joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tomislav Kiš

Tomislavas Kišas (g. 1994 m. balandžio 4 d.) – Kroatijos futbolininkas, žaidžiantis puolėjo pozicijoje.

Karjera 
Žaidėjas yra rungtyniavęs įvairaus amžiaus Kroatijos jaunimo rinktinėse, gimtinėje bei Slovėnijos, Belgijos, Baltarusijos lygose.

Vilniaus "Žalgiris"

2019 m. 
2018 m. gruodžio mėnesį pasirašė sutartį  su Vilniaus „Žalgiriu“. 

Iš viso 2019 m. A lygoje sužaidė 31 rungtynes, per kurias pelnė 27 įvarčius ir tapo 2019–ųjų metų rezultatyviausiu A lygos žaidėju.

2020 m. 
2020 m. sausio mėn. pranešta, kad žaidėjas skolinamas Pietų Korėjos Seongnam klubui metams, su galimybe vėliau įsigyti futbolininką.

2021 m. 
2021 m. sezone vėl žaidė FK Žalgiris sudėtyje. Supertaurės rungtynėse pelnė du įvarčius, tačiau pagrindinis laikas baigėsi esant lygiam rezultatui 2:2, o baudinių serijoje sėkmė lydėjo FK Panevėžys.

2021 m. birželio 15 d. LFF taurės aštuntfinalio rungtynėse prieš Alytaus „Dainavą“ pasižymėjo įvarčiu ir padėjo Vilniaus „Žalgiriui“ nugalėti varžovus rezultatu 3:0.

2021 m. rugpjūčio 29 d. rungtynėse prieš DFK Dainava pasižymėjo pelnydamas įvartį ir persvėrė rezultatą (3:2), o nugalėjo žalgiriečiai rezultatu 4:2. Žaidėjas atliko 6 smūgius į vartus, pelnė įvartį, bei pasižymėjo rezultatyviu perdavimu. Surinko 303 „InStat“ naudingumo balus ir buvo išrinktas į simbolinę turo rintinę.

2021 m. rugsėjo 29 d. LFF taurės turnyro pusfinalio rungtynėse prieš FC Hegelmann Litauen pelnė tris įvarčius ir svariai prisidėjo prie triuškinančios žalgiriečių pergalės rezultatu 4:0.

Vengrija 
2021 m. vasario 1 d. tapo Mezőkövesdi SE nariu. Klubas žaidė Vengrijos aukščiausioje lygoje.

Statistika 
 A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
  Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai 
 su FK Žalgiris
 LFF taurės laimėtojas: 2021

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt
 lietuvosfutbolas.lt
 transfermarkt
 soccerway

Kiš
Kiš
Al Ahly SC (Kairas)

Al Ahly SC iš Kairo – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Egipto lygoje. Klubas įsikūręs Kaire.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 1907 m. Vienas iš pačių tituluočiausių Egipto klubų, daugkartinis šalies čempionas, Egipto futbolo taurės ir Supertaurės laimėtojas. 

Atstovauja Egiptui Afrikos žemyno čempionų lygos turnyruose. Vadinamas amžiaus arba šimtmečio klubu ().

Pasiekimai 
Šalies čempionais tapo net 42 kartus. (Tai – šalies rekordas.)

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Spalvinė gama 
1917 m. lapkričio 3 d. Mohamed Sherif Sabri Bek (karaliaus Faruko I dėdė), po dešimties metų nuo klubo įkūrimo, tapo Al Ahly SC nariu. Tada sukurtas logotipas, pagal Egypto vėliavos spalvinę gamą. Tuo metu ji buvo dvispalvė (balta ir raudona). Šis klubas atstovavo Muhammado Ali karališkai dinastijai, tad logotipe buvo karūna. 

1952 m. po liepos mėn. įvykusios revuliucijos ir Egipto Arabų Respublikos pakelbimo, iš emblemos pašalinta karūna.

2007 m. klubas šventė įkūrimo šimto metų jubiliejų ir ta proga truputį pakito emblema. 

O 2018 m. joje atsirado keturios žvaigžės, po to, kai klubas keturiasdešimtą kartą tapo čempionais. 

Al Ahly logotipas buvo išrinktas gražiausiu pagal Marca laikraščio apklausas.

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia balta raudona apranga.

Stadionai 
Al Ahly savo namų rungtynes anksčiau žaisdavo „Mokhtar El Tetsh“ stadione, tačiau dėl jo mažos talpos pradėjo rungtyniauti Kairo tarptautiniame stadione.

Nuo 2014 m. dėl saugumo priežasčių nustojo žaisti Kairo tarptautiniame stadione. 

2016–2017 m. sezono Premier lygoje sezone didžiąją dalį savo namų rungtynių sužaidė „Al Salam“ stadione. ​​Afrikos žemyno čempionate rungtyniavo „Borg El Arab“ stadione. 

2017–2018 m. sezone Al Ahly grįžo į Kairo tarptautinį stadioną.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)

Al Ahly
Ismaily SC

Ismaily Sporting Club, o trumpiau Ismaily SC – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Egipto lygoje. Klubas įsikūręs Ismailijoje.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 1924 m. Tapo čempionais tris kartus (1967, 1991, 2002 m.)

2017–2018 m. tapo vicečempionais.
2018–2019 m. rungtyniavo Premjer lygoje ir liko septintoje vietoje.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose žaidžia geltona mėlyna apranga.

Šaltiniai

Nuorodos 
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 TRANSFERMARKT
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)

i
Al-Masry SC

Al Masry Sporting Club – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Egipto lygoje. Klubas įsikūręs Port Saide. 

Sirgaliai vadinami ereliais. Klubo spalvos – žalia balta. Namų rungtynes žaidžia klubo stadione, kuris talpina 18 000 žiūrovų.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 1920 m. Užsiima futbolu, rankiniu, žolės rieduliu, plaukimu, atletika.

Futbolo komanda 1998 m. iškovojo Egipto futbolo taurę.

2018–2019 m. rungtyniavo Premjer lygoje ir liko ketvirtoje vietoje.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Apranga 
 Sportinės aprangos pokyčiai.
 Namuose rungtyniauja balta žalia apranga.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 TRANSFERMARKT
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)

M
Al Wahda FC

Al-Wahda Football Club Abu Dhabi, o trumpai „Al Wahda FC“ () – JAE futbolo klubas iš Abu Dabio miesto.

Istorija 
Kada buvo įkurtas klubas, skirtingi šaltiniai nurodo vis kitus metus. Pro lygos svetainė nurodo 1966m. Šie metai yra klubo ištakos, kai buvo įkurtas pirmasis klubas. Kiti šaltiniai nurodo 1974 m. ar 1984 m. 

Būtent 1984 m. susijungė du klubai (Abu Dhabi SC ir Al-Emirates SC) ir buvo įkurtas naujas klubas pavadintas Al-Wahda futbolo klubu.

2018 m. pasikeitė logotipą, o emblemoje matosi įkūrimo data 1984 m.

Pasiekimai 
 Pro lyga
 Čempionai (4 kartus): 1999, 2001, 2005, 2010.

Sezonai 

|}
Šaltinis:

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]
 Soccerway (apie klubą)
 soccerway (2020/21 m. sezonas)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionų sąrašai ir sezonai)
 Transfermarkt (apie klubą)
 Transfermarkt (JAE Pro lyga; 2020/21 m.)

wahda
Al-Wasl FC

Dubajaus „Vaslo futbolo klubas“, o angliškuose šaltiniuose „Al-Wasl Footbal Club“ – JAE futbolo klubas iš Dubajus miesto.

Istorija 
Klubas įkurtas 1960 m. Klubo pravardė yra al-Fuhud, o lietuviškai „leopardai“.

Futbolo komanda septynis kartus tapo šalies čempionais.

Stadionas 
„Zabylo“ stadionas () yra klubo namų arena. (Talpina 8 439 žiūrovus.)

Spalvinė gama 
Juoda ir geltona spalvos.

Aprangos ir jų pokyčiai 
Sportinių aprangų gamos pokyčiai
 Namuose žaidžia geltonomi aprangomis su juodais žymenimis.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltinis:

Žinomesni žaidėjai 
  João Figueiredo (2021–)

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Soccerway (apie klubą)
 soccerway (2020/21 m. sezonas)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionų sąrašai ir sezonai)
 Transfermarkt (apie klubą)
 Transfermarkt (JAE Pro lyga; 2020/21 m.)

wasl
Al-Nasr Dubai SC

Nasro futbolo klubas arba kitaip „Al-Nasr FC iš Dubajaus“ () – JAE futbolo klubas iš Dubajus miesto.

Istorija 
Klubas įkurtas 1945 m. Nasro futbolininkai tris kartus tapo šalies čempionais.

Stadionas 
Namų rungtynes žaidžia Maktumo stadione (); talpa 10 750 žiūrovų.

Spalvinė gama 
Mėlyna ir balta spalvos.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltinis:

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Soccerway (apie klubą)
 soccerway (2020/21 m. sezonas)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionų sąrašai ir sezonai)
 Transfermarkt (apie klubą)
 Transfermarkt (JAE Pro lyga; 2020/21 m.)

nasr
Sharjah FC

Šardžos futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose „Sharjah FC“ – JAE futbolo klubas iš Šardžos miesto.

Istorija 
Klubas įkurtas 1966 m. 1973–1974 m. sezone pirmą kartą tapo šalies čempionais.

Spalvinė gama 
Mėlyna ir balta spalvos.

Pasiekimai 
 Pro lyga
 Čempionai (6x): 1973/74, 1986/87, 1988/89, 1993/94, 1995/96, 2018/19.

Sezonai 

|}
Šaltinis:

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Soccerway (apie klubą)
 soccerway (2020/21 m. sezonas)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionų sąrašai ir sezonai)
 Transfermarkt (apie klubą)
 Transfermarkt (JAE Pro lyga; 2020/21 m.)

sharjah
Hatta Club

Hatos futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose „Hatta Club“ () – JAE futbolo klubas iš Hatos miesto.

Istorija 
Klubas įkurtas 1981 m. 

Žaidė elito divizione, 2017/18 m. sezone liko paskutinėje vietoje (12) ir iškrito į Pirmą divizioną, kuriame žaidė 2018/19 m. sezone.

Pasiekimai 
 Pirmasis divizionas:
 Nugalėtojai: 2015/2016

Spalvinė gama 
Mėlyna ir balta spalvos.

Sezonai 

|}
Šaltinis:

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]
 Soccerway (apie klubą)
 soccerway (2020/21 m. sezonas)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionų sąrašai ir sezonai)
 Transfermarkt (apie klubą)
 Transfermarkt (JAE Pro lyga; 2020/21 m.)
 futbol24.com (apie klubą)

hatta
Emirates Club

„Emirates Club“ () – JAE futbolo klubas iš Ras al Chaimos miesto.

Istorija 
Klubas įkurtas 1969 m. Žaidė elito divizione. 2021–2022 m. liko paskutiniai ir iškrito į Pirmą divizioną.

Pasiekimai 
 Pirmasis divizionas:
 Nugalėtojai: 1977/78, 1983/84, 1996/97, 2002/03, 2012/13

Spalvinė gama 
Žalia ir balta spalvos.

Sezonai 

|}
Šaltinis:

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]
 Soccerway (apie klubą)
 Soccerway (2020/21 m. sezonas)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionų sąrašai ir sezonai)
 Transfermarkt (apie klubą)
 Transfermarkt (JAE Pro lyga; 2020/21 m.)

emirates
Al Dhafra FC

Dafros futbolo klubas, o angliškuose įaltiniuose „Al Dhafra FC“ () – JAE futbolo klubas iš Madinat Zajido miesto.

Istorija 
Klubas įkurtas 2000 m. Žaidžia elito divizione.

Spalvinė gama 
Mėlyna ir geltona spalvos.

Emblemų kaita

Pasiekimai 
 JAE Federacijos taurė:
 Nugalėtojai: 2012

Sezonai 

|}
Šaltinis:

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Soccerway (apie klubą)
 soccerway (2020/21 m. sezonas)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionų sąrašai ir sezonai)
 Transfermarkt (apie klubą)
 Transfermarkt (JAE Pro lyga; 2020/21 m.)

dh
Ajman Club

Adžmano futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose „Ajman Club“ () – JAE futbolo klubas iš Adžmano miesto.

Istorija 
Klubas įkurtas 1974 m. Žaidžia elito divizione.

Spalvinė gama 
Oranžinė ir balta spalvos.

Pasiekimai 
 Federacijos taurė – 2011

Sezonai 

|}
Šaltinis:

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė] 
 Soccerway (apie klubą)
 soccerway (2020/21 m. sezonas)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionų sąrašai ir sezonai)
 Transfermarkt (apie klubą)
 Transfermarkt (JAE Pro lyga; 2020/21 m.)

ajman
Al Jazira Club (Abu Dabis)

„Al Jazira Club (Al Jazira SSC)“ () – JAE futbolo klubas iš Abu Dabio miesto.

Istorija 
Klubas įkurtas 1974 m.

Spalvinė gama 
Balta, juoda ir raudona spalvos.

Pasiekimai 
 Pro lyga:
 Čempionai (3 kartus):  2010–11, 2016–17 ir 2020–21.

Sezonai 

|}
Šaltinis:

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Soccerway (apie klubą)
 soccerway (2020/21 m. sezonas)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionų sąrašai ir sezonai)
 Transfermarkt (apie klubą)
 Transfermarkt (JAE Pro lyga; 2020/21 m.)

Jazira
Baniyas Club

Banijos futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose „Baniyas Club“ arba Bani Yas (, ) – JAE futbolo klubas iš Abu Dabio miesto.

Istorija 
Klubas įkurtas 1981 m. 2017–2018 m. Pirmame divizione (II pakopa) tapo nugalėtojais. Nuo 2018–2019 m. sezono žaidė elito divizione.

Spalvinė gama 
Mėlyna (žydra) ir balta spalvos.

Pasiekimai 
 Pirmasis divizionas:
 Nugalėtojai: 2017/2018

Sezonai 

|}
Šaltinis:

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali klubo svetainė
 Soccerway (apie klubą)
 soccerway (2020/21 m. sezonas)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionų sąrašai ir sezonai)
 Transfermarkt (apie klubą)
 Transfermarkt (JAE Pro lyga; 2020/21 m.)

b
Al-Ittihad Kalba SC

„Al-Ittihad Kalba SC“ arba trumpai Kalba – JAE futbolo klubas iš Kalbos miesto. Namų rungtynes žaidžia klubo stadione.

Istorija 
Klubas įkurtas 1972 m. Žaidžia elito divizione

Pasiekimai 
 Pirmasis divizionas (II pakopa):
 Nugalėtojai (7 kartus): 1979/80, 1988/89, 1995/96, 1998/99, 2009/10, 2011/12, 2013/14

Sezonai 

|}
Šaltinis:

Spalvinė gama 
Juoda ir geltona spalvos.

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali klubo svetainė]
 Soccerway (apie klubą)
 soccerway (2020/21 m. sezonas)
 RSSSF duomenų bazė (Čempionų sąrašai ir sezonai)
 Transfermarkt (apie klubą)
 Transfermarkt (JAE Pro lyga; 2020/21 m.)

kalba
Kalba (JAE)

Kalba () – Jungtinių Arabų Emyratų miestas, esantis šalies rytinėje dalyje, Šardžos emyrate (vienas jo eksklavų), netoli sienos su Omanu, Omano įlankos pakrantėje. Šalia sruvena Kalbos upokšnis, jo slėnyje veši brūzgynai.

Paplitę tradiciniai amatai (žvejyba, kupranugarių veisimas, perlų rinkimas). Plėtojamas turizmas.

Istorija 
XVI a. miestą užėmė portugalai (mini kaip ). 1811 m. miestas buvo užpultas ir nusiaubtas Maskato sultono Al Kasimio kariuomenės.

Kalbos miestas priklausė Sutartiniam Omanui nuo 1936 iki 1951 m., o vėliau prijungtas prie JAE.

Sportas 
 Al-Ittihad Kalba SC sporto klubas;
 Kalbos futbolo stadionas, kurio talpa 6 000 žiūrovų.

Šaltiniai 

Jungtinių Arabų Emyratų miestai
Ignas Lukošius

Ignas Lukošius (1863 m. spalio 24 d. Labūnavoje, dabar Kelmės raj., Kolainių apyl. - 1942 m. rugsėjo 28 d. Katarškiškiuose, palaidotas Karklėnuose) – vargonininkas, chorvedys.

Biografija 
Vargonininkavo nuo 1885 m., o Raseiniuose net 40 metų nuo 1895 m. iki 1935 m. Raseinių Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčioje prie vargonų yra jo bareljefas (skulptorius Bronius Pundzius). Pas jį Raseiniuose vargonuoti mokėsi vargonininkas ir chorvedys Antanas Marijošius, kilęs iš Betygalos valsčiaus.

Vadovavo Raseinių bažnytiniam chorui, įkurtam lietuviškos spaudos draudimo metu, su juo dalyvavo pirmosiose Lietuvos Dainų šventėse.

Lietuvos vargonininkai
Deividas Šešplaukis

Deividas Šešplaukis (g. 1998 m. vasario 2 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas.

Karjera

FC Šiauliai 
A lygoje debiutavo 2015 m., kai atstovavo FC Šiauliai. Už šią ekipą sužaidė 12 rungtynių ir pasižymėjo 3 įvarčiais. 2016 m. pradžioje šiauliečiai išformavo komandą ir pasitraukė iš aktyvios veiklos, todėl jaunasis žaidėjas persikėlė svetur. Kurį laiką žaidė Ispanijoje (Alikantės „Hercules“).

FK Sūduva 
2017 m. praleido FK Sūduva, tačiau neteko žaisti A lygoje.

FC Pakruojis 
2018 m. atstovavo savo gimtojo miesto komandą FC Pakruojis. Sužaidė 20 rungtynių ir pelnė 8 įvarčius.

FK Kauno Žalgiris 
2018 m. gruodžio mėn. pranešta, kad žaidėjas atstovaus FK Kauno Žalgiris. 2019 m. A lygoje už kauniečių ekipą sužaidė 29 rungtynes ir pasižymėjo įvarčiu. 2021 m. balandžio 25 d. rungtynėse prieš Gargždų „Bangą“ pelnė du įvarčius ir svariai prisidėjo prie varžovų sutriuškinimo (5:1).

2021 m. gegužės 20 d. rungtynėse prieš Marijampolės „Sūduvą“, Deividas Šešplaukis atmetė kamuolį Gratui Sirgėdui, kuris smūgiu į vartų kampą išvedė kauniečius į priekį. Tai įvyko vos 15 sekundžių nuo rungtynių pradžios.

2021 m. birželio 20 d. A lygos rungtynėse prieš Kauno rajono „Hegelmann Litauen“ pelnė įvartį.  Galutinis rezultatas 2:1, o nugalėjo FK Kauno Žalgiris.

Po 2021 m. sezono baigėsi sutartis su klubu ir nebuvo pratęsta.

FA Šiauliai 
2021 m. gruodžio mėn. pranešta, kad žaidėjas pasirašė sutartį su FA Šiauliai.

2022 m. kovo 6 d. debiutavo Šiaulių FA gretose A lygos rungtynėse prieš „Sūduvos“ klubą, kurios baigėsi nulinėmis lygiosiomis.

2022 m. birželio 25 d. rungtynėse prieš „Panevėžio“ klubą pasižymėjo pelnydamas du įvarčius. Pirmojo kėlinio pradžioje išlygino rezultatą (1:1), o antrojo kėlinio pradžioje išvedė šiauliečius į priekį (2:1). Galutinis rungtynių rezultatas nebepakito iki rungtynių pabaigos ir FA Šiauliai iškovojo pergalę.

2022 m. liepos 15 d. rungtynėse prieš Riterių klubą pelnė du įvarčius ir svariai prisidėjo prie šiauliečių pergalės rezultatu 3-2.

2022 m. rugpjūčio 16 d. rungtynėse prieš „Panevėžio“ klubą pelnė įvartį ir šiaulieičiai nugalėjo varžovus rezultatu 2-1.

Statistika

Rinktinės 
Atstovavo įvairaus amžiaus jaunimo rinktinėms.

Pasiekimai 
 su FK Kauno Žalgiris
 A lyga
 Bronzos medaliai: 2020, 2021 m.

su U-19 rinktine
 U-19 Baltijos taurės laimėtojas (2015 m.)

Šaltiniai

Nuorodos 
 alyga.lt svetainė
 Soccerway
 Transfermarkt
 lietuvosfutbolas.lt
 Globalsportsarchive
 zalgiris.lt Kauno Žalgiris

Lietuvos futbolininkai
Matsumoto Yamaga FC

yra futbolo klubas iš Japonijos, Macumoto miesto, Nagano prefektūros.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1965 m. 

2018 m. laimėjo J2 lygą ir nuo 2019 m. vėl žaidžia J1 lygoje.

Pasiekimai 
 J2 League
 Nugalėtojai (1): 2018
 II vieta (1): 2014

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Sudėtis 
Atnaujinta: 2019 m. rugsėjo 6 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė (japonų k.)
 RSSSF - Japan -

m
Oita Trinita

„Oita Trinita“ () – Japonijos futbolo klubas iš Oitos.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1994 m. 

2018 m. J2 lygoje buvo antri ir pateko į elito divizioną kaip antra geriausia komanda.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Sudėtis 
Atnaujinta; 2019 m. rugsėjo 6 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
  Oficiali svetainė (japoniškai ir anglų k.)
 RSSSF - Japan -

Oita Trinita
Tokyo Verdy

„Tokyo Verdy“ () – Japonijos futbolo klubas iš Tokijo.

Istorija 
Klubo ištakos siekia 1969 m. Tai buvo pirmasis profesionalus futbolo klubas šalyje.

Auksinis laikas klubui buvo 1983—1994 m., kai ne kartą tapo čempionais, tačiau vėliau sekė iškritimas iš aukščiausios lygos į J2 lygą.

Pasiekimai

Sezonai: J–League 

|}
Šaltiniai:

Sudėtis 
Atnaujinta; 2018 m. gruodžio 21 d.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė (japoniškai bei anglų, ispanų, portugalų bei tajų k.)
 RSSSF - Japan -

Tokyo Verdy
BIOK laboratorija

„BIOK laboratorija“ – didžiausia Lietuvos kosmetikos gamintoja. Įmonė įregistruota 1991 m., joje dirba 60 darbuotojų. „BIOK laboratorija“ valdo „Margarita“, „Ecodenta“ ir „Kilig“ prekės ženklus. Pagrindinė rinka – Lietuva. Eksportas 2017 m. sudarė apie 30 procentų apyvartos. „BIOK laboratorija“ eksportuoja į 26 valstybes – Didžiąją Britaniją, Beniliukso šalis, Vokietiją, Lenkiją, Suomiją ir kt. Bendrovė gamina daugiau nei 250 skirtingų veido, kūno ir plaukų priežiūros bei burnos higienos priemonių. Ekologiškiems „Margarita“ ir „Ecodenta“ produktams „Ecocert Greenlife S.A.S.“ suteikė tarptautinį „Cosmos“ sertifikatą.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali „BIOK laboratorija“ svetainė

Lietuvos įmonės
Vyborgo kapinės Sankt Peterburge

Vyborgo katalikų kapinės Sankt Peterburge () – istorinės katalikiškos kapinės Rusijoje, Sankt Peterburgo mieste. Išsidėsčiusios pakeliui iš miesto centro į Vyborgą, todėl ir vadinamos atitinkamai. Apie 40 000 kapų, tai didžiausios Romos katalikų kapinės Rusijoje.

Istorija 

Petrui I įkūrus Sankt Peterburgą, jame mirę svetimšaliai buvo laidojami specialiose Užsieniečių kapinėse. Vėliau buvo atidarytos liuteronų kapinės, kuriomis naudojosi ir katalikai. 1856 m. pašventintos tik pastarojo tikėjimo atstovams skirtos kapinės prie kelio į Vyborgą. Iš rytų pusės jos buvo apribotos Suomijos geležinkeliu, iš šiaurės – Choleros aukų kapinėmis, o iš vakarų ir pietų – miesto gatvėmis. Teritorija buvo suskirstyta į atskirus sklypus, pavadintus šventųjų vardais. Už laidojimą reikėjo mokėti mokestį, nuo jo buvo atleisti tik beturčiai ir kareiviai. Gautos lėšos buvo skiriamos kapinių bažnyčiai, prižiūrėtojams ir prieglaudai išlaikyti. Priežiūrai vadovavo vedėjas, 1875–1884 m. juo buvo kun. Viktoras Franskevičus, vėliau tapęs Vilniaus kanauninku. 

Laidotuvių poreikiams buvo pastatyta medinė koplyčia, o 1859 m. – Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia. Jos rūsiuose įrengtos kriptos, čia buvo palaidoti metropolitai A.Fialkovskis, I. Golovinskis, A.Gintautas, K.Dmochovskis ir B.Kloptovskis; vyskupai I.Stanevskis ir G.Ivaškevičius; įrengti Benois ir grafų Potockių šeimų koplyčios. Kapinėse amžinam polisiui atgulė žinomos asmenybės: Italijos karalystės himno autorius C.Čiardi, iš Lietuvos kilęs dominikonų prioras ir miesto bažnyčių dekanas Jokūbas Skilandis, architektūros profesorius Abbondio Molinari ir kt. Dauguma antkapinių paminklų – kuklūs kryžiai, bet buvo ir itin meniškų: pvz., savo valdomame Viršupio dvare prie Vilniaus mirusio ir Vyborgo kapinėse palaidoto Rusijos miškotyros mokslo pradininko profesoriaus Aleksandro Rudskio kapas. Daug buvo lietuvių darbininkų, jų šeimų narių  ir karo pabėgėlių kapų. 

Nuo 1912 m. laidojimas teritorijoje buvo ribojamas, klebonas Pranciškus Strakšas nupirko sklypą Pergolovo kapinėse ir dauguma mirusių miesto katalikų amžino poilsio vietą rado naujoje vietoje. Po 1918 m. Vyborgo kapinėse laidoti nebeleista, revoliucijos ir karo audrų apimtą miestą palieko daug petrapiliečių. Nuo 1930 m. kapinių teritorijoje pradėta statyti Ketaus gamykla ir dauguma kapų buvo sunaikinti. 1931–1933 m. per kapines nutiesta Mineralnaja gatvė. Po Antrojo pasaulinio karo išlikę antkapiai panaudoti gatvių statyboms, 1971 m. teritorija galutinai buvo užstatyta pramoniniais pastatais. 2002 m. kapinių bažnyčia grąžinta tikintiesiems.

Šaltiniai
 История Выборгского римско-католического кладбища
 Материалы к истории Римско-католического прихода во имя Посещения Пресв.Девы Марии 
 О. Бронислав Чаплицкий. Римско-католическое Благотворительное Общество при храме св. Екатерины
 В Санкт-Петербурге пытаются восстановить католический некрополь

Nuorodos
 Kapinių bažnyčios internetinė svetainė

Kapinės
Sankt Peterburgas
Juodymai

Juodymų (Juodymo) pelkė – aukštapelkės tipo pelkė, esanti šiaurės rytinėje Lietuvos dalyje, Rokiškio rajono savivaldybėje. Mažesnė pelkės dalis yra Latvijos pusėje, Viesytės savivaldybės pietvakariniame pakraštyje.

Geografija 

Pelkė plyti Rokiškio kaimiškojoje ir Pandėlio seniūnijose, patenka į Ribickio, Ginočių ir Kebelių kaimų teritoriją. Juodymai driekiasi Neretos ir Vyžuonos upių vandenskyroje, Vakarų aukštaičių plynaukštėje. Santykinis reljefo peraukštėjimas sudaro iki 5,3 m, absoliutiniai aukščiai kinta nuo 87,3 m iki 92,6 m. Pelkės masyvą skiria dviejų valstybių pasienyje iškirstas miškas ir iškastas melioracijos griovys. Lietuvos pusėje pelkės plotas nepatenka į saugomas teritorijas ir neturi jokio specialaus apsaugos statuso. Artimiausios saugomos teritorijos yra Čedaso ornitologinis draustinis, esantis 2,6 km į pietryčius bei Suvainiškio telmologinis draustinis, nutolęs 5,8 km į vakarus.

Pelkės teritorija yra apaugusi aukštapelkėms būdingu skurdžiu mišku. Labiausiai paplitusios medžių rūšys yra pušys, rečiau pasitaiko beržai, eglės, drebulės. Būdingi tyrašilio, raistašilio, mėlyngirio miško tipai. Medžių amžius svyruoja plačiame intervale nuo jaunuolynų iki brandžių.

Juodymų pelkėje slūgso durpių klodai, tinkami pramoninei gavybai. Prieš pramonės plėtojimą biologiškai aktyvioje pelkėje sukilo gamtosaugininkai, todėl Aplinkos apsaugos agentūra neleido pradėti durpių gavybos verslo. Palankios sąlygos pelkėje durpėms susidaryti pradėjo formuotis viršutinio pleistoceno paskutinio apledėjimo Baltijos stadijos pabaigoje. Atsitraukus ledynui ir klimatui atšilus, prasidėjo organogeninių nuogulų klostymasis. Formavosi sapropelio nuogulos, o ežero pakrantėse pradėjo augti žemapelkiniai augalai. Ilgainiui žemapelkėje įsigalėjo kiminai, pelkė perėjo į aukštapelkės vystymosi stadiją.

Retos ir saugomos rūšys 

Juodymų pelkėje aptiktos į Lietuvos Respublikos saugomų gyvūnų, augalų ir grybų rūšių sąrašą įtrauktos rūšys:
 paukščių rūšys: vapsvaėdis, vištvanagis, mažasis erelis rėksnys, sketsakalis, tetervinas, pilkoji gervė, žvirblinė pelėda, pilkoji meleta.
 žinduolių rūšys: baltasis kiškis, šermuonėlis, lūšis,
 drugelių rūšis – pelkinis satyras (Oeneis jutta).

Šaltiniai 

Lietuvos pelkės
Rokiškio rajono savivaldybė
Kraštų piliakalnis

Kraštų piliakalnis – piliakalnis, esantis Rokiškio rajone, Juodupės seniūnijoje, Kraštų kaime, Gaidžiabalės samanynės telmologinio draustinio vakariniame pakraštyje, Kukių miške, 1 km į šiaurės rytus nuo kelio .

2018 m. gruodžio 3 d. piliakalnis  įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.

Piliakalnio apibūdinimas 

Piliakalnį sudaro atskiras ilgas, lenktas gūbrys, iš visų pusių supamas žemų, lygių, gana drėgnų vietų, apardytas ankstesnių arimų. Dabar visas gūbrys ir jo aplinka (papilys) apaugę jaunu mišriu mišku. Piliakalnio aikštelė keturkampė, pailga, 55 m ilgio ir 13 m pločio, neišsiskiriančiais kraštais. Pylimai dalinai nusklidę ir sulėkštėję, apaugę lapuočiais medžiais ir krūmais, grioviai gerokai ar labai užslinkę ir suseklėję, beveik neišsiskiria nuo bendrų reljefo įdubimų. Šlaitai vidutinio statumo, iki 4-6 m aukščio, apardyti senesnių arimų, apaugę jaunu mišriu mišku.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu (m. e.), paminklo teritorijos plotas yra 11379 m².

Literatūra 

 Lietuvos piliakalniai. Atlasas. Vilnius, 2017, t. 4, p.92-93.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Rokiškio rajono piliakalniai

Piliakalniai Rokiškio rajone
Junkūnų II piliakalnis

Junkūnų II piliakalnis – piliakalnis, esantis Rokiškio rajone, Obelių seniūnijoje, Junkūnų kaime, 0,5 km į šiaurės vakarus nuo pirmojo Junkūnų piliakalnio, 0,2 km į vakarus nuo kelio Junkūnai-Jučiai. Patenka į Junkūnų geomorfologinio draustinio ribas.

2018 m. gruodžio 3 d. piliakalnis  įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.

Piliakalnio apibūdinimas 

Junkūnų piliakalnį sudaro aukštumos kyšulys tarp žemumų, iš vakarų ir šiaurės vakarų supamas bevardžio upelio ir upelio dešiniojo kranto negilaus slėnio, iš šiaurės rytų ir rytų - gana seklios žemumos, o pietuose toliau tęsiasi aukštuma. Iškyšulys apardytas ankstesnių arimų, jo viršaus šiaurinėje dalyje iškasta didelė duobė, dabar iškyšulys apaugęs lapuočiais medžiais ir krūmais. Piliakalnio aikštelė keturkampė, pailga beveik šiaurės–pietų kryptimi, 47x15 m dydžio per 1 m iškilusiu viduriu pietvakarinėje dalyje. Aikštelės pietiniame krašte yra 14 m ilgio, 0,6 m aukščio ir 9 m pločio pylimas 1,5 m aukščio išoriniu šlaitu. Pylimas nusklidęs ir sulėkštėjęs, apaugęs lapuočiais medžiais ir krūmais. Piliakalnio šlaitai vidutinio statumo, 7 m aukščio, apaugę lapuočiais medžiais ir krūmais.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu (m. e.), paminklo teritorijos plotas yra  6786 m².

Literatūra 

 Lietuvos piliakalniai. Atlasas. Vilnius, 2017, t. 4, p. 72-73.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Rokiškio rajono piliakalniai

Piliakalniai Rokiškio rajone
Grubų piliakalnis

Grubų piliakalnis su papiliu  – piliakalnis, esantis Rokiškio rajone, Rokiškio kaimiškojoje seniūnijoje, Grubų kaime, Pagrūbio miške, apie 3 km į pietvakarius nuo Čedasų miestelio ir kelio .

2018 m. gruodžio 3 d. piliakalnis su papiliu įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.

Piliakalnio apibūdinimas 

Piliakalnį sudaro gūbrys, iš visų pusių supamas žemų vietų. Jis apardytas ankstesnių arimų metu, apaugęs po miško kirtimų užaugusiais krūmais, yra kelios pušys. Piliakalnio aikštelė keturkampė, pailga, 48x15 m dydžio. Aikštelės rytų-pietryčių krašte yra 13 m ilgio, 0,8 m aukščio nuo aikštelės ir 8 m pločio pylimas 1,2 m aukščio išoriniu šlaitu, nusileidžiančiu į griovį. Už šio griovio supiltas antras 0,2-0,3 m aukščio pylimas 0,5 m aukščio išoriniu šlaitu, nusileidžiančiu į antrą griovį, o nuo šio griovio 0,5 m aukščio šlaitas kyla į dabar 0,3 m aukščio ir 7 m pločio trečią pylimą 1,2 m aukščio išoriniu šlaitu, besileidžiančiu į trečią griovį.  Visi pylimai dalinai sulėkštėję ir nusklidę, apaugę krūmais. Tarp piliakalnio pylimų yra grioviai, kurie dalinai užslinkę, suseklėję, apaugę krūmais. Piliakalnio šlaitai statūs, iki 6 m aukščio.

Papilio aikštelė netaisyklinga keturkampė, pailga rytų-vakarų kryptimi, 21x11 m dydžio. Ji apardyta ankstesnių arimų metu, apaugusi po miško kirtimų užaugusiais krūmais. Papilio rytinėje dalyje, 0,7 m aukščio šlaitelio apačioje yra 4 m pločio ir 0,1 m gylio griovys, kuris gerokai užslinkęs ir suseklėjęs, apaugęs krūmai. Papilio, kaip ir piliakalnio. šlaitai statūs, 3 m aukščio, 

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu (m. e.), paminklo teritorijos plotas yra 8731 m².

Literatūra 

 Lietuvos piliakalniai. Atlasas. Vilnius, 2017, t. 4, p. 59-60.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Rokiškio rajono piliakalniai

Piliakalniai Rokiškio rajone
Stanislovas Rimkus

Stanislovas Pijus Rimkus (1912 m. sausio 15 d. Pašlynio vienkiemyje (prie Kvėdarnos) – 1942 m. gegužės 20 d. Sol Ilecke (Čkalovo sritis, Rusija)) – Lietuvos katalikų kunigas, visuomenininkas.

Biografija 
Augo penkių vaikų šeimoje. Jam būnant septynerių, mirė tėvas. Stanislovas lankė Kvėdarnos pradinę mokyklą, Rietavo progimnaziją ir Švėkšnos gimnaziją. Besimokydamas įstojo į skautų organizaciją, kartu su broliu Antanu leido laikraštėlį moksleiviams „Saulutės spinduliai“. Savo tėviškėje įsteigė „Pavasario“ organizaciją.

1929–1936 m. mokėsi Telšių kunigų seminarijoje. Po baigimo paskirtas Kražių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčios vikaru. 1938 m. įsteigė „Kražių skerdynių“ muziejų. Po metų pradėjo leisti laikraštį „Kražių aidai“, bendradarbiavo kitoje katalikiškoje spaudoje. Parapijoje aktyviai dirbo su pavasarininkais ir šauliais, rengdavo susibūrimus. Jis taip pat įsteigė pavasarininkų biblioteką, atidarė „Liaudies universitetą“. 

1940 rugpjūčio 6 d. suimtas sovietinių organų. Apkaltinus antivalstybine agitacija, St.Rimkus patalpintas Raseinių kalėjime. Prieš prasidedant Antrajam pasauliniam karui išvežtas į Sol Ilecko kalėjimą tuometinėje Čkalovo srityje Rusijoje. Nuteistas 10 m. kalėti ir 5 m. tremties. Su nuosprendžiu nesutiko, rašė kasacinius protestus. 1942 m. gegužės 10 d. pakartotinai įvykęs teismas nusprendė kaliniui paskirti mirties bausmę. Po dešimties dienų ji buvo įvykdyta.

Įvertinimas
 pripažintas Laisvės kovų dalyviu.
 Vyčio Kryžiaus ordinas. Komandoro didysis kryžius (po mirties, 2006 m.).

Atminimo įamžinimas
 Laukuvoje įsteigtas kun. Stanislovo Rimkaus muziejus. Juo rūpinasi kunigo sesuo Kristina Rimkutė.

Šaltiniai

 Aukštieji idealai, vilkų įstatymų pasmerkti: Kankinys Kun. S. Rimkus (1940 m. rugpjūčio 6 dienos auka) / Petronis P.; Sudarė Paulius Petronis. Vilnius, 2000 ISBN 5-430-01238-6, antras leidimas 
 Kun. Stanislovas Rimkus
 

Lietuvos kunigai
Lietuvos leidėjai
2018 m. pasaulio trumpo baseino plaukimo čempionatas

2018 m. Pasaulio trumpo baseino plaukimo čempionatas – keturioliktasis pasaulio šalių geriausių plaukikų trumpame baseine (25 m) čempionatas, vykęs Hangdžou, Kinijoje.

Medalių lentelė

Rezultatai

Vyrai

Moterys

Mišrios rungtys

Lietuvos komanda 

ČR – čempionato rekordas, ER - Europos rekordas, NR – nacionalinis rekordas, AR – asmeninis rekordas.

Šaltiniai

Nuorodos 
Rezultatai

Pasaulio trumpo baseino čempionatai
2018 sporte
Lietuvių karių suvažiavimas Rovne

Lietuvių karių suvažiavimas Rovne – Pirmojo pasaulinio karo metu Rumunų ir Pietų–Vakarų frontuose kovojusių Rusijos kariuomenės lietuvių karių suvažiavimas, 1917 m. įvykęs Rovno mieste (dab. Ukraina).

Istorija 
Suvažiavimas buvo sušauktas 1917 m. gruodžio 2–4 d. Jį organizavo Rusijos lietuvių karininkų sąjungos narys Voldemaras Vytautas Čarneckis ir Lietuvių karių komiteto pirmininkas Pranas Briedulis. Atvyko tik 22 atstovai, nemažai dalinių vadų kvietimus į renginį nuo karių iš Lietuvos nuslėpė. Suvažiavimo pirmininku išrinktas inžinerijos karo valdininkas V.V.Čarneckis. 

Svarstyti klausimai:
 dabartinis momentas ir Lietuvos politinė padėtis, 
 lietuvių kariuomenės kūrimas ir Atskirojo bataliono papildymas, 
 iš kariuomenės paleidžiamų lietuvių kareivių likimas, 
 grįžimas į Lietuvą.

Priimtos rezoliucijos:
1) „Dabartinis momentas ir Lietuvos politikos ateitis“, 
2) „Lietuvių kariuomenės klausimas“, 
3) „Organizacijos klausimas“, 
4) „Armijos demobilizacija“, 
5) „Grįžimas Lietuvon“. 

Suvažiavime nagrinėti ne tik tuo metu lietuvių kariškiams aktualūs paleidimo iš dalinių bei grįžimo į Tėvynę klausimai, bet ir politinė situacija. Nutarime įrašytas siekis paskelbti Lietuvą nepriklausoma valstybe etnografinėse ribose.

Buvo išrinktas Atskiros armijos lietuvių karininkų vykdomasis komitetas, kuriam 1918 m. sausio 12 d. Rovne leista formuoti atskirą karinį dalinį tautiniu pagrindu – Lietuvių karių batalioną su vadu V.V.Čarneckiu priešakyje. 1918 m. pavasarį Batalione jau tarnavo apie 800 kareivių bei 20 karininkų. Didžioji dauguma jų dar tų pačių metų vasarą grįžo į Tėvynę.

Šaltiniai 
 Dr. Audronė Veilentienė. Valdemaras Vytautas Čarneckis: kelias į Steigiamąjį seimą ir diplomatinio darbo pradžia 

Rusijos imperijos kariuomenė
Lietuviai kitose kariuomenėse
Mike Pompeo

Maiklas Ričardas Pompeo (, g. 1963 m. gruodžio 30 d.) – JAV politikas, karininkas, teisininkas, buvęs JAV valstybės sekretorius (2018–2021 m.). Maikas Pompeo taip pat yra buvęs JAV karininkas bei Centrinės žvalgybos valdybos direktorius, ėjęs pareigas nuo 2017 metų sausio iki 2018 metų balandžio mėnesio. 2011–2017 metais Maikas Pompeo ėjo JAV Atstovų Rūmų nario pareigas (atstovavo Kanzaso 4-ąją kongresinę apygardą). Jis taip buvo Kanzaso atstovas Respublikonų Nacionaliniame komitete bei Italijos amerikiečių kongresinės delegacijos narys. Pompeo taip pat yra Respublikonų partijos viduje veikiančio Arbatos partijos judėjimo narys.

JAV Atstovų rūmų nariai
JAV valstybės sekretoriai
Brandon Davies

Brendonas Deivisas (g. 1991 m. liepos 25 d.) – JAV krepšininkas, atstovaujantis Eurolygje rungtyniaujantį Ispanijos FC Barcelona klubą. Žaidžia vidurio puolėjo pozicijoje.

Karjera 
2017 m. birželio 23 d. pasirašė dviejų sezonų (pagal formulę 1+1) trukmės kontraktą su Kauno „Žalgirio“ klubu. 2018 m. balandžio 11 d. kontraktas pratęstas iki 2019–2020 m. sezono pabaigos.  Vėliau perėjo į „Barseloną“. Devisas su Katalonijos klubu sykį tapo Ispanijos čempionu (2021 m.) bei dusyk laimėjo Karaliaus taurę. 2022 m. birželį sudarė 2 metų sutartį su Milano „Olimpia“.

Pasiekimai 
 FIBA Europos taurės vicečempionas (2016 m.)
 FIBA Čempionų lygos trečiosios vietos laimėtojas (2017 m.)
 Karaliaus Mindaugo taurės laimėtojas (2018 m.)
 Eurolyga: 2 vieta – 2021 m., 3 vieta – 2018 m.
 Eurolygos balandžio mėnesio naudingiausias žaidėjas (2018 m.)
 LKL čempionas (2018 m., 2019 m.)
 Naudingiausias LKL finalo serijos žaidėjas (2018 m.)
 ACB lyga (2021 m.)
 Ispanijos krepšinio taurė (2021, 2022 m.)

Šaltiniai

Nuorodos 
 B. Deiviso profilis lkl.lt
 B. Deiviso profilis zalgiris.lt
 B. Deiviso profilis euroleague.net

JAV krepšininkai
Užsienio krepšininkai Lietuvos komandose
Vaiguvos kapinių koplyčia

Vaiguvos kapinių koplyčia – medinė koplyčia, stovinti Vaiguvos miestelio civilinėse kapinėse, Kelmės rajone. Teritorija priklauso Vaiguvos Šv. Jono Krikštytojo parapijai.

Istorija 

Vaiguvos kapinių koplyčia 1845 m. perkelta iš Liupčių dvaro.

Koplyčia apie 2000 m. buvo suremontuota. Joje neišliko bažnytinio interjero, naudojama pasidėti kapinių inventoriui, seniems kryžiams.

2016 m. lapkričio 29 d. Kultūros paveldo departamento Vertinimo taryba sprendė dėl koplytėlės Vaiguvos miestelio kapinėse įrašymo į Kultūros vertybių registrą (protokolo Nr. VT-57).

Architektūra 

Koplyčia stovi kapinių viduryje, supama kapų, priekiniu fasadu orientuota į šiaurės rytus, Vaiguvos bažnyčios link. Statinys tradicinės architektūros, stačiakampio plano, vieno aukšto, su trisiene apside. Stogas virš kolyčios ir jos apsidės - trišlaitis. Stogo kraigo galuose iškilę du metaliniai kryžiai su ornamentų fragmentais. Sienų fasadai su stačiakampėmis langų ir durų angomis. Sienos apkaltos vertikaliomis medinėmis lentomis su lentjuosčių antdėklais.

Šaltiniai 

Vaiguva
Kelmės rajono koplyčios
Skarulių aštuonmetė mokykla

Jonavos rajono Skarulių aštuonmetė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Skaruliuose (Jonava), vykdžiusi pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba.

Istorija

XVIII a. prie Skarulių bažnyčios veikė parapinė pradžios mokykla.

Nuo 1945 m. mokykla veikė Skarulių dvare kaip septynmetė, vėliau aštuonmetė mokykla. Mokykla turėjo filialų, tarp jų – dabartinė Ruklos Jono Stanislausko pagrindinė mokykla, 1961–1963 m. veikusi kaip Skarulių aštuonmetės mokyklos filialas. Pradėjus veikti chemijos (azotinių trąšų) gamyklai G/S Azotas (dabartinė AB Achema), Skaruliai išnyko kaip gyvenvietė, tad 1984 m. mokykla uždaryta.

Mokytojai 
 Onutė Kazakaitytė,  J. Škėma ir kt.

Mokiniai 
 Viktoras Alekna (1915–2008), Lietuvos žurnalistas, politinis kalinys, poetas, prozininka
 Algis Krutkevičius  (1951–), choro dirigentas,  Kelmės miesto tarybos deputatas, Kelmės rajono garbės pilietis
 Antanas Utyra (1930–2018), Alytaus miškų urėdijos miškų urėdas
 Pranas Vilkas (1936–), ENIMS inžinierius

Nuorodos

 Jonavos progimnazijos mokytoja Onutė Kazakaitytė su mokinėmis.1929 m. 
 Gotika šalia pramonės giganto 

Buvusios Jonavos rajono savivaldybės mokyklos
Skaruliai
Fabijoniškių baseinas

Fabijoniškių baseinas – 25 m ilgio sportinis baseinas Fabijoniškėse, Vilniuje.

Istorija 
2018 m. gruodžio 31 d. baseinas oficialiai atidarytas. Ceremonijoje dalyvavo tuometinis Vilniaus meras Remigijus Šimašius, Lietuvos plaukimo federacijos prezidentas Emilis Vaitkaitis. Baseino operatoriumi paskirtas VŠĮ „Sveikas miestas“.

2019 m. lapkričio 15 d. Lietuvos plaukimo federacija baseine surengė pirmąsias oficialias varžybas - LPF taurė.

Techniniai duomenys 
Sportinis 25 m ilgio, 8 takų baseinas. Įrengtas sporto klubas, treniruočių salė bei pirčių zona.
Statinio projektuotojai - UAB "Projektų rengimo centras", projekto vadovė - Ana Gurevičienė.
Projekto autoriai - UAB "Tiksli forma" architektai Jokūbas Fišeris, Dovilė Gavėnė, Edvardas Šegžda.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Oficiali svetainė

Lietuvos sportiniai baseinai
Vilniaus sporto statiniai
Fabijoniškės
Ilja Kalpačukas

Ilja Kalpačukas (Ілья Фёдаравіч Калпачук; g. 1990 m. spalio 9 d.) – Baltarusijos futbolininkas, rungtyniaujantis gynėjo pozicijoje.

Karjera 
Gudijoje gimęs ir didžiąją karjeros dalį žaidė įvairiuose Gudijos futbolo klubuose. 2013 m. priklausė FK Gomel klubui, tačiau buvo skolinamas Mikaševičių „Granitui“. 2015 m. perėjo į Gorodėjos klubą..

FK Atlantas 
2017 m. atvyko į Lietuvą ir tapo FK Atlantas Klaipėda nariu. Už komandą A lygoje sužaidė trylika rungtynių ir pasižymėjo vienu įvarčiu.

FK Kauno Žalgiris 
2018 m. perėjo į FK Kauno Žalgiris. A lygoje sužaidė 10 rungtynių ir pasižymėjo įvarčiu.

FK Ruch 
2019 ir 2020 m. atstovo Brastos „Ruch“ klubui.

2021 m. pradžioje buvo pranešta, kad žaidėjas paliko klubą..

FK Žetysu 
2021 m. perėjo į kazachų FK Žetysu..

Šaltiniai

Nuorodos 
 lietuvosfutbolas.lt (lietuviškai)
 zalgiris.lt (FK Kauno Žalgirio svetainėje)
 old.footballfacts.ru  (rusų k .)
 pressball.by (rusų k.)
 int.soccerway.com (anglų k.)

Baltarusijos futbolininkai
Užsienio futbolininkai Lietuvos komandose
Šiaurinis plačialūpis raganosis

Šiaurinis plačialūpis raganosis, arba šiaurinis baltasis raganosis (Ceratotherium simum cottoni) – vienas iš dviejų raganosinių (Rhinocerotidae) šeimos porūšių (kitas – pietinis plačialūpis raganosis), stambus neporakanopis žinduolis žolėdis. Nykstantis, anksčiau buvo sutinkamas keliose šalyse Rytų ir Centrinėje Afrikoje, į pietus nuo Sacharos, ganėsi žolynuose ir miškingose savanose. 

2018 m. kovo 19 d. duomenimis, buvo likę tik du šio raganosio individai, beje, tik patelės. Atmetus galimybę, kad dar gali kažkur Afrikoje egzistuoti nežinomas ar neapskaitytas šiaurinio plačialūpio raganosio patinas, šis faktas funkciniu požiūriu reiškia porūšio išnykimą. Abi raganosio patelės priklauso Dvūr Kralovės prie Labės (Čekija) zoologijos sodui, tačiau jos gyvena Kenijos  Ol Pedžetos (Ol Pejeta) saugomoje teritorijoje ir yra kiaurą parą saugomos ginkluotų sargybinių. Pagal Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos vertinimą, 2011 m. šis porūšis buvo vertinamas kaip „prie kritinės išnykimo ribos (tikėtinai išnykęs laukinėje gamtoje)“.

Ol Pedžetos draustinis 

Populiacija zoologijos soduose mažėja, o nelaisvėje šiauriniai plačialūpiai raganosiai retai susilaukia palikuonių. Šiuo metu išlikusios tik dvi 
patelės: Najin, gimusi nelaisvėje 1989 m., jos tėvas buvo Sudanas. Kita patelė Fatu, yra Najin duktė, taip pat gimusi nelaisvėje 2000 m. Jos tėvas buvo Fautas. Abi patelės nuo 2009 m. gyvena Ol Pedžetos draustinyje, į kurį buvo atgabentos oro transportu iš Čekijos, Dvūr Kralovės zoologijos sodo. Kartu su jomis iš Čekijos buvo pervežti ir du patinai Sunis ir Sudanas. Po transportavimo į Keniją, šie keturi raganosiai buvo nuolat stebimi specialistų ir darbuotojų, gyveno specialiai sukurtuose aptvaruose. Aklimatizacijai praeiti jiems buvo sukurtos 400 × 400 m dydžio saugios zonos. Kad gyvūnai nepatirtų sužalojimų sąveikaudami tarpusavyje, jiems buvo patrumpinti priekiniai ragai, be to, taip suteikta galimybė atgauti natūralias formas. Gyvenant nelaisvėje ragai buvo užaugę dideli ir įgavę lenktas formas, raganosiams juos daug trinant į aptvėrimų kliūtis. Tuo pačiu jiems turėjo būti ir saugiau, nes tokiu būdu mažiau traukė brakonierių dėmesį (juodojoje rinkoje kilogramas ragų kainuoja $50 000). Įrengti radijo siųstuvai ant gyvūnų, kad būtų galima atidžiau stebėti jų buvimo vietas. Ginkluoti sargybiniai juos saugojo visą parą. 

Raganosis Sunis, 1980 m. gimęs Dvūr Kralovėje, 2014 m. nugaišo Ol Pedžetos draustinyje dėl natūralių priežasčių. Sudanas, laukinėje gamtoje sugautas 1975 m., gyvenimą baigė 2018 m. kovo 19 d. Draustinio veterinarai buvo priversti jį užmigdyti. 2017 m. į vieną iš kojų įsimetė infekcija, gyvūno būklė prastėjo, nepaisant dedamų pastangų išgydyti. Raganosis buvo jau  pasenęs, kentė skausmus, nebegalėjo atsikelti. Paimta genetinės medžiagos, tikintis ateityje pratęsti populiacijos gyvavimą.

Galerija

Šaltiniai 

Neporakanopiai
Jerai Grant

Džerajus Grantas (g. 1989 m. sausio 10 d.) – JAV krepšininkas, anksčiau tris sezonus atstovavęs Klaipėdos „Neptūnui“. Žaidžia vidurio puolėjo ir sunkiojo krašto puolėjo pozicijose.

Karjera 
2018 m. liepos 19 d. pasirašė vieno sezono trukmės kontraktą su Klaipėdos „Neptūno“ klubu. Tai jau trečiasis šio krepšininko sezonas uostamiestyje.
LKL 2018–2019 m. sezono gruodžio mėnesio naudingiausias žaidėjas. J.Grantas gruodį rinko po 24,3 naudingumo balo per mačą, pelnydamas vidutiniškai po 14,6 taško (88,2 % dvitaškių) ir atkovodamas po 5 kamuolius.

2019 m. birželio 1 d. pasirašė kontraktą su Strasbūro SIG klubu, rungtyniaujančiu Prancūzijos aukščiausioje krepšinio lygoje ir FIBA Čempionų lygoje.

Pasiekimai 
2016, 2019 m. LKL trečios vietos laimėtojas.

Šaltiniai 

JAV krepšininkai
Užsienio krepšininkai Lietuvos komandose
ASEC Mimosas

ASEC Mimosas () – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Dramblio Kaulo Kranto lygoje. Klubas įsikūręs Abidžane.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 1948 m. Daugkartiniai šalies čempionai.

2019/20 m. sezonas buvo nutrauktas dėl pandemijos. Tuo metu ekipa buvo trečioje vietoje (3 iš 14 dalyvių).

2020/21 m. dėl pandemijos grėsmių pakito čempionato formatas. B grupėje buvo antri, o finalinėse kovose įgijo persvarą prieš varžovus ir tapo šalies čempionais.

Pasiekimai 
Šalies čempionais tapo 26 kartus. (1963, 1970, 1972, 1973, 1974, 1975, 1980, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1997, 1998, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2009, 2010, 2017, 2018, 2021 m.)

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Šaltiniai

Nuorodos 
 Facebook paskyra
 Twitter paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)

Mimosas
Dramblio Kaulo Kranto futbolo varžybos 2016–2017 m.

Dramblio Kaulo Kranto futbolo varžybos 2016–2017 m.
  prasidėjo prasidėjo 2016 m. lapkričio 11 d., baigėsi 2017 m. liepos 3 d.
 s turnyro finalas įvyko 2017 m.

Liga 1 pirmenybės 
 Liga 1 yra pirmos pakopos, elito divizionas, aukščiausioji futbolo lyga.
 2016/17 m. pirmenybėse dalyvavo 14 komandų.
 ASEC Mimosas iškovojo čempionų titulą.

Galutinė lentelė 

Šaltinis: soccerway.

Lyderystė turas po turo

Dramblio Kaulo Kranto futbolo taurė 
 Africa Sports finale 3 - 0 nugalėjo varžovus AS Tanda ir iškovojo trofėjų.

Finalo rungtynės

Šaltiniai

Nuorodos  
 soccerway duomenų bazė
 2016/2017 m. Liga 1 rezultatai (flashscore)
 taurės finalai RSSSF svetainėje

Afrikos futbolo varžybos 2016–2017 m.
Dramblio Kaulo Kranto futbolo varžybos
Dramblio Kaulo Kranto futbolo varžybos 2017–2018 m.

Dramblio Kaulo Kranto futbolo varžybos 2017–2018 m.
  prasidėjo prasidėjo 2017 m. spalio 14 d., baigėsi 2018 m. birželio 3 d.
 s turnyro finalas įvyko 2018 m.

Liga 1 pirmenybės 
 Liga 1 yra pirmos pakopos, elito divizionas, aukščiausioji futbolo lyga.
 2017/18 m. pirmenybėse dalyvavo 14 komandų.
 ASEC Mimosas apgynė čempionų titulą.

Galutinė lentelė 

Šaltinis: soccerway.

Lyderystė turas po turo

Dramblio Kaulo Kranto futbolo taurė 
 Finale ASEC Mimosas nugalėjo varžovus Stade d'Abidjan tik po baudinių serijos, kuri baigėsi 5 - 3 „mimozų“ naudai.	
 Pagrindinis laikas baigėsi esant lygiam rezultatui 1 – 1.

Finalo rungtynės 

Pagrindinis rungtynių laikas baigėsi esant lygiam rezultatui 1-1. Rungtynės buvo pratęstos, tačiau rezultatas nepakito.  Baudinių seriją laimėjo ASEC Mimosas (5 – 3) ir iškovojo šalies taurę.

Šaltiniai

Nuorodos  
 soccerway duomenų bazė
 2017/2018 m. Liga 1 pirmenybės (flashscore)
 taurės finalai RSSSF svetainėje

Afrikos futbolo varžybos 2017–2018 m.
Dramblio Kaulo Kranto futbolo varžybos
FC San-Pédro

FC San-Pédro () – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Dramblio Kaulo Kranto lygoje. Klubas įsikūręs San Pedre.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 2004 m. 2019/20 m. sezonas buvo nutrauktas dėl pandemijos. Tuo metu ekipa buvo antroje vietoje (2 iš 14 dalyvių).

2020/21 m. dėl pandemijos grėsmių pakito čempionato formatas. A grupėje buvo antri, o finalinėse kovose įgijo persvarą prieš varžovus ir tapo šalies vicečempionais, užimdami antrą vietą.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Šaltiniai

Nuorodos 
 facebook paskyra
 Twitter paskyra
 SOCCERWAY
 Transfermarkt
 SOFASCORE
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)

San-Pédro
SC Gagnoa

Sporting Club de Gagnoa () – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Dramblio Kaulo Kranto lygoje. Klubas įsikūręs Ganjoa.

Istorija 
Klubas buvo suformuotas 1960 m. 2019/20 m. sezonas buvo nutrauktas dėl pandemijos. Tuo metu ekipa buvo vienuoliktoje vietoje (11 iš 14 dalyvių).

2020/21 m. dėl pandemijos grėsmių pakito čempionato formatas. A grupėje buvo ketvirti ir į finalines kovas nepateko.

Pasiekimai

Sezonai 

|}
Šaltiniai:

Šaltiniai

Nuorodos 
 Facebook paskyra
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE
 Transfermarkt
 Globalsportsarchive
 RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)

Gagnoa
CD Primeiro de Agosto

Clube Desportivo 1º de Agosto (Primeiro de Agosto) – vienas tituluočiausiųjų Angolos futbolo klubas, daugkartinis nacionalinės futbolo lygos (Girabola) čempionas.

Istorija 
Įkurtas 1977 m. šalies sostinėje Luandoje. Namų rungtynes žaidžia Estádio 11 de Novembro stadione.

Laimėjimai

Nacionaliai pasiekimai 
 Angolos lyga: 13
 1979, 1980, 1981, 1991, 1992, 1996, 1998, 1999, 2006, 2016, 2017, 2018, 2019
 Angolos futbolo taurė: 6
 1984, 1990, 1991, 2006, 2009, 2019
 Angolos futbolo supertaurė: 8
 1991, 1992, 1997, 1998, 1999, 2000, 2010, 2017

Sezonai

Girabola ir taurės turnyras 

|}
Šaltiniai:

Šaltiniai

Nuorodos 
 Girabola
 Zerozero.pt
 SOCCERWAY
 Facebook paskyra
 Globalsportsarchive
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF (Taurės turnyras)

Angolos futbolo klubai
GD Interclube

Grupo Desportivo Interclube (GD Interclube) – Angolos futbolo klubas, nacionalinės futbolo lygos (Girabola) dalyvis.

Istorija 
Įkurtas 1976 m. šalies sostinėje Luandoje. Namų rungtynes žaidžia Estádio 22 de Junho stadione.

Laimėjimai

Nacionaliai pasiekimai 
 Angolos lyga: 2
 2007, 2010
 Angolos futbolo taurė: 3
 1986, 2003, 2011
 Angolos futbolo supertaurė: 4
 1986, 2001, 2008, 2012

Sezonai

Girabola ir taurės turnyras 

|}
Šaltiniai:

Šaltiniai

Nuorodos 
 Girabola svetainė
 Zerozero.pt svetainė
 Facebook paskyra
 Globalsportsarchive
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)

Angolos futbolo klubai
CRD Libolo

Clube Recreativo Desportivo do Libolo (Recreativo do Libolo) – Angolos futbolo klubas, nacionalinės futbolo lygos (Girabola) dalyvis.

Istorija 
Įkurtas 1942 m. Libolo. Namų rungtynes žaidžia Estádio Municipal de Calulo stadione, Kalulo mieste.

Laimėjimai

Nacionaliai pasiekimai 
 Angolos lyga: 4
 2011, 2012, 2014, 2015
 Angolos futbolo taurė: 1
 2016
 Angolos futbolo supertaurė: 2
 2015, 2016

Sezonai

Girabola ir taurės turnyras 

|}
Šaltiniai:

Šaltiniai

Nuorodos 
 [ Oficiali svetainė]
 Girabola svetainė
 Zerozero.pt svetainė
 Facebook paskyra
 Globalsportsarchive
 SOCCERWAY
 RSSSF (Čempionai ir sezonai)
 RSSSF (Taurės turnyras)

Angolos futbolo klubai