Artūras Paulauskas

Artūras Paulauskas (g. 1953 m. rugpjūčio 23 d. Vilniuje) – Lietuvos teisininkas, partinis, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija 
Gimė KGB karininko Stasio Paulausko šeimoje.  Mokėsi Telšiuose, Tauragėje, 1971 m. baigė Šiaulių 2-ąją vidurinę mokyklą. 1971–1976 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete studijavo teisę.

1976–1979 m. Kaišiadorių rajono prokuratūros tardytojas, 1979–1982 m. prokuroro pavaduotojas. 1982–1987 m. Varėnos rajono prokuroras. 1986 m. tyrė kunigo Juozo Zdebskio nužudymo bylą.  Nuo 1988 m. gegužės mėn. LKP CK administracinių organų instruktorius, nuo tų pačių metų gruodžio mėn. – LKP CK valstybinio teisinio skyriaus instruktorius. 1988–1990 m. LSSR generalinio prokuroro pavaduotojas.

1990–1995 m. Lietuvos Respublikos generalinis prokuroras.  1995–1997 m. LR generalinio prokuroro Vladimiro Nikitino pavaduotojas.  1997–2000 m., 2011–2012 m. ir nuo 2015 m. advokatas.

Vedęs; žmona Jolanta (g. 1972 m.). Vaikai iš pirmosios santuokos: Andrius ir Vilius, vaikai iš antrosios santuokos: Aistė ir Arnas.

Politinė karjera 
Į Lietuvos politiką atėjo prieš 1997 m. prezidento rinkimus, per kuriuos tik puse procento rinkėjų balsų atsiliko nuo pagrindinio varžovo Valdo Adamkaus.

1998 m. balandžio 25 d. įvyko steigiamasis Naujosios sąjungos (socialliberalų) suvažiavimas, kuriame išrinktas šios sąjungos pirmininku.

2000–2004 m. LR Seimo pirmininkas. 2008 m. sausio 31 d. – gruodžio 10 d. Gedimino Kirkilo Vyriausybėje – LR aplinkos ministras. 

2004 m. balandį, nušalinus prezidentą Rolandą Paksą, A. Paulauskas paskirtas Laikinuoju LR Prezidentu. Prezidentu išrinkus Valdą Adamkų grįžo į Seimo pirmininko pareigas.

2006 m. balandžio 11 d. Seime inicijuotas nepasitikėjimas Artūru Paulausku, po kurio jis nušalintas iš Seimo pirmininko posto. Per opozicijos inicijuotą slaptą balsavimą jo nušalinimui iš parlamento vadovo pareigų pritarė 94 parlamentarai, prieš balsavo 11, du balsavimo biuleteniai buvo sugadinti. Naujosios sąjungos nariai nebalsavo.

Dalyvavo 2008 m. LR Seimo rinkimuose, tačiau nesėkmingai.

2012–2016 m. LR Seimo Darbo partijos frakcijos narys, užėmė Nacionalinio saugumo ir gynybos komiteto pirmininko pareigas.  2014 m. kandidatavo LR Prezidento rinkimuose.

2017–2020 m. visuomeninis politinio judėjimo „Pirmyn, Lietuva“ pirmininkas, 2020–2022 m. partijos „Laisvė ir teisingumas“ pirmininko pavaduotojas, nuo 2022 m. – partijos pirmininkas.

Kritika 
1997 m. gruodį „Laisvosios Europos“ radijo transliuotoje laidoje apžvalgininkas Paul Goble komentavo: „A. Paulausko pavyzdys Lietuvoje iliustruoja, kaip senoji komunistinė nomenklatūra prisitaiko prie naujų sąlygų. Akivaizdžios yra jos pastangos rasti ir iškelti politikus, kurie galėtų veikti atviresnėje demokratinėje visuomenėje, bet būtų nuoseklūs nomenklatūros interesų gynėjai. Nomenklatūros, kuri dabar pasivadino „naująja lyderių karta“.

Įvertinimas 
 2005 m. Mykolo Romerio universiteto garbės daktaras

Šaltiniai

Literatūra 
 Artūras Paulauskas spaudos veidrodyje: nusipelnėme gyventi geriau! – Vilnius: Knygnešys, 1997. – 94 p.: iliustr. – ISBN 9986-791-02-2

Nuorodos 
 http://arturaspaulauskas.lt/ 

|-

|-

Lietuvos laikinieji prezidentai
Lietuvos aplinkos ministrai
LR Seimo pirmininkai
Seimo nariai
Lietuvos generaliniai prokurorai
LR generalinio prokuroro pavaduotojai
Lietuvos TSR prokurorai
Lietuvos TSR politiniai veikėjai
Lietuvos advokatai
Lietuvos tardytojai