie krūmų rado du ryšulėlius moteriškų drabužių. Bežiūrinėdamas išgirdo moteriškus balsus ir pamatė dvi mergeles, skubančias į krantą. Tuomet griebė savo radinį ir paskubo namo, bet vienus baltus marškinius pametė.

Mergelės verkdamos ėmė prašyti jaunuolio sugrąžinti jų drabužius. Galiausiai arti namų vaikinas atlyžo ir grąžino mažiau gražiai merginai jos daiktus. Tuo tarpu gražesnioji nei maldaudama, nei verkdama neišprašė savo drabužių. Vaikinas juos užrakino namuose, stalinėje, ir motinai padavė raktą, prisakydamas, kad jokiu būdu neduotų mergelei to rakto, kitaip žūsianti.

Mergina apsigyveno pas vaikiną ir jo mamą, apsiprato, padėdavo ūkyje. Jaunuolis ją pamilo ir paprašė rankos. Mergelė sutiko. Vestuvių dieną ji buvo nuostabiai graži, akys priminė jūros mėlynę. Jie sėkmingai susituokė, susilaukė 4 vaikelių.

Praėjus 5 metams vyras išvyko Tilžėn. Likusi žmona paprašė anytos bent kartą parodyti jos drabužius, kuriuos ilgus metus vyras slepiąs. Jos prašymams, bučiavimams ir ašaroms senutė vistik nusileido, bet vos tik gražuolė palietė savo drabužius, suriko iš džiaugsmo ir žuvo kaip rūkas. Sugrįžęs vyras baisiai nuliūdo, dar bandė ieškoti apylinkėse, bet veltui.

Apie šią vandens mergelę daugiau niekas negirdėjo. Tik vasaros naktimis girdėti rauda – galbūt ne laiku palikusi šį pasaulį velionio dvasia, ieškanti ir niekaip nerandanti savo mylimosios.

Gyventojai

Žemėlapis

Šaltiniai 

 Pakalnės mergelė // Dr. Jonas Rimeika. „Kai dar amžina ugnis ruseno. Mažosios Lietuvos padavimai“. 147–149 psl. Kaunas, 1940.

Šilutės rajono savivaldybės gyvenvietės
Pakenė

Pakenė  (arba Pakinė) – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės pietryčiuose, prie kelio . Veikia Pakenės Česlovo Milošo pagrindinė mokykla. Netoliese yra įsikūrusi ir Pakenės gel. stoties gyvenvietė.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Pakėvis

Pakėvis – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Vaiguvos, prie kelio . Seniūnaitijos centras. Išlikę Pakėvio dvaro rūmai, buvusios Pakėvio Šv. Teklės bažnyčios (pastatyta 1825 m.) ir laidojimo koplyčios griuvėsiai.

Pakėvio spanguolynas – botaninis draustinis.

Etimologija 

Netoliese yra Kėvės ežeras, nuo kurio vardo ir kilo kaimo pavadinimas (vandenvardinis vietovardis).

Istorija 

Pakėvis minimas nuo 1585 m. Nuo 1685 m. Beržėnų dvaro aktuose minimas Pakėvio dvaras.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Jonas Vytautas Kalašinskas (g. 1937), inžinierius, vadovas, asociacijos Linava prezidento patarėjas.
 Liudvikas Adomas Jucevičius (1813–1846), etnografas, tautosakininkas, istorikas.

Šaltiniai 

 

Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Pakriauniai

Pakriauniai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Obelių, šalia kelio . Piečiau kaimo teka Kriauna, toliau rytuose telkšo ežeras Kriaunelis. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka.

Istorija 

LTSR metais Pakriauniai buvo „Aušros“ kolūkio centrinė gyvenvietė, veikė pradinė mokykla, biblioteka.

Gyventojai 

1585 m. Pakriauniuose gyveno 4 šeimos.

Šaltiniai 

Rokiškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Pakumprys

Pakumprys – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Išlaužo.

Kaime yra pastatytas Lietuvos karo kryžius žuvusio partizano Jočio atminimui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Prienų rajono savivaldybės gyvenvietės
Papalazdijai II

Papalazdijai II – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Lazdijų, Baltajo ežero krante, prie kelio .

Istorija 
XIX a. pab. Papalazdijų sodyba priklausė Seinų apskrities Alnų valsčiui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Papieviai

Papieviai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo seniūnijos centro Šateikių, Mišupės kairiajame krante.

Istorija 

Kaime aptiktas laivinis kovos kirvis leidžia teigti, kad pirmieji gyventojai Papieviuose pasirodė prieš 3,5 tūkst. metų.

Papievių kaimas susiformavo XVI a., valakų reformos metu. Jo valstiečių dvasiniu gyvenimu iš pradžių rūpinosi Salantų, o nuo XVII a. vidurio – Kartenos parapijos kunigai. Apie 1776 m. pastačius bažnyčią Šateikiuose, jie buvo priskirti jos globai.

1846 m. Papieviuose buvo 10 sodybų. XIX a. antroje pusėje kaimas priklausė Aleksandravo, tarpukariu – Stropelių seniūnijai. 1923 m. kaime buvo 16 ūkių. 1938 m. pravesta žemės reforma, kurios metu kaimas išskirstytas į vienkieminius ūkius.

Po karo iš Papievių ištremta Augustino Drungilo 4 asmenų šeima, kurios galva mirė tremtyje. 1950 m. Papieviai buvo prijungti prie Salantų rajono Šateikių apylinkės, kuri 1959 m. priskirta Plungės rajonui. Pradėjus steigti kolūkius, valstiečių žemės prievarta buvo prijungtos prie Šalyno tarybinio ūkio, kuris vėliau pavadintas Šateikių tarybiniu ūkiu. Sovietmečiu kaime buvo atidaryta neilgai veikusi pradinė mokykla, kurioje 1958 m. mokytojavo Jadvyga Čiuldaitė ir Vlada Onaitytė.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Kaime gimė agronomas, pedagogas, visuomenės veikėjas Juozas Duoblys (1904–1975).

Šaltiniai 

Plungės rajono savivaldybės gyvenvietės
Papušynė

Apie Tauragės miesto dalį skaitykite Papušynė (Tauragė)

Papušynė – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, prie šiaurinio Tauragės pakraščio ir kelio . Tai plačiai išsidėsčiusi gyvenvietė, prasidedanti Tauragės medelynu ir besibaigianti ties naujosiomis miesto kapinėmis. Pietinė kaimo dalis priskirta Tauragės miestui.

Auga saugoma Papušynės pušis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Tauragės rajono savivaldybės gyvenvietės
Pažibai

Pažibai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Perekšlių, prie Labos. Telkšo Pažibų tvenkinys.

Saugoma Pažibų liepų alėja.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Pelkės (Šilalė)

Pelkės – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Kaltinėnų seniūnijoje, 1 km į pietus nuo Kaltinėnų, bet praktiškai nėra ribos tarp Kaltinėnų ir šio kaimo. Kaimo pietuose prateka Yžnė, kuri čia pat įteka į Akmeną.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Perekšliai

Perekšliai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, prie kelio . Seniūnaitijos centras. Veikia Smilgių mokyklos skyrius, biblioteka.

Istorija 

Pirmą kartą minimi 1589 m.

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Pėriškiai

Pėriškiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, Pakražančio seniūnijoje, 8 km į šiaurę nuo Viduklės, kairiajame Žalpės krante.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kelmės rajono savivaldybės gyvenvietės
Peršėkininkai

Peršėkininkai – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, Peršėkės dešiniajame krante, prie kelio . Dainavos geležinkelio stotelė.

Nuo 1990 m. veikė Vlado Krušnos sukurta „Peršėkininkų televizija“.

Gyventojai

Šaltiniai 

Alytaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Pikutiškės

Pikutiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje. Seniūnaitijos centras.

Veikia automobilių gamykla – bendrovė „Altas komercinis transportas“.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Pilis I

Pilis I (arba Vytėnai) – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Skirsnemunės, šalia kelio . Pilies seniūnaitijos centras. Kaimo įžymybė – renesansinė Vytėnų pilis (arba Panemunės pilis; pastatyta 1610 m.), išlikęs parkas su tvenkinių kaskadų sistema, Zamkaus dvaras, regykla, Gelgaudų ąžuolas. Vyksta dvaro muzikos koncertai. Yra biblioteka, paštas (LT-74464), Vytėnų pagrindinė mokykla (uždaryta 2013 m.). Veikia Pilies kaimo bendruomenė.

Etimologija 

Nuo XVI a. vietovė vadinta Panemune pagal šalia tekantį Nemuną (taigi, vandenvardinis vietovardis). Vėliau ji imta vadinti Zamkumi pagal stovėjusią pilį ( – „pilis“). XX a. pradžioje čia įsikūrę saleziečiai pilies parke aptiko du kalnelius ir paskelbė istoriją, kad viename jų palaidotas Ldk Vytenis, o kitame – jo žmona. Tuomet prigijo Vytėnų vardas. XX a. 2-ojoje pusėje adaptuotas Zamkaus vardas lietuvių kalbai ir gyvenvietė vadinasi tiesiog Pilimi.

Geografija 

Kaimas įsikūręs Panemunių regioniniame parke, dešiniajame Nemuno krante, priešais Gelgaudiškį. Į vakarus, link Šilinės, nutiestas pėsčiųjų takas.

Istorija 

XVI a. čia buvo Panemunės dvaras. 1610 m. pastatyta Panemunės pilis. XIX a. antrojoje pusėje pastatytas Zamkaus dvaras.

XX a. pradžioje vienuoliai saleziečiai įkūrė Vytėnų kaimą, 1934 m. įkurtas vienuolynas. Išlikusios Vytėnų saleziečių vienuolyno ir laidojimo koplyčios.

Sovietmečiu buvo Vytėnų kolūkio centrinė gyvenvietė.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Rita Dovidaitytė (1980–), pedagogė, chorvedė, vargonininkė.

Šaltiniai

Nuorodos 
 
 
 Vytėnų parkas 
 Pilies kaimo bendruomenė 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Popierinė

Apie kaimą Vilniaus rajone žr. Popierinė (Vilnius).

Popierinė – buvęs kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Jašiūnų. Dabar esantis Jašiūnų miestelio teritorijoje kaip gatvė.

Istorija 

2016 m. kaimas oficialiai prijungtas prie Jašiūnų.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panaikintos Panaikintos Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Praščiūnai

Praščiūnai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Sidabravo, prie Palono upelio. Praeina kelias .

Gyventojai

Šaltiniai 

Radviliškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Pūčkornės

Pūčkornės – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Valkininkų ir apie 3 km į šiaurės rytus nuo Naujųjų Valkininkų. Kaimas įsikūręs miške, Spenglos krantuose. Keliai į N. Valkininkus, Degsnių, Vaitkarčmį, Spenglą.

Etimologija 

Kaimui vardą davė patrankų liejykla, veikusi XVI–XVII a. ( – patranka“).

Istorija 

Pūčkornių kaimas žinomas nuo LDK laikų. Spėjama, kad čia 1551 m. įkurta LDK ginklų kalykla, kurią varė užtvanka ant Spenglos. Iš vario ir alavo būdavo liejamos patrankos, gaminti sviediniai, parakas. Dalis gamybai reikalingos geležies rūdos išgauta vietoje. Pūčkornių produkcija gabenta į Vilniaus arsenalą. 1605–1611 m. kalykloje dirbo 34 kalviai, 29 račiai, 16 batsiuvių, 6 odminiai. Manoma, kad 1655 m. kalyklą sunaikino rusai.

XIX a. pabaigoje Pūčkornės (Puškarnia) buvo valstybinis kaimas Trakų apskrities Valkininkų valsčiuje, Vaitkarčmio seniūnijoje

XX a. tarpukariu ties Pūčkornių kaimu vyko susirėmimai su lenkais. Kaimo jie neužėmė, bet šis vėliau tarptautine sutartimi priskirtas Lenkijai. Veikė lietuviška mokykla.

LTSR laikais kaimas prijungtas prie Valkininkų apylinkės, „Raudonosios vėliavos“ kolūkio. Kurį laiką prie Pūčkornių buvo prijungtas Spenglos kaimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Purviškiai

Purviškiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Seredžiaus ir 8 km į šiaurės vakarus nuo Vilkijos, kairiajame Lazduonos krante.

Istorija

Pavadinimo kilmė 

Žmonės pasakoja, kad kaimo pavadinimas kilo nuo kadaise šiose vietose buvusių pelkių. Pasakojama, jog kartą pro šias vietoves jojo raitelis, pamatęs kiek čia daug pelkių, šūktelėjo „purvas čia“ arba „daug purvo čia“. Taip esą galėjęs atsirasti Purviškių kaimo pavadinimas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kauno rajono savivaldybės gyvenvietės
Pužai

Pužai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, Tauragės seniūnijoje, 2 km į vakarus nuo Skaudvilės.

Istorija 
Kaimo, esančio šalia Skaudvilės, persipina su čia stovinčia XIX a. viduryje statyta pašto stotimi. 1836 pradėtas tiesti Tilžės – Rygos plentas, svarbios tranzitinės magistralės iš Peterburgo į Prūsiją dalis, tiesimas baigtas 1858 m. Šis plentas buvo suprojektuotas ir tiestas atskirais ruožais: Šiaulių – Tauragės ruožas suprojektuotas 1836–1837 m., nutiestas 1836–1844. Nutiesus šią trąsą, čia pravažiavo Rusijos imperatorius, ir ties Pužais sustojęs ir pamatęs Ančios upės panoramą, pasakė: „Neskučno zdies neskučno “. Vėliau caro administracija liepė pastatyti pašto stotį ant Ančios kranto, ne Skaudvilėje, ir pervadinti Pužus – Neskučna. Taip kaimas vadinosi iki 1918 metų.

Buvusi pašto stotis vertinga ne tik kaip istorijos paminklas – buvusi vokiečių okupacijos metais koncentracijos stovykla, senojo plento viena iš išlikusių pašto stočių, bet ir vertingas XIX a. vid. architektūros paminklas.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Pužų dvare 1900 m. liepos 19 d. gimė prozininkas, vertėjas Fabijonas Neveravičius.

Išnašos 

Tauragės rajono savivaldybės gyvenvietės
Rinkūnai (Kaunas)

Rinkūnai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Garliavos. Yra Garliavos geležinkelio stotelė.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Ona Grinkevičienė (1924–2004) – gydytoja pediatrė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.
 Vytautas Kairiūkštis (1930–2020) – kompozitorius, dainininkas (tenoras), pedagogas.

Šaltiniai 

Kauno rajono savivaldybės gyvenvietės
Rotuliai

Rotuliai  – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Jurbarko, netoli Nemuno ir kelio . Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka, Jurbarkų darželio-mokyklos Rotulių skyrius.

Iš šiaurės kaimą juosia Imsrė. Netoliese yra ir Rotuliai II.

Istorija 

1941 m. naciai kaime išžudė nemažai gyventojų.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Kazimieras Ambrozaitis (1892–1957), Steigiamojo seimo narys, visuomenės veikėjas, filosofijos daktaras.
 Antanas Sabaliauskas (1907–2004), teisininkas, žurnalistas, redaktorius.
 Elzė Galnaitytė (1929–), kalbininkė, humanitarinių mokslų daktarė.

Šaltiniai 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Salotė

Salotė – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Buivydiškių. Šiaurinė kaimo dalis prijungta prie Vilniaus. Ribojasi su Dvarykščiais vakaruose, naująja Salote šiaurėje, Pilaite šiaurės rytuose. Pietuose telkšo Salotės ežeras.

Sportas 

2011 m. Salotės ežere atidaryta pirmoji Lietuvoje vandenlenčių sporto bazė.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Skirgailai

Skirgailai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, Tauragės seniūnijoje, 5 km į pietus nuo Tauragės, kairiajame Šešuvies krante.

Istorija 
Iki praeito amžiaus pradžios kaimas vadinosi Kangailais. 1920 Kangailų dvaro centre buvo įkurta pradinė mokykla, o 1934 metais mokyklai pastatytas naujas pastatas, kuris po dešimtmečio sudegė. 1926 m. išparceliuotas Kangailių dvaras pavadintas Skirgailių vardu.

1927 metais per Šešuvies upę buvo pastatytas gelžbetoninis tiltas, jį 1944 atsitraukdami vokiečių kariai susprogdino. 1949 tiltas atstatytas, bet medinis su metalinėmis sijomis, ir galiausiai aštuntajame dešimtmetyje pastatytas naujas gelžbetoninis, platesnis tiltas.

Gyventojai

Šaltiniai 

Tauragės rajono savivaldybės gyvenvietės
Skynimai I

Skynimai I – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Turgelių. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka.

Istorija 
Iki XX a. vid. vadinti Paulavos Pasekais (Skynimais).

2016 m. Skynimai pervadinti į Skynimus I.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Stanaičiai

Stanaičiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Garliavos, prie kelio .

Gyventojai

Šaltiniai 

Kauno rajono savivaldybės gyvenvietės
Stragnai II

Stragnai II – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybės pietvakariuose. Stovi Stragnų koplyčia-mauzoliejus.

Gyventojai

Šaltiniai

Nuorodos 
 

Klaipėdos rajono savivaldybės gyvenvietės
Struikai

Struikai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Šilalės kaimiškojoje seniūnijoje, kairiajame Balčios krante, prie Šilalės miesto rytinės ribos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Suvalkėliai

Anksčiau Suvalkėliais vadinta Adamarina Vilkaviškio rajone.

Suvalkėliai – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Jungėnų. Geležinkelio stotis.

Istorija 

XX a. pradžioje dvaras vadinosi Aukštutiniai Suvalkėliai, o kaimas – Žemutiniai Suvalkėliai. Sovietmečiu abi gyvenvietės sujungtos.

Pavadinimas „Aukštutiniai Suvalkėliai“ buvo ilgiausias sudurtinis vietovardis Lietuvoje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kalvarijos savivaldybės gyvenvietės
Sviliai (Biržai)

Sviliai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės rytus nuo Vabalninko, prie kelio . Seniūnaitijos centras. Į pietus nuo Svilių yra mitologinis Trišakių akmuo, dar vadinamas Batakmeniu, Čebatoriumi.

Gyventojai

Šaltiniai 

Biržų rajono savivaldybės gyvenvietės
Šatijai

Šatijai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Lapių. Išlikęs Šatijų dvaras (pastatytas 1889 m.). Rytiniu kaimo pakraščiu teka Staviščių upelis, pietvakarių pusėje auga Staviščių miškas. Molio telkinys. Kolektyviniai sodai.

Istorija 

Šatijai (Sethen), kaip minima Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje, 1362 m. buvo nuniokoti kryžiuočių, vadovaujamų magistro Arnoldo. Taip pat kaimas minimas XIV a. Kryžiuočių karo kelių į Lietuvą aprašymuose.

Gyventojai

Nuorodos 
 Sodų bendrija Šatijai

Šaltiniai 

Kauno rajono savivaldybės gyvenvietės
Šilagalys

Šilagalys – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Panevėžio. Seniūnaitijos centras. Įsikūręs svarbioje transporto kryžkelėje (, , ). Veikia „Dominari“ logistikos centras. Yra biblioteka, medicinos punktas, kultūros namai.

Istorija 

Istoriniuose šaltiniuose Šilagalys minimas nuo 1585 m. LTSR metais kaimas buvo Uliūnų apylinkės centras (1954–1963 m.), kolūkio centrinė gyvenvietė.

2014 m. kovo 18 d. Lietuvos Respublikos Prezidentė dekretu Nr. 1K-1757 patvirtino Šilagalio herbą.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Šyškrantė

Šyškrantė – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, Rusnės saloje, 1 km į šiaurę nuo Rusnės. Seniūnaitijos centras. Įsikūrusi Atmatos kairiajame krante, priešais Šyšos žiotis, prie kelio tarp Rusnės ir Uostadvario.

Istorija 

Seniau su kitame krante esančiu Šyšos kaimu sudarė bendrą gyvenvietę (1910 m. joje gyveno 931 gyv.).

Gyventojai

Žemėlapis

Išnašos 

Šilutės rajono savivaldybės gyvenvietės
Švobiškis

Švobiškis – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Joniškėlio. Seniūnaitijos centras. Stovi Švobiškio evangelikų reformatų bažnyčia, veikia Joniškėlio mokyklos pradinio ugdymo skyrius, biblioteka. Archeologijos paminklas Švobiškio akmuo su „dubeniu“. Piečiau gyvenvietės teka Mūša, telkšo Švobiškio tvenkinys.

Etimologija 

Švobiškis – dvarininkinis vietovardis, kilęs nuo dvarininkų Švobų pavardės.

Istorija 

Kadaise šios vietovės priklausė Pamūšio valdai. Rašytiniuose šaltiniuose Pamūšis pirmąkart minimas 1510 m.

Sovietmečiu buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.

|}

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Švobiškyje 1905 m. sausio 12 d. gimė gydytojas terapeutas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras Liubomiras Laucevičius.

Galerija

Šaltiniai 

 

Pasvalio rajono savivaldybės gyvenvietės
Tartokas (Šalčininkai)

Tartokas  – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Šalčininkų. Seniūnaitijos centras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Tausiūnai

Tausiūnai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Eišiškių, apie 0,5 km nuo Lietuvos ir Baltarusijos valstybės sienos. Seniūnaitijos centras.

Gyventojai 

Pagal Lenkijos valdžios 1921 m. Lenkijos gyventojų surašymą atliktą surašymą kaime gyveno 158 žmonės, iš kurių visi lenkai.

Žymūs žmonės 
 Juozas Lakis (g. 1943 m.), sociologas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.
 Vaclovas Lakis (g. 1947 m.), ekonomistas, habilituotas socialinių mokslų daktaras.
 Renata Cytacka (g. 1975), teisininkė, politikė

Šaltiniai 

 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Terešiškės

Terešiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės pietuose, 25 km nuo Vilniaus, apsuptas pušynų; greta Drebulynės miškas. Seniūnaitijos centras. Per gyvenvietę teka Galinės upė, yra 2 parduotuvės, važiuoja priemiestinis autobusas. Aplink gyvenvietę įsikūrusios 6 sodų bendrijos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Tolkūnai (Alytus)

Tolkūnai – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Miroslavo, prie kelio . Netoli kaimo stūkso Žilvios piliakalnis (Tolkūnų piliakalnis).

Istorija 

Sovietmečiu kaimas priklausė „Obelijos“ kolūkiui. Čia buvo įkurtas kolūkio parkas, kurį 7 ha plotuose užveisė kolūkiečiai – jie per talkas čia pasodino daug medžių, dekoratyvinių krūmų, nutiesė takus. 1982 m. minint rašytojo V. Krėvės 100-ąsias gimimo metines liaudies meistras Ipolitas Užkurnis čia pastatė medines skulptūras, kurios vaizduoja rašytojo kūrinių herojus. Parkas pavadintas „Dainavos legenda“.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Tolkūnuose 1888 m. liepos 31 d. gimė Romos katalikų prelatas, pedagogas, kapelionas Ignas Starkus.

Šaltiniai 

Alytaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Tūbinės I

Apie gretimą mažesnį kaimą žr. Tūbinės II.

Tūbinės I  – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Balsių, dešiniajame Jėrubyno krante. Tūbinių seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka, paštas (LT-75047), stovi Tūbinių Dievo Apvaizdos bažnyčia. Šalia bažnyčios stovi Tūbinių Šv. Kryžiaus koplyčia (1823 m.), senosiose kapinėse – Tūbinių kapinių koplyčia (1823 m.), daug liaudiškų ir senų kryžių. Stovi Vytauto Didžiojo paminklas. Pro kaimą eina kelias , iš pietų juosia Tūbinių miškas.

Istorija 

Tūbinės pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose minimos 1561 metų Jurbarko valsčiaus inventoriuje, o 1562 – Šiauduvos valsčiaus inventoriuje. Rugsėjo 14 dieną būdavo rengiama mugė. 1794 m. minimas Tūbinių dvaras ir kaimas, kurį sudarė 15 kiemų. 1937 m. įkurta parapija.

LTSR laikais – „Nemuno“ kolūkio pagalbinė gyvenvietė. Veikė ryšių skyrius (nuo 1939 m.), felčerių ir akušerių punktas (nuo 1956 m.), mokykla (nuo 1911 m.), biblioteka (nuo 1950 m.). XX a. devintajame dešimtmetyje Tūbinės I sujungtos su Tūbinėmis II, bet vėliau vėl atskirtos. 2019 m. patvirtintas Tūbinių herbas.

|}

Vytauto Didžiojo paminklas 

1929–1930 m. mokytojo Zigmo Jauniaus iniciatyva Tūbinėse buvo pastatytas betoninis trikampis paminklas Vytautui Didžiajam. Trijose paminklo plokštumose buvo atvaizduoti Vyčio, Gedimino bareljefai bei valstybės 10-mečio atkūrimo simbolika. Prie paminklo valstybinių švenčių bei kitų progų metu rinkdavosi vietiniai gyventojai, organizuodavo renginius jaunalietuviai, pavasarininkai, šauliai. 1964 m. paminklas buvo nugriautas. Paminklo viršūnę puošusį geležinį kryžių-saulutę išsaugojo Tūbinių kaimo gyventojal Juzefa Benėtaitė bei Katauskių šeima. 2015 m. kryžius perduotas Šilalės Vlado Statkevičiaus muziejui.

2015 m. paminklas buvo atkurtas (architektas – Antanas Plaipa, skulptorius – Osvaldas Neniškis). Originalus paminklas stovėjo A. Stulginskio ir Gardavos gatvių sankryžos trikampyje – šiuo metu neišlikusioje erdvėje. Atstatytas sklype arčiau klebonijos, šalia A. Stulginskio gatvės. Paminklo aukštis be kryžiaus – 2,95 m, su kryžiumi – 3,72 m. 2018 m. sausio 18 d. įrašytas į Kultūros paveldo registrą (unik. kodas ).

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos 
 
 
 
 Išsami Tūbinių istorija (tubiniuistorija.lt)
Tuščiauliai

Tuščiauliai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Nemenčinės. Seniūnaitijos centras. Kaimas stovi Neries dešiniajame krante, miškų apsuptyje. Kelias į Nemenčinę. Būdingos nausėdijos, vasarnamiai. Dalis kaimo faktiškai yra atskira gyvenvietė – Gėla.

Ties Tuščiauliais Neryje yra 320 m ilgio rėva. Gali būti, kad tai K. Tiškevičiaus minima Tunčių/Šokių (Tańcy) rėva arba Filuto rėva.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Ūta

Ūta – kaimas Molėtų rajono savivaldybės pietryčiuose, 4 km į pietryčius nuo Inturkės, prie plento . Seniūnaitijos centras.

Kaimo pavadinimas kilęs iš  'lentpjūvė'.

Gyventojai

Šaltiniai 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Užukenė

Užukenė (arba Užukinė) – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje. Seniūnaitijos centras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Vabalai (Šilalė)

Vabalai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, Laukuvos seniūnijoje, Laukuvos miestelio rytuose.

Pro kaimą eina keliai:
 
 
 Pietuose

Gyventojai

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
Valakėliai

Valakėliai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Pasvalio, prie plento . Yra pagrindinė mokykla, biblioteka.

Gyventojai

Šaltiniai 

Pasvalio rajono savivaldybės gyvenvietės
Vanagai (Klaipėda)

Vanagai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Agluonėnų. Seniūnaitijos centras. Stovi Vanagų evangelikų liuteronų bažnyčia (pastatyta 1909 m.), yra Vanagų kaimo etnografinės kapinės.

Istorija 

Kaimas XIX a. priklausė Priekulės parapijai. 1901 m. įsteigta atskira Vanagų parapija.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Kaime gimė ir iki 1921 m. gyveno rašytoja Ieva Simonaitytė (1897–1978). Gimtąjį kaimą ji pavaizdavo garsiame romane „Aukštujų Šimonių likimas“.

Šaltiniai 

 

Klaipėdos rajono savivaldybės gyvenvietės
Viktariškės

Viktariškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, Mickūnų seniūnijoje, 3 km į pietvakarius nuo Mickūnų, 3,5 km į rytus nuo Naujosios Vilnios. Yra tarp Vilnios upės (ir jos intako Kyvės žiočių) bei plento , iš pietų supa Šilelio miškas, kuriame yra kolektyvinių sodų rajonas. Praeina Vilniaus–Molodečno geležinkelis. Prie plento kuriasi nausėdijos.

Viktariškes aptarnauja VVT – 67 nr. maršrutas (stotelė „Viktariškės“).

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Vilkonys

Vilkonys – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Eišiškių, prie Versekos aukštupio. Seniūnaitijos centras. Yra Eišiškių gimnazijos skyrius.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Vytautai

Vytautai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Veisiejų. Seniūnaitijos centras. Vytautų kaimas įsikūręs šalia Galsto ežero.

Etimologija 

Kaimo vardas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio Vytautas.

Istorija 

XIX a. pabaigoje Vytautų kaimo vietoje buvo Losevičių palivarkas, patekęs į Seinų apskrities Veisiejų valsčių ir parapiją. Šis dvaras priklausė Geležiavičiams, nuo 1818 m. Kruševskiams, 1872 m. parduotas Tiškevičiams, 1878 m. Mendeliui Bramsonui. Valdą sudarė Losevičių, Galstų ir Staniškių palivarkai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Lazdijų rajono savivaldybės gyvenvietės
Žeimiai (Joniškis)

Žeimiai – kaimas Joniškio rajono savivaldybės šiaurės vakaruose. 

Saugoma Žeimių vinkšna.

Gyventojai

Išnašos 

Joniškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Žeimiai (Varėna)

Žeimiai – kaimas Varėnos rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, kairiajame Nemuno krante. Įeina į Dzūkijos nac. parko teritoriją. Šiaurėje plyti Kemsynės miškas. Įsteigtas Žeimių-Gudelių botaninis draustinis. Praeina kelias .

Istorija 

1944 m. liepą ties Žeimiais vyko aršios kautynės tarp Vermachto ir Raudonosios armijos.

Gyventojai

Šaltiniai 

Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės
Andrejus Kirilenko

Andrejus Genadijevičius Kirilenko (Андрей Геннадьевич Кириленко, g. 1981 m. vasario 18 d. Iževske) – buvęs Rusijos krepšininkas. Turi pravardę AK-47 (vardo inicialai ir marškinėlių numeris).

2011 m. spalio 4 d. pasirašė trejų metų sutartį su Rusijos Maskvos „CSKA“ klubu, su galimybe išvykti pasibaigus NBA lokautui, tačiau šia galimybe nepasinaudojo.

2012 m. liepos 27 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Minnesotos „Timberwolves“ klubu.

Pasiekimai 

 1999 m. Pasaulio jaunimo čempionato naudingiausias žaidėjas
 1999, 2000 m. Rusijos čempionas
 2000 m. NEBL čempionas
 2001 m. BasketNews žurnalas išrinko A. Kirilenką geriausiu Europos metų krepšininku
 2007 m. Europos čempionas, naudingiausias finalinių rungtynių žaidėjas
 2011 m. Europos čempionato 3 vieta (Bronza)
 2012 m. VTB lygos naudingiausias žaidėjas
 2012 m. VTB lygos čempionas
 2012 m. Eurolygos naudingiausias žaidėjas
 2012 m. Eurolygos geriausiai besiginantis žaidėjas

Šaltiniai 

Kirilenko, Andrei
Rusijos olimpiečiai
Atlaso kalnai

Atlaso kalnai () – kalnų sistema šiaurės vakarų Afrikoje, Maroko, Alžyro ir Tuniso teritorijose. Nusidriekę šiaurės rytų kryptimi ~2000 km. Aukščiausiai iškyla Maroke, kur sudaryti iš paralelinių kalnagūbrių (Rifo, Vidurinio Atlaso, Aukštojo Atlaso ir Antiatlaso) bei vidinių plynaukščių (Aukštosios plynaukštės, Maroko Mesetos), taip pat denudavusių ir akumuliacinių lygumų. Vidutinis kalnagūbrių aukštis 2000–2500 m, aukščiausia vieta yra Aukštajame Atlase – 4167 m (Tubkalio k.). Aukščiausi kalnagūbriai turi alpines reljefo formas. Einant į rytus kalnagūbriai žemėja, kol Tunise galiausiai pereina į neaukštus kalnus ir kalvas (Tuniso Atlasas).

Atlaso kalnai susiformavo paleogeno pabaigoje ir neogene. Priklauso alpinei kalnodarai. Dažni žemės drebėjimai. Sudaryti iš žėručių, mergelių yra senųjų vulkaninių uolienų. Geležies, švino, cinko, kobalto rūdų, fosforitų, naftos telkiniai.

Atlaso kalnai išsidriekę tarp subtropinės ir tropinės klimato juostos. Vakariniuose iš šiauriniuose šlaituose iškrenta 1000–1800 mm kritulių per metus, centrinėje dalyje – 400–600 mm, pietinėje dalyje – mažiau nei 300 mm. Atlaso ledynuose ištakas gauna Um ar-Rbijos, Šelifo upės. 800–1200 m aukštyje auga visažalių krūmų ir medžių sąžalynai, akmeninių ir kamštinių ąžuolų giraitės, iki 1700 m – mišrieji miškai (ąžuolai, klevai, Atlaso kedrai), iki 2200 m – spygliuočių miškai. Sausuose centriniuose ir pietiniuose rajonuose būdinga krūminė kietalapė augalija, žolynai (liucerna, kietis, kupranugarinė žolė ir kt.).

Šaltiniai 

Atlaso kalnai
Obelupiai

Obelupiai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Klampučių ir 4 km į pietvakarius nuo Vilkaviškio, prie kelio . Vakaruose teka Obelupis – kairysis Širvintos intakas.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Kaime gimė revoliucionierius Zigmas Angarietis (1882–1940). Gimtoji sodyba neišliko, jos vietoje pastatytas paminklinis akmuo (skulptorius Vladas Pleškūnas).

Šaltiniai 

Vilkaviškio rajono savivaldybės gyvenvietės
Amerikinis žabiras

Amerikinis žabiras, arba miškinis gandras (Mycteria americana) – gandrinių (Ciconiidae) šeimos stambus, aukštas pelkių paukštis. 

Kūnas iki 85-115 cm aukščio. Atstumas tarp išskėstų sparnų viršūnių – 150-175 cm. Svoris 2,0-2,6 kg. Didenė kūno dangos dalis balta, išskyrus galvą, uodegą ir apatines sparnų dalis. Suaugusių paukščių galva tamsiai pilka arba beveik juoda, jauniklių pilkai ruda. Uodegoje ir sparnų apatinėje dalyje yra daug juodų plunksnų, kurios gerai matomos paukščiui skrendant. Snapas 15-23 cm ilgio, storas, gale užlenktas į apačią; pamatinė snapo dalis juoda, likusi – šviesiai geltona. Letenos ilgos, tamsiai pilkos, galuose raudonai rudos. Lytinis dimorfizmas neišreikštas.

Tai vienintelė gandrų rūšis, perinti JAV.
 

Gandriniai
Geltonsnapis žabiras

Geltonsnapis žabiras arba afrikinis gandrėnas, geltonsnapis gandras. (, ) – gandrinių (Ciconiidae) šeimos paukštis. Užsaschario Afrikos gyventojas. Laikosi ir maitinasi drėgnose vietose. Išskirtiniai požymiai – raudona, plika veido oda ir ryškiai geltonas stambus snapas.

Paplitimas
Aptinkamas Sacharos pietuose, Madagaskare, taip pat pastebimas Maroke, Tunise ir Egipte. Dažnas. Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos duomenimis rūšies apsaugos būklė nekelia susirūpinimo.

Išvaizda
Šiek tiek mažesnis už baltąjį gandrą. Kūno aukštis 95 – 99 cm, atstumas tarp sparnugalių 150 – 165 cm. Patinas sveria 2,3 kg, patelė – 1,9 kg. Ilgas kaklas pilkai baltos spalvos. Nugara, pilvas, krūtinė apaugusi baltomis, apkraštuotomis rožine spalva, plunksnomis. Plasnojamosios plunksnos ir uodega yra juodos spalvos. Galvos oda (iki pakaušio) plika, raudonai oranžinė. Ilgas, stambus snapas yra geltonas. Snapo galiukas yra nežymiai palinkęs į apačią. Akys tamsiai rudos. Kojos ir pėdos yra pilkos. 

Veisimosi metu snapas yra ryškiai geltonas. Plika veido oda išsipučia, raudona spalva tampa dar ryškesne. Pilkos kojos paraudonuoja. Sparnų išorinė pusė ir nugara yra rožinės spalvos. 

Jaunikliai yra tamsiai rudos spalvos, kūno apačia – balta. Plika veido oda nėra ryškios spalvos. Akys pilkšvos.

Biologija
Įprastas pelkynuose, upių ir ežerų pakrantėse, lagūnose, karbonatais prisotintuose ežeruose, daubose, ryžių laukuose. Vengia miškingų teritorijų. Nereguliarūs migrantai. Migruoja tik Afrikos žemyno ribose  pakitus vandens lygiui ar esant nepalankioms klimato sąlygoms. Dalis populiacijų sėslios. Skrenda ištiesęs kaklą ir kojas. Balsas tylus, primena vyrių girgždėjimą, prie lizdo kalena snapu. 

Minta varliagyviais, žuvimi, vabzdžiais, kirmėlėmis, vėžiagyviais, smulkiais paukščiais ir žinduoliais. Grobio ieško braidydami 10 – 40 cm gylio vandens telkinyje, panardinę pravertą snapą. Palietęs grobį, sugriebia jį snapu, ištraukia iš vandens ir praryja. Žolėje besislepiantį grobį išbaido koja judindami vandenį. Gali sekti paskui hipopotamus ar krokodilus, kurie judėdami taip pat išbaido grobį. Kai nesimaitina ilsisi saugiose vietose, kartu su girnovėmis, garniais ir kitais braidančiais paukščiais. 

Paukščių tuoktuvės prasideda besibaigiant lietaus sezonui. Kasmet sudaro naujas poras. Peri kolonijose, nedidesnėse nei 50 individų. Kartais kolonijos įsikuria miestuose. Kasmet krauna nauja lizdą, o senus lizdus išardo kiti paukščiai, rinkdami medžiagą savo lizdams. Lizdą krauna iš šakų, nedideliuose medžiuose virš vandens arba aukštuose medžiuose virš sausumos. Medyje 10 – 20 lizdų, vienas nuo kito 1 – 3 m atstumu. Dėtyje 2 – 3 kiaušiniai. Peri ir jauniklius maitina abu tėvai. Inkubacija trunka 30 dienų. Išsiritę jaunikliai yra apaugę baltais pūkais. Jaunikliai maitinami atryta žuvimi. Per pirmąsias 10 dienų jauniklių svoris nuo 60 g padidėja iki 500 g. 55 dienų jaunikliai apsiplunksnuoja. 

Lytiškai subręsta 3 metų. KArtos trukmė 8,4 metai.

Šaltiniai

Gandriniai
Raštuotasis žabiras

Raštuotasis žabiras (Mycteria leucocephala) – gandrinių (Ciconiidae) šeimos paukštis. 

Kūnas 95-100 cm aukščio, baltas, su juodomis vairuojamosiomis plunksnomis. Galva raudona, snapas geltonas.

Veisiasi Azijoje nuo Šri Lankos iki Pietryčių Azijos. Lizdą suka medžiuose. Dėtyje 2-5 kiaušiniai.

Gandriniai
Žabirai

Žabirai (Mycteria) – gandrinių (Ciconiidae) šeimos tropinių paukščių gentis. Tai stambūs paukščiai, kurių kūnas 90-100 cm ilgio, o išskėsti sparnai siekia apie 150 cm pločio. Visų rūšių kūno danga balta, su juodomis plasnojamosiomis plunksnomis. Snapas ryškiai geltonas, galvą dengianti oda raudona ar geltona. Kojų letenos raudonos. Jauniklių spalva ruda.

Paplitę Amerikoje, Afrikoje, Pietų ir Pietryčių Azijoje. Gyvena užpelkėjusiose vietose, kur yra medžių, kuriuose suka lizdus. Lėtai braidžioja vandens telkiniuose, kur ieško maisto. Minta žuvimis, varlėmis ir stambiais vabzdžiais.

Rūšys 
 Amerikinis žabiras (Mycteria americana)
 Malajinis žabiras (Mycteria cinerea)
 Geltonsnapis žabiras (Mycteria ibis)
 Raštuotasis žabiras (Mycteria leucocephala)

Gandriniai
Afrikinis marabu

Afrikinis marabu (Leptoptilos crumeniferus) – gandrinių (Ciconiidae) šeimos paukštis. Kūnas iki 1,2 m aukščio. Masė 5-7,5 kd. Galva ir kaklas beveik pliki, snapas pleišto formos. Gurklys rausvas ar blyškiai raudonas, iki 35 cm ilgio. 

Dominuoja pilka, balta ir juoda spalvos. Atstumas tarp išskėstų sparnų viršūnių iki 3 m pločio. 

Afrikinio marabu elgsena labai panaši į grifo. Jis sklando aukštai ieškodamas maitos. Savo didžiuliu snapu atplėšia maitos gabalus.  

Gandriniai
Brazilinis jabiru

Brazilinis jabiru (Jabiru mycteria) – gandrinių (Ciconiidae) šeimos paukštis, vienintelė rūšis gentyje.

Kūnas iki 1,2 m aukščio. Išskėsti sparnai tarp savo viršūnių siekia iki 2,6 m pločio. Kūno danga balta, snapas, kaklas ir galva – juodi. Patelių akys geltonos, patinų juodos.

Paplitęs nuo Meksikos iki Argentinos. Gyvena didelėmis grupėmis prie upių ir tvenkinių. Minta žuvimis, moliuskais ir varliagyviais, kartais smulkiais žinduoliais.

Lizdą įsirengia aukštai medžiuose. Peri nuo rugpjūčio iki rugsėjo mėn. Deda 2-4 kiaušinius. Paeiliui peri abu poros nariai.

Gandriniai
Lietuvos krepšinio federacijos taurė

Lietuvos krepšinio federacijos taurė (LKF taurė) – Lietuvos krepšinio federacijos organizuojamos krepšinio varžybos, kurių nugalėtojas laimi pereinamąją LKF taurę. Pirmą kartą LKF taurės varžybos suorganizuotos 1998 metais, tačiau vėliau nebeorganizuotos ir vėl pradėtos organizuoti tik 2006-2007 metų sezone.

Varžybų eiga 
2006 m. taurės varžybose dalyvavo 3 stipriausios Regioninės krepšinio lygos (RKL), 4 stipriausios Lietuvos studentų krepšinio lygos (LSKL), 4 stipriausios Nacionalinės krepšinio lygos (NKL) ir 9 stipriausios Lietuvos krepšinio lygos (LKL) komandos. Turnyras organizuotas 5 etapais. Pirmuose keturiuose etapuose atkrintamųjų varžybų principu burtų keliu ištrauktos poros tarpusavyje sužaidė po dvejas rungtynes (namuose ir svečiuose), paskutiniame etape (finalo ketverte) žaista po vienerias rungtynes. I etape žaidė 8 silpniausių lygų komandos, II etape prisijungė 4 NKL komandos, III etape – 4 silpnesnės LKL komandos, o IV etape – stipriausios 4 LKL komandos.
2007 m. nutarta organizuoti dvejas – LKF Didžiosios ir Mažosios taurių varžybas. Mažojoje taurėje gali dalyvauti visi norintys, o Didžiojoje po 4 stipriausias LSKL, RKL ir NKL ekipas, bei visos LKL komandos. 4 Mažosios taurės finalinio ketverto dalyvės taip pat įsijungs į kovą dėl pagrindinės taurės.

Trijų geriausių komandų žaidėjai apdovanojami aukso, sidabro ir bronzos medaliais, nugalėtojams įteikiama pereinamoji taurė. Asmeniniu prizu apdovanojamas geriausias finalo ketverto žaidėjas.

Nuo 2015 m. varžybos rengiamos finalo aštuoneto formatu. Dėl Didžiosios taurės rungtyniaus aštuonios stipriausios LKL komandos (Žalgiris, Neptūnas, Lietuvos rytas, Juventus, Pieno Žvaigždės, Dzūkija, Šiauliai, Lietkabelis).

LKF Didžioji taurė

Nuorodos: 
 LKF svetainė

Lietuvos krepšinio varžybos
Lietuvos krepšinio lygos
Žalsvasis naktikovas

Žalsvasis naktikovas (Butorides virescens) – garninių (Ardeidae) šeimos paukštis.

Suaugęs paukštis yra apie 44 cm aukščio. Nugara ir sparnai mėlyni, viršugalvis su balta į priekį nusitęsiančia juosta. Viršugalvis juodas, kojos trumpos, geltonos. Labai panašus į žaliąjį naktikovą ir kartais su juo painiojamas (abi rūšys retkarčiais stebimos Europoje).

Veisiasi Šiaurės Amerikos, Vest Indijos, Kanados ir JAV pakrantėse prie Ramiojo vandenyno mažose pelkėse. Neretai užklysta į Azorų salas, Didžiąją Britaniją ir kelias žemynines Vakarų Europos šalis. 

Lizdą suka krūmuose ar medžiuose, kartais ant žemės prie vandens. Deda 3-5 kiaušinius. Peri abu tėvai apie 20 dienų. Išsiritusius jauniklius maitina apie 3 savaites.

Išnašos 

Garniniai
Mikėnai (Panevėžys)

Mikėnai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybės pietuose, prie pat Vadoklių miestelio. Seniūnaitijos centras. Ties Mikėnais šakojasi keliai  ir , rytiniu pakraščiu teka Apteka.

Kaime stovi medinis Mikėnų vėjo malūnas (statytas 1875–1880 m.).

Istorija 
XX a. pr. kaimas pateko į Vilkmergės apskrities Raguvos valsčių. Greta buvo ir dvaro valda, palivarkas, okolica. Mikėnų žemes valdė Adomavičiai, Survilos, Mackevičiai, Jakucevičiai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Panevėžio rajono savivaldybės gyvenvietės
Juodgalviai ibiai

Juodgalviai ibiai (Threskiornis) – irklakojinių paukščių (Pelecaniformes) būrio, ibinių (Threskiornithidae) šeimos, ibių (Threskiornithinae) pošeimio paukščių gentis.

Kūnas iki 75 cm ilgio. Plunksnų apdaras baltas. Galva plika, juoda. Kaklas ir kojos juodos spalvos. Snapas storas ir lenktas. Abi lytys panašios. Jauniklių snapas šviesesnis. 

Veisiasi kolonijomis. Lizdą suka ant medžių ar krūmų stuobrių. Deda 2-4 kiaušinius.

Paplitę pietų Azijoje, Australijoje, Afrikoje, Madagaskare ir Seišelų salose. Minta žuvimis, varlėmis ir vabzdžiais.

Rūšys 
5 išlikę rūšys, 1 išnykusi istoriniais laikais:
 Threskiornis aethiopicus – Afrikinis šventasis ibis; Lietuvoje neperi, retkarčiais aptinkamas per paukščių migracijas.
 Threskiornis bernieri – Madagaskarinis šventasis ibis; anksčiau buvo laikomas afrikinio šventojo ibio porūšiu. Išskiriami du porūšiai.
 Threskiornis melanocephalus – Azijinis juodgalvis ibis; 
 Threskiornis molucca – Australinis juodgalvis ibis;
 †Threskiornis solitarius Sélys, 1848 – Reunjoninis ibis; buvo ribotos skraidymo gebos rūšis.
 Threskiornis spinicollis – Gelsvakrūtis juodgalvis ibis;

Galerija

Šaltiniai 

Ibiniai
Padvarionys (Šalčininkai)

Padvarionys – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybės vakaruose, 3 km į rytus nuo Eišiškių. Seniūnaitijos centras.

Istorija 

Sovietmečiu kaimas priklausė „Lenino priesakų“ kolūkiui. 1986 m. pastatytas paminklinis akmuo Stanislovui Rapolioniui.

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Purvėnai (Šalčininkai)

Purvėnai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybės pietvakariuose, 4,5 km į vakarus nuo Eišiškių, 0,8 km nuo sienos su Baltarusija. Seniūnaitijos centras. Veikia Eišiškių gimnazijos skyrius ir Kalesninkų pagr. mokyklos skyrius. Piečiau kaimo tekšo Purvėnų tvenkinys ant Prūdelio upelio. Pro kaimą eina kelias .

Gyventojai

Šaltiniai 

Šalčininkų rajono savivaldybės gyvenvietės
Pukas (palydovas)

Pukas () arba Neptūnas XV – gamtinis Urano palydovas. 1985 m. gruodžio 30 d. atrado Stephen P. Synnott iš erdvėlaivio Voyager 2, skriejusio pro Neptūną, darytų nuotraukų. Iš karto po atradimo suteiktas laikinas S/1985 U 1 pavadinimas. Vėliau pavadintas V. Šekspyro knygos „Vasarvidžio nakties sapnas“ veikėjo vardu.

Šaltiniai 

Urano palydovai