joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Laikrodžio kalibras

Laikrodžio kalibras (, ) – tam tikras skaičius, apibūdinantis laikrodžio matmenis ir mechanizmą. Laikrodininkystėje kalibro terminas yra senesnis nei ginklų gamyboje. Pirmieji vienas ar du kalibro skaitmenys paprastai apibūdina būtent laikrodžio kalibrą – mechanizmo skersmenį. Tolesni skaitmenys – apibūdina mechanizmo ypatumus.

Apvalių laikrodžių kalibras paprastai yra pamato, prie kurio montuojamas mechanizmas, skersmuo.  Neapvalaus laikrodžio kalibras – skersmuo skritulio, kuris išeitų neapvalų pamatą transformavus į to paties ploto skritulį. Viso laikrodžio skersmuo gali būti gerokai didesnis už to pamato skersmenį, todėl kalibro skaičius pirkėjui mažai ką reiškia. 

TSRS laikrodžių kalibrai buvo išreikšti milimetrais. Standartiniai buvo 16, 18, 20, 22, 24, 26, 30, 34, 36 ir 40 mm kalibrai, nors galėjo būti ir išimčių. Pvz., laikrodis 3133 „Šturmaniškas“ (Штурманские) turėjo 31 mm pamatą. Šveicarijoje laikrodžių kalibras paprastai išreiškiamas linijomis (1 linija –  2.2558291 mm ). Nors, pvz., šveicariškas laikrodis Patek Philippe 16-250 yra 16,3 mm skersmens.

Daugelio kompanijų laikrodžių kalibras paprastai mažai susijęs su pamato skersmeniu, daugiau yra skaitmeninis laikrodžio modelio ar modelių serijos ženklas.

Šaltiniai 

Technika
Laikas
Tuvalu geografija

Tuvalu – šalis Okeanijoje, kurią kerta 180° ilguma (laiko keitimosi juosta). Pasaulyje šalis yra 4 nuo galo pagal plotą (26 kv. kilometrų), bei priešpaskutinė pagal gyventojų skaičių (2000 m. duomenimis Tuvalu gyveno apie 10 tūkst. žmonių).

Į šiaurę nuo Tuvalu yra Kiribatis, vakaruose – Saliamono Salos, rytuose – Samoa ir Tokelau, pietuose – Fidžis ir Wallisas ir Futuna. Pakrantės ilgis – 24 km.

Šalį sudaro 5 rifinės salos ir 4 tikri atolai. Didžiausias iš jų – Vaitupu. Visi Tuvalu atolai gan lėkšti. Aukščiausia vieta tik 5 metrai.

Gamtiniai ištekliai – pakrantėse gaudomos žuvys.

Klimatas 

Klimatas tropinis. Šalies kritulių kiekis apie 3000 mm.

Gyventojai 

Tuvalu sostinė – Vajaku (Vaìaku) – de facto. 2000 m. duomenimis ten gyvena 4000 žmonių.

Tuvalu
Valstybių geografija
ULEB

ULEB (pranc. Union des Ligues Européennes de Basket) – Europos Krepšinio Lygų Sąjunga, įkurta 1991 metais Lega Basket (Italija), ACB (Ispanija) ir LNB (Prancūzija) krepšinio lygų.

Organizijos įkūrimo tikslas buvo padėti vystytis Europos krepšiniui bei bendradarbiavimui tarp Europos krepšinio lygų skatinti.

1996 m. prie organizacijos prisijungė HEBA (Graikijos krepšinio klubų asociacija) bei LCB (Portugalijos krepšinio lyga). Dar po trejų metų organizacijos gretas papildė Belgijos, Jungtinės Karalystės bei Šveicarijos lygos.

Prasidėjus Europos krepšinio suirutei ir nesutarimams su FIBA, prie ULEB per penkerius metus prisijungė dar keletas krepšinio klubų organizacijų, tarp jų ir Lietuvos krepšinio lyga bei Adrijos lyga.

Eurolygos organizavimo perėmimas 

ULEB labiausiai išgarsėjo 2000 metais, kuomet nutarė atsiskirti nuo FIBA bei pradėti organizuoti Eurolygos turnyrą, kuris buvo FIBA kontrolėje nuo 1958 m. Ironiška, tačiau FIBA nebuvo užregistravusi Eurolygos pavadinimo kaip firminio ženklo, todėl neturėjo jokių teisinių galimybių tam sutrukdyti, tad sukūrė naują alternatyvų turnyrą Suprolygos pavadinimu. Tokiu būdu stipriausi Europos klubai pasidalino į du turnyrus. Tokie garsūs klubai kaip Atėnų „Panathinaikos“, Tel Avivo „Maccabi“, Maskvos CSKA, Stambulo „Efes Pilsen“, Belgrado „Partizan“ ir kiti pasiliko FIBA organizuojame turnyre, o Bolinijos „Virtus“, Madrido „Real“, Vitorijos „TAU Ceramica“, Atėnų AEK, Zagrebo „Cibona“ ir Kauno „Žalgiris“ pasirinko ULEB pusę.

Po sezono abi organizacijos suprato, kad tai nėra nei vienai pusei į naudą ir susėdo prie derybų stalo. Nors tam tikri nesutarimai ir neaiškumai tęsėsi dar kelerius metus, maždaug nuo 2004 m. abi pusės stabilizavo Europos krepšinio turnyrų sistemą. Stipriausi Europos klubai rungtyniauja ULEB organizuojame Eurolygos turnyre bei ULEB Europos taurėje, o žemesnes vietas nacionaliniuose čempionatuose užėmę klubai rungiasi Europos Iššūkio taurės turnyre. Eurolyga bei ULEB taurė nuo 2005 m. pilnai priėmė tarptautines oficialias FIBA krepšinio taisykles. 2007 m. ULEB generalinė asamblėja vienašališkai praplėtė ULEB taurės dalyvių skaičių iki 54 ekipų, nors su FIBA egzistavęs susitarimas to daryti neleido. Netrukus po to FIBA Europe paskelbė „karą“ ULEB organizacijai, tačiau prisėdus prie derybų stalo FIBA nusprendė neprieštarauti išsiplėtusiam ULEB taurės turnyrui. 

Ši krepšinio suirutė tiesiogiai visiškai nepalietė FIBA organizuojamų nacionalinių rinktinių čempionatų bei moterų klubinių komandų turnyrų. Tiesa, FIBA Europe dėl tam tikrų priežaščių nusprendė atsisakyti trečio pagal stiprumą Europos moterų klubinio krepšinio turnyro – Ronchetti taurės.

Dabartinės narės

Organizuojami turnyrai 

 Eurolyga
 ULEB taurė

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali ULEB svetainė
 Oficiali ULEB Eurolygos svetainė
 Oficiali ULEB taurės svetainė
Kulaliai

Kulaliai – kaimas pietinėje Skuodo rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Notėnų, Salantų regioniniame parke.

Etimologija 

Pavadinimas kilo iš žodžio  ().

Geografija 

Šiaurės rytiniu ir šiauriniu pakraščiu prateka Eiškūnas (dešinysis Bartuvos intakas). Kaime yra Kulalių riedulynas ir Kulalių skaldyklos akmenynas.

Istorija 

1564 m. minimi kaip Kulai ar Kuliai. 1568 m. žymimas Kuliškių () kaimas, kurį juosė Šaukliai, Šaučikiai, Nerėpai, Baidotai, Notėnai, Žemaičių vyskupo Mosėdžio dvaro ir Viešvėnų valsčiaus žemės.

XIX a. gyventojų dvasiniu gyvenimu rūpinosi Mosėdžio ir Salantų bažnyčių kunigai. Salantų parapijai priklausančioje kaimo dalyje 1821, 1843 ir 1866 m. buvo 5 dūmų. 1846 m. Mosėdžio parapijai priklausė 9, o Salantų parapijai – 10 kiemų.

1923 m. buvo 47 kiemai (pagal kiemų skaičių Kulaliai užėmė Mosėdžio valsčiuje VI vietą).

Gyventojai 

P.S.: 1821, 1843 ir 1866 m. statistika apima tik Salantų parapijai priklausiusią kaimo dalį.

Kultūros paveldas 
 Kapinės, vadinamos Markapiais (XVI – XIX a.).
 Koplytėlė su ornamentuotu kryželiu, Marijos Maloningosios ir šventųjų skulptūromis (XIX a. pabaiga – XX a. I pusė).
 Kapinių koplytėlė (XX a. vidurys).
 Kapinių kryžius (XX a. pradžia).
 Monumentalus kryžius išplatintais trilapiais galais (XX a. I pusė; kelio Kulaliai – Mosėdis dešinėje).
 Monumentalus kryžius piramidiniais galais (XX a. pabaiga; kelio Kulaliai – Mosėdis kairėje).

Šaltiniai

Nuorodos 
 Kulaliai: Skuodo krašto enciklopedija
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga, 1935 m. 

Skuodo rajono savivaldybės gyvenvietės
Mikulčiai

Mikulčiai – kaimas pietvakarinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 2,5 km į vakarus nuo Mosėdžio, prie kelio , dešiniajame Erlos krante.

Istorija 
Sovietmečiu įkurta Mikulčių pradinė mokykla buvo Igarių kaime.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Justinas Jonušas (1938–2013) – pedagogas, choro ir orkestro dirigentas.

Šaltiniai 

Skuodo rajono savivaldybės gyvenvietės
Bock

Bock – stipraus lager tipo alaus rūšis, kilusi Ainbeko (Einbeck) miesto Vokietijoje. Manoma, kad Bock pavadinimas kilęs iš iškraipyto šio miesto pavadinimo.

Rūšys 
 Maibock (gegužės bock) – šviesus alus, tradiciškai verdamas pavasarį.
 Doppelbock (dvigubas bock) – stipresnis alus, kilęs iš alaus, kurį vienuoliai gamindavosi pasniko laikotarpiui. Doppelbock alaus pavadinimai dažnai baigiasi galūne -ator  (šitaip pagerbiant pirmąjį šios rūšies alų Paulaner Salvator)
 Eisbock (ledo bock) – stipriausias bock alus, gaminamas šaldant doppelbock ir vėliau nufiltruojant vandens kristalus (kadangi etanolis šaldamas nesikristalizuoja, todėl šitaip alkoholio koncentracija gėrime padidėja)
 Weizenbock (kvietinis bock) – labai stiprus kvietinis alus, vadinamas bock dėl savo stiprumo

Ant daugelio bock alų etikečių pavaizduotas ožys, nes vokiškai bock reiškia ožį.

Istorija 
Bock tipo alūs tradiciškai buvo verdami Vokietijoje katalikų vienuolių, ypač gavėnios laikotarpiu.

Eisbock atsirado Vokietijoje, Oktoberfest šventės metu.

Bock pasaulyje 
Vokietijoje Maibock tradiciškai verdamas tik pavasarį. Tuo tarpu Austrijoje bockbier verdamas nuo Kalėdų iki Velykų. Bock tipo alūs populiarūs Norvegijoje (bokkøl, gaminami visus metus), taip pat Nyderlanduose (gamina dauguma alaus gamintojų) ir Belgijoje.

Lietuvoje bock tipo alų gamina alaus daryklos Švyturys (Adler Bock) ir Kalnapilis (7.30).

Alus
Vokietijos kultūra
Žemutinė Saksonija
Kukutiškės

Apie miestelį Utenos rajone žr. Kuktiškės.

Kukutiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės šiaurės rytuose, Neries kairiajame krante, prie pat Nemenčinės II. Aplinkui plyti Nemenčinės miškai. Šalia Kukutiškių eina plentas Nemenčinė–Buivydžiai.

Gyventojai

Šaltiniai 

Vilniaus rajono savivaldybės gyvenvietės
Kings of Leon

Kings of Leon – amerikiečių roko grupė, 1999 m. susikūrusi Nešvilyje, Tenesio valstijoje. Grupės nariai yra broliai: Caleb Followill (g. 1982 m. sausio 14 d., pagrindinis vokalas, ritminė gitara), Nathan Followill (g. 1979 m. birželio 26 d., būgnai, perkusija, pritariantis vokalas), Jared Followill (g. 1986 m. lapkričio 20 d., bosinė gitara, pritariantis vokalas) ir jų pusbrolis Matthew Followill (g. 1984 m. rugsėjo 10 d. ,solo gitara, pritariantis vokalas).

Grupės sudėtis 
 Caleb Followill (gitara, pagrindinis vokalas)
 Jared Followill (bosinė gitara)
 Nathan Followill (mušamieji, pritariamasis vokalas)
 Matthew Followill (solinė gitara)

Diskografija

Albumai 
Youth & Young Manhood (2003)
Aha Shake Heartbreak (2004)
Because of the Times (2007)
Only by the Night (2008)
Come Around Sundown (2010)
Mechanical Bull (2013)
WALLS (2016)

EP ir gyvo garso albumai 
 Holy Roller Novocaine EP, 2002 m.
 What I Saw, 2003 m.
 Day Old Belgian Blues, 2006 m.

Singlai

Išnašos

Nuorodos 
 Kings of Leon oficialus puslapis
 Kings Of Leon fanų puslapis
 Grupės MySpace
 

JAV roko atlikėjai
Indie rock atlikėjai
FK BATE

FK BATE Barysavas – Baltarusijos futbolo klubas iš Barysavo.

Istorija 
 1973—1984
Mieste sovietmečiu veikė futbolo klubas, tačiau 1984 m. šis darinys buvo išformuotas.

Nuo 1996 m. 
1996 m. balandžio 12 d. įkurtas naujas klubas. Daugkartiniai šalies čempionai ir taurės laimėtojai.

Aprangos ir jų pokyčiai 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose žaidžia geltonos spalvos aprangomis su mėlynais žymenimis.

Emblemų kaita

Pasiekimai 

 Baltarusijos TSR čempionas (1974, 1976, 1979 m.)
 Baltarusijos TSR taurės laimėtojas (1976 m.)

Sezonai 

|}Šaltinis:

Sudėtis 
Atnaujinta: 2021 m. rugpjūčio 2 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 http://www.fcbate.by
 SOCCERWAY
 RSSSF duomenų bazė

BATE
Barysavas
FK Belšina Babrujsk

Babruisko futbolo klubas „Belšina“, o trumpai Babruisko „Belšina“ bei FK „Belšina“– Baltarusijos futbolo klubas iš Babruisko.

Istorija 
Klubas įkurtas 1976 m. Jo steigėja buvo padangų gamykla.  

Klubas iš pradžių gavo pavadinimą "Šinnik" (iš rusų kalbos verčiant - "Padangininkas" - "padangų gamintojas"), o vėliau pervadintas "Belšyna".

2001 m. klubas tapo šalies čempionu. Tai vienintelis kartas, kai "Belšyna" triumfavo šalies pirmenybėse. 

Po to sekė prastesni sezonai ir kirtimas iš elitinio diviziono pirmenybių. 

2016-ųjų Vyša lygoje liko 15 pozicijoje (iš 16 dalyvių) ir turėjo žaisti rungtynes dėl išlikimo.

Klubo spalvinė gama 
Raudoni-balti-juodi.

Pasiekimai 

 Baltarusijos TSR čempionas (1978, 1987 m.)
 Baltarusijos TSR taurės laimėtojas (1979 m.)

Sezonai 

|}Šaltinis:

Sudėtis 
Atnaujinta: 2021 m. rugsėjo 3 d.

Žinomi žaidėjai 
  Dmitrijus Rekišas

Lietuviai
 Andrius Jokšas, saugas 2010
 Liudas Rumbutis, treneris 1998–1999 ir 2003
 Simas Skinderis, vartininkas 2012

Šaltiniai

Nuorodos 
 http://www.fcbelshina.by
 RSSSF duomenų bazė

Belsina Bobrujsk
Babruiskas
Akmeniškiai (Jurbarkas)

Akmeniškiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybės šiaurės rytuose, Veliuonos seniūnijoje, prie kelio , Akmenos upelio (Mituvos intako) aukštupyje. Pietuose plyti Medeškinės miškas, vakaruose ribojasi su Gricių kaimu.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Akmeniškių kaime, ūkininkų šeimoje, 1923 m. gimė ir gyveno Lietuvos partizanas Vladas Atgalainis – slapyvardžiu „Galiūnas“ (jam pastatytas koplytstulpis Griciuose).

Išnašos 

Jurbarko rajono savivaldybės gyvenvietės
Kuršeliai

Kuršeliai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje.

Etimologija 

Pavadinimas kilęs nuo pavardės Kuršelis.

Gyventojai

Šaltiniai 

Klaipėdos rajono savivaldybės gyvenvietės
Kuršiškiai

Kuršiškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Videniškių, 1 km į šiaurę nuo kelio .

Etimologija 

Kaimo pavadinimas kilęs nuo pavardės Kušas, Kuršis ar Kuršys.

Istorija 

1919 m. minimas juodraštinėje Balninkų bažnyčios priešvedybinės apklausos knygoje.

Gyventojai

Išnašos 

Molėtų rajono savivaldybės gyvenvietės
Rimantas Šadžius

Rimantas Šadžius (g. 1960 m. spalio 8 d. Vilniuje) – chemikas, politinis ir visuomenės veikėjas, Europos Sąjungos Audito Rūmų narys.

Biografija 
1978 m. aukso medaliu baigė Vilniaus 23-ąją vidurinę mokyklą, sąjunginių jaunųjų chemikų olimpiados prizininkas. 1983 m. su pagyrimu baigė Maskvos M. Lomonosovo valstybinio universiteto Chemijos fakultetą, įgijo chemiko specialybę. Studijų metais dirbo, vadovavo studentų statybos būriams Kazachstane.

1989–1999 m. VU Fizikos fakulteto Teorinės fizikos katedros bendradarbis. Domėjosi kvantinės mechanikos, kvantinės chemijos, kieto kūno fizikos problemomis, yra paskelbęs mokslinių darbų Lietuvos bei tarptautinėje mokslinėje spaudoje. 1994–2001 m. iš rusų į anglų kalbą vertė „Lietuvos fizikos žurnalą“, kurio angliškasis variantas buvo leidžiamas JAV. Lietuvos fizikų draugijos narys.

1996–2003 m. vadovavo privačiai konsultacinei įmonei UAB „Apskaitos ir konsultacijų biuras". 1999–2003 m. BĮ UAB „VTEX“, pagal stambiausių pasaulio leidyklų („Elsevier Science“, „Kluwer Academic“ ir kt.) užsakymus rengiančioje spaudai mokslinius žurnalus bei monografijas įvairiomis kalbomis, redaktorius. Dalyvavo rengiant Rusijos ir Ukrainos mokslininkų „Kieto kūno fizikos enciklopedijos“ angliškąjį leidimą (leidykla „Elsevier Science“, 2004 m.). Kartu domėjosi buhalterinės apskaitos ir mokesčių teisės klausimais. 2002 m. VU Teisės fakultete baigė neakivaizdines studijas ir įgijo teisininko specialybę, teisės magistras. 2009 m. grįžo į mokslo leidybos paslaugų įmonę, dėstė Lietuvos edukologijos universiteto Socialinių mokslų fakultete, studijuoja VU Teisės fakulteto doktorantūroje.

Politinė veikla 
Algirdo Brazausko ir Gedimino Kirkilo Vyriausybėse – 2003–2004 m. LR socialinės apsaugos ir darbo viceministras, 2005–2006 m. LR sveikatos apsaugos viceministras, 2006–2007 m. LR finansų viceministras. 2007–2008 m. Gedimino Kirkilo Vyriausybėje – LR finansų ministras.  2012–2016 m. Algirdo Butkevičiaus Vyriausybėje – LR finansų ministras.  2016 m. birželio mėn. R. Šadžius tapo Europos Audito Rūmų nariu ir prisijungė prie IV kolegijos „Rinkų organizavimas ir konkurencinga ekonomika“. Nuo 2017 m. vasario mėn. jis paskirtas už institucinius santykius atsakingu nariu.

Nuo 1989 m. Lietuvos komunistų partijos, nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys.

Šeima 

Ekonomisto Dzido Budrio anūkas. Vedęs. Žmona Dalia. Dukra Kristina, sūnus Almantas.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Apie naujas pareigas delfi.lt

|-

Lietuvos finansų ministrai
Lietuvos finansų viceministrai
Lietuvos sveikatos apsaugos viceministrai
Lietuvos socialinės apsaugos ir darbo viceministrai
Lietuvos chemikai
Kəpəz PFK

Gendžės „Kəpəz“ – Azerbaidžano futbolo klubas iš Gendžės. Namų rungtynes žaidžia centriniame miesto stadione.

Istorija 

2006 m. vasarą pašalintas iš aukščiausiosios lygos, vėliau turnyruose nedalyvavo, tačiau 2009 m. atgaivintas.

Logotipų kaita

Pasiekimai

Sezonai 

|}
 Šaltiniai:

Lietuviai 
 Tadas Simaitis, vartininkas 2015–2017

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOCCERWAY

Kapaz
Qəbələ FK

Kabalos PFK – Azerbaidžano futbolo klubas iš Kabalos miesto.

Istorija 
Klubas įkurtas 2005 m. Iki 2006 m. žaidė Chanlare. Vėliau persikėlė į Qəbələ.

Logotipų kaita

Pasiekimai

Sezonai 

|}
 Šaltiniai:

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 Globalsportsarchive

Qabala
Neftçi PFK

„Nefčio“ futbolo klubas () arba Baku „Neftçi“ – Azerbaidžano futbolo klubas iš Baku.

Istorija 
Klubas įkurtas 1937 m. Vienas iš tituluočiausių klubų. Daugkartinis šalies čempionas.

Pasiekimai 

 Sandraugos čempionų taurės laimėtojas (2006 m.)

Sezonai 

|}
 Šaltiniai:

Aprangų pokyčiai 
 Tradicinės spalvos juoda ir balta.

Lietuviai 
 Paulius Grybauskas, vartininkas 2009–2011

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 Globalsportsarchive

Neftci
Turan Tovuz İK

Tovuzo „Turan“ – Azerbaidžano futbolo klubas iš Tovuzo.

Istorija 
Įkurtas 1992 m. Turano pavadinimu. 1994 metais tapo šalies čempionais. Tai vienintelis klubo čempionų vardas. Vėliau šios sėkmės pakartoti nebepavyko.

Logotipų kaita

Pasiekimai

Sezonai 

|}
 Šaltiniai:

Lietuviai 
 Marius Kazlauskas gynėjas, 2012

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOCCERWAY

Azerbaidžano futbolo klubai
Komorų geografija

Komorai – salos Madagaskaro sąsiauryje, Indijos vandenyne, į pietryčius nuo Afrikos. Jūrų sienos ribojasi su Seišeliais, Madagaskaru, Mozambiku, Majotu . Sudaro Grand Komoro, Mohelio ir Anžuano salos.

Komorų salų plotas labai mažas (2235 km²). 2006 metų duomenimis pagal plotą Komorai tėra 168 vietoje. Aukščiausia salų vieta – Kartala k. (2361 m). Komorai esti subekvatorinėje klimato juostoje. Kritulių per metus iškrenta apie 2000 mm. Šalia Komorų savo kelią pradeda šiltoji Adatos, šaltoji Somalio, bei baigia šiltoji Pietų Pasatų srovės.
Šalies sostinė yra Moronis (30 tūkst. žm.).
Ruminiai

Ruminiai – kaimas centrinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Kėdainių, prie Vištupio upelio, apie 0,5 km nuo Lietuvos geografinio centro. Prie kaimo eina plentas , nuo kurio atsišakoja kelias link Ruoščių. Yra grūdų elevatorius.

Istorija 

Ruminiai (Ramynne), kaip minima Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje, 1372 m. buvo nuniokoti kryžiuočių.

XIX a. pab. buvo okolica, priklausiusi Beneševičiams, Jaugėloms, Raščiauskams, Rinkevičiams, Malciams. Tarpukariu buvo Ramėnų dvaras.

Gyventojai

Šaltiniai 

Kėdainių rajono savivaldybės gyvenvietės
Geremi Njitap

Nžitapas Žeremi (g. 1978 m. gruodžio 20 d.) – Kamerūno futbolininkas, šiuo metu esantis be klubo.

2003 m. liepos 16 d. pasirašė 10 mln. eurų, penkerių metų sutartį su Anglijos Chelsea klubu. 2010 m. rugpjūčio 25 d. pasirašė dvejų metų kontraktą su Graikijos Larisos klubu, tačiau 2011 m. sausio viduryje buvo atleistas.

Su Londono „Chelsea“ klubo komanda 2004-2005 ir 2005-2006 sezonais laimėjo FA Premier lygą.

Laimėjimai 
 UEFA Čempionų lyga (2000, 2002 m.)
 La Liga (2001 m.)
 Supercopa de España (2001 m.)
 Premier League (2006 m.)
 FA Community Shield (2005 m.)
 Vasaros olimpinės žaidynės (2000 m.)
 Afrikos Tautų taurė (2000, 2002 m.)

Dalyvavimas čempionatuose 

|}

Šaltiniai 

Njitap, Geremi
Kamerūno olimpiečiai
Şamaxı FK

„Šamachio“ futbolo klubas, o trumpai Baku „Şamaxı“ (Šamachi), bei „Şamaxı“ (Šamachi) – Azerbaidžano futbolo klubas iš Baku.

Istorija 
Klubas įkurtas 1997 m. Tuo metu vadinosi „Xəzər Universitesi“ pavadinimu.

Nuo 2004 m. žinomas „Inter“ vardu.

Kešlos FK (2017 – 2022) 
2017 m. spalio 28 d, Inter Baku PIK oficialiai pasikeitė pavadinimą į Kešla FK. 
Klubas taip pat pasikeitė logotipą ir sportinių aprangų spalvas. 
Kai komanda pralaimėjo pirmas rungtynes Gendžės „Kəpəz“ ekipai, jau kitą dieną klubo treneris Zauras Svanadzė buvo pakeistas Ramizu Mammadovu. 
O 2017 m. gruodžio 25 d., klubo atstovai pranešė, kad Mammadov`as tapo klubo sporto direktoriumi. Jurijus Maksimovas tapo vyr. treneriu.

Şamaxı FK (2022 m. – iki šiol) 
Nuo 2022 m. balandžio žinomas Šamachi FK (Şamaxı Futbol Klubu) pavadinimu. Klubas kreipėsi dėl pavadinimo keitimo ir jų prašymas buvo patenkintas.

Logotipų kaita

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Inter 

|}

Keşla (Kešla) 

|}

Şamaxı 

|}Šaltiniai:

Lietuviai 
 Andrius Gedgaudas, saugas 2007–2008
 Edvinas Girdvainis, gynėjas 2018–2019
 Tadas Labukas, puolėjas 2008–2009
 Paulius Paknys, gynėjas 2010–2011
 Robertas Poškus, puolėjas 2009–2011
 Tomas Ražanauskas, saugas 2006–2008
 Valdas Trakys, puolėjas 2006–2008
 Deividas Česnauskis, saugas 2011-2014

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė] 
 Facebook paskyra
 Twitter paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 Transfermarkt

Şamaxı FK
Qarabağ FK

Agdamo „Qarabağ“ – Azerbaidžano futbolo klubas iš Agdamo. Dėl politinių neramumų Kalnų Karabache, klubas namų rungtynes žaidžia sostinėje Baku.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1950 m. Pastaruoju metu dominuojantis klubas šalyje. Daugkartiniai čempionai ir taurės laimėtojai.

Pasiekimai 

 Azerbaidžano TSR čempionas (1988, 1990 m.)
 Azerbaidžano TSR taurės laimėtojas (1990 m.)

Sezonai 

|}
 Šaltiniai:

Žinomesni žaidėjai 
  Magaye Gueye, 2019–2020 m.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Qarabag Agdam
Mil-Muğan FK

Imišlio „MKT-Araz“ – Azerbaidžano futbolo klubas iš Imišlio.

Istorija 
Klubas įkurtas 1995 metais. Pagrindinis klubo rėmėjas buvo MTK medvilnės fabrikas, tačiau 2007 m. rugpjūčio 9 d. fabriko savininkas, protestuodamas prieš komandos pralaimėjimą UEFA taurės turnyre klubą išformavo ir pardavė visus žaidėjus. Komanda buvo pašalinta iš aukščiausios lygos. Po trijų savaičių klubas atkurtas ir pradėjo rungtyniauti II divizione; jį daugiausia sudarė buvusio klubo atsarginiai žaidėjai.

2012 m. klubo savininkai pranešė, kad komanda bus išformuota iš pasitrauks iš Pirmojo diviziono.

2013 m. klubo atkūrimas 
2013 m. klubas atkurtas, o pavadinimas pakeistas į Mil-Muğan FK.

Mil-Muğan komanda 2015 m. liepos 18 d. buvo išformuota, kai rėmėjai nutraukė finansavimą.

Komanda vėl buvo atkurta, bet po 2017/2018 m. vėl išformuota.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
 Šaltiniai:

Sudėtis (2018) 
Atnaujinta: 2018 m. rugpjūčio 21 d.

C

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 SOFASCORE

Azerbaidžano futbolo klubai
Şüvəlan FK

Baku „Şüvəlan“ (buvęs Baku AZAL) – Azerbaidžano futbolo klubas iš Baku.

Istorija 
Klubas įkurtas 1996 m. Tuo metu vadinosi AMMK. 2005 m. pervadintas į „Olimpik“. Nuo 2009 m. vadintas „Olimpik-Şüvəlan“, o 2010 m. tapo AZAL.

2017 m. gegužės 12 d. dar kartą buvo pakeistas klubo pavadinimas. Pervadintas į FK Šuvalan (Şüvəlan Futbol Klubu). Pakito klubo spalvinė gama. 

2019 m. klubas žlugo.

Logotipų kaita

Apranga 
 Namų apranga oranžinė, su juodais vertikaliais dryžiais. Šortai juodi. Kojinės oranžinės spalvos.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
 Šaltiniai:

Lietuviai 
 Marius Kazlauskas gynėjas, 2010
 Gvidas Juška puolėjas, 2010–2011
 Andrius Velička puolėjas, 2012-2013

Išnašos

Nuorodos 
 

Şüvəlan
Liudvikavas

Liudvikavas – kaimas Telšių rajono savivaldybės pietinėje dalyje.

Etimologija

Manoma, kad kaimo vardas kilęs nuo asmenvardžio Liudvikas.

Gyventojai

Išnašos 

Telšių rajono savivaldybės gyvenvietės
Valdas Trakys

Valdas Trakys (g. 1979 m. kovo 20 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas,  puolėjas.

Žaidėjo karjera 
2010 m. pasirašė 1,5 m. sutartį su Graikijos antrojo futbolo diviziono Panserraïkós GS klubu, kurią nutraukė abipusiu susitarimu.

2010 rugsėjo mėnesį perėjo į Škotijos Premier lygos komandą Edinburgo „Hibernian“.

2011 m. pasirašė kontraktą su Graikijos antros lygos klubu Anagennisi Epanomi FC.

Trenerio karjera 

2020 m. įgijo UEFA PRO trenerio licenciją.

FK Palanga 
Nuo 2015 m. vadovavo Palangos ekipai. 2017 m. su palangiškiais tapo Pirmos lygos nugalėtojais ir pateko į A lyga.

2018 m. LFF taikė išimtį ir leido jam vadovauti komandai, nors neturėjo tinkamos licencijos.

FK Minija 
2019 m. sausio mėn. pradėjo eiti vyr. trenerio pareigas FK Minija (2017) Kretinga. 2020 m. rugpjūčio 1 d. pranešta, kad Trakys paliko klubą.

Lietuvos U-19 rinktinė 
2019 m. vasario mėn. pradėjo eiti ir Lietuvos jaunimo U-19 rinktinės trenerio pareigas.

FK Riteriai 
2021 m. balandžio mėn. prie Sergejaus Gurenkos, Vaido Sabaliausko, Mindaugo Malinausko, Raimondo Vilėniškio bei Leonardo Iparraguirre komandos prisijungė Valdas Trakys. Tuo metu klubas taikė tokį modelį, kad trenerių štabo vadovu buvo S.Gurenka (tarsi be vyr. trenerio), bet A lygoje komandai sekėsi prastai ir su baltarusiu buvo atsisveikinta.

Valdas Trakys nuo 2021 m. birželio 9 d. FK Riteriai laikinasis vyr. treneris.

2021 m. rugpjūčio 2 d. klube vyr. treneriu pradėjo dirbti potrugalas Miguel Moreira.

Laimėjimai 
 A Lygos laimėtojas: 1999, 2008
 Geriausias Lietuvoje žaidžiantis futbolininkas: 2009

Įvarčiai rinktinėje

Išnašos

Nuorodos 
 Soccerway
 lietuvosfutbolas.lt
 transfermarkt.com
 Futbolinis.lt
 National-football-teams.com

Lietuvos futbolininkai
Lietuvos futbolo treneriai
Keberkščiai

Keberkščiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Šilalės ir 3 km į šiaurės rytus nuo Pajūrio, prie kelio . Šiauriniame pakraštyje teka upelis Ilgotis (Jūros kairysis intakas).

Keberkščių kaime yra kapinynas, Didysis Keberkščių akmuo 1987 m. paskelbtas geologiniu gamtos paminklu.

Istorija 

Sovietmečiu Keberkščiai buvo „Pajūrio“ tarybinio ūkio pagalbinė gyvenvietė.

Gyventojai 

Žymūs žmonės
Keberkščių kaime gimė:
 1942 m. – Vėlavičius Stanislovas, juristas, visuomenininkas.

Šaltiniai 

Šilalės rajono savivaldybės gyvenvietės
PFK Beroe Stara Zagora

Stara Zagoros „Beroe“ – Bulgarijos futbolo klubas iš Stara Zagoros.

Istorija

Apranga 
 Namuose rungtyniauja balta žalia apranga.

Pasiekimai 

 Balkanų taurės laimėtojas (1968, 1969, 1982, 1984 m.)

Sezonai 

|}

Lietuviai 
 Valdemar Borovskij, gynėjas (2015 m.)

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Beroe
PFK Slaviâ Sofiâ

Sofijos „Slaviâ“ – Bulgarijos futbolo klubas iš Sofijos.

Istorija 

1949–1954 m. nuo komandos atskirtas Stroitel Sofia klubas.

Apranga ir jos pokyčiai 
 Namuose žaidžia balta apranga.

Pasiekimai 

 Balkanų taurės laimėtojas (1986 m.)

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 YouTube platforma
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Slavia Sofia
Sofija
PFK Černo More Varna

Varnos „Černo More“ – Bulgarijos futbolo klubas iš Varnos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1913 m. Nuo 1962 m. žinomas „Černo More“ pavadinimu.

Apranga ir jos pokyčiai 
 Namuose rungtyniauja balta žalia juoda apranga.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Žaidėjai 
 Julius Kasparavičius, puolėjas, 2022 m.

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Cerno More
FK Vihren Sandanski

Sandanskio „Vihren“ – Bulgarijos futbolo klubas iš Sandanskio.

Istorija

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Nuorodos 

Vihren
PFK Lokomotiv Plovdiv

Plovdivo „Lokomotiv“ – Bulgarijos futbolo klubas iš Plovdivo.

Istorija 

1926 m. įkurtas klubas. Žaidžia elito divizione.

Apranga 
 Namuose žaidžia balta juoda apranga.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Lokomotiv Plovdiv
PFK Belasica Petrič

Petričiaus „Belasica“ – Bulgarijos futbolo klubas iš Petričiaus.

Istorija

Pasiekimai 

 s pusfinalis (1982 m.)
 s pusfinalis (1996 m.)

Sezonai

Ankstesni sezonai 

|}

Pastarieji sezonai 

|}

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Belasica Petric
PFK Spartak Varna

Varnos „Spartak“ – Bulgarijos futbolo klubas iš Varnos.

Istorija

Pasiekimai

Sezonai

Ankstesni sezonai 

|}

Pastarieji sezonai 

|}

UEFA varžybos 

|}

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive

Spartak Varna
Guaporė

Guaporė (), Itenesas () – upė Pietų Amerikoje, Bolivijoje ir Brazilijoje; Mamorės (Amazonės baseinas) dešinysis intakas. Prasideda Brazilijos plokščiakalnio vakarinėje dalyje, Serra dos Parecis masyve; aukštupyje kerta Matu Grosu plynaukštę. Toliau teka į šiaurės vakarus pelkėtomis žemumomis; sudaro Bolivijos-Brazilijos sieną. Laivuojama nuo Matu Grosu miesto.

Gylis iki 19,5 m. Plotis svyruoja nuo 107 iki 570 m. Didžiausi intakai: Paragua, Blankas, Itonamasas, Negras, San Antonijas, San Choakinas, Mačiupas.

Bolivijos upės
Brazilijos upės
Bagnapolis

Bagnapolis – kaimas Ukmergės rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, 2 km į pietryčius nuo Lėno, Taujėnų miško vakariniame pakraštyje.

Etimologija 

Kaimo pavadinimas aiškiai slaviškas: ,  reiškia „purvynė“ + pole – „laukas“, t. y. „klampus, šlapias laukas“.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Bagnapolyje gimė kalbininkė, humanitarinių mokslų daktarė Gražina Akelaitienė (1956–).

Šaltiniai 

Ukmergės rajono savivaldybės gyvenvietės
Konciapolis

Konciapolis – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Jonavos miesto centro. Rytuose eina geležinkelio ruožas Jonava–Kėdainiai.

Etimologija 

Kaimo vardas yra slaviškas:  arba  (kilmininkas конца) – „galas“ + pole – „laukas“, t. y. „lauko galas“.

Gyventojai

Išnašos 

Jonavos rajono savivaldybės gyvenvietės
FC Baník Ostrava

Ostravos „Baník“ – Čekijos futbolo klubas iš Ostravos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1922 m.

Pasiekimai 

 Mitropa taurės laimėtojas (1989 m.)

Sezonai 

|-

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY

Banik Ostrava
FK Mladá Boleslav

Mlada Boleslavo FK – Čekijos futbolo klubas iš Mlada Boleslavo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1902 m.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 http://www.fk-mladaboleslav.cz

Mlada Boleslav
SK Dynamo České Budějovice

Česke Budejovicų „Dynamo“ – Čekijos futbolo klubas iš Česke Budejovicų.

Istorija 

1935 m. klubas viešėjo Lietuvoje, kur 7:1 įveikė Makabi Kaunas, 3:2 – LGSF Kaunas ir 1:0 – Kovas Kaunas komandas.

Pasiekimai

Sezonai 

|-

|}

Lietuviai 
 Tomas Radzinevičius, puolėjas 2007

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra

Dynamo Ceske Budejovice
FK Jablonec

Jabloneco „Baumit“ – Čekijos futbolo klubas iš Jabloneco.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1945 m. 

2009/2010 m. pirmenybių vicečempionai. Antroji vieta yra aukščiausias klubo pasiekimas per visą istoriją.

Nuo 2015 m. vadinamas FK Jablonec.

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 Globalsportsarchive

Jablonec
SK Kladno

Kladno SK – Čekijos futbolo klubas iš Kladno.

Istorija

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Dubleriai

|}

Lietuviai 
 Tomas Radzinevičius, puolėjas 2006–2007

Nuorodos 
 http://www.skkladno.cz

Kladno
FK Baník Most

Mosto „Baník“ – Čekijos futbolo klubas iš Mosto.

Istorija

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Dubleriai

|}

Nuorodos 
 http://www.uefa.com/teamsandplayers/teams/club=89692/domestic/index.html

Banik Most
AC Sparta Praha

Prahos „Sparta“ – Čekijos futbolo klubas iš Prahos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1893 m.

1939 m. liepos 31 d. – rugpjūčio 1 d. „Sparta“ viešėjo Lietuvoje, kur Kauno valstybiniame stadione 4:1 (2:0) nugalėjo Kauno LGSF ir 3:1 (1:0) įveikė Lietuvos rinktinę.

Moterų futbolo komanda 

Klubas turi stiprią moterų komandą, kuri ne kartą tapo šalies čempionėmis.

Pasiekimai 

 Mitropa taurės laimėtojas (1927, 1935, 1964 m.)

Sezonai 

|-

|}

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra

Sparta Praha
Praha
FK Příbram

Pršybramo FK – Čekijos futbolo klubas, įkurtas Prahoje, 1996 m. persikėlęs į Pršybramą.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1928 m.

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia juoda žalia apranga.

Pasiekimai

Sezonai 

|-

|}

Žinomesni žaidėjai 
  Jan Rezek

Lietuviai 
 Marius Papšys, saugas 2011–2012

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra

Pribram
FC Fastav Zlín

Zlyno „Fastav“ – Čekijos futbolo klubas iš Zlyno.

Istorija 
Įkurtas 1919 m. 2012 m. pervadintas į FC Fastav.

2016/2017 m. taurės turnyro nugalėtojas.

Emblema

Pasiekimai

Sezonai 

|}

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė

Fastav Zlin
Velikuškės

Velikuškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, Sartų regioniniame parke, šiaurinėje Sartų ežero pakrantėje. Kaime stūkso du Velikuškių piliakalniai, pietryčiuose plyti Antazavės šilas. Turistinė stovyklavietė.

Gyventojai

Literatūra 
 Piliakalnių papėdėj: atsiminimai apie Velikuškes (sud. Danutė Venslovaitė). – V.: UAB Rotas, 2004. – 145 p.: iliustr. – ISBN 9955-618-05-1

Šaltiniai 

Zarasų rajono savivaldybės gyvenvietės
Misrata

Misrata (arba Misurata; ) – miestas Libijos šiaurės vakaruose; savivaldybės centras. 386,1 tūkst. gyventojų (2007). Nuo Viduržemio jūros atskirta kopomis ir įsikūrusi pakrantės oazėje žemiau jūros lygio. Išvystyta lengvoji pramonė (ypač tekstilės), amatai (kilimų, krepšių, puodų gamyba). Miestas pakrantės magistrale susisiekia su Tripoliu, Bengaziu ir Kairu.

Misrata – švietimo centras, čia yra kelios seminarijos, technologijos kolegija, pedagogikos institutas, ligoninė. Senamiesčiui būdinga arabų archiktūra su mažomis gatvelėmis. Naujamiestyje yra mišrus europiečių ir turkų pastatų stilius, yra viešų parkų ir medžiais apsodintų alėjų.

Istorija 

Miestas atsirado maždaug VII amžiuje kaip karavanų aptarnavimo centras. XII a. vadinosi Thubactis ir aktyviai dalyvavo tarpregioninėje prekyboje. Tarptautinė prekyba daugiausia vyko per Qasr Ahmad uostą (dar vadintas Misurata Marina, t. y. jūrų Misrata), kuris buvo 11 km į rytus nuo Misratos kyšulio ir dabar yra uždarytas. Valdant Osmanų imperijai miesto svarba sumažėjo. XX a. pagrindine miesto ekonomikos sritimi tapo žemės ūkis (dėl drėkinimo sistemos įdiegimo), patogioje strateginėje vietoje prie Libijos pajūrio magistralės.

Libijos miestai
Žaliųjų ir valstiečių sąjunga

Žaliųjų ir valstiečių sąjunga () – politinė partija Latvijoje.

Istorija 

Sąjungą įkūrė Latvijos valstiečių sąjunga ir Latvijos žaliųjų partija 2002 m. prieš 8-tos Saeimos rinkimus.

 2002–2004 – valdžioje, Einaro Repšės vyriausybėje
 2004 – vadovauja vyriausybei (Indulis Emsis)
 nuo 2004 – valdžioje Aigaro Kalvyčio vyriausybėje
 2006 – 9-tos Saeimos rinkimuose dalyvauja su partijos Latvijai ir Ventspiliui parama. II vieta rinkimuose.

Rezultatai rinkimuose

Nuorodos 

 Latvijos žaliųjų partija  
 Latvijos valstiečių sąjunga (latvių k.)

Latvijos partijos
Žaliųjų partijos
Kompozitorius

Kompozitorius – žmogus, kuriantis muziką. Kompozitoriumi gali vadintis žmogus, kuriantis bet kokio žanro muziką. Sąvoka 'kompozitorius' dažniausiai naudojama kalbant apie kompozitorius, kuriančius muziką instrumentais. Tačiau nuo 20-ojo amžiaus ši sąvoka buvo pritaikyta ir elektroniniais instrumentais kuriantiems asmenims.
Žymiausi kompozitoriai buvo linkę burtis į grupeles pagrindiniuose miestuose. Vienas tokių miestų buvo Paryžius. Tai buvo reikšmingiausias miestas XV amžiuje dėl klasikinės muzikos kuriamos reikšmės.

Susiję straipsniai 
 Kompozitoriai pagal epochas
 Lietuvos kompozitoriai

 
Muzikos profesijos
Orleanas

Orleanas () – miestas Prancūzijoje, prie Luaros upės; Luarė departamento centras. 

Miestas yra svarbus susisiekimo mazgas, pramonės centras (mašinų, elektros prietaisų, vaistų, gumos, maisto, siuvimo pramonė). Yra universitetas (įkurtas 1309 m.), dailės menų muziejus, Orleano istorijos muziejus, bazilika, rotušė (1550 m.).

Istorija 
Senovėje keltai (karnutų gentis) miestą vadino Cenabum. I a. pr. m. e. miestą sugriovė Cezaris, bet III a. jį atstatydino Aurelianas (pagal jį ir pavadintas miestas). VI–VII a. karalystės centras, VI amžiuje čia buvo sušaukiami bažnyčios susirinkimai. X amžiuje tapo svarbia tvirtove. XII a. gavo savivaldą, tapo svarbiu prekybos centru. Šimtamečio karo metu (1337–1453 m.) miestą 7 mėnesius buvo užėmę anglai, bet 1429 m. jį išlaisvino Žana Dark, vadinama Orleano mergele. XVI a. religinių karų metu čia buvo įsikūrę hugenotai. 1870 m. Orleanas dukart užimtas prūsų armijos, 1940–1944 m. vokiečių fašistų.

Sportas 
 US Orléans (futbolas)
Dabrupinė

Dabrupinė – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, Pagramančio regioninio parko pakraštyje. Iš šiaurės į pietus pro kaimą teka Dabrupis (kairysis Ežeruonos intakas), rytuose plyti miškas Tyreliai, vakaruose – Dabrupinis.

Manoma, kad kaimo pavadinimas kilęs nuo žodžio dabras, kuris reiškia bebrą.

Gyventojai

Išnašos 

Tauragės rajono savivaldybės gyvenvietės
Antstūmis

Antstūmis – žemės plutos deformacija, kai lūžio metu horizontalios spaudimo jėgos žemės plutos blokus užstumia vieną ant kito. Antstūmio lūžio plokštuma lėkšta.

Daugiausia antstūmių yra kalnuotose raukšlėtose srityse. Raukšlėdaros metu susidaro tokie antstūmiai, kurių lūžio plokštumos nesutampa su raukšlių ašių plokštumomis; po žemės plutos raukšlėjimosi susidaro antstūmių, kertančių raukšles. Antstūmių yra ir giliuose lūžiuose.

Tektonika
Vilerbano ASVEL

Vilerbano ASVEL arba Liono-Vilerbano LDLC ASVEL – Prancūzijos krepšinio klubas, įsikūręs Liono priemestyje Vilerbane. Komandos pavadinimas yra akronimas iš Association Sportive Villeurbanne et Éveil Lyonnais ('Vilerbano sporto draugija ir Liono „Éveil“').

Pagal remėjus komanda vadinta Adecco ASVEL bei LDLC ASVEL.

Istorija 
ASVEL įkurta 1948 m. sujungus Liono ir Vilerbano sporto klubus. Dar penktajame dešimtmetyje Prancūzijos čempionų titulą iškovojusi ASVEL ilgą laiką buvo šalies krepšinio elite. 1976 ir 1978 m. ASVEL pasiekė „Eurolygos“ pusfinalius, o 1983, 1985 ir 1987 m. buvo tarp stipriausių Saportos taurės komandų. Tačiau Prancūzijos komandai taip ir nepavyko laimėti jokių europinių trofėjų. 1996 m. ASVEL pasiekė Koračo taurės, o 1997 m. „Eurolygos“ pusfinalį.

2014 m. ASVEL įsigijo buvusi Prancūzijos krepšinio žvaigždė Tonis Parkeris. Komanda gavo vardinį kvietimą į „Eurolygą“. T.Parkeris 2020–2021 m. sezonui surinko didžiausią biudžetą klubo istorijoje (11,5 mln. eurų).

Pasiekimai 

 Prancūzijos čempionai (20): 1949, 1950, 1952, 1955, 1956, 1957, 1964, 1966, 1968, 1969, 1971, 1972, 1975, 1977, 1981, 2002, 2009, 2016, 2019, 2022 m.
 Prancūzijos taurės laimėtojai (9): 1953, 1957, 1965, 1967, 1996, 1997, 2001, 2008, 2019 m.
 Prancūzijos krepšinio supertaurės laimėtojai (2): 2009, 2016 m.
 Semaine des As laimėtojai (1): 2010 m.

Europos turnyrų taurių klubas neiškovojo, tačiau 1983 m. dalyvavo Saportos taurės finale, o 1997 m. buvo patekęs į Eurolygos finalinio ketverto varžybas.

Lietuviai 
 Rolandas Alijevas (2003–2004)
 Mindaugas Lukauskis (2009–2010)
 Mantas Kalnietis (2018–2019)

Treneriai 

  Andrė Bufijė (1948–1955, 1973–1980 m.) 
  Raimonas Sahi (1955–1956, 1959–1960, 1963 m.) 
  Žoržas Darsi (1956–1959 m.)
  Žeraras Sturla (1960–1963 m.) 
  Anri Rėjus (1963–1964 m.)
  Chesusas Merkaderas (1964–1967, 1972–1973 m.)
  Morisas Bufijė (1967–1970 m.)
  Mišelis Le Rajus (1970 m.)
  Žakas Kabajė (1970–1972 m.) 
  Alenas Žilesas (1981–1989 m.) 
  Pjeras Galas (1989–1990 m.) 
  Dominikas Rišaras (1990–1991 m.) 
  Žanas Polis Rebatė (1991–1992 m.)
  Gregoras Bjunjo (1992–2001 m.)
  Bogdanas Tanjevičius (2001–2002 m.) 
  Filipas Hervė (2002–2004 m.)
  Ermanas Kunteras (2004–2005 m.) 
  Klodas Beržjė (2005–2006 m.) 
  Ivas Baratė (2006–2008 m.) 
  Vinsanas Kolė (2008–2010 m.)
  Nordinas Ghribas (2010–2011, 2014 m.)
  Pjeras Vinsanas (2011–2014 m.)
  Dž. D. Džeksonas (2014–2018 m.)
  T. Dž. Parkeris (2018–2020, 2020- m.)
  Zvezdanas Mitrovičius (2018–2020 m.)

Šaltiniai 

Prancūzijos krepšinio klubai
Mitra (apdangalas)

Mitra ( 'tiurbanas') – tai galvos apdangalas, kurį gali dėvėti tik popiežiaus paskirti vyskupai, kardinolai ir pats popiežius. Mitra dėvima tik švenčių progomis.

Mitros katalikybėje būna:
 simplex – paprasta, pagaminta iš paprasto audinio, dažnai dėvima per laidotuves.
 pretiosa – vertinga, pagražinta auksu, brangakmeniais, dažnai dėvima šventes.
 auriphrygiata – gaminta iš aukščiausios klasės audinių ir su auksiniais pagražinimais. Dėvima per sakramentų dalijimą.

Galvos apdangalai
Religinė apranga
Insignijos
Gardino gubernija

Apie dabartinę Baltarusijos sritį žr. Gardino sritis;
 Apie Abiejų Tautų Respublikos vaivadiją žr. Gardino vaivadija;
 Apie Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Kijevo Rusios kunigaikštystę žr. Gardino kunigaikštystė.

Gardino gubernija (iki 1840 m., kol galiojo Lietuvos Statutas, vadinta Lietuvos Gardino gubernija) (, , ) – 1801–1915 m. Rusijos imperijos administracinis – teritorinis vienetas, buvęs dabartinės Gudijos vakaruose, Lenkijos šiaurės vakaruose ir Lietuvos teritorijoje – dabartinėje Druskininkų savivaldybėje, Lazdijų rajono ir Varėnos rajono pietinėse dalyse. Centras – Gardinas. Gubernija šiaurėje ribojosi su Suvalkų gubernija, šiaurės rytuose su Vilniaus gubernija, rytuose su Minsko gubernija, pietuose su Volynės gubernija, pietvakariuose su Chelmo gubernija ir Liublino gubernija, vakaruose su Lomžos gubernija.

Istorija 

Gubernija sudaryta 1801 m. faktiškai buvusios Slanino gubernijos vietoje, padalijus Lietuvos guberniją (gyvavo 1797–1801 m.) ir užėmė 36 300 km² plotą. 1842 m. prie gubernijos buvo prijungta Balstogės sritis, o Lydos apskritis priskirta Vilniaus gubernijai ir Naugarduko apskritis – Minkso gubernijai. Iki 1912 m. Gardino gubernija priklausė Vilniaus generalgubernatorijai. I pasaulinio karo metu 1915 m. visą guberniją užėmė Vokietijos imperija ir sukūrė naują administracinį vienetą Balstogės-Gardino sritį, kuri priklausė Oberostui.

Gyventojai 

1803 m. gubernijoje gyveno 591 000 gyventojų, 1857 m. 848 000 gyventojų. 1897 m. gubernijoje gyveno apie 3366 lietuvių, 2874 iš jų Gardino apskrityje. Pagal 1897 m. Rusijos imperijos gyventojų surašymo duomenis gubernijoje gyveno 1 603 409 gyventojai, kurių tautinė sudėtis atrodė taip:

Suskirstymas 

Iš pradžių guberniją sudarė Bresto, Gardino (priklausė ir dabartinės Lietuvos teritorijos dalys), Kobryno, Lydos, Naugarduko, Pružanų, Slanimo ir Valkavisko apskritys. 1842 m. prie gubernijos prijungus Balstogės sritį prie gubernijos buvo prijungtos Balstogės, Bielsko ir Sokulkos apskritys, o Lydos apskritis priskirta Vilniaus gubernijai ir Naugarduko apskritis – Minkso gubernijai. XX a. pradžioje guberniją sudarė 9 ujezdai:

Gubernatoriai

Nuorodos 
 
 
 Gubernijos istorija (angl.);
 Baltarusijos archyvas;
 Gubernijos žemėlapiai;
 Gubernijos žemėlapis ;
 Aprašymas apie guberniją Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom II (Derenek – Gżack) z 1881 r. (lenk.).

Šaltiniai 

 
Gardino srities istorija
Juodoji Rusia
Gardino apskritis

Apie Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės apskritį žr. Gardino apskritis (LDK), apie Rusijos imperijos apskritį žr. Gardino apskritis (Rusija).
Gardino apskritis () buvo dabartinės vakarų Gudijos ir pietų Lietuvos teritorijoje, į pietus nuo Alytaus. Apskrities centras – Gardinas.

Istorija 
Iki 1915 m. šią teritoriją administravo Rusijos imperijos Gardino apskritis.

Prasidėjus I pasauliniam karui, 1915–1918 m. priklausė Oberosto Balstogės-Gardino sričiai, nuo 1918 m. vasario – Lietuvos sričiai. 

1919 m. vakarinė apskrities dalis buvo okupuota vokiečių, kurie pagal Balstogės sutartį Gardiną perdavė Lenkijos kariuomenei, bet ji balandžio mėnesį užėmė ir rytinę apskrities dalį. 1920–1939 m. Gardino apskritis priklausė Lenkijai (1921–1939 m. Balstogės vaivadijai).

Nuo 1939 m. rudens – Baltarusijos TSR Balstogės sričiai. 1940 m. sausio 15 d. apskritis panaikinta. Jai priklausę Druskininkų, Marcinkonių ir Rudnios valsčiai baltarusių iniciatyva 1940 m. rugpjūčio 3 d. buvo perduoti Lietuvai ir 1941 m. sausio 15 d. prijungti prie Alytaus apskrities.

Valsčiai 
Apskrityje buvo 26 valsčiai:

Šaltiniai

Nuorodos 
 Gardino girios kolonizacija (len.) 
 Gardino apskritis XVI a. (len.) 

 
Balstogės vaivadijos (1919–1939) apskritys
Gardino vaivadija

Apie dabartinę Baltarusijos sritį žr. Gardino sritis;
 Apie Rusijos imperijos guberniją žr. Gardino gubernija;
 Apie Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Kijevo Rusios kunigaikštystę žr. Gardino kunigaikštystė.
Gardino vaivadija (, ) – buvo trumpalaikis Abiejų Tautų Respublikos, LDK administracinis teritorinis vienetas, egzistavęs nuo 1793 m. iki 1794 m. pradžios, dabartinės Baltarusijos šiaurės vakaruose ir Lenkijos šiaurės rytuose. Centras – Gardinas. Vieninteliu vaivada buvo Antanas Suchodolskis. Vaivadija šiaurėje ribojosi su Merkinės vaivadija, rytuose su Vilniaus vaivadija, pietryčiuose su Naugarduko vaivadija, pietuose su Bresto vaivadija, vakaruose su Palenkės vaivadija ir šiaurės vakaruose su Prūsijos karalyste.

Istorija

Vaivadija buvo įkurta 1793 m. lapkričio 23 d. Gardino seimo nutarimu iš didžiosios dalies Trakų vaivadijos, Gardino apskrities žemių. Lenkijos Karalystės Seime vaivadija turėjo savo atstovus: vaivadą ir kaštelioną bei šešis atstovus renkamus ketveriems metams (po du iš visų trijų apskričių). Po III Abiejų Tautų Respublikos padalijimo į vakarus nuo Nemuno buvusios teritorijos atiteko Prūsijos karalystės, Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui, o rytinės žemės Rusijos imperijos Slanimo gubernijai ir Vilniaus gubernijai.

Suskirstymas

Vaivadiją sudarė trys žemės, kurios dar buvo padalintos į parapijas:

 Gardino žemės parapijos: Ašiužos, Gardino, Ežeronių, Teolino, Kvasovkos, Mastų, Eišmontų, Lipsko, Krasnoborkų, Kamionkos, Induros, Lunos, Didžiosios Berastavicos, Račkų, Vygrių, Pilypavo, Prieraslio, Vižainio, Jeleniavo, Krasnapolio, Seinų, Berznyko, Janoveco, Šniborų ir Bakalariavos;
 Sokulkos žemė;
 Valkavisko žemė.

Literatūra

 Józef Wolff, Senatorowie i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego 1386-1795, Kraków 1885
 Volumina legum t. 10 Konstytucje Sejmu Grodzieńskiego z 1793 roku, Poznań 1952
 Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш. Т. 1: Абаленскі – Кадэнцыя. – Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005. – 684 с.: іл. ISBN 985-11-0314-4.
 Вячаслаў Насевіч. Тэрыторыя, адміністрацыйны падзел // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш. Т. 1: Абаленскі – Кадэнцыя. – Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005. С. 34–39.

LDK vaivadijos
Gardino srities istorija
1793 m. vaivadijos
Juodoji Rusia
Audrius Siaurusevičius

Audrius Siaurusevičius (g. 1967 m. balandžio 18 d. Juodaraistyje, Prienų rajonas) – Lietuvos žurnalistas.

Biografija 
1974-1985 m. mokėsi Prienų 2-oje vidurinėje mokykloje, vaidino Prienų kultūros rūmų dramos studijoje. 1982–1984 m. Prienų rajono laikraščio „Naujas gyvenimas“ korespondentas. 1985–1991 m. Vilniaus universiteto (VU) Žurnalistikos fakultete studijavo žurnalistiką (nebaigė). 

1988–1989 m. dirbo VU laikraštyje „Universitas Vilnensis“, 1989–1991 m. savaitraštyje „Atgimimas“. 1990–1998 m. „Laisvosios Europos“ radijo žurnalistas. 1998–2008 m. LRT laidos „Spaudos klubas“ autorius ir vedėjas. Nuo 2000 m. VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto lektorius. 2000–2001 m. LTV laidos „Pusryčių klubas“ vedėjas. 2000-2008 m. VšĮ „Spaudos klubas“ direktorius. Nuo 2003 m. LTV rengė ir vedė laidų ciklą „Už Europą“.  2008–2018 m. Lietuvos nacionalinio radijo ir televizijos generalinis direktorius.  Nuo 2019 m. balandžio mėn. „Lietuvos ryto“ televizijos generalinis direktorius.

Lietuvos žurnalistų sąjungos narys, Lietuvos ir Ukrainos Taraso Ševčenkos fondo valdybos narys, Lietuvos ir Rusijos Jurgio Baltrušaičio fondo valdybos narys. Nuo 2007 m. Lietuvos sunkiosios atletikos federacijos prezidentas. 

2002 m. vedė BTV žurnalistę Ingridą Žaltauskaitę, augina du vaikus.

Kiti faktai 
2008 m. spalio 12-13 d. LR Seimo rinkimų naktį pagarsėjo skandalu, kai Vilniaus viešbutyje „Naujasis Vilnius“, kuriame veikė Socialdemokratų partijos rinkimų štabas, pateko į konfliktą su dienraščio „Respublika“ fotografu Irmantu Sidarevičiumi, fotografavusį duris supainiojusį ir į viešbučio elektros skydinę patekusį A. Siaurusevičių. Pasak žiniasklaidos, A. Siaurusevičius puolė fotografą, bandė atimti fotoaparatą, po to užsidarė skydinėje, kurioje išbuvo 4 valandas.

Įvertinimas 
 1999 m. „Spaudos klubas“ nacionaliniame televizijų konkurse „Ad Rem“ pripažintas geriausia pokalbių laida
 2000 m. DLK Gedimino 5 laipsnio ordinas 
 2004 m. žurnalo „TV antena“ skaitytojai išrinko A. Siaurusevičių populiariausiu politinių diskusijų laidų vedėju
 2004 m. Gruzijos garbės ordinas
 2011 m. Latvijos Respublikos Pripažinimo ordino Komandoro didysis kryžius (Croix de la Reconnaissance)
 2015 m. LATGA „Aukso žvaigždė“
 A. Siaurusevičius taip pat apdovanotas Lietuvos (2004 m.), Estijos (2004 m.), Ukrainos (2006 m.), Nyderlandų valstybiniais apdovanojimais

Šaltiniai 

Lietuvos žurnalistai
Lietuvos laidų vedėjai
Lietuvos sporto veikėjai