1922 m. Lietuvos Valstybės Konstitucija

1922 m. Lietuvos Respublikos Konstitucija - 1922 metų rugpjūčio mėnesio 1 dieną priimta pirmoji nuolatinė demokratinė Lietuvos Konstitucija. Lietuvos Respublikos konstituciją patvirtino Steigiamasis Seimas ir paskelbė Steigiamojo Seimo pirmininkas, tuo metu Lietuvos Respublikos prezidento pareigas užimantis, Aleksandras Stulginskis. Pirmąją nuolatinę Lietuvos konstituciją sudarė: preambulė ir 108 straipsniai, kurie suskirstyti į 15 skyrių.

Nuolatinės konstitucijos pirmasis projektas 

Pagal 1918 m. vasario 16 d. Lietuvos tarybos aktą, valstybės teisiniams pagrindams nustatyti, buvo numatyta būtinybė išrinkti Steigiamąjį Seimą. 1919 metų pradžioje Lietuvos vyriausybė pradėjo mąstyti apie nuolatinę Lietuvos konstituciją ir buvo pradėti pirmieji darbai. Gruodžio mėnesį buvo sudaryta specialistų komisija konstitucijos projekto rengimui. Pagrindiniai šio projekto nutarimai: vienerių rūmų seimas, renkamas trejiems metams; prezidentą  renka seimas trejiems metams; prezidento kvietimu ministras pirmininkas sudaro Ministrų kabinetą ir prižiūri jo veiklą.

Anot, M. Maksimaičio „komisijoje dar iki Steigiamajam seimui susirenkant, formavosi vizija turėti Lietuvoje konstituciją, nustatančią demokratinę parlamentinę respubliką su plačiomis parlamento galiomis, leidžiančiomis subordinuoti sau ir vykdomąją valdžią“. Po 1920 m. gegužės 15 d.  pirmojo Steigiamojo Seimo posėdžio, 1919 m. Laikinoji konstitucija neteko galios, kadangi Steigiamojo Seimo gyvavimo faktas prieštaravo konstituciniams principams.  Ministrų kabineto sudaryta komisija 1920 m. nutraukė konstitucijos projekto vykdymą ir kitą veiklą. Taip pat Lietuvos Valstybės tarybos bei kitų institucijų įgaliojimai baigėsi.

Steigiamojo Seimo indėlis  

Kadangi II Laikinosios Konstitucijos galiojimas buvo nutrauktas, o parengti nuolatinę konstituciją reikėjo laiko. . Pasak M. Romerio, „nuolatinės pastovios konstitucijos suprojektavimas, paruošimas ir priėmimas, sudarąs pamatinį Steigiamojo Seimo funkcijos elementą, buvo reikalingas ilgesnio laiko“. Todėl Steigiamasis Seimas 1920 m. birželio 2 d. priėmė III Laikinąją Konstituciją (dažnai teisinėje literatūroje minima kaip 1920 m.  birželio 10 - osios Laikinoji Konstitucija). Šis dokumentas apibrėžė pasikeitusių institucijų veiklą ir sudėtį iki nuolatinės konstitucijos priėmimo.

Nuolatinės konstitucijos kūrimo projektą perėmė Konstitucijos komisija (Vyriausybės komisijos nuolatinės konstitucijos projektas daugelių aspektų sutapo su Steigiamojo Seimo komisijos konstitucijos turiniu.  Projekto vykdymas užtruko ir jo svarstymas Seimo posėdžiuose pradėtas tik 1922 m. vasario mėnesį. Kadangi, 1920 m. spalio mėn., Nepriklausomybės kovoms einant į pabaigą, kilo agresija iš lenkų pusės, Steigiamasis Seimas sustabdė savo veiklą trumpam laikotarpiui, todėl ir komisijos veikla nevyko.

1922 metų konstitucijos priėmimas  

Seimo posėdžiuose nebuvo konstitucijos priėmimo tvarkos, todėl ji turėjo būti priimta tokia pačia tvarka, kaip ir įstatymai. Dėl to, kiekvienas įstatymas buvo priimamas apsvarstant jį tris kartus. Taip pat, prie konstitucijos projekto įgyvendinimo uždelsimo, prisidėjo ir koalicijos susipriešinimas tarp dešiniųjų ir kairiųjų, tarp krikščionių demokratų ir socialdemokratų bei socialistų liaudininkų. 

Atsiradus naujoms aplinkybėms, Konstitucijos projekto svarstymas užtruko ir iškilo vis daugiau iššūkių, ypač būsimos Konstitucijos religiniai-pasaulėžiūriniai straipsniai. Valstiečių liaudininkų blokas pasisakė prieš prezidento poreikį valstybei bei jo keliamą pavojų demokratiškumo principams. Taip pat, blokas siekė sumažinti Bažnyčios įtaką žmonėms, suteikdamas tikėjimo pasirinkimo laisvę. Tačiau, krikščionys demokratai vienareikšmiškai nepritarė socialdemokratų reikalavimams.

Vyko daug ir ilgų diskusijų, tačiau kiekvienas blokas atkakliai atstovavo savo principus. Krikščionys demokratai sudarė daugumą, o socialistai liaudininkai, nenorėdami prisiimti atsakomybės, atsisakė dalyvauti balsavime.  1922 m. rugpjūčio 1 d. buvo priimta  nuolatinė Lietuvos valstybės konstitucija prabalsavus krikščionių demokratams ir žydų frakcijai. Nors konstituciją palaikė krikščionių demokratų dauguma, tačiau ji nebuvo vienpusė, ją sudarė ir opozicijos idėjos.

Pagrindiniai 1922 m. Konstitucijos principai 

Pagal 1922 m. Konstituciją Lietuvos valstybė yra skelbiama nepriklausoma demokratine respublika ir joje deklaruojama, kad suvereni valstybės valdžia priklauso tautai (visiems piliečiams turintiems rinkimų teisę). Lietuvos valdžią vykdo Seimas (įstatymų leidžiamoji valdžia), Vyriausybė (įstatymų vykdomoji valdžia) ir Teismas (teisminė valdžia).

1922 m. Lietuvos Valstybės Konstitucijos pasirašymas 1922 08 06 
 
Lentelėje nurodyti Steigiamojo Seimo atstovai, pasirašę konstituciją:  

Prezidentas kiekvienai naujo Seimo kadencijai buvo renkamas paties Seimo slaptu balsavimu. Pagal Konstituciją, Prezidentas atliko atstovaujamąją funkciją tarptautiniuose santykiuose, taip pat galėjo dalyvauti Ministrų kabineto posėdžiuose ir jiems pirmininkauti. Ministrų kabinetui pasiūlius, galėjo skelbti karo ar nepaprastąją padėtį. Kadangi Prezidento institucija nebuvo tokia įtakinga, Seimas galėjo nušalinti Prezidentą iš pareigų ir iškelti baudžiamąją bylą.

Pirmą kartą konstituciniu lygmeniu buvo įtvirtinta teismo padėtis valstybėje ir buvo nustatytos trys pagrindinės taisykles:
sprendimai priimami tik remiantis įstatymu;
sprendimai skelbiami respublikos vardu;
sprendimus keisti ir naikinti teisę turi tik teismas.

Konstitucija rėmėsi liberalios filosofijos nuostatomis, iškėlė asmenybę, skelbė ją visuomeninio gyvenimo centru. Nustatant piliečių teisinę padėtį, buvo skelbiamas asmens teisių ir laisvių sąrašas (žodžio ir spaudos laisvė, tikėjimo ir sąžinės laisvė, peticijos teisė ir pan.) 

Kol galiojo ši Konstitucija, atsirado politinis nestabilumas, prasidėjo vyriausybių kaita, įvyko pirmalaikis I Seimo paleidimas, partijos siekė valdžios, todėl 1926 m. gruodžio 17 d. įvyko perversmas, remiamas dešiniųjų partijos ir įvyko 1922 m. Konstitucijoje įtvirtintos santvarkos žlugimas.

Literatūra 

1. Vaičaitis, V. A. (2022). 1922 m. Lietuvos Valstybės Konstitucijos Šimtmetis. Prieiga per internetą: https://www.teise.pro/index.php/2022/08/01/v-a-vaicaitis-1922-m-lietuvos-valstybes-konstitucijos-simtmetis/?fbclid=IwAR3HaYiBaYwF6x7cvSJZ4QL-F86fVHAyUjbQ5-jF7JlkTF2fPsrufmoRYvo 

2. Machovenko, J. (2017). 1918 m. lapkričio 2 d. ir 1919 m. balandžio 4 d. Lietuvos konstituciniai aktai – dvi atskiros konstitucijos ar dvi to paties konstitucinio akto redakcijos?. Prieiga per internetą: https://www.zurnalai.vu.lt/teise/article/view/10844/8979 

3. Valančius, K. (1989). Lietuvos valstybės konstitucijos. Vilnius: Mokslo leidykla.

Išorinės nuorodos 

Lietuvos konstitucijos 1918-1940 m.